cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ako stojí a leží
Ostatné zmluvy
Na Slovensku je "prenechanie veci ako stojí a leží" upravené v Občianskom zákonníku v § 501 (rovnaké znenie má do decembra 2013 rovnaký paragraf v českom Občianskom zákonníku). Tento paragraf znie: Ak sa vec prenechá ako stojí a leží, nezodpovedá scudziteľ za jej vady, ibaže vec nemá vlastnosť, o ktorej scudziteľ vyhlásil, že ju má, alebo ktorú si nadobúdateľ výslovne vymienil.
Napriek tomu, že prvá polovica textu paragrafu na prvý pohľad pôsobí tak, ako keby sa text vzťahoval na akékoľvek veci, výraz "ako stojí a leží" sa vždy vzťahuje len na veci určené súhrnne (synonymá sú: veci určené úhrnkom, veci určené úhrnom, veci určené úhrnne, po latinsky: veci určené per aversionem). Vec určená súhrnne je vec bez konkrétneho určenia jej kvantity a kvality (počtu, váhy, akosti a pod.), ide napríklad o obsah nejakého skladu, obsah vínnej pivnice, celé zariadenie reštaurácie a podobne (všetko bez individuálneho určenia jednotlivých vecí spolu tvoriacich obsah skladu/vínnej pivnice/zariadenia reštaurácie). Na klasickú kúpu, teda na kúpu veci, ktorá je individuálne určená, toto ustanovenie nemožno použiť.
Podľa slov M. Bednářa: ''...ustanovenie o prenechaní veci ako stojí a leží sa použije iba v prípadoch, keď je vec prenechaná úhrnom, t.j. napríklad predávajúci predáva vybavenie konkrétnej reštaurácie ako úhrnne určenú vec (t.j. nešpecifikuje počty ani stav jednotlivých kusov vybavenia – stoličiek, stolov). Pre individuálne určené veci sa toto ustanovenie teda použiť nemôže. Keďže by v týchto prípadoch prevodu veci úhrnom bolo nesprávne zachovať úplnú zodpovednosť prevodcu za vady úhrnom prevedenej veci (napríklad pár kusov vybavenia reštaurácie by bolo poškodených), obmedzil zákonodarca túto zodpovednosť iba na tie vlastnosti veci, o ktorých scudziteľ vyhlásil, že ich vec má alebo ktoré si nadobúdateľ výslovne vymienil. Zmyslom predmetného ustanovenia je teda obmedziť prevodcovu zodpovednosť za vady veci, ak vec prevádzal úhrnom, nie umožniť prevodcovi vylúčenie jeho zodpovednosti za individuálne určenú vec (napríklad za prevod motorového vozidla alebo nehnuteľnosti) použitím termínu prevodu veci „ako stojí a leží“ explicitne v texte zmluvy.''
Doklady
Skutočnosť, že sa paragraf vzťahuje len na veci určené súhrnne, vyplýva napr. z aktuálnych komentárov k Občianskemu zákonníku (pozri napr. komentáre k § 501 Občianskeho zákonníka v knihách Fekete-Feketeová 2012 a Nová práca 2013, a z českých Švestka 2009 a Knappová 2002) a z judikatúry (pozri nižšie). Vidno to aj na znení predchádzajúcej verzie Občianskeho zákonníka (§ 228 Občianskeho zákonníka č. 141/1950 Zb.): Ak sa prenechajú veci, ako stoja a ležia (úhrnkom), nezodpovedá scudziteľ za ich vady, okrem ak veci nemajú vlastnosť, o ktorej scudziteľ ubezpečil, že ju majú, alebo ktorú si nadobúdateľ výslovne vymienil..
Judikatúra:
Zmluvy medzi podnikateľmi
Uvedený paragraf 501 Občianskeho zákonníka platí aj pre kúpne zmluvy uzatvorené medzi dvoma podnikateľmi, ak ide o kúpu veci určenej súhrnne, pretože kúpna zmluva v zmysle Obchodného zákonníka je v § 409 definovaná tak, že sa ňou predávajúci zaväzuje dodať kupujúcemu hnuteľnú vec (tovar) určenú jednotlivo alebo čo do množstva a druhu, čo priamo protirečí definícii veci určenej úhrnom. Z toho vyplýva, že na veci určené úhrnom sa aj pri zmluvách medzi podnikateľmi nepoužije Obchodný zákonník, ale Občiansky zákonník (nielen prípadne § 501, ale aj ostatné paragrafy Občianskeho zákonníka) ;porov. na potvrdenie napr. Rozsudok Najvyššieho súdu České republiky 32 Odo 441/2003 z 26. novembra 2003.
Zdroje
Zákony:
Komentáre:
Vyššie spomínané judikáty:
NGC 6455
NGC 6455 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Škorpión, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 7. júna 1837.
Saint-Bérain-sur-Dheune
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kaiten (torpédo)
náhľad|Kaiten Type 1 Kaiten bolo japonské samovražedné torpédo vyvinuté z klasického torpéda vzor 93. Bolo ručne navádzané samovrahom na cieľ. Podľa rozdielnych údajov bolo nasadené v počte 48 – 54 kusov. Používalo sa od začiatku roku 1945. Podarilo sa ním potopiť jednu cisternovú loď a jeden torpédoborec, ďalších 15 lodí poškodili.
Hlavná sudetská magistrála
thumb|Značenie magistrály Hlavná sudetská magistrála Mieczysława Orłowicza (poľ. Główny Szlak Sudecki imienia Mieczysława Orłowicza, "GSS")  je pešia turistická magistrála značená červenou farbou, prechádzajuca z Świeradowa-Zdróju do Prudnika cez najzaujímavejšie častí Sudetov.
História
Nápad na magistrálu objavil sa na stretnutiu Sudetské komisie Poľskej tatranskej spoločnosti, ktoré sa konalo 24. októbra 1947. Rok neskôr začali práce na značeniu magistrály. Pri príležitosti 100. výročia turistiky v Poľsku v 1973, Komisia horskej turistiky Centrálnej správy PTTK pomenovala Hlavnú Sudetskú magistrálu podľa Mieczysława Orłowicza v uznanie jeho prínosu k turistike a znalosti krajiny.
Priebeh
500px|thumb|Hlavná sudetská magistrála na mape pohoria V priebehu rokov trasa magistrály sa menila. V súčasnosti začína v Świeradowe-Zdróju, vedie cez Jizerské hory (Vysoká kopa, 1126 m; Wysoki Kamień, 1058 m) do Szklarskej Poręby, potom skrz Krkonoše (Vodopád Kamieńczyka, Vysoké Kolo – 1509 m, Sedlo pod Sněžkou – 1389 m) do Karpacza; ďalšie etapy sú Rudawy Janowickie (Skalnik, 945 m) do Krzeszowa, Kamenné a Čierne hory (Góry Kamienne a Góry Czarne) do Jedliny-Zdróju, Sovie hory (Wielka Sowa, 1015 m), Strieborný priesmyk (Przełęcz Srebrna) oddeľujúci je od Bardzkých hor. Ďalej, cez Wambierzyce, magistrála vedie v Stolové hory a do sudetských letovísk: Kudowa-Zdrój, Duszniki-Zdrój; ďalej: Orlické a Bystrzyckie hory, vodopád Wilczki, masiv Králického Sněžníku, hory Krowiarki, Lądek-Zdrój, Rychlebské hory do Paczkowa (kde celé roky končila na železničnej stanici) a ďalej cez Kałków, Glucholazy, Opavské hory do Prudnika. Magistrála vyhybuje niektoré dôležité sudetské body, vrátane vrcholy: Sněžka a Králický Sněžník.
