cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andrej Nikolajevič Tupolev
Komerčné letectvo
Tupolev zomrel krátko predtým, 23. decembra 1972, bol pochovaný na Novodievčom cintoríne v Moskve.
Ocenenie
Počas svojej kariéry navrhol a viedol výrobu u viac ako 100 typov lietadiel, z ktorých 70 prešlo do sériovej výroby. Niektoré zmenili 78 rekordov vo svetovom letectve. Ako uznanie jeho práci bol Tupolev vyhlásený za čestného člena Britskej kráľovskej leteckej spoločnosti – Royal Aeronautical Society a Amerického Inštitútu Letectva a Astronautiky – American Institute of Aeronautics and Astronautics.
Diaľnica A10 (Chorvátsko)
Diaľnica A10 je rozostavaná diaľnica v Chorvátsku, ktorá vytvorí spojku medzi diaľnicou A1 a bosniansko-hercegovinskou štátnou hranicou pri meste Metković. Hoci bude diaľnica dlhá len 4,6 kilometra, bude dôležitou súčasťou Paneurópskeho koridoru Vc. Nárast jej významu sa očakáva po dobudovaní diaľnice A1 v Bosne a Hercegovine, čím spoločne preberú dopravu ku Jadranu zo Slavónska, časti Srbska a južného a juhovýchodného Maďarska.
Výstavba
Celková plánovaná dĺžka diaľnice je 4,6 kilometra a okrem križovatky Metković (s A1) je plánovaný aj výjazd pri obci Kula Norinska, ktorý A10 napojí na štátnu cestu 62. V júli 2010 bola ministerstvom životného prostredia schválená projektová dokumentácia diaľnice a následne sa začalo s výstavbou. Spoločnosť HAC plánuje diaľnicu otvoriť spoločne s úsekom diaľnice A1 Vrgorac-Ploče v júni roku 2012.
Súčasťou diaľnice mal pôvodne byť aj úsek Metković-Ploče, no nakoniec bolo rozhodnuté, pravdepodobne z finančných dôvodov, postaviť ho ako rýchlostnú cestu a zaradiť ho do cestnej siete ako štátnu cestu 425.
Dňa 24. novembra 2010 spoločnosť HAC podpísala zmluvu o pôžičke sumy 60,63 milióna € od Európskej banky pre obnovu a rozvoj. Spoločnosť plánuje postaviť túto diaľnicu do polovice roka 2013.
Mýto
V technických podkladoch, ktoré boli predložené na schválenie, sa uvádza plánovaná mýtnica neďaleko obce Čarapine, čo vytvára predpoklady, že diaľnica bude aj napriek svojej dĺžke necelých 5 kilometrov zaradená do chorvátskeho mýtneho systému.
Poruchy očných svalov, binokulárnych pohybov, akomodácie a refrakcie (MKCH-10)
H49 - H52: Poruchy očných svalov, binokulárnych pohybov, akomodácie a refrakcie je položka z medzinárodnej klasifikácie chorôb. Patrí do VII. kapitoly MKCH-10 - Choroby oka a jeho adnexov.
Nezahŕňa:
H49.9 - Nešpecifická paralytická škuľavosť
Pascha
Pascha môže byť:
1158 Luda
1158 Luda je planétka s priemerom 21 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 31. augusta 1929.
Medzinárodná asociácia atletických federácií
Svetová atletika alebo do roku 2015 Medzinárodná asociácia atletických federácií alebo Medzinárodná atletická asociácia (, skrátene IAAF) je najvyššia svetová organizácia riadiaca atletiku. Bola založená v roku 1912 sedemnástimi federáciami. V súčasnosti ju tvorí 212 atletických federácií a medzi nimi aj Slovenský atletický zväz.
Zvěrotice
Zvěrotice je obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 380 obyvateľov, z toho 193 mužov a 187 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 39,1 roka, ženy 41,3 roka).
Salmanasar III.
Dobyl celé územie Sýrie okrem Damasku (pozri bitka pri Karkare), Palestíny, južnú Anatóliu, severozápadný a západný Irán (médske kmene, niektoré perzské štáty, dočasne krajinu Mannejcov), chaldejské štáty v Prímorí, dočasne dobyl nový štát Urartu. Dobyté územia zatiaľ ešte boli len poplatné územia, nie priamo asýrske provincie. V rokoch 827 – 824 pred Kr. čelil až do svojej smrti veľkému vnútroštátnemu povstaniu na čele s jedným z jeho synov. O vláde Salmanasara vieme veľa vďaka Čiernemu obelisku z Kalchu.
Gelles
Gelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Istič
thumb|right|2 pólový istič
Istič je elektrické zariadenie, ktoré v prípade, keď ním začne tiecť prúd väčší ako je určený (nadprúd alebo skrat), automaticky odpojí prívod elektrického prúdu do elektrického obvodu (resp. spotrebiča) a tým bráni jeho preťaženiu, ako aj prípadnému zasiahnutiu osôb. Jeho hlavnou výhodou oproti poistke je, že je ho možné znova zopnúť a používať bez potreby výmeny jeho častí. Ističe sa vyrábajú pre rôzne prúdové zaťaženie - od menších, ktoré slúžia na ochranu napríklad len bytu, či domu, až po veľké ističe ochraňujúce vysokonapäťové vedenia privádzajúce prúd pre celé mesto.
Rozdelenie ističov
right|thumb|Vysokonapäťový 3-fázový vypínač na 1200A a 115 000V Rozdeľujú sa podľa: Spôsobu zhasínania oblúka na: Počtu pólov na: Veľkosti menovitého prúdu na: Druhu prúdu na: ''Vypínacej charakteristiky na ističe na istenie: Spôsobu ovládania na:
Funkčné časti ističov
Aby prístroj mohol pôsobiť ako istič v obvode s nízkym napätím, musí mať:
Kontaktová sústava
Dimenzuje sa na trvalý prenos menovitého prúdu a musí vydržať aj krátkodobé zaťaženie skratovým prúdom. Pri malých ističoch môže byť kontaktová sústava jednoduchá alebo mostíková s jedným až dvoma prerušeniami. Malé hmotnosti pohyblivých kontaktov umožňujú dosiahnutie veľkých vypínacích rýchlostí kontaktov. Kontakty sa vyrábajú zo zliatiny striebra s prísadami, ktoré zvyšujú ich tepelnú vodivosť. Pri stredných a veľkých ističoch sa používajú najmä palcové kontakty. Ich tvar sa navrhuje tak, aby pri vypínaní skratového prúdu nenastalo zvýšenou teplotou ich zvarenie. Konštrukcia musí umožňovať jednoduchú a rýchlu výmenu kontaktov. Moderné ističe sú vybavené pomocnými mostíkovými kontaktmi.
Ovládací a voľnobežný mechanizmus
Malé a stredné ističe sa ovládajú ručne. Pri veľkých ističoch môže byť ručné ovládanie kombinované so strojovým pohonom. V zopnutej polohe sa systém zabezpečuje zámkou voľnobežky.
Spúšte
Sú to zariadenia, ktoré svojím účinkom zabezpečujú pôsobenie voľnobežného mechanizmu vtedy, ak prúd v obvode zmení svoju veľkosť pod alebo nad nastavenú hodnotu. Spúšť vytvára prúdová dráha (cievka, bimetal) a vybavovací mechanizmus (kotva). Spúšť sa skladá z elektrickej časti (cievka elektromagnetu) a mechanickej časti (kotva elektromagnetu). Ak cievkou prechádza plný prúd hlavného obvodu, spúšť je označovaná ako primárna. Ak sú prúdy v obvode veľké, alebo treba spúšť galvanicky oddeliť od siete, napája sa spúšť z prístrojového transformátora a je označovaná ako sekundárna. Čas reakcie spúšte závisí od veľkosti prechádzajúceho nadprúdu, preto sa nazýva závislá spúšť. Niektoré druhy ističov majú zabudovanú kataraktovú spúšť. Je to elektromagnetická spúšť s hydraulickým oneskorovacím zariadením z nemagnetického materiálu. Puzdro je naplnené kvapalinou s nízkym bodom tuhnutia a nachádza sa v ňom pohyblivé jadro z feromagnetického materiálu, ktoré je pružinou tlačené do zadnej polohy.
Pri vypínaní skratového prúdu pôsobí spúšť elektromagnetická. Magnetické pole vytvorené cievkou, ktorou prechádza skratový prúd, dosť veľké na to, aby pritiahlo kotvu pôsobiacu na zámok voľnobežného mechanizmu aj napriek veľkej vzduchovej medzere. Pôsobenie spúšte v tomto prípade je časovo nezávislé.
Pri vypínaní nadprúdu pôsobí spúšť ako oneskorovacia. Bimetalom preteká nadprúd, ktorý pomaly zohrieva bimetal. Bimetal sa zohreje v závislosti od veľkosti nadprúdu a času pôsobenia, čím vyvolá mechanické pôsobenie na kotvu vybavovacieho mechanizmu, ktorý dá pokyn na vypnutie ističa.
right|thumb|Prierez ističom
Činnosť
Všetky ističe majú tú istú funkciu, ale ich parametre sa líšia v závislosti na napäťovej triede, veľkosti medzného prúdu a druhu ističa. Istič musí rozpoznať chybu; v nízkonapäťových je to vo vnútri samotného ističa, vysokonapäťové majú oddelené zariadenia na odhalenie nadprúdu alebo skratu. Ak je chyba odhalená, kontakty v ističi sa musia rozpojiť aby sa tým zamedzilo prechádzanie prúdu. Niektoré používajú mechanickú energiu na rozpojenie kontaktov, iné energiu zo samotného nadprúdu, napríklad pre rôzne cievky. Ak je dodávka prúdu prerušená, môže vzniknúť elektrický oblúk, ktorý je rušený/zhasínaný v zhasínacej komore. Nakoniec ak je obvod bezpečne rozpojený, kontakty môžu byť opäť spojené aby sa obnovila dodávka prúdu.
Zhasínanie elektrického oblúka
Rýchle a spoľahlivé zhasínanie oblúka zabezpečuje zhasínacia komora, ktorú obsahuje každý istič. Pri starších typoch ističov sa využívali komory s pólovými nadstavcami a zhasínacou cievkou - tento spôsob sa používa iba pri ističoch na jednosmerný prúd. V súčasnosti sa používajú deiónové zhasínacie komory. Elektrodynamické sily vyvolané prúdovou slučkou vháňajú oblúk do zhasínacej komory. Medzi kovovými doskami sa oblúk rozdelí na väčší počet oblúkov, spojených do série. Prudkým zväčšením dĺžky oblúka narastá celkový odpor vodivej dráhy a intenzívne ochladzovanie. V dôsledku toho nastáva deionizácia a oblúk sa zhasína. Ďalšie zväčšenie účinnosti zhasínania sa dosiahne zväčšením rýchlosti vypínania pohyblivých kontaktov. Ak sa oblúk zapáli v čase do 5ms od vzniku skratu a zhasínacia komora má dostatočný počet deliacich komôr, istič môže mať obmedzovací účinok. Táto úprava umožňuje zvýšenie vypínacieho prúdu malých ističov až na 10kA.
Iné projekty
Sulake
Európska kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 2001
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 2001 bola európska kontinentálna kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách sveta žien 2001, organizovaná Európskou hádzanárskou federáciou, ktorej sa zúčastnilo 19 európskych družstiev. Tie súťažili o 7 postupových miest na záverečný turnaj v kvalifikácii a následnom play-off. Nováčikmi kvalifikácie boli Dánsko, Faerské ostrovy, Nemecko a Rakúsko.
Prebiehala od 25. novembra 2000 do 27. mája 2001. Na finálový turnaj postúpili víťazi play-off.
Priamy postup
Priamo z Európy postúpili hostiteľská krajina, víťaz MS 1999 a 6 najlepších družstiev z ME 2000:
Kvalifikácia
25. november3. december 2000
Play-off
19.27. máj 2001
Lichobežník
Lichobežník (zastarano trapéz) je štvoruholník s dvoma rovnobežnými a dvoma rôznobežnými stranami.
Delenie
Lichobežník sa delí na:
Názvy strán
Pomenovanie strán je podobné ako u rovnoramenného trojuholníka. Vzájomne rovnobežné strany sa nazývajú základne a ostávajúce dve rôznobežné strany ramená.
Vlastnosti
Uhlopriečky všeobecného lichobežníka sa navzájom nedelia a nepretínajú sa na strednej priečke lichobežníka.
Veľkosť strednej priečky (spojnica stredov ramien) lichobežníka je rovná aritmetickému priemeru veľkostí základní
Obsah lichobežníka
Lichobežník je určený štyrmi prvkami, napr. dĺžkami jeho strán. Z nich je možné určiť aj jeho výšku,
kde s je polovičný obvod.
Obvod všetkých (rovnoramenného, pravouhlého, všeobecného) lichobežníkov o=a+b+c+d
Obvod iba rovnoramenného lichobežníka o=a+2b+c
kde písmeno b je rameno lichobežníka.
Ak majú ramená rovnakú veľkosť, tzn. |AD|=|BC|, tak potom ide o rovnoramenný lichobežník. Rovnoramenný lichobežník je osovo súmerný podľa jedinej priamky, spojnice stredov základní, takže uhly pri základniach sú zhodné. Preto je rovnoramenný lichobežník tetivovým štvoruholníkom.
Lichobežník je definovaný pomocou rovnobežnosti, takže je to afinitný pojem. Afinita zobrazuje lichobežník opäť na lichobežník.
Jozef Škultéty (lesný inžinier)
Jozef Škultéty (* 14. február 1909, Sihla - † 18. január 1989, Banská Štiavnica) bol lesný inžinier a vysokoškolský pedagóg.
Životopis
Študoval na Štátnej vyššej lesníckej škole v Banskej Štiavnici (1925-1929), na lesníckom odbore VŠZ v Brne (1931-1937). Roku 1937 získal titul Ing., v roku 1946 sa stal mimoriadnym vysokoškolským profesorom. Pôsobil ako pracovník Správy štátnych lesov a majetkov Kraslicoach, ako profesor Štátnej vyššej lesníckej školy v Banskej Štiavnici (1939-1945), riaditeľ Štátnej vyššej drevársko-piliarskej školy v Žarnovici (1932-1945), riaditeľ Štátnej vyššej lesníckej školy v Banskej Štiavnici (1948-1951), vedecký pracovník v Zbraslavi nad Vltavou, vo Zvolene (1959-1975), súčasne vedúci výskumnej stanice lesného hospodárstva v Banskej Štiavnici (1964-1966). Účastník SNP, väzeň koncentračných táborov. V tvorivej činnosti sa zameriaval na ochranu lesov a poľovnícky výskum. Zaoberal sa históriou poľovníctva a rybárstva v banskoštiavnickej oblasti, podieľal sa na vytváraní slovenskej poľovníckej terminológie. Prispieval odbornými článkami do časopisov. Vypracoval heslá o poľovníctve do Encyklopédie Slovenska (1977-1982). Člen a funkcionár odborných inštitúcií, predseda redakčnej rady Poľovníckeho zborníka. Nositeľ vyznamenaní.
Ucel
Ucel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Ucel má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Juraj Lipka
Juraj Lipka (* 9. máj 1975) je slovenský šachový medzinárodný majster. Najvyššie ELO dosiahol v roku 2003 2442 bodov, v aktuálnej listine (október 2012) má 2441 bodov. Trénoval ho Ondrej Rintel.
Diaľnica A3 (Chorvátsko)
Diaľnica A3 je 306,4 km dlhá diaľnica v Chorvátsku, ktorá spája hraničný priechod Bregana s hlavným mestom Záhreb a pokračuje Posávskou oblasťou až k srbskej štátnej hranici pri obci Lipovac.
Diaľnica sa nachádza na trasách troch európskych ciest. Po celej dĺžke diaľnice vedie E70 a na úseku Buzin-Ivanja Reka E65 a E71. Na slovinskom území na ňu nadväzuje tamojšia diaľnica A2, v Srbsku zas diaľnica A3.
Diaľnica A3 je spoplatnená na dĺžke asi 280 kilometrov. Výnimku tvorí len obchvat mesta Záhreb na 26 kilometrovom úseku Jankomir-Ivanja Reka, ktorý je bez úhrady. Mýtne poplatky sa vyberajú v mýtniciach, ktoré sa nachádzajú na každom výjazde, respektíve na konci spoplatneného úseku. Priemerná cena za kilometer je približne 0,35 chorvátskej kuny. Diaľnicu A3 spravuje na celej jej dĺžke štátna spoločnosť Hrvatske autoceste d.o.o. (HAC).
Diaľnica bratstva a jednoty
Moderná spojnica medzi hlavnými mestami väčšiny juhoslovanských zväzových republík bola naprojektovaná koncom 40. rokov 20. storočia, pričom jej výstavba začala 1. apríla 1948. V tom čase sa budovala ako dvojpruhová cesta a na stavbe sa podieľalo okolo 300 tisíc mladých ľudí a vojakov Juhoslovanskej ľudovej armády. 382 kilometrov novej cesty medzi Belehradom a Záhrebom otvorili 27. júla 1950. V pláne bola i dostavba úsekov do Ľubľany a Skopje, no uprednostnená bola výstavba ciest v najchudobnejšej zväzovej republike Bosna a Hercegovina, čo viedlo ku vzniku tzv. Cestnej aféry.
Nová cesta síce bola nazývaná ako diaľnica (, resp. ), no v skutočnosti išlo o klasickú dvojpruhovú cestu s úrovňovými križovaniami. Povrch cesty bol rôzny, väčšinou sa používali zmesi betónu, asfaltu, no na niektorých úsekoch sa povrch vozovky vyložil kameňmi.
Diaľnica bratstva a jednotnosti bola pôvodne projektovaná na hustotu dopravy približne 9 tisíc vozidiel za deň a plány počítali aj s prípadným rozšírením na štyri jazdné pruhy. V roku 1971 hustota začala dosahovať kritické hodnoty a začala sa príprava na výstavbu skutočnej diaľnice s dvoma jazdnými pruhmi v každom jazdnom smere. Parlament Chorvátskej socialistickej republiky však zamýšľal aj výstavbu diaľnice do Rijeky a plánovanú komunikáciu do Splitu dokonca pomenoval ako diaľnicu kráľa Tomislava, za čo bol belehradským vedením štátu kritizovaný.
Rozširovanie cesty
Výstavba štvorpruhovej diaľnice začala po prieťahoch až v roku 1977 na úseku záhrebského obchvatu medzi obcami Jankomir a Lučko s dĺžkou 5,85 km. Tento úsek otvorili v roku 1979 a medzitým sa začala i výstavba nadväzujúceho úseku Lučko-Ivanja Reka (22,15 km), ktorý sprejazdnili v roku 1981. Štvorpruhový obchvat hlavného mesta Chorvátska bol tak dokončený len za štyri roky.
V tom istom čase prebiehala i výstavba úseku Ivanja Reka-Lipovljani s dĺžkou 76,52 km, ktorý bol otvorený v roku 1980. O päť rokov neskôr diaľnicu predĺžili o ďalších 35,82 km po obec Okučani, v roku 1986 pribudol 7,5 kilometrový úsek Okučani-Prvča. V rokoch 1988 a 1989 pribudli ešte dva úseky Prvča-Brodski Stupnik (40,56 km) a Brodski Stupnik-Slavonski Brod (8,8 km). O dva roky neskôr, v roku 1991 bol dokončený obchvat mesta Slavonski Brod s dĺžkou 11,4 km..
Ďalšia výstavba bola prerušená z dôvodu vypuknutia etnických nepokojov a vojny v Juhoslávii. V októbri 1991 bola zastavená premávka na úseku Novska-Nova Gradiška a z dôvodu vzniku štátneho útvaru SAO Západné Slavónsko stratila chorvátska vláda s týmto úsekom spojenie. Premávku sa podarilo obnoviť až 21. decembra 1994, no vzhľadom na stále prebiehajúce násilnosti bola jazda po diaľnici nebezpečná až do mája 1995.
Povojnová výstavba
Po skončení vojny sa pristúpilo k okamžitej rekonštrukcii zničenej časti komunikácie, no začalo sa aj s dostavbou na novú juhoslovanskú hranicu pri obci Bajakovo. V roku 1996 pribudol 10,9 km dlhý úsek Slavonski Brod-Oprisavci, o tri roky neskôr aj úsek Oprisavci-Velika Kopanica (16,9 km). V roku 2002 bolo sprajazdnených ďalších 13,67 km východne od Záhrebu smerom na slovinskú štátnu hranicu a 25,95 km na úseku Velika Kopanica-Županja. Najvýchodnejší úsek diaľnice A3 medzi obcou Županja a srbskou hranicou bol dokončený v roku 2006. V tomto období bolo vymenené aj dopravné značenie, ktoré diaľnicu označovalo ako štátnu cestu 4. Tá týmto úkonom definitívne zanikla.
Na výstavbu diaľnice A3 sa celkovo preinvestovalo okolo 7 miliárd kún, z čoho vyplýva, že diaľnica A3 patrí medzi najlacnejšie v krajine.
Mýto
left|thumb|[[Mýtnica Ivanja Reka]] Diaľnica A3 je spoplatnená na dĺžke asi 280 kilometrov. Výnimku tvorí len obchvat mesta Záhreb na 26 kilometrovom úseku Jankomir-Ivanja Reka, ktorý je bez úhrady. Poplatky sa vyberajú prostredníctvom mýta v mýtniciach, ktoré sa nachádzajú na každom výjazde. Vodič si pri vjazde na diaľnicu vyzdvihne lístok obsahujúci magnetický pás, ktorý následne pri výjazde z diaľnice predloží. Na základe informácií v magnetickom páse je v závislosti od cenníka vypočítaný poplatok za prejdenú trasu.
Najväčšou mýtnicou je Ivanja Reka, ktorá sa nachádza juhovýchodne od Záhrebu. K dispozícii je až 14 priehradiek, ktorých počet je rozdeľovaný pre oba jazdné smery podľa aktuálnej hustoty dopravy. Poplatky je možné platiť v hotovosti, prostredníctvom kreditnej karty, respektíve pomocou palubnej jednotky ENC (z, teda doslovne elektronické platenie mýta).
Za obdobie od januára do augusta 2009 vyzbierala spoločnosť Hrvatske autoceste poplatky za použitie diaľnice A3 v hodnote 889,8 milióna chorvátskych kún.
1 - vzdialenosti medzi mýtnicami sa nezhodujú so vzdialenosťami medzi výjazdmi, pretože mýtnice sú od križovatiek vzdialené maximálne kilometer.
Hustota dopravy
Hustota dopravy na diaľnici je pravidelne zisťovaná sčítaním počtu prechodov na mýtniciach, ktoré spravuje spoločnosť Hrvatske autoceste d.o.o. Najvyššia priemerná hustota, až 41 549 vozidiel za deň, bola v roku 2004 zaznamenaná na obchvate Záhrebu na úseku Jankomir-Lučko. Vysoké čísla boli zaznamenané aj na zbernej mýtnici Ivanja Reka, ktorou v roku 2009 prešlo v priemere 27 049 vozidiel denne, pričom v letných mesiacoch ich bolo až 34 543. S narastajúcou vzdialenosťou od hlavného mesta priemerná denná hustota dopravy postupne klesá až na hodnotu 5 865 vozidiel denne na prihraničnom úseku Spačva-Lipovac. Z údajov sú zreteľné rozdiely medzi celkovou hustotou počas celého roka (AADT) a čiastkovou počas letnej sezóny (ASDT) a to najmä v okolí hraničných priechodov a významných križovatiek.
VAZ 2105
náhľad|VAZ 2105
VAZ 2105, v súčasnosti predávaný už len so značkou Lada (2105 alebo Nova), vznikol modernizovaním pôvodného modelu 2101 po dizajnovej i technickej stránke. Prvé sériové exempláre existovali už na konci roka 1979, do výroby sa vozidlo dostalo až o rok neskôr. Vyrábali sa do roku 2010.
Najväčším viditeľným rozdielom je novo poňatá karoséria s výraznejšími prednými svetlometmi obdĺžnikového tvaru so vstavanými smerovkami. Zmena svetiel so sebou priniesla tiež prepracovanie celej prednej časti vozidla, čo sa najviac dotklo masky chladiča, ktorá bola teraz matne čierna, avšak bez chrómovania. Vpredu aj vzadu pribudli robustnejšie chrómované nárazníky s gumovým zakončením, svetlá na zadnej časti vozidla boli tiež zväčšené. Zmena postihla tiež spätné zrkadlá, predné okná alebo kľučky dverí. V interiéri došlo k inštalácii bezpečnostného obloženia palubnej dosky, vylepšenia tvarovania plôch s ktorými prichádza šofér a spolujazdec najviac do styku, najmä sedadiel a výplní dverí. Batožinový priestor zostal oproti klasike 2101, ako bol prvý model značky VAZ tiež nazývaný, nezmenený (390 litrov).
Modernizáciou prešiel aj štvorvalec 1,3 litra OHC, pri ktorom sa o pohon vačkového hriadeľa staral ozubený remeň. Technické riešenie vrátane pohonu zadnej tuhej nápravy motorom vpredu spojením štvorstupňovej manuálnej prevodovky zostalo, avšak po prvýkrát v ponuke automobilky VAZ bolo možné si zaobstarať lepšie vybavené a silnejšie vozidlo s päťstupňovou prevodovkou. Voz bol oproti predchádzajúcemu 2101 dlhší o celých 55 mm, širší o 9 mm a vyšší o 6 mm. Rázvor zostal zachovaný.
Najmenší motor 1,2 litra (1 198 cm3) neprešiel žiadnou zmenou a bol dodávaný v modeloch známych ako 21051. Stredný štvorvalec 1,3 litra (1 294 cm3) disponujúci výkonom 64 koní (47 kW) bol ponúkaný ako základný model 2105. Najvýkonnejším variantom bol model 21053, ktorý skrýval pod kapotou motor s objemom 1 451 cm3 s 68 koňmi (50 kW).
Ján XXIII. (pápež)
Svätý Ján XXIII., vl. menom Angelo Giuseppe Roncalli (* 25. november 1881, Sotto il Monte, Taliansko – † 3. jún 1963, Vatikán) bol taliansky duchovný a 261. rímsky pápež (v období rokov 1958 – 1963).
Ján XXIII. patril k najvýznamnejším pontifikom v cirkevných dejinách, a to nielen z duchovného ale i svetského pohľadu. Pápež s prívlastkami „dobrý pápež“ alebo „červený pápež“ sa významnou mierou podieľal na mierovom usporiadaní politických pomerov vo svete v období tzv. studenej vojny a ráznym postojom stál za odvrátením hrozby nukleárnej vojny v roku 1962. Jeho program aggiornamenta, prezentovaný na ním zvolanom druhom vatikánskom koncile, dodnes ovplyvňuje dianie v cirkevnom živote.
Životopis
Narodil sa ako jedno z trinástich detí poľnohospodárskeho robotníka. Od roku 1892 navštevoval kňazský seminár v Bergame. Po roku vojenskej služby študoval teológiu v Ríme. V roku 1904 bol v Monte Santo vysvätený za kňaza. V rokoch 1905 – 1914 bol sekretárom biskupa v Bergame. Zároveň prednášal cirkevné dejiny a apologetiku v bergamskom seminári. Počas prvej svetovej vojny bol na fronte ako zdravotník a poľný kurát. Po vojne založil v Taliansku „študentský domov“ pre duchovné potreby mladých ľudí a bol menovaný za člena Kongregácie pre propagáciu viery.
Prvý raz sa do pápežských služieb dostal v roku 1921, kedy ho Benedikt XV. povolal do Ríma a poveril ho zriadením pápežskej misijnej organizácie.
V roku 1925 sa stal biskupom a v tom istom roku ho Pius XI. vymenoval ako apoštolského nuncia v Bulharsku. Od roku 1935 bol apoštolským nunciom v Turecku a v Grécku. V rokoch 1944 - 1952 bol pápežským nunciom v Paríži. Počas druhej svetovej vojny zachránil ako nuncius v Istanbule státisíce Grékov pred smrťou hladom, keď sprostredkoval dodávky amerického obilia do oblastí obsadených nemeckými a talianskymi vojskami. Pravdepodobne zachránil aj tisíce maďarských Židov, keď im dal vystaviť nové krstné listy, na základe ktorých mohli vycestovať z krajiny.
V rokoch 1946 – 1953 vykonával funkciu stáleho pozorovateľa Svätej stolice pri UNESCO. V roku 1953 sa stal kardinálom a benátskym patriarchom.
Na pápežskom stolci
Konkláve, ktoré zvolilo kardinála Roncalliho za nového pápeža sa začalo v sobotu 25. októbra 1958. V utorok 28. októbra po jedenástich kolách hlasovania bol nový pápež, ktorý si vybral meno Ján XXIII. (v 15. storočí toto meno nosil protipápež Ján XXIII. a malo byť natrvalo vyčiarknuté z cirkevnej histórie), zvolený. Napriek tomu, že v čase voľby mal takmer sedemdesiatsedem rokov a jeho zvolenie malo byť iba prechodným riešením, pontifikát sv. Jána XXIII. bol zásadným obratom v cirkevných dejinách.
Prvoradou úlohou, ktorú si Ján XXIII. stanovil, bolo otvorenie sa cirkvi svetu, uvoľnenie vatikánskej centralizácie a obnovenie fungovania kardinálskeho konzistória. Z dlhodobého hľadiska však hlavnými bodmi jeho pontifikálneho programu bolo zvolanie rímskej synody a ekumenického koncilu a revízia cirkevného práva.
Už na prvom konzistóriu, 15. decembra 1958, zrušil takmer 400-ročné nariadenie pápeža Sixta V., ktoré stanovovalo najvyšší počet kardinálov na sedemdesiat; súčasne vymenoval naraz dvadsiatichtroch nových kardinálov, medzi nimi i prvého nebelošského (arcibiskupa Laureana Rugambwu z Tanzánie). Celkove za pôsobenia Jána XXIII. dosiahlo kardinálsku hodnosť päťdesiatpäť biskupov.
Z politického hľadiska sa Jánovým snažením podarilo nadviazať kontakty s predstaviteľmi viacerých krajín (už v prvom roku pontifikátu Jána XXIII. Svätú stolicu navštívilo viac hláv štátov, ako za celé obdobie vlády Pia XII.)
Berlínsky múr a kubánska kríza
Obdobie pontifikátu Jána XXIII. sprevádzalo viacero významných medzinárodno-politických udalostí, do vývoja ktorých bol pápež nútený zasiahnuť. V auguste 1961 bol ako následok eskalácie napätia medzi mocenskými blokmi Berlín rozdelený múrom na dva sektory. Pápež sa s apelom na uspokojivé riešenie napätej medzinárodnej situácie obrátil na delegátov mierovej konferencie prebiehajúcej v tom čase v Belehrade. Reakciou na pápežovo posolstvo bola odpoveď sovietskeho vodcu N. S. Chruščova v novinách. Hrozba potencionálneho vojnového konfliktu bola zažehnaná.
V októbri 1962 sa svet dozvedel o rozmiestnení sovietskych balistických rakiet na Kube. Reakciou prezidenta USA J. F. Kennedyho bola námorná blokáda ostrova a zaslanie ultimáta vedeniu ZSSR, v ktorom ho pod hrozbou použitia sily vyzval na stiahnutie rakiet. Svet stál na prahu jadrovej vojny. Súčasne sa obrátil na Jána XXIII. s prosbou o zaslanie mierového posolstva N. S. Chruščovovi. V pápežových slovách adresovaných sovietskemu najvyššiemu predstaviteľovi ''...naliehavo prosím hlavy štátov, aby sa neuzatvárali pred výkrikom ľudstva: Mier, mier. Urobte, prosím, všetko, čo je vo vašej moci, aby ste zachránili mier. Takto zabránite hrôzam vojny, ktorej strašné následky nevie nik predpovedať. Vyjednávajte, prosím, ďalej...“'', rezonovala jeho túžba po mieri. Pozitívnu odpoveď sovietskeho vodcu prijal Vatikán 24. októbra. Ešte v ten istý deň bol s touto správou oboznámený i Kennedy, ktorý veľmi ocenil pápežove iniciatívy. Ohlas svetovej verejnosti, vyjadrujúci uspokojenie s dosiahnutým stavom, nenechal na seba dlho čakať. Slová amerického žurnalistu N. Cousinsa hovoria za všetko: ''„Bol to jeden z najnepravdepodobnejších triumvirátov v dejinách. Americký prezident, komunista a pápež, ktorých dala dohromady zraniteľnosť civilizácie voči modernej sile ničenia.“''
Druhý vatikánsky koncil
S myšlienkou usporiadania ekumenického koncilu prišiel Ján XXIII. už v januári 1959. Zbor kardinálov s týmto predsavzatím oboznámil 25. januára. S vyhlásením koncilu spojil pápež ďalšie dve významné udalosti: revíziu cirkevného práva a zvolanie prvej rímskej synody v rímskej diecéze. Synodu, prvú v dejinách Ríma zvolal do Lateránu 24. - 31. januára 1960. Stala sa akousi predohrou ku koncilu.
Zámer Jána XXIII. zvolať po takmer sto rokoch od skončenia prvého vatikánskeho koncilu ďalší celocirkevný snem sa nestretol so všeobecným uznaním. Program koncilu bol vskutku revolučný. Nadchádzajúci koncil sa nemal zaoberať iba otázkami vierouky a disciplíny. Mal tiež podať svedectvo existencie cirkvi v modernom svete. Cirkev si mala objasniť svoju úlohu a fungovanie v zmenenom svete, ktorý sa spamätával z dvoch vojen a bol rozdelený na dva nepriateľské tábory. V tomto svete cirkev strácala tradičné postavenie.
Pápežovu iniciatívu pozitívne prijala najmä široká katolícka verejnosť. Naopak, na odporcov narazila v kruhoch vatikánskej administratívy, rozpačité boli aj vysoké cirkevné autority. Zo sedemdesiatpäť kardinálov len dvadsaťšesť, i to len veľmi všeobecne, odpovedalo na pápežovu výzvu vyjadriť svoj názor a poslať návrhy na rokovanie.
Český štatistický úrad
thumb|Hlavné sídlo Českého štatistického úradu v [[Praha 10|Prahe 10-Strašniciach]] thumb|Budova ČŠÚ v pohľade z Úvalskej ulice, v pozadí ulica Na padesátém a [[Skalka (stanica pražského metra)|stanica metra Skalka]] Český štatistický úrad (ČŠÚ, ) je ústredný orgán štátnej správy Českej republiky. Bol zriadený dňa 8. januára 1969 zákonom č. 2/1969 Z. z., O zriadení ministerstiev a iných ústredných orgánov štátnej správy. Pôsobnosť ČŠÚ je vymedzená zákonom č. 89/1995 Zb., O štátnej štatistickej službe. Ako hlavný orgán štátnej štatistickej služby tiež koordinuje zber a spracovanie štatistických údajov, ktoré vykonávajú jednotlivé ministerstvá.
V súlade so zákonom postavenie ČŠÚ, jeho hlavné úlohy, organizáciu, hospodárenie a vzťah k verejnosti, k ostatným orgánom štátnej správy a územnej samospráve upravuje Štatút Českého štatistického úradu schválený uznesením vlády Českej republiky číslo 1160 zo 7. novembra 2001.
ČŠÚ hospodári ako rozpočtová organizácia, sídli v Prahe a v jednotlivých krajoch pôsobia regionálne pracoviská, ktoré sú súčasťou organizačnej štruktúry.
Ján XXIII. (pápež)
Otvorenie koncilu
Slávnostnou bohoslužbou v bazilike sv. Petra sa začal druhý vatikánsky koncil  11. októbra 1962. Prostredníctvom rozhlasu a televízie bola na najväčšej udalosti cirkevných dejín priamo prítomná celá svetová verejnosť.
Český štatistický úrad
Činnosť
Český štatistický úrad zabezpečuje získavanie a spracovanie údajov pre štatistické účely a poskytuje štatistické informácie štátnym orgánom, orgánom územnej samosprávy, verejnosti a do zahraničia. Zaisťuje vzájomnú porovnateľnosť štatistických informácií vo vnútroštátnom i medzinárodnom meradle.
K tomu stanovuje metodiku štatistických zisťovaní vrátane programu štatistických zisťovaní. Uvedený program presne vymedzuje pôsobnosť ČŠÚ a ďalších rezortov, v ktorých náplni je aj štatistické zisťovanie. Do štátneho štatistického systému možno zaradiť nielen výsledky štatistických zisťovaní, ale aj administratívne údaje, ktoré sú významným zdrojom štatistických informácií. Neoddeliteľnou súčasťou štatistického systému je štatistický metainformačný systém, ktorý vďaka unikátnemu popisu ukazovateľov presne definuje jednotlivé ukazovatele používané a využívané v štatistike. Metainformácie sú štandardným prvkom všetkých údajov zverejnených vo verejnej databáze ČŠÚ.
Ján XXIII. (pápež)
Úmrtie Jána XXIII.
V máji 1963 naplno prepukla pápežova choroba, ktorej napokon 3. júna v podvečerných hodinách podľahol.
Český štatistický úrad
Činnosť
ČŠÚ zabezpečuje spracovanie aj zverejňovanie údajov, zostavuje súhrnné štatistické charakteristiky vývoja národného hospodárstva, spracováva analýzy, spracováva projekcie demografického vývoja, vykonáva konjunkturálne prieskumy. Sleduje dodržiavanie povinností v oblasti štátnej štatistickej služby, vytvára a spravuje štatistické klasifikácie, štatistické číselníky a štatistické registre a poskytuje z nich informácie, poskytuje štatistické informácie do zahraničia, spolupracuje s medzinárodnými organizáciami, podieľa sa na tvorbe štatistiky Európskych spoločenstiev.
Ján XXIII. (pápež)
Úmrtie Jána XXIII.
Nástupcom Jána XXIII. na Petrovom stolci sa stal kardinál Giovanni Battista Montini (ako pápež Pavol VI.), ktorý sa rozhodol pokračovať v koncile. Zasadnutia trvali až do roku 1965.
Český štatistický úrad
Činnosť
ČŠÚ vykonáva štátnu správu na úseku spracovania výsledkov volieb do zastupiteľstiev územných samosprávnych celkov, Parlamentu Českej republiky a do Európskeho parlamentu konaných na území Česka a spracovanie výsledkov celoštátneho referenda v rozsahu ustanovenom osobitnými právnymi predpismi. Výsledky volieb sú on-line zverejňované na www.volby.cz.
Ján XXIII. (pápež)
Hodnotenie pontifikátu Jána XXIII.
right|náhľad|Sarkofág s telom zosnulého Jána XXIII. vystavený v kaplnke [[Bazilika svätého Petra|Baziliky sv. Petra]]Za takmer päť rokov na čele Katolíckej cirkvi Ján XXIII. zmenil cirkev viac ako všetci jeho predchodcovia za posledné polstoročie. Ján XXIII. sa do povedomia svetovej verejnosti zapísal ako pontifik, ktorý namiesto moci a disciplíny stavil na počúvanie a náklonnosť. Prirodzene inteligentný, prostý a láskavý pápež nikdy nezabúdal na svoj jednoduchý pôvod. Svojím konaním vniesol do cirkvi nového ducha zmien, ktorým narušil stáročiami nemennú skostnatenosť. Svojím humanizmom a prínosom k mierovému riešeniu globálnych problémov si získal prirodzený rešpekt a uznanie svetovej verejnosti. Za všetky tieto zásluhy bol v roku 1962 americkým týždenníkom Time ocenený titulom „Osobnosť roka“.
Český štatistický úrad
Činnosť
Raz za 10 rokov vykonáva Sčítanie obyvateľov, domov a bytov, ktorého výsledky sú potom najbohatším zdrojom informácií o obyvateľstve. Posledné sčítanie sa uskutočnilo v roku 2011.
Ján XXIII. (pápež)
Blahorečenie
Proces beatifikácie Jána XXIII. bol zavŕšený v roku 2000, keď ho pápež Ján Pavol II. slávnostne blahorečil a následne bolo jeho telo prenesené z pôvodného miesta odpočinku pod Bazilikou sv. Petra do hornej časti baziliky, kde je doteraz vystavené k verejnej úcte.
Český štatistický úrad
Činnosť
Český štatistický úrad ďalej zhromažďuje zahraničné štatistické informácie, najmä na účely porovnania úrovne sociálneho, ekonomického, demografického a ekologického vývoja štátu so zahraničím.
Ján XXIII. (pápež)
Svätorečenie
Aj napriek chýbajúcemu druhému zázraku, rozhodol pápež František 5. júla 2013 na súkromnej audiencii prefekta Kongregácie pre kauzy svätých kardinála Angela Amata S.D.B. o svätorečení Jána XXIII. Rozhodol tak po hlasovaní kardinálov a biskupov Kongregácie pre kauzy svätých, ktorého výsledok bol v prospech svätorečenia. Dátum svätorečenia Jána XXIII. a aj Jána Pavla II. pripadol na Nedeľu Božieho milosrdenstva 27. apríla 2014. Ako relikvia bola použitá časť pápežovej pokožky odobratá pri exhumácii jeho tela pri príležitosti jeho blahorečenia v roku 2000.
Český štatistický úrad
Činnosť
Získané informácie aj výsledky porovnania poskytuje štátnym orgánom aj verejnosti. Všetky dáta a informácie sú zdarma dostupné na www.czso.cz. Vydáva Štatistickú ročenku Českej republiky, ďalšie odborné publikácie a časopisy a zabezpečuje vývoj nových štatistických metód. Najnovšie údaje o ekonomickom i sociálnom vývoji Česka sa zverejňujú formou tzv. Rýchlych informácií. Ďalej potom na svojich stránkach zverejňuje analýzy, on-line publikácie, dátové sady, časové rady, tlačové správy a iné informácie.
Ján XXIII. (pápež)
Encykliky
Ján XXIII. je autorom viacerých encyklík. Spolu s výzvami, prejavmi, rozhlasovými posolstvami a apoštolskými listami sú trvalou pamiatkou na tohto významného pontifika. Prvou jeho veľkou encyklikou bola 15. júna 1962 vydaná Mater et Magistra (Matka a Učiteľka), ktorou vyzdvihol záujem cirkvi o sociálnu skutočnosť.
Český štatistický úrad
Nezávislosť
ČŠÚ je nezávislý od vlády a politických strán. Nestrannosť úradu je garantovaná tým, že ČŠÚ sa riadi relevantnými zákonmi a ďalšími právnymi predpismi. Zároveň ČŠÚ uplatňuje odborné hľadiská a používa vedecké metódy práce. Pri zisťovaní aj pri zverejňovaní štatistických informácií vždy postupuje tak, aby v žiadnom prípade nebola narušená objektivita informácií. ČŠÚ rešpektuje rovnaký prístup všetkých používateľov k štatistickým informáciám. Najdôležitejšie štatistické informácie z oblasti sociálneho, ekonomického aj demografického vývoja sa zverejňujú v tzv. Rýchlych informáciách (HDP, inflácia, priemerné mzdy, ai.). Kalendár s termínmi zverejnenia jednotlivých rýchlych informácií na príslušný rok je publikovaný vždy na jeseň roku predchádzajúceho. Ostatné štatistické informácie vo forme publikácií, analýz a časových radov sú zverejňované podľa termínov uvedených v Katalógu produktov, ktorý je verejnosti k dispozícii na webových stránkach ČŠÚ vždy koncom novembra s informáciou o produktoch pre rok nasledujúci. Všetci používatelia tak majú prístup k novým informáciam v rovnakom čase. Taktiež rozsah zverejnených informácií je pre všetkých užívateľov totožný.
Ján XXIII. (pápež)
Encykliky
Významnou encyklikou, adresovanou nielen duchovným a katolíckym veriacim bola encyklika Pacem in Terris (Mier na zemi), ktorá je pokladaná za životný odkaz pápeža Jána XXIII.
Český štatistický úrad
Vedenie
V čele ČŠÚ stojí predseda, ktorého vymenúva na návrh vlády prezident republiky. Predseda ČŠÚ menuje svojich zástupcov - podpredsedu.
ČŠÚ zriaďuje ako svoj poradný orgán Českú štatistickú radu, na čele ktorej je predseda ČŠÚ.
K poradným orgánom predsedu ČŠÚ náleží Porada vedenia a Kolégium.
Od 1. 9. 2010 je predsedníčkou Českého štatistického úradu prof. Ing. Iva Ritschelová, CSc. Vo februári 2014 sa podpredsedníčkou stala Ing. Eva Bartoňová. Vo funkcii nahradila doterajšieho podpredsedu Ing. Stanislava Drápala, ktorý sa po viac ako 35 rokoch práce rozhodol odísť do dôchodku.
História
Samotný počiatok organizovanej štatistiky v Českých krajinách je datovaný už rokom 1856. Od roku 1873 fungovala štatistická kancelária ako samostatné pracovisko financované z podpory krajinského snemu, o rok neskôr začala systematicky zverejňovať výročné štatistické správy tlačou.
V priebehu deväťdesiatych rokov 19. storočia boli podávané požiadavky premeniť štatistickú kancelária na zemský úrad. To vychádzalo z potreby štatistických údajov najmä pre orgány zemskej samosprávy. Dňa 6. marca 1897 vznikol Krajinský štatistický úrad pre Kráľovstvo české. Jeho súčasťou bola Štatistická komisia ako poradný orgán a ďalej tiež Štatistická kancelária zastupujúca výkonnú zložku, ktorá opäť vykonávala zber údajov a vytvárala z nich štatistické dáta.
Počiatky vzniku organizovanej štatistickej služby v Česko-Slovensku sa datujú od 28. januára 1919, kedy Národné zhromaždenie Česko-slovenskej republiky schválilo zákon o štatistickej službe (č. 49/1919 Sb.zn "o organizácii štatistickej služby"). Zákon vymedzoval novozavedený štatistický úrad ako štátnu inštitúciu so svojimi právami a povinnosťami.
Spam
Spam je nevyžiadaná a hromadne rozosielaná správa prakticky rovnakého obsahu. Ide o zneužívanie elektronickej komunikácie, najmä e-mailu. Zväčša je používaný ako reklama, hoci za krátku históriu elektronickej komunikácie bol spam použitý aj z iných dôvodov. Existuje veľa rôznych médií, ktoré sú spamermi zneužívané. Môže to byť napríklad spomínaný e-mail, instantné zasielanie správ (napríklad ICQ), skupiny Usenet, krátke textové správy,...
Rozlišujeme dva druhy spamu – prvý je poslanie správy do množstva diskusných skupín (tzv. fórum) Tieto správy sú väčšinou zamerané na distribúciu pornografického materiálu, resp. na propagáciu určitých produktov, napr. z oblasti farmácie. Správa väčšinou nemá žiaden súvis s témou diskusnej skupiny. Je zameraný na ľudí, ktorí často čítajú správy, ale neposkytujú svoje emailové adresy. Druhý typ je emailový spam, zaslaný konkrétnemu človeku priamo na jeho emailovú adresu. Tieto adresy sa získavajú často prehľadávaním diskusných skupín alebo prehľadávaním webových stránok. Emailové adresy získavajú internetové roboty prehľadávaním stránok. Ďalším spôsobom ako získavajú adresy je vyplnenie formulára ponúkajúceho na prvý pohľad zaujímavú protihodnotu. Existujú špecializované firmy alebo jedinci, ktorí vytvárajú databázy adries a tie následne predávajú.
Pretože množstvo diskusných skupín je dnes moderovaných a prevázkovateľ limituje prevádzku, pokúšajú sa spammeri dostať cez automatizované nástroje do čo najväčšieho počtu takýchto diskusných skupín. Na zabránenie masového prístupu sa v súčasnosti používa systém CAPTCHA.
Pôvod (etymológia) termínu
Názov pochádza zo značky amerických konzerv lanšmítu, ktorá sa vyrába od 30. rokov dodnes (v súčasnosti ale výrobca trvá na písaní veľkými písmenami – SPAM). Počas 2. svetovej vojny a po nej bola veľmi rozšírená, stále je o niečo menej obľúbená vo Veľkej Británii. Objavila sa v záverečnom skeči 25. dielu seriálu Monty Pythonov lietajúci cirkus (z roku 1970), kde takmer všetky položky jedálneho lístka obsahujú SPAM lanšmít. Kým čašníčka číta jedálny lístok zaplnený SPAMom, zbor Vikingov prehlušuje ich konverzáciu s piesňou opakujúcou „SPAM, SPAM, SPAM…“, odtiaľ vzniklo "SPAMovanie" dialógu.
História
Označenie bolo najprv prijaté pri praktikách mnohonásobného rozosielania tej istej správy do Usenetu, ale neskôr sa význam posunul pre zneužívanie skupín k šíreniu rôznych neprípadných textov a priamo reklamy. Zachoval sa i potom, čo sa ťažisko takýchto aktivít presunulo k e-mailu.
E-mailový spam
thumb|emailová schránka obsahujúca spam thumb|right|príklady spamu E-mailový spam je posielanie nevyžiadaných e-mailových správ, často s komerčným obsahom, veľkým množstvám príjemcov. Tiež sa používa skratka UBE (unsolicited bulk email), alebo UCE (unsolicited commercial email).
Spam posielaný e-mailom začal byť problémom od polovice 90. rokov, keď bol Internet otvorený verejnosti. Od tej doby jeho množstvo exponenciálne rastie a dnes tvorí od 80% do 85% všetkých e-mailov na svete.
Tlak na postavenie spamu mimo zákon bol v niektorých krajinách úspešný, v iných nie. Toto spameri využívajú – často presúvajú svoje aktivity do krajín, kde sa nedostanú do problémov zo zákonmi.
V súčasnosti je spam stále viac posielaný cez zombie siete, siete počítačových vírusov (počítačových červov) – napadnutých domácich alebo firemných osobných počítačov po celom svete. Množstvo moderných počítačových červov inštaluje zadné vrátka (backdoor), ktoré umožňujú spammerovi prístup k počítaču. Zároveň je známe, že autori malware, spameri a phisheri sa učia jeden od druhého a pravdepodobne tvoria rôzne formy spolupráce.
E-mail je extrémne lacne masové médium a profesionálni spameri svoje procesy do detailov automatizovali. Z toho dôvodu môže byť spamovanie veľmi ziskové napriek tomu, že inak by pomer množstva poslaných e-mailov k reakciám bol považovaný za extrémne nízky.
Ochrana
Ochrana proti spamu je komplikovaná. Problém je v tom, že neexistuje ostrá hranica medzi spamom a užitočnými emailami a neexistujú príznaky, ktoré by jednoznačne indikovali, že ide o spam. Následkom toho nie je možné vytvoriť prostriedok, ktorý by na sto percent likvidoval spam a na sto percent prepúšťal ostatné emaily. Existujú však celkom jednoduché opatrenia, ktoré umožnia minimalizovať množstvo spamov v emailovej schránke.
Sofistikovanejšie antispamové programy využívajú pri rozhodovaní štatistické vyhodnocovanie. Zjednodušene povedané, vyhodnocujú výskyt „podozrivých“ slov v správe, napríklad nasledujúcim spôsobom:
Rozhodovacie kritérium je potom už jednoduché: ak je súčet bodov väčší ako napr. 150, správa je klasifikovaná ako spam. Účinnosť tohto postupu je prekvapujúco dobrá a dokáže zachytiť väčšinu spamov bez toho, aby blokoval užitočné správy.
Lago Argentino
Lago Argentino môže byť:
Mesiace Saturna
right|thumb|Fotomontáž niekoľkých mesiacov Saturnu right|thumb|Saturnove prstence, Titan, Enceladus right|thumb|Skupina nepravidelných satelitov
Saturnove mesiace sú prirodzené satelity planéty Saturn. Na základe charakteru obežných dráh sú Saturnove satelity rozdeľované do niekoľkých skupín, zvyčajne nazývaných rodinami.
Rodina vnútorných mesiacov
Táto skupina mesiacov obieha v Saturnovom veľmi riedkom prstenci E. Pohybujú sa po stabilných prográdnych kruhových dráhach s malým sklonom k Saturnovmu rovníku. Jej členmi sú relatívne veľké mesiace Mimas, Enceladus, Tethys a Dione a veľmi malé objekty Methone a Pallene.
Koorbitálne mesiace
Pod týmto pojmom sa rozumejú skupiny mesiacov obiehajúcich po identických dráhach, ktoré sú tvorené jedným veľkým mesiacom a dvoma drobnými telesami, nachádzajúcimi sa v Lagrangeových bodoch L4 a L5. Pohybujú sa po stabilných prográdnych kruhových dráhach s malým sklonom k Saturnovmu rovníku. Ich rotácia okolo osi je viazaná rotácia. V Saturnovom systéme ide o dve rodiny:
Rodina Dione
Tvoria ju ako riadiace teleso mesiac Dione a ako podriadené telesá Polydeuces a Helene.
Rodina vonkajších veľkých mesiacov
thumb|Titan zo [[Cassini (sonda)|sondy Cassini]] thumb|Rhea zo sondy Cassini thumb|Japetus na mozaike snímok zo sondy Cassini Všetky tieto objekty obiehajú mimo prstenca E. Skupinu tvoria mesiace Rhea, Hyperion, Titan a Japetus. Titan je v dráhovej rezonancii 3:4 s Hyperionom. Titan, Rhea a Japetus sú (v tomto poradí), tri najväčšie mesiace Saturna a majú približne guľatý tvar. Hyperion je od nich oveľa menší s nepravidelným tvarom.
Titan
Titan je najväčší a najhustejší z dosiaľ známych mesiacov Saturna. So svojim priemerom je väčší ako planéta Merkúr. Je jediným známym mesiacom s hustou a nepriehľadnou atmosférou, ktorá bráni priamemu pohľadu na jeho povrch. O povrchu vedci nemali presné predstavy až do pristátia kozmickej sondy (sonda Huygens) začiatkom roku 2005. Po jej pristátí sa Titan stal jediným mesiacom cudzej planéty, na ktorom pristála kozmická sonda. Atmosféra pozostáva najmä z dusíka, o ktorom sa predpokladá, že by mohol byť sopečného pôvodu. Okrem hustej atmosféry je unikátny tým, že v jeho atmosfére aj na jeho povrchu sa nachádza veľké množstvo rôznych organických molekúl.
Povrch Titanu je relatívne mladý, čo svedčí o komplexnej a neustále prebiehajúcej geologickej činnosti. Infračervený prieskum povrchu ukázal, že na povrchu mesiaca sú útvary, ktoré sa interpretujú ako oceány, ľadovce a pevniny. Vedci predpokladajú, že Titan je vybudovaný zrejme z rovnakých dielov kremičitanov a molekúl NH3.H2O a CH4.H2O. Povrchové teploty sa pohybujú okolo −179 °C (94 K). Už dávno sa predpokladala existencia jazier tekutých uhľovodíkov na povrchu Titanu, ale až v roku 2008 bola potvrdená na základe údajov zo sondy Cassini.
Rhea
Rhea má guľový tvar s priemerom, čo z nej robí druhý najväčší mesiac Saturna. Po prelete sondy Voyager 1, ktorá urobila snímky tohto mesiaca s rozlíšením, astronómovia zistili, že povrch mesiaca pokrýva čistý biely ľad. Mesiac sa skladá zo zmesi vodného ľadu a kremičitých hornín s približne rovnakým zastúpením. Nedá sa vylúčiť, že Rhea má jadro z kameňa. Jej povrch je husto pokrytý impaktnými krátermi. Pretože Rhea nemá nijakú atmosféru, na kráteroch nie sú viditeľné žiadne stopy po erózii. Údaje zo sondy Cassini priniesli dôkazy o tom, že Rhea je ako jediný známy mesiac obklopená prstencom.