cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kvapalina
Kvapalina (iné názvy: kvapalné skupenstvo, kvapalná látka, tekutina, tekutá látka ) je tekutá forma látky a jedno zo skupenstiev, pri ktorom sú častice relatívne blízko pri sebe, ale nie sú viazané v pevných polohách a môžu sa pohybovať v celom objeme. Nestlačitelnosť kvapalín sa využíva v rôznych technických zariadeniach. Veľké a ťažké telesá sa zdvíhajú pomocou hydraulických zariadení, ktoré sú vyplnené kvapalinou.
Verrie
Verrie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Międzychód
Międzychód je mesto v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat międzychodzki v rovnomennej gmine.
Žije tu 10 929 obyvateľov (30. 6. 2007).
Pelhřimov
Pelhřimov je okresné mesto na juhovýchode Čiech v kraji Vysočina, dopravná križovatka, turistické východisko na Českomoravskú vrchovinu.
Dejiny
Centru mesta je od roku 1969 mestskou pamiatkovou zónou - zvyšky hradieb, dve mestské brány, gotický kostol Sv. Víta zo začiatku 14. storočia, zbarokizovaný v 18. storočí, zámok zo 16. storočia, neskôr prestavaný na radnicu.
1392 Pierre
1392 Pierre je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil L. Boyer 16. marca 1936.
NGC 3788
NGC 3788 je špirálová galaxia s priečkou v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. apríla 1827. Interaguje s NGC 3786 a spolu s ňou má označenie Arp 294. Halton Arp ich zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi dvojice a skupiny galaxií s dlhými vláknami.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6. Má červený posun 0,00868.
Bondi Beach
thumb|Pláž Bondi Beach počas leta thumb|Pláž Bondi Beach v zime Bondi Beach alebo pláž Bondi (vyslovuje sa Bondaj) je jednou z najznámejších pláží a významnou turistickou atrakciou Austrálie. Nachádza sa na východnom pobreží Austrálie v rovnomennej štvrti v Sydney, približne 7 kilometrov od centra mesta. Bondi je preslávená najmä medzi surfermi, ale i uvoľneným životným štýlom. Promenáda pri pláži je preplnená kaviarňami a reštauráciami a tiež lacnými ubytovňami pre mladých (najmä európskych) turistov.
Združenie surferských záchranárov v Austrálii dalo v roku 2004 pláži Bondi dvojaké označenie stupňa nebezpečia; severná časť pláže má hodnotenie 4 z 10-stupňovej stupnice (stupeň 10 označuje najnebezpečnejšiu oblasť), južná časť má stupeň 7. Dôvodom je silný prúd prezývaný „Bekpekerský expres“ (ale aj „Bondajská električka“ alebo „Bronte expres“, keďže človek zachytený prúdom môže skončiť vraj až o dve pláže južnejšie na Bronte). V skutočnosti je okolo pláže až päť prúdov, no „Bekpekerský expres“ je najbližšie časti vyhradenej na plávanie. Bondi zdieľa v letnom období spolu s ostatnými plážami na južnom pobreží Sydney sieť proti žralokom.
Počas Olympijských hier v roku 2000 sa na Bondi konal turnaj v plážovom volejbale. Na pláži je tiež cieľ každoročného behu „City to Surf“, ktorého štart je v centre mesta. Trať dlhú 14 kilometrov absolvuje každoročne v auguste približne 60-tisíc prevažne rekreačných športovcov.
Pomenovanie Bondi pochádza z názvu pôvodných obyvateľov Austrálie a v preklade značí približne „zvuk príboja na pláži“.
Tacora
Tacora je vulkanický komplex, nachádzajúci sa na hraniciach Čile a Peru. Komplex je tvorený dvoma vulkanickými centrami Tacora (južnejšie umietnené) a Chupiquiña, ktorá leží severnejšie. Sopka je tvorená prevažne andezitmi, jej vrchol je pokrytý ľadovcami. Na východnej strane komplexu sa nachádzajú aktívne fumaroly, v sedle medzi centrami aj iné hydrotermálne aktivity.
NGC 3789
NGC 3789 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Búrka (rozlišovacia stránka)
Búrka môže byť:
Évigny
Évigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Valea lui Mihai
Valea lui Mihai (, pôvodne Mihaifalău) je mesto v Bihárskej župe v Rumunsku. Nachádza sa na severovýchode župy, 67 km severne od župného mesta Oradea (Veľký Varadín), na hlavnej ceste Diosig – Săcueni – Tarcea – Valea lui Mihai – Satu Mare, 8 km od hranice s Maďarskom.
História
Prvá písomná zmienka o meste je z 20. augusta 1270. V 14. storočí udelil mestu panovník Karol Róbert právo vyberať mýto. Počas dôb Mateja Korvína sa spomína ako jedno z Bihárskych miest, roku 1459 získava právo na organizovanie trhov. Roku 1587 bolo vyplienené Turkami a obyvateľstvo ušlo do hôr. V 18. storočí tu vlastnili majetky viacerí tunajší šľachtici, ako Stubenberg, Bujanovics, Gencsy, Slavy a Bernat. V roku 1871 bola postavená železničná trať Debrecín - Satu Mare, ktorá prechádzala aj mestom. Vojny mesto prežilo pomerne pokojne, jeho rozmach prichádza práve v medzivojnovom období. Socializmom bolo mesto zasiahnuté rovnako ako celé Rumunsko, boli tu však postavené viaceré priemyselné podniky, ktoré podnietili nárast počtu obyvateľov. Roku 1961 tu vzniklo teoretické lýceum a roku 1968 bola v Stutenbergovskom zámočku založená nemocnica.
Évigny
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
S.M.A.R.T.
Self-Monitoring, Analysis, and Reporting Technology alebo S.M.A.R.T. je monitorovací systém pevných diskov, ktorý deteguje a posiela správy o rôznych ukazovateľoch spoľahlivosti v snahe predvídať zlyhania.
Zlyhania diskov môžeme rozdeliť na dve kategórie: Pomocou S.M.A.R.T. technológie je možné odhaliť až v 60% predpovedateľnú chybu a tak včas zabezpečiť zálohu dát ešte pred samotným zlyhaním.
Každý sledovaný údaj má pridelené: ID hovorí čo daný údaj znamená (napr. aktuálna teplota disku, počet presunutých sektorov, počet kalibrácií hlavičiek). Každý výrobca má iné ID pre udalosti. Hodnoty jednotlivých atribútov sú v rozsahu od 1 do 253, pričom 1 je najhorší stav. V závislosti od výrobcu sa zvolí hodnota 100 alebo 200 za „normálny“ stav.
Priekopníkom technológie S.M.A.R.T. bol Compaq, ale dnes ju podporuje väčšina dodávateľov pevných diskov a materských dosiek. Väčšina materských dosiek vydá varovnú správu, keď sa blíži zlyhanie disku.
Softvér
Existujú monitorovacie programy, ktoré detailnejšie sledujú stav disku. Každý výrobca určí sadu atribútov a ich prahových hodnôt, ktoré by pri normálnej prevádzke nemali byť prekročené. Vhodný softvér je schopný ich v čase sledovať, extrapolovať aktuálne trendy a predpovedať prekročenie prahovej hodnoty. Softvér tiež rozlišuje medzi postupnou degradáciou v čase (čo predstavuje normálne opotrebovanie) a náhlou zmenou, ktorá môže indikovať problém.
1393 Sofala
1393 Sofala je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 25. mája 1936.
Miejska Górka
Žije tu 3 153 obyvateľov (30. 6. 2007).
Saint-Bonnet-lès-Allier
Saint-Bonnet-lès-Allier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Veľká Lehôtka
Veľká Lehôtka je miestna časť Prievidze v rámci mestskej časti Prievidza V. Štvrte. Nachádza sa juhovýchodne od mesta na úpätí pohoria Vtáčnik.V súčasnosti má 883 obyvateľov (31. 12. 2018).
Dejiny
Okolie Veľkej Lehôtky bolo osídlené už v neolite, čo dokazujú nálezy i v Malej Lehôtke a Hradci. Nálezisko poskytuje dôkazy osídlenia ľudom želiezovskej a lengyelskej kultúry. Početnými nálezmi bolo potvrdené i sídlisko z Halštatskej doby.
Copyleft
thumb|right|250px|Symbol copyleftu
Copyleft je zvláštne použitie autorského práva. Pri vytvorení odvodeného diela z diela, ktoré je dostupné len pod licenciou copyleft, musí byť toto odvodené dielo ponúkané pod rovnakou licenciou ako pôvodné dielo. Termín copyleft je slovnou hračkou, v anglickom slove copyright je slovo right (právo, pravý, vpravo) nahradené slovom left (ľavý, vľavo), čím sa naznačuje, že princíp copyleftu je istým spôsobom opakom princípu copyrightu. Aj tradičné označenie copyrightu je písmeno C v krúžku otočené a ako symbol copyleftu sa používa prevrátené C v krúžku, no nemá to žiadny právny význam.
Princíp copyleftu vytvoril Richard Stallman a uplatnil ho v copyleft licenciách GPL a GFDL projektu GNU.
Copyleft sa pokladá za základ úspechu hnutia slobodného softvéru. Niektorí dokonca vravia o copylefte ako o evolučnom kroku, ktorý vedie k rozvoju konkurencie na trhu softvéru. Trh softvéru je špecifický a vďaka prudkému rozvoju (veľký dopyt a malá ponuka) umožnil v pomerne krátkom čase vznik veľkých firiem. S kúpou programov a jeho používaním sa používateľ zaväzuje dodržiavať výrobcom stanovenú licenciu. Väčšina licencií programov, napríklad takmer všetky programy firmy Microsoft neumožňujú vytvárať odvodené diela alebo kópie a tie ďalej predávať. Pri porušení licencie, ktorá je vo väčšine prípadov mnohostranová a ťažko pochopiteľná, môže byť používateľ podľa zákona stíhaný. Omnoho jednoduchšie a pre používateľa výhodnejšie licencie majú napríklad programy slobodného softvéru. Slobodný softvér a odvodené diela sú chránené práve licenciami typu copyleft proti zneužitiu zo strany firiem, ktoré nechcú poskytovať používateľovi rovnaké práva. Väčšina autorov sú aj používatelia a výhody pre používateľov môžu byť aj výhody pre autorov.
Licencie copyleft sú označované ako licencie „vírusovej“ povahy. Ak iný autor pridá k programu kus kódu pod licenciou copyleft, potom je pôvodný program „infikovaný“ a musí byť tiež šírený pod licenciou copyleft. (Na druhej strane v prípade klasickej vírusovej infekcie sa infikovaný nemôže brániť, zatiaľ čo výrobca programov sa môže ľahko brániť tým, že kód pod licenciou copyleft nepoužije.)
Sloboda používania programu pod touto licenciou je obyčajne vykúpená absolútnou nepostihnuteľnosťou autora za škody, ktoré jeho dielo spôsobí.
Horné Záhorie
Horné Záhorie je časť Záhoria. Hraničí na severe s Bielymi Karpatami, na juhu so Záhorskou nížinou a na západe s riekou Moravou. Zachovali sa tu mnohé pamiatky ako románska rotunda sv. Juraja v Skalici, kaštieľ v Holíči, ktorý bol letným sídlom Márie Terézie, zrúcanina hradu Branč v Podbranči a jeden z najstarších zachovaných kostolov na Slovensku, Kostol svätej Margity Antiochijskej v Kopčanoch. Históriu regiónu dokumentuje Záhorské múzeum v Skalici.
Región sa vyznačuje priaznivými klimatickými podmienkami pre vinohradníctvo a dnes je to jedna z najrozsiahlejších vinohradníckych oblastí Slovenska.
11500 Tomaiyowit
11500 Tomaiyowit je malá planétka objavená Jean Muellerovou a J. D. Mendenhallom 28. októbra 1989 v observatóriu Palomar.
Smartwings Hungary
Smartwings Hungary Kft. (predtým Travel Service Hungary Kft.) je maďarská charterová letecká spoločnosť so sídlom v Budapešti. Hlavnú základňu má na Medzinárodnom letisku Ferenca Liszta v Budapešti. Spoločnosť vznikla v roku 2001 ako dcérska spoločnosť českej charterovej leteckej spoločnosti Travel Service. V roku 2018 došlo k zmene obchodného názvu Travel Service na Smartwings, čím sa spoločnosť Smartwings Hungary stala dcérskou spoločnosťou Smartwings.
Súčasná flotila
Flotila spoločnosti Smartwings Hungary pozostávala v apríli 2019 z nasledujúcich lietadiel:
Vezins
Vezins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Modrá mešita (Istanbul)
náhľad|Pohľad na mešitu náhľad|Vnútorné nádvorie mešity s fontánou náhľad|Pohľad dovnútra mešity, modlitebňa a hlavná kupola Modrá mešita alebo tiež nazývaná mešita sultána Ahmeda I. je jednou z najznámejších a najnavštevovanejších pamiatok Istanbulu. Bola postavená za Ahmedovej vlády v rokoch 1609 až 1615. Pomenovanie modrá mešita je odvodené z bohatej výzdoby interiéru modrými štvorcovými obkladačkami. Naďalej plní svoju pôvodnú náboženskú funkciu ako mešita.
Pedro Fernandes de Queirós
Pedro Fernandes de Queirós alebo po španielsky Pedro Fernández de Quirós (* 1563, Évora, Portugalsko – † 1615, Panama) bol portugalský moreplavec.
Modrá mešita (Istanbul)
Exteriér
Uprostred mešity sa nachádza uzatvorené nádvorie s fontánou. Mešita má šesť minaretov, pričom zvyčajný počet je štyri. Výška kupol klesá od centrálnej smerom k bočným.
Pedro Fernandes de Queirós
V španielskych službách sa podieľal na prieskumoch Tichého oceánu. V rokoch 1595 - 1596 sa zúčastnil na výprave Alvara de Mendaña de Neira. Neskôr v rokoch 1605 - 1606 viedol vlastnú expedíciu do Tichého oceánu, aby sa pokúsil nájsť Terru Australis. Expedícia objavila a pomenovala množstvo ostrovov, napríklad dva z dnešných Pitcairnových ostrovov, no hlavný cieľ objaviť južný kontinent dosiahnutý nebol. Búrka nakoniec flotilu rozdelila a tak sa musel vrátiť do Mexika, kým druhý veliteľ Luis Váez de Torres doplával na Filipíny. V Španielsku bola expedícia pokladaná za veľký neúspech a tak musel roky naliehať na kráľa Filipa III., aby ho poveril velením ďalšej expedície. Po rokoch tak kráľ síce urobil a on odcestoval do Strednej Ameriky, kde však v roku 1615 v Paname zomrel. Jeho výprava neskôr viedla k teórii, že Španieli objavili austrálsky kontinent ešte skôr ako Briti a Holanďania.
Modrá mešita (Istanbul)
Interiér
Interiér tvorí 20 000 keramických obkladačiek s vyobrazeniami vyše 50 rôznych rastlinných a tulipánových motívov. Vyššie umiestnené steny mešity sú obložené modrými zdobenými obkladačkami. Na stenách sa nachádzajú umelecky napísané stovky citátov z Koránu. Podlahy sú pokryté tureckými kobercami.
Pedro Fernandes de Queirós
Mladosť
Narodil sa v roku 1563 v portugalskej Évore. Ako mladý muž vstúpil do služieb Španielska a stal sa skúseným námorníkom a moreplavcom. V apríli 1595 sa pripojil v postavení kormidelníka k expedícii Alvara de Mendaña de Neira, ktorá mala za cieľ kolonizovať Šalamúnove ostrovy. Po Mendañovej smrti v septembri 1595 prevzal velenie a zachránil poslednú loď, ktorá z expedície zostala. S ňou sa mu podarilo vo februári 1596 dostať na Filipíny, ktoré patrili Španielom.
Hľadanie Terry Australis
thumb|Severné pobrežie Espiritu Santo
Jeho náboženský zápal našiel vyjadrenie aj v založení rytierskeho rádu Rytierov Svätého Ducha. Poslaním rádu bolo chrániť novú kolóniu. Avšak počas niekoľkých týždňov myšlienku založiť kolóniu zavrhol kvôli nepriateľským prejavom domorodcov a aj nespokojnosti posádky. Po šiestich týždňoch jeho lode vyplávali na more objaviť pobrežie. V noci 11. júna nepriaznivé počasie oddelilo jeho veliteľskú loď San Pedro y San Pablo od zvyšku flotily a znemožnilo jej návrat do bezpečného kotviska na Espiritu Santo. V novembri 1606 potom doplával až do mexického Acapulca. O dva týždne neskôr jeho zástupca Luis Váez de Torres, potom čo s ostatnými loďami márne hľadali San Pedro y San Pablo, opustili Espiritu Santo presvedčený, že veliteľská loď stroskotala. Torres v máji 1607 šťastne doplával k brehom filipínskej Manily. Po ceste zmapoval južné pobrežie Novej Guiney, preplával úžinou, ktorá dnes nesie jeho meno Torresov prieliv.
Neskorší život
V roku 1607 sa neúspešný de Queirós vrátil do Madridu. Nasledujúcich sedem rokov strávil písaním rôznych prác o svojej ceste a prosením kráľa Filipa III., aby mu poskytol peniaze na ďalšiu expedíciu. Nakoniec bol predsa len vyslaný do Peru s podporným listom, no kráľ nemal žiaden skutočný záujem zorganizovať novú výpravu. Zomrel na ceste do Limy v Paname v roku 1615. Bol ženatý s Donou Anou Chacon, ktorú si vzal v roku 1589, a s ktorou mal jedného syna a dcéru.
Záznamy o jeho plavbe
Existuje množstvo dodnes zachovalých súdobých dokumentov, ktoré opisujú jeho a samostatnú Torresovu plavbu. Najvýznamnejšie sú:
Väčšina dokumentov o objavoch Luisa Váeza de Torresa nebola publikovaná, ale zo španielskych archívov odstránená, vrátane Pradovho obsiahleho komentára k ním a sprievodných máp. Niekedy v rokoch 1762 – 1765 písanú rozpravu o Torresovej ceste prvýkrát uvidel hydrogeograf britskej Admirality Alexander Dalrymple. Ten tak mohol vypracovať podrobnú mapu pre britského prírodovedca Josepha Banksa, ktorý informácie ďalej poskytol Jamesovi Cookovi.
Teória o objave Austrálie
V 19. storočí boli niektorí katolíci v Austrálii, kde bola dominantnou cirkvou anglikánska cirkev, toho názoru, že Austráliu v skutočnosti ako prvý objavil práve katolík Pedro Fernandes de Queirós, zatiaľ čo protestanti Abel Tasman a James Cook až po ňom. Sydneyjský arcibiskup v rokoch 1884 – 1911 Patrick Francis Moran zastával tento názor, ktorý mnoho rokov presadzoval aj na katolíckych školách v Austrálii. Tvrdil, že skutočná lokalita Queirósovho Nového Jaruzalema sa nachádzala v blízkosti dnešnej Gladstone v Queenslandu.
Odraz v kultúre
Na základe katolíckej tradície napísal v roku 1964 austrálsky básnik James McAuley (1917 – 1976) epickú báseň Captain Quiros, v ktorej vykreslil Quirósa ako mučeníka katolíckej kresťanskej civilizácie, aj keď neopakuje názor, že objavil Austráliu. Silný politický podtext básne spôsobil, že v čase svojho vydania, keď sa austrálska politika stretávala so vzájomnou nevraživosťou katolíkov a protestantov, bola prijatá chladne.
NGC 3790
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Stredné Záhorie
Stredné Záhorie je časť Záhoria. Je ohraničené riekou Moravou zo západu a svahmi Malých Karpát z východu.
Je to prevažne rovinatý kraj, i keď jeho hranice zasahujú až do Chránenej krajinnej oblasti Záhorie. Rozprestiera sa na ňom Borská nížina, označovaná vďaka svojmu hustému lesnému porastu za Slovenskú lesopúšť. Stredné Záhorie je známe aj svojimi špargľovými poľami.
Bohatá história regiónu zanechala stopy v podobe zrúcaniny Plavecký hrad a mnohých sakrálnych pamiatok, roztrúsených po jednotlivých obciach. Stredné Záhorie je vďaka svojim turistickým a cyklistickým chodníkom vyhľadávanou turistickou oblasťou.
Vojkovce
Vojkovce sú obec na Slovensku v okrese Spišská Nová Ves, v Košickom kraji.