Dĺžka magistrály je asi 440 km a čas prechodu – 104 hodín.
Horská turistika
Magistrála je dostupná celý rok, aj keď niektoré z jej častí môžu byť zatvorené v zime kvôli možností lavín (Krkonoše) a nebezpečných močiarov (Stolové hory). Existuje mnoho horských chat spravovaných PTTK (Poľskou turistickou spoločnosťou). Poľské horské chaty sú povinné ubytovať každého človeka, ktorý nie je schopný nájsť iné miesto pred západom slnka, alebo v prípade núdze, hoci v primitívnych podmienkach.
Kupid
Kupid môže byť:
Analogický
Analogický (gr.) je zhodujúci sa, rovnakého druhu, zodpovedajúci, podobný. Založený na analógii.
Rems-Murr
Rems-Murr je krajinský okres uprostred spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (zo severu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Heilbronn, Schwäbisch Hall, Ostalb, Göppingen, Esslingen, nezávislým mestským okresom mestom Stuttgart a okresom Ludwigsburg.
Geografia
Najvyššia časť okresu Rems-Murr je umiestnená na náhornej plošine Schwäbisch-Fränkische Wald. Okres je pomenovaný po dvoch riekach ktoré tadiaľ pretekajú Rems a Murr.
Obyvateľstvo
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Rems-Murr od roku 1973:
Analógia (logika)
Analógia je skutočnosť, že medzi dvoma alebo  viacerými  objektmi  jestvuje  rovnakosť určitých znakov (vlastností, štruktúr, funkcií), ale  zároveň  rôznosť  iných znakov. Pojem analógie často stotožňujú s pojmom podobnosti. Vyhľadávanie analógií a usudzovanie z určitých už známych súvislostí  na neznáme súvislosti sa označuje ako analogický úsudok.
Analógia je nenáhodná mnohoznačnosť. Existujú dva základné typy analógie: analógia pomeru a analógia úmernosti.
Analógia podľa O. Landu
Analógia podľa O. Landu je neúplná,  čiastočná  podobnosť  spočívajuca  v  jednej   alebo   viacerých spoločných  vlastnostiach,  črtách  rôznorodých  javov  alebo  predmetov. To umožňuje preniesť poznatky z  jednej  oblasti  do  druhej,  predpokladať  ich platnosť i tam, keď sa jej výskyt doposiaľ nepreukázal, a  inšpirovať  sa  tak pri riešení ťažkých problémov. Vhodné analógie sprostredkúvajú  často  celkom nové spôsoby videnia problémov a ich súvislostí, poskytujú  jedinečné  pohľady na realitu, ktoré sú  iným  formám  myslenia  nedostupné. Analógie tak  majú funkciu generativnu, invenčnú, heuristickú.
Práca s analógiami  sa  dočasne  stáva  samoúčelom  a  jej  výsledky  sa podrobujú logickej kontrole až dodatočne.
Užitočnosť analógií v procese riešenia invenčných  problémov  spočíva  v tom,  že   umožňujú   experimentovať   s   funkciami,   procesmi   a   vzťahmi charakteristickými pre riešené problémy, reštrukturovať  ich  a  obohacovať  s cieľom nájsť originálne riešenie a myšlienkové koncepcie.
Analógia podľa Platóna
Analógia podľa Platona je geometrická proporcia a kozmický štruktúrny princíp, ktorý rozdielne živly (oheň a zem) spája do usporiadaného sveta.
Psy (hudobník)
Pak Čä-sang (kór. hangul: 박재상, hanča: 朴載相 – slovenský prepis podľa PSP 2000: Pak Čä-sang), v Európe a Amerike známy pod umeleckým menom (angl.) Psy resp. PSY (kór. hangul: 싸이 – slovenský prepis podľa PSP 2000: Ssa-i výslovnosť IPA : [s͈ai]; * 31. december 1977, Soul, Kórejská republika) je juhokórejský spevák, textár, rapper, tanečník, hudobný producent a televízna osobnosť. Psy je známy svojími humornými videoklipmi a výkonmi na pódiu a tiež medzinárodným hitom „Gangnam Style“.
Vysílač Cukrák
Vysílač Cukrák alebo sa nachádza v Stredočeskom kraji pri obci Jíloviště, na južnom okraji Prahy.
Psy (hudobník)
Dňa 21. decembra 2012 prekročila sledovanosť jeho videoklipu k skladbe „Gangnam Style“ na YouTube 1 miliardu pozretí, čím sa stalo prvým videoklipom v celej histórii webstránky, ktoré tento počet dosiahlo. Psy bol hneď nato označený médiami ako "Kráľ YouTube".
Kaiten
Kaiten môže byť:
Vysílač Cukrák
Elegantná konštrukcia vysielača stojí na kopci Kopanina, niekedy nazývanom tiež Cukrák, v severnej časti pohoria Brdy. Výstavba 193,5 m vysokého vysielača začala v roku 1959 a do prevádzky bol uvedený 26. novembra 1961.
Psy (hudobník)
Dňa 12. apríla sa na internet dostal jeho druhý hit „Gentleman“, čo bolo len deň pred oficiálnym uvedením.
Thomas Harris
Thomas Harris (* 11. apríl 1940) je americký spisovateľ a scenárista, ktorý sa najviac preslávil svojou sériou kníh o jeho slávnej postave Hannibala Lectera. Všetky jeho knihy o tejto postave boli sfilmované, medzi najslávnejšie patrí film Mlčanie jahniat podľa rovnomennej knihy.
Vysílač Cukrák
Vysielanie
V súčasnej dobe (2023) je možné z vysielača prijímať:
Thomas Harris
Životopis
Harris sa narodil v meste Jackson v šáte Tennessee. Ako dieťa so svojou rodinou presťahoval do mesta Rich v štáte Mississippi. Bol introvertný a miloval knihy už na základnej škole. Neskôr študoval Angličtinu na Baylor University v meste Waco v Texase, kde promoval v roku 1964. Počas štúdia pracoval ako reportér pre miestne noviny Waco Tribune-Herald. V roku 1968 sa presťahoval do New Yorku, kde pracoval pre Associated Press až do roku 1974, kedy začal pracovať na svojej prvej knihe Čierna nedeľa.
