cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wayne Gretzky
Prestup
9. augusta 1988 vymenili Oilers Gretzkeho spolu s McSorleym a Krushelnyskim za Carsona, Martina Gelinasa, 15 miliónov $ v hotovosti a výber v prvom kole draftu 1989. Výmena nahnevala Kanaďanov do tej miery, že Gretzky bol považovaný za "zradcu", ktorý otočil chrbát svojmu adoptívnemu mestu a jeho rodnej krajine. Pri prvom Gretzkeho zápase po výmene proti Edmontonu obdržal štvorminútové standing ovation. Aréna bola vypredaná a účasť 17 503 divákov, bolo najväčšie publikum v histórii klubu. Gretzky obdržal potlesk aj pri prvom striedaní, pri prvom dotyku s pukom a dvoch asistenciách. Po zápase Gretzky využil možnosť a potvrdil svoje vlastenectvo: "Stále som hrdý Kanaďan. Nechcel som opustiť svoju krajinu. Presťahoval som sa, pretože som bol vymenený a toto je moja práca. Ale ja som Kanaďan až do špiku kostí. Dúfam, že to Kanaďania chápu."
Los Angeles Kings (1988 – 1996)
Kings si zvolili Gretzkého za asistenta kapitána, čo malo okamžitý vplyv na ľade, keď Wayne skóroval svojou prvou strelou na bránku. Napriek tomu, že Kings boli outsidri, proti obhajcovi Stanley Cupu Oilers v semifinále Smythe Division, Gretzky viedol Kings k šokujúcemu rozrušeniu jeho starého tímu a otočeniu série z 3-1 na 3-4. Bol nervózny z toho, že ho v Edmontone vypískali. Po druhýkrát vo svojej kariére skončil v bodovaní druhý, ale tesne porazený víťazom bodovania Mariom Lemieuxom (nazbieral 199 bodov). V roku 1990 menovali Associated Press Gretzkeho "Mužským atlétom desaťročia".
Gretzkeho prvá sezóna v drese Kings spôsobila nárast návštevnosti a záujem fanúšikov o hokej v meste, ktoré ho nepoznalo. Kings sa mohli chváliť mnohými vypredanými zápasmi. Vďaka Gretzkemu sa podarilo v južnej Kalifornii rozšíriť hokej a vďaka jeho popularite boli založené ďalšie tímy - Mighty Ducks of Anaheim a San Jose Sharks.
Gretzky vynechal veľa zápasov počas sezóny 1992/1993 kvôli zraneniu chrbta a jeho 65. bod zlomil rekord, trvajúci 13 rokov, kedy hráč zaznamená aspoň 100 bodov v každej sezóne. V play-off sa mu veľmi darilo, a to najmä vtedy, keď si pripísal hetrik v zápase číslo sedem, počas Campbell Conference Finals proti Toronto Maple Leafs. Toto víťazstvo posunulo Kings do finále Stanley Cupu, po prvýkrát v histórii klubu, kde čelili Montreal Canadiens. Po prvej výhre v sérii 4-1 Kings prehrali nasledujúce 3 zápasy v predĺžení a nakoniec podľahli v piatom zápase 4-1, keď sa Gretzkemu nepodarilo ani raz vystreliť na bránu.
Nasledujúcu sezónu sa Waynovi podarilo prelomiť rekord Gordieho Howea v počte nastrieľaných gólov v kariére a získal titul, ale tímu sa napriek obrovskej snahe až do roku 1998 nepodarilo prebojovať do play-off. Ešte predtým si Gretzky začal hľadať nový tím, s ktorým by mohol vyhrať Stanley Cup, a tak bol na vlastnú žiadosť vymenený. Počas výluky v roku 1994-95 Gretzky a niekoľko jeho priateľov (vrátane Marka Messiera, Martyho McSorleay, Bretta Hulla a Stevea Yzermana) vytvorili 99. All Stars Tour a hrali 8 exhibičných zápasov v rôznych krajinách.
St. Louis Blues (1996)
27. februára 1996 sa stal členom St. Louis Blues po výmene za Patrica Tardifa, Romana Vopata, Craiga Johnsona a dva výbery v drafte. Túto výmenu si čiastočne sám zorganizoval, po tom, čo sa objavili správy o tom, že bol nešťastný v Los Angeles. Počas výmeny, sa Blues a New York Rangers zaujímali o Gretzkeho, ale Blues vyhoveli jeho platovým požiadavkám. Gretzky sa okamžite stal kapitánom tímu. Nazbieral 37 bodov v 31 zápasoch v základnej časti a v play-off, Blues sa dostali do finále konferencie, kde vyhrali jeden zápas. Avšak, chémia, ktorú každý medzi ním a Brettom Hullom očakával nenastala a tréner Mike Keenan ho verejne kritizoval. Gretzky zamietol trojročnú zmluvu na 15 miliónov $ s Blues a 21. júla sa upísal New York Rangers ako voľný hráč na dva roky za 8 miliónov $ (plus bonusy), kde sa pridal k bývalému spoluhráčovi z Oilers, Markovi Messierovi.
New York Rangers (1996 – 1999)
Gretzky ukončil svoju profesionálnu kariéru v drese New York Rangers, kde odohral posledné tri sezóny a pomohol tímu dostať sa v roku 1997 do finále východnej konferencie. Rangers boli vo finále konferencie porazení Philadelphiou Flyers v piatich zápasoch, napriek tomu, že Gretzky viedol Rangers s 10 gólmi a 10 asistenciami. Po prvý raz v jeho NHL kariére nebol menovaný kapitánom tímu, aj keď krátko nosil kapitánske "C" v roku 1998, kedy bol kapitán tímu Brian Leetch zranený. Po sezóne 1996-1997 Mark Messier podpísal kontrakt s Vancouver Canucks, a tak ukončil spoluprácu s Gretzkym už po jednej sezóne. Po ukončení Gretzkeho kariéry sa Rangers nedostali do play-off až do roku 2006.
V roku 1997 pred jeho odchodom do hokejového dôchodku, The Hockey News vybrali 50 hokejových expertov (bývalých NHL hráčov, bývalých a súčasných novinárov, komentátorov, trénerov a hokejových manažérov), aby zvolili a ohodnotili 50 najlepších hráčov z histórie NHL. Experti zvolili Gretzkeho ako číslo jeden. Wayne povedal, že on by vybral Bobbyho Orra a Gordieho Howea ako najlepších za celú dobu NHL.
Sezóna 1998–99 bola jeho poslednou. Dosiahol jeden míľnik, keď prelomil rekord v počte nastrieľaných gólov v kariére (v základnej časti a play-off) - 1 071, ktorý držal Gordie Howe. V tejto sezóne mal Gretzky problém so strieľaním gólov a bola to jeho jediná sezóna, kedy nemal priemerne jeden bod na zápas, ale jeho posledný gól bol jeho 1 072., a tak prekonal rekord Howea o jeden gól. Ako sezóna pokračovala, média špekulovali, že Gretzky ukončí svoju profesionálnu kariéru, ale on odmietol oznámiť odchod do dôchodku. Jeho posledný NHL zápas v Kanade bol 15. apríla 1999 proti Ottawe Senators. Bol to predposledný zápas Rangers v sezóne. Po zápase, pri označení troch hviezd zápasu, bol Gretzky označený za všetky tri hviezdy. Po príchode do New Yorku, Gretzky oznámil, že ukončí svoju kariéru po poslednom zápase Rangers.