Polohopis
Obec sa nachádza vo juhozápadných svahoch pohoria Sľubice.
Susedné obce
Dúbrava, Hrišovce, Slatvina, Spišské Vlachy, Víťaz
Vodné toky
Studenec, Jaseňovec
Symboly obce
Erb schválený 9.3.1995
Starostovia obce
1990 - 1994 RSDr. Milan Gredecký (NEKA)
2002 - 2006 Jozef Vilkovský (NEKA) 2006 - 2010 Jozef Vilkovský (NEKA) 2010 -     Rastislav Kolej
Obecné zastupiteľstvo
1990 - 1994 - 12 poslancov
1994 - 1998 - 11 poslancov (4 HZDS, 4 KDH, 3 SDĽ)
1998 - 2002 - 11 poslancov (4 HZDS, 4 SDĽ, 3 KDH)
Obyvateľstvo
Vývoj obyvateľstva od roku 1869:
14698 Scottyoung
14698 Scottyoung je planétka pomenovaná po astronómovi Scottovi D. Youngovi.
Bola objavená programom Spacewatch.
Vojkovce
Farský úrad
Filiálka rimskokatolického farského úradu Slatvina
Školstvo
Základná škola 1.-4. ročník.
Šport
Stolný tenis (6. liga muži Spiš, 2. liga mladší žiaci Spiš-Gemer)
Mikstat
Mikstat je mesto v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat ostrzeszowski v rovnomennej gmine.
Žije tu 1 848 obyvateľov (30.6.2007).
Teodor Iľjič Ojzerman
Teodor Iľjič Ojzerman (🇷🇺; * 14. máj 1914, Petrovirivka, Ukrajina – † 25. marec, 2017, Moskva, Rusko ) bol ruský filozof, predstaviteľ marxizmu-leninizmu. Venoval sa najmä dejinám filozofického myslenia. Bol odborník v oblasti dejín svetovej a marxisticko-leninskej filozofie. V dňoch 31. októbra a ž 7. novembra 1977 bol hosťom Univerzity Komenského v Bratislave.
Dielo (výber)
Najznámejšie jeho dve práce: obsiahla monografia, ktorá vyšla vo vydavateľstve Sloboda pod titulom „Hlavné filozofické smery" a je pokračovaním jeho monografie „Problémy filozofie a filozofie dejín", ktorá vyšla vo vydavateľstve Pravda v roku 1976.
Dolné Záhorie
Dolné Záhorie je časť Záhoria. Rozprestiera sa predovšetkým v meandroch rieky Moravy. Jej nivou sa vinie 23 km dlhý náučný chodník, na ktorom sa návštevníci oboznámia so zaujímavosťami prítomnej fauny a flóry.
V okolí Borinky sa rozprestiera Borinský kras s prameňmi Pajštúnska vyvieračka a Borinská vyvieračka. Zaujímavá je aj zrúcanina Pajštúnsky hrad týčiaci sa sa nad obcou.
Andris Piebalgs
Vyštudoval univerzitu v Rige, vstúpil do komunistickej strany ZSSR a v 80. rokoch pracoval ako učiteľ.
Bol spoluzakladateľom liberálno-konzervatívnej strany „Cesta Litvy“ a po získaní nezávislosti krajiny od ZSSR sa v rokoch 1990 až 1993 stal ministrom školstva a následne ministrom financií (1994 až 1995). V rokoch 1995 až 2003 pôsobil ako veľvyslanec, najprv v Estónsku a neskôr pri Európskej únii.
V roku 2004 bol za Lotyšsko navrhnutý do Európskej komisie, kde pôsobí ako komisár zodpovedný za oblasť energetiky.
Parinacota
Parinacota je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa na hraniciach Čile a Bolívie na brehoch jazera Chungará. Symetrický 6 384 m vysoký vulkán je vlastne dvojitý vulkán s centrami Parinacota (6 384 m) a Pomerape (6 222 m) a je najjužnejší a najmladší člen vulkanickej skupiny Nevados de Payachata.
Približne pred 8 000 rokmi nastal kolaps krátera Parinacoty, pričom sa uvoľnila lavína kameňov s objemom 6 km3, ktorá došla až do vzdialenosti 20 km a vytvorila prirodzenú hrádzu, v súčasnosti jeden z okrajov jazera Chungará. Neskoršia aktivita znovu vybudovala stratovulkán do dnešnej podoby. Komplex je súčasťou národného parku Lauca National Park.
Iné projekty
.
100000 Astronautica
100000 Astronautica je planétka s provizórnym označením 1982 SH1.
Planétku objavil 28. septembra 1982 James B. Gibson na observatóriu Palomar. Nachádza sa v páse planétok medzi Marsom a Jupiterom. Jej absolútna hviezdna veľkosť je 16,7 a obežná doba 960,205 dní. Meno „Astronautica“ zaviedla v októbri roku 2007 Medzinárodná astronomická únia.
Exermont
Exermont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 35 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Philip Glass
Philip Morris Glass (* 31. január 1937, Baltimore, Maryland, USA) je americký klavirista a hudobný skladateľ tvoriaci v štýle minimalizmu.
1394 Algoa
1394 Algoa je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 12. júna 1936.
Zwicky
Zwicky môže byť:
Saint-Bonnet-près-Orcival
Saint-Bonnet-près-Orcival je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ja
Ja je duchovné centrum ľudskej osobnosti. Podľa Wittgensteina je ja súhrn zobrazujúcich, logicky štruktúrovaných viet na prírodné vedy.
Uhorské korunovačné klenoty
Vo všeobecnosti sa pod korunovačnými klenotmi rozumie koruna, žezlo a jablko. V skutočnosti je korunovačných klenotov viac. Okrem spomenutých sa pri akte korunovácie používali i ďalšie predmety, ako boli symbolické či skutočné zbrane, odevy, bohoslužobné predmety (knihy, kríže), na ktoré novokorunovaný panovník prisahal, či relikvie (ostatky svätých).
Kostol svätej Alžbety (Bratislava)
Kostol svätej Alžbety v Bratislave môže byť:
Uhorské korunovačné klenoty
Medzi korunovačné insígnie uhorských kráľov patrí koruna, plášť a meč sv. Štefana, žezlo a krajinské jablko.
Plášť a meč sv. Štefana
Oba predmety tvoria súčasť korunovačných klenotov. Plášť sa zdá byť jediným predmetom, ktorý bezpečne pochádza z obdobia panovania sv. Štefana. Dôkazom toho je na brokátovom, bohato vyšívanom plášti vyšitý nápis, že pôvodný kňazský ornát, z ktorého plášť prešili, daroval Štefan so svojou manželkou Gizelou kostolu Panny Márie v Stoličnom Belehrade. Meč používaný pri akte korunovácii bol krátky, pochádzajúci z Benátok z polovice 16. storočia. Pôvodný meč, ktorý bol použitý pri korunovácii sv. Štefana, sa stratil, no pri inventarizácii umeleckých artefaktov klenotnice Pražského hradu bol objavený meč vikingského tvaru s kostenou ozdobou na rukoväti. Zistilo sa, že tento meč vlastnil už rímskonemecký cisár a český kráľ Karol IV. a v zozname jeho pamiatok z r. 1355 je zapísaný ako gladius beati Stephani regis (meč svätého kráľa Štefana). Je možné, že je to skutočný meč prvého uhorského kráľa.
Žezlo
Je tvorené drevenou, strieborným plechom pokrytou a jemným zlatým filigránom ozdobenou palicou a na ňu pripevnenou guľou z pravého horského krištáľu. Na guli s priemerom 7 cm sú vyryté tri sediace levy. Z gule vsadenej do zlatého orámovania visia zlaté retiazky ukončené zlatými guľôčkami. Rukoväť pochádza z obdobia 11. – 12. storočia a guľa, ktorá pochádza z oblasti dnešného Iránu, vznikla okolo 10. storočia.
Krajinské jablko
Pochádza z obdobia panovania uhorského kráľa Ľudovíta I. Veľkého z Anjou (1342 – 1382). Tvorí ho mosadzná guľa s pozláteným povrchom a zlatým dvojramenným krížikom. Na guli sa nachádzajú dva erby rodu Anjouovcov.
Majstrovstvá Južnej Ázie v hádzanej
Majstrovstvá Južnej Ázie v hádzanej sú najvyššie juhoázijské medzinárodné podujatie národných tímov v hádzanej, ktoré riadi Juhoázijská hádzanárska federácia (SAHF). Ich história siaha do roku 1996, kedy sa v Indii konal prvý turnaj mužov aj žien zároveň. Druhý turnaj bol rovnako spoločným podujatím mužov a žien. Ďalšie turnaje už prebiehali samostatne u mužov i žien. Majstrovstvá sa nekonajú v pravidelných intervaloch.
Miłosław
Miłosław je mesto v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat wrzesiński v rovnomennej gmine.
Žije tu 3 551 obyvateľov (30.6.2007).
Svietivosť Slnka
Svietivosť Slnka je jednotka svietivosti, energie vyžiarenej vo fotónoch používaná v astronómii na popísanie svietivosti hviezd.
Je ekvivalentná svietivosti Slnka, 3,827 × 1026 W.
Lorenz Oken
Lorenz Oken (* 1. august 1779, Bohlsbach, Nemecko - † 11. august 1851, Zürich, Švajčiarsko) bol nemecký lekár a prírodovedec.
Marshall McLuhan
Herbert Marshall McLuhan C.C.(* 21. júl 1911, Edmonton, Alberta, Kanada – † 31. december 1980, Toronto, Ontário, Kanada) bol kanadský teoretik médií, literárny kritik, rétor a profesor anglickej literatúry. Položil základy mediálnej teórie. Bol ovplyvnený novopozitivistickou filozofiou, scholastikou a moderným umením. Založil v Toronte Centrum pre kultúru a technológiu.
Životopis
Narodil sa v Edmontone v Alberte.
V roku 1938 nastúpil na University of Manitoba na päťročné štúdium angličtiny a filozofie, kde v roku 1935 získal titul M.A. (Master of Arts). Následne pokračoval v štúdiu literatúry na univerzite v Cambridge. Tu v roku 1942 získal doktorát.
Po Cambridge učil angličtinu na rade univerzít v Spojených štátoch a v roku 1946 zakotvil na univerzite v Toronte. S výnimkou jedného roka, počas ktorého pôsobil na Fordham University v New Yorku, zostal na University of Toronto po zvyšok svojej kariéry. Tu sa v roku 1950 stretol s antropológom Edmundom Carpenterom, s ktorým spoločne začali vydávať časopis nazvaný Explorations, zameraný na skúmanie ľudskej komunikácie.
McLuhanova sláva vyvrcholila v neskorých 60-tych rokoch s vydaním knihy a nahrávky Medium is the Massage. V tejto dobe bol často zobrazovaný na obálkach časopisov po celom svete a jeho dielo bolo preložené do viac ako 20 jazykov. Neskôr pokračoval vo vedení Centra pre kultúru a technológie a pracoval na syntéze svojich myšlienok s najstarším synom Erikom. V tomto období spoločne publikovali množstvo článkov a snažili sa formulovať teórie, ktoré pomenovali ako "zákony médií."
Počas svojho života McLuhan trpel radom vážnych zdravotných ťažkostí, vrátane odstránenia mozgového nádoru v roku 1967. Na konci roku 1979 utrpel ťažkú mŕtvicu, po ktorej stratil schopnosť hovoriť. Zomrel v spánku, na Silvestra roku 1980.
McLuhanove teórie sa začali znovu objavovať v akademických a populárnych kruhoch počas  80-tych a najmä 90-tych rokov 20. storočia s príchodom internetu ako nového média. Boli publikované nové vydania jeho prác a objavil sa rad nových kníh o McLuhanovi a jeho myšlienkach.
Horúce a chladné médiá
McLuhan využil pri klasifikácii médií virtuálny teplomer a delil média na horúce a studené podľa toho, aká miera interakcie je vyžadovaná medzi človekom a médiom. Horúce médiá sú tie, ktoré človeku poskytujú zrozumiteľnú a jasnú informáciu ľahko vnímateľnú našimi zmyslami. Oproti tomu chladné médiá produkujú akoby nedokončenú informáciu, vyžadujúcu si domýšľanie, resp. „dopracovanie“ na základe predchádzajúcich skúseností, či predstavivosti, t. j. informáciu, ktorá necháva človeka chladným. Vo všeobecnosti si teda spracovanie informácie, prezentovanej studeným médiom vyžaduje od človeka oveľa vyššiu duševnú aktivitu. Na druhej strane, človek, vystavený pôsobeniu studeného média oveľa menej zapája do procesu spracovania informácie svoje zmysly ako pri horúcom médiu, kedy jeho zmysly značnou mierou participujú na spracovaní informácie. Pritom nejde ani tak o počet zmyslov, zapojených do akcie, ako skôr o intenzitu ich využívania. Ak médium neposkytuje dostatočnú kvalitu, hĺbku alebo zrozumiteľnosť (jasnosť prezentácie), zapojenie zmyslov do komunikácie nie je také, ako by mohlo byť. Horúce médium teda poskytuje príležitosť uplatniť „vysokú rozlišovaciu schopnosť“ zatiaľ čo studené médium má rozlišovaciu schopnosť oveľa nižšiu. Príkladom horúceho média je rádio, fotografia, film, fonetická abeceda. Za typické chladné médium označil McLuhan hieroglyfy, komiksy a telefón. Telefón preto, lebo nedodáva uchu veľa informácii za jednotku času. Medzi chladné médiá sa však dostala aj televízia. Jednak kvôli kvalite obrazu (rozlišovacia schopnosť, niekedy ešte čierno-biely obraz) ale hlavne kvôli tomu, že v porovnaní s filmom je TV obraz „chudobnejší“. Tu je potrebné vziať do úvahy, že spomínaná kategorizácia bola urobená začiatkom 60-tych rokov minulého storočia a odvtedy sa televízia posunula o krok smerom k horúcemu médiu. Ak by sme sa pomocou tejto metódy pokúsili kategorizovať Web, museli by sme mu prisúdiť pozíciu TV z jej začiatkov – t. j. studené médium na ceste k horúcemu médiu.
Horúce médium predstavuje komunikačný kanál s vysokou rozlišovacou schopnosťou, spravidla zameraný na jeden ľudský zmysel. Horúce médium podáva informácie takým spôsobom, ktorý od konzumenta nevyžaduje veľké úsilie pri ich „konzumácii“.
Typickými príkladmi sú:
Horúce médiá majú tendenciu byť vysoko vizualizované a logicky štruktúrované.
Príklady: Komunikácia cez studené médiá je viac intuitívna a emocionálna.
Globálna dedina (Global village)
McLuhan sa venoval aj problematike „zmenšovania Zeme“ prostredníctvom elektronických médií, ktoré už vtedy ponúkali vyššiu rýchlosť a dostupnosť informácií ako tlačové médiá. Tvrdil, že vizuálna a individualistická kultúra tlače bude čoskoro ukončená niečím, čo nazval "elektronická vzájomná závislosť" (electronic interdependence), keď elektronické médiá nahradia vizuálnu kultúru sluchovo/ústnou kultúrou. V tejto novej dobe sa ľudstvo podľa jeho názoru presunie od individualizmu a fragmentácie ku kolektívnej identite s "kmeňovým základom." Chcel tým okrem iného povedať, že vďaka moderným médiám sa informácie šíria okamžite celým svetom rovnako, ako sa v minulosti šírili ústnym podaním po malej dedine. Pre toto nové usporiadanie spoločnosti vytvoril pojem globálna dedina (global village).
"Namiesto smerovania k obrovskej alexandrijskej knižnici sa zo sveta stal počítač, elektronický mozog, presne ako infantilný prípad sci-fi. A ako postupne naše zmysly prechádzajú mimo nás, Veľký Brat ide dovnútra. Takže, ak si neuvedomíme tento proces, môžeme sa okamžite presunúť do fázy paniky a hrôzy, a presne napodobniť malý svet domorodých bubnov, totálnej vzájomnej závislosti a spolužitia. [...] Des je normálny stav ktorejkoľvek ústnej spoločnosti. V ňom všetko ovplyvňuje všetko po celú dobu."
NGC 3791
NGC 3791 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 22. februára 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Transcendentálne ja
Transcendentálne ja je podľa Kanta to ja, ktoré si predstavuje empirické ja, poznáva ho a posudzuje. Empirické ja vždy už predpokladá toto transcendentálne, neempirické ja.
1395 Aribeda
1395 Aribeda je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil K. Reinmuth 16. júla 1936.
Day & Age
Day & Age je tretí štúdiový album americkej rockovej skupiny The Killers, vydaný 24. novembra 2008 vo Veľkej Británii, Kanade A USA. Frontman a spevák skupiny Brandon Flowers vyhlásil, že je to „album, na ktorom je viac humorných skladieb“. Dodnes sa celosvetovo predalo vyše 3 milióny kópií albumu Day & Age.
Výroba
Na tvorbu obalu albumu si The Killers vybrali Paula Normansella. V albume sa takisto nachádzajú aj portréty členov skupiny. Tieto portréty sa nachádzajú v rôznych častiach hudobného videa singlu „Human“. 8. decembra 2008 časopis Rolling Stone vymenoval obal albumu za najlepší obal albumu roku 2008.
Úspech
Album bol certifikovaný na multi-platinové a platinové ocenenie vo Veľkej Británii, Írsku, Austrálii, Kanade, Mexiku, Novom Zélande a Španielsku. Album bol tiež certifikovaný na zlato v USA, Rakúsku, Dánsku, Holandsku, Nemecku, Grécku, Taliansku, Nórsku, Švédsku a Švajčiarsku. To je najväčší celovetovo siahajúci album skupiny.
Albumu sa predalo viac ako 2.700.000 kópií v prvom roku jeho vydania. Dodnes sa predalo cez 3 milióny nahrávok po celom svete.
Vihiers (obec)
Vihiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bibliografická informácia
Pod pojmom bibliografická informácia sa rozumejú bibliografické údaje, ktoré charakterizujú bibliografickú jednotku – dokument, napríklad knihu, seriálovú publikáciu, hudobninu, film, počítačový súbor, audiovizuálny dokument, článok, kompaktný disk (CD-ROM, VCD), DVD nosič a pod. Na získavanie, spracovanie, uchovávanie a sprístupňovanie bibliografických informácií sa zameriava bibliografia ako činnosť.
Usporadúvanie bibliografických informácií
Bibliografické informácie, čiže bibliografické údaje o dokumentoch sú usporiadané podľa určitých štandardov a noriem v bibliografických záznamoch, ktoré sú zaradené vo väčších celkoch, napríklad v bibliografických súpisoch (ako je napríklad národná bibliografia, špeciálna bibliografia a pod.). Bibliografické záznamy sú usporiadané do súborov buď v tradičnej, papierovej forme, alebo v digitalizovanej forme v počítačových súboroch a v bibliografických bázach údajov. Jadro všetkých bibliografických záznamov, ktoré sa vyskytujú v rozličných oblastiach komunikácie informácií o dokumentoch, ako je knihovníctvo, knižný obchod a vedecké informácie, tvorí bibliografický popis ako objektívna časť bibliografického záznamu.
NGC 3792
NGC 3792 je dvojhviezda v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 27. apríla 1881.
Estetická informácia
Estetická informácia je informácia, na základe ktorej možno (re)kreovať estetický významový útvar.
Likymnios
Likymnios (Likymnios) môže byť:
Milan Richter
Milan Richter (* 25. júl 1948, Bratislava), je slovenský básnik, dramatik, prekladateľ, publicista a knižný vydavateľ (MilaniuM).
Životopis
Narodil sa v rodine Lea Richtera a jeho manželky Eriky rodenej Grimmovej. Pochádza z rodiny poznačenej holokaustom za 2. svetovej vojny. Detstvo prežil v dedinke Unín na Záhorí. V r. 19631967 študoval na Strednej ekonomickej škole, odbor zahraničný obchod v Bratislave, kde pokračoval v štúdiách na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského (19671972). Vyštudoval germanistiku a anglistiku a absolvoval časť štúdia nordistiky. V r. 1985 získal titul PhDr.
Pracoval ako jazykový redaktor vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ (19721975) a ako odborný redaktor v redakcii beletrie Nakladateľstva Pravda (19751981). Ďalších jedenásť rokov sa venoval literatúre (najmä prekladaniu) profesionálne, pričom od leta 1988 do leta 1989 pracoval na polovičný úväzok v novozaloženom časopise pre mladú literatúru Dotyky. Na jeseň 1992 nastúpil na Federálne ministerstvo zahraničných vecí v Prahe a koncom decembra odcestoval do Osla, kde sa od 1. 1. 1993 stal Chargé d’affaires a.i. Slovenska v Nórsku, akreditovaný aj pre Island. Počas jeho pôsobenia v diplomatických službách sa uskutočnila prvá štátna návšteva severskej hlavy štátu (prezidentky Islandu) na Slovensku v máji 1994. Od jesene 1995 pracoval v Národnom literárnom centre (NLC) v Bratislave, v ktorom založil sekciu SLOLIA, šíriacu slovenskú literatúru v zahraničí, a časopis Slovak Literary Review/Revue der slowakischen Literatur, ktorého bol šéfredaktorom až do odchodu z Literárneho centra. V školskom roku 1997/1998 vyučoval externe na Filozofickej fakulte UK v Bratislave modernú severskú poéziu (s ťažiskom "švédska poézia 20. storočia"). Koncom roku 2000 si založil vydavateľstvo MilaniuM a od konca roku 2002 sa venuje výlučne vydávaniu kníh vo svojom vydavateľstve.
Tvorba
Svoju prvú poviedku publikoval v Mladej tvorbe na jar 1969. Svoje prvé básne publikoval v moravskom časopise Host do domu, redigovanom J. Skácelom v lete 1969 a v Slovenských pohľadoch na jeseň 1969. Jeho prvé preklady boli uverejnené v Revue svetovej literatúry na jeseň 1970 (miniantológia švédskej poézie). Jeho básne uverejnil v zahraničí po prvý raz mníchovský časopis Akzente vo februári 1990, kým knižne vyšli v zahraničí prvý raz v antológii Stemmer, 18 slovakiske digtere (kodaňské vydavateľstvo Brøndum) na jar 1990. Odvtedy boli jeho básne (a eseje, resp. prejavy, rozhovory a pod.) preložené a uverejnené v 34 jazykoch vo viac než 80 denníkoch, časopisoch, na sociálnych sieťach, v antológiách, zborníkoch vo svete (najmä v USA, Rakúsku a Nemecku, ale aj v Poľsku, Maďarsku, Škandinávii, Bulharsku, Rumunsku, Portugalsku, v Mexiku, Číne, na Taiwane, v Indii, Bielorusku, Rusku, Arménsku, Taliansku, Mongolsku, Japonsku, Bangladéši a inde).
Preklady básní do iných jazykov (knižné vydania)
Die Wurzeln in der Luft (1992), Horn, Rakúsko; Røter i lufta (1996), Oslo, Nórsko; Five Seasons of Life (1998 – vydanie v 6 jazykoch), Bratislava; Vremeto, koeto razdava udari (1999), Sofia, Bulharsko; Pět ročních období (2002), Praha, Česko; Masaker v Bejrúte (2002 – výber protirežimných básní v arabčine), Homs, Sýria; Par-dessus l´épaule du poeme (2005), Esch-sur-Alzette, Luxembursko; Anjel s čiernymi krídlami (2005), Jeruzalem, Izrael; El silencio de los árboles en Hyde Park (2007), Barcelona, Španielsko; Živé kamene z jazerného dna (2010), Tchaj-pej, Taiwan; Anjel s čiernym perím (2010), Struga, Severné Macedónsko (2010); Sealed with Ashes (2012), poems in 7 languages; Vidjeno u snegu (2018), Belehrad, Srbsko; Smrť na dlhej návšteve (2019), Tchaj-pej, Taiwan.
Preklady / Knihy pre deti
Wolfgang Tilgner: Rytier, smrť a diabol (1983), Oscar Wilde: Šťastný princ (1988, 1998, 2015), Hans Christian Andersen: Rozprávky (1997), Jostein Gaarder: V zrkadle, v záhade (1998), Hans Christian Andersen: Divé labute (2002), Rozprávky Hansa Christiana Andersena (2005), Rozprávkarov bazár (so vstupnými esejami M. Richtera – 2005), Jostein Gaarder: Knižka otázok (2013)
Preklady / Opera
Richard Wagner: Lohengrin (libreto) – pre SND v Bratislave (premiéra máj 2013)
Murowana Goślina
Murowana Goślina je mesto v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat poznański v rovnomennej gmine.
Žije tu 10 162 obyvateľov (30.6.2007).
Fagnon
Fagnon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Anton Jánošík
PhDr. Anton Jánošík (* 7. apríl 1904, Bánovce nad Bebravou – † 26. november 1971, Martin, pochovaný na Národnom cintoríne v Martine ) bol slovenský jazykovedec, lexikograf a dialektológ, autor slovníkov, pedagóg, publicista, hlavný redaktor časopisu Slovenská reč, bojovník za samostatný slovenský spisovný jazyk a proti jednotnému "československému" jazyku.
Fagnon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Anton Jánošík
Rodisko, štúdiá, vzdelanie
Anton Jánošík bol rodák z Bánoviec nad Bebravou, z kraja, ktorého reč svojím postavením medzi západnou a strednou slovenčinou núti jazykovo citlivých ľudí porovnávať rodné nárečie so spisovným jazykom. Citlivo vnímal jazyk svojej matky a ním sa často riadil aj v jazykovej praxi v svojom budúcom povolaní a poslaní. Jeho otec Ján (* 1874 – † 1947) bol roľník a sedlár, matka Mária, rod. Lexmanová (* 1875 – † 1945), mladší súrodenci, dve sestry i brat, sa venovali učiteľskému povolaniu. V čase jeho detstva boli Bánovce nad Bebravou typickým malým mestom, z ktorého prostredia slovenský spisovateľ Janko Jesenský ako tamojší mladý advokát s prvou samostatnou praxou (1905 – 1914) čerpal námety pre svoje Malomestské rozprávky (1913).
Fagnon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 355 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Anton Jánošík
Rodisko, štúdiá, vzdelanie
Ľudovú školu A. Jánošík navštevoval v rodných Bánovciach v rokoch 1910 – 1914. V mestečku ako v sídle malého okresu bola už pred prvou svetovou vojnou maďarská meštianska škola, ktorá v slovenskom prostredí zanikla a zmenila sa po prevrate na slovenskú v čase, keď ju mladý A. Jánošík absolvoval (1914 – 18). V stredoškolských štúdiách pokračoval až o rok, po prijímacej skúške do 5. triedy, na reálnom gymnáziu v Trenčíne (1919 – 23). Po maturite sa A. Jánošík rozhodol študovať na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského (otvorenej v septembri 1921), kde v rokoch 1923 – 1927 študoval slovenčinu (vo vtedajšej termino­lógii „českoslovenčinu") a francúzštinu. Bratislavská univerzita síce ešte nebola dobudovaná (napr. francúzsky jazyk a literatúru prednášali externe – profesori Prokop Miroslav Haškovec a Hertvík Jarník z Brna z Brna), ale slavistika, resp. slovakistika a bohemistika boli pomerne dobre obsadené: slavistiku prednášal výborný pedagóg prof. Miloš Weingart, indoeurópsku jazykovedu prof. Jozef Baudiš; literatúru prednášali profesori Jozef Hanuš (starú českú literatúru), ktorý bol dekanom filozofickej fakulty, a Albert Pražák (novú českú a slovenskú literatúru), ne­skoršie slovanské literatúry Dr. Frank Wollman. V prvom semestri A. Jánošík zastihol ešte prednášky prof. Jozefa Škultétyho, prodekana filozofickej fakulty, s ktorým sa po rokoch stretol v Matici slovenskej v Martine.
Povinné prednášky a praktické jazykové cvičenia A. Jánošík navštevoval a filozoficko-pedagogickú skúšku (r. 1926) zložil A. Jánošík načas, takže štúdium v Bratislave absolvoval r. 1927 a pokračoval v študijnom roku 1927/28 vo Francúzsku na Univerzite v Poitièrs. V školskom roku 1928/29 učil ako suplujúci profesor na Patronátnom reálnom gymnáziu v Kláštore pod Znievom. Potom školskú službu prerušil, aby sa mohol pripraviť na dokončenie štúdií štátnymi skúškami na Filozofickej fakulte UK v Bratislave. Zo slavistiky mu uznali seminárnu prácu Lexikálne štúdie o Euchológiu sinajskom. Ústnu skúšku z „českoslovenčiny" vykonal 12. decembra 1929 a z francúzštiny 16. decembra 1930 (examinátormi boli J. Hanuš, Fr. Ryšánek, Vl. Buben a J. Kopal).
Pedagogické pôsobenie
Po ročnom pôsobení v Kláštore pod Znievom (školský rok 1928/1929) a po štátnej skúške na Filozofickej fakulte UK v Bratislave 12. decembra 1929 A. Jánošík znova nastúpil do školskej služby – na gymnáziu v Malackách (školský rok 1929/30). Od 1. septembra 1930 učil na Štátnom maďarskom reálnom gymnáziu v Košiciach (1930 – 1932), v rokoch 1932 – 1934 na Štátnom koedukačnom učiteľskom ústave v Prešove, v školskom roku 1934/35 zasa na gymnáziu v Košiciach a v rokoch 1935 – 1939 na gymnáziu v Martine. V čase 2. svetovej vojny neprijal riaditeľské miesto na učiteľskom ústave mimo Martina a naďalej učil – v školskom roku 1939/40 na gymnáziu v Žiline a od školského roku 1940/41 na obchodnej akadémii v Martine.
Výsledky svojich jazykovedných štúdií nielen publikoval v tlači a rozhlase, ale ich po celý život uvádzal do praxe aj ako stredoškolský pedagóg. Roku 1963 dostal Pochvalné uznanie za prácu na úseku výchovy a vzdelávania od Kultúrnej s školskej komisie ONV Marin. V školskom roku 1964/65 ťažko ochorel, po sedemmesačnom liečení sa vrátil do školskej služby, ale koncom školského roku 1968/69 opäť ochorel. Roku 1969, kedy odišiel do dôchodku, mu udelila Rada ONV Martin Pamätnú medailu za zásluhy o budovanie okresu. Umrel 26. novembra 1971 v Martine.
Časopis Slovenská reč
V Košiciach sa A. Jánošík dostal do Miestneho odboru Matice slovenskej, kde sa zrodila myšlienka vydávať časopis Slovenská reč, „mesačník pre záujmy spisovného jazyka". Prvý ročník časopisu vychádzal od septembra 1932 v Košiciach, druhý ročník už v Martine. A. Jánošík mal v časopise Slovenská reč spolu s M. Knapom spočiatku sledovať problematiku spisovnej slovenčiny v školskej praxi. Takto je po­chopiteľné že prvý príspevok A. Jánošíka má názov Slovenčina na stredných školách Konštatuje v ňom neutešený stav slovenčiny na školách, pretože slovenčinu neučia vždy a všade odborníci Slováci, a zdôrazňuje potrebu hľadieť na čistotu reči, na slovenský spôsob vykania, a na škodlivosť násilného nahrádzania zaužívaných prevzatých výrazov umelo vytvorenými domácimi. Ar­gumenty sú jednoduché: V tomto príspevku pravdepodobne v spolupráci s redakciou nazna­čila sa v jadre teória a program slovenského purizmu.
Časopis Slovenská reč mal na slovenské pomery pomerne vysoký náklad.
Ďalšie pôsobenie
Svoj jazykovedný výskum začínal opisom rodného bánovského nárečia. Monografiu, cennú pre zhromaždený materiál, uverejňoval po častiach (Z bánovského nárečia) v Slovenskej reči už od prvého ročníka. V rokoch 1932 – 33 uverejňoval články a štúdie o spisovnej slovenčine v praxi (Zo školskej slovenčiny). Upozorňoval na správne vykanie, správne slová a väzby. A. Jánošík podľa ľudovej reči chcel ustrojiť aj spisovný jazyk. Najmä v slovnej zásobe. Podobne ako pred sedemdesiatimi rokmi zamýšľal i S. Czambel a novšie i J. Mihál. Aj pri skúmaní spisovného jazyka vychádzal z domáceho nárečia ako z pevného základu. V svojich najlepších prácach z hláskoslovia, najmä z kvantity slovenčiny sa usiloval zisťovať systém národného jazyka. Za vojny bol A. Jánošík redaktorom Slovenskej reči (1939 - 44).
V tom čase sa v Matici slovenskej systematicky zbieral materiál pre prvý veľký slovník slovenského jazyka. Prípravné práce a koncipovanie slovníka mali na starosti A. Jánošík a E. Jóna. Po vojne (1946 - 49) tento Slovník spisovného jazyka slovenského vychádzal v zošitoch (písmeno A až J), ale ostal nedokončený. Tento tzv. Matičný slovník bol koncipovaný ako výkladový a dokladový jazykový slovník, v ktorom sa slová a ich významy hojne dokladali citátmi zo slovenskej umeleckej a odbornej literatúry. Po reorganizácii Matice slovenskej podkladové materiály prešli do Slovenskej akadémie vied, kde z časti pomohli urýchliť práce na 6-dielnom Slovníku slovenského jazyka (1959 – 1968).
A. Jánošík až do konca života so záujmom sledoval slovníkové práce v jazykovednom ústave a posielal im pripomienky.
A. Jánošík a B. Letz patrili do skupiny jazykovedcov, ktorí na začiatku 30. rokov po vydaní prvých (čechoslovakistických) Pravidiel slovenského pravopisu (1931) vystúpili a obhajovali osobitosť a čistotu slovenského spisovného jazyka proti oficiálnej ideológii o jednotnom československom národe a jazyku.