cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chiatra
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Milešický prales
Milešický prales je prírodná rezervácia ev. č. 1154 neďaleko obce Milešice v okrese Prachatice. Oblasť spravuje Správa NP a CHKO Šumava.
Jakub Nedoba
Mgr. Jakub Nedoba (* 16. jún 1988, Košice ) je slovenský politik. Od júla 2019 bol poslancom Národnej rady SR, kam kandidoval za stranu Sloboda a Solidarita. V októbri 2019 vystúpil z jej poslaneckého klubu. Je členom Mensa Slovensko.
Životopis
Absolvoval štúdium podnikového a znalostného manažmentu na bratislavskej pobočke Vysokej školy manažmentu v Trenčíne.
Politické pôsobenie
V rokoch 2014 až 2018 bol mestským poslancom v Senici za klub KDH, SaS, SDKÚ-DS.
Parlamentné pôsobenie
Vo voľbách do NR SR v marci 2016 kandidoval na 26. mieste kandidátky SaS, ziskom 2 745 preferenčných hlasov si toto miesto udržal a stal sa 5. náhradníkom.
Do Národnej rady sa dostal ako náhradník potom čo sa Eugen Jurzyca stal poslancom Európskeho parlamentu. V Národnej rade SR pôsobil ako člen a overovateľ Výboru NR SR pre verejnú správu a regionálny rozvoj. Na Sulíkovej kandidátke z 30. septembra 2019 sa dostal na 86. miesto. 15. októbra 2019 bol jeden z deviatich poslancov, ktorí opustili poslanecký klub SaS.
Cervione
Cervione je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
That's the Way It Is
That's the Way It Is je názov anglickej verzie štúdiového albumu Je to stále tak od slovenského speváka Petra Lipu. Tento album v roku 1989 vydalo slovenské hudobné vydavateľstvo Opus.
Strana A a strana B
Strane A a strana B (angl. A-side a B-side) sú termíny, v hudobnej terminológii odkazujúce na obe strany 7" gramofónových platní, ktoré single využívali od 50. rokov 20. storočia. Vzťahujú sa k druhom stôp umiestnených na každej strane: hlavná pieseň bola na strane A a strana B (tiež nazývaná flipside) obsahovala menej populárnu pieseň (často chýbajúcu dokonca na umelcovom LP).
Montastruc-Savès
Montastruc-Savès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Strana A a strana B
História
Najstaršie 10-palcové šelakové platne boli jednostranné. Obojstranné disky obsahujúce jednu pieseň na každej strane predstavila v Európe spoločnosť Columbia Records a do konca roku 1910 sa stala normou na starom kontinente aj v USA. Až do 30. rokov minulého storočia neexistovali žiadne zoznamy popularity, takže rozdelenie na strany A a B nemalo žiadny význam.
Montastruc-Savès
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Strana A a strana B
História
V roku 1948 spoločnosť Columbia Records uviedla na trh 10- a 12-palcové LP a konkurenční RCA Records reagovali o rok neskôr so 7-palcovými platňami, ktoré sa znížili zo 78 na 45 ot/min. Termín „single“ (singel) sa stal populárnym na začiatku 50. rokov 20. storočia, keď sa objavili vinylové platne vyrobené z polyvinylchloridu (PVC). Absencia jasného rozdelenia medzi stranami A a B znamenala, že množstvo umelcov tej doby nahralo tzv. „obojstranné hity“, pričom obidve skladby zo singla dosahujú vysoké polohy v rebríčkoch.
Montastruc-Savès
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Strana A a strana B
História
Prístup k priradeniu strán k skladbám sa postupom času zmenil. Keď na trhu dominovali 45-otáčkové single, nahrávacie spoločnosti začali propagovať piesne na stranách A. V roku 1968 počet nahraných albumov prekročil produkciu singlov a strany B sa stali miestom, kde sa dali usporiadať skladby iných ako na platni, „nerozhlasové“ alebo inštrumentálne. Až do začiatku 90. rokov 20. storočia sa „obojstranné hity“ stali raritou.
S príchodom magnetofónových pásiek a CD sa rozdiel medzi singlovými stranami A a B opäť zmenšil. Aj keď na začiatku single v kazetovej verzii obsahovali jednu pieseň na každej strane kazety, ktorá nijakým spôsobom nezmenila rozloženie známe z vinylových platní, nakoniec sa stali populárnejšie maxi-single obsahujúce viac ako 2 piesne. V čase výmeny kaziet za CD sa rozdelenie na strany prakticky stratilo a zostalo iba v ľudskom vedomí; pojem „strana B“ sa stále používa na opis tzv. ďalšej (bonusovej) skladby.
Výskyt možnosti legálneho sťahovania súborov z internetu spôsobil výrazný pokles predaja singlov na CD, čo ešte viac znížilo popularitu pojmu strana B. Piesne, ktoré sa nenachádzajú na CD, sú k dispozícii na rovnakej úrovni ako tie „albumy“, označené iba ako „nevydané“, „non-album“ alebo „rare“.
Niektoré nahrávacie spoločnosti použili namiesto označení A a B. názvy Page 1 a Page 2 („strana 1“ a „strana 2“).
Dnešné použitie
Dnes, keď sa single zvyčajne vydávajú na CD alebo v digitálnej podobe, sa „B strana“ najčastejšie týka stopy, ktorá nie je zahrnutá v žiadnom EP ani LP.
Značenie
Práce publikované na stránkach B možno rozdeliť do niekoľkých hlavných skupín:
obálka (slávnej) piesne
V 60. a 70. rokoch 20. storočia bolo v žánroch ako soul, funk a R&B populárne rozdeliť piesne na dve časti a potom ich umiestniť na dve strany albumu. Medzi príklady patrí „Shout“ od Isley Brothers, ako aj niekoľko nahrávok od Jamesa Browna, vrátane „Papa’s Got a Brand New Bag”, „Say It Loud – I’m Black and I’m Proud” a „Mother Popcorn“. Časť 1 mala byť rozhlasová, zatiaľ čo časť 2 bola jej pokračovaním. Na konci 70. rokov sa s príchodom 12-palcových singlov od tejto metódy opustilo.
Keďže obe strany singla dostali rovnaké licenčné poplatky, niektorí skladatelia umiestnili svoje piesne na B strany slávnych umelcov a zarobili si značné bohatstvo. Táto činnosť sa nazýva „flipsideový podvod“ (angl. flipside racket).
Pri viacerých príležitostiach sa strana B stala populárnejšou ako strana A. Potom sa strana B stala trochu stranou A - ako ju uprednostňovalo publikum. Tu je niekoľko príkladov:
Rozhodne menej často sa obe strany singla sa stali hitmi, napr.:
Dvojité strany A
Dvojitá strana A (AA) je singel s dvomi hlavnými piesňami namiesto - ako je to zvyčajne - jednej hlavnej skladby a jednej skladby na pozadí. Rovnako ako mnozštvo iných hudobných inovácií, aj The Beatles to predstavili v roku 1965 s singlom s piesňami „Rubber Soul“ a „Day Tripper“ na strane A a piesňou „We It Work It Out“ na strane B po tom, čo obe tieto piesne uznali za rovnako hudobne dobré a nechceli žiadnej z nich dať status strany B.