Posledný zápas v kariére pre Gretzkeho bol 18. apríla 1999 v Madison Square Garden a skončil sa prehrou 2–1 po predĺžení proti Pittsburghu Penguins. Hoci zápas hrali dva americké tímy, boli zahraté obe štátne hymny, ktoré boli mierne upravené ku Gretzkeho odchodu. Miesto "O Canada, we stand on guard for thee" (Ó Kanada, stojíme na tvojej stráži), Bryan Adams zaimprovizoval so slovami "We're going to miss you, Wayne Gretzky" (Budeš nám chýbať, Wayne Gretzky). "The Star-Spangled Banner" (hymna USA) bola zaspievaná Johnom Amirantom, a ten zmenil slová na "in the land of Wayne Gretzky" (v zemi Wayna Gretzkeho). Gretzky ukončil kariéru s asistenciou na gól Briana Leetcha. V čase jeho odchodu bol Wayne predposledným hrajúcim hráčom z WHA. Mark Messier, ktorý bol jedným z hráčov dynastie Edmontonu, bol posledný.
Gretzky povedal novinárovi Scottovi Morrisonovi, že jeho posledný zápas bol ten najlepší z celej jeho kariéry.
Reprezentácia
Gretzky po prvý raz reprezentoval Kanadu v roku 1978 na Majstrovstvách sveta juniorov v Montreale. Vo veku 16 rokov bol najmladším hráčom na turnaji, napriek tomu viedol v bodovaní so 17. bodmi, a tak sa dostal do All-Star tímu. Získal ocenenie najlepšieho útočníka turnaja a jeho 17 bodov je najviac medzi šestnásťročnými na MS Juniorov.
Gretzkeho medzinárodná kariéra bola na vrchole v roku 1987 na Kanadskom pohári. Wayne nazval tento turnaj najlepším hokejom, aký kedy hral. Hral spolu s hviezdou Pittsburgh Penguins, Mariom Lemieuxom a v deviatich zápasoch nazbieral 21 bodov.
Zručnosti
Strieľal s neuveriteľnou presnosťou a člen Hokejovej siene slávy, Bobby Orr o ňom povedal: "Prihrával lepšie ako ktokoľvek, koho som videl". V jeho prvých dvoch sezónach v NHL mu zručnosti v prihrávaní pomohli získať reputáciu tvorcu hry, a tak obrancovia sa začali sústreďovať na to, aby zablokovali jeho prihrávky. Gretzky sa tak rozhodol strieľať na bránu sám, a to s mimoriadnou efektivitou. Jeho strely boli rýchle a presné. "Wayne Gretzky bol jeden z najpresnejších strelcov v histórii NHL", povedal autor jednej biografie. Štatistiky podporujú tieto tvrdenia: Phil Esposito, ktorý držal rekord v nastrieľaných góloch, potreboval na vsietenie 76 gólov celkom 550 striel, Gretzky strelil 76. gól už svojou 287. strelou, teda asi o polovicu skôr ako Esposito. Rekordných 92 gólov strelil po 369 šanciach. Pretože bol v porovnaní s ostatnými hráčmi útlejší, brankári boli často prekvapení tvrdosťou jeho striel, ktoré volali "sneaky fast" ("záludne rýchle"). Taktiež mal spôsob ako dvakrát netrafiť puk s rovnakým rytmom, a tak sa jeho strely ťažšie blokovali.
Veľkosť a sila
Keď vstúpil do NHL v roku 1979, kritici sa domnievali, že Gretzky bol „píliš malý, príliš šľachovitý a príliš pomalý, aby hral v NHL“. Jeho hmotnosť bola 73 kg, hoci priemer NHL v tom čase bol 86 kg. V tom roku si však počtom bodov v bodovacej súťaži vybojoval Hart Trophy pre najužitočnejšieho hráča. Počas svojej druhej sezóny, vážiac len 74 kg, prekonal ziskom 164 bodov svoj rekord. Nasledujúcu sezónu (1981-82), v ktorej mal 77 kg – stále menej ako priemer v NHL, zaznamenal stále trvajúci rekord nastrieľaných gólov, 92.
Kondícia
Wayne mal pozoruhodnú fyzickú výdrž. Ako jeho hrdina, Gordie Howe, aj Gretzky bol známy "schopnosťou rýchlo obnoviť svoju energiu". V roku 1980, keď fyziológ testoval u hráčov Edmontonu regeneračné schopnosti, mal Gretzky tak vysoké skóre, že lekár považoval jeho prístroj za pokazený. Jeho výdrž bola význačná tým, že Gretzky skóroval najčastejšie v druhej polovici zápasov. V rekordnom roku, kedy skóroval 92 krát, 22 zásahov padlo počas prvej tretiny, 30 počas druhej a až 40 gólov zaznamenal v tretej tretine.
Mal taktiež všeobecné atletické zručnosti, ktoré si zdokonaľoval ako bežec a hráč bejzbalu. Excelentný bol tiež v lakrose, ktorý hrával počas leta. Vo veku 10 rokov, po tom čo strelil 196 gólov v hokejovej lige, nastrieľal 158 gólov v lakrose. Gretzky dostal v tom čase ponuku od tímu Toronto Blue Jays a zaujímavosťou je, že ponuku z tohto klubu dostal v júni 2011 aj Waynov 17 ročný syn Trevor, draftovaný Chicagom Cubs.
Podľa Gretzkeho, sa práve v lakrose naučil, ako sa ochrániť pred tvrdými bodyčekmi. V lakrose bol bežný zásah zozadu alebo krocšek, preto bolo vhodné vedieť, ako ochrániť samého seba. Gretzky obratne aplikoval túto techniku počas svojej profesionálnej hokejovej kariéry. Obrancovia zistili, že Wayne je nepolapiteľný. Člen Hokejovej siene slávy Denis Potvin porovnal snahu zasiahnuť Gretzkeho ku chytaniu hmly. "Videli ste ho, ale keď ste sa k nemu natiahli, vaše ruky necítili nič, snáď len chlad."
Komentátori si všimli, že Gretzky má zvláštnu schopnosť posúdiť, kde sa budú ostatní hráči nachádzať, a to natoľko, že mnohí mali podozrenie, že Gretzky má nejaké mimozmyslové vnímanie. Často hovorili, že hral ako keby mal "oči vzadu na hlave". Gretzky povedal, že cítil ostatných hráčov viac, ako ich videl. "Mám pocit o mieste, kde sa bude spoluhráč nachádzať. Často sa môžem otočiť a prihrať bez toho, aby som sa pozeral."
Hlavné trénerské vplyvy
Gretzky poprel, že má akékoľvek mimoriadne vrodené schopnosti. Povedal, že mnohé z jeho výhod boli výsledkom brilantného trénovania jeho otca.
"Vraví sa, že mám šiesty zmysel..., kecy. Naučil som sa tipnúť si, čo sa stane ďalej. Je to predtucha. Nie je to Boží dar, je to Wallyho dar. Zvykol stáť na modrej čiare a vravel mi: 'Pozeraj, takto to robia všetci.' Potom strelil puk popri mantineloch do rohu a šiel ho stíhať. Vrátil sa späť a povedal: 'A takto to robí múdry hráč.' Opäť strelil do rohu, ale tentokrát si puk počkal v druhom rohu a zobral si ho. Kto povedal, že predtucha nemôže byť naučená?"
Gretzky sa o hokeji veľa dozvedel od svojho otca na ich klzisku na záhrade. Vypestoval lásku pre hokej vo svojich synoch, zaobstaral pre nich domáce klzisko a cvičenia na zvýšenie ich zručností. Na klzisku zvanom Wallyho koloseum (Wally Coloseum) bola zima plná hokeja s Walterom ako učiteľom, ale aj spoluhráčom. Walterove cvičenia boli jeho vlastným vynálezom, boli nadčasové. Gretzky neskôr podotkol, že cvičenia Sovietskeho zväzu, ktoré ohúrili Kanadu v roku 1972, mu nič nového neponúkli. "Robil som ich od troch rokov. Môj otec bol veľmi múdry."
V autobiografii Wayne opisuje, ako prebiehali tréningy s otcom, kde mu vštepoval základy inteligentného hokeja:
On: "Kde je posledné miesto, kam sa hráč pozrie, predtým ako prihrá?" Ja: "Kde prihráva." On: "Čo znamená..." Ja: "Dostať sa tam a prekaziť to." On: "Kam korčuľuješ?" Ja: "Kde puk bude, nie kde puk bol." On: "Ak ťa zastavia, čo urobíš?" Ja: "Odkorčuľujem." On: "Ktorým smerom?" Ja: "Od hráča, nie k nemu."
Wayne taktiež vzdáva hold trénerovi v Edmontone, Glenovi "Slats" Satherovi, ktorý mal dôležitý vplyv v jeho vývoji hokejistu. Gretzky pod trénerom Satherom hral 10 rokov. "Je to ako keby ma môj otec vychovával do 17. a potom prenechal Slatsovi so slovami: Teraz je tvoj."
Skoré začiatky
"Všetko, čo som chcel počas zimy robiť, bolo byť na ľade. Ráno od 7. do 8:30 som korčuľoval, potom išiel do školy a po návrate o 15:30 som zostal na ľade, pokiaľ mama netrvala na tom, aby som sa šiel najesť. Vrátil som sa späť von a korčuľoval až do 21:00." Keď sa ho pýtali, ako dokázal streliť vo veku 10 rokov 378 gólov počas jednej sezóny, Gretzky vysvetlil:
"Deti zvyčajne začnú hrať hokej, keď majú šesť alebo sedem rokov. Ľad nie je tráva. Je to úplne iný povrch a všetci začínajú od nuly... V čase, keď som mal 10, bol som na korčuliach osem rokov namiesto štyroch a mal som za sebou pár sezón hrania proti desaťročným. Takže som mal veľký náskok pred ostatnými."
Po odchode do dôchodku
Gretzky bol uvedený do Hokejovej siene slávy 22. novembra 1999, stávajúc sa desiatym hráčom, ktorý preskočil trojročné čakanie na zaradenie. Hokejová sieň slávy neskôr oznámila, že je posledným hráčom, ktorý mohol preskočiť čakanie. Do Siene slávy IIHF bol uvedený v roku 2000. Taktiež Gretzkeho číslo 99 bolo vyradené z celej NHL na Zápase hviezd v roku 2000. V októbri 1999 premenoval Edmonton jednu z ich najfrekventovanejších diaľníc, Capilano Drive, ktorá je pri Rexall Palace, na "Wayne Gretzky Drive". V roku 2002 LA Kings pripravili vystavenie jeho dresu a sochy v životnej veľkosti pred Staples Center. V jeho rodnom meste Brantforde premenovali Park Road North na "Wayne Gretzky Parkway" a taktiež North Park Recreation Centre na The Wayne Gretzky Sports Centre.
Arizona Coyotes
V roku 2005 sa šírili klebety, že sa Gretzky stal hlavným trénerom tímu, ktoré boli okamžite vyvrátené. Napokon sa hlavným trénerom stal dňa 8. augusta 2005 a na trénerskej lavičke debutoval 5. októbra. Prvú výhru dosiahol o tri dni neskôr proti Minnesote Wild. 17. decembra si kvôli chorej matke zobral voľno na dobu neurčitú, ktorá zomrela 19. decembra na rakovinu pľúc. V sezóne 2005-2006 Coyotes skončili s bilanciou 38-39-5, s prilepšením o 16 výhier oproti predchádzajúcej sezóne.
V roku 2006 sa Moyes stal hlavným vlastníkom tímu. Ohľadom Gretzkeho roly nastala neistota, pokiaľ dňa 31. mája 2006 Coyotes nepredĺžili s Gretzkym zmluvu na pozícii hlavného trénera. V sezóne 2006-07 výkonnosť Coyotes poklesla a skončili v ich konferencii na 15. mieste. Počas Gretzkeho trénovania sa Coyotes nikdy nedostali do play-off, ich najlepší výsledok bolo 12. miesto v konferencii.
Rodina
Počas jeho hosťovania v show Dance Fever spoznal ako porotca herečku Janet Jones.. Podľa Wayna, Janet si nespomína, že v tejto show bol. Po jej skončení sa obaja stretli, ale pár netvorili až do roku 1987, kedy sa stretli cestou na zápas Los Angeles Lakers. Wayne ju požiadal o ruku v januári 1988 a 16. júla 1988 sa vzali. Ich svadbu nazvali kanadské médiá "kráľovskou svadbou" a Wayne mal údajne minúť 1 milión $.
S Janet majú päť detí: Paulinu, Tya, Trevora, Tristana a Emm. Paulina je modelka a vzala si golfistu Dustina Johnsna. Ty hral hokej za Shattuck-Saint Mary's, ale napokon skončil a odišiel študovať na arizonskú štátnu univerzitu. Trevor bol draftovaný Chicago Cubs, neskôr bol vymenený do Los Angeles Angels of Anaheim.
Monêtier-Allemont
Monêtier-Allemont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Monêtier-Allemont má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Monêtier-Allemont má 325 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Leopold IV.
Leopold IV. môže byť:
Gospel
Gospel je náboženská hudba, ktorá má pôvod v afroamerických kostoloch v prvej polovici 20. storočia alebo v čiernej gospelovej hudbe a náboženskej hudbe, ktorí komponovali a spievali hlavne južní gospeloví umelci.
