cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Korunovácia Karola III. a Camilly
Britské zámorské teritória
Na Gibraltári sa oslavy konali 3. mája. V rámci nich sa konala prehliadka Britských gibraltárskych ozbrojených síl a ďalších nevyhnutných zložiek, pouličné a záhradné oslavy, koncerty a Kráľovský gibraltársky regiment vystrelil 21 slávnostných delostreleckých sálv. Na námestí Grand Casemates Square bolo živé vysielanie ceremónie.
Emblémy a spomienkové predmety
Kanadskú verziu korunovačného emblému vytvorila Cathy Lynne Bursey-Sabourin zo spoločnosti Fraser Herald of Arms. Zaregistrovala ju kanadská heraldická autorita. Emblém zahŕňa kráľovský monogram Karola III. vo vnútri kruhu vytvoreného z 13 trojstranných útvarov (počet kanadských provincií a teritórií). Kruhové usporiadanie symbolizuje inklúziu, domorodý koncept rovnosti a prirodzené cykly sveta. Zelená farba je odkazom na kráľove zanietenie na ochranu prírody, zatiaľ čo biele miesta môžu byť vnímané ako tvar ružice symbolizujúci inovácie a nové nápady.
Bolo vytvorených tiež niekoľko spomienkových predmetov. Mincovňa Royal Canadian Mint vytvorila niekoľko pamätných mincí a Canadian Heritage Mint vydala dve pamätné medaily, ktoré schválil aj Karol III. Vyšlo tiež špeciálne číslo Canadian Geographic so zameraním na nového panovníka.
Federálne iniciatívy
Ministerstvo kanadského dedičstva previedlo 257 000 dolárov Kráľovskej kanadskej geografickej spoločnosti, aby vytvorila školské vzdelávacie materiály o vzťahoch monarchie a kanadského domorodého obyvateľstva, ako aj o panovníckych návštevach krajiny. Ministerstvo inovácií, vedy a ekonomického rozvoja povolilo používanie špeciálneho call sign in Canada pre rádioamatérov medzi 5. mája a 2. júnom.
Vláda udelila korunovačné medaily 30 000 Kanaďanom, ktorí sa významne podieľali na rozvoji krajiny alebo ich regiónu.
Provinčné a teritoriálne iniciatívy
náhľad|Slávnostné [[Lopata|lopaty pri pamätnej tabuľke, ktorá označuje zasadený pamätný strom v Coronation Park v Toronte.]] Guvernérski poručíci a oblastní komisári zorganizovali podujatia, ktoré zahŕňali viaceré predstavenia, vojenské prehliadky a výsadbu stromov. Guvernérski poručíci pre Ostrov princa Eduarda, New Brunswick, Newfoundland a Labrador, Nové Škótsko a Saskatchewan hostili 6. mája podujatia vo svojich oficiálnych sídlach. Dodatočné podujatia boli naplánované v Government House v Novom Škótsku na 2. máj a 22. jún a v Government House v Saskatchewane na 7. a 13. máj. V druhom menovanom sa uskutočnilo hudobné vystúpenie Jefferyho Strakera, ktorý zložil novú skladbu pre korunováciu. Guvernérsky poručík Ontária usporiadal 2. mája diskusiu o korunovácii s Empire Club of Canada; 27. a 28. mája v rámci Dňa otvorených dverí Toronta otvoril pre verejnosť apartmán guvernérskeho poručíka nachádzajúceho sa v budove Ontario Legislative Building. Vláda v Britskej Kolumbii hostila záhradný festival a odhalila nový parkový chodník na počesť korunovácie. Guvernérsky poručík Alberty chcel uskutočniť podujatie na univerzite Alberta Botanic Garden na oslavu tejto udalosti, ale bolo to zrušené kvôli lesným požiarom od júna 2023. náhľad|Korunovačný jarmok z iniciatívy ontárijskej vlády v Queen's Park. Ďalšie oslavy, ktoré organizovali regionálne vlády, zahŕňali podujatia v Saskatchewan Legislative Building 5. mája a v Manitoba Legislative Building 6. mája. Vláda v Ontáriu hostila jarmok v Queen's Park v Toronte a v deň korunovácie ponúkala voľné vstupy do atrakcií, ktoré má vo vlastníctve, ako aj do 39 provinčných parkov. Na počesť Karolovho záujmu o environmentalistiku spustila 6. mája 2023 vláda Newfoundlandu a Labradoru program na distribúciu sadeníc tzv. západných bielych borovíc z lesnej škôlky Wooddale Provincial Tree Nursery.
Austrália
Nezisková organizácia Austrálska monarchistická liga zorganizovala niekoľko umiernených podujatí a prenosov korunovácie počas 5. a 6. mája okrem iných miest aj v Adelaide, Brisbane, Melbourne, Perth či Sydney. Rozhodli sa však neorganizovať pouličné oslavy kvôli obavám z možných republikánskych protestov. Monarchisti tiež kritizovali austrálsku vládu za nevyhlásenie dňa voľna alebo za neorganizovanie podujatí na počesť korunovácie.
Nový Zéland
Na oslavu korunovácie Karola III. ako kráľa Nového Zélandu sa 7. mája v parku Auckland Domain konalo podujatie s viacerými vystúpeniami. V ten istý deň predviedli novozélandské obranné sily slávnostnú salvu v Devonporte a Point Jerninghame vo Wellingtone.
Organizácia Trees That Count a Ministerstvo starostlivosti o pamiatky iniciovalo kampaň na výsadbu stromov, pričom novozélandská vláda prispela miliónom dolárov, aby mestské a obecné úrady mohli vysadiť počas korunovačného víkendu 100 000 stromov. Kampaň započala 26. apríla 2023 na pôde parlamentu vo Wellingtone; slávnostného sadenia stromov sa zúčastnilo viacero poslancov parlamentu, ako aj premiér Chris Hipkins a opozičný líder Christopher Luxon. náhľad|Veža [[Sky Tower (Auckland)|Sky Tower v Aucklande nasvietená 6. mája 2023 na počesť korunovácie.]] Novozélandská pošta vydala 3. mája pamätné mince a známky. Iniciatíva nasvietiť významné pamiatky do purpurova sa uskutočnila 6. mája v Aucklande, Hawere a Wellingtone. Parlamentní kuchári sa pri tejto príležitosti podelili o recept na dezert Coronation Pie.
Niekoľko ďalších verejných alebo súkromných skupín a organizácií zorganizovalo ďalšie spomienkové podujatia. Medzi 21. aprílom a 21. májom 2023, pri príležitosti korunovácie, otvorila novozélandská akadémia výtvarného umenia expozíciu obsahujúcu práce 68 začínajúcich umelcov a diel patriacich Kráľovskému novozélandskému námorníctvu. Knižnice v dištrikte South Taranaki usporiadali korunovačné udalosti od 1. do 6. mája. Wellingtonská katedrála sv. Pavla zorganizovala korunovačný festival medzi 5. až 7. májom.
Papua-Nová Guinea
Na štadióne Sir Hubert Murray Stadium v Port Moresby sa 6. mája konala ceremónia na pripomenutie si Karola III. ako kráľa Papuy-Novej Guiney. Táto ceremónia sa konala súčasne s korunováciou v Spojenom kráľovstve. Udalosť zahŕňala sprievod členov Obranných síl Papuy-Novej Guiney, Kráľovského policajného zboru Papuy-Novej Guiney, Hasičského útvaru Papuy-Novej Guiney, Nápravno-výchovných zariadení Papuy-Novej Guiney či Pohotovosti sv. Jána. Počas ceremónie bol priamy prenos korunovačného obradu, mnoho prejavov, živé hudobné vystúpenia a na záver bol ohňostroj. Hlavný príhovor predniesol generálny guvernér Job Pomat a premiér James Marape.
Šalamúnove ostrovy
Na oslavu Karola III. ako kráľa Šalamúnových ostrovov sa 6. mája v Honiare konal „budíček“ bubnovačov, píšťaľkárov a kapely Kráľovských policajných síl Šalamúnových ostrovov. V katedrále sv. Barnabáša sa uskutočnila špeciálna bohoslužba, po ktorej nasledovalo krájanie torty. Na bohoslužbu prišlo viacero ministrov Koruny, vrátane premiéra Manasseha Sogavareho. Na námestí Unity Square, kde bola verejná výstava fotografií historických kráľovských návštev Šalamúnskych ostrov, vystúpila skupina ''One Drop Band. ''
Od 5. do 12. mája bola v National Art Gallery výstava zobrazujúca portréty, historické dokumenty a návštevy členov kráľovskej rodiny na Šalamúnskych ostrovoch.
Antigua a Barbuda
V hlavnom meste Saint John's sa na počesť Karolovej korunovácie aj za kráľa Antiguy a Barbudy konal 7. mája sprievod z Multipurpose Cultural Centre k sídlu vlády. Sprievodu sa zúčastnili Obranné sily Antiguy a Barbudy (OSAB), skauti a skautky, chlapčenské a dievčenské brigády, držitelia ocenení The Duke of Edinburgh Award, adventisti siedmeho dňa a Cadet Corps. V sídle vlády sa uskutočnila ceremónia spolu s vatrami a vystúpeniami ABDF Band, Salvation Army Timbralists a SDA Parthfinders Drum corps. Ďakovná bohoslužba bola odslúžená 8. mája v St. John's Pentecostal House of Restoration Ministries.
Vanuatu
Domorodé obyvateľstvo (tzv. Kastómci) na vanuatuanskom ostrove Tanna, ktoré uctievalo princa Philippa ako svojho boha, si uctilo korunováciu jeho syna. V dedinách Yakel a Yaohnanen sa 6. mája uskutočnili podujatia, v rámci ktorých bolo vztyčovanie britskej vlajky, popíjanie a tancovanie. Na oslavy sa zišlo asi 5000 - 6000 ľudí vrátane ďalších 100 vodcov dedín.
Mediálne pokrytie
BBC zrušila licenčné poplatky počas korunovačného víkendu, takže sa korunovácia 6. mája a korunovačný koncert na druhý deň mohli voľne vysielať bez zakúpenia licencie na vysielanie. Ministerstvo kultúry, médií a športu oznámilo, že sa korunovácia bude vysielať na veľkoplošných obrazovkách na 57 miestach v Británii, vrátane Hyde Parku, Green Parku a St. James's Parku. náhľad|Reportárka sa rozpráva s divákom korunovačného sprievodu. Médiá v Británii, Austrálli, Kanade, Francúzsku, Nemecku, Novom Zélande či v Spojených štátoch vysielali korunováciu naživo. Niektorí vysielatelia v týchto krajinách pokrývali aj ďalšie podujatia počas korunovačného víkendu.
Priemerné televízne publikom sledujúce korunováciu na 11 kanáloch bolo 18,8 milióna, počas vrcholu išlo až o 20,4 milióna divákov v Spojenom kráľovstve, takže ide o najsledovanejšie vysielanie v tomto roku. Napriek tomu ich bolo menej ako počas pohrebu Alžbety II. v roku 2022, keď ho sledovalo v priemere 26,2 milióna divákov a počas vrcholu až 29,2 milióna. BBC ukazovalo korunováciu na stanici BBC One, BBC Two (spolu s tlmočením do posunkového jazyka) a BBC News Channel. Ich sledovanosť 15,5 milióna divákov počas vrcholu bola najväčšou spomedzi vysielateľov. Televízia ITV mala 3,6 milióna divákov (vrátane ITV3 s prekladom do posunkového jazyka) a viac ako 800 000 ľudí sledovalo Sky News a Sky Showcase.
Mimo Spojeného kráľovstva sledovalo obrad viac ako 3 milióny divákov v Austrálli, 7,6 milióna v Kanade, skoro 9 miliónov vo Francúzsku, viac ako 4,8 miliónov divákov v Nemecku a 12 miliónov ľudí v USA.
Mediálne pokrytie na Slovensku
Korunováciu na Slovensku vysielali viaceré televízie. Jednotka, Markíza, RTVS 24, TA3 a JOJ 24 priniesli živé vysielanie korunovačného obradu, na Dvojke aj korunovačný koncert, ktorý sa konal na druhý deň. Zároveň pri tejto príležitosti RTVS zaradila do televízneho programu viaceré dokumenty týkajúce sa kráľovskej rodiny.
Dianie počas korunovačného dňa pokrývali častejším online spravodajstvom aj tuzemské denníky Aktuality, Denník N, Postoj, Teraz.sk, SME a i.
Pred korunováciou
V apríli 2023 agentúra YouGov vykonala viaceré prieskumy v súvislosti s korunováciou v Spojenom kráľovstve. Prieskum z 13. apríla odhalil, že 46% dospelých Britov bolo naklonených k pozeraniu korunovácie. Ďalší prieskum uskutočnený v ten istý deň ukázal, že iba 33% respondentov sa zaujíma o túto ceremóniu. Prieskum z 18. apríla priniesol informáciu, že 51% Britov verí, že korunovácia by nemala byť hradená z daní občanov.
Agentúra YouGov tiež uskutočnila prieskum verejnej mienky v Austrálii, kde zistila, že 57% respondentov vyjadrilo určitú formu záujmu o korunováciu a 14% sa o ňu výrazne zaujímalo. Medzi oslovenými vyjadrilo 43% ľudí žiadny záujem o korunováciu.
Agentúra Angus Reid Institute v Kanade odhalila, že 59% oslovených venuje nejakú pozornosť korunovácii, aj keď iba 9% respondentov vysoko očakávalo túto udalosť. Ďalších 20% ľudí sa vyslovilo, že by si asi pozreli korunováciu, kým 29% si o nej plánovalo niečo prečítať. Medzi oslovenými vyjadrilo 41% žiadny záujem o ceremóniu.
Po korunovácii
Prieskum verejnej mienky uskutočnený po korunovácii agentúrou Ipsos ukázal, že aj Karol III., aj princ William získali po tejto ceremónii vyššie skóre v obľúbenosti britskou verejnosťou. Avšak v porovnaní s predchádzajúcimi jubileami a kráľovskými podujatiami nebola zaznamenaná zvýšená podpora samotnej inštitúcie ako dôsledok korunovácie, keďže 61% respondentov uviedlo, že toto podujatie nemalo žiadny dopad na ich vnímanie monarchie. Medzi respondentmi vyjadrilo 19% pozitívny dopad na vnímanie inštitúcie, kým iných 19% uviedlo, že sa ich pohľad na monarchiu po korunovácii zhoršil.
Protesty
náhľad|Demonštrácia za zrušenie monarchie na Trafalgarskom námestí počas prebiehajúcej korunovácie. Britská republikánska skupina Republic protestovala v Londýne proti korunovácii. Jej výkonný riaditeľ Graham Smith nazval ceremóniu „oslavou dedičnej moci a privilégia“. Organizácia očakávala účasť zhruba 1500 - 2000 ľudí na Trafalgárskom námestí, kde malo byť centrum londýnskych protestov, a malé skupiny od 1 do 3 osôb roztrúsených pozdĺž trasy korunovačného sprievodu. Podľa BBC News sa zišli stovky protestujúcich. Organizácia Republic povzbudzovala protestujúcich k noseniu žltých vecí počas protestov.
Zástancovia škótskej nezávislosti a republikáni pochodovali v Edinburghu a Glasgowe v deň korunovácie. Skupina All Under One Banner protestovala v Glasgowe; v Edinburghu pochodovali Radical Independence Campaign  a Our Republic.
V Cardiffe protestovala 6. mája welšská republikánska nátlaková skupina Cymru Republic, ktorá pochodovala od sochy Aneurina Bevana k Bute Parku. Zúčastnilo sa ho približne 300 protestujúcich.
Bezpečnostné opatrenia
náhľad|Polícia hliadkujúca za zástenou počas korunovačného sprievodu. Aby bola zabezpečená ochrana pred výtržnosťami protestujúcich a zamedzenie potenciálnych hrozieb a kriminálnych aktivit na podujatí, polícia a bezpečnostné služby z celého Spojeného kráľovstva použili v Londýne veľké množstvo fyzických zábran, ozbrojených príslušníkov a policajné drony. V deň korunovácie bolo v službe viac ako 11 500 policajtov a v pohotovosti boli aj protiteroristické jednotky. V rámci nástupnického plánu Karola III., tzv. Operácie ríšske jablko, bola už niekoľko rokov plánovaná zvýšená bezpečnosť.
Hnutie Republic už mesiace pred korunováciou konzultovalo s políciou ich zámer protestovať. Polícia ich ešte pred 5. májom uistila, že s ich protestom nebudú žiadne komplikácie z ich strany.
Zadržania
Metropolitná polícia konštatovala, že 52 ľudí bolo zadržaných za priestupky pri protestovaní počas korunovácie a „z obáv, že by ľudia narušili podujatie a zadržania boli vykonané aj z ochrany narušenia pokoja alebo konšpirácií vedúcich k spôsobeniu verejných neprístojností“. Ďalších 12 ľudí bolo zadržaných počas korunovácie za iné priestupky. Medzi zadržanými boli jednotlivci z hnutia Animal Rising, osem členov Just Stop Oil a šesť členov z Republic, vrátane ich riaditeľa Grahama Smitha. Medzi zadržanými členmi Just Stop Oil bol omylom aj okolostojaci Austrálčan.
Metropolitná polícia uviedla, že k niektorým zatknutiam došlo v dôsledku plánov demonštrantov „hádzať núdzové prívesky“, aby počas sprievodu vyľakali kone, potenciálne zranili jazdcov a divákov. Zmienil sa o tom v apríli 2023 Oliver Dowden, podpredseda vlády. Zadržané boli tri členky skupiny Night Stars rozdávajúce núdzové alarmové prívesky ženám vo Westminsteri, čo skritizovala Caroline Russell zo strany Green Party.
Organizácia Human Rights Watch opísala zadržania ako alarmujúce a niečo, „čo by ste mohli očakávať v Moskve, nie v Londýne“. Metropolitná polícia sa 8. mája ospravedlnila šiestim zadržaným protestujúcim vrátane Smitha po tom, ako nebol nájdený žiadny dôkaz, že by sa protestujúci snažili správať nezákonne. Metropolitná polícia vyslovila „ľútosť“ nad zadržaním Smitha a ďalších piatich protestujúcich. Smith naznačil, že toto ospravedlnenie neprijme a že zváži právne úkony. Mestská rada Westminsteru požiadala políciu o ospravedlnenie za zadržanie nočných dobrovoľníkov.
Rada Home Affairs Committee uskutočnila 17. mája zber dôkazov o policajnom výkone počas korunovácie a o zadržaní republikánskych protestujúcich. Metropolitná polícia a polícia Lincolnshire podali 17. mája z vlastnej iniciatívy sťažnosť na vyšetrovací orgán Independent Office for Police Conduct ohľadom zadržania austrálskeho okolostojaceho. Primátor Londýna sa tiež dožadoval odpovedí od Metropolitnej polície ohľadom zadržaní.
Republikánstvo
Jamajský minister zákonných a ústavných záležitostí Marlene Malahoo Forte využil korunováciu na zdôraznenie úmyslu jamajskej vlády zmeniť štátoprávne usporiadanie na republiku (podľa možností už v roku 2024) a že korunovácia urýchlila plány vlády na usporiadanie referenda na túto tému. Výbor pre reformu ústavy bol pre tento dôvod zriadený v roku 2023.
Premiéri Belize, Svätého Krištofa a Nevisu, a Svätého Vincenta a Grenadín vyslovili svoje túžby, aby sa ich krajiny zmenili na republiky. V Belize bol v novembri 2022 vytvorený ústavný výbor pre túto problematiku. Počas príprav na korunováciu sa premiéri Svätého Krištofa a Nevisu a Svätého Vincenta a Grenadín zaviazali k vytvoreniu ústavných výborov na prešetrenie tejto témy.
Austrálski republikáni kritizovali pred korunováciou premiéra Anthonyho Albanesa za jeho účasť na korunovácii, a čelil tlaku od republikánov, aby nevyhlásil vernosť panovníkovi.
Svetový pohár v ľadovom hokeji 2016 (súpisky)
Svetového poháru v ľadovom hokeji 2016 sa zúčastnilo 8 tímov.
Každý tím je zložený z 23 hráčov, z čoho 3 sú brankári. Minimálne šestnásť hráčov, vrátené dvoch brankárov museli účastníci nominovať do 1. marca 2016. Zvyšnú časť doplnili do 1. júna. Dvom nenárodným tímom určila NHL spolu s NHLPA manažérmi vytvoriť tímy. Tvorbu Výberu Európy mal na starosti bývalý slovenský hokejista Miroslav Šatan, o zloženie výberu severoamerických hráčov do 23 rokov sa starali generálny manažér Edmontonu Oilers Peter Chiarelli a jeho kolega z tímu Chicago Blackhawks Stan Bowman.
Kanada 🇨🇦
Hlavný tréner: Mike Babcock
Duncan Keith, Jeff Carter, Jamie Benn a Tyler Seguin boli pôvodne vybraný, ale kvôli zraneniu sa nezúčastnia. Boli nahradený Jayom Bouwmeesterom, Coreym Perrym, Loganom Couturerom a Ryanom O'Reillym.
Česko 🇨🇿
Hlavný tréner: Josef Jandač
David Krejčí, Tomáš Hertl a Radko Gudas boli pôvodne vybraný, ale kvôli zraneniu sa nezúčastnia. Boli nahradený Romanom Červenkom, Michalom Birnerom a Tomášom Kundrátkom.
Výber Európy
Hlavný tréner: Ralph Krueger
Frederik Andersen bol pôvodne vybraný, ale kvôli zraneniu sa nezúčastní. Bol nahradený Philippom Grubauerom.
Spojené štáty 🇺🇸
Hlavný tréner: John Tortorella
Ryan Callahan bol pôvodne vybraný, ale kvôli zraneniu sa nezúčastní. Bol nahradený Kyleom Palmierim.
Fínsko 🇫🇮
Hlavný tréner: Lauri Marjamäki
Výber Severnej Ameriky do 23 rokov border|23px
Hlavný tréner: Todd McLellan
Sean Monahan bol pôvodne vybraný, ale kvôli zraneniu sa nezúčastní. Bol nahradený Vincentom Trocheckom.
Rusko 🇷🇺
Hlavný tréner: Oļegs Znaroks
Vjačeslav Vojnov bol pôvodne vybraný, ale kvôli domácemu násiliu a následnej suspendácií od NHL sa turnaja nezúčastní. Bol nahradený Nikita Nesterovom.
Švédsko 🇸🇪
Robin Lehner, Niklas Kronwall, Alexander Steen a Henrik Zetterberg boli pôvodne vybraný, ale kvôli zraneniu sa nezúčastnia. Boli nahradený Jhonasom Enrothom, Hampusom Lindholmom, Rickardom Rakellom a Mikaelom Backlundom. Po prípravných zápasoch vypadol zo súpisky Rickard Rakell a nahradil ho Patrik Berglund. Henrik Zetterberg bol pôvodne vybraný za kapitána, ale kvôli zraneniu sa nemohol zúčastniť turnaja, nahradený bol Henrikom Sedinom.
Popolasca
Popolasca je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Michaél Attaleiates
Životopis
Michal sa narodil do chudobnej málo významnej rodiny. Podľa mena je možné, že pochádzal z Attálie (dnes Antalya). Po dokončení štúdií sa stal advokátom a následne aj civilným a vojenským sudcom. Za jeho služby mu boli postupne udelené vysoké tituly patrikia a proedra a získal aj značný majetok, z ktorého okolo roku 1077 financoval založenie kláštora Krista Panoiktirmoona v hlavnom meste a chudobinca (xenodocheionu) v Rhaideste (dnešný Tekirdağ). Zakladacie listiny inštitúcií (nazývané Diataxis) sú považované za cenné pramene spoločenských (hospodárskych a kultúrnych) pomerov v Byzancii 11. storočia.
Dielo
Vznikla v roku 1072 pre cisára Michala VII. Popísal v nej vývoj rímskeho práva od republiky až po vydanie Bazilík.
Porri
Porri je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brilantná čierna BN
Brilantná čierna BN (iné názvy: brilantná čierna PN, brilantná čierna A, čierna PN, v potravinárstve: E 151) je syntetické čierne azofarbivo. Je rozpustné vo vode. Zvyčajne sa dodáva ako tetrasodná soľ. Má vzhľad pevného, ​​jemného prášku alebo granúl. Povolené sú aj vápenaté a draselné soli.
V potravinárstve sa používa v potravinárskych dekoráciách a náteroch, dezertoch, sladkostiach, zmrzline, horčici, džemoch z červeného ovocia, nealkoholických nápojoch, ochutených mliečnych nápojoch, rybích pastách a iných potravinách.
Brilantná čierna je zakázaná v Spojených štátoch, Švajčiarsku a Japonsku. Je povolená v Európskej únii. V Nórsku bola zakázaná do roku 2001, keď bola povolená z dôvodu obchodných vzťahov s inými štátmi.
Brilantná čierna sa používa na farbenie živočíšnych vedľajších produktov v kategórii 2.
Saint-Alban (Haute-Garonne)
Saint-Alban je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám-hrobka (Chisaria)
Iné názvy
Chrám je známy aj ako Stredoveký chrám hrobka, alebo len Stredoveký chrám.
Lokalita
Budova leží v meste Chisaria v centrálnej časti mesta na vysokej terase nad prameňom Momina sălza vo vnútornej časti bývalej pevnosti v štvrti Chisar v bezprostrednej blízkosti západnej pevnostnej steny.
Dejiny a charakteristika
Chrám je jednoloďová budova s jednou apsidou. Vchod do chrámu sa nachádzal v južnej časti budovy. Budova bola postavená v priebehu 11., alebo 12. storočia. Predstavuje typický stredoveký pohrebný chrám, ktorých sa na území dnešného Bulharska zachovalo do súčasnosti len málo.
Budova bola postavená z lámaných kameňov, ktoré boli spojené maltou. Podlaha bola vydláždená veľkými tehlami, pričom použité tehly pochádzali zo zvyškov antických stavieb v okolí.
Chrám nebol farský, išlo o rodinný chrám slúžiaci potrebám niektorej významnej rodiny z daného obdobia. Predpokladá sa, že išlo o rodinu cirkevného predstaviteľa.
V predsieni chrámu bolo pri výskume odkrytých šesť hrobov, prikrytých kamennými doskami. V hroboch boli objavené predmety, ktoré boli do hrobov vložené spolu s telami. Objavené boli medený prsteň, byzantská minca z 11.12. storočia a keramika z toho istého obdobia.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Stavba bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č. 36 z roku 1966. Ako dôvod pamiatkovej ochrany je uvedená architektonicko-staviteľská hodnota stavby. Názov stavby ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Srednovekovna cărkva (, doslova Stredoveký chrám).
Tajná invázia
Tajná invázia je americký televízny seriál, natočený na motívy komiksov od vydavateľstva Marvel Comics. Autorom seriálu, ktorý je súčasťou fiktívneho sveta Marvel Cinematic Universe, je Kyle Bradstreet. Seriál bol uvedený na streamovacej platforme Disney+ 21. júna 2023 a obsahuje šesť epizód. Tajná invázia je v poradí deviatym seriálom v MCU a je súčasťou 5. fázy Marvel Cinematic Universe a Mnohovesmírnej ságy.
Obsadenie
Bývalý riaditeľ S.H.I.E.L.D.u, ktorý pracuje so Skrullmi hlboko vo vesmíre. Po niekoľkých rokoch sa vracia naspäť na Zem. Bývalý vodca Skrullov a spojenec Furyho. Vodca skupiny povstaleckých záporných Skrullov, ktorý chcú infiltrovať Zem. Dcéra Talosa, ktorá sa pridala ku Gravikovi a povstaleckým Skrullom. Vysokopostavená agentka MI6 a Furyho dávna spojenkyňa. Manželka Nicka Furyho, ktorá je zároveň Skrullom. Varra si v minulosti vzala podobu Dr. Priscilly Davisovej, ktorá podľahla vrodenej srdcovej chorobe. Členka povstaleckých skrullov ktorá sa vydáva za Jamesa Rhodesa dôstojníka amerického letectva a Avengera "War Machine". Povstalecký Skrull a bývalá pravá ruka Gravika. Jeden zo Skrullov, ktorý sa pridal k povstaleckým Skrullom. Prezident Spojených štátov amerických. Bývalý agent S.H.I.E.L.D.u, ktorý odhalil plán Skrullov infiltrovať Zem. Bývalá vysoko postavená agentka S.H.I.E.L.D.u, ktorá úzko spolupracuje s Furym, ale dlho bola s ním mimo kontaktu. Vedkyňa a doktorka nahradená skrullom, ktorá pracuje na vylepšení DNA skrullov. Bývalý agent Ústrednej spravodajskej služby, ktorého nahradil jeden z povstaleckých skrullov.
Ďalej sa objavil O-T Fagbenle ako Rick Mason. Tony Curran sa objavil ako Derrik Weatherby riaditeľ MI6, ktorý bol nahradený skrullom. Juliet Stevenson sa objavila ako Elizabeth Hillová, matka Marie Hillovej. Christopher McDonald l. ako Chris Stearns člen rady Skrullov, Giampiero Judica ako generálny tajomník NATO Sergio Caspani a člen rady skrullov, Anna Madeley ako Pamela Lawton premiérka Spojeného Kráľovstva a taktiež členka rady Skrullov. Charlotte Baker a Kate Braithwaite sa objavili ako Soren, manželka Talosa a matka G'iah, ktorá bola zabitá Gravikom.
Dej
V Tajnej invázii od Marvel Studios hrajú Samuel L. Jackson ako Nick Fury a Ben Mendelsohn ako Skrull Talos - postavy, ktoré sa prvýkrát stretli v Captain Marvel. Séria o prelínajúcich sa udalostiach predstavuje frakciu Skrullov, ktorí menia podoby, a ktorí už roky infiltrujú planétu Zem. .
Natáčanie
Vývoj seriálu sa začal v septembri 2020 a seriál bol oznámený v Decembri 2020 s Bradstreetom a Jacksonom. Názov a premisa seriálu spolu s Mendelsohnovým obsadením boli odhalené v decembri 2020. Ďalšie kastingy sa uskutočnili v priebehu marca a apríla 2021, po ktorých nasledovalo najanie Thomasa Bezucha a Aliho Selima, aby režírovali seriál. Natáčanie sa začalo 1. septembra 2021 v Londýne pod pracovným názvom Jambalaya, pričom seriál režírovali Bezucha a Selim a Sylvaine Dufauxová a Remi Adefarasin pôsobili ako kameramani. Predtým sa očakávalo, že natáčanie začne v polovici augusta 2021. Jackson začal nakrúcať svoje scény 14. októbra po tom, čo už pracoval na MCU filme Marvels (2023), ktorý sa v tom istom čase natáčal v Londýne. Natáčanie prebiehalo vo West Yorkshire v Anglicku. 22. januára sa natáčalo v meste Leeds, 24. januára v Huddersfielde a od 24. do 31. januára 2022 v Halifaxe v Piece Hall. 28. februára 2022 sa natáčalo na stanici Liverpool Street. Natáčanie sa skončilo 25. apríla 2022.
Premiéra
Prvá séria Tajnej Invázie mala premiéru 21. júna 2023 a skončila sa 26. júla 2023.
Saint-André (Haute-Garonne)
Saint-André je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
SVT-40
História
Sovieti boli medzi prvými, kto sa pokúsili o vývoj samonabíjacej pušky. Prvá automatická puška AVS-36 sa však príliš neosvedčila, a preto sa začal hľadať jej nástupca. Stala sa ňou samonabíjacia puška SVT-38 (Samozarjadnaja vintovka Tokareva, 1938 - samonabíjacia puška Tokareva, 1938) od konštruktéra Fedora Tokareva.
Zavedenie zbrane predchádzala súťaž konštruktérov Tokareva (SVT-38) a Simonova (zdokonalená AVS-36). Pušky sa počas súťaže zdali rovnocenné, víťazstvu Tokareva napomohla jeho osobná známosť so Stalinom (Simonova Stalin nepoznal).
Ivan Grigorievič Dračenko
Ivan Grigorievič Dračenko (* 15. november 1922, Velikaja Sevastianovka – † 16. november 1994, Kyjev) bol sovietsky vojenský pilot ukrajinského pôvodu. Účastník druhej svetovej vojny. V roku 1943 padol do nemeckého zajatia, kde neskôr prišiel o oko. Zo zajatia unikol a pokračoval v boji ďalej ako pilot aj bez oka. Hrdina Sovietskeho zväzu (1944) a tzv. plný nositeľ Rádu slávy (držiteľ 3., 2. aj 1. stupňa Radu slávy). Patril medzi štyroch nositeľov všetkých troch stupňov Radu slávy a zároveň aj titulu Hrdina ZSSR.
Životopis
Narodil sa 15. novembra 1922 v dedine Velikaja Sevastianovka (dnes v Christinovskom rajóne v Čerkaskej oblasti na Ukrajine) v ukrajinskej roľníckej rodine. Vyštudoval strednú školu a navštevoval Leningradský aeroklub. V roku 1941 bol povolaný do Červenej armády. V lete 1943 absolvoval Tambovskú vojenskú leteckú pilotnú školu a bol poslaný na front ako pilot bojového lietadla Il-2 „Šturmovik“. Príslušník 66. bojového leteckého pluku.
Zúčastnil sa intenzívnych vzdušných a pozemných bojov počas bitky v Kurskom oblúku. Absolvoval 21 bojových letov, zničil tri nepriateľské tanky, 20 vozidiel s muníciou a živou silou nepriateľa, štyri protilietadlové delá, sklad munície, rotu vojakov.
Dňa 14. augusta 1943 počas bojov v Charkovskej oblasti, pri záchrane veliteľa pluku, taranoval nepriateľské stíhacie lietadlo svojím Il-2. Pri náraze bol vážne zranený. Poškodený stroj opustil na padáku. Po dopade na zem však bol v bezvedomí a bol zajatý. Držali ho v nemeckom zajateckom tábore pre letcov pri meste Poltava. Ako etnickému Ukrajincovi mu boli ponúkané v zajatí výhody. Odmietol spoluprácu s nacistami. Pri vypočúvaní a bitkách mu zranili oko. Sovietsky lekár v tábore urobil zložitú operáciu, no jeho pravé oko sa nepodarilo zachrániť. V septembri 1943 Dračenko utiekol zo zajatia a podarilo sa mu preniknúť cez líniu frontu a dostať sa k vlastným jednotkám. Po ošetrení v moskovskej nemocnici mu vyoperovali pravé oko, za ktoré dostal sklenenú náhradu. V marci 1944 sa vrátil k lietaniu v pôvodnej jednotke, kde chýbali letci. Zatajil svoje zranenie a pokračoval v bojových letoch. V tom istom roku vstúpil do Komunistickej strany ZSSR. V radoch 140. gardového bojového leteckého pluku (patriaceho do zostavy 8. gardovej útočnej leteckej divízie, 1. gardového útočného leteckého zboru, 5. leteckej armády) bojoval až do konca vojny. Išlo o premenovaný 66. bojový letecký pluk, v ktorom slúžil pred svojím zajatím.
Dňa 6. apríla 1944 bol pri prieskumnom lete na Il-2 napadnutý piatimi nemeckými Fw 190. Podarilo sa mu vrátiť s poškodeným strojom na základňu, pristáť a priniesť cenné spravodajské informácie o pozícii nepriateľských vojsk. Za splnenie úlohy bol vyznamenaný Radom slávy 3. stupňa.
Dňa 26. júna 1944 absolvoval na Il-2 prieskumný let do oblasti rumunského mesta Jasy, pričom bol napadnutý nepriateľskými stíhačmi, ktorých útoky sa mu podarilo odraziť. Pri spiatočnej ceste ešte stihol napadnúť nepriateľské zoskupenie vojsk na železničnej stanici. Za úspešný v prieskumný let bol 5. septembra 1944 vyznamenaný Radom slávy 2. stupňa.
Dňa 7. októbra 1944 mu bol za absolvovanie 55 bojových letov udelený druhý Rad slávy 2. stupňa. V roku 1958 bol neskôr zmenený na Rad slávy 1. stupňa. Byť nositeľom všetkých troch stupňov Radu slávy sa považovalo za ekvivalent rovnocenný titulu Hrdina Sovietskeho zväzu.
Dekrétom Prezídia Najvyššieho sovietu ZSSR z 26. októbra 1944 bol Ivanovi Grigorievičovi Dračenkovi udelený titul Hrdina Sovietskeho zväzu s Leninovým radom a medailou Zlatá hviezda (№ 3457). Len štyria ľudia boli ocenení všetkými troma stupňami Radu slávy a titulom Hrdina Sovietskeho zväzu. Dračenko bol jediným oceneným letcom.
Potom, čo po jednom z bojových letov vyšlo najavo, že prišiel o oko, bol na krátky čas suspendovaný a postavený mimo bojového nasadenia zo zdravotných dôvodov. Po prešetrení a faktu, že napriek strate oka naďalej úspešne plnil zložité bojové úlohy opäť pokračoval v bojovom nasadení. Počas vojnových rokov vykonal 178 bojových letov, v 24 vzdušných bojoch zostrelil 5 nepriateľských lietadiel. Ďalších 9 lietadiel zničil na zemi. Zničil 4 mosty a 6 vlakov. Zničil 76 tankov a 654 vozidiel nepriateľa. Len do augusta 1944 vykonal vyše 100 prieskumných letov.
Zúčastnil sa bojov v Karpatoch nad Poľskom, Československom aj bitky o Berlín. Na konci vojny bol prevelený k 142. gardovému bojovému pluku.
Po vojne Dračenko nastúpil na leteckú akadémiu, no v roku 1947 bol zo zdravotných dôvodov preradený do zálohy v hodnosti kapitána. V roku 1953 absolvoval Právnickú fakultu Kyjevskej štátnej univerzity, potom postgraduálne štúdium. Pracoval ako riaditeľ školy, potom ako zástupca riaditeľa Paláca kultúry v Kyjeve. Zomrel 16. novembra 1994. Pochovaný je v Kyjeve na cintoríne Bajkove.
Dielo a literatúra
Autor dvoch kníh memoárov z obdobia vojny:
Jeho vojnové osudy popisuje aj kniha Rudé hvězdy válečného nebe (Votobia, 1998, Jiří F. Šiška) a Jediný v letectvu Rudé armády (Svět křídel, 2011, Jiří F. Šiška).
Druhé delenie Poľska
História
Počas poľsko-ruskej vojny v roku 1792 na obranu ústavy bojovali poľské sily podporujúce ústavu proti armáde Ruského impéria, ktorú pozvala proruská aliancia poľských magnátov, známa ako Targowická konfederácia. Konzervatívna šľachta verila, že Rusi im pomôžu obnoviť ich slobody. Opustené pruskými spojencami, ťažko pokorené poľské prokonštitučné sily viedli pod vedením kniežaťa Józefa Poniatowského obrannú vojnu s určitým úspechom, ale ich najvyšší veliteľ, kráľ Stanislav II., im nariadil, aby svoje úsilie zanechali. Kráľ sa rozhodol pripojiť k Targovskej konfederácii, ako to požadovali Rusi.
Ruská invázia do Poľska mala cieľ zabezpečiť koniec poľských reforiem, bez otvoreného cieľa ďalšieho delenia (Poľsko považovalo za svoj protektorát a nevidelo veľkú potrebu odovzdávať kusy Poľska iným krajinám). Pruský kráľ Fridrich Viliam II. však tieto udalosti vnímal ako príležitosť na posilnenie svojej krajiny. Fridrich od Kataríny žiadal, aby za to, že sa jeho krajina vzdala Poľska ako blízkeho spojenca, za pruskú účasť vo vojne prvej koalície proti revolučnému Francúzsku, pretože Rusko podporovalo pruskú účasť a pretože Prusko nedávno utrpelo veľkú porážku v bitke pri Valmy, bolo Prusko odškodnené - najlepšie časťami poľského územia. Rusko sa čoskoro rozhodlo prijať pruskú ponuku.
Zmluva o rozdelení
alt=Grodnianska zmluva medzi Pruskom a Poľskom|náhľad|272x272bod|Grodnianska zmluva medzi Pruskom a Poľskom (francúzske vydanie), neskôr označovaná ako druhá zmluva o rozdelení Prusko podpísalo 23. januára 1793 zmluvu s Ruskom, v ktorej sa dohodlo, že poľské reformy budú zrušené a obe krajiny dostanú rozsiahle pásma územia Republiky oboch národov. Toho istého dňa ruské a pruské vojsko prevzalo kontrolu nad územiami, na ktoré si robili nárok, pričom ruské vojská už boli prítomné a pruské vojská sa stretli len s obmedzeným odporom. V roku 1793 poslanci Grodenského snemu, posledného snemu Republiky, za prítomnosti ruských vojsk súhlasili s ruskými a pruskými územnými požiadavkami. Grodniansky snem sa stal neslávne známym nielen ako posledný snem Republiky, ale aj preto, že jeho poslanci boli podplatení a donútení Rusmi (Rusko a Prusko chceli pre svoje požiadavky právnu sankciu zo strany Poľska).
Cárske Rusko anektovalo 250 000 km², zatiaľ čo Prusko získalo 58 000 km², pričom Rzeczpospolita stratila približne 307 000 km² a zmenšila sa na 215 000 km².
Dôsledky
Targowickí konfederáti, ktorí neočakávali ďalšie delenie, a kráľ Stanislav August Poniatowski, ktorý sa k nim ku koncu pripojil, stratili prestíž a podporu. Na druhej strane reformátori získavali čoraz väčšiu podporu. V marci 1794 sa začalo Kościuszkovo povstanie. Porážka povstania v novembri toho istého roku vyústila do definitívneho tretieho delenia Poľska, ktoré ukončilo existenciu Rzeczpospolitej.
S.W.A.T. (seriál z roku 2017)
S.W.A.T. je americký kriminálny dramatický seriál, založený na rovnomennom seriáli z roku 1975 vytvorený Robertom Hamnerom a Rickom Huskym. Nový seriál, ktorý vytvorili Aaron Rahsaan Thomas a Shawn Ryan, mal premiéru 2. novembra 2017 na CBS. Seriál je produkovaný spoločnosťami Original Film, CBS Television Studios a Sony Pictures Television.
27. marca 2018 stanica CBS oznámila, že seriál získal druhú sériu, ktorá mala premiéru 27. septembra 2018.
9. mája 2019 bola stanicou CBS objednaná tretia séria, ktorá mala premiéru 2. októbra 2019.
6. mája 2020 bol seriál obnovený pre štvrtú sériu, ktorá mala premiéru 11. novembra 2020.
15. apríla 2021 bol seriál predĺžený o piatu sériu, ktorá mala premiéru 1. októbra 2021.
9. apríla 2022 bol seriál obnovený pre šiestu sériu.
Na Slovensku mal premiéru 22. augusta 2020 na Dajto.
Seriál existuje v zdieľanom vesmíre s krimi drámou stanice FX Policajný odznak, ktorý tiež vytvoril Ryan.
V máji 2023 bol seriál obnovený na finálovú siedmu sériu.
O seriáli
Seriál rozpráva príbeh seržanta Daniela „Hondo“ Harrelsona. Hondo ako bývalý mariňák a súčasný elitný policajt Los Angeles sa stal vedúcim jednotky SWAT. Pretože sa narodil a bol vychovaný v L.A., Hondo sa cíti hlboko lojálny nielen svojim „bratom v modrom“, ale aj ľuďom, ktorým slúžia. Vďaka tomu je obzvlášť kvalifikovaný na vedenie tímu a budovanie mosta medzi políciou a komunitou.
Výroba
26. septembra 2016 bolo oznámené, že Shawn Ryan sa rozhodol vytvoriť televízny seriál založený na filme a na vývoji konceptu sa spojil s Original Film. CBS Television Studios a Sony Pictures Television kúpili seriál pre americké televízie. 3. februára 2017 bolo oznámené, že CBS dalo zelenú pre produkciu pilotnej epizódy, ktorú napísali Aaron Rahsaan Thomas a Shawn Ryan a zrežíroval Justin Lin.
Nový seriál stanica CBS objednala 12. mája 2017. Tvorcovia seriálu a výkonní producenti Thomas a Ryan sú zároveň showrunnermi. Seriál mal premiéru 2. novembra 2017. 17. novembra 2017 CBS objednala celú 20-dielnu sériu a 1. decembra 2017 CBS objednala dve ďalšie epizódy pre prvú sériu, čím sa celkový počet zvýšil na 22 epizód. 27. marca 2018 CBS predĺžila seriál o druhú sériu, ktorá mala premiéru 27. septembra 2018. 9. mája 2019 bola stanicou CBS objednaná tretia séria, ktorá mala premiéru 2. októbra 2019.
Kasting
Vo februári 2017 bola bývala hviezda seriálu Myšlienky vraha Shemar Moore oznámená ako Daniel „Hondo“ Harrelson, spolu s novými hviezdami Kennym Johnsonom ako Dominic Luca, ktorý sa pôvodne mal volať Brian Gamble a Linou Esco ako Christina „Chris“ Alonsová, ktorá sa takisto pôvodne volala Sanchezová. V marci 2017 bolo oznámených niekoľko ďalších členov obsadenia: Jay Harrington hraje seržanta Deacona Kaya, Alex Russell je James „Jim“ Street a v neposlednom rade Peter Onorati bol obsadený ako Jeff Mumford; všetci štyria sú členmi tímu S.W.A.T policajného oddelenia v Los Angeles v pôvodnom filme. 21. septembra 2017 bol David Lim obsadený do role nového člena Hondovho tímu Victora Tana a neskôr bol povýšený na hlavnú postavu prvej série. 4. októbra 2019 herečka Stephanie Sigman oznámila svoj odchod zo seriálu a následne ju nahradila Amy Farrington ako súčasť hlavného obsadenia tretej série.
Natáčanie
Natáčanie štvrtej série bude pokračovať 4. augusta 2020.
Rádio Topoľčany
Rádio Topoľčany je lokálne rádio v Okrese Topoľčany. Jeho prevádzkovateľom je od augusta 2020 Mediálna a kultúrna spoločnosť Topoľčany, s.r.o.. Rádio Topoľčany pokračuje v pôvodnej koncepcií po zaniknutom rádiu Yes. Generálnym riaditeľom rádia Topoľčany je v súčasnosti Miroslav Bakura Dis. art.
Rakytovec (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
Rakytovec je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad osadou Pusté Pole, približne severozápadne od Dobšinej.
Rádio Topoľčany
Vysielanie
Prvé vysielanie zaznamenalo rádio 15. augusta 2020 o 14:00, kedy sa v živom vstupe prihlásila primátorka mesta Topoľčany Alexandra Gieciová. Vysielanie v bežnom režime začalo od pondelku 17. augusta 2020.
Rakytovec (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a na katastrálnom území obce Telgárt. Najbližšími sídlami je západne situovaný Telgárt, severne sa nachádza Vernár, východne Dobšinská Ľadová Jaskyňa, Stratená a Dobšiná a južne Rejdová. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.
Rádio Topoľčany
Vysielanie
Formát rádia je Hot AC s miernym prechodom do Gold AC. Rádio má pestrú cieľovú skupinu od 30 - 60 rokov, so stredným vzdelaním. Rádio disponuje množstvom relácií, v kombinácií s hudbou od 50. - 90. rokov po hudbu súčasnú.
Rakytovec (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
Opis
Rakytovec je vrch nad sedlom Besník na juhozápadnom okraji Slovenského raja. Severne sa nachádza Predná hoľa, Prostredný vŕšok , Popová a Javorina , východne Kopa , Doštianky , Honzovské , Ondrejisko  a Borovniak , južne Buchvald , Stolica  a Trsteník  a západne Gregová , Kráľova skala  a Kráľova hoľa. Oblasť je súčasťou povodia rieky Hnilec, kde vodu odvádza Spišský potok. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Rádio Topoľčany
Vysielanie
Rádio vysiela cez svoj vlastný vysielač, umiestnený na budove spoločnosti Decodom, spol s r.o. v Topoľčanoch.
Rakytovec (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít na úbočí je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež blízke Stolické vrchy a východnú časť Nízkych Tatier.
Rádio Topoľčany
Vysielanie
== Relácie v rádiu ==
== Moderátori ==
Milan Škriniar
Milan Škriniar (* 11. február 1995, Žiar nad Hronom) je slovenský profesionálny futbalista hrajúci za klub Paris Saint-Germain FC a za slovenské národné mužstvo ako obranca. Je kapitánom Slovenského národného mužstva. A ma číslo 37
Rádio Topoľčany
Vysielanie
== Vysielač == Vysielač pre rádio Topoľčany, sa nachádza umiestnený na budove spoločnosti Decodom, spol. s r.o. na ulici Pílska 7 v Topoľčanoch. S výkonom 250W pokrýva časť hornej Nitry v rozsahu Topoľčany - Partizánske - Bánovce nad Bebravou a časť mesta Nitra.
Milan Škriniar
MŠK Žilina
Škriniar začal svoju kariéru v mládežníckych štruktúrach FK Žiar nad Hronom, predtým než ako 12-ročný nastúpil do mládežníckej zostavy MŠK Žilina. Oficiálny debut v slovenskej Superlige za prvý tím absolvoval 27. marca 2012 vo veku 17 rokov a 49 dní proti ViOn Zlaté Moravce. 23. novembra 2012 strelil svoj prvý gól v slovenskej Super Lige proti ViOn počas víťazstva 4:1. Škriniar bol vo februári 2013 poslaný na hosťovanie na pol sezóny do ViOnu Zlaté Moravce, aby získal ďalšie skúsenosti v prvom tíme.
Rádio Topoľčany
Predchodca Rádio Yes
== Nové štúdio == 9. februára 2023 boli otvorené nové priestory rádia Topoľčany. Rádio zmenilo svoju adresu, z pôvodných priestorov na Obchodnej ulici č.1 sa presťahovali na Námestie Ľudovíta Štúra č.2 do priestorov spoločenského domu. Krstným otcom rádia a aj nového štúdia sa stal Lukáš Adamec.
Milan Škriniar
Sampdoria
Dňa 29. januára 2016 Sampdoria oznámila podpísanie zmluvy s Milanom Škriniarom na štyri a pol roka. Debutoval pri domácom víťazstve 2:1 nad Laziom koncom apríla. Počas nasledujúcej sezóny zohral Škriniar kľúčovú úlohu v tíme Marca Giampaola Blucerchiatiho a ukončil kampaň ako najmladší obranca, ktorý odohral aspoň 35 zápasov v Serie A.
Inter Milan
7. júla 2017 dokončil Škriniar prestup do Interu Miláno v Serie A podpisom päťročného kontraktu. Klub za neho zaplatil 23 miliónov eur, čím sa stal najdrahším slovenským hráčom v histórii a prekonal doterjaší rekord za Vratislava Greška, ktorý v roku 2002 prestúpil z Interu Miláno do Parmy FC za 21,5 milióna eur. Prestup zahŕňal aj útočníka Gianlucu Caprariho. Škriniara klub predstavil o štyri dni neskôr s číslom dresu 37, na čo Škriniar reagoval: „Je úžasné pomyslieť si, že som za 18 mesiacov odišiel zo slovenskej ligy do klubu ako je Inter."
Škriniar debutoval v súťažnom drese klubu 20. augusta v úvodnom zápase sezóny 2017/18 Serie A proti Fiorentine, keď Inter vyhral na štadióne San Siro 3:0. Svoj prvý gól v Serie A strelil 16. septembra proti Crotone, ktorý otvoril v 82. minúte strelou pravačkou pri výhre 2:0 a udržal tak sériu víťazstiev Interu. Jeho druhá časť kampane prišla v 10. deň Serie A proti jeho bývalému tímu Sampdoria 24. októbra, keď opäť vsietil úvodný gól a Inter vyhral 3:2.
Škriniar sa vyznamenal svojimi výkonmi v prvej časti sezóny a patril medzi najlepších hráčov klubu. Vo skvelých výkonoch pokračoval aj v druhej časti sezóny, čo sa ukázalo ako kritické pre tím, ktorý sa po šiestich rokoch vrátil do Ligy majstrov UEFA. Sezónu zakončil odohraním všetkých 38 ligových zápasov, pričom dostal iba dve žlté karty.
V sezóne 2018/2019 debutoval Škriniar v Lige majstrov UEFA 18. septembra v úvodnom zápase skupinovej fázy proti Tottenhamu Hotspur, kde odohral celých 90 minút s výsledkom 2:1, opäť na štadióne San Siro. 2. novembra 2019 v zápase Serie A proti Bologne, ktorý sa skončil výhrou 2:1, Škriniar odohral za Inter svoje 100. vystúpenie vo všetkých súťažiach, vo všetkých ako štartér.
3. novembra 2021 strelil Škriniar svoj prvý gól v Lige majstrov UEFA pri výhre 3:1 proti Sheriffu Tiraspol.