Zatiaľ čo niektoré nahrávky, ktoré predchádzali vyššie uvedenému, by sa tiež mohli považovať za dvojité strany A, napríklad Presleyho singel „Don't Be Cruel“ / „Hound Dog“, to však nebolo zamýšľané, pretože obe strany sa stali nezávislými na sebe. V pôvodnom vydaní bola tiež „Hound Dog“ na singlovej strane B.
Dvojité strany B
Skupiny niekedy vydávajú singly s dvoma stranami B. Medzi príklady patrí „Styrafoam“ / „Texas Chainsaw Massacre Boogie“ od Tyla Gang (1976) a „Reasons to Be Miserable“ / „Marvin I Love You“ od Marvin the Paranoid Android (1981).
„Everybodys Jesus“ je dvojitá strana B, ktorú vydala austrálska hip-hopová skupina Butterfingers (2005). Jeho CD verzia obsahovala piesne „Jesus I Was Evil“ a „Everybody's Ugly“, neskôr zahrnuté v albume The Deeper You Dig (2006).
Singel The Damned „Don't Cry Wolf“ / „One Way Love“ (1977) získal názov „Double D“.
Zábavné strany B
Singel vydaný v roku 1988 s názvom „Stutter Rap (No Sleep 'Til Bedtime)“ je paródiou kapely Morris Minor a Majors a predstavoval pieseň na strane B s názvom „Another Boring B-side“ (Ďalšia nudná strana B). Texty sú o tom, ako kapela sedí v štúdiu a nahráva 3 minúty hudb, aby naplnila stranu B čo najmenším úsilím a čo najskôr sa vrátila domov.
Podobne skupina Bad News nahrala videoklip na strane B, ktorý bol VHS verziou singlu „Bohemian Rhapsody“. Strana B s názvom „Every Mistake Imaginable“ ukazuje hudobníkov, ktorí diskutujú o tom, že potrebujú nahrať ďalšie 3 minúty nahrávky, aby sa dostali do hitparád.
Singel „The Bears“ od The Fastest Group Alive z roku 1966 bol vydaný spolu s piesňou „Beside“, ktorej texty pozostávali z opakovania línie „It’s cotton picking time in the valley“ (slov. Je čas na zber bavlny v doline).
Skladba Johna Safrana z roku 1997 s názvom „(Not the) Sunscreen Song“ obsahovala 2 strany B s názvom „Track 2“ a „Track 3“.
Chisa
Chisa je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ulica Jána Hajdóczyho
Ulica Jána Hajdóczyho je ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Križuje sa spolu s 12 ulicami: Pavla Mudroňa, Maximilána Hella, Mikuláša Koperníka, Slnečná, Pažitná, Cukrová, Lovecká, Školská, Jánošíkova, Legionárska, Lichardova a Murgašova.
BILLA
náhľad|Billa na Bajkalskej v Bratislave
BILLA (skratka z nem. „billiger Laden“ – lacný obchod) je (pôvodne rakúska) značka jednej zo sietí supermarketov prevádzkovaných nemeckým koncernom REWE Group. Okrem toho je BILLA (resp. v niektorých prípadoch Billa) názov či hlavná časť názvu niekoľkých podnikov skupiny REWE Group v Európe, najmä tých, ktoré prevádzkujú obchody so spomínanou značkou BILLA; napríklad na Slovensku sa takýto podnik volá BILLA s.r.o. a v Rakúsku Billa, Aktiengesellschaft.
Značka Billa sa vyskytuje v Rakúsku, Taliansku, Česku, na Slovensku, v Chorvátsku, na Ukrajine, v Bulharsku a Rusku.
Na Slovensku v súčasnosti existuje 165 predajní BILLA.
Dejiny
thumb|Logo používané do roku 2019 Zakladateľom podniku bol 7. decembra 1953 Rakúšan Karl Wlaschek z Viedne, ktorý otvoril prvý diskont. Vďaka širokému výberu tovaru a nízkym cenám sa rýchlo jeho firma začala zväčšovať a rozširovať do ďalších miest v Rakúsku. Na začiatku 60. rokov bolo už v prevádzke 45 pobočiek a v roku 1961 sa zaviedlo jednotné pomenovanie Billa pre celú obchodnú sieť. V tom istom roku bol zavedený bezobslužný predaj. Firma sa v priebehu 60. a 70. rokov rozrastala a rozširovala sortiment ponúkaného tovaru. Firma využila pád Železnej opony a začala expandovať na novo otvorené trhy.
V roku 1996 podnik kúpila nemecká skupina REWE Group, ktorá je najväčším obchodným reťazcom potravín v Európe.
REWE Group prevádzkuje obchody značky BILLA v 9 krajinách. Obchody značky BILLA existovali aj na poľskom trhu, no v roku 2010 všetky prevádzky v Poľsku prevzala francúzska sieť E.Leclerc. A existovali aj v Maďarsku, kde ich v roku 2002 prevzala obchodná sieť Spar.
Značka Clever
Značka Clever je privátnou značkou spoločnosti Billa a vznikla už v roku 1999 v Rakúsku, kde sa nepredávala len v samotnom reťazci ale aj v supermarketoch Merkur. Výrobky tejto značky zožali veľký úspech a rozšírili sa aj do ďalších európskych krajín. Sortiment značky Clever obsahuje cestoviny, oleje, ryžu, konzervy, múku, ovocie a zeleninu, mrazené ale aj mliečne výrobky a krmivo pre domáce zvieratá.
Montauban-de-Luchon
Montauban-de-Luchon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mere
náhľad|Logo reťazca Mere náhľad|Predajňa v [[Lipsko|Lipsku]] Mere je ruský reťazec diskontných predajní spoločnosti Torgretail a medzinárodná značka skupiny spoločností Svetofor so sídlom v Krasnojarsku. Prevádzky reťazca sa nachádzajú v Rusku, Kazachstane, Bielorusku a Číne. V novembri 2017 sa MERE stala registrovanou značkou Úradu Európskej únie pre duševné vlastníctvo a prvý obchod pod touto značkou otvorili nasledujúci rok v Snagove v Rumunsku. K decembru 2019 sieť predajní zahŕňala približne 1 400 miest.
V júli 2020 bola otvorená prvá poľská predajňa v Čenstochovej a v pláne je ďalších 105. V Česku sú aktuálne v prevádzke tri predajne a do dvoch rokov má pribudnúť ďalších 50. V roku 2022 má byť otvorených päť predajní na Slovensku.
Prevádzkový model spoločnosti má za cieľ znížiť ceny v miestnych supermarketoch približne o 20 – 30 % tým, že dodávatelia budú dodávať priamo do obchodov, udrží nízky počet zamestnancov a tovar vystaví priamo na paletách, na ktorých prichádza.
Šéf
Šéf (z 🇫🇷 < ľud. lat. *capum < ) je (často neformálne alebo publicistické) označenie zodpovedného vedúceho pracovníka, najvyššieho predstaviteľa (riaditeľa, predsedu, prezidenta, prednostu, náčelníka, veliteľa ap.) určitého orgánu verejnej správy, inštitúcie, politickej strany, obchodnej spoločnosti alebo inej organizácie resp. jej organizačnej zložky (úseku, sekcie, oddelenia ap.),  príp. odvetvia alebo oblasti.
Príkladmi publicistického použitia výrazu sú šéf diplomacie (minister zahraničných vecí), šéf vládneho kabinetu, šéf kabinetu alebo šéf vlády (predseda vlády), šéf generálneho štábu ozbrojených síl (náčelník generálneho štábu ozbrojených síl) atď. Slovo sa uplatnilo nielen v množstve slovných spojení, ale tiež slová vytvorené (pozri tvorenie slov) kompozíciou (skladaním), akými sú šéfredaktor či šéfkuchár.
Hovorovo sa šéfom označuje akýkoľvek nadriadený alebo predstavený.
Soňa Gaborčáková
PhDr. Soňa Gaborčáková (* 20. august 1977, Stará Ľubovňa) je slovenská sociálna pracovníčka a politička, od 15. mája 2023 ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny SR v úradníckej vláde Ľudovíta Ódora.
V roku 2016 bola ako nestraníčka na kandidátke OĽaNO zvolená do Národnej rady Slovenskej republiky, v roku 2019 nadviazala spoluprácu s KDH a ako nestraníčka zaň kandidovala do parlamentu v roku 2020. Od marca 2020 do mája 2023 bola štátnou tajomníčkou na Ministerstve práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky. Od roku 2014 je tiež komunálnou poslankyňou v Starej Ľubovni.
Mladosť a štúdium
Gaborčáková vyštudovala v rokoch 19941999 odbor sociálna práca, sociálna pedagogika a vychovávateľstvo na Univerzite Mateja Bela v Banskej Bystrici. V rokoch 20142015 získala na základe rigorózneho konania titul PhDr. na Katolíckej univerzite v Ružomberku.
Svoj profesionálny život zasvätila pomoci deťom a mladým ľuďom so zdravotným znevýhodnením. V roku 1999 začala s pomocou deťom. Vybudovala a viedla komplexný systém starostlivosti pre tých najzraniteľnejších – Dom svätej Anny v Starej Ľubovni, ktorý bol založený v roku 1999 pod patronátom Gréckokatolíckej charity Prešov. Pred vstupom do politiky bola riaditeľkou tohto zariadenia.
Poslankyňa NR SR (20162020)
Gaborčáková kandidovala vo voľbách do NR SR v roku 2016 na kandidátnej listine strán OĽaNO-NOVA zo 6. pozície. Vo voľbách získala 4 613 prednostných hlasov a bola zvolená zo 17. miesta pri zohľadnení prednostného hlasovania. V parlamente bola členkou Výboru pre sociálne veci. V politike sa zaoberá problematikou sociálnej politiky, situáciou najzraniteľnejších osôb – seniorov, detí a osôb so zdravotným znevýhodnením.
V roku 2019 spoločne s ďalšou poslankyňou zvolenou za OĽaNO, Elenou Červeňákovou, vystúpila z poslaneckého klubu OĽaNO a naviazala spoluprácu s KDH. Obe poslankyne sa dohodli, že za KDH budú kandidovať v nasledujúcich voľbách. Gaborčáková ponuku KDH na spoluprácu prijala, lebo „KDH považuje za stabilnú politickú stranu, ktorá sa hlási ku kresťanským hodnotám posledných 30 rokov a nie len vtedy, keď to je moderné“.
Slovensko bude podľa nej čeliť veľkým výzvam, ako je prehrievanie ekonomiky, automatizácia a bude potrebné, aby tu bol pevný politický subjekt. Deklarovala, že bude „klásť dôraz na nepopulistickú sociálnu politiku“. Chce pracovať na prepojení sociálneho a zdravotníckeho systému na Slovensku. V parlamentných voľbách vo februári 2020 Gaborčáková kandidovala z 15. miesta kandidátnej listiny KDH. Získala 4 502 prednostných hlasov (16. miesto v strane), no keďže KDH získalo len 4,65 % hlasov, do parlamentu sa nedostala.
Komunálna a regionálna politika (od 2014)
Gaborčáková je od roku 2014 poslankyňou mestského zastupiteľstva mesta Stará Ľubovňa. Vo voľbách v roku 2014 získala 1 003 hlasov, keď kandidovala za koalíciu KDH, NOVA, OĽaNO, SDKÚ-DS. Vo voľbách v roku 2018 ako kandidátka koalície OĽaNO, SaS, NOVA, OKS, SPOLU získala 1 210 hlasov. V komunálnych voľbách v roku 2022 bola opätovne zvolená za poslankyňu, tentoraz za koalíciu OĽANO-NOVA-KÚ-ZMENA ZDOLA, SME RODINA a ZA ĽUDÍ, získala 862 hlasov.
V roku 2022 kandidovala v krajských voľbách za poslankyňu Prešovského samosprávneho kraja ako kandidátka koalície KDH, SME RODINA, SaS a ZA ĽUDÍ v obvode Stará Ľubovňa. So ziskom 3 025 hlasov skončila na siedmom mieste a jeden zo štyroch mandátov nezískala.
Ministerka práce, sociálnych vecí a rodiny
12. mája 2023 prezidentka Zuzana Čaputová oznámila členov vlády Ľudovíta Ódora, Soňa Gaborčáková bola nominovaná na ministerku práce, sociálnych vecí a rodiny. Funkcie sa ujala 15. mája. Za svoje priority v úrade označila plynulý chod ministerstva a doručovanie pomoci všetkým, ktorí ju potrebujú, rovnako tiež plnenie Plánu obnovy a plynulé čerpanie eurofondov.
Osobný život
Gaborčáková býva v Starej Ľubovni. Je vydatá a má jedno dieťa.
Steinmetz
Steinmetz môže byť:
AIM-9 Sidewinder
right|thumb|Raketa AIM-9R Sidewinder vystrelená zo stíhacieho lietadla [[McDonnell Douglas F/A-18 Hornet|McDonnell Douglas F/A-18A Hornet pri Naval Air Weapons Station China Lake]] AIM-9 Sidewinder je teplom navádzaná raketa vzduch-vzduch s krátkym dosahom nesená väčšinou bojovými stíhacími lietadlami a v poslednom čase aj niektorými útočnými vrtuľníkmi. Raketa vstúpila do služby v United States Air Force uprostred 50. rokov 20. toročia, pričom jej varianty a nové upravené verzie zostali v aktívnej službe v mnohých vzdušných silách aj po piatich desaťročiach. V čase, keď bola raketu Sidewinder zavádzali, piloti NATO používali skrátený kód Fox Two v rádiovej komunikácii, ktorý používali pre všetky typy rakiet „navádzaných na teplo“.
Charakteristika
Vývoj rakety zadalo United States Navy začiatkom 50. rokov. Raketa vtedy bola určená pre palubné stíhacie lietadlá. Prvý zásah cvičného cieľa dosiahol prototyp AIM-9A v roku 1953. V roku 1955 sa začala sériová výroba verzie AIM–9B, ktorá sa zaviedla v nasledujúcom roku do výzbroje amerického námorníctva. Prvý zostrel strelou AIM-9B sa dosiahol 24. septembra 1958, keď ňou stíhacie lietadlo Taiwanu F-86F Sabre zostrelilo čínsku stíhačku MiG-15.
Rakety AIM-9 sa široko používali počas vietnamskej vojny, kde nimi zostrelili 82 lietadiel nepriateľa. Naopak variant AIM-9L nasadili v roku 1982 s veľkým úspechom v Royal Navy vo vojne o Falklandy. Od 80. rokov až dodnes je štandardný Sidewinder verzia AIM-9M. Vo vývoji je zatiaľ najnovší variant AIM-9X.
T-50
T-50 môže byť:
Peter Lipa a T+R Band
Peter Lipa a T+R Band je názov druhého albumu, ktorý spolu nahrali: slovenský spevák Peter Lipa a kapela T&R Band. Tento album v roku 1989 vydalo slovenské hudobné vydavateľstvo Opus.
Nemci vo Francúzsku
náhľad|Alsasko-lotrinské dialekty. Podľa francúzskeho sčítania obyvateľstva v roku 2011 v krajine žilo vyše 437 tisíc nemeckých imigrantov.
Okrem toho sa nemeckými nárečiami rozpráva v Alsasku (departement Haut-Rhin a Bas-Rhin) a Lotrinsku (severovýchodná časť departementu Moselle). V oboch oblastiach sa jedná o pôvodné autochtónne obyvateľstvo, ktoré bolo až na obdobie v rokoch (1871-1918), kedy bolo obsadené Nemeckým cisárstvom, súčasťou Francúzska.
Ide o vyše 1,06 milióna nemecky hovoriacich (38 % obyvateľov všetkých troch departementov) - z toho každodenne jazyk využíva 750 tisíc obyvateľov a 310 tisíc ho používa príležitostne). Jedná sa o hornoalemanské, dolnoalemanské a franské nárečia nemčiny. Nadregionálny jazyk sa nevytvoril, ľudia rozprávajú dialektami, ktoré sú niekedy natoľko odlišné, že ich vzájomná zrozumiteľnosť je obmedzená. Jedná sa o jazyk plný archaizmov a výpožičiek z francúzštiny.  Silné regionálne povedomie bolo spôsobené aj tým, že v minulosti sa francúzska vrchnosť vyhýbala zavedeniu spisovnej nemčiny ako regionálneho jazyka. Zato ale, pripúšťala používanie nárečí. Vplyvom politických zmien, najmä po zjednotení Nemecka, došlo k istému oživeniu, a nemčina sa začala v regióne vyučovať na školách ako cudzí jazyk (učí sa ho takmer 98 % detí).
Murgašova ulica (Trnava)
Murgašova ulica je jednosmerná ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Sainte-Chapelle (Paríž)
náhľad|Sainte Chapelle v Paríži, pohľad na vrchnú kaplnku
Dejiny
Pôvodným účelom výstavby Sainte-Chapelle bolo postaviť vhodné miesto na prechovávanie vzácnych relikvií, predovšetkým Tŕňovej koruny, jednej z najvýznamnejších relikvií katolíckej cirkvi. Tŕňová koruna patrila chudobnému kráľovi Balduinovi, ktorý ju francúzskemu panovníkovi ponúkol na predaj. Medzitým sa však vzácna relikvia dostala do zástavy benátskych kupcov, odkiaľ sa ju podarilo Ľudovítovi vykúpiť.
Do Paríža sa artefakt dostal v roku 1241 a roku 1248 bola kaplnka v podobe relikviára dokončená. Niekoľko posvätných tŕňov Ľudovít daroval vtedajším európskym vládcom. Jedným z obdarovaných bol aj český kráľ Přemysl Otakar II., ktorého dar inšpiroval k stavbe cisterciánskeho kláštora Zlatá Koruna (Sancta Corona).
Montaut (Haute-Garonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Corbara (Haute-Corse)
Corbara je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Tullus Hostilius
Tullus Hostilius (* údajne 672640 pred Kr.) bol mýtickým tretím rímskym kráľom. Na rozdiel od svojho predchodcu Numu Pompilia bol Tullus známy ako bojovný kráľ, ktorý podľa rímskeho historika Livia veril, že Pompiliovo preferovanie mieru oslabilo Rím. Údajne vyhľadával konflikt a bol ešte bojovnejší ako prvý rímsky kráľ Romulus. Správy o Hostiliovej smrti sa líšia. V mytologickej verzii spomínanej Líviom rozhneval rímskeho boha Jupitera, ktorý ho potom zabil bleskom. Iné zdroje tvrdia, že potom, ako vládol 32 rokov, zomrel na mor, prípadne bol zavraždený.
Podľa Lívia bol Tullus Hostilius vnukom Hostusa Hostilia, ktorý bojoval s Romulom a zomrel počas invázie Sabíňanov do Ríma. Grécky filozof a historik Plutarchos uvádza, že keď Numa Pompilius zomrel po štyridsiatich troch rokoch vlády, o trón sa uchádzal aj jeho Pontifex maximus Numa Marcius, ktorý však bol v boji s Tullom Hostiliom porazený. Marciusov syn s rovnakým menom Numa Marcius počas Hostiliovej vlády slúžil ako správca mesta Ríma (Praefectus urbi) a bol otcom Ancusa Marciusa, štvrtého mýtického rímskeho kráľa, Hostíliovho nástupcu.
Corbara (Haute-Corse)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tullus Hostilius
Hlavným úspechom Hostiliovej vlády bola porážka rivalského mestského štátu Alba Longa, po ktorej sa Alba Longa dostala do područia Ríma ako vazalský štát. Ďalším významným počinom bolo vytvorenie kolégia Fetiales, ktoré uzatváralo všetky zmluvy v mene Ríma.
Historické udalosti
K vláde Tulla Hostilia sa tradične viažu dve dôležité udalosti, ktoré historici síce datujú do obdobia raného rímskeho kráľovstva, avšak je diskutabilné, nakoľko sú skutočne spojené s týmto konkrétnym kráľom.
Corbara (Haute-Corse)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tullus Hostilius
Historické udalosti
Prvou z týchto udalostí je zničenie mestského štátu Alba Longa. Podľa historických záznamov bola oblasť na úpätí Albanských vrchov skutočne miestom rozsiahleho osídlenia a dostala sa pod rímsku moc už počas kráľovského obdobia, pričom však s veľkou pravdepodobnosťou sa tak stalo až v období po tradične datovanej Hostiliovej vláde. Mesto tiež skôr zničili Latiníci a nie Rimania (ktorí by zničenie svojej vlastnej tradičnej materskej krajiny mohli považovať za bezbožné).
Zničenie Alba Longy
Podľa Lívia sa spor medzi Rímom a Alba Longou vyriešil namiesto masívnej bitky súbojom vybraných zástupcov, šampiónov, oboch miest. Malo ísť z každej strany o troch bratov, trojičky, ktorí sa postavili proti sebe v súboji o česť svojho mesta na život a na smrť. Víťazom mal byť ten zo šestice, kto zostane posledný na žive, a jeho mesto malo ovládnuť to druhé bez toho, aby sa museli v boji stretnúť ich armády. Lívius uvádza, že trojičky sa volali Horáciovci a Kuriaciovci, a hoci nie je známe, kto patril ku ktorej strane, väčšina sa prikláňa k tomu, že Horáciovci bojovali za Rím a Kuriaciovci za Alba Longu. Po dlhom boji vyšiel ako víťaz posledný rímsky brat a Alba Longa sa stala vazalom Ríma.
Vládca Alba Longy Mettius Fufetius, ktorý bol pôvodcom idey o nahradení bitky armád súbojom trojíc, však s výsledkom nebol spokojný. Keď krátko nato vypukla vojna medzi Rímom a Etruskami a Rimania požiadali Alba Longu o pomoc, Eufetius uzavrel s Etruskami tajnú dohodu a krátko pred bitkou jeho armáda z poľa dezertovala. Napriek tomu Rimania bitku vyhrali a Eufetiusa zajali.
Tullus Hostilius následne nariadil zničenie Alba Longy a nútené presídlenie jej občanov do Ríma, kde sa mali začleniť a stať rímskymi občanmi. Za zradu Ríma bol Mettius Fufetius popravený tak, že bol priviazaný k dvom vozom ťahaným koňmi, ktoré sa rozbehli do dvoch strán a jeho telo roztrhli na dva kusy. Údajne išlo o jediný raz, kedy Rimania použili tento spôsob popravy.
Výstavba Hostiliovej kúrie
Druhým údajným historickým úspechom vlády Tulla Hostilia bola výstavba Hostiliovej kúrie, novej budovy rímskeho Senátu (Curia Hostilia). Nutnosť výstavby novej budovy, ktorá by pojala početnejší senát, vyplynula zo začlenia zástupcov Alba Longy do senátu. Podľa tradície dal budovu postaviť sám Hostilius, no pozostatky tejto budovy na severozápadnom okraji Fóra sa datujú približne do roku 600 pred Kr., čo spadá až do obdobia po vláde Tullusa Hostilia, tak ako popisuje mýtická tradícia. Vedci však o tradičnom datovaní pochybujú, pretože by znamenalo pridlhé obdobia panovania rímskych kráľov – s priemernou vládou o dĺžke 34 rokov na kráľa, čo by nemalo historickú paralelu (králi v nezvyčajne stabilnej a zdravej anglickej monarchii majú priemernú dĺžku vlády 21 rokov). Najnovší archeologický výskum podporuje ideu historika Tima Cornella, že rímske kráľovské obdobie netrvalo tradičných 240 rokov, ale len približne 125 rokov medzi rokom 625 pred Kr., kedy archeologické nálezy ukazujú prvé známky urbanizácie a zjednotenia Ríma, a rokom 500 pred Kr. Pomocou tohto časového rámca je možná výstavba Hostiliovej kúrie za vlády Tulla Hostilia.
Smrť Tulla Hostilia
Existujú dve verzie týkajúce sa smrti mýtického kráľa Tullusa Hostilia. Prvou je, že jeho dom zasiahol blesk a ten zhorel do tla, pričom nikto neprežil. Mal to byť trest za nesprávne vykonané rituály uctievania boha Jupitera. Podľa druhej verzie ho zabili Ancus Marcius s pomocníkmi, pričom vyvraždili aj všetkých členov jeho rodiny a spálili jeho dom, aby sa tým uistili, že z jeho rodu nezostane žiadny potenciálny následník trónu.
Jánošíkova ulica (Trnava)
Jánošíkova ulica je jednosmerná ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Ted Bundy (film)
Film úplne neodráža skutočnosť, ale objavuje sa v ňom niekoľko zmien, chronologických posunov a nepresností voči realite.
AtomicDrinks
AtomicDrinks bv je belgická spoločnosť vyrábajúca energetické nápoje so sídlom v Oelegem, časti mesta Antverpy. Založil ju Marc Lenaerts v roku 2001.
Od roku 2019 pôsobí jej divízia s názvom AtomicDrinks Central Europe s.r.o., určená pre strednú Európu, so sídlom v Prahe.
Robbie Amell
'''Robert Patrick Amell IV. ''' (* 21. apríl 1988, Toronto, Ontário, Kanada) je kanadský herec, producent a model.
Detstvo a mladosť
Amell sa narodil v Toronte. Jeho bratrancom je herec, Stephen Amell. Amell spoločne s jeho sestrou, sa začal venovať modelingu a účinkovaniu v malých rolách v reklamách, keď mal šesť rokov. Tiež začal hrať v rôznych stredoškolských hrách. Herectvo sa stalo jeho záľubou a preto sa prihlásil do Canadian Studios Acting Academy. Absolvoval Lawrence Park Collegiate Institute v Toronte v roku 2006. Neskôr pokračoval v kariére herectva.
Kariéra
Jeho prvá filmová rola bola v komédii Dvanásť do tucta 2, z roku 2005. V roku 2007 si zahral po boku Danielle Harris v horore Left for Dead.
V roku 2009 bol obsadený do úlohy Freda Jonesa, v televíznom filme Scooby-Doo: Začiatok a o rok neskôr si zahral aj v pokračovaní, s názvom Scooby-Doo: Záhada jazernej príšery.
V roku 2013 stvárnil hlavnú úlohu v televíznom seriály Ľudia zajtrajška, ktorý získal pozitívne hodnotenie. O rok neskôr, sa Amell pripojil k hereckému obsadeniu televízneho seriálu The Flash. Tiež si zahral po boku Kevina Spaceyho a Jennifer Garner vo filme Deväť životov pána Fúzika z roku 2016. O rok neskôr hral v dráme The Babysitter, ktorý získal pozitívne reakcie a v roku 2020 sa film dočkal aj pokračovania, ktoré nemalo veľký úspech. V oboch častiach si zahral aj Amell. V rovnakom roku (2020) si zahral tiež hlavnú úlohu v televíznom seriály Večnosť.
V roku 2019 spoločne s jeho bratrancom Stephenom Amellom hral a produkoval film Code 8.
Súkromný život
Amell začal chodiť s herečkou Italiou Ricci v júli 2008. Dvojica sa zasnúbila 20. augusta 2014 a zosobášili sa 15. októbra 2016. Ich prvé dieťa sa narodilo v roku 2019 a o rok neskôr sa stali dvojitými kanadskými/americkými občanmi. V súčasnosti (2022) bývajú v Toronte.
Okružná ulica (Čadca)
Okružná ulica je ulica v Čadci v mestskej časti U Hluška, ktorá tvorí jedno z dvoch napojení sídliska Kýčerka na cestnú sieť (cestu II/487) a zároveň ho ohraničuje na západe a juhu. Jej dĺžka je 2 km.
Corscia
Corscia je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Legionárska ulica (Trnava)
Legionárska ulica je jednosmerná ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Montberaud
Montberaud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fedor Kállay
Fedor Kállay môže byť:
Stratégia výhra-výhra
Stratégia výhra-výhra alebo stratégia dvojitého víťaza alebo stratégia win-win (z angl. win = výhra) je riešenie konfliktu, pri ktorom obidvaja účastníci dosiahnu nejaký osoh (úžitok). Predpokladom pre takúto formu riešenia konfliktu sú podobné záujmy. Táto stratégia sa môže vnímať ako extrémny prípad kooperatívnej súťaže.
Vznik
Jeden zo základných konceptov riešenia problémov (konfliktov) Win-win sa rozvinul v roku 1970 a v 80. rokoch na Harvardovej univerzite, v rámci Hardward Negotiation Project sa vedecky preskúmal vývoj vylepšených metód rokovaní. Metódy primeraných rokovaní boli známe ako Harvard – koncept a položil základ ku riešeniu konfliktu, ako napríklad aj mediácia. Ona bola vyskúšaná v ekologických činnostiach a v bojoch za občianske práva, v politických rokovaniach, pri hospodárskych a právno-problémových postojoch a v sporných prípadoch.
Riešenie konfliktu bez porazeného
Win-win sa môže docieliť len vtedy, keď sa nepredkladajú žiadne záujmové protiklady a keď sa podarí záujmy artikulovať. Tieto záujmy odzrkadľujú opäť v nejakom konflikte pozície osobných predpokladov a myšlienok a sú najčastejšie tvrdo vybojované, oni sú zviazané s emóciami a sú identifikované s podielom ich pozície. V extrémnom prípade stojí myšlienka proti myšlienke a predpoklad proti predpokladu. Za tým sa ukrývajú jednoduché záujmy, ktoré sa musia s pozíciami dosiahnuť. Len čo sa dosiahne vyfiltrovanie, predpoklady a vyjadrenia sa vyčlenia a namiesto zaujatia s povrchnosťou sa môže o tom viesť vecná diskusia, ktorá odkryje varianty riešenia všetkých záujmov podielom. Konflikty sa riešia v dvoch variantoch, buď sa presadí skupina s predstavami alebo sa nájde zúčastnenému kompromis. Obidva prípady zobrazujú riešenia podľa víťazno-stratového modelu. V prvom prípade sú očividne strácajúci, v prípade kompromisu stráca každý polovicu svojho ako citovo oprávnený. V dôsledku toho sú kompromisy v ďalšom vývoji tiež menej spoľahlivé a vedú najčastejšie k ďalším konfliktom, ku ukrytým protiútokom, tak ako aj k prelomeniu motivácie pre zúčastnených. Vedľa toho sú ešte konfliktné výhody, v ktorých obidvaja protivníci stroskotajú (stracajuco-stracajúci model), ktorý nie je zriedka vítaný “aby prinajmenšom iný z toho tiež nič nemal“. Obnova hádky pri najbližšej kritickej príležitosti sa zaoberá sociológia v rámci výmennej teórie ako antagonistickej výmeny. V teórii hry ľudového učenia hospodárstva je tento vývoj známy ako minimax-princíp a v psychológii ako lenivý kompomiss respektíve odňatie objektu podľa Sigmunda Freuda. Pri Win-win-stratégii ide o to, vlastné pozície presadiť alebo urobiť vnútené škrty, alebo nájsť nejaké trvajúce riešenie, ktoré sa akceptuje od všetkých zúčastnených. Tak je situácia zvládnutá, v každom vnímaní a tiež pocite, cez riešenie niečo vyhrať a niečo stratiť. Sociologický sa to chápe tiež ako synagonistická výmena, v ktorej antropológia necháva mosty k biosociologickým ľuďom predostretým dispozíciám biť a psychologický sa nejaké win-win – rozhodnutie ako uľahčený konečný bod, ako uspokojenie prežije, ktoré resultuje z riešenia rozhodnutých problémov.
Spôsob počínania
Jadrovým elementom win-win rokovania je vysporiadanie záujmov a nie pozícii alebo vôbec osôb. Toto znamená súčasne, že zúčastnený konfliktu musia viesť nejakú diskusiu v rovine veci a nie vo svojom hneve a strachu, ktoré by obojstranne zaplietli ochorenia a pocity viny. Súčasne by sa mali oceniť očakávania, dôvera a strach zúčastnených. Účastníci konfliktu musia konflikt alebo riešený problém spoločne napadnúť a nie bojovať proti sebe, alebo by mali svoje domnienky a možné nedôverčivé opatrenia vylúčiť. K použitiu win-win-stratégie je potom potrebné sa naučiť, nejaké techniky komunikácie, aby sa zamedzilo typickým nedorozumenia a spätným pádom pri hádkach. Podstatný element pri tom je napríklad vyvarovnanie od verbálnych útokov, zdôvodňovanie viny a odsúdenie strany proti. Nejaké férové vysporiadanie môže byť obsiahnuté cez zhodnotenie argumentov (víď argumentáciu, špeciálne analýzu úžitku). Je to okrem iného bezpodmienečne potrebné, pri stanovisku partnera premiestniť konflikt dnu (pozri empatiu), aby sa zabránilo vzdialenosti k vlastnej pozícii a vyvinula sa nepotrebná konfrontácia a je potrebné diskusiu vždy na nejaké vyjadrenie o záujmoch viesť (pozri počúvanie), taktiež zacielené sa pýtať a ja – posolstvo dať. Zobrazovať vlastné záujmy patrí presne taktiež ku týmto technikám, ako aj rozdelenie problémovej analýzy a problémového riešenia a vytvorenie okolia konfliktných rozhovorov. Autori takzvaného Harvard – konceptu vyvinuli v dodatku zobrazenie metód ďalších techník pre tvrdé prípady, hraničné prípady a stroskotané rokovania. Táto metóda, ktorá sa opiera o Win-win, striktne rozdeľuje osobu a tému (“mäkko ku ľudom a tvrdo ku veciam”). Tiež je tu ešte možné zapojiť ku brúseniu nejaký tretí, nejaký mediator. Niekedy je na týchto cestách zreteľnejšie, keď sa urobia zvláštne vlastnosti nejakého človeka, ktoré sú zriedkavo potrebné, ktoré skutočne proti sebe pracujú, aby dosiahol svoj cieľ respektíve bol šťastný. Kto je dostatočne statočný, to urobiť, a čo najlepšie môže, nájde viac kooperativného partnera, ako ten kto dychtí len po finančných prostriedkoch suseda.
Príklad
Keď sa hnevám na nejakého kolegu, pretože je nedbalý a zanedbáva veci, možno reagovať klasický a napadnúť ho. Ako Win-win-stratég sa pokúša oproti tomu nájsť cestu, prečo je nedbalý? Má nejaký súkromný stres? Nie je on chorý? Má starosti, ktoré ho odvrátili? Možno sa popýtať, počúvať, vlastné rozpaky tematizovať a spoločne nájsť možnosti na vylepšenie situácie. Keď sa to z tejto strany vyskúša, neuskutoční sa žiadny útok, kolega má možnosť k vysvetleniu a môže sa nájsť riešenie, ktoré všetkým zúčastneným pomôže.
Win-win-hra v teórii hry
Hoci pojem win-win nepochádza pôvodne z teórie hry, Christian Rieck v roku 1992 formuloval princíp ako elementárnu hru, ktorá znázorňuje, vyjadruje podstatné elementy Win-win-situácie: žiaden originálny záujmový protiklad, ale predsa možnosť stroskotania kooperácie. Riecková win-win-hra sa zobrazuje ako hra dvoch v normálnej forme (hru čítame tak, že obaja hráči majú teraz stratégiu a alebo b k použitiu, vyplatenie, ktoré sa cez hru obsiahne, závisí od kombinácie obidvoch stratégii, teda napríklad, keď obaja svoju stratégiu a zvolia, potom dostanú obidvaja 2, to je hodnota, ktorá je zadaná v Matrixpoliach. Prvá hodnota vyplatenia na hráča 1 a druhá na hráča 2.
Len riešenie, v ktorom obidvaja hráči a hrajú a aby práve vyplatenie 2 obsiahli, je Pareto-efektívny. Napriek tomu je klasické teoretické riešenie tejto hry nie zreteľné. Síce je Pareto-effizientné riešenie nad rovnováhu, ale neeficientné vyplatenie od 1,1 je také isté. Najprv teória výberovej rovnováhy od Johna Harsanyia a Reinharda Seltena dodáva princíp vyplatenej dominancie ako zreteľné riešenie tejto hry eficientnej rovnováhy, v ktorej obaja hráči stratégiu a hrajú. Síce sa spravidla ľudskí hráči bez dohovoru k eficientemu riešeniu nájdu, ale sú aj iné situácie, v ktorých takýto prípad nie je. Keď sa hra hrá ako napríklad populačná hra, potom sa môže stať, že sa ineficientná rovnováha cez historickú náhodnosť rýchlejšie rozšíri a cez tento náskok primárnej výhody eficientnej rovnováhy prekompenzuje. Cez tento vzniknutý spôsob (technologický vývoj) sa dnes vysvetľuje, prečo rozšírene technológie tiež potom nie sú vytlačené, keď súčasne existuje súčasne technické premyslené riešenie. Hoci by teda Win-win-situácia bola možná, neuskutočňuje sa pre isté podmienky.
Hranice win-win-stratégie
Nejaké riešenie konfliktu zodpovedajúce win-win-stratégii nie je možné, keď sa predpokladajú protiklady záujmov. Taktiež keď moc medzi vyjednávacími partnermi veľmi neproporcionálne rozdelená je, je potom slabšia stránka skôr v nejakej neriešiteľnej situácii. Protivník Win-win-stratégie by vystupoval na základe sociálnej pozornosti ako asymetrickej informácie známej skreslenia komunikácie v ďalších kruhoch tvoriacu spoločnosť okrem toho nie otvorený proti konceptu. V klasických chybných scenároch, pod časovým tlakom, v predaji, pri politických ovplyvneniach pre vlastné spoločenské kruhy alebo hospodárske vetvy sa koncept často naproti tomu stranám veľmi nevedomé používa aby sa revír, voľný čas na finančné prostriedky alebo jednoducho vlastné pracovné miesto obsiahlo. Niekedy v silne orientovaných spoločenských vrstvách, na niektorých gymnáziách a vysokých školách a nakoniec pri hľadaní pracovného miesta alebo pri obhajobe majú povinnosť vyhrať súťažiaci alebo kolega práve nie rovnako, ešte zaujme svojou motiváciou pre prípadné zlyhanie. Preprava, ktorá po výkone je prepáčená, láka takých komunikačných partnerov v tímovom rozhovore k demontáži osoby svojho protisediaceho. A obraz prešibaného predavača, ktorý svojím zákazníkom síce najlepšie želá, ale súčasne by mohol tiež povedať: Win-win-princíp vyžaduje spolu myslenie pre súpera, takže tiež také pole nájde, na ktorom môže vyhrať. K tomu sú viacerí ľudia nie pripravení alebo v pozícii. Koncept sa používa práve v hospodársky ťažkých časoch.
Konflikty môžu eskalovať tiež, keď sa o nebezpečenstvách vie a koná sa opatrne. Niekedy je takýto nárast tiež plánovaný a mal by sa protivníkovi vedome diskreditovať. Žiadna sociálna situácia sa nenechá na tento spôsob kontrolovať, že sa môžu stať nepredvídanými alebo vplyvy nato účinkovať, ktoré všetku snahu k stroskotaniu prinesú.
Niekedy sú zrušenie komunikácie, návrat ku výherno-stracajucému modelu, tak ako viac alebo menej násilným riešeniam možnosti, cez ktoré strácateľ najprv svoje vlastné sily nájde. Aby v nejakých sociálnych spoločných, napríklad podnik, rodina, projekt, skupina atď. K nejakej trvajúcej vylepšenej kultúre, ktorá rieši konflikty prišiel, potrebné je cvičenie, výdrž a pohotovosť sa vždy opäť na spoločný cieľ usporiadať a v zlom prípade od predu začať alebo zasunutý cieľ premyslieť. Zriedkavo v dejinách/v histórii viedli čisto egoistické motívy k trvalým alebo vyčnievajúcim úspechom.
André Lanata
Životopis
André Lanata je synom Vincenta Lanatu, generála leteckých síl a bývalého veliteľa francúzskych vzdušných síl v rokoch 1991 až 1994. Vyštudoval École de l’air. a Université d'Aix-Marseille. Bojovým pilotom sa stal v roku 1984.
Svoju leteckú kariéru začal v roku 1985 ako pilot Dassault Mirage F1.
Veliteľ francúzskych vzdušných síl
3. júna 2015 bol kabinetom menovaný za veliteľa francúzskych vzdušných síl a povýšený do hodnosti generála leteckých síl (général d’armée aérienne) k 21. septembru 2015. Vystriedal generála Denisa Merciera, vymenovaného za vrchného veliteľa spojeneckých síl pre transformáciu.
Zoznam častí seriálu Hercule Poirot
Hercule Poirot je britský kriminálny televízny seriál z rokov 19892013 na motívy detektívok Agathy Christie, kde je ústrednou postavou Hercule Poirot, belgický súkromný detektív žijúci v Anglicku, predstavovaný hercom Davidom Suchetom.
André Lanata
Vrchný veliteľ spojeneckých síl pre transformáciu
30. augusta 2018 skončil vo svojej predošlej funkcii Náčelníka štábu francúzskych vzdušných síl. 13. septembra 2018 bol vymenovaný za vrchného veliteľa spojeneckých síl pre transformáciu s platnosťou na tri roky.
V septembri 2019 v tejto funkcii navštívil Slovensko. Po rokovaní s ministrom obrany Petrom Gajdošom predniesol prednášku o budúcnosti vojenstva v súčasných podmienkach spojenú s diskusiou. Navštívil tiež Centrum výnimočnosti pre oblasť odstaňovania nástražných výbušných prostriedkov v Trenčíne, patriace pod jeho pôsobnosť.
Školská ulica (Trnava)
Školská ulica je jednosmerná ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Music Sounds Better with You
„Music Sounds Better with You“ je skladba francúzskej house skupiny Stardust. Vokály v skladbe naspieval Benjamin Diamond. Skladba obsahuje prvky zo skladby „Fate“ of Chaka Khan. Je to tiež jeden z najpredávanejších singlov v roku 1998 v Spojenom kráľovstve, pričom tu debutoval na 2. mieste v auguste 1998 a túto pozíciu si udržal 2 týždne. V tom istom mesiaci sa skladba udržala po dobu 2 týždňov na 1. mieste rebríčka Hot Dance Music/Club Play. Je to jediný singel skupiny Stardust.
Skladba „Music Sounds Better with You“ bola zahrnutá do zoznamu The Top 200 Tracks of the 1990s internetovej hudobnej publikácie Pitchfork Media na 46. miesto. V roku 2001 v britskom časopise Mixmag sa skladba umiestnila na 11. mieste v zozname 100 Greatest Dance Songs of All Time.
Voľba prezidenta Poľskej republiky v roku 1926 (prvá)
Prvé v roku 1926 prezidentské voľby v Poľsku sa konali 31. mája (jedno kolo). Józef Piłsudski a Adolf Bniński požiadali o miesto prezidenta štátu pred Národným zhromaždením. Schôdzi predsedal maršalek Sejmu Maciej Rataj. V voľbe zvíťazil s počtom hlasov 292 (60 %) Józef Piłsudski.
Výsledky volieb
Z dôvodu odmietnutia Piłsudského, ktorý neprijal funkciu prezidenta, sa konali opätovné voľby.
Montbernard
Montbernard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pedro Sánchez
Pedro Sánchez Pérez-Castejón (* 29. február 1972, Madrid, Španielsko) je španielsky politik, ktorý je od júna 2018 predsedom vlády Španielska. Od júna 2017 je tiež generálnym tajomníkom Španielskej socialistickej robotníckej strany (PSOE), predtým túto funkciu zastával od roku 2014 do roku 2016.
Sánchez začal svoju politickú kariéru v roku 2004 ako poslanec mestského zastupiteľstva v Madride a následne bol v roku 2009 zvolený za člena Španielskeho poslaneckého kongresu. V roku 2014 bol zvolený za generálneho tajomníka PSOE a stal sa lídrom opozície. Viedol túto stranu počas nerozhodných parlamentných volieb v rokoch 2015 a 2016, krátko po druhých voľbách však rezignoval na funkciu generálneho tajomníka po verejných sporoch s exekutívou strany. O osem mesiacov neskôr bol vo voľbách na post predsedu strany znovu zvolený, keď porazil Susanu Díaz a Patxi López.
1. júna 2018 strana PSOE vyhlásila vyjadrenie nedôvery premiérovi Marianovi Rajoyovi, ktorý bol úspešné prijatý po tom, čo strana získala podporu strany Unidas Podemos, ako aj rôznych regionálnych a nacionalistických strán. Nasledujúceho dňa bol Sánchez uvedený do úradu kráľom Filipom VI. V parlamentných voľbách v apríli 2019 Sanchézova strana PSOE získala 38 kresiel, čo znamenalo pre PSOE prvé národné víťazstvo od roku 2008, aj keď nedosiahli väčšinu. Po neúspešných rokovaniach o vytvorení vlády, Sánchez opäť získal najviac hlasov v parlamentných voľbách v novembri 2019 a v januári 2020 vytvoril koaličnú vládu s Unidas Podemos.
Život
Pedro Sánchez Pérez-Castejón sa narodil v Madride. Jeho otec je ekonóm a podnikateľ a jeho matka je právnička a štátna zamestnankyňa v odbore sociálneho zabezpečenia. Vyštudoval štátnu strednú školu Instituto Ramiro de Maeztu, kde hral basketbal v profesionálnom klube Estudiantes cantera, prepojením na školu a dostal sa tak do U-21 tímu.
V roku 1990 začal študovať na Universidad Complutense de Madrid (Madridská univerzita) ekonómiu a obchodné vedy. V roku 1993 sa stal členom strany PSOE po víťazstve Felipeho Gonzáleza vo voľbách toho roku. Sánchez promoval v roku 1995. V roku 1998 získal titul v odbore politika a ekonómia po ukončení Université Libre de Bruxelles (Slobodná univerzita v Bruseli) a titul obchodného vedenia na IESE Business School na univerzite v Navarre, súkromnej univerzite a apoštoláte Opus Dei. V roku 2012 získal titul doktora filozofie v odbore obchod a ekonomika.
Inaugurácia
Sedemnásť ministrov jeho nového kabinetu nastúpilo do úradu 7. júna 2018. Sánchez vytvoril kabinet, v ktorom 11 z 18 ministerských funkcií Rady získali ženy.
Osobný život
V roku 2006 sa Sánchez oženil s Mariou Begoñou Gómez Fernándezovou a spolu majú dve dcéry, Ainhou a Carlotu. Civilnú svadbu vykonala Trinidad Jiménez.
Okrem španielčiny hovorí Sánchez plynule anglicky a francúzsky. Je prvým španielskym premiérom, ktorý plynule ovláda angličtinu počas svojej funkcie (bývalý premiér José María Aznar sa naučil angličtinu po odchode z funkcie). Cudzie jazyky sa na španielskych školách nevyučovali až do polovice 70. rokov a bývalí predsedovia vlády boli známi tým, že s nimi zápasili.
Je prvým premiérom, ktorý je otvoreným ateistom.
Corte (obec)
Corte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.