Gospel na Slovensku
Na Slovensku sa prvé gospelové projekty začali objavovať v 80. rokoch 20. storočia (Rieka Života), v 90. rokoch začali pôsobiť najvýznamnejšie kapely prvej vlny tejto tvorby ako Timothy a Lamačské chvály. Širšiu popularitu si gospelová hudba získala popularizáciou cez druhú generáciu interpretov združených v projekte Godzone po roku 2010, ako aj jej zahrnutím do tvorby spevákov, ktorí ju prepájali s populárnou hudbou či hudbou pre deti, ako Sima Martausová či Richard Čanaky. S nástupom kapiel ESPÉ, GodKnows či Heartbeat došlo v slovenskom gospeli k tomu, že hlavným prúdom kresťanskej hudobnej tvorby na Slovensku sa stali chvály (tiež uctievanie, z angl. worship, resp. CCM (skratka pre Contemporary Christian Music).
Gospelové skupiny na Slovensku
Na Slovensku taktiež existuje mnoho gospelových a kresťanských kapiel, napr.: Slovenské gospelové hudobné skupiny sú charakteristické tým, že často vznikali v rámci miestnych kresťanských spoločenstiev (napr. Heartbeat v Prievidzi, Rieka Života v Podolínci. Viaceré z nich sú združené alebo spolupracujú v rámci projektu novej evanjelizácie, Godzone, ktorý funguje od roku 2010.
Taktiež sem patria speváci ako Sima Martausová, Janais, Dominika Gurbaľová či Richard Čanaky, ktorý tvorí aj piesne iných žánrov.
Gospelovú hudbu tradične počúvajú kresťansky založení ľudia, a na "bežných" slovenských hudobných festivaloch sa zväčša nevyskytuje. Platí to aj naopak. Zlom nastal v roku 2018, kedy sa na festivale Pohoda predstavila kapela Heartbeat, rovnako na festivale Lumen prijala pozvanie „ne-gospelová" kapela No Name.
Podžánre
Podľa newworldencyclopedia.org sa gospelová hudba ďalej člení na:
Majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji 1998
Majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji 1998 boli v poradí 4. majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji, ktoré organizuje Medzinárodná federácia kolieskových športov (FIRS) pod sekciou Medzinárodného výboru inline hokeja. Konali sa vo Winnipegu, v Kanade v dňoch od 14.20. júna 1998 a zúčastnilo sa ich 12 mužských družstiev. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj ďalších 5 družstiev: Belgicko, Ekvádor, Japonsko, Nový Zéland a Taliansko. Zápasy sa odohrali v aréne Max Bell Arena. Pôvodne sa mali MS konať v Argentíne. Titul štvrtýkrát v rade získalo 🇺🇸, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇦🇹.
Affiliate marketing
Affiliate marketing (affiliate z angl. pridružiť sa) je spôsob predaja výrobkov a služieb s využitím ďalšieho sprostredkovateľa. Je to forma online reklamy, pri ktorej obchodníci ponúkajú prevádzkovateľom webov, tzv. affiliate partnerom, finančnú odmenu za privedenie návštevníka, ktorý na webových stránkach predajcu vykoná nejakú činnosť (napríklad nákup výrobku, služby, zaregistrovanie sa, niekedy stačí ak zákazník vôbec na stránku príde a pozrie si ju a pod.). V slovenčine sa affiliate marketing často označuje ako provízny predaj, čo nie je úplne presné, lebo odmena sa nemusí vždy vyplácať len za sprostredkovanie predaja, ale aj za inú činnosť.
Princíp
Sprostredkovateľ za pomoci vlastnej reklamy, vlastnej web stránky, inzercie a pod. priláka klienta, ktorý prejde na stránku obchodníka, niečo si kúpi, zarezervuje alebo sa na ňu iba pozrie – systémy dokážu vyhodnocovať reálny záujem zákazníka, napr. ako hlboko do štruktúry stránky sa klient zanoril, na ktoré položky klikal a pod. Vedia zaregistrovať aj opakujúce sa príchody klienta.
Systém zaznamenáva z ktorej sprostredkovateľskej stránky sa klient na stránku predajcu dostal a na základe týchto informácií prirátavajú sprostredkovateľovi body, ktoré sa po čase dajú premeniť na peniaze. Podobne, ak si klient niečo u obchodníka objednal (a na stránku sa dostal od sprostredkovateľa) dostáva sprostredkovateľ od obchodníka províziu.
Niektoré web stránky (najčastejšie tzv. e-shopy) vytvárajú virtuálne obchodné stránky, ktoré sa tvária akoby patrili sprostredkovateľovi, ale tovar, ktorý sa predáva sa v skutočnosti nachádza u obchodníka. Obchodník preberie objednávku, dodá tovar (v mene sprostredkovateľa), zinkasuje peniaze a pripíše sprostredkovateľovi províziu. Na sprostredkovateľovi zostalo riadenie obchodnej politiky (pridaná marža), reklama a propagovanie vlastnej stránky a lákanie zákazníka na ňu.
Systém vyplácania provízií
V praxi v affiliate marketingu existujú dva základné typy započítavania provízií:
Zdroje tretích strán k téme
- Blog na tému Affiliate marketing.
Aon Center
Aon Center môže byť:
Leopold V.
Leopold V. môže byť:
William Sadler
William Sadler môže byť:
Razbora priesvitná
Razbora priesvitná (lat. Rasbora trilineata) je druh ryby z čeľade kaprovité (Cyprinidae).
Pôvod
Pochádza z juhovýchodnej Ázie (Malajský polostrov, Sumatra, Borneo).
Mino (provincia)
thumb|Mapa japonských provincií so zvýraznenou provinciou Mino
Provincia Mino  (🇯🇵), bola stará japonská provincia, ktorej územie dnes zodpovedá takmer celej južnej časti prefektúry Gifu. Mino hraničila s provinciami Ečizen, Hida, Ise, Mikawa, Ómi, Owari a Šinano.
Hoci staré hlavné provinčné mesto bolo neďaleko Tarui, hlavné hradné mesto bolo Gifu.
V šiestom roku éry Wadó (713) bola rozšírená cesta, ktorá spájala Mino a Šinano (信濃国), aby pojala rastúci počet cestujúcich.
V období Sengoku, Mino-no kuni bola pôvodná provincia, ktorej vládol Nobunaga Oda a jeho dediči aj po prevzatí moci Hidejošim Tojotomim.
Bitka pri Sekigahare sa udiala na západnom okraji Mino neďaleko vrchov, ktoré rozdeľujú regióny Čúbu a Kinki.
Key Tower
Key Tower je mrakodrap postavený v centre mesta Cleveland. Navrhol ho architekt César Pelli. Má 57 poschodí a výšku. Je najvyššou budovou v tomto meste, ale aj v štáte Ohio a 18. najvyššou v Spojených štátoch. Vrchol budovy je najvyšším bodom v štáte, pretože prekonáva najvyšší vrchol Campbell Hill o 48 metrov. Budova ponúka necelých kancelárskych priestorov, z toho väčšinu zaberá ústredie firmy Key Bank. Stavba prebiehala v rokoch 1989 – 1991 a otvorenie sa uskutočnilo v januári 1992.
