cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alos (Tarn)
Polohopis
Alos má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Alos má 110 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Perturbácia
Perturbácia môže byť:
Alena Antalová
náhľad|Alena Antalová v Hello, Dolly! náhľad|Alena Antalová v My Fair Lady
Alena Antalová (* 28. júl 1972, Bratislava) je slovenská herečka. Je vnučkou scénografa SND Ladislava Vychodila.
Životopis
Absolvovala bratislavské konzervatórium a JAMU, odbor muzikálové herectvo. V roku 1982 spievala piesne v seriálu Bambuľkine dobrodružstvá. Od roku 1994 pôsobí v Mestskom divadle v Brne na hudobnej a činoherný scéne. Je držiteľkou ceny Thálie za rok 1999 v kategórii Talent roka do 33 rokov za titulnú rolu v divadelnej hre Majster a Margaréta. Známa je tiež z televíznych seriálov Četnické humoresky (Ludmila Horúca-Arazímová) a Poisťovňa šťastia (Anna Jánska-Krausová). Naspievala sólové party k filmu Kytice.
V ankete Krídla, ktorú organizuje Mestské divadlo Brno každú sezónu, získala cenu o najobľúbenejšiu herečku sezóny 2010/2011. Je vydatá, s manželom Josefom Juráčkom má štyri deti: Alenu, Elenu, Jana a Marii.
Brentford FC
Brentford Football Club je profesionálny futbalový klub v Brentforde v západnom Londýne v Anglicku, ktorý súťaží v Premier League, najvyššej úrovni anglického futbalu. Klub prezývaný „The Bees“ bol založený v roku 1889 a od roku 1904 hrával domáce zápasy v Griffin Parku a potom sa v roku 2020 presťahoval na Gtech Community Stadium. Ich hlavnými rivalmi sú kluby Fulham a Queens Park Rangers zo západného Londýna.
Brentford spočiatku hral amatérsky futbal predtým, ako vstúpil do londýnskej ligy v roku 1896 a skončil ako druhý v druhej a potom prvej divízii, aby vyhral voľby do južnej ligy v roku 1898. V rokoch 1900-01 vyhrali druhú divíziu južnej ligy a v roku 1920 boli zvolení do futbalovej ligy. Brentford vyhral titul Third Division South v rokoch 1932-33 a titul Second Division v rokoch 1934-35.
Klub zažil úspešné obdobie v najvyššej súťaži anglického futbalu, keď v rokoch 1935 – 1936 dosiahol piate miesto v prvej divízii, čo bolo ich historicky najvyššie umiestnenie v lige, predtým, ako v roku 1962 spadli až do štvrtej divízie po troch zostupoch. V rokoch 1962–63 boli korunovaní
za šampiónov štvrtej divízie, ale v roku 1966 a znovu v roku 1973 po povýšení v rokoch 1971–72 zostúpili.
Brentford strávil 14 sezón v tretej divízii po získaní postupu v rokoch 1977-78 a pokračoval v zisku titulu tretej divízie v rokoch 1991-92, hoci v roku 1993 opäť zostúpil.
Brentford zostúpil do štvrtej úrovne v roku 1998 a v sezóne 1998-99 získal postup ako víťaz ligy. Klub zostúpil v roku 2007 ale v sezóne 2008/2009 získal postup ako šampión League Two (štvrtá liga) a potom v rokoch 2013 – 14 postúpil z League One (tretia Liga). V rokoch 2015 a 2020 mali neúspešné sezóny v play-off EFL Championshipu. Brentford má slabú bilanciu vo finále, keď skončil ako druhý v troch finále. Brentford však vyhral finále EFL Championship v roku 2021, a postúpil tak do Premier League - na najvyššiu úroveň prvýkrát od sezóny 1946-47.
1920–1954: Založenie vo futbalovej lige a roky slávy
V máji 1920 boli Brentford a 20 ďalších klubov Southern League First Division zvolených do Football League ako zakladajúci členovia Tretej divízie na sezónu 1920-21. Farby klubu boli zmenené na biele tričká a čierne šortky. Bolo podpísaných 11 nových hráčov a vôbec prvý zápas futbalovej ligy Bees sa odohral 28. augusta 1920 proti Exeter City v St James Park, ktorý vyústil do porážky 3:0. Napriek 18 gólom v sezóne od Harryho Kinga, nedostatok gólov od iných hráčov viedol Brentford k 21. miestu, ale klub bol znovu zvolený do ligy. Zlý štart sezóny 1924-25 viedlo Mitchella k odstúpeniu v decembri 1924, keď Fred Halliday prevzal prácu trénera. V roku 1925 boli Brentfordove biele košele zmenené na tradičné červeno-biele pruhy.
2014 – súčasnosť: Vzostup do Premier League
náhľad| Klub sa v auguste 2020 presťahoval z [[Griffin Park|Griffin Parku na Brentford Community Stadium. ]] Vo svojej prvej sezóne v druhej lige od roku 1993 skončil Brentford na 5. mieste, ale v semifinále play-off prehral s Middlesbroughom. Pod vedením Deana Smitha sa Brentford stal etablovaným tímom Championship. Smithov nástupca Thomas Frank doviedol Brentford do finále play-off EFL Championship 2020, ale prehral 2:1 s rivalom zo západného Londýna Fulhamom. Pred začiatkom sezóny 2020/2021 sa klub presťahoval z Griffin Parku (štadiónu na ktorom hrali 116 rokov) na Brentford Community Stadium, štadión s kapacitou 17 250 miest na sedenie. Brentford zopakoval svoje tretie miesto v základnej časti sezóny 2020/21 a v play-off si zabezpečil postup do Premier League víťazstvom 2:0 nad Swansea City vo finále. Frank doviedol svoj tím k 13. a 9. miestam v prvých dvoch sezónach Brentfordu v Premier League.
Úspechy
1935, 2021 (play-off)
Štadión
Viac info v článku: Brentford Community Stadium
Domovským štadiónom klubu je Brentford Community Stadium. S kapacitou 17 250 miest je to 50. najväčší štadión v Anglicku. Štadión je taktiež vhodný aj na ragby zápasy. Otvorený bol v roku 2020.
Prezývka
Prezývka klubu je "The Bees". Prezývka bola neúmyselne vytvorená študentmi Borough Road College v 90. rokoch 19. storočia, keď sa zúčastnili zápasu a kričali univerzitný skandálny skandovanie „buck up Bs“ na podporu svojho priateľa a vtedajšieho hráča Brentfordu Josepha Gettinsa. Miestne noviny zle započuli skandovanie ako „Buck up Bees“ a prezývka sa ponechala.
Dresy
Domáce dresy v posledných sezónach
Amarens
Amarens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Amarens má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Lanhélin
Lanhélin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ambialet
Ambialet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Ambialet má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Ambialet má 444 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ambres
Ambres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Ambres má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Ambres má 916 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Žuráň
Žuráň je návršie v katastrálnom území obce Podolí v okrese Brno-venkov, z ktorého riadil 2. decembra 1805 Napoleon Bonaparte bitku pri Slavkove. Ide tiež o významné archeologické nálezisko doby sťahovania národov. Vrchol Žuráňa nie je prírodným javom, ale umelo navŕšenou mohylou z hliny a kamenia.
Objav a dejiny výskumu
náhľad|Vrchol Žuráňa Archeologická lokalita, návršie mohylovitého tvaru, sa nachádza na katastri obce Podolí u Brna, po pravej strane cesty 1. triedy (bývalej „cisárskej“ cesty) v smere na Olomouc. V archeologickej literatúre je známa od roku 1853, kedy historik Peter rytier Chlumecký popísal objav, ktorý bol učinený pri hlbokej orbe nedlho predtým, začiatkom 50. rokov 19. storočia – narazilo sa na množstvo veľkých kameňov, drevené trámy a predovšetkým konské a ľudské kostry, nájdene boli zvláštne svietnikovité železné predmety. Nálezová situácia svedčila o tom, že na návrší bola objavená veľká kamenná hrobka s dreveným stropom (niektoré trámy niesli vyrezávanú výzdobu, napr. ornament trojnásobného pletenca), prekrytá veľkou mohylou. Zaujímavé je, že medzi nálezmi chýbali predmety, ktoré patria k štandardnej hrobovej výbave zomrelých – šperky v prípade ženského alebo zbrane v prípade mužského pohrebu. To viedlo k domnienke, že hrobka bola zrejme nedlho po uložení ostatkov vykradnutá.
K nálezu došlo v dobe, kedy archeologická disciplína (nielen) na Morave bola ešte v plienkach. Až v rokoch 1948–1950 bol na návrší vykonaný rozsiahly archeologický výskum, ktorý viedol Josef Poulík z vtedajšieho Štátneho archeologického ústavu v Brne (dnes Archeologický ústav AV ČR Brno). Pri ňom boli odkryté celkom tri mohyly a dva komorové hroby (I, II) z doby sťahovania národov. Jedna z mohýl skrývala kostrový hrob eneolitickej kultúry so šnúrovou keramikou, ďalšie potom prekrývali žiarové pohreby podolskej kultúry neskorej doby bronzovej. Výskum zistil aj predmety pochádzajúce z keltského žiarového hrobu, ktoré však neboli v pôvodnom uložení.
Lanrigan
Lanrigan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Žuráň
Objav a dejiny výskumu
Pozornosť sa však sústredila predovšetkým na hrobové komory medzi mohylami. J. Poulík zistil, že hrobka č. I, nachádzajúca sa na východnej strane návršia, je hrob popísaný P. Chlumeckým. Šlo o impozantný priestor s rozmermi 4,5 x a hĺbkou ; na jeho dne boli nájdené kosti piatich až šiestich koní, zvyšky spráchniveného dreva a ďalší železný svietnikovitý predmet, podobný nálezom z polovice 19. storočia. Ďalší komorový hrob č. II vo vzdialenosti cca smerom na SZ mal rozmery 490 x  a hĺbku cez ; pri hĺbení hrobovej jamy bol porušený starší kostrový hrob, ktorý bol zistený v jej severnej stene. Žliabky pri severnej a južnej stene dokladajú konštrukciu prestrešenia, kolové jamky okolo hrobovej jamy potom sú interpretované ako pozostatky konštrukcie dreveného „domu mŕtvych“. Nálezy boli roztrúsené aj v zásype hrobu, čo svedčí aj o jeho vylúpení. Napriek tomu však tu boli nájdené predmety luxusného charakteru: zlomky pyxidy zo slonoviny s bohatou reliéfnou výzdobou s kresťanskou tématikou (postava kráčajúceho muža, nesúceho v ruke kríž, postava sediaceho muža s knihou v ruke, postava anjela s krídlami), vyrobené zrejme niekde v Sýrii na začiatku 6. storočia; zlomky nádob (dvoch pohárov a misky) z modrého a zeleného skla, na jednej z nich sú zvyšky zrejme gréckeho nápisu; strieborné nity zrejme z konského postroja; zlaté kovanie, zrejme z drevenej misky; zlaté nite, snáď pozostatky odevu zlatom pretkávaného, zrejme brokátu. Tieto predmety tvorili súčasť bohatej výbavy asi štyridsaťročnej ženy, ktorá bola pochovaná spolu s dvoma koňmi, ktorých kostry boli v hrobe nájdené rovnako.
Lanrigan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Žuráň
Objav a dejiny výskumu
Nad oboma hrobovými komorami bola vybudovaná obrovská kruhová stavba s priemerom cca a s výškou, ktorá mala vonkajšiu kamennú stenu (dochovala sa miestami do výšky až jedného metra; k stavbe bol použitý litavský vápenec z ložiska vzdialeného asi ) rozčlenenú šiestimi priechodmi na šesť častí.
Datovanie
Celý tento komplex bol od začiatku zaradený do doby sťahovania národov; bližšie datovanie bolo dlho nejasné, lebo nálezy z Poulíkovho výskumu boli podrobne publikované a vyhodnotené až v roku 1995. Josef Poulík dospel v publikácii k záveru, že v hrobke bol pochovaný langobardský kráľ Wacho († 539) a že hrobku následne niekedy na konci 6. alebo na začiatku 7. storočia vylúpili Slovania.
Lanrigan
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Žuráň
Datovanie
J. Poulík však svoju štúdiu písal vo svojich takmer 85 rokoch, na záver svojej profesnej kariéry, ktorú venoval predovšetkým obdobiu Veľkej Moravy a zvlášť potom riadeniu Archeologického ústavu; novšie názory špecialistov na dotknuté obdobie sťahovania národov sú o niečo odlišné. Podľa nich nemožno s istotou povedať, kto vlastne bol v mauzóleu, resp. v oboch hrobových komorách pochovaný, lebo k tomu nálezový súbor, zdecimovaný vylúpením, neposkytuje dostatok informácií. Možno sa však napriek tomu dôvodne domnievať, že tu boli v dvoch časových horizontoch pochovaný príslušníci najvyššej vrstvy germánskej aristokracie, a to do hrobu I v 2. polovici 5. storočia a do hrobu II v 1. polovici storočia šiesteho.
Uloženie
Všetky nájdené predmety sú uložené v zbierkach Archeologického ústavu Moravského zemského múzea v Brne.
Lanrigan
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žuráň
Pamätník
náhľad|Pamätník na Žuráni v roku 2009 náhľad|Podoba pamätníka v roku 1996 5. júla 1930 bol na vrchole Žuráňa odhalený pamätník v podobe lešteného žulového kvádru s bronzovou plastickou mapou bojiska. Nechal ho zriadiť generálny štáb československej armády z iniciatívy francúzskeho maršala Louisa Francheta d'Esperey. Slávnostného odhalenia sa zúčastnil československý minister národnej obrany Vyškovský s generálmi Syrovým a Podhajským a zástupcami francúzskej vlády a armády generáli Mittelhauser, Faucher, Duffour a Le Blevec.
Autorom pamätníka bol pražský architekt Vojtěch Kerhart a bronzové odliatky zhotovil umelecký zlievač Karel Barták. Doska s plastickou mapou bojiska o rozmeroch 110 x zobrazuje polohu vojsk 2. