cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Esen-tajši
Život
Esen bol synom ojratského vládca, tajšiho, Togona. Za života otca sa vyznamenal vo vojne s Mogulistánom. V bojoch opakovane porazil nepriateľa a dokonca dvakrát zajal chána Mogulistána Sultana Uwajsa Chána. Roku 1439 po smrti otca prevzal vládu nad Ojratmi. Cez formálnu podriadenosť mongolskému Chánovi Togto Bukovi, manželovi Esenovej sestry, bol faktickým vládcom Mongolov. V prvej polovici štyridsiatych rokov 15. storočia ovládol Chami na Hodvábnej ceste a mongolské kniežatstvo v Kan-su, v druhej polovici toho istého desaťročia si podrobil Urianchajcov (na východe vnútorného Mongolska) a zjednotil tým Mongolsko.
Esen udržiaval diplomatické a obchodné styky s čínskou ríšou Ming. Mingovia však odmietali slobodný obchod a obmedzovali kontakty na výmenu tribútu prinášaného Mongolmi za dary mingskej vlády. Početnosť posolstiev vysielaných Esenom počas štyridsiatich rokov vzrástla z niekoľko málo sto na tisícky mužov, až Číňania začali protestovať a roku 1449 poskytli Mongolom len pätinu požadovaného tovaru. Mongoli sa rozhodli vziať si ho silou. Bezprostrednou zámienkou k vojne bolo odmietnutie Esenovej žiadosti o cisársku princeznú pre jeho syna.
V júli 1449 Mongoli zahájili rozsiahlu inváziu do Číny. Na východe chán Togto Buka s Urianchajcami zaútočil na Liao-tung. Druhá mongolská armáda vytiahla na Suan-fu a tretia, na čele s Esenom, postupovala na Ta-tchung. Proti Mongolom vytiahla narýchlo zhromaždená mingská armáda na čele so sebavedomým cisárom Jing-čungom. Neschopné vedenie mingskej armády viedlo k jej drvivej porážke omnoho slabším Esenovým oddielom a zajatím Jing-čunga. Číňania ale po prekonaní šoku vybrali nového cisára, Jing-cungovho brata Ťing-tchaa, Esen nebol schopný svoj úspech využiť na získanie akýchkoľvek výhod a tak roku 1450 uzavrel s Ming mier a Jing-čung vrátil.
V rokoch 1450-1451 potlačil vzburu Urianchajcov. Začiatkom 50. rokov sa dostal do konfliktu s chánom Togto Bukom, kvôli určeniu jeho nástupcu, v bojoch Chánov mladší brat Arbadžin prešiel k Esenovi a chán zahynul. Esen Arbadžina sa oženil so svojou dcérou a menoval ju novým chánom. Vzápätí ju však nechal zabiť a chánom sa vyhlásil sám.
Nového tajšieho Ojratov si potom Esen vybral svojho staršieho syna Amasandža. To vyvolalo vzburu časti Ojratov vedenú Alagom Temurom, hodnostárom ktorý sa pokladal za vhodnejšieho kandidáta na hodnosť tajša. Nasledovala bitka, v ktorej bol Esen porazený a čoskoro zahynul.
TýTý
TýTý bola anketa o najobľúbenejšie tváre a relácie televíznych obrazoviek, ktorú od roku 1991 usporadúval časopis Týdeník Televize. Naposledy bola v apríli 2015 udelená cena za rok 2014.
Vyznamenané osobnosti a relácie získavali pôvodne keramického panáka (do roku 1993), neskôr zakrivené zrkadlo (1994-2014) z dielne Kurta Gebauera.
Dejiny
TýTý predchádzala v roku 1990 podobná anketa. Volala sa Mám rád a uvádzal ju Ondřej Havelka. Cenou bol pavúčik Pavla Švába. Pred rokom 1989 usporadúval týždenník Československá televize anketu o populárnej osobnosť televíznej obrazovky, víťaz dostával Televíznu roľničku. Samostatnou anketu Anno o najpopulárnejšie osobnosť či relácia vlastného televízneho vysielania organizuje TV Nova. V roku 2016 bola anketa vyhlasovateľom Bauer Media do odvolania pozastavená.
Kategória
Zoznam odovzdávaných ocenenie TýTý.
Jednofázové kvasenie (album)
Jednofázové kvasenie je debutový štúdiový album slovenskej folkovej skupiny Jednofázové kvasenie, ktorý vyšiel v roku 1990 ako LP a MC vo vydavateľstve Opus.
Album nahralo Jednofázové kvasenie, teda základná trojica Dušan Valúch, Miloš Janoušek a Karol Svozil s prispením hosťujúcich hudobníkov (Fedor Frešo, Milan Tedla, Marián Kochanský, Jaroslav Filip, Martin Chrobák a ďalší). Autormi všetkých piesní sú Dušan Valúch a Miloš Janoušek. Debut obsahuje skladby, ktoré vznikali ešte pred nahraním debutového albumu, takže je to akýsi prierez tvorbou oboch autorov z obdobia ich sólového vystupovania (polovica 70. rokov), pôsobenia v pesničkárskom združení Slnovrat (1979 až 1987) a existencie samotnej skupiny Jednofázové kvasenie.
Album sa nahrával v roku 1990 v digitálnom štúdiu vydavateľstva Opus. Autorom obalu bol karikaturista Bobo Pernecký, autormi sleevenote k platni boli Milan Lasica, Ladislav Snopko a Hlas kotolne.
Reedície
Reedícia albumu vyšla v roku 1996 ako CD vo vydavateľstve Opus. Okrem skladieb z pôvodnej LP obsahuje ešte 4 piesne zo samplera Folkový kolotoč (Opus 1990) a 2 piesne z archívu zvukového režiséra  Alexandra Soldána.
Skladby – reedícia na CD (1996)
Poznámky:
Chrám Krista Spasiteľa (Kaliningrad)
náhľad|Chrám Krista Spasiteľa v Kaliningrade Chrám Krista Spasiteľa je pravoslávnym chrámom v ruskom meste Kaliningrad. Patrí ruskej pravoslávnej cirkvi (Kaliningradsko-baltská eparchia). Chrám sa nachádza na Námestí víťazstva.
História
V Kaliningradskej oblasti Ruskej federácie bola veľmi zvláštna náboženská situácia. Po jej pripojení k Rusku tu bolo veľmi málo pravoslávnych chrámov, pretože nemecké obyvateľstvo, ktoré tu žilo do roku bolo prevažne evanjelického vierovyznania. Po roku 1945 v období ateizácie spoločnosti sa kostoly nestavali a ruskí veriaci získali len niekoľko obnovených bývalých nemeckých lutheránskych kostolov. Nová situácia po roku 1990 otvorila možnosti pre stavbu dôstojných pravoslávnych chrámov pre veriace pravoslávne obyvateľstvo ruskej národnosti. Chrám Krista Spasiteľa sa budoval v rokoch 2004 až 2006 v modernom rusko-byzantskom architektonickom štýle, ktorý bol populárny hlavne v období Ruského impéria pri stavbe pravoslávnych sakrálnych stavieb do roku 1917. Hlavným architektom chrámu bol Oleg Kopylov.