Necht
thumb|Nechty na prstoch ruky Necht (lat. unguis) je keratínová doštička, ktorá kryje chrbtovú stranu konca prstov na rukách aj nohách. Patrí medzi kožné adnexy.
Miesto, odkiaľ necht vyrastá, sa nazýva nechtové lôžko (lat. matrix unguis), ktoré je pokryté zárodkovou vrstvou nechtu (stratum germinativum unguis). Pri koreni nechta sa zo zárodkovej vrstvy tvoria stále nové zrohovatené doštičky, pomocou ktorých necht rastie do dĺžky a hrúbky.
Na nechte rozoznávame zrohovatené telo nechta (lat. corpus unguis), ktorého horná časť koreň nechta (radix unguis) je pokrytá nechtovým valom (lat. vallum unguis). Pri koreni nechta je svetlejšia časť nechta – mesiačik (lunula) obsahujúci vzduchové bublinky. Voľný okraj nechta smeruje vzdialene a prerastá koniec prsta. Medzi nechtom a kožou bruška prsta je podnechtie (lat. hyponychium). Je silne inervované a citlivé. Nechty chránia končeky prstov, pomáhajú pri práci a ako protiplocha pri tlaku na brušká prstov pôsobia ako pomocné orgány hmatového zmyslu.
Typický necht vyrastie približne milimeter za desať až pätnásť dní. Na dlhých prstoch však rastú o niečo rýchlejšie ako na kratších, podobne ako aj na používanejšej ruke viac ako na menej používanej ruke. Nechty na palcoch na nohách rastú trikrát pomalšie. Najdlhšie nechty na svete má Američanka Lee Redmond, ktorej nechty merajú až 7,5 metra. Táto dáma si nechty neostrihala celých 27 rokov. Lee_Redmond
Iné projekty
.
Berlínski filharmonici
Berlínski filharmonici (po nemecky Berliner Philharmoniker) je názov jedného z popredných svetových symfonických orchestrov so sídlom v Berlíne. Svoju vynikajúcu povesť si získal najmä počas pôsobenia legendárneho dirigenta Herberta von Karajana. V hlasovaní popredných svetových kritikov vyhlásenom časopisom Gramophone sa umiestnil na druhom mieste v rebríčku dvadsiatich najlepších svetových orchestrov.
Dejiny
Orchester bol založený 54 hudobníkmi na jar 1882 pod názvom Frühere Bilsesche Kapelle (voľný preklad: bývalá Bilseho kapela). Skupinu tvorili hráči, ktorý opustili orchester Benjamina Bilseho kvôli jeho autoritatívnemu prístupu a plánom dopraviť hráčov na koncert do Varšavy v štvrtej triede vlaku. Ako ich prvý dirigent pôsobil Ludwig von Brenner. Hudobníci zápasili s finančnými problémami až do roku 1887 kedy sa ich ujal koncertný agent Hermann Wolff, ktorému sa podarilo stabilizovať orchester pod novým názvom Berliner Philharmoniker. Jeho zásluhou sa tiež podarilo v orchestri angažovať Hansa von Bullow, považovaného za vedúceho dirigenta jeho doby. Za krátky čas Bullow položil základy umeleckej kvality a identity orchestru. Ako hosťujúci dirigenti s orchestrom skúšali mnohé významné osobnosti - Hermann Levi, Hans Richter, Felix von Weigantner, Johannes Brahms, Gustav Mahler či Richard Strauss. V roku 1895 Hansa von Bullow na poste šéfdirigenta vystriedal Arthur Nikish. Za jeho pôsobenia došlo k rozšíreniu repertoáru o súčasných i mimonemeckých skladateľov (Berlioz, Čajkovskij). Nikishovym následníkom sa v roku 1923 stal mladý ambiciózny dirigent Wilhelm Furtwängler. Zameral sa takmer výlučne na interpretáciu skladateľov nemeckého klasicizmu a romantizmu, v čom sa doteraz radí medzi špičku. Pôsobenie orchestru počas nacizmu bolo predmetom špekulácií a táto problematika sa začala výraznejšie otvárať až v roku. Po druhej svetovej vojne sa šéfdirigentom stal Leo Borchard, ktorý tragicky zahynul náhodným nábojom pri streľbe americkej armády v Berlíne. Nahradil ho opäť mladý a zapálený rumunský dirigent Sergiu Celibidache. V roku 1947 sa na svoje bývalé miesto opäť vrátil Furtwängler, ktorý tu pôsobil až do svojej smrti v roku 1954, kedy bol hlasovaním zvolený za šéfdirigenta Herbert von Karajan. Jeho pôsobenie možno označiť ako zlatú éru Berlínskych filharmonikov. Orchester vďaka Karajanovmu vedeniu získal charakteristický zvuk a asa stal azda najpopulárnejším orchestrom na svete a je možno hovoriť až o kulte. Ich nahrávky pre Deutsche Grammophone patria medzi komerčne najúspešnejšie nahrávky klasickej hudby. V roku 1989 Karajan po vyše 30 ročnom pôsobení s orchestrom na svoj post rezignoval (stalo sa tak mesiac pred jeho smrťou). Orchester nestratil nič zo svojej povesti ani pod vedením ďalšieho šéfdirigenta Claudia Abbada. Medzi jeho nahrávkami s orchestrom sú významné najmä opery Straussa, Wagnera, Rossiniho a ďalších. V roku 1998 Abbado ohlásil presun na post umeleckého riaditeľa filharmónie v roku 2002 a za nového šéfdirigenta bol zvolený Simon Rattle, ktorý pôsobí vo filharmónií o sezóny 2002/2003. V apríli 2008 mu hráči prejavili svoju dôveru, keď v hlasovaní rozhodli o jeho zotrvaní vo funkcii.
Hráči
Orchester má medzinárodné zloženie hráčov a v náročných konkurzoch kladie doraz na to, aby bol obsadený hudobníkmi svetovej kvality. Ako prvý hornista tu pôsobí Čech Radek Baborák. V jednotlivých sekciách pôsobia nasledovní prví hráči:
Profil a repertoár
Orchester patrí medzi štandardné veľké symfonické orchestre. Charakteristický je pre neho sýty, efektný zvuk s dôrazom na mohutnosť sláčikovej sekcie, čo platí obzvlášť pre Karajanovu éru.
Montbrand
Montbrand je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Saint-Léonard-des-Parcs
Saint-Léonard-des-Parcs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Montbrand
Poloha
Montbrand má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Montbrand má 56 obyvateľov (2009).
Saint-Léonard-des-Parcs
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montbrand
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Chambon-la-Forêt
Chambon-la-Forêt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Loretto
Loretto môže byť:
Murray Gell-Mann
Murray Gell-Mann (* 15. september 1929, Manhattan, New York, USA† 24. máj 2019, Santa Fe, Nové Mexiko) bol americký fyzik, ktorý za svoju prácu v oblasti elementárnych častíc získal v roku 1969 Nobelovu cenu za fyziku.
Životopis
Narodil sa v newyorskej štvrti Lower East Side v rodine židovského imigranta z Czernowitz (Ukrajina). Ako pätnásťročný po absolvovaní Kolumbijskej základnej a prípravnej školy nastúpil na Yale University. Bakalársky titul v obore fyzika získal v roku 1948 na Yalovej univerzite, titul PhD. získal v roku 1951 na Massachusetts Institute of Technology. V rokoch 1954 až 1955 pôsobil ako mimoriadny profesor na Columbia University in the City of New York. V rokoch 1955 až 1993 bol profesorom na California Institute of Technology.
Marianna Némethová-Krajčírová
Marianna Némethová-Krajčírová (* 1. jún 1948, Košice) je bývalá slovenská športová gymnastka, reprezentantka Československa, najväčšia osobnosť v histórii slovenskej športovej gymnastiky.
Kariéra
Účastníčka troch olympiád, osem rokov stabilná členka reprezentačného tímu Československa, dlhé roky československá gymnastická „dvojka“ za najväčšou hviezdou 60. rokov 20. storočia Věrou Čáslavskou. Debutovala ako 16-ročná na OH 1964 v Tokiu, kde prispela k zisku strieborných medailí. Na majstrovstvách sveta 1966 v Dortmunde sa v súťaži družstiev pričinila o historické víťazstvo nad sovietskymi gymnastkami. Individuálne sa presadila na majstrovstvách Európy 1967, bronzové medaily získala vo viacboji jednotlivkýň a v cvičení na bradlách, štvrtá bola v preskoku a v prostných, piatu priečku obsadila v cvičení na kladine. Na OH 1968 v Méxicu obhájilo družstvo Československa strieborné pozície z Tokia, keď tímu ZSSR podľahlo tesne len o 65 tisícin bodu. Vo viacboji obsadila Krajčírová deviate a v preskoku štvrté miesto.
Na majstrovstvách sveta 1970 v Ľubľane priviedla Marianna Némethová-Krajčírová ako kapitánka družstvo Československa k bronzovým medailám. Kariéru ukončila na OH 1972 v Mníchove. Venovala sa trénerskej práci v Bratislave, od roku 1992 pôsobí v talianskom meste Pavone del Mella neďaleko Brescie.
Opočnice
Opočnice je obec v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 459 obyvateľov, z toho 231 mužov a 228 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,3 roka (muži 41,8 roka, ženy 44,8 roka).
Traky
náhľad|[[Larry King s trakmi]] náhľad|Džínsy s náprsenkou Traky sú textilné alebo kožené pásy, ktoré sa nosia cez plecia, aby držali nohavice. Traky môžu byť elastické, a to buď úplne, alebo len na koncoch. Traky vytvárajú na chrbáte vzor podobný písmenu X alebo Y(podľa počtu kovových patentov). Zvyčajne sa pripájajú k nohaviciam buď pomocou kovových patentov alebo pomocou gombíkov. Väčšinou sú regulovateľné pomocou polohovacích praciek. Traky sa delia na dvoj-patentové (tzv. dual-clip) a na jedno-patentové (tzv. single-clip).
Dejiny
V minulosti bolo veľa predchodcov trakov v priebehu 300 rokov, ale prvé moderné traky boli vynájdené Albertom Thurstonom v roku 1822. Vtedy sa traky často nosili, pretože nohavice z konca 19. a zo začiatku 20. storočia mali vysoký strih a opasok by bol nepraktický. Po prvej sv. vojne sa traky používali menej, pretože muži si zvykli na opasky, ktoré mali s uniformou. Odvtedy sa traky nosili čoraz menej. Aj keď v 40. rokoch prišli opäť nohavice s vysokým strihom, traky boli menej rozšírené ako opasok.
Móda a nosenie trakov
Traky väčšinou nosia Skinheads / Rude Boys / Punkáči / Emo rôznych farieb s hrúbkou 2 cm. Niektorí ich nosia len ako módny doplnok, t. j. nechajú ich visieť okolo pása. Traky nosia aj právnici, novinári, úradníci, hokejisiti, požiarnici, záchranári a robotníci. Väčšinou sa to považuje za faux pas, ak sa nosia traky a opasok spolu. Najskôr traky museli byť zakryté, napr. pod sakom, pretože sa považovali za spodnú bielizeň. No ešte pred vojnou si muži začali vyzliekať saká a kabáty na verejnosti, takže už nebol faux pas, ak niekomu bolo vidieť traky. Dokonca v roku 2008 opäť začína byť populárne nosiť traky, a to najmä v USA, Japonsku a v Anglicku. Prevládajú tenšie traky čiernej, bielej, červenej a ružovej farby, alebo s rôznou podtlačou (káro,lebky).
Nohavice na traky
Nohavice na traky majú gombíky na uchytenie trakov buď z vonkajšej, alebo z vnútornej strany. Tieto nohavice nemajú slučky na uchytenie opaska. Ďalej existujú nohavice na traky(montérky, džínsy, menčestráky), ktoré majú náprsenku. Väčšinou to bývajú pracovné, tehotenské, lyžiarske nohavice, alebo nohavice pre deti a teenagerov.
Saint-Loyer-des-Champs
Saint-Loyer-des-Champs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Montclus (Hautes-Alpes)
Montclus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Saint-Loyer-des-Champs
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Montclus (Hautes-Alpes)
Poloha
Montclus má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Saint-Loyer-des-Champs
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Montclus (Hautes-Alpes)
Obyvateľstvo
Montclus má 53 obyvateľov (2009).
Saint-Loyer-des-Champs
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montclus (Hautes-Alpes)
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Hrubý Jeseník
Hrubý Jeseník môže byť:
Montclus
Montclus môže byť:
Télemachos z Élidy
Télemachos (Télemachos) bol víťaz v tethrippe na olympijských hrách v roku 292 pred Kr.
Télemachos, syn Télemacha Élidy, zvíťazil v tethrippe (jazdeckých pretekov dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) na 122. olympijských hrách v roku 292 pred Kr. Tethrippon zaviedli na 25. olympijských hrách v roku 680 pred Kr. a zvíťazil v ňom Pagóndas z Téb.
Staroveký autor Pausanias, ktorý v druhom storočí navštívil Olympiu, videl v olympijskej Altide aj sochu olympionika Télemacha. Podstavec Télemachovej sochy s venovacím nápisom a menom umelca Filónida (IvO 177, IvO = W. Dittenberger a K. Purgold, nápisy Olympia, Berlin 1896.) bol objavený na svojom pôvodnom mieste, t. j. na južnom okraji terasy Diovho chrámu.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Spišský Hrhov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Spišský Hrhov v okrese Levoča.
Bae Bae
„Bae Bae“ je singel juhokórejskej chlapčenskej skupiny Big Bang. Vydaný bol digitálne 1. mája 2015 vydavateľstvom YG Entertainment ako druhý singel zo Série MADE a M. Spolu so singlom „Loser“ značil návrat skupiny po troch rokoch.
