cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
5222 Ioffe
5222 Ioffe (1980 TL13) je asteroid pásma planétok, ktorý objavil Nikolaj Stepanovič Černych v observatóriu Naučnyj na Kryme 11. októbra 1980. Je to druhý najväčší člen rodiny Pallas. Pomenovaná na počesť sovietskeho fyzika A.F. Joffeho.
5222 Ioffe má inklináciu 34,57649.
Katzelsdorf
Katzelsdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Viedenské Nové Mesto-vidiek.
Žije tu 3 201 obyvateľov (1. 1. 2010).
Karel Polák
Karel Polák môže byť:
Markdorf
Markdorf je mesto v krajinskom okrese Bodensee v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 12 684 obyvateľov a rozlohu 40,92 km².
Kultúra a pamiatky
Mesto Markdorf sa nachádza na švábskej barokovej ceste (Oberschwäbischen Barockstraße).
Rozhľadňa na vrchu Gehrenberg ponúka za dobrého počasia výhľad na asi 6 km vzdialené Bodamské jazero. náhľad|vľavo|Kostol Sv. Mikuláša náhľad|Historická zásobná vodná nádrž (Historischer Wasserspeicher) v časti Moggenweiler v meste Markdorf
Krvaví Elfovia
Krvaví Elfovia (alebo v origináli Sin'dorei) sú postavami vo fiktívnom svete Warcraftu od spoločnosti Blizzard Entertainment a od datadisku The Burning Crusade aj hrateľnou rasou na strane Hordy. Ich základnou lokáciou je Eversong Woods a hlavné mesto Silvermoon City. Zohrali podstatnú časť v Druhej (ešte ako Quel'dorei) a Tretej vojne.
Kal'dorei
Korene Krvavých Elfov ležia v pravekom svete Azeroth, kde boli najstaršou žijúcou rasou. V tých časoch sa nazývali Kal'dorei a ich charakteristickou vlastnosťou bola úzka spätosť s prírodou a využívanie výhradne prírodnej mágie. Medzi nimi sa však nachádzali aj takí, ktorí chceli využívať aj inú mágiu, ktorú väčšina považovala za "umelú". Táto menšia skupinka elfov bola neskôr poslaná do vyhnanstva.
Quel'dorei
Vo vyhnanstve sa elfovia rozhodli preplávať more a usadiť sa na severe Východných Kráľovstiev. Chceli sa od prvotných elfov odlišovať, tak si začali hovoriť Vznešení alebo Vysokí Elfovia, Quel'dorei. Žili na svojom území zvanom Quel'thalas, mali vlastný obrovský zdroj magickej energie, známy ako Slnečná Studňa (Sunwell) a mesto s originálnou architektúrou menom Silvermoon City. Pri južných hraniciach ich územia mali sídlo pôvodní obyvatelia, lesní trollovia zo Zul'Amanu, ktorí proti Quel'dorei viedli rôzne a časté výpravy. Na pomoc elfom sa prihlásila pomerne mladá rasa - ľudia z Arathoru. Elfovia im boli zaviazaní, stali sa spoľahlivými spojencami a za odmenu naučili niekoľkoľudí svoju mágiu. Tak vznikli magické spoločenstvá - najznámejšie z nich je Kirin Tor v hlavnom meste mágov Dalaran.
Tretia vojna a Sin'dorei
Keď vypukla tretia vojna, vodca Pohromy bývalý princ Lordaeronu Arthas Menethil potom, čo zradil svoju zem potreboval spoločníka na svoju cestu do Northrendu. Stal sa ním černokňažník Kel'Thuzad. Kedysi ho zabil sám Arthas, keď bol ešte paladin. Pozostatky černokňažníka bolo možné oživiť, ale bolo k tomu potreba obrovské množstvo magickej sily - tým zdrojom sa mala stať práve Slnečná Studňa. Arthas aj zo svojou armádou nemŕtvych sa vydal na sever do krajín Quel'thalasu, kde mal v úmysle Kel'Thuzada oživiť ako licha. Elfovia síce bránili svoju zem udatne, ale Pohroma bola silnejšia. Arthasovi sa podarilo využiť silu Sunwellu a licha oživiť. Týmto počinom sa studňa „znečistila“. Vznešený Elf Kael'thas Sunstrider (mocný Dalaranský mág) sa preto rozhodol, že svoj ľud pomstí. Postavil sa v Northrende proti Arthasovi a predstavil sa mu ako vodca nových elfov, Sin'dorei.
Races and factions of Warcraft
Marthille
Marthille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Farebný index
Farebný index alebo Color Index, skratka CI je veličina pôvodne zavedená ako rozdiel medzi fotografickou a vizuálnou hviezdnou veľkosťou.
Severná polárna sekvencia
Severná polárna sekvencia alebo North Polar Sequence alebo NPS sú vybrané hviezdy v okolí severného pólu do 20. hviezdnej veľkosti, pri ktorých boli veľmi presne zmerané vizuálne a fotografické hviezdne veľkosti.
Farebný index
Všeobecne rozdiel medzi hviezdnymi veľkosťami v dvoch rôznych spektrálnych oblastiach, a to medzi hviezdnou veľkosťou v oblasti kratších vĺn a hviezdnou veľkosťou v oblasti dlhších vĺn dĺžky. V systéme UBV (farebný systém) je definovaný farebný index (index U - B, index B - V) pri hviezde spektrálneho typu A0 takto: B - V = U - B = 0; pri teplejších hviezdach je záporný, pri chladnejších kladný.
Cygnus
Cygnus môže byť:
Michal Polák
Michal Polák môže byť:
NGC 7556
NGC 7556 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. septembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Severná polárna sekvencia
Severná polárna sekvencia slúžila ako porovnávacia škála pri určovaní hviezdnych veľkostí ostatných hviezd. V súčasnosti sa už nepoužíva. Vo fotoelektrickej fotometrii ju nahrádzajú veľmi presne určené hviezdne veľkosti U, B a V (farebný systém) mnohých hviezd z rôznych oblastí oblohy.
Beuzeville-la-Guérard
Beuzeville-la-Guérard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Testikulárna mikrolitiáza
Testikulárna mikrolitiáza je vzácne, neprogredujúce obyčajne bezpríznakové ochorenie semenníkov. Môže byť spojená s rôznymi nezhubnými i zhubnými ochoreniemi močovo-pohlavného systému, genetickými poruchami (napr. Klinefelterov syndróm) a často je náhodným nálezom pri sonografickom vyšetrení semenníkov z iných dôvodov. Najčastejšie sa vyskytuje u pacientov s kryptorchizmom. Výskyt ochorenia sa pohybuje medzi 0,1 -1%, v 15% u neplodných mužov.
Histopatológia
Miroskopicky sa v preparáte nachádzajú laminované eozinofilné kalcifikáty v tubuli seminiferi, pravdepodobne ako dôsledok nahromadenia bunkového detritu a ukladania glykoproteínov.