Súčasnosť
Chrám bol posvätený 10. júna 2006 patriarchom Moskvy a celej Rusi Alexejom II. v prítomnosti Vladimira Putina a politických a náboženských vrcholných predstaviteľov Ruskej federácie. Najvyššia chrámová veža dosahuje výšku 73 metrov a pozlátené veže chrámu sú skutočne dominantou mesta. Do chrámu sa zmestí 3000 veriacich.
Bourg-de-Visa (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pisón z Kalaureie
Pisón bol grécky sochár z prelomu 5. a 4. storočia pred Kr. Sochár Pisón, rodák z troizénskej Kalaureie, bol žiakom sochárskeho majstra Amfióna a učiteľom Damokrita zo Sikyónu. Tvorbu tohto umelca datujú do rozhrania 5. a 4. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojom diele Cesta po Grécku uvádza, že bol autorom sochy veštca Agia (Agias veštil Lysandrovi, veliteľovi spartského loďstva), ktorú videl medzi votívnymi darmi Sparťanov v Delfách.
Sparťania po víťazstve nad Aténami pri Aigospotamoi (Kozích riečkach) v roku 405 pred Kr. postavili v Delfách pamätník, ktorý bol jeden z najväčších ( dlhý) a najbohatších na sochy (38). Zachovali sa z neho mnohé fragmenty, hlavne z podstavcov sôch a nápisov.
Shakin' Stevens
Shakin' Stevens, vlastným menom Michael Barratt (* 4. marec 1948, Cardiff, Wales) je waleský spevák. Narodil sa ako najmladší z jedenástich súrodencov v cardifskej mestskej časti Ely. V šesťdesiatych rokoch pôsobil v niekoľkých amatérskych skupinách. Profesionálnu kariéru zahájil v roku 1968 ako člen skupiny Shakin' Stevens and the Sunsets. Tá svoju činnosť ukončila v roku 1977 a nasledujúci rok vydal Shakin' Stevens svoj prvý sólový album. Na jeho ďalších sólových nahrávkach ho sprevádzali napríklad Albert Lee, B. J. Cole a Geraint Watkins.
Trollhättan
thumb|Trollhättan Trollhättan je švédske mesto v rovnomennej obci a tiež jedno z dôležitých miest provincie Västra Götaland, pričom leží asi 75 km severne od hlavného mesta tejto provincie a druhého najväčšieho mesta vo Švédsku - Göteborgu. V roku 2010 tu žilo 46 4570 obyvateľov.
Dejiny
Mesto bolo založené na rieke Göta v blízkosti Trollhättanských vodopádov. Prvá písomná zmienka je z roku 1413. V meste vznikla spoločnosť Vattenfall, ktorá začala priemyselný rozmach mesta a dodnes sú v meste dve jej vodné elektrárne - Olidan a Håjum. Vďaka tomu dostalo mesto štatút mesta roka 1916. V meste tiež sídlia spoločnosti ako SAAB - Svenska Aeroplan Aktiebolaget alebo Volvo Aero.
Etymológia názvu
Názov mesta pravdepodobne pochádza zo severských bájí, pretože ľudia si mysleli, že v neďalekej rieke Göta a vodopádoch žijú trollovia a ostrovčeky v rieke sú ich kapucne, a preto názov mesta znamená niečo ako trollia kapucňa či čiapka.
Bouloc (Tarn-et-Garonne)
Bouloc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Formula 1 v roku 2021
Sezóna 2021 Formuly 1 bola 72. ročníkom svetového šampionátu jazdcov a 62. ročníkom pohára konštruktérov. Prebiehala počas dvadsiatich dvoch pretekových víkendov. Majstrom sveta sa stal Max Verstappen. Mercedes získal ôsmy pohár konštruktérov po sebe.
Bouloc (Tarn-et-Garonne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Formula 1 v roku 2021
Kalendár
350px|náhľad|vpravo|Krajiny a miesta hosťujúce preteky Formuly 1 v roku 2021
Nasledovné preteky boli z dôvodu pandémie koronavírusu buď zrušené alebo odložené:
Bouloc (Tarn-et-Garonne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Formula 1 v roku 2021
Pneumatiky
Výhradným dodávateľom pneumatík pre rok 2021 je Pirelli. Rovnako ako v roku 2020 existuje päť zmesí slick (bezdrážkových) pnematík, s označením od C1 (najtvrdšia zmes) do C5 (najmäkšia zmes). Pre mokré podmienky zostávajú taktiež k dispozícii prechodné (intermediate) pneumatiky a pneumatiky do dažďa (wet).
Alokácia
Pirelli pre každé preteky vyberá tri zmesi (tvrdú "H", strednú "M" a mäkkú "S") z piatich dostupných tvrdostí (C1 je najtvrdšia, C5 najmäkšia). Na rozdiel od uplynulých rokov, kedy Pirelli vyberalo zmesi niekoľko týždňov pred Veľkou cenou, tento rok bola zverejnená alokácia pre všetky pretekové víkendy ešte pred začiatkom sezóny z dôvodov spôsobených pandémiou koronavírusu. Tabuľka nižšie uvádza výber zmesí pneumatík a ich farebné označenie pre jednotlivé preteky. Pneumatiky do morka a prechodné pneumatiky sú dostupné počas všetkých Veľkých cien.
Bourret (Tarn-et-Garonne)
Bourret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Róbert II.
Róbert II. môže byť:
Stratený budzogáň
Stratený budzogáň alebo aj Skalný budzogáň (cca ) je prírodný výtvor v Súľovských vrchoch. Nachádza sa nad obcou Zbyňov, približne juhozápadne od Žiliny. Vznikol erozívnou činnosťou vody a dosahuje výšku 14 metrov.
Poloha
Skalný objekt leží na východnom okraji centrálnej časti Súľovských vrchov a jeho geomorfologického podcelku Súľovské skaly. Budzogáň sa nachádza v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a v katastrálnom území obce Súľov-Hradná. Leží v masíve vrchu Žibrid, na skalnom pahorku, vybiehajúcom východným smerom. Je súčasťou CHKO Strážovské vrchy a najbližšími sídlami sú západne situovaná obec Súľov-Hradná a východne ležiaca obec Zbyňov.
Prístup
Budzogáň je prístupný náučným chodníkom, vedúcim z Rajeckých Teplíc na Žibrid.
Copa América 2004
Copa América 2004 bol 41. ročník Copa América medzinárodnej futbalovej súťaže pre národné tímy pod hlavičkou CONMEBOL. Turnaj sa hral od 6. do 25. júla v Peru. Na turnaj boli pozvané dva tímy zo zóny CONCACAF a to 🇲🇽 a.
Víťazom turnaja sa stala 🇧🇷, ktorá vo finále zdolala Argentínu. Na treťom mieste skončil.