Príprava
YG Entertainment v treťom teaseri zverejnilo informácie o titulných skladbách zo Série MADE: M, ktorými boli „Loser“ a „Bae Bae“. Dva zo štyroch teaserov s názvom D-1 až D-4 obsahovali informácie aj o tom, kto piesne zložil.
Vydanie
7. mája sa pieseň „Bae Bae“ umiestnila v Billboardovom rebríčku Svetové digitálne piesne na druhom mieste, hneď za skladbou „Loser“. Podľa Billboardu sa v Amerike videoklip k piesni umiestnil na štvrtom mieste K-popových videoklipov s najväčším počtom pozretí za mesiac apríl už po dvoch dňoch od vydania.
Na YouTube sa „Bae Bae“ po dvoch mesiacoch stalo tretím najsledovanejším K-popovým videoklipom za rok 2015.
Videoklip
Režisérom videoklipu bol So Hjon-sung, ktorý predtým režíroval videoklip k piesni „Fantastic Baby“. Vo videu sa objavili scény so sexuálnym podtónom. Billboard ho označil za dosiaľ najsexuálnejšie K-popové video chlapčenskej skupiny. Americký televízny kanál Fuse pochválil módu a vzhľad videoklipu. Poukázal tiež na ich talent zmiešať „bad-boy“ hip-hop a emocionálnu melódiu chlapčenských skupín. Video označil za „vzhľadom najbláznivejšie“. Vulture vybral skladbu ako jednu z „10 najlepších nových piesní týždňa“ a napísal: „Big Bang je v estetickom miešaní najlepší a ich videoklip je ukážkovým príkladom toho, ako skáču z reálnosti romantických románov k Šialenému Klobučníkovi ako psychedelický čmeliak.“
Na 17. ročníku Mnet Asian Music Awards získal videoklip k piesni ocenenie Najlepší videoklip.
Zamoskvoreckaja
thumb|Mapa trasy Zamoskvoreckaja.
Zamoskvoreckaja je v poradí druhá trasa moskovského metra. Je vedená zo severozápadu na juhovýchod mesta. Jej celková dĺžka je 37 km a je na nej 20 staníc. Cesta z jednej konečnej stanice do druhej trvá približne 53 minút. Priemerná rýchlosť súpravy je 42 km/hod. Na mape je trasa značená tmavozelenou farbou.
História výstavby
V roku 1979 bola otvorená stanica Tverskaja (pôvodný názov Gorkovskaja) medzi stanicami Majakovskaja a Teatraľnaja vybudovaná počas prevádzky trasy. V 1984 bola trasa predĺžená zo stanice Kaširskaja do stanice Orechovo a v roku 1985 do stanice Krasnogvardejskaja, kde v súčasnosti končí. Úsek Kaširskaja – Kachovskaja od roku 1995 tvorí trasu Kachovskaja.
Prítomnosť a budúci rozvoj
Trasu obsluhujú dve depá: od roku 1938 depo Sokol a od roku 1969 aj depo Zamoskvoreckoje. Na trase v súčasnosti premávajú osemvozňové súpravy 81-717/714. Južná časť trasy je značne preťažená, najmä v špičke, nakoľko depo Zamoskvoreckoje nie je schopné zabezpečiť dostatok vozňových súprav v tomto úseku. Situáciu vyrieši až ukončenie výstavby depa Bratejevo.
V súčasnosti prebieha rekonštrukcia staníc na prvých úsekoch trasy. Hydroizolácia týchto staníc už neplní svoju funkciu a do staníc preniká spodná voda. Konštrukcia staníc nie je ohrozená, ale priesaky vody negatívne ovplyvňujú ich vzhľad. Postupne sa rekonštruujú stanice Belorusskaja, Majakovskaja, Teatraľnaja, a Novokuzneckaja.
Na južnom konci trasy je rozostavaná stanica Bratejevo (predpokladaný termín otvorenia, rok 2008) a spolu s ňou sa stavia aj depo. V budúcnosti sa počíta s predĺžením trasy na sever (stanice Belomorskaja a Ulica Dybenko).
Kardinálka čínska
Kardinálka čínska (lat. Tanichthys albonubes) je druh ryby z čeľade kaprovité (Cyprinidae).
Pôvod
Pochádza z juhovýchodnej Ázie (južná Čína).
Champoulet
Champoulet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eisnerova ulica
Eisnerova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Devínska Nová Ves. Je pomenovaná po českom archeológovi Janovi Eisnerovi (1885 – 1967).
Ulica prechádza stredom sídliska od vstupu cez tunel až k západnej časti, kde sa rozvetvuje na Istrijskú ulicu a Devínsku cestu. V roku 2006 bola prestavaná a boli vytvorené ostrovčeky pre chodcov.
Rjúiči Sakamoto
Rjúiči Sakamoto (🇯🇵; * 17. január 1952, Tokio – † 28. marec 2023) bol japonský hudobný skladateľ, klavirista, producent a herec. Bol držiteľom cien Oscar, Grammy a Zlatý glóbus.
Sakamoto bol jedným z popredných podporovateľov kampane Sayōnara Genpatsu Senmannin Akushon, ktorá vyzývala na demonštrácie a zbieranie podpisov za postupné ukončenie japonského jadrového programu po jadrovej katastrofe vo Fukušime.
V roku 2014 mu bola diagnostikovaná rakovina krku. Neskôr sa jeho stav zlepšil, ale v roku 2021 mu bola diagnostikovaná rakovina konečníka.
Saint-Mard-de-Réno
Saint-Mard-de-Réno je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Under the Bridge
„Under the Bridge“ je skladba americkej rockovej skupiny Red Hot Chili Peppers, ktorá bola vydaná dňa 10. marca 1992 ako druhý singel zo ich piateho štúdiového albumu Blood Sugar Sex Magik. Spevák Anthony Kiedis vyjadril textom svoje pocity osamelosti a melanchólie, pri pomyslení o omaných látkach a ich dopade na jeho život. Skladba najprv nemala byť na albume, lebo Kiedis ju najprv považoval za odlišnú od ostatnej produkcie skupiny, ale ostatní členovia a producent Rick Rubin ho presvedčili.
Skladba sa stala komerčne úspešnou, a dosiahla 2. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100 a neskôr bola certifikovaná platinovou platňou od RIAA.
„Under the Bridge“ je druhou po skladbe „Give It Away“ v počte hraní na koncertoch, pričom bola skupinou hraná viac ako 600-krát.
Kompozícia
Skladba „Under the Bridge“ je zložená v takte 4/4 a tónine A-dur a predchádza do E-dur po úvode prvého verša. Skladba je výrazným posunom pre Kiedisa, ktorý väčšinu so svojej kariéry spieva rýchlo, hlavne kvôli tomu, že má obmedzenú schopnosť dosiahnuť vysoké noty. Skladba začína stredne pomalým úvodom, pričom gitarista Frusciante uviedol, že jeho inšpiráciou bola skladba „Little Wing“ od Jimiho Hendrixa. Keď Kiedis začína spievať, hra na gitare je rýchlejšia, až kým nedosiahne veľký septakord E, ktorý zastaví skladbu; ticho preruší zvuk hi-hatu a wood blocku bubeníka Chada Smitha v stredne rýchlom tempe. Tempo skladby je 85 úderov za minútu.