Vysílač Cukrák
Najbližšie vysielače
Najbližšie významné vysielače a vzdialenosť k nim:
Ján Futák
Ján Futák môže byť:
La Benâte
La Benâte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Analogizmus
Analogizmus (gr.) je analogický (podľa analógie) záver.
Dafnis
Dafnis alebo Daphnis môže byť:
Daphnis môže byť aj:
Kolyma (rieka)
Kolyma je rieka v severovýchodnej časti Sibíri. Preteká Magadanskou oblasťou a Jakutskou republikou v Rusku. Je dlhá 2 129 km. Povodie rieky je 643 000 km² a zasahuje aj na územie Čukotského autonómneho okruhu.
Význam
Vodná doprava je možná od ústia rieky Bachapča, pravidelná doprava od Usť-Srednekanu a to počas 3 až 3,5 mesiaca. Hlavné prístavy sú Usť-Srednekan, Zyrjanka a v ústí sú to Čerskij a Zeljonyj Mys. Nad ústím pri Debine bola vybudovaná Kolymská vodná elektráreň. Na dolnom toku je rozvinutý rybolov, pričom medzi najbežnejšie druhy patria (sih malý, muksun, sih severný, nelma obyčajná, síh omul). V povodí rieky sú náleziská zlata.
Ljuba Hermanová
Ljuba Hermanová (* 23. apríl 1913, Neratovice – † 21. máj 1996, Praha) bola česká herečka, muzikálová a operetná speváčka a šansonierka.
Začiatky
Štúdium na pražskom konzervatóriu nedokončila, už ako sedemnásťročná začala vystupovať v smíchovskej Aréne, odtiaľ prešla do Švandovho divadla. Začínala ako operetná subreta v Bratislave, ale účinkovala aj v Prahe, Brne, vo Viedni, alebo v Paríži.
V tridsiatych rokoch 20. storočia už bola známa aj populárna. V roku 1934 sa stala hlavnou ženskou speváckou hviezdou Osvobozeného divadla, kde si ako jediná žena zahrala a zaspievala v predscéne s Jiřím Voskovcom a Janom Werichom. Už pred tým sa ale v roku 1932 objavila vo filme V + W Peníze nebo život, kde si zaspievala spoločne s Hanou Vítovou dodnes známy evegreen Život je jen náhoda. Bola ale dosť prelietavá a v žiadnom angažmáne nikdy nevydržala dlho, preto až do začiatku druhej svetovej vojny vystupovala s hereckou spoločnosťou Nového divadla Oldřicha Nového.
Vzhľadom na to, že bola polovičná židovka, nesmela z rasových dôvodov po dobu šiestich rokov v období Protektorátu vôbec verejne vystupovať.
Po druhej svetovej vojne
Po vojne v roku 1947 začala hrať v divadle v Karlíne, kde vtedy pôsobil aj Oldřich Nový, Jan Werich a Vlasta Burian. V roku 1958 opäť z divadla odišla a začala cestovať po celom Česko-Slovensku s estrádnym hudobným programom spoločne s vtedy veľmi populárnym spevákom Rudolfom Cortésom. Šťastnou náhodou sa však dostala aj do Reduty a do poetickej kaviarne Viola, potom aj do Divadla Na zábradlí, kde si zahrala niekoľko zaujímavých divadelných úloh. Tu jej tiež Václav Havel (vtedajší dramaturg tohto divadla) spoločne s Milošom Macourkom napísali jej prvý recitál s názvom Nejlepší rocky paní Hermanové. V tej dobe sa začala programovo venovať šansónu, spolupracovala s vynikajúcimi textármi ako bol Pavel Kopta, Ivan Vyskočil, alebo Jiří Suchý. Ďalší veľmi úspešný recitál v Divadle na zábradlí pre ňu napísal Jaroslav Dietl s názvom Kdo jste, Ljubo Hermanová? V tej dobe tiež začala vystupovať aj v kabarete Večerní Brno.
Po tomto brnianskom hosťovaní nasledovalo zahraničné angažmán v Spolkovej republike Nemecko v stuttgartskom kabarete Renitenztheater. Ďalšiu zahraničnú ponuku na angažmán v Parížskej Olympii už odmietla a zostala doma. V závere svojho života vystupovala so šansoniérom Igorom Šebom.
Zoznam planétok 121001 – 121250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Ljuba Hermanová
Po druhej svetovej vojne
V celom kontexte českej populárnej hudby je práve Ljuba Hermanová považovaná za zakladateľku moderného českého šansónu, ktorá predznamenala neskoršiu tvorbu ďalších vynikajúcich českých šansoniérok ako bola Eva Olmerová, Judita Čeřovská, alebo nekorunovaná kráľovná českého šansónu Hana Hegerová.
Za svoj život bola štyrikrát vydatá.
NGC 6456
NGC 6456 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 25. septembra 1886.
Montendre (kantón)
Montendre je francúzsky kantón v obvode Jonzac v departemente Charente-Maritime v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 15 obcí.
Analogón
Analogón je entita adekvátna inej entite alebo v širšom zmysle niečo analogické, analógia.
Linheraptor
Linheraptor je vyhynutý rod malého dravého dinosaura z čeľade Dromaeosauridae, žijúceho v období vrchnej kriedy (stupeň kampán, asi pred 83 až 71 Ma) na území dnešnej Číny. Pomenoval ho čínsky paleontológ Sü Sing v roku 2010 a jeho jediným druhom je Linheraptor exquisitus.
Opis
Tento bipédny dromeosaurus dorastal do dĺžky necelých 2 m, vážil okolo 25 kg a bol dokonale uspôsobený na rýchlosť a mrštnosť. Podobne ako iné dromeosaury aj on mal pretiahnuté úzke telo, esovito zahnutý krk a predovšetkým ostrý kosákovitý pazúr, ktorým mohol bez problémov rozpárať telo koristi. Najbližším príbuzným tohto malého dravca bol pravdepodobne rod Tsaagan. Naopak populárny Velociraptor bol vývojovo pokročilejší a teda jeho vzdialenejší príbuzný.
Saint-Antonin (Alpes-Maritimes)
Saint-Antonin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-Maritimes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Gašparovič
Gašparovič je slovenské priezvisko odvodené od mužského mena Gašpar. Je rozšírené predovšetkým na západnom a strednom Slovensku, najviac v Lehote pod Vtáčnikom (okres Prievidza), Slovenskom Grobe (okres Pezinok), Trnave, Bratislave a Bystričanoch (okres Prievidza).
Saint-Antonin (Alpes-Maritimes)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gašparovič
Najznámejším nositeľom tohto priezviska je bývalý slovenský prezident Ivan Gašparovič, jeho otec Vladimir sa prisťahoval s rodičmi z Chorvátska na Slovensko v roku 1920, pričom jeho priezvisko malo pôvodne chorvátsku podobu Gašparović.
Saint-Antonin (Alpes-Maritimes)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
LVS-2005
náhľad|LVS-2005 v [[Električková doprava v Petrohrade|Petrohrade]] LVS-2005 (, podľa unifikovaného označenia 71-152, prezývka Pionier) je typ ruskej, kĺbovej, šesťnápravovej, obojsmernej a nízkopodlažnej električky. Prototyp bol vyvinutý v roku 2005 (od neho bol odvodený aj názov električky) v petrohradskom závode PTMZ. V roku 2006 bola dokončená certifikácia typu.
Epimétheus
Epimetheus alebo Epimeteus môže byť aj mesiac Saturnu, pozri Epimeteus (mesiac)
Epimetheus môže byť aj planétka, pozri 1810 Epimetheus
Mil Mi-1
Mil Mi-1 (americká tajná služba ho pôvodne označila ako "Typ 32", neskôr v kódovom označení NATO bol pomenovaný ako "Hare" – zajac), bol sovietsky trojsedadlový ľahký vrtuľník. Bol poháňaný hviezdicovým motorom Ivčenko AI-26V s výkonom 580 Hp. Ide o prvý sériovo vyrábaný vrtuľník v bývalom Sovietskom zväze.
Vývoj a história
Michail Miľ sa zaraďuje spolu s Igorom Sikorskym, k popredným svetovým konštruktérom vrtuľníkov na CAGI (Ústredný Aero-hydrodynamický inštitút). Bol súčasníkom Nikolaja Kamova. Už pred rokom 1930, začal pracovať na rotačných okrídlených lietadlách ale jeho prvý skutočne vyrobený vrtuľník začal lietať v roku 1946 pod označením EG-1. Keď dostal konečnú podobu pomenovali ho GM-1 (Gelikopter Miľa). Prvý voľný let sa uskutočnil 20. septembra 1948 (pilot Michail Baikalov). V roku 1949 sa uskutočnili oficiálne štátne skúšky. Prvé dva prototypy Mil GM-1 mali nehodu. Pri jednej z nich sa zabil pilot. Po odstránení chýb v roku 1951 vrtuľník bol pridelený do služieb Červenej armády ako Mi-1. Verejnosť ho prvý raz videla na leteckej prehliadke na letisku Tušino v roku 1951. NATO mu pridelilo kódové označenie Hare (zajac).
Podtaktovanie
Podtaktovanie (angl. underclocking alebo downclocking) je metóda zníženia hodinovej frekvencie mikroprocesora v porovnaní s továrenskou hodnotou. Dôvodom je obyčajne potreba zníženia uvoľňovania tepla alebo zníženie elektrického príkonu. Môže to priniesť aj zvýšenú stabilitu systému vo veľmi horúcich prostrediach a tiež aj umožniť prevádzku systému s nižším prietokom vzduchu a teda aj nižšou hlučnosťou ventilátorov alebo úplne bez ventilátorov. Napríklad procesor Intel Pentium 4 taktovaný štandardne na 2,4 GHz je možné podtaktovať na 1,8 GHz a tým je možné ho prevádzkovať s nižšou rýchlosťou ventilátora. Na druhej strane, značne to znižuje výkonnosť systému.
Mil Mi-1
Vývoj a história
V prvej sérii bolo vyrobených 15 strojov. Po intervencii J. V. Stalina sa úrady rozhodli zvýšiť produkciu. Pretože neboli s výrobou veľké skúsenosti, prvé tri stroje GM-1 vyrobili v leteckej továrni v Kyjeve. V rokoch 19521953 vyrobili v Kazani 30 strojov Mi-1, od roku 1954 ich vyrábali v Orenburgu (v rokoch 19541958 bolo vyrobených 597 vrtuľníkov) a od roku 1956 v Rostove nad Donom, kde bolo do roku 1960 vyrobených 370 vrtuľníkov.
Podtaktovanie
Podtaktovanie je opak pretaktovania.
Mil Mi-1
Vývoj a história
Neskôr sovietsky letecký priemysel ponúkol vylepšenú verziu Mi-4, a keďže armáda i mnohé iné organizácie potrebovali Mil Mi-1 jeho výroba po dohode s poľskou vládou bola presunutá do poľského Świdnika. Dohoda bola podpísaná v roku 1954. Celkom bolo v Poľsku vyrobených 1683 vrtuľníkov v rôznych variantoch a modifikáciách (vrátane vrtuľníkov SM-86 2). Väčšina z nich bola dodaná do Sovietskeho zväzu. Posledný Mil Mi-1 bol v Sovietskom zväze vyradený z prevádzky v roku 1983. Mnohé však zostali vystavené v leteckých múzeách i v súkromných zbierkach v mnohých krajinách sveta.
Použitie Mil Mi-1
náhľad|Kokpit Mil Mi-1 Od februára 1954 začal Mi-1 lietať v civilnom letectve. O niekoľko rokov neskôr Mi-1 využíval Aeroflot na celom území ZSSR.
Výkon motora AI-26 bol 580 hp, (vzletová hmotnosť – cca 2,5 tony). Okrem toho, piestový motor takmer okamžite dokázal vyvinúť výkon z nízkej na vysokú rýchlosť. Mi-1 dokázal pri malej strate výkonu rýchlo "preskočiť" cez prekážku. Jeho letové vlastnosti boli porovnateľné s americkým vrtuľníkom Sikorsky S-51 i s anglickým Bristol 171. Mi-1 mal široké uplatnenie vo vojenskom i civilnom letectve Sovietskeho zväzu a mnohých krajinách. V rokoch 1958 až 1968 prekonal 27 svetových rekordov v rýchlosti – 210.535, 196.452 a 141.392 km/h pri lete vo výškach 100, 500 a 1000 m, výškový rekord – 6700 m a dolet – 1654,571 km.
Armádne vrtuľníky Mi-1B boli aktívne používané v Číne na boj proti ozbrojeným skupinám Čankajšekovej armády a na policajné operácie. Egypťania a Sýrčania použili vrtuľníky v konflikte s Izraelom a lietali v občianskej vojne v Severnom Jemene. V Iraku, Mi-1 bol použitý k potlačeniu kurdského povstania. Kuba Mi-1 použila proti ozbrojeným povstalcom v Zátoke Svíň.
Mil Mi-1 v Československu
Prvé Mi-1 boli do Československa dodané z poľskej výroby v roku 1959 na letisko Klecany u Prahy. Dňa 17. júna 1959 vytvorila posádka kpt. J. Zahrádka – ing. L. Beneš na Mi-1 československý národný výškový rekord 5450 m. Okrem vojenského letectva sa Mi-1 v Československu používali v Leteckom oddiele Ministerstva vnútra. V civilnej službe sa objavili v máji 1962, keď ČSA závod Agrolet prevzal tri vrtuľníky od vojenského letectva. Vrtuľníky Mi-1 boli v roku 1959 privezené do Klecan k 50. spojovaciemu leteckému pluku v debnách z Poľska. Vrtuľníky zalietaval poľský továrenský pilot Kosiol. Pretože nebol k dispozícii vrtuľník s dvojakým riadením Kosiol dával rady pilotovi stojac za sedačkou. Mjr. Jindra svoj prvý let uskutočnil 20. apríla 1959.
V zime 1961 Mi-1 dopravoval materiál na chaty vo Vysokých Tatrách. Pošta sa po prvý raz prepravovala vrtuľníkom na Svetovej výstave poštových známok Praga 1962. Od roku 1962 boli do života uvádzané vrtuľníky Mi-1AKR určené na riadenie delostreleckej paľby. Boli vybavené periskopickým pozorovacím prístrojom. Na jeseň 1962 bol overený sanitný variant Mi-1M OK-OVG. Sanitná gondola bola upevnená na strane trupu. Po vyhodnotení skúšok VZLÚ neodporučil prevoz osôb v sanitnej gondole v bežnej prevádzke. Dôvodom tohto rozhodnutia bolo, že vrtuľník nebol plne vyvážený a nespĺňal normy hlučnosti.
Niekoľko vrtuľníkov, zakúpených pre vojenské letectvo v Poľsku roku 1965, pochádzalo z posledných vyrábaných sérii. Boli to Mi-1M s hydraulickými posilňovačmi v systému riadenia a so zástavbou zariadenia pre letecké ošetrovanie poľnohospodárskych a lesných kultúr chemickými látkami, teda Mi-1NCh.
Zväzarm preberal od vojenského letectva postupne ďalšie vrtuľníky. Boli cvičení ďalší piloti, ktorí po zložení skúšok na Štátnej leteckej inšpekcii získali preukazy športových pilotov vrtuľníkov civilného letectva.
Motory Mi-1 často na krátky čas za letu vysadzovali. Vtedajšia inžinierska skupina 10. leteckej armády nakoniec príčinu koncom sedemdesiatych rokov minulého storočia našla. SLOV-AIR, podnik pre leteckú činnosť, používal vrtuľník Mi-1 až do roku 1974. Sedadlo pre filmárov bolo umiestnené vnútri kabíny. Posledná Mi-1 bola z armády vyradená až v roku 1985.
Technické údaje
náhľad|Mil Mi-1 v Aeroklube vo Vitebsku - Bielorusko
Verzie
náhľad|Mil Mi-1M náhľad|Maďarský Mi-1S/Mi-3 s postrannými tubami na prevoz pacientov náhľad|Mil Mi-1 na poštovej známke Ruska
Poľské verzie
Bergamo (mesto)
Bergamo je talianske mesto v regióne Lombardsko, hlavné mesto rovnomennej provincie. Leží asi 40 km severovýchodne od Milána v predhorí Alp. Má rozlohu a 120 694 obyvateľov.
Mesto sa skladá z dvoch častí: Città alta (horné mesto), stredoveké mesto na vrcholu kopce obklopené obrannými stenami zo 17. storočia a Città bassa (dolné mesto), založené začiatkom 20. storočia. Obidve časti mesta sú spojené cestou. Najlepší a najpraktickejší spôsob, ako sa dostať do horného mesta, je použiť lanovku, ktorá premáva celý týždeň.
V Bergame hráva svoje domáce zápasy tím talianskej Serie A Atalanta Bergamo.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Aaron Stone
Aaron Stone je seriál Disney XD, natáčaný od roku 2008 v Kanade. Na Slovensku bol vysielaný na programe Disney Channel od konca roku 2009. Seriál je dobrodružného žánru a je určený prevážne pre chlapčenské publikum.
Charlie Landers
Charlie Landers (Kelly Blatz) je najlepší hráč hry "Hrdina povstane". Svojej postave dal meno Aaron Stone. Keď ale tvorca jeho najobľúbenejšej hry príde o svojho bojovníka proti Omega Defiance, musí povolať práve Charlieho, na ktorom teraz je, aby zachránil celú planétu pred týmto klanom. Ako v hre, tak v skutočnosti.
Jason Landers
Jason Landers (David Lambert) je brat Charlieho, najlepšieho hráča hry "Hrdina povstane". Avšak on nevie, že sa všetko v hre deje aj v skutočnosti. Prezradia mu však okolnosti, že práve jeho brat je Aaron Stone aj v skutočnosti?
Emma Lau
Emma Lau (Tania Gunadi) tiež pracuje pre spoločnosť "Hall Industries". Má sledovať Aarona Stona. Ale Charlie ju berie ako kamarátku. Ona má ale vďaka pánovi Hallovi tiež schopnosti ako on.
Analogon rationis
Analogon rationis (lat. obdoba rozumu) sú u Leibniza nižšie formy vedomia, vlastné živočíchom.
Darfield (Nový Zéland)
Darfield je mesto na južnom ostrove na Novom Zélande. Počet obyvateľov je 1 362 (2001).
LM-2008
náhľad|LM-2008 v [[Električková doprava v Moskve|Moskve]] LM-2008 (, podľa unifikovaného označenia 71-153) je typ ruskej, jednosmernej a nízkopodlažnej električky. Prototyp bol vyvinutý v roku 2008 (od neho bol odvodený aj názov električky) v petrohradskom závode PTMZ.
Saint-Boil
Saint-Boil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 6457
NGC 6457 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil Edward D. Swift 8. júna 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Analytickosť
Analytickosť je určiteľnosť pravdivosti vety nejakého logicky usporiadaného systému poznania, zafixovaného v bežnom jazyku alebo v odbornom vedeckom jazyku iba na základe pravidiel daného systému bez využitia mimojazykovych faktov.
Podľa R. Carnapa je analytickosť pravdivosť založená na zmysle; nezlučiteľnosť dvoch vlastností.
Liberalizmus
Liberalizmus je: Zástanca liberalizmu alebo človek majúci názory vyznačujúce sa liberalizmom sa volá liberál.
Etymológia
Slovo liberalizmus (v príslušnej jazykovej podobe) sa prvýkrát vyskytlo začiatkom 19. storočia v španielčine a potom takmer súčasne okolo roku 1820 vo francúzštine, angličtine aj nemčine. Slovo liberál (v príslušných jazykových podobách) v politickom zmysle sa v rôznych západných jazykoch objavuje v 2. polovici 18. storočia, ale v rôznych všeobecných významoch je oveľa staršie. V konečnom dôsledku je slovo liberál(ny) (a teda aj od neho odvodené slovo liberalizmus) odvodené od latinského slova liberalis, ktoré znamenalo pôvodne týkajúci sa slobodného človeka, neskôr aj týkajúci sa slobody, veľkodušný, šľachetný a pod., a ktoré je odvodené od latinského slova liber, ktoré znamená občiansky slobodný, nezávislý, nenútený, otvorený a pod.. V slovenčine sa slovo liberálny prvýkrát objavuje asi v 19. storočí.
Hoci názov (ako je uvedené vyššie) pochádza až z 19. storočia, ideológia ako taká má korene už v 17. storočí v osvietenskom Anglicku.
Politický liberalizmus
Liberalizmus stojí v protiklade s totalitou. Od anarchizmu sa liberalizmus odlišuje tým, že štát považuje ochranu slobody za nutnú.
Pramene liberalizmu siahajú do doby osvietenstva, vzniku slobodného pohľadu na svet, a jeho uplatnenie vo filozofii a politike. Liberalizmus chce oslobodiť spoločnosť od neslobody. Základom jeho politickej filozofie je indivíduum, občan, ktorý má čo najväčšiu slobodu. Sloboda je podľa liberálneho presvedčenia základom spoločnosti, na ktorom štát, politika a hospodárstvo spočívajú a ktorý štát chráni. Kde začína osobná sloboda, končí štátna moc, ktorá môže zakročiť iba vtedy, keď je porušená osobná sloboda.
Klasický liberalizmus
Klasický liberalizmus je pravicová ideológia, bojujúca za maximálnu slobodu. A to ako osobnú, tak aj ekonomickú, náboženskú a politickú. Klasický liberalizmus dobre charakterizuje citát:
Libertarianizmus – neoklasický liberalizmus
thumb
V 20. storočí si v Spojených štátoch amerických názov liberalizmus postupne privlastňovali politici snažiaci sa o takzvaný welfare state. Napríklad Friedrich August von Hayek v knihe „The Constitution of Liberty“ hovorí o tom, že sa odmieta vzdať označenia liberál a prenechať ho ľavicovým politikom. Hayek z tejto zmeny významu slova liberalizmus obvinil najmä Roosevelta, ktorý odmietal označenie socialista a sám seba označoval ako liberála, napriek presadzovaniu Nového údelu (New Deal).
Keď sa neskôr objavili politici, ktorí chceli presadzovať politiku nadväzujúcu na tradície klasického liberalizmu sedemnásteho až dvadsiateho storočia, názov liberalizmus bol už synonymum ľavicovej politiky. Mohli teda zvoliť názov klasický liberalizmus, oni chceli byť modernými politikmi, takže slovo „klasický“ neprišlo do úvahy, a tak vznikol libertarianizmus.
V Európe celkom takáto zmena neprebehla a preto dodnes existujú rôzne politické strany, ktoré presadzujú libertariánsku politiku, ale považujú sa za liberálov.
Libertarianizmus by sme mohli nazývať neoklasickým liberalizmom. Existujú určité rozdiely medzi klasickým liberalizmom a libertarianizmom, spôsobené prirodzeným vývojom.
Od libertariánov sa v 90. rokoch v USA odčlenila vetva neolibertariánov. Na rozdiel od pôvodných paleolibertariánov sa v zahraničnej politike neriadia zásadami pacifizmu, ale hovoria, že slobodu si zaslúži každý človek nielen v štáte, ale na celom svete. Z toho potom vyplýva ich ochota použiť armádu na boj proti diktátorským režimom a neslobodným krajinám. Medzi hlavných predstaviteľov patria napríklad Neal Boortz, P. J. O´Rourke a Jonathan Henke.
Sociálny liberalizmus
Sociálny liberalizmus (nazývaný aj ľavicový či nový liberalizmus) je ideológia blízka politike európskych sociálno-demokratických strán. Presadzuje pomerne veľké zásahy do štátnej ekonomiky, vysoké dane a starostlivý štát – welfare state. To znamená, že sociálni liberáli väčšou mierou obmedzujú ekonomickú slobodu, ale rovnako ako klasickí liberáli a libertariáni presadzujú pomerne veľkú osobnú slobodu.
V Európe sa zväčša ľavicoví politici za liberálov nepovažujú, aj keď i tu existuje alebo existovalo niekoľko sociálne liberálnych strán, ako príklad môžeme uviesť už zaniknutú českú stranu Občianske hnutie.
Tak ako bol klasický liberalizmus v 19. storočí úzko zviazaný so vznikom priemyselného kapitalizmu, názory moderných liberálov súvisia s ďalším rozvojom industrializácie. Industrializácia priniesla niektorým ľuďom obrovské bohatstvo, ale jej sprievodným javom boli tiež chudobné štvrte, bieda, nevedomosť a chudoba. Podľa názoru sociálnych liberálov nebol už minimálny štát z klasickej teórie schopný napraviť nerovnosť vo vnútri občianskej spoločnosti a na zabezpečenie skutočnej slobody musel štát nivelizovať príjmy občanov. Moderní liberáli preto začali obhajovať ideu intervencionistického štátu.
Medzi zakladateľov sociálneho liberalizmu patrili Thomas Hill Green a Leonard Trelawny Hobhouse.
Dnešný liberalizmus
Vo vyspelých krajinách, ako napríklad vo Švajčiarsku, sa presadila táto definícia liberalizmu:
Títo liberáli ju považujú za jedinú alternatívu k trhovému fundamentalizmu, „divokému kapitalizmu“ (sloboda bez zodpovednosti) na strane jednej a k „všetko ovládajúcemu štátu“ (zodpovednosť bez slobody) na strane druhej. Nepovažujú sa za ani pravicu, ani za ľavicu.
Ukazujú na to, že sloboda bez zodpovednosti smeruje k rozpadu spoločnosti na „mocensko-politické klany - mafie“, ktorých záujmom je spoločnosť vydaná napospas. Zároveň upozorňujú, že zodpovednosť bez slobody vedie k totalite alebo k rastúcej byrokracii, ktorej záujmom je spoločnosť nakoniec podriadená.
V dnešnej dobe by sa dal základný postoj k liberalizmu charakterizovať mottom "Ži a nechaj žiť". Diskusia prebieha hlavne v oblasti toho kde končí sloboda jednotlivca a začína verejný záujem spoločnosti pre ktorý je potrebné sa časti slobody vzdať. Často sa zdôrazňuje aj zásada nediskriminácie, na základe predsudkov. Jednotlivé smery a prúdy liberalizmu sa viac menej zhodujú v prístupe k otázkam osobnej slobody jednotlivca. Odlišnosti nachádzame hlavne v prístupe k ekonomickým otázkam. Preto dnes môžeme deliť liberálov hlavne podľa viac ľavicovej alebo pravicovej ekonomickej orientácie.
Predstavitelia
Predstaviteľmi liberalizmu v rôznych krajinách a obdobiach boli napr: Karl Raimund Popper, Friedrich August von Hayek, John Locke, Margaret Thatcherová,David Hume, Adam Smith, Thomas Jefferson, Jeremy Bentham, Frederic Bastiat, Ludwig von Mises, Ayn Rand, Milton Friedman, David Friedman, ... .
La Brée-les-Bains
La Brée-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mokraď (ekológia)
thumb|Mokrade popri Morave Mokraď je trvalo alebo väčšinu času zamokrené územie tvoriace charakteristický ekosystém. Presná definícia je ale sporná, podrobnosti pozri nižšie.
Pôvod názvu
V súčasnom (t.j. prevažne ekologickom) význame sa slovo začalo používať ako preklad amerického slova „wetland“, a to v 70. rokoch 20. storočia (v češtine toto používanie údajne konkrétne zaviedol prof. Jan Květ). Podobne tomu bolo napr. vo francúzštine, kde sa výraz zone humide/terre humide ako preklad anglického wetland začal používať koncom 60. rokov 20. storočia a v nemčine, kde sa výraz Feuchtgebiet používa od 70. rokoch 20. storočia. Slovenské a české slovo mokraď ako také je však oveľa staršie, jeho pôvodný význam bol močarina, trvalo zamokrené miesto.
Anglické slovo wetland je prvýkrát doložené (a to v Amerike) v 17. storočí, ale pôvodne a dlhý čas len vo všeobecnom význame územie nasýtené vodou (spravidla močiar), t.j. v rovnakom význame ako malo pôvodne aj napr. slovenské slovo mokraď či mokrina. ; slovo wetland sa dlho používalo málo, bežne používaným sa stalo až v 50. rokoch 20. storočia (pozri napr. nižšie definíciu z roku 1956), dovtedy sa uprednostňovali špecifickejšie termíny swamp (močiar s vysokou vegetáciou), bog (ombrotrofné rašelinisko) a mnohé ďalšie.
Slovenské a české zdroje
V časti literatúry je mokraď viac-menej stotožnená s močiarom: V Malej československej encyklopédii (1986) je mokraď definovaná ako močiar [močál] hospodársky nevyužívaný a močiar ako rovinaté územie, v ktorom hladina podzemnej vody kolíše v úrovni močaristého [bažinatého] povrchu. V neskorších textoch bola použitá rovnaká definícia močiara, ale slovo mokraď bolo úplne stotožnené s močiarom, napr.: takto mokraď, močiar [močál] - rovinaté územie s hladinou vody kolísajúcou v úrovni močaristého [bažinatého] povrchu    Močiar a podobne je aj historicky pôvodný význam slova mokraď – pozri výklad v predchádzajúcej kapitole.
Špecifická (veľmi úzka) je definícia použitá v Malej encyklopédii Slovenska (1987), ktorá stotožňuje mokraď so šúrom (a platnosť pojmu šúr tým, zdá sa, rozširuje na celé Slovensko či na celý svet): mokraď, šúr – močaristá zníženina na akumulačných riečnych rovinách medzi agradačnými valmi riek.
Severoamerické zdroje
Vedecké:
Právne (USA, na federálnej úrovni) :
Kanadské definície. Existuje aj podobná staršia verzia definície z roku 1976 :
Francúzske zdroje
Vedecké:
Právne:
Všeobecná charakteristika
Podľa Mitsch-Gosselink definície mokradí často zahŕňajú nasledujúce tri znaky: Rozhodujúca je teda hydrológia (hladina vody, frekvencia zaplavovania a pod.), táto ovplyvňuje fyziochemické prostredie (pôda, chemizmus a pod.), ktoré zas spolu s hydrológiou ovplyvňuje to, aká biota a koľko bioty (vegetácia, živočíchy a mikróby) sa v mokradi nachádza. Podnebie a geomorfológia hrajú (len) tú úlohu, že určujú, do akej miery môže mokraď existovať - geomorfológia ovplyvňuje hydrológiu a fyziochemické prostredie, podnebie ovplyvňuje hydrológiu a biotu. V našich podmienkach podľa Pokorného k mokradiam patria konkrétne: rybníky a ich litorály (brehové pásma), mokré lúky a prameniská, riečne nivy vrátane lužných lesov, rašeliniská, podmáčané smrečiny a umelé mokrade (koreňové čistiarne odpadových vôd). Mokrade vykazujú veľkú rozmanitosť podľa toho, ako vznikli, kde sa nachádzajú, aký je v nich vodný režim a chemizmus, prevládajúce rastlinstvo a pôdne alebo sedimentačné pomery. Niekedy dokonca možno nájsť v tesnej blízkosti viacero rozličných typov mokradí, ktoré sú nielen rôznymi ekosystémami, ale často aj odlišnými typmi krajiny. Preto je napríklad zložitá klasifikácia mokradí.
Celková rozloha mokradí vo svete
Práca Finlaysona a Spiersa (pôvodne vydaná v roku 1999) zistila ako minimálny odhad rozlohy nasledujúcich typov mokradí pre Zem ako celok: Súčet týchto čísiel je 7,481 mil. - 7,781 mil. km². Nie sú v nich zahrnuté mnohé typy mokradí, napr. slaniská, pobrežné plytčiny, lúky morských tráv, krasy a jaskyne či vodné nádrže. K iným číslam však tá istá práca dospela, keď odhad svetovej rozlohy počítala ako súčet minimálnych odhadov rozlohy mokradí jednotlivých (siedmich) základných častí sveta – výsledok bol: 12,76 - 12,79 mil. km2. . Odhad vo výške 12,8 mil km² potvrdila aj správa Millenium Ecosystem Assessment z roku 2005 (ktorej spoluautormi boli aj Finlayson a Spiers). Jeden z najrozsiahlejších výskumov v tejto oblasti vykonali Lehner a Döll v roku 2004, ktorí odhadujú svetovú rozlohu mokradí na 8,3 – 10,2 mil. km². Mitsch a Gosselink (zohľadňujúc vyššie uvedené a veľa ďalších odhadov) dospievajú k záveru, že celková rozloha mokradí na svete je asi 7 – 10 mil. km², t.j. 5-8 % súše Zeme (tento odhad je bez veľkých jazier typu Kaspické jazero a bez hlbších pobrežných oblastí mora).
Funkcie
Dôležité funkcie mokradí sú okrem iného :
Špecificky z hľadiska manažmentu vodných strojov sú významné najmä tieto hydrologické funkcie mokradí (čiastočne spomenuté už vyššie) :
Hodnoty (pre ľudskú spoločnosť)
Mokrade majú početné ekonomické prínosy : Okrem toho sú mokrade významné ako súčasť kultúrneho dedičstva - majú náboženský a kozmologický význam, sú zdrojom estetickej a umeleckej inšpirácie, poskytujú archeologické nálezy a tvoria podstatu významných miestnych (sociálnych, ekonomických a kultúrnych) tradícií.
Mokrade na Slovensku
V súčasnosti sú na Slovensku nasledujúce zapísané rámsarské lokality :
Anderson 1976 a NLCD 92
V rámci klasifikácie krajinnej pokrývky (t.j. aktuálneho využívania pôdy, angl. land cover) majú v systéme Anderson 1976 mokrade číslo 6 a delia sa na podskupiny 61 Zalesnené mokrade a 62 Nezalesnené mokrade.
Analogická je klasifikácia krajinnej pokrývky podľa NLCD 92 z roku 1992, kde mokrade tvoria skupinu číslo 9 a delia sa na podskupiny 91 Lesnaté mokrade a 92 Emergentné bylinné mokrade.
Cowardin (1979)
Poznámky:
Scott-Carbonell (1986)
Na prvej úrovni sa mokrade zadelia do biogeografických provincií definovaných podľa práce Udvardy: “A Classification of the Biogeographical Provinces of the World”, 1975. Na druhej úrovni sa následne zadelia do niektorej z nasledujúcich skupín (typov):
Ramsar Convention Manual (1990/2013)
Verzia tejto klasifikácie mokradí z roku 2013 vyzerá nasledovne:
Staršia verzia tejto klasifikácie je uvedená napríklad tu (text na zelenom pozadí).
V úvodnej časti textu manuálu je uvedené iné delenie mokradí pochádzajúce z práce Cowardin 1979 (toto delenie z manuálu je prevzaté aj do textu Kadlečík-Slobondík ), a to nasledujúce:
CORINE (1990/1995)
V rámci klasifikácie európskeho programu mapovania krajinnej pokrývky nazvaného CORINE tvoria mokrade skupinu 4 “Zamokrené areály” (angl. wetlands) s nasledujúcim delením:
Brinson 1993 a Smith et al. 1995
Podľa Brinson 1993 možno mokrade rozdeliť do skupín podľa rôznych kombinácií nasledujúcich troch parametrov (pričom sa nevyskytujú všetky možné kombinácie):
Smith et al. 1995 (spoluautorom bol aj Brinson) je modifikácia tohto systému: Vyššie uvedené hydrogeomorfologické triedy mokradí (1.-7.) sa môžu ďalej deliť na rozlične definované podtriedy.
C-CAP (NOAA, 1995)
V rámci klasifikácie NOAA Coastal Change Analysis Program (C-CAP) krajinnej pokrývky (ktorá je zmesou systému Anderson 1976 a modifikácie Cowardinovho systému) tvoria mokrade nasledujúce triedy:
Warner a Rubec (1997)
Poznámky:
Ďalšie
Prehľad niektorých ďalších systémov klasifikácie je uvedený v práci Detenbeck, N. E.: Methods for evaluating wetland condition - #7  Wetlands Classification, 2002 Delenie rašelinísk pozri v článku rašelinisko.
Mokrade v európskej Rámcovej smernici o vode
Rámcová smernica o vode je smernica zaoberajúca sa územiami povodí riek. Smernica síce na viacerých miestach spomína mokrade, ale nedefinuje ich, ani nič nepredpisuje či neodporúča explicitne pre mokrade. Nasledujúci zoznam obsahuje zoznam ekosystémov, ktoré by mohli byť relevantné na dosiahnutie cieľov rámcovej smernice, spolu so zoznamami zodpovedajúcich typov mokradí. Treba mať na pamäti, že jednak uvedené ekosystémy nemusia byť vždy zároveň mokraďmi a jednak existujú aj mokrade, ktoré nie sú tvorené žiadnym z uvedených ekosystémov (čiže nasledujúci zoznam nie je klasifikáciou mokradí v pravom slova zmysle):
NGC 6458
NGC 6458 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 2. júla 1864.
Montguyon (kantón)
Montguyon je francúzsky kantón v obvode Jonzac v departemente Charente-Maritime v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 14 obcí.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Merašice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Merašice v okrese Hlohovec.
NGC 6458
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Analytický
Analytický (gr.) je rozčleňujúci, rozkladajúci, založený na analýze; opak: syntetický.
LVS-2009
náhľad|LVS-2009 vo [[Električková doprava vo Volgograde|Volgograde]] LVS-2009 (, podľa unifikovaného označenia 71-154) je typ ruskej, trojčlánkovej, jednosmernej a nízkopodlažnej električky. Prototyp bol vyvinutý v roku 2009 (od neho bol odvodený aj názov električky) v petrohradskom závode PTMZ.
Amélia z Montmartru
Amélia z Montmartru (Le Fabuleux Destin d'Amélie Poulain) je francúzska romantická komédia režírovaná Jean-Pierre Jeunetom z roku 2001, v ktorej stvárnila hlavnú rolu Audrey Tautou.
Film získal viacero ocenení. Na filmovom festivale v Karlových Varoch zvíťazila a získala Krištáľový glóbus. Potom získala cenu za najlepší film na Európskom udeľovaní filmových cien. Získala 4 ceny César (vrátane ceny za najlepší film a najlepšiu réžiu), dve ceny BAFTA (vrátane najlepšieho scenára) a bola nominovaná na 5 Oscarov. Po snímke Nedotknuteľní je druhým najlepšie posudzovaným francúzskym filmom v databáze IMDb.
Dej
Amélia z Montmartru je príbeh Amélie Poulainovej, dievčaťa, ktoré vyrástlo izolované od ostatných detí svojim tichým otcom, ktorý jej v detstve omylom diagnostikoval srdcovú vadu. Chybná diagnóza bola spôsobená tým, že jej jediný kontakt s otcom spočíval v každomesačnom vyšetrení, ktoré Améliu tak rozrušilo, že jej veľmi silne búšilo srdce. Jej matka (rovnako neurotická ako otec) zomrela, keď bola Amélia malá, následkom samovraždy istej Quebečanky, ktorá sa rozhodla ukončiť svoj život skokom z katedrály Notre-Dame. Pádom tak zabila Améliinu matku. Jej otec sa ešte viac uzatvoril a malá Amélia bola nútená žiť vo svojom vlastnom svete, bez ostatných detí. Amélia si tak vytvorila veľmi nezvyčajné predstavy.
Keď Amélia vyrástla, stala sa servírkou v malej kaviarni U dvoch mlynov, ktorú vlastní bývalá cirkusová krasojazdkyňa. Osadenstvo kaviarne je veľmi excentrické a to ako zamestnanci, tak hostia. Život Amélie je v jej 22 rokoch veľmi jednoduchý. Niekoľkokrát sa pokúšala o vzťah, však neúspešne. Napriek tomu má Amélia niekoľko vecí, ktoré jej spôsobujú radosť. Medzi ne patrí napríklad rozbíjanie krusty crème brûlée čajovou lyžičkou, prechádzanie sa po slnečnom Paríži, zasunutie ruky do vreca so zrnom a hádzanie žabiek na kanáli Sv. Martina, hádanie koľko ľudí má v Paríži práve orgazmus.
Celý jej život sa zmení v okamihu, keď zomrie princezná Diana. Šokovaná touto informáciou upustí sklený uzáver od nádobky, ktorý sa odkotúľa k stene jej kúpeľne, kde odhalí tajnú skrýšu, v ktorej Amélia nájde kovovú schránku, ktorú si tu pred rokmi ukryl malý chlapec. Fascinovaná nálezom sa rozhodne vypátrať, komu tento poklad patrí a rozhodne sa, že ak bude mať príslušný radosť, bude takto pomáhať aj iným ľuďom, v opačnom prípade nebude.