Letisko Đà Nẵng
Letisko Da Nang je letisko sídliace na západe Da Nangu, v mestskej časti Nam Trung Bo, Vietnam. Počas vietnamskej vojny sa tu nachádzala veľká vojenská letecká základňa amerických leteckých síl.
Tigran Seiranian
Tigran Seiranian je arménsky diplomat, od decembra 2018 veľvyslanec Arménska na Ukrajine. Predtým pôsobil ako veľvyslanec na Slovensku a v Česku.
Diplomatické pôsobenie
28. decembera 2018 ho prezident Armen Sarkissian vymenoval za veľvyslanca Arménska na Ukrajine čím skončil svoju misiu v Česku a na Slovensku.
Filipika
Filipika je osobná, ostrá polemika zameraná proti autorovi textu, diela či skutku.
Pojem bol prevzatý z diela gréckeho štátnika a rečníka Demostena, vodcu protimacedónskej strany, ktorým kritizoval Filipa II. Macedónskeho, otca Alexandra Veľkého, a upozorňoval na nebezpečenstvo hroziace z jeho strany v podobe podmaňovania si gréckych štátov. Pojem filipika tak ostal zachovaný ako typ polemických, ba až útočných prejavov, alebo symbol ostrej kritiky.
Pojem sa používa aj v názve, napr. Jana Blahoslava Filipiky proti misomusům, tj. ostré, plamenné reči proti nepriateľom vzdelania.
Filip Mešár
Klubová kariéra
Filip Mešár je odchovancom popradského hokeja. V slovenskej extralige debutoval v sezóne 2020-21, v danom ročníku odohral 36 zápasov, v ktorých sa štyrikrát zapísal do listiny strelcov a pridal ďalších desať prihrávok. Vo vyraďovacej časti naskočil do ďalších pätnástich stretnutí, v ktorých pozbieral štyri body za dva góly a dve asistencie a pomohol Popradu k účasti vo finále, z ktorého ale víťazne vzišiel HKm Zvolen.
V ročníku 2021-22 odohral v drese Kamzíkov 37 stretnutí s bilanciou osem gólov, ku ktorým pridal rovnaký počet asistencií. V play-off zapísal štyri body v šiestich stretnutiach, ale Poprad vypadol už v prvom kole. Na konci sezóny bol draftovaný do NHL, z 26. miesta naňho ukázalo mužstvo Montreal Canadiens.
Za Rangers odohral 52 stretnutí v základnej časti, v ktorých pozbieral 51 bodov za 17 gólov a 34 asistencií. V play-off potom pridal ďalších deväť stretnutí a štyri body.
Reprezentačná kariéra
Na prelome rokov 2020 a 2021 sa zúčastnil majstrovstiev sveta juniorov v kanadskom meste Edmontone, kde patril medzi najmladších hráčov, keď v priebehu turnaja oslávil iba sedemnáste narodeniny. Na juniorský šampionát sa vrátil v roku 2023. Na turnaji zastával funkciu asistenta kapitána a v piatich stretnutiach získal šesť bodov.
Za seniorskú reprezentáciu debutoval v sezóne 2021-22 na Nemeckom pohári. Hneď pri svojej premiére v národnom drese bol menovaný hráčom zápasu.
Francúzske spoločenstvo Belgicka
Francúzske spoločenstvo Belgicka, (francúzsky Communauté française de Belgique), od mája 2011 schválený nový názov valónskym regionálnym parlamentom Federácia Valónsko – Brusel (francúzsky: Fédération Wallonie-Bruxelles), je jedno z troch federatívnych spoločenstiev Belgicka. Jej hlavným mestom je Brusel. Treba uviesť, že nový názov „Federácia Valónsko-Brusel“ nebol schválený parlamentom Francúzskeho spoločenstva Belgicka a tento nový názov nie je uzákonený v belgickej federálnej ústave.
Popis spoločenstva
Francúzske spoločenstvo Belgicka má 4,3 mil. frankofónnych obyvateľov, z ktorých: Frankofónni obyvatelia, ktorí sídlia vo Flámskom regióne, nie sú zarátaní v úradných štatistických číslach Francúzske spoločenstvo Belgicka. Ich počet nie je známy, s ohľadom na neprítomnosť národnosti a vyškrtnutie vo formulároch sčítania ľudu. Odhad frankofónnej populácie vo Flámsku sa pohybuje okolo 120 tis. osôb, okolo 200 tis. alebo okolo 300 tis. osôb.
Federácia Valónsko – Brusel zoskupuje celkom 41 % belgického obyvateľstva. (Na porovnanie: Flámske spoločenstvo zoskupuje 58 % a Nemecky hovoriace spoločenstvo Belgicka 1 % obyvateľov).
Ako naznačuje názov spoločenstva, nie je určené teritoriálne ale personálne, podľa miesta ich sídla. Jednako však, belgická ústava určila hranice pre spoločenstvá, ktoré sa nachádzajú na hraniciach štyroch jazykových regiónov. Mimo týchto svojich hraníc nemajú spoločenstvá žiadne kompetencie.
Oficiálny termín Francúzske spoločenstvo Belgicka znamená rovnako ako aj jeho štátne inštitúcie (parlament, vláda, verejná správa) personálne spoločenstvo.
Kompetencie spoločenstva
Francúzske spoločenstvo Belgicka disponuje vlastnými inštitúciami, parlamentom a vládou. Spoločenstvo prenáša svoje kompetencie vo vzdelaní, kultúre, zdravotníctve, pomoci mládeži a športu plne na frankofónne regióny a dvojjazyčný región Brusel-hlavné mesto pre bruselských frankofónov.
Časť kompetencií Francúzskeho spoločenstva Belgicka bolo prenesených na Valónsky región a Komisiu francúzskych obcí (skr. COCOF). Ide o:
V Bruseli sa kompetencie v citovaných oblastiach zabezpečujú zároveň aj cez „COCOF“ a jeho flámsky ekvivalent „VGC”. Je na rozhodnutí každého občana Bruselu, s ktorými inštitúciami chce jednať. Čo sa týka rôznych rozhodnutí spoločenstiev, „COCOF“ udeľuje autonómiu v spomenutých oblastiach, čo nie je prípad rozhodovania „VGC“.
Ilustrácia rozkúskovania kompetencií: Ak treba deliť stavbu v jej celosti, regióny sú kompetentné vzhľadom na nehnuteľnosť, zatiaľ čo spoločenstvo je kompetentné vzhľadom na kultúrne dedičstvo hnuteľností. Iný príklad: Ak spoločenstvo má kompetenciu pre vzdelanie, je to Valónsky región, ktorý je kompetentný vzhľadom na školskú infraštruktúru a predmetu informatika (cez projekt Cyberclasse) na území fankofónneho regiónu.
Parlament
Valónsky parlament má 94 členov, z nich 75 je valónskych a 19 členov zvolených spomedzi frankofónov z parlamentu Regiónu Brusel-hlavné mesto.
Zloženie valónskeho parlamentu vo volebnom období 2009 – 2014:
Externé odkazy
Stránka Francúzskeho spoločenstva Belgicka
Myers-Briggs Type Indicator
náhľad|upright=2|Tabuľka osobnostných typov s opismi a štyroch protichodných dvojíc
Myers-Briggs Type Indicator (skr. MBTI, prekladá sa ako indikátor druhov osobnosti (podľa) Myersovej a Briggsovej alebo typový indikátor (podľa) Myersovej a Briggsovej) je introspektívny test osobnosti navrhnutý na určenie osobných psychologických preferencií vo vnímaní sveta a tvorbe rozhodnutí. Výsledkom testu je štvorpísmenový osobnostný typ ako "INFJ" alebo "ENTP", ktorý poukazuje na hlavnú osobnostnú dvojicu vlastností - introverzia/extroverzia, zmyslovosť/intuitívnosť, myslenie/cítenie a usudzovanie/vnímanie. Katharine Cook Briggsová a jej dcéra Isabel Briggsová Myersová vytvorili tento test počas 2. svetovej vojny v presvedčení, že tak vôbec po prvý raz pomôžu ženám zaradiť sa do pracovného procesu na čo najefektívnejšie miesto a uspokojujúce z pohľadu zamestnávateľa aj zamestnanca. Ich začiatočné pokusy neskôr prerástli až do vývoja tzv. dotazníka Myers-Briggs Type Indicator (MBTI), ktorý po prvý raz zverejnili oficiálne v roku 1962. MBTI sa vtedy už zameriaval na bežné obyvateľstvo s dôrazom na prirodzene sa vyskytujúce odlišnosti pri jednotlivých druhoch osobností.
Kritériá dotazníka vyplývajú z teórií švajčiarského psychiatra Carla Junga, ktoré po prvý raz boli publikované v jeho knihe Psychologické typy v roku 1921. Test sa často používa v oblasti pedagogiky, pri osobných pohovoroch a výberu zamestnancov, v manželských poradniach a na osobný rozvoj.
Hodnotiaci model MBTI vďačí za svoj ohlas tomu, že pomáha porozumieť tomu, o čo sa jednotlivci pri svojej sebarealizácii usilujú, čo pokladajú za dôležité, ako sa rozhodujú, či ako sa správajú k svojmu okoliu. Táto typológia vychádza z predpokladu, že ľudské správanie nie je náhoda a dá sa predvídať. Na základe týchto pravidelností vieme jednotlivé typy osobností a ich rozdielnosti usporiadať. Rozdielnosti sú úplne prirodzené a neznamenajú nijakú úchylku alebo osobitnosť. Výrok, že život je výsledkom pôsobenia vonkajších okolností, na ktoré nemáme vplyv, neobstojí.
Na hodnotenie slúži psychometrický dotazník navrhnutý tak, aby čo najpresnejšie odmeral psychologické preferencie ľudí s ohľadom na to, ako vnímajú svet vôkol seba a na základe čoho konajú rozhodnutia.
Napriek kritike niektorých odborníkov ako pseudoveda sa MBTI stal koncom 10. rokov trendom. Svoj osobnostný typ je často videný na profiloch niektorých sociálnych sietí, a je taktiež záujmom meme kultúry.
Štyri dvojice osobnosti
náhľad|upright=1.8|Tabuľka osobnostných typov Osobnostný typ Myers-Briggs je označovaný štyrmi protichodnými dvojicami - energia (introverzia a extroverzia), získavanie informácií (zmysly a intuícia), tvorba rozhodnutí (myslenie a cítenie) a životný štýl (usudzovanie a vnímanie). Podľa konceptu MBTI majú tieto dvojice naznačovať náš spôsob rozmýšľania, podľa ktorého vnímame okolnosti, určujeme osobné hodnoty, motivácie, potreby či záujmy.
Získavanie informácií: zmyslové/intuitívne
Náš spôsob získavania informácií je podľa Junga našou iracionálnou, vnímajúcou funkciou, ktorá vjadruje spôsob akým vnímame svet, ako veľmi vnímame neverbálne a nejasné informácie a na čo sa pri vnímaní viac zameriavame.
Rozhodovanie: myslenie/cítenie
Tretia dvojica určuje náš spôsob rozhodovania sa s dôrazom na naše vnútorné uspokojenie a hodnoty. Ide o racionálnu, posudzujúcu funkciu. V niektorých osobnostných teóriách založených na Jungových konceptoch sa táto dvojica nazýva aj logika/etika (napríklad v socionike).
Štruktúra: usudzovanie/vnímanie
Podľa konceptu Karla Junga sa určuje štruktúra životného štýlu podľa našeho spôsobu riešení a organizácie života. Pre MBTI indikátor v poznávacích funkciách táto dvojica zohráva kľúčovú rolu - naša preferencia určuje, či jedinec kladie väčší dôraz na svoju získavaciu (iracionálnu) funkciu alebo rozhodujúcu (racionálnu) funkciu - ktorá sa stane dominantnou funkciou.
Temperamenty
Zakladajúc na Hippokratovej teórií štyroch temperamentov, David Keirsey určil štyri temperamenty založené na osobnostných typoch Myers-Briggs. Kirseyho rozdelenie temperamentov je rozšírené v spoločnostiach najmä v USA pri výbere zamestnancov. Osobnostné typy spočiatku spája do dvoch skupín - všímavý (S, zmyslovo-zameraný) a zamýšľavý (N, intuitívne-zameraný). Podľa toho všímavé typy rozdeluje podľa ich štruktúry (usudzovanie/vnímanie) a zamýšľavé typy podľa ich rozhodovania (myslenie/cítenie).
Poznávacie funkcie
náhľad|upright=1.6|Diagram poznávacích funkcií každého typu osobnosti MBTI.
Tieňový súbor poznávacích funkcií
Poznávacie funkcie podľa Junga využívame všetky s iným zameraním a prioritami. Funkcie, ktoré nie sú v hlavnej štvorici súboru poznávacích funkcií, využívame zriedka a iba za určitých podmienok, zväčša v nepriaznivých podmienkach. Ich využívanie je nám vedomé a energicky-náročné. Tieto funkcie sú pre každý typ zoradené v tieňový súbor poznávacích funkcií, s poradím ako hlavný súbor každého typu, ale s opačným zameraním (Fi-Ne-Si-Te je tieňom Fe-Ni-Se-Ti a naopak). Tieto funkcie vychádzajú na javo pri negatívnych vplyvoch ako je zlá nálada, kritickosť alebo strach. Pri snahe seba-zlepšenia sú tieňové funkcie videné ako negatívne vlastnosti alebo impulzy, ktoré sa majú kontrolovať - nie sú vnímané ako subjekt pozornosti a zlepšenia ako je podradená funkcia v hlavnom súbore funkcií. Pri seba-zlepšení je dôležitá otvorenosť sa z chýb poučiť, zvážiť iné východiská (najmä pri protichodnej funkcií), nájsť si spôsob prevencie a rozptýlenia (najmä pri kritickej a deštruktívnej funkcií), prípadne sa naučiť si zdravo a neurážlivo urobiť zo seba a situácie srandu (najmä pri klamlivej funkcií). Taktiež je ale dobré byť ohľaduplný na "tiene" ostatných, napríklad vedieť kedy prestať, o čom kedy nehovoriť alebo kedy je lepšie počkať na ukľudnenie druhého človeka.
Spojitosti
náhľad|[[Carl Gustav Jung, lekár, koho teórie dali základ MBTI.]]
Socionika
Socionika je teória typov osobností taktiež založená na psychologických teóriách Karla Junga a zdieľa viacero rovnakých vlastností. Socionický aj Myers-Briggský identifikátor definujú šesnásť typov osobností podľa štyroch rovnakých hlavných vlastností. Obidve teórie využívajú teóriu poznávacích funkcií - socionika ich nazýva informačné elementy - a každému typu osobnosti prideluje osem rovnakých vlastností. Zameranie obidvoch teórií je rovnaké, no socionika skúma aj medzi-typové vsťahy, čo originálna teória MBTI nepreberá. Socionika, napriek spájaniu Jungových teórií s teóriou Antonína Kíňskeho o informačnom metabolizme, sa menej vzďaľuje od pôvodných Jungových tvrdení. Teórie Myers-Briggs sú používané ako príklady v pegagogike alebo základ psychologických teórií, no socionika je používaná v niektorých krajinách v profesionálnej psychológií. Napriek spojitostiam sa značne líšia, najmä v ich definíciách funkcií, čo mení typy osobností od seba značne. Myers-Briggs typ je definovaný hlavnou štvoricou protichodných vlastností, zatiaľ čo socionika sa určuje priamo z typov. Niektorí psychológovia tvrdia, že tieto dva typologické systémy nemajú byť spájané, iní vytvorili teórie o spojitostiach funkcií.
Podľa Jungových teórií tvoria poznávacie funkcie, ktoré socionika nazýva informačné elementy. Indikátor Myers-Briggs poníma poznávacie funkcie ako mozgové procesy, ktoré sú ľuďmi používané na chápanie či rozhodovanie. Socionika skúma ako sú každým typom informačné elementy využívané. Definície informačných elementov sa teda môžu líšiť od definícií funkcií MBTI. Tie sú však usporiadané pre každý typ osobnosti iným spôsobom. Socionika nevyužíva súbor poznávacích funkcií a tienené funkcie, namiesto toho využíva systém osobnostných blokov (Model A), kde každá funkcia je po dvoch zaradená do jedného z blokov: ego, id, super-ego a super-id. Hlavný súbor poznávacích funkcií v Myers-Briggs indikátore je v socionike blok ego (dominantná a pomocná funkcia) a super-id (úľavná a podradená funkcia), tienený súbor tvorí blok id (protichodná a kritická funkcia) a super-ego (klamlivá a deštruktívna funkcia).
Teórie prevodu
Uznávaná teória v komunite nadšencov či psychológou je J/P-switch teória, ktorá tvrdí, že socionický typ a Myers-Briggs typ je zhodný podľa funkcií a informačných elementov. Kvôli nesúhlasu štrukturality dominantnej funkcie (vedúceho elementu), spôsobené rozličným vysvetlením danej funkcie v základe teórie, je nutné pri introvertných typoch prepísať štrukturálnu dvojicu (usudzovanie/vnímanie; J/P) na opačné znamienko. Extrovertné typy majú typ zhodný. ESTP v Myers-Briggs indikátore je teda zhodný typ s SLE-ESTp, zatiaľ čo ISTP v Myers-Briggs sa už zhoduje s LSI-ISTj, kvôli funkciám/elementom Ti-Se, ktoré tieto dva typy majú zhodné.
Druhá, menej uznávaná teória hovorí o relatívnej no neúplnej zhodnosti socionického a Myers-Briggského indikátora, kde záleží na neistote racionálnej alebo iracionálnej funkcie. Sociotyp sa určí podľa toho, či je človek viac istý svojou zisťovacou funkciou (zmysly/intuícia) alebo svojou rozhodujúcou funkciou (myslenie/cítenie). Istota v zisťovaciu funkciu značí posledné písmeno p, naopak istota v rozhodujúcu funkciu značí j.
Big Five
Osobnostný model Five Factor Model, určujúci hodnotu extroverzie, otvorenosti, prívetivosti, svedomitosti a neurotizmu, má potvrdené prekrytie s Myers-Briggs modelom v základnej podstate. Hlavným rozdielom je typografia, ktorú model Big Five nemá, a poznávacie funkcie, ktoré sú kľúčové pre infikátor Myers-Briggs. Spojitosti teda nie sú dostatočné na možnosť presného prepisu typov, Big Five sa spája iba s hlavnou štvoricou protichodných vlastností.
Neurotická dvojica
Kvôli neprítomnej dvojici pre neurotickú hodnotu Big Five začala najznámejšia stránka s Myers-Briggs testom - 16Personalities.com - využívať tzv. neurotický indikátor. Ide o piatu protichodnú dvojicu asertivity (A) a turbulencie (T). Človek s typom -A má väčšie sebavedomie a lepšiu schopnosť zvládať negatívne emócie ako stres, strach či úzkosti. Typy -T naopak sú emocionálne reaktívny, menej stabilný a majú malú stresovú toleranciu.
Kritika
Indikátor osobnostných typov Myers-Briggs je často vystavovaný kritike niektorých odborníkov ako metodicky slabá a nedostatočná teória bez dôkazov správnej implementácie, a nedostatku štatistiky. V hodnotách MBTI sú hodnoty štyroch protichodných dvojíc znázornené ako bimodálna vlastnosť, čo by znamenalo že vlastnosti dvojíc sú viac v spoločnosti rozdielne. Vo všeobecnej vede sú osobnostné vlastnosti brané ako normálne rozdelená vlastnosť znázorniteľná na Gaussovej krivke, teda väčšina populácie by mali tieto vlastnosti nerozhodnejšie, "medzi" dvojicou MBTI. Podľa normálnej rozloženosti by bol typ osobnosti pre značnú časť populácie neurčiteľný, prípadne zbytočný.
MBTI taktiež je kritizované za nedostatočnú spojitosť so súvisiacimi systémami a naopak súvisením s nesúvisiacími systémami. Na rozdiel od socioniky, čo je ďaľšia osobnostná teória založená na Jungových konceptoch, MBTI neurčuje model v blokoch (určuje namiesto toho súbor poznávacích funkcií) alebo nehovorí o medzi-typových vsťahoch. MBTI taktiež upustilo od delenia funkcií na racionálne a iracionálne, zameriava sa na úsudkové a vnímačné funkcie (J/P). Prvok životného štýlu je viac spájateľný s Eysenckovým osobnostným dotazníkom ako s Jungovými konceptami, aj keď vo funkciách je ponímaný rovnakým spôsobom.
Problémom testu je nekvalita znovutestovania. Výsledok testu môže pri opätovnom testovaní byť iný ako pri prvom záležiac od situácie alebo nálady. Ďaľším dôvodom pri niektorých je priemernosť hodnôt a slabá preferencia jedného z typov, pričom rozlišné písmeno znamená veľkú zmenu v type či súbore funkcií. V takýchto prípadoch je odporúčané naštudovanie funkcií a ďaľších vlastností daných nerozhodných typov na výber preferovaného.
MBTI je kritizované aj z morálneho hľadiska, kde je neetické niekoho počas výberového konania do zamestnania na základe výsledku dotazníka MBTI vyradiť. Takéto používanie dotazníka je proti zásadám tvorbou testu, ktoré stanovujú, že dotazník nemá byť použitý na limitovanie, obmedzenie alebo kritizovanie niekoho, a nesmie byť upravený na test správnych a nesprávnych odpovedí.
Chrám svätej Sofie (Nesebar)
Chrám svätej Sofie, známy aj ako Bazilika svätej Sofie , alebo Staré biskupstvo je bývalý pravoslávny chrám z 5. storočia nachádzajúci sa v historickom centre mesta Nesebar v Burgaskej oblasti v juhovýchodnom Bulharsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky a je súčasťou Architektonicko-historickej rezervácie Nesebar.
Charakteristika
Budova bola postavená na mieste, ktoré sa pokladá za stred antického Nesebaru   a je najväčšou kostolnou budovou v meste.
Chrám svätej Sofie je jedným z najstarších ranokresťanských kostolov na území Bulharska.
Amfión (sochár)
Amfión bol grécky sochár v 5. storočí pred Kr. Sochár Amfión, syn Akestora z krétskeho mesta Knóssos, sa vyučil u sochárskeho majstra Ptolicha z Aiginy a neskôr bol učiteľom Pisóna z Kalaureie. Činnosť tohto umelca sa datuje približne do polovice 5. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že bol autorom súsošia z bronzu, ktoré videl medzi votívnymi darmi v Delfách: „''Kyrénčania uložili v Delfách ako dar sochu Batta na voze, podobu onoho muža, ktorý ich na lodiach priviedol z Théry do Líbye. Vozatajom na korbe je Kyréné, na voze samom stojí Battos, ktorý korunuje Libyu. Súsošie zhotovil Akestorov Amfión z Knóssu.''“
Chrám svätej Sofie (Nesebar)
Dejiny
Bazilika bola postavená na prelome 5. a 6. storočia. Prvá stavebná úprava budovy prebiehala na prelome 6. a 7. storočia a v tomto období bola do stavby budovy pridaná mramorová doska s citátom zo Žalmu 102 z Biblie, ktorá ale pôvodne pochádza pravdepodobne z inej budovy, prípadne zo staršej nedochovanej časti chrámu. Do dnešného vzhľadu bola budova upravená pri prestavbe v 9. storočí.
Amfión (sochár)
Niektorí znalci umenia sa medzi jeho diela pokúsili pripísať, ale nesprávne, Vozataja delfského, niektoré reliéfy na chráme Héfaisteióne v Aténach a dve rímske kópie hláv Batta, ktoré sa ale štýlom zhotovenia približujú skôr k práci Miróna.
Chrám svätej Sofie (Nesebar)
Dejiny
V priebehu stredoveku chrám fungoval ako hlavný biskupský chrám metropolitnej eparchie so sídlom v Nesebare a fungoval ako rezidencia nesebarského metropolitu.
V roku 1257 počas napadnutia mesta bol chrám vykradnutý benátskymi pirátmi pod vedením Giacoma Dora a pri tejto príležitosti boli ukradnuté relikvie svätých, ktoré boli odnesené najskôr do Carihradu a neskôr do kostola svätého Salvátora v Benátkach, kde sa dodnes nachádzajú. Konkrétne sa jedná o telo svätého Teodora, ruka a čeľuste svätého apoštola Andreja, lebka svätého Sixta a ruka svätého Bartolomeja.
V roku 1441 bola v kostole pochovaná byzantská princezná Mataisa Kantakuzina Paleologina, pričom nápis na jej náhrobnej doske sa zachoval až do súčasnosti a teraz sa nachádza v nesebarskom archeologickom múzeu.
Bazilika svätej Sofie fungovala ako chrám do konca 18. storočia.
Dnes patrí budova k jedným zo symbolov mesta Nesebar a je jednou z hlavných turistických atrakcií.
Atlantická charta
thumb|Atlantická charta. Atlantická charta bolo spoločné prehlásenie USA a Spojeného kráľovstva z 14. augusta 1941 podpísané v Ship Harbour na Newfoundlande, v ktorom vyjadrovali zásady svojej politiky v nasledujúcom období počas druhej svetovej vojny. Neskôr 24. septembra 1941 bolo spresnené znenie tejto zmluvy podpísané zástupcami Sovietskeho zväzu, Juhoslávie, Česko-Slovenska, Poľska, Belgicka, Holandska, Nórska, Grécka, Luxemburska a Francúzska, ktoré boli súčasťou rozsiahlej vznikajúcej koalície krajín bojujúcich proti nacistickému Nemecku. Vyhlásenie bolo základom mnohých ďalších dokumentov a neskôr naň nadväzovala aj charta OSN.
Dokument podpísal 14. augusta 1941 prezident USA F. D. Roosevelt a britský ministerský predseda W. Churchill na spoločnom stretnutí na palube vojnovej lode vo vojenskom prístave Ship Harbour na Newfoundlande. Pôvodne nešlo o žiadny formálny dokument, ale o neformálne stanovené ciele a snahy do budúcnosti. Vo vyhlásení sa hovorilo o neuznaní akýchkoľvek územných ziskov v dôsledku prebiehajúcej vojny, tiež o uvoľnení obchodných obmedzení a podpore politickej slobody národov. Napriek vyhláseniu USA v tej dobe ešte vojensky nijak významne do vojny nezasiahli. Ich vojenská účasť sa začala po 7. decembri 1941, keď bola japonským loďstvom napadnutá jeho námorná základňa na Pearl Harbore.
K zneniu dokumentu sa pridalo v auguste viacero krajín v tej dobe okupovaných Nemeckom a Talianskom, ktorých exilové vlády sídlili v Spojenom kráľovstve. Zároveň sa k nej pridal aj Sovietsky zväz, ktorý bol napriek predošlému paktu o priateľstve v júni napadnutý nemeckými silami.
V skratke malo vyhlásenie 8 bodov:
Cumulonimbus capillatus
right|thumb|Cumulonimbus capillatus nad Štokholmom Cumulonimbus capillatus (Cb cap) je búrkový oblak typu kumulonimbus, ktorý má vo svojej hornej časti zreteľnú riasovitú či vláknovitú štruktúru obakov typu cirrus v podobe nákovy, chocholu alebo neusporiadaného chumáča. K prejavom počasia súvisiacim s oblakmi tohto typu patria prudké dažďové zrážky alebo búrky sprevádzané často prudkými poryvmi vetra a niekedy krupobitím. Pozorovať je tiež možné zrážkové pruhy, ktoré sa nazývajú virga.