Velatická kultúra
Velatická kultúra alebo presnejšie staršia/velatická fáza okruhu stredodunajských popolnicových polí bola kultúra/fáza asi 1250 až 1000 pred Kr. (teda v mladej bronzovej dobe) na južnej Morave, juhozápadnom Slovensku, v Dolnom Rakúsku, Burgenlande a severozápadnom Maďarsku.
Vyvinula sa priamo zo stredodunajskej mohylovej kultúry.
Delí sa na :
Slovensko
Na Slovensku sa vyskytovala cca 1250 – 1000 pred Kr. západne od Váhu.
Významné hradiská velatickej kultúry sú Kostolec v obci Ducové, Pohanská nad Plaveckým Podhradím a Devín, významné popolnicové pohrebiská Chotín, Devínska Nová Ves, Zohor a významná je mohyla v Očkove. Kultúra sa podobala čakanskej kultúre. Ako ona ovládala hraničné územia lužickej kultúry. Je charakterizovaná okrem iného len ojedinele sa objavujúcimi mohylami (zato s bohatými milodarmi) a kolovými najviac dvojpriestorovými stavbami. Rozsiahla kniežacia mohyla v Očkove je vonkajším znakom nápadnej spoločenskej diferenciácie v tom čase.
Autonómna republika
Autonómna republika je druh správneho rozdelenia podobný provincii alebo štátu. Značný počet autonómnych republík možno nájsť v nástupných štátoch Sovietskeho zväzu, ale väčšina sa nachádza v Rusku. Mnoho z týchto republík vznikli počas sovietskeho obdobia ako autonómne sovietske socialistické republiky (ASSR).
Velatická kultúra
Slovensko
Okolo roku 1200 pred Kr. sa počet obyvateľstva na Slovensku znížil, čo veľmi pravdepodobne súvisí s účasťou velatickej a susednej čakanskej kultúry na tzv. sťahovaniach národov bronzovej doby. S prvým sťahovaním, súvisiacim s útokmi tzv. morských národov vo Východnom Stredomorí (zničenie Kréty, mykénskej civilizácie, boje s Egyptom), ktoré sa skončili začiatkom 12. storočia pred Kr., a asi aj príchodom Dórov do Grécka, zrejme súvisí aj (na západnom Slovensku) zmena usporiadania spoločnosti, ktorú odteraz vedú vojenskí vodcovia, z ktorých sa konštituovali kniežatá a veľmoži.
Po prelome Reineckeho stupňov Ha A1 a Ha A2 (teda okolo roku 1100 pred Kr.) sa územie kultúry vyľudňuje a ochudobňuje, z čoho sa usudzuje, že sa príslušníci tejto kultúry (azda etnicky identickí s Praitalikmi) zúčastnili druhej vlny veľkého sťahovania národov bronzovej doby. Nasledujúce obdobie velatickej kultúry je základom podolskej kultúry.
Havelkova ulica
náhľad|Havelkova ulica
Havelkova ulica je ulica v Lamači, mestskej časti Bratislavy, nachádzajú sa na nej rodinné domy.
Paniri
Paniri je názov v súčasnosti neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa v pohorí Andy (Cordillero Occidental) v centrálnej časti Čile, neďaleko hranc s Bolíviou. Vek poslednej erupcie andezitovo-dacitového vulkánu je odhadovaný na koniec pleistocénu až začiatok holocénu, na vrchole sa nachádza sústava troch kráterov, zoradených v dlhej, severozápadno-juhovýchodnej línii.
Iné projekty
.
Zoznam poslancov Nitrianskeho samosprávneho kraja (2001 – 2005)
Zoznam poslancov Nitrianskeho samosprávneho kraja zvolených vo volebnom období 2001-2005.
Stanekova ulica
náhľad|Stanekova ulica
Stanekova ulica je ulica v Lamači, mestskej časti Bratislavy, nachádzajú sa na nej rodinné domy.
Pomenovaná je po prof. MUDr. Ivanovi Stanekovi (1915-1972), profesorovi na Lekárskej fakulte UK v Bratislave.
Majorianus
náhľad|Majorianus na minci Iulius Valerius Majorianus bol západorímsky cisár v rokoch 457 – 461. Mal vysoké ambície zničiť vandalské Kartágo, no jeho plány stroskotali.
Pôvod
Majorianus bol synom Donnia, správcu financií Flavia Aetia. Donniov pôvod nie je známy, pochádzal pravdepodobne z Itálie, Galie alebo Hispánie. Majorianova matka bola dcéra Majoriana staršieho, veliteľa vojska za cisára Theodosia. Majorianus starší pochádzal z mesta Srimium (dnes Sremska Mitrovica, Srbsko).
Nástup na trón
Majorianus za mlada slúžil v armáde generála Flavia Aetia. Majorianus sa dostal na trón vďaka Germánovi Ricimerovi, ktorý de facto riadil Západorímsku ríšu a dosadzoval cisárov, ktorí mu boli viac-menej podriadení. Práve Ricimer ho vymenoval za cisára, keď bol zvrhnutý cisár Avitus, s ktorým mal spory aj Majorianus.
Boje s Vandalmi a Vizigótmi
Vizigóti boli usadení v Galii a Hispánii ako federáti, ale žili tu úplne nezávisle, čo Rimanom samozrejme nevyhovovalo. Rimanom sa Vizigótov podarilo zastaviť v ďalších výbojoch. Najväčším problémom však boli Vandali, ktorí boli usadení v severnej Afrike, kde si založili úplne nezávislé kráľovstvo, na čele s kráľom Geiserichom. Geiserich robil už dlhé roky veľké starosti ako aj západu, tak aj Východnému (Byzantskému) impériu, keď stále porušoval mierové zmluvy. Vandali ešte v roku 455 dobyli Rím a odvtedy ovládali skoro všetky ostrovy v západnom Stredomorí. Za vlády Avita dokonca zaútočili aj na Sicíliu, no boli porazení.
Exil a smrť
Na spiatočnej ceste do Itálie sa však vojsko na popud Ricimera proti Majorianovi vzbúrilo a prinútilo ho k abdikácii. Krátko nato v exile zomrel, nevylučuje sa, že ho dal zabiť Ricimer, ktorý sa opäť dostal k absolútnej moci. Majorianom zomrel posledný veľký cisár západu.
Po smrti
Hneď po Majorianovej smrti zrušil Geiserich všetky mierové zmluvy a obnovil vojnu s Ravennou a začal podnikať útoky na Itáliu. Ricimer dosadil na trón Libia Severa, bezvýznamnú bábku. V nasledujúcich dobách sa dokonca aj Geiserich podieľal na menovaní cisárov, čím fakticky úplne padla Západorímska ríša. Hoci sa Rimanom ešte viackrát podarilo na Afriku zaútočiť, nepodarilo sa im Vandalov poraziť, to sa podarilo až cisárovi Justiniánovi.
Kung-fu
right|thumb|Kung-fu