Beuzeville-la-Guérard
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Testikulárna mikrolitiáza
USG
USG zobrazuje viacpočetné drobné hyperechogénne ložiská, difúzne a rovnomerne rozložené v parenchýme semenníkov. Ich veľkosť obyčajne nepresahuje 3 mm. Na popis obrazu sa niekedy používa termín "snehová búrka".
Beuzeville-la-Guérard
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Národné hokejbalové družstvo mužov USA
Národné hokejbalové družstvo mužov USA je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Spojené štáty v medzinárodných hokejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou American Street Hockey Institute (ASHI). V druhej federacii WBHF vystupuje pod záštitou USDHF  United States Dekhockey Federation.Patrí medzi popredné hokejbalové celky sveta, čo dokumentovalo ziskom striebornej medaily na majstrovstvách sveta v roku 2015 a ziskom zlata v tom istom roku na domácej pôde v Pittsburghu 2015.
Nápoj
thumb|vpravo|Ľadová káva
Nápoj (hovorovo tiež pitie) je tekutina s vysokým obsahom vody, primárne určená k požívaniu. Na rozdiel od polievok, ktoré sa jedia (obvykle lyžicou), sa nápoj pije a obvykle neobsahuje významnejší podiel pevnej zložky. Výnimku tvoria niektoré bujóny a vývary, ktoré sa podávajú v šálkach a pijú sa, napriek tomu nie sú ako nápoje označované.
Anderlová
Anderlová je potok na Horehroní, na území okresu Brezno. Je to ľavostranný prítok Osrblianky, meria 3,5 km a je tokom V. rádu.
Nápoj
Nealkoholické nápoje
thumb|vpravo|Minerálna voda
Alkoholické nápoje
thumb|vpravo|Varené víno
Anderlová
Prameň
Preteká Veporskými vrchmi, podcelkom Čierťaž, pramení v oblasti Mojžišovho vrchu, na severnom svahu Jeleňovej (1 174,0 m n. m.), v nadmorskej výške cca 950 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na sever, následne na severovýchod, zľava priberá prítok (703,8 m n. m.) spod Mojžišovho vrchu (1 024,6 m n. m.), z tej istej strany krátky prítok vznikajúci severozápadne od kóty 957 m a sprava priberá prítok zo severozápadného svahu Suchej (1 041,3 m n. m.). Potom tečie prechodne východným smerom popri horárni Anderlová a zľava priberá Mrkvice. Napokon sa stáča na severovýchod a preteká intravilánom obce Osrblie, na území ktorej ústi v nadmorskej výške približne 585 m n. m. do Osrblianky.
La Grave (kantón)
La Grave je francúzsky kantón v departemente Hautes-Alpes v regióne Provence-Alpes-Côte d'Azur. Tvoria ho dve obce.
Le Fête
Le Fête je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Milan Polák
Milan Polák môže byť:
Gemini
Gemini môže byť:
IL-2 Sturmovik
IL-2 Sturmovik je počítačový letecký simulátor s tematikou druhej svetovej vojny a prvý diel série IL-2 Sturmovik. Dej hry je zameraný na letecké bitky na východnom fronte. Hra je pomenovaná po známom sovietskom útočnom bombardéri Iľjušin Il-2. Spolu s pokračovaním je IL-2 Sturmovik považovaný za jeden z popredných letových simulátorov 2. svetovej vojny.
História
Hra bola vytvorená spoločnosťou 1C: Maddox Games a publikovaná spoločnosťou 1C pre Rusko a spoločnosťou Ubisoft pre zvyšok sveta. Bola vydaná pre operačný systém Windows 18. novembra 2001.
Hrateľnosť
V hre možno disponovať 31 lietadlami (ruské, nemecké, americké), ktoré môžu ovládať hráči a ďalšími 40 lietadlami, ktoré môže ovládať počítač. Hráč si môže vybrať jednu z dvoch strán: Spojencov (Sovietsky zväz, Austrália, Francúzsko, Holandsko, Nový Zéland, Poľsko, Spojené kráľovstvo a Spojené štáty), alebo štáty Osi (Nemecko, Taliansko, Japonsko, Fínsko, Maďarsko, Rumunsko a Slovensko). Môže ovládať stíhacie jednomiestne ale aj viacmiestne bombardovacie lietadlá.
EDS
EDS môže byť:
August Kopff
August Kopff (5. február 1882–25. apríl 1960) bol nemecký astronóm ktorý objavil niekoľko komét a planétok
Kométy, napr. periodická 22P/Kopff a neperiodická C/1906 E1.
Početné planétky trójany 617 Patroclus a 624 Hektor.
Je po ňom pomenovaný kráter na Mesiaci Kopff.
Patrick Blanc
Patrick Blanc (* 3. jún 1953, Paríž, Francúzsko) je francúzsky botanik, vedec a umelecký dizajnér. Známy je predovšetkým tvorbou tzv. vertikálnych zelených stien známych ako "le mur végétal" alebo "vertical garden".
Vedecká činnosť
Vyštudoval Pierrovu univerzitu v Paríži, kde získal titul Doktor vied. Od roku 1982 pracuje ako vedec v Národnom centre vedeckého výskumu vo Francúzsku (CNRS), kde sa špecializuje na výskum rastlín subtropických lesov. Podnikol veľa študijných ciest. Na základe dlhoročných pozorovaní vylepšil spôsob pestovania rastlín bez použitia pôdy (hydropóniu). Množstvo rastlín rastie na skalách, skalných previsoch, konároch stromov, cestách a na miestach s minimálnym množstvom pôdy. Pôda pre tieto rastliny predstavuje najmä mechanickú podporu. Potrebné sú iba voda a minerály v nej obsiahnuté, svetlo a oxid uhličitý. Hydropónia je podstatou jeho zelenej steny, ktorej cieľom bolo okrem estetického výrazu aj skvalitnenie životného prostredia obyvateľov miest: stena zlepšuje kvalitu vzduchu, znižuje spotrebu energie, prináša zeleň a tým zvyšuje kvalitu života jeho obyvateľov.
Maxstadt
Maxstadt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kaumberg
Kaumberg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Lilienfeld.
Žije tu 987 obyvateľov (31. 3. 2009).
Corgoň liga 2008/2009
Corgoň liga v sezóne 2008/2009 bol v poradí 16. ročník slovenskej najvyššej futbalovej súťaže. Pravidelne ju usporadúva Slovenský futbalový zväz.
Do 1. ligy zostúpilo posledné mužstvo a postúpilo do nej prvé mužstvo z 1. ligy. Víťaz hral v predkole Ligy majstrov, vicemajster a tretí v predkole Európskej ligy.
Štatistiky
''Pozn.: Stav po 33. kole''
Majster
Zostava víťaza Corgoň ligy Slovana Bratislava :
Gornji Humac
náhľad|Dom v Gornjom Humaci Gornji Humac je chorvátska osada na ostrove Brač, administratívne patriaca do obce Pučišća. Leží 12 km od pobrežia Jadranského mora. Neďaleko obce je situované letisko Bol.
NGC 7557
NGC 7557 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 16. septembra 1852.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,4.
Fergie
Fergie Duhamel, rodným menom Stacy Ann Ferguson (* 27. marec 1975, Hacienda Heights, Kalifornia, USA), známa pod umeleckým menom Fergie, je americká speváčka a herečka.
Je držiteľka cenytGrammy za najlepšiu americkú popovú/R&B speváčku a herečku. Je bývalou členkou televízneho seriálu Kids Incorporated, skupiny Wild Orchid, TV show Great Pretenders a bola tiež speváčkou v skupine The Black Eyed Peas. Vydala sa aj na sólovú dráhu a v septembri 2006 vydala svoj debutový sólový album The Dutchess.
Fergie sa narodila v meste Whittier v Kalifornii Patricovi Fergusonovi a Terri Gore. Ako detská herečka účinkovala niekoľko rokov v televíznom programe Kids Incorporated s Renee Sandsovou, ktorá sa stala neskôr členkou skupiny Wild Orchid. Fergusonová navštevovala strednú školu Glena A. Wilsona. V Septembri 2004 začala chodiť s hercom Joshom Duhamelom, známym z filmu Transformers alebo Las Vegas: Casino, a 10. januára 2009 uzavreli manželstvo v rímskokatolíckom kostole v Malibu.
Detstvo
Jej rodičia, Terra a Pat, podporovali Fergie a jej mladšiu sestru Danu Karrieren v rozhodnutí pôsobiť v šoubiznise. Fergie dostala svoju prvú hereckú príležitosť ako moderátorka v zábavnom programe The Charlie Brown and Snoopy Show (1983), ale tiež vo dvoch špeciálnych televíznych vysielaniach – It´s Flashbeagle, Charlie Brown and Snoop Show (1984), čo boli populárne moderátorske vysielania a talk show. Účinkovala i v reklame na Rice Krispies (1984).
V roku 1986 si Fergie zahrala v hororovej komédii Monster in the closet, zároveň však naďalej účinkovala v televíznom seriáli Kids Incorporated: Charbusters a Kids Incorporated: Rock in the New Year. V roku 1989 opustila svet reflektorov a vrátila sa do obyčajného života tínedžerky.
Wild Orchid
Hudba ale bola stále jej najväčšou vášňou, a tak založila spolu so Stefanie Ridel a s kolegyňou Rance Sandstorm z televízneho programu Kids Incorporaded skupinu Wild Orchid. V roku 1999 mala skupina vlastný televízny seriál FOX TV. Svoj voľný čas ale neskôr venovala len skupine. Tá v roku 1997 vydala svoj prvý album Wild Orchid a hneď potom, o rok neskôr nasledovalo ďalší, s názvom OXYGEN! V roku 2001 pripravila skupina tretí album, ale už ho nestihla vydať. Skupina sa rozpadla kvôli psychickým problémom a depresiám, ktoré sa u Fergie objavovali v takej miere, že musela podstúpiť terapiu. O rok neskôr sa vrátila k profesionálnej speváckej kariére. Túžila však po zmene a tak odišla do Los Angeles.
The Black Eyed Peas
Medzitým spoznala Will.i.am z Black Eyed Peas. Stretávali sa spolu často, v rôznych televíznych show. Potom prijala na krátky čas ponuku a spevácky doprevádzala skupinu Trio. Nahrala s nimi 3 songy.
Black Eyed Peas začali pod názvom Lban Klann (1989) v zložení: Will.i.am, Apl.de.ap a Taboo. Roku 1998 uverejnili svoje prvé dielo s názvom Behind the Front a tiež Bridging the Gap (2000) Ich štýl hudby bol ojedinelý a neznámy a spolupracovali s nimi umelci ako napr. Macy Gray alebo Wyclef Jean.
Až po troch rokoch vydali svoj v poradí tretí album Elephunk, na ktorom sa podieľala i Fergie. Tá prijala svoje umelecké meno a skupina ju oficiálne prijala za členku. Nasledoval štvrtý album Monkey Bussiness z roku 2005. V roku 2009 vydali v poradí piaty album s názvom The E.N.D, ktorý je považovaný za ich najlepší. BEP sa odklonili od R’n’b štýlu bližšie k elektru. Najznámejšia je skladba „Boom boom Pow“, alebo „Meet Me Halfway“, ktorá dominovala na hudobných staniciach. Šiestym albumom sa stal v roku 2010 The Begining. Od tej doby sa členovia venujú sólovým kariéram.
Sólová kariéra
V roku 2006 vydala svoj debutový album s názvom The Dutchess, z neho pochádzajú i úspešné piesne „London Bridge“, „Fergalicious“, „Glamorous“ alebo „Big Girls Don't Cry“. Všetky single z jej albumu sa dostali do prvej päťky rebríčka Billboard Hot 100, čo sa dovtedy žiadnej speváčke nepodarilo. Tri single sa navyše dostali na vrchol a za „Big Girls Don't Cry“ obdržala i nomináciu na cenu Grammy Award.
Almanach Tichá voda
Almanach Tichá voda bol literárny časopis, ktorý vychádzal v Košiciach v rokoch 1991 - 1992. Vedúcim redaktorom bol básnik Erik Groch. Časopis pubikoval preklady aj pôvodnú tvorbu zväčša autorov z prešovsko-košického okruhu básnikov (Marián Andričík, Juraj Briškár, Erik Groch, Marián Milčák, Peter Milčák, Valerij Kupko a iní).
Ľupčianka
Ľupčianka je potok na strednom Liptove, v juhozápadnej časti okresu Liptovský Mikuláš. Je to ľavostranný prítok Váhu, meria a je tokom III. rádu. Horný tok má bystrinný charakter a niekedy sa nazýva Ďurková. Nad sútokom s Veľkým Železným a Veľkým Oružným potokom sa zachoval tajch. Na strednom toku preteká dlhou Ľupčianskou dolinou, na dolnom toku sa pri obci Partizánska Ľupča na dvoch miestach zľava rozvetvuje na dve ramená, pričom dlhšie vedľajšie rameno meria cca a obteká obec zo západu.
Prameň
Ľupčianka pramení v Nízkych Tatrách v masíve Prašivej, na severnom svahu Ďurkovej pod sedlom Ďurková v nadmorskej výške približne
Smer toku
V pramennej oblasti tečie sprvu severozápadným smerom, potom sa stáča a na krátkom úseku tečie na západ. Po pribratí Prievalského potoka sa stáča, pokračuje na sever až k sútoku s Veľkým Oružným potokom a následne vytvára výrazný oblúk prehnutý na východ. Ďalej tečie k sútoku so Salatínskym potokom severozápadným smerom, potom na krátkom úseku na sever, pričom sa postupne stáča a pokračuje severoseverovýchodným smerom až k obci Partizánska Ľupča. Napokon už tečie k ústiu viac-menej severným smerom.
Ústie
Potok sa vlieva do vodnej nádrže Bešeňová východne od obce Liptovský Michal v nadmorskej výške približne
Obce
Preteká takmer úplne len katastrálnym územím obce Partizánska Ľupča, oblasť ústia leží na katastrálnom území obce Liptovský Michal. Na hornom toku preteká osadou Magurka a popri samotách: Kapustisko, Slatvinsko, Lovnáč a Vŕšky.
Jana Seymourová
Jana Seymourová (* 1508/1509 – † 24. október 1537) bola tretia manželka kráľa Henricha VIII. Jeho manželkou sa stala len desať dní po poprave jeho druhej manželky Anny Boleynovej. Zomrela dva týždne po pôrode svojho jediného syna Eduarda VI. kvôli popôrodným komplikáciam.
Detstvo
Jana sa narodila v roku 1508 alebo 1509 ako piate dieťa Sira Johna Seymoura z Wiltshire a Margery Wentworthovej. Po matkinej línii bola príbuzná s Eduardom III. a tiež s rodom Percy (vplyvný šľachtický stredoveký rod). Pre toto príbuzenstvo bola tiež príbuzná s kráľom Henrichom VIII. ako jeho sesternica z piateho kolena.
Bola tiež príbuzná so svojou predchodkyňou Annou Boleynovou. Boli sesternice z druhého kolena a mali spoločnú prastarú mamu, Elizabeth Cheneyovú.
Dátum narodenia
right|150px|thumb|Rodostrom Jany Seymourovej Presný dátum jej narodenia je nejasný – zvyčajne sa udáva rok 1509, ale v dobových záznamoch je poznačené, že na jej pohrebe išlo za sebou v zástupe 29 žien. V tom čase bolo zvykom, že každá žena zo zástupu označovala jeden rok nebohej, čo znamená, že v čase smrti mala Jana Seymourová 29 rokov, a teda sa musela narodiť v roku 1508.
Vzdelanie
Na rozdiel od jej predchodkýň Anny Boleynovej a Kataríny Aragónskej, nebola Jana Seymourová veľmi vzdelaná. Vedela len napísať a prečítať svoje meno. Namiesto toho bola od detstva vzdelávaná vo vyšívaní a vedení domácnosti, čo bolo pre vtedajšie ženy veľmi dôležité.
Uvedenie na kráľovský dvor
V roku 1530 bola uvedená na kráľovský dvor a v roku 1532 sa stala dvornou dámou Kataríny Aragónskej. Po uznaní neplatnosti manželstva Kataríny Aragónskej a Henricha VIII., kráľovou druhou manželkou sa stala Anna Boleynová a Jana Seymourová sa stala jej dvornou dámou.
Henrich VIII. mal s Annou Boleynovou len dcéru, budúcu Alžbetu I. Dve ďalšie tehotenstvá skončili predčasným pôrodom chlapcov. Henrichov tlak na Annu, aby porodila syna, bol stále väčší, čo jej samozrejme nepridávalo na pokoji a príťažlivosti, a tak sa mohla len bezmocne prizerať, ako si kráľ hľadá novú manželku.
Henrichov záujem o Janu Seymourovú sa začal približne vo februári 1536, keď ju stretol na svojich letných cestách. Jana bola úplne odlišná od Henrichovej manželky Anny. Jana bola bledá blondínka, zatiaľ čo Anna mala tmavé vlasy a olivovú pleť. Jana sa tak stala Henrichovou milenkou. Hoci je všade vykresľovaná ako pokojná, poddajná a zdržanlivá osoba, neochvejne odmietala byť len kráľovou milenkou. Napriek tomu, že Henrich VIII. bol ženatý s Annou Boleynovou, vkladal do Jany nádeje, že mu porodí syna.
Vzťah s Henrichom VIII.
Jej zásnuby s Henrichom VIII. sa konali 20. mája 1536, čo bol jeden deň po poprave Anny Boleynovej. Svadba sa konala o desať dní neskôr vo Whitehalle. Jana Seymourová bola vyhlásená za kráľovnú 4. júna toho istého roku. Korunovaná však nikdy nebola. Henrich VIII. naznačil, že je ochotný ju korunovať, ak mu porodí syna – dediča trónu.
Henrich Janu veľmi miloval, no o tom čo cítila Jana k nemu, nič nevieme. Jana bola plachá, mierna a poddajná. Svojho manžela veľmi obdivovala a plnila úlohu kráľovnej Anglicka. Starala sa aj o Henrichove dcéry z prvého a druhého manželstva, o dcéru Kataríny Aragónskej – Máriu aj o dcéru po Anne Boleynovej – Alžbetu. Ľud Janu miloval, kráľove dcéry si ju tiež obľúbili. Bola katolíčka a svojho manžela sa snažila priviesť späť ku katolíckej viere, jej snaha však bola márna.
Ako je z dobových záznamov známe, Jana Seymourová bola veľmi formálna a prísna. Blízky vzťah si udržiavala len s príbuznými – švagrinou Annou Stanhopeovou (manželka Janinho brata Eduarda Seymoura) a svojou sestrou Alžbetou.
Človek predveký
Človek predveký/predveký človek alebo človek praveký/praveký človek (lat. Homo sapiens fossilis, Homo sapiens sapiens fossilis, Homo sapiens diluvialis, Neoanthropus fosssilis) je staršia fáza človeka dnešného typu (Homo sapiens), presnejšie to môžu byť:
Jana Seymourová
Kráľovský dvor za Jany Seymourovej
Extravagantný a výstredný spoločenský život, ktorý bol preferovaný a svoj vrchol dosiahol za Anny Boleynovej bol nahradený striktnou dekoráciou. Príkladom sú napríklad požiadavky na šaty dvorných dám, ktoré mali presne stanovený počet perál, ktoré boli našité na dámskych sukniach. Francúzska móda, ktorú zaviedla Anna Boleynová, bola zakázaná.
Jana Seymourová a politika
V politike sa Jana Seymourová tiež javila veľmi konzervatívne. Angažovala sa len v národných záležitostiach. V roku 1536 žiadala manžela, aby odpustil trest účastníkom Púte Gréckeho odboja. Henrich VIII. odmietol a pripomenul jej osud jej predchodkyne, ktorá sa „starala do jeho záležitostí“.
Jana Seymourová a jej nevlastné dcéry
Jana Seymourová bola katolíckej viery, známej ako stará viera. Z toho dôvodu a z dôvodu jej lojality k jej predchodkyne Kataríne Aragónskej Jana vynaložila veľké úsilie k tomu, aby Henrichovo prvé dieťa, Mária Tudorová bola opäť pripustená na kráľovský dvor za všetky deti, ktoré by mala Jana Seymourová s Henrichom VIII.
Jana sa tiež pokúsila zmieriť Máriu Tudorovú s Henrichom. Krátko pred svojou smrťou prejavila snahu priviesť späť na kráľovský dvor aj Alžbetu, dcéru Anny Boleynovej tým, že ju pozvala na krstiny syna Eduarda.
Tehotenstvo
Začiatkom roku 1537 Jana Seymourová otehotnela. Počas tehotenstva sa u nej vyskytovala veľká chuť na prepelice, ktoré pre ňu na Henrichov príkaz dovážali až z Calaisu a Flámska. Pôrod sa začal v septembri 1537 a 12. októbra 1537 porodila na Hampton Court Palace Henrichovi syna Eduarda – prvého mužského potomka a dediča trónu, budúceho anglického kráľa Eduarda VI.
Smrť Jany Seymourovej
right|thumb|Jana Seymourová – manželka Henricha VIII. Potom, čo sa zúčastnila 15. októbra 1537 princových krstín, bolo jasné, že je vážne chorá. Janin pôrod bol veľmi ťažký, pôrodné bolesti trvali dva dni a tri noci. Povesti hovoria, že zomrela na následky cisárskeho rezu, ktorý nariadil Henrich preto, aby sa dieťa nenarodilo mŕtve. V skutočnosti dostala vysokú horúčku a otravu krvi a dvanásť dní po pôrode, teda 24. októbra 1537, zomrela na Hampton Court Palace. Bola pochovaná v Kaplnke svätého Juraja na Windsorskom hrade. V úlohe hlavného smútiaceho bola jej nevlastná dcéra Mária, neskoršia kráľovná Mária I. Jana Seymourová bola jediná z Henrichových manželiek, ktorá mala kráľovský pohreb.
Po čase bol nad jej hrob napísaný tento nápis:
Henrich jej smrť bral veľmi ťažko. Po jej smrti bol v smútku najbližšie tri mesiace a najbližšie tri roky sa neoženil, aj keď rokovania ohľadom ďalšieho manželstva sa začali krátko po jej smrti. Ak by nebolo politických okolností, ostal by vdovec, ale vzhľadom na to, že mal iba jediného mužského potomka a v dobe extrémnej úmrtnosti v detskom veku to je naozaj nedostatočný počet, musel sa štvrtýkrát oženiť. Jana Seymourová bola Henrichova najobľúbenejšia manželka. Historici sa domnievajú, že dôvodom jeho veľkej lásky k nej bol fakt, že mu porodila mužského dediča. Keď Henrich VIII. v roku 1547 zomrel, na jeho žiadosť ho pochovali vedľa nej.
Situácia po jej smrti
Janini dvaja bratia, Thomas Seymour a Eduard, použili jej pamiatku na vylepšenie ich vlastnej situácie. Thomas Seymour vyhlasoval, že sa usiluje o princeznú Alžbetu, ale po Henrichovej smrti sa oženil s vdovou po Henrichovi, Katarínou Parrovou. Za vlády Henrichovho syna kráľa Eduarda VI. sa Eduard Seymour vyhlásil za ochrancu mladého kráľa, čím sa prakticky stal panovníkom Anglicka. Nakoniec však obom bratom bola odobratá moc a boli popravení.
Jej syn Eduard VI. vládol Anglicku po smrti svojho otca ešte pred dosiahnutím plnoletosti, ale zomrel na tuberkulózu v šestnástich rokoch.
Guillestre (kantón)
Guillestre je francúzsky kantón v departemente Hautes-Alpes v regióne Provence-Alpes-Côte d'Azur. Tvorí ho deväť obcí.
Ivan Fiodorovič Kruzenštern
thumb|Hagudi, Kruzenšternovo rodné panstvo v obci Rapla, kraj Harjumaa na severe Estónska Ivan Fiodorovič Kruzenštern (* 19. november 1770, Hagudi, Estónska gubernia, Ruské impérium – 24. august 1846, Kiltsi), bol ruský moreplavec, neskôr admirál, čestný člen Ruskej akadémie vied a riadny člen Švédskej kráľovskej akadémie vied. Preslávil sa prevedením prvej úspešnej ruskej plavby okolo sveta, pri ktorej vyvrátil niektoré domnienky o neexistujúcich ostrovoch.
Život
Kruzenštern pochádzal z rodu baltskonemeckej šľachty švédskeho pôvodu (von Krusenstjerna), majúce svoje statky v Estónsku. Preto niektoré zdroje uvádzajú jeho meno ako Adam Johann (Ritter) von Krusenstern (Ritter je titul v zmysle rytier). Rodina zostala na svojom panstve aj po zabratí Pobaltia Ruskom (1721) a vstúpila do cárskych služieb. Kariéra mladého Ivana / Adama postupovala obvyklou cestou: od kadeta cez gardového námorníka až po poručíka, pričom túto hodnosť si vyslúžil vo vojne sa Švédmi. V roku 1793 bol vyslaný "na prax" do Anglicka a na britských lodiach spoznal postupne severoamerické pobrežie aj Karibské more a dostal sa až do India a Číny.
Vyplávanie
Výprava mala na lodiach Neva a Nadežda dopraviť na Aljašku tovar a potraviny a na spiatočnej ceste predať v Číne americké kožušiny. Okrem toho bola poverená aj ďalšími politickými a vedeckými úlohami. S pomocou najmodernejších navigačných a astronomických prístrojov mala skúmať splavnosť morí a vykonávať oceánografické pozorovania, popísať brehy Sachalinu a ústia rieky Amur, zaobstarať zbierky minerálov a rastlinstva z krajín, ktoré navštívi. Hoci nešlo o vojenskú expedíciu, boli obe lode pre každý prípad pomerne silne vyzbrojené, pretože v tom čase sa v Európe nepretržite bojovalo.
Kruzenšternov druh Jurij Lisjanskij (1773 – 1837), veliteľ 300tonovej Nevy, bol taktiež skúsený námorný dôstojník. Výborne sa vyznal v astronómii, kartografii aj matematike a jeho doterajšia kariérna dráha sa takmer do detailu podobala Kruzenšternovej. thumb|left|[[Citrón|Citron – zaručený prostriedok proti skorbutu]] Prvý „krst ohňom“ prekonali obe lode v silnej búrke cestou do Anglicka. Ďalším cieľom po týždňovej zastávke na Kanárskych ostrovoch bola už Južná Amerika. Vďaka čerstvej strave, hlavne citrónom a tekviciam, ktoré dal Kruzenštern zaobstarať, neochorel počas plavby jediný námorník skorbutom. Nutné opravy na Neve zdržali výpravu šesť týždňov na ostrove Sv. Kataríny v blízkosti brazílskeho Santa Cruz. Tento čas však bohato využili prírodovedci. Pri obchádzaní Hornovho mysu museli ruskí námorníci bojovať s celou sériou ťažkých búrok a Tichý oceán ich potom privítal pochmúrnym počasím a silným vetrom. Dňa 24. marca oddelila obe lode od seba ďalšia búrka a hmla. Stretli sa až po sedemtýždňovom odlúčení u najväčšieho z Markézskych ostrovov, Nuku Hivy. Od Markéz zamierili ruské lode k Havaju, kde sa ich cesty rozdelili: Neva sa vydala k aljašským brehom, Nadežda ku Kamčatke. Kruzenštern urobil cestou ešte jeden pokus nájsť juhovýchodne od Japonska legendárny "ostrovy zlata a striebra". Dopadol však rovnako ako jeho predchodcovia.
Významné objavy
V polovici júla roka 1804 spustila Nadežda kotvy v Petropavlovskom prístave. Po vyložení nákladu a doplnení zásob ju čakala nová dôležitá úloha – začiatkom septembra vyplávala k japonským brehom. Cesta k juhu pozdĺž východného pobrežia japonských ostrovov bola málo známa, sťažovali ju lejaky a husté hmly a raz ohrozoval loď dokonca tajfún. Až po mesiaci dorazila do nagasackého prístavu. Japonci sa tvárili ako úctiví a vľúdni hostitelia, ale s ruskou posádkou zaobchádzali ako so zajatcami. Po polročnom ponižujúcom čakaní odmietol cisár delegujúce listiny aj dary ruského veľvyslanca a prísne zakázal ďalším ruským lodiam plavbu v japonských vodách.
Spiatočnú cestu podnikol Kruzenštern neznámym morom pozdĺž západných japonských brehov, zmapoval pritom pobrežie Honšú a Hokkaida, La Pérousovým prielivom prenikol k južnému okraju Sachalinu a v blízkosti Kurilských ostrovov takmer stroskotal na podmorských útesoch.
Kým čakal v Petropavlovsku na loď Konštantín s nákladom amerických kožušín, rozhodol sa využiť voľný čas k doriešeniu dvoch otázok, ktorých zodpovedanie prenechal Jean-François de La Pérouse svojim nasledovníkom: či je Sachalin spojený nejakou šijou s pevninou, kadiaľ vteká amur do mora a ako by bolo možné využiť tento veľtok pre spojenie sibírskych končín s Tichým oceánom. Kruzenštern začal prieskumom a mapovaním východného pobrežia Sachalinu. V úzkom a plytkom tatárskom prielivu musel bojovať so silným prúdom takmer sladkej vody, z čoho usúdil, že ústie Amuru nie je ďaleko a za ním je zrejme piesočná šija, spájajúca Sachalin s ázijským brehom. Vinou nedostatočného prieskumu sa dopustil hrubého omylu a jeho domnienka o polostrovnom charaktere Sachalinu prežívala ešte niekoľko desaťročí. Až v roku 1849 ju vyvrátil ďalší ruský kapitán Gennedil Nevelskij.
Návrat
Po návrate s Ochotského mora sa Nadežda s nákladom kožušín vydala k čínskym brehom, pričom sa jej kapitánovi podarilo "zmazať z mapy" niekoľko ostrovov, púhych výplodov bujnej fantázie španielskych a portugalských moreplavcov. Dňa 20. novembra 1805 zakotvila v portugalskom Macau, kam o dva týždne neskôr dorazila aj Neva. Ruské lode vymenili v Macau a Kantone svoje kožušiny za čaj, porcelán a iný čínsky tovar a vydali sa cez Juhočínske more a Sundský prieliv do Indického oceánu. Neďaleko mysu Dobrej nádeje sa v hmle opäť jedna druhej stratili a do Ruska sa preto vrátili oddelene. Kruzenštern sa objavil v Kronštadte po troch rokoch a dvanástich dňoch 19. augusta 1806, o celých štrnásť dní neskôr než Lisjanskij, ktorého cesta je pozoruhodná predovšetkým tým, že z Číny až do Anglicka doplával ako prvý kapitán v dejinách námornej plavby bez jediného medzipristátia.
Smrť
Prvá ruská plavba okolo sveta otvorila novú námornú cestu z baltského Kronštadtu cez Indiu a Čínu do vzdialenej "ruskej Ameriky" a stala sa cennou životnou školou pre budúcich veľkých ruských moreplavcov, napríklad pre Bellingshausena či Kotzebueho. Na vrchole svojej kariéry velil Kruzenštern zboru námorných kadetov, stál pri zrode ruskej Geografickej spoločnosti a na základe dostupných poznatkov o Tichomorí zostavil detailný atlas Oceánie. Zomrel 24. augusta 1846 na maláriu.
Roman Pomajbo
Roman Pomajbo (* 26. apríl 1969, Ilava, ČSSR, dnes Slovensko) je slovenský herec a humorista. Narodil sa v Ilave, ale vyrastal v Bratislave. Absolvoval Ľudovú školu umenia – dramatický odbor. Vyštudoval hudobno-dramatický odbor na Štátnom konzervatóriu v Brne a herectvo na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Po absolvovaní štúdia bol v angažmán v divadlách v Nitre a v Trnave. Hosťoval takmer na všetkých bratislavských divadelných scénách: SND, NS, Astorka, Korzo 90, Štúdio L+S a v pražských divadlách: Národní divadlo, Divadlo na Prádle, Divadle na Fidlovačke a divadlo Kalich.
V súčasnosti účinkuje v bratislavskom divadle GUnaGU a Wüstenrot. Divákom sa dostal do povedomia vďaka humoristickej relácii Slovenskej televízie S.O.S. Mohli ste ho vidieť aj v programoch CRN-CRN, Koleso šťastia a Niečo za niečo. V televízii Markíza vystupoval v populárnej relácii Partička. V ČT moderoval súťaž Pretty woman ČR a SR a účinkoval v zábavnej relácii Na palmě. Nakrútil aj niekoľko filmov, TV inscenácii, rozhlasových hier či dabingov.
V súčasnosti hrá v zábavnej relácii Kredenc a objavil sa aj v seriáli Horná Dolná. Poznávacím znamením je nekontrolovateľný smiech v určitých situáciách. Napríklad v relácii Partička.
Kautzen
Kautzen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Waidhofen an der Thaya.
Žije tu 1 230 obyvateľov (1. 1. 2010).
Kerrisdale
thumb|Poloha mestskej časti Kerrisdale thumb|Uvítacia tabuľa v Kerrisdale thumb|Kerrisdale Elementary School thumb|Magee Secondary School Kerrisdale je mestská časť v kanadskom meste Vancouver v Britskej Kolumbii.
Dejiny
Kerrisdale získalo svoje meno v roku 1905, keď obyvateľka mesta, pani McKinnon pomenovala zastávku električky na rohu 41 Avenue a West Boulevard "Kerry's Dale", názvom, ktorý niesol dom jej rodiny v meste Gairloch v Škótsku. Toto územie boli vtedy súčasťou mesta Point Grey, ktoré sa v roku 1929 zlúčilo s mestom Vancouver.
Sporné oblasti
V minulosti hlavne britské v oblasti demografie a charakteristiky oblasti, v polovici 80. rokov zaznamenalo Kerrisdale veľký príliv emigrantov z Hongkongu. Veľa z nových emigrantov si postavilo veľké, moderné domy. Z toho dôvodu je dnešné Kerrisdale charakterizované zmiešanou architektúrou, so starými bungalovmi medzi novými domami s omietkou.
Ďalšia sporná oblasť je koridor Arbutus Corridor. Koridor, od januára 2000 nevyužívaná dráha železnice CPR, ktorý pretína mestskú časť je od jeho uzatvorenia objektov veľkých debát. Padli návrhy na vužitie 10 kilometrov dlhého koridoru ako súčasti trasy metra SkyTrain (proti tomuto návrhu vystúpili mietsni obyvatelia), spevnenej dráhy pre cyklistov, výstavby výškových domov a na turistiku orientovanej trasy električky. Mesto v roku 2001 schválilo plán rozvoja tejto oblasti, v ktorom sa rátalo s využitím koridora na dopravné účely, špecificky s jeho napojením na SkyTrain. CPR tento návrh napadol na súde a začiatkom roku 2006 rozhodol Kanadský najvyšší súd, že mesto koná v rámci svojich práv. V súčasnosti je trať neudržiavaná, zarastená vysokou trávou a kroviskami a čaká na konečné rozhodnutie o jej využití.
Demografia
Kerrisdale obývajú hlavne ľudia strednej triedy a študenti, ktorí si tu prenajímajú izby, keď dochádzajú do neďalekých škôl. Býva tu aj veľa starších obyvateľov, ktorí obývajú hlavne staršie nízkopodlažné domy.
Školstvo
V Kerrisdale sa nachádzajú tieto školy: Kerrisdale Elementary School, Kerrisdale Annex, Maple Grove Elementary School, McKechnie Elementary School, Quilchena Elementary School, Magee Secondary School, Point Grey Secondary School a Crofton House School.
The Pros and Cons of Hitch Hiking
The Pros and Cons of Hitch Hiking je koncepčný album bývalého basového gitaristu skupiny Pink Floyd, Rogera Watersa vydaný v máji, 1984. Je to jeho prvý sólový projekt po jeho odchode zo skupiny. Na nahrávaní tohto albumu s ním spolupracovali aj Michael Kamen a Eric Clapton.
O albume
Témou albumu sú sny muža o manželskej nevere počas krízy stredného veku. Tieto sny prebiehajú medzi 4:30 až 5:12 nad ránom. Projekt The Pros and Cons of Hitch Hiking bol Watersom ponúknutý skupine Pink Floyd ako alternatíva k projektu The Wall. Členovia skupiny sa vtedy rozhodli pre The Wall. Jediným, kto považoval The Pros and Cons... za lepší bol vtedajší manažér Steve O’Rourke. Obidva menované nápady sa dajú považovať za Watersove osobné spovede, je teda logické, že tento album bol neskôr po rozpade skupiny vydaný ako jeho sólové dielo.
Grafickým dizajnom The Pros and Cons of Hitch Hiking bol znovu poverený karikaturista a ilustrátor Gerald Scarfe, ktorý je známy aj ako grafik projektu The Wall. Scarfe je autorom karikatúr členov skupiny použitých pre koncertnú šnúru a Rogerovej karikatúry dlhonosého psa menom Reg, hlavnej postavy premietanej počas vystúpení Pros and Cons of Hitch Hiking tour.
V roku 1984 sa vydal Roger Waters s Ericom Claptonom na koncertné turné po USA, ktoré boli všetky vypredané. Na začiatku koncertu hrali niekoľko skladieb z repertoáru skupiny Pink Floyd, v druhej polovici koncertu hrali skladby albumu The Pros and Cons of Hitch Hiking.
Príbeh albumu
Roger Waters príbeh The Pros and Cons Of Hitch Hiking opisuje takto:
Posteľ v byte na predmestí niekde blízko Londýna. V televízore hrajú časť z televízneho seriálu Shane. Manželka, Američanka, zobudí svojho anglického manžela, ktorý sa prehadzuje v zlom sne.
Muž sa pýta: „Čo?“
Ochromený strachom sa zrazu objaví naspäť doma na predmestí. Vo vlastnom byte je napadnutý skupinou arabských teroristov. Je rozzúrený nad svojou bezmocnosťou.
Malý hotelík s výhľadom na rieku Rýn. Muž a dievča spolu večerajú. Zoberie ju so sebou hore do izby, objedná raňajky, zamkne dvere, zmocní sa jej...
Keď muž dosiahne v sne svoje, zobudí znovu svoju manželku. Jeho manželka nie je spokojná. On je nadržaný. Ona ho pošle preč a ide znovu spať. On si líha do postele zlomený a zlostný. „Omrvinky z krvavých hrianok“, recituje si potichu. „Hej dievča, zahoď krížik a poďme mať spolu záchvat sexuálnej revolúcie“... zaspí a sníva o riešeniach svojich manželských problémov. Vrátia sa do krajiny, z ktorej pochádza jeho manželka a budú tam žiť s ňou. Ona bude spokojná. Budú spolu šťastní...
Pokus sa nevydaril. Cez pokusy a trápenie sebadôvery pár sa rozpadá. Ona sa potom zamiluje do „kamaráta z východu“. Rozchádzajú sa.
Muž zostal sám. Stopuje autá. Zastavil mu tirák.
„''Nazdar chlapče, chceš aby som ťa zobral..? Nasadni''.“
Muž nasadne a bedáka o svojich starostiach pred vodičom kamióna. Vodič je rád, že sa môže baviť o sexuálnych problémoch, chvíľu ho ľutuje. Potom ako mu náš hrdina ovracia všetko v aute vrátane jeho krásne vyleštených kovbojských čižiem, vyhodí ho von z auta.
Situácia sa neustále zhoršuje.
Čašníčka so zlatým srdcom vidí, ža náš hrdina verí v život a lásku a sympatizuje s ním. On sa prebúdza.
Keď sa náš hrdina prebudí zo zážitkov, vyjasňuje sa mu. Cíti sa sám na celom svete. Má už odpoveď?
Vo chvíli je všetko temné. Náš hrdina dostáva strach. Siaha okolo seba, dotkne sa manželkiných vlasov. Manželka nespí. On ju ľúbi...
(texty všetkých piesní: Roger Waters)
The Bleeding Hearts Band
Album nahrala skupina The Bleeding Hearts Band v tomto zložení
Úspechy albumu
Album - Billboard (Severná Amerika)
Externé odkazy
Oficiálna stránka fanklubu Rogera Watersa
Erik Groch
Erik Jakub Groch (* 25. apríl 1957, Košice) je slovenský básnik, knižný grafik a vydavateľ.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Košiciach a po ukončení štúdií vystriedal viacero zamestnaní. Do roku 1989 pôsobil v prostredí košického umeleckého undergroundu. Na prelome 70. a 80. rokov sa prevažne s Marcelom Strýkom podieľal na vydávaní samizdatových literárnych zborníkov Trinásta komnata a Nacelle.
V novembri 1989 a bezprostredne po ňom aktívne vystupoval za Občianske fórum v Košiciach. V rokoch 19911992 bol spoluzakladateľom a spolueditorom literárneho almanachu Tichá voda I – III. V roku 1990 pracoval ako redaktor obnoveného týždenníka Kultúrny život, v roku 1992 si založil vlastné vydavateľstvo, ktoré neskôr nazval Knižná dielňa Timotej. Žije v Uloži neďaleko Levoče.
Arthur Holmes
Arthur Holmes (* 14. január 1890 Gateshead, Spojené kráľovstvo – † 20. september 1965 Londýn) bol britský geológ, ktorý významnou mierou prispel k porozumeniu geologických procesov. Bol prvým geológom zaoberajúcim sa rádiometrickým datovaním minerálov. Ako jeden z prvých významných odborníkov vo svojej dobe pochopil mechanické a tepelné dôsledky konvekčného prúdenia v zemskom plášti. Tieto poznatky boli dôležitým krokom k prijatiu teórie platňovej tektoniky.
Život
Ako dieťa žil v Low Fell v Gatesheade, kde navštevoval základnú a strednú školu. V 17 rokoch bol prijatý na Royal College of Science (dnes Imperial College London), kde začal študovať fyziku. Po prvom roku sa však preorientoval na štúdium geológie a to aj napriek radám svojich učiteľov. Počas štúdia sa zaoberal geochronológiou a uskutočnil prvé presné rádiometrické datovanie pomocou uránu a olova. Ako magisterskému študentovi sa mu podarilo určiť prvý z „absolútnych vekov“ hornín, keď datoval devónske horniny zo Škandinávie ako 370 miliónov rokov staré. Jeho výsledky boli publikované po skončení štúdia v roku 1910. Tieto merania boli veľmi presné a platia dodnes len s malými zmenami.
Žil z nízkeho štipendia a po skončení školy si našiel prácu v geologickom prieskume a vyhľadávaní nerastných surovín v Mozambiku. Po šiestich mesiacoch neúspešného prieskumu dostal maláriu. Jeho stav bol natoľko vážny, že jeho rodina už bola upovedomená o jeho smrti. Neskôr sa však zotavil a vrátil do Spojeného kráľovstva kde vyučoval na Imperial College. V tomto období publikoval svoju monografiu The age of the Earth, kde sumarizoval svoje doterajšie merania veku hornín. Najstaršie horniny, ktoré sa mu podarilo analyzovať pochádzali z archaika a podľa jeho meraní mali 1,6 miliardy rokov. Neskôr po objavení izotopov toto meranie reinterpretoval na 3 miliardy rokov.
V roku 1917 získal doktorát z prírodných vied a od roku 1920 pracoval pre ropnú spoločnosť v Barme ako vedúci geológ. Po neúspechoch firmy sa v roku 1924 vrátil domov bez peňazí. Počas pobytu v Barme ho sprevádzal aj jeho trojročný syn, ktorý tu ochorel na dizentériu a krátko pred Holmsovým odchodom zomrel. V roku 1924 mu ponúkli miesto prednášajúceho geológie na univerzite v Durhame. Po tom čo v roku 1938 zomrela jeho prvá manželka, vzal si Doris Reynoldsovú, geologičku ktorá s ním spolupracovala v Durhame. V roku 1942 sa stal členom Kráľovskej spoločnosti a v nasledujúcom roku získal miesto na univerzite v Edinburghu, kde pracoval až do odchodu do dôchodku roku 1956. V roku 1944 vydal svoju učebnicu geológie Principles of physical geology.
Karol Kočí
Karol Kočí (= Kotschi, Kocsi) (17. január 1879, Svojšice, Česko – 7. december 1956, Vrbové, Slovensko) bol známy a významný slovenský entomológ – koleopterológ a lesník českého pôvodu.
Biografia
Narodil sa v Svojšiciach v okrese Kolín v Česku v rodine dozorcu v cukrovare. Obecnú školu vychodil v rodisku, meštianku v Kouřimi. Za svoje povolanie si zvolil prácu lesníka, preto tri roky pracoval ako lesný praktikant. Po ukončení praxe absolvoval lesnícku školu v Aggsbachu v dolnom Rakúsku. Na základe odporúčania školy pracoval od roku 1898 až do roku 1902 ako lesný adjunkt v Starej Bystrici v okrese Čadca na pánstve grófky d´Harcourtovej. V roku 1902 bol ustanovený revírnym lesníkom pri lesnom úrade v Selci, kde pracoval až do roku 1908. V roku 1908 nastúpil na lesnú správu v Omšení v okrese Trenčín, neďaleko Trenčianských Teplíc, kde pracoval do roku 1910. V rokoch 1910 až 1912 pracoval na lesnej správe v Mníchovej Lehote. Z týchto polesí odchádza pracovať ako nadlesný v roku 1912 do Vrbového v okrese Piešťany, kde pracoval až d svojho dôchodku v roku 1950.
Entomologické aktivity
Jeho zbierka chrobákov o počte 8480 kusov bola uložená na "Katedre zoológie" Prírodovedeckej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, odkiaľ bola v roku 1963 predisponovaná do Slovenského národného múzea v Bratislave.
NGC 7559
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Malý lev
Malý lev je jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie. Pozostáva len zo slabých hviezd. Ide o takzvané výplnkové súhvezdie, pretože dnes (na rozdiel od starovekej a stredovekej astronómie) sa musí každá hviezda zaradiť do súhvezdia. Zaviedol ho Johannes Hevelius v roku 1687.
Hviezdy
21 LMi je hviezda typu A, ktorá vykazuje neobyčajne rýchlu rotáciu, až 157 km/s.
42 LMi je zdanlivá dvojhviezda. Má zložky s jasnosťami 5,4 a 7,6 mag v širokom rozstupe 197 uhlových sekúnd. Rozoznať sa dajú aj triédrom.
R LMi patrí k premenným hviezdam typu Mira Ceti.
Objekty
V Malom levovi sa dá nájsť niekoľko galaxií, ale všetky sú veľmi slabé a nie sú vhodné pre pozorovanie malým ďalekohľadom. V dosahu väčšieho prístroja je ich zhruba 17. Najjasnejšia z nich je špirálová, čelne natočená NGC 3344. Podobné parametre má len o čosi slabšia a vzdialenejšia NGC 3486 a bokom natočená galaxia NGC 3432. Ďalším objektom pre stredne veľké ďalekohľady sú NGC 3414 spolu s jej menším interagujúcim sprievodcom NGC 3418 a dve šošovkovité galaxie NGC 3245 a NGC 2859 s podobnou magnitúdou okolo 10,8.
Útvar veľkosti našej Galaxie známy ako Hanny′s Voorwerp žiari silným zeleným svetlom ionizovaných atómov kyslíka. Predpokladá sa, že tento objekt by mohol byť súčasťou slapového chvosta materiálu ožarovaného kvazarom v centre blízkej špirálovej galaxie IC 2497.
Ďalších päť jasných kvazarov v Malom levovi možno pozorovať – i keď iba najväčšími ďalekohľadmi sveta – vďaka efektu gravitačnej šošovky vyvolanému kopou galaxií SDSS J1004+4112.
Poloha
Malý lev je veľmi nevýrazné súhvezdie jarnej oblohy. Jeho hviezdy sú sotva viditeľné a v niektorých hviezdnych mapách sa medzi nimi ani nekreslia spojnice. Nachádza sa presne medzi Veľkou medvedicou a Levom. Výrazná kosákovitá hlava veľkého Leva, nad ktorou leží, umožňuje určiť jeho pozíciu celkom dobre. Môžeme ho pozorovať prakticky po celý rok okrem jesenných nocí.
Berto Romero
Berto Romero (* 17. november 1974, Cardona, Španielsko) je španielsky komik.
Je členom divadelného zoskupenia "El Cansancio", hlásateľom rádia Flaixbac a má vlastnú rubriku v televíznej relácii Andreu Buenafuente súkromnej televízie La Sexta.