Ázijská hádzanárska federácia
Ázijská hádzanárska federácia (, skr. AHF) je medzinárodná strešná organizácia pre ázijskú hádzanú a plážovú hádzanú. Federácia bola založená v roku 1976 a združuje 44 národných hádzanárskych federácií. Sídli v Kuvajt City, v Kuvajte, a jej prezidentom je šejk Ahmed Al-Fahad Al-Sabah z Kuvajtu. AHF je jednou zo šiestich členských konfederácií Medzinárodnej hádzanárskej federácie (IHF).
Dejiny
S myšlienkou vytvorenia hádzanárskej štruktúry v Ázii prišiel šejk Ahmed Al-Fahad Al-Sabah (vtedajší kuvajtský šéf športovej delegácie) v roku 1974 v Teheráne počas organizovania Ázijských hier 1974. O 2 roky neskôr26. januára 1976sa konalo stretnutie zástupcov 14 hádzanárskych federácií za účelom vytvorenia ázijskej kontinentálnej organizácie. V roku 1977 organizovala AHF svoje prvé podujatieMajstrovstvá Ázie v hádzanej.
Brassac (Tarn-et-Garonne)
Brassac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tektaios
Tektaios bol grécky sochár v 6. storočí pred Kr. Tektaios, syn Dionysa, bol žiakom sochárskych majstrov Dipoina a Skyllida a neskôr učiteľom Kallóna z Aiginy. Tento umelec neznámeho pôvodu tvoril približne v 2. polovici 6. storočia pred Kr. Grécky cestovateľ Pausanias vo svojej sprievodcovskej príručke po Grécku uvádza, že spolu so svojim bratom Angeliónom zhotovili sochu boha Apolóna (zrejme tzv. chryselefantinovou technikou) na ostrove Délos: „''Angelión a Tektaios, synovia Dionysa, ktorí zhotovili pre Délčanov Apolóna, vytvorili na jeho ruky tri Charitky. Rovnaký počet týchto bohýň majú tiež Aténčania pri vchode na Akropolu; vykonávajú pri nich slávnosť verejnosti neprístupnú.''“
Podobizeň tejto sochy bola zobrazená na aténskych bronzových minciach. Na ostrove Délos boli objavené fragmentárne nápisy z neskorších storočí, obsahujúce aj inventár chrámu, ktorý podľa znalcov zrejme uvádzajú i túto sochu. Podľa kresťanského spisovateľa Athénagora boli bratia Tektaios a Angelión aj autormi sochy bohyne Artemidy.
Cesta I. triedy 2 (Česko)
Cesta I. triedy 2 je cesta I. triedy v Česku, ktorá spája hlavné mesto Praha s mestami Kutná Hora a Pardubice. Meria 87,026 km a vznikla prekategorizovaním bývalých ciest II. triedy 333 a 322.
Bressols
Bressols je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vinogradov
Vinogradov môže byť:
Kuélap
Kuélap alebo Cuélap je opevnená osada nachádzajúca sa v horách neďaleko miest María a Tingo v južnej časti regiónu Amazonas v Peru. Postavila ju kultúra Chachapoyas v 6. storočí n. l. na hrebeni s výhľadom na údolie Utcubamba. Nachádza sa v nadmorskej výške približne 3000 m.n.m.
Architektúra
Kuélap je dnes už opustené opevnené sídlisko s rozlohou asi 6 hektárov, ktoré má od severu na juh 584 m a v najširšom mieste 110 m. Múry sú vysoké 10 až 20 m, murivo je z jemne opracovaných vápencových kvádrov (niektoré kvádre môžu vážiť až 3 tony).
Mesto má tri vstupy: dva na východe, druhý na západe. Hlavný vchod má lichobežníkový tvar a mohol mať valenú klenbu. Ten sa zužuje, až umožňuje prechod iba jednej osobe.
Päť a pol metra vysoká stavba, dnes známa ako "El Tintero" (španielsky "kalamár") alebo "Templo Mayor" ("hlavný chrám"), na juhozápade osady má tvar obráteného kužeľa. Našli sa tu obradné archeologické pozostatky a predpokladá sa, že stavba mohla slúžiť ako slnečné observatórium.
Na severozápade sa nachádza sektor známy ako "Pueblo Alto" (španielsky "vysoké mesto"), do ktorého sa vchádza dvoma úzkymi vchodmi cez múr vysoký 11,5 m. Na sever od Pueblo Alto sa do výšky 7 m týči vežovitá stavba s názvom "Torreón" ("veľká veža"); mohla slúžiť na obranné účely, keďže sa v nej našli kamenné zbrane.
Nachádzajú sa tu aj kamenné vodné kanály, o ktorých sa predpokladá, že zásobovali osadu vodou z prameňa na vrchole hory.
História
náhľad|Pohľad na časť archeologickej lokality
Raná história
Ľudské osídlenie lokality sa začína v 5. storočí n. l., ale väčšina stavieb bola postavená medzi rokmi 900 a 1100 n. l. Mesto mohlo mať približne 3000 obyvateľov, ale v roku 1570 bolo opustené v dôsledku španielskeho dobývania. Následne mesto chátralo a bolo pokryté porastom stromov.
Moderná história
Kuélap náhodne znovuobjavil v roku 1843 Juan Crisóstomo Nieto, sudca z mesta Chachapoyas, následne v roku 1870 Antonio Raimondi vykonal prieskum lokality.
V roku 1881 lokalitu navštívil bádateľ Charles Wiener. V roku 1939 skúmal lokalitu francúzsky generál Louis Langlois a napísal podrobný opis hlavných budov. Kuélap skúmali aj archeológovia Ernst Middendorf (1887); Adolf Bandelier (1940); manželia Henry a Paule Reichlenovci (1948); a Arturo Ruíz (1972).
Od 80. rokov 20. storočia pokračovalo vo vykopávkach a výskumoch v Kuélape mnoho peruánskych a zahraničných archeológov.
OŠFK Šarišské Michaľany
OŠFK Šarišské Michaľany je slovenský futbalový klub z obce Šarišské Michaľany, hrajúci v 3. slovenskej futbalovej lige.
Ranná show
Ranná show alebo ranná šou môže byť:
Zoznam obcí departementu Eure-et-Loir
Kompletný zoznam 403 obcí departementu Eure-et-Loir.
Cesta I. triedy 3 (Česko)
Cesta I. triedy 3 je cesta I. triedy v Česku spájajúca diaľnicu D1 s Benešovom, Táborom, Českými Budejovicami a Rakúskom. Meria 155 km a vedie po nej európska cesta 55.
Pôvodná trasa medzi Prahou a Benešovom, rovnako ako niektoré ďalšie pôvodné úseky sú dnes označené ako cesta II/603.
Cesta I. triedy 4 (Česko)
Cesta I. triedy 4 je cesta I. triedy v Česku spájajúca Prahu so Strakonicami a Nemeckom. Meria 113 kilometrov.
Na úseku Jíloviště-Dubenec je cesta označená ako rýchlostná cesta R4. V okolí obcí Milín a Mirotice je cesta vystavaná ako polovičný profil budúcej R4.
Ein Stein Blues
Ein Stein Blues je druhý štúdiový album slovenskej folkovej skupiny Jednofázové kvasenie. Vyšiel v roku 1994 ako jeden z prvých titulov začínajúceho vydavateľstva Pavian Records. Album bol vydaný ako CD a MC.
Tento prevažne akustický album nahralo Jednofázové kvasenie (Dušan Valúch, Miloš Janoušek a Karol Svozil) v spolupráci s ďalšími hosťujúcimi hudobníkmi (Stanislav Dobrovič, Milan Tedla, Vlado Mrázko, Martin Chrobák). Z dôvodu zaneprázdnenosti v iných hudobných projektoch sa dlhoročný spoluhráč Fedor Frešo na albume objavil len v jednej skladbe („List Ježiškovi“), ktorá zostala z nahrávania debutovej platne a pôvodne bola určená pre nikdy nevydaný vianočný singel.
Autormi všetkých piesní sú Dušan Valúch a Miloš Janoušek. Album sa nahrával v októbri až novembri 1994 v štúdiu Spirit Art v Bratislave pod dohľadom zvukového režiséra Fera Petrisku. Autorom fotografií je Ján Lörincz.
Reedícia
Reedícia albumu vyšla v roku 2012 u Pavian Records ako digipak, s rovnakými skladbami, ale s inou titulnou fotografiou než bola na pôvodnom vydaní. Pri príprave reedície sa totiž zistilo, že pôvodné fotografie obalu sa stratili, preto boli použité iné zábery z tej istej fotosession.
Cesta I. triedy 6 (Česko)
Cesta I. triedy 6 je cesta I. triedy v Česku spájajúca Prahu s Karlovymi Varmi a Nemeckom. Meria 127 kilometrov.
V Karlovych Varoch a na obchvate Chebu je cesta označená ako rýchlostná cesta R6.
Krvná žaloba
Krvná žaloba alebo rituálna vražda je povera alebo obvinenie, podľa ktorého Židia používajú krv nežidov (kresťanov alebo moslimov) pre bližšie nešpecifikované rituálne účely. Získanie krvi bolo zvyčajne spájané s vraždou (často malo ísť o kresťanské deti). Krv mala byť použitá na prípravu macesu počas Pesachu alebo iných veľkonočných rituálov alebo na liečenie.
Dejiny
Po prvý raz sa krvná žaloba objavuje, iba v literárnej forme, v diele Flavius Iosephusa Proti Apiónovi. Hoci prvé náznaky pochádzajú z 11. storočia z Nemecka, prvý doložený prípad krvnej žaloby je z anglického Norwichu z roku 1144. Následne sa prípady vyskytli vo Francúzsku (1171) a Španielsku (1182). Krvná žaloba sa následne rozšírila po Európe. Oficiálne miesta ako cisár Fridrich II. a pápež Inocent IV. odmietli tvrdenie, že by židia používali ľudskú krv. Obvinenia sa však vyskytovali aj naďalej.
Počas novoveku sa prípady krvnej žaloby presunula viac na východ (Poľsko, Litva). Ako sa situácia v Poľsku zhoršovala, prípadov sa vyskytovalo čoraz viac. Poľskí židia dokonca vyslali posolstvo ku Svätej stolici. V Rusku sa prvý prípad vyskytol v roku 1799 (Alexandr Nikolajevič Golicyn 6. marca 1817 v obežníku rozposielanom gubernátorom napísal: „‚jeho cárske veličenstvo berúc do úvahy, že také obvinenia i minulosti neraz vyvrátené boli nestranným vyšetrovaním… prikazuje, aby sa v budúcnosti židia neobviňovali z vraždenia kresťanských detí na základe predsudku, že potrebujú kresťanskú krv.‘“ )., od 70. rokov 19. storočia (podobne ako inde vo svete) boli tieto obvinenia súčasťou moderného antisemitizmu. Vychádzali knihy, ktorých autori ako samozvaní experti čerpali z minulých prípadov, napr. Talmud in der Theorie und Praxis (Regensburg, 1866) a Le mystère du sang chez les Juifs de tous les temps (Paris, 1859). Svedectvá týchto autorov pred súdmi (ktoré riešili obvinenia z krvnej žaloby) boli vyvrátené odborníkmi. V 20. storočí bola krvná žaloba využívaná v nacistickej propagande, napr. v týždenníku Der Stürmer (vydavateľ Julius Streicher).
V arabských krajinách sa vyskytol známy prípad v Damasku v roku 1840. Dozvuky prípadu sa v knižnom a v televíznom spracovaní vyskytovali aj po roku 2000.
Slovensko
Najstaršie obvinenie z krvnej žaloby z územia Slovenska pochádza z roku 1494 z Trnavy. Všetkých 14 obvinených bolo upálených, jeden z nich pochádzal zo Senca. Ďalšie sa vyskytovali v roku 1529 v Hlohovci (Mojžiš alebo Rúfus bol obvinený z vraždy dieťaťa a obesený), Pezinku (obvinenie z rituálnej vraždy kresťanského chlapca Johanna Meilingera, 30 mužov a žien bolo upálených; obvinenie pravdepodobne zinscenoval pezinský gróf, ktorý bol zadĺžený ) a opäť v Trnave (v súvislosti s prípadom v Hlohovci, trnavskí židia boli obvinení zo spoluúčasti, boli mučení a popravení). Údajnému mučeníkovi postavili pri mestskej bráne sochu, ktorá stála ešte okolo roku 1850. V roku 1764 v Orkucanoch (dnes miestna časť Sabinova) našli zavraždeného päťročného syna miestneho roľníka Jána Ballu. Obvinili z nej šocheta Jakuba Mosesa Jozefoviča a ďalších dvoch židov. Jozefovič bol umučený v januári 1765, celkovo bolo obvinených 30 ľudí (aj z iných obcí, napr. Samuel Michalovič pochádzal z Veľkého Šariša, patril medzi prepustených ). Po protestoch bratislavskej židovskej obce u Márie Terézie, cisárovná obvinenia zrušila. Z roku 1788 pochádza krvná žaloba z Komárna.
V 19. a 20. storočí sa obvinenie vyskytli v Košicach, Bratislave , 1899 Námestove , 1902 Levoči (šochet obvinený z vraždy dieťaťa, súd však potvrdil jeho nevinu). Počas medzivojnového Česko-Slovenska sa krvná žaloba vyskytla v Beluši v roku 1922, kde sa našla utopená slúžka Margita Petríková, ktorá slúžila u židovského obchodníka Samuela Löwenbeina. Obvinenie neprerástlo do konkrétnej žaloby.
OHF
OHF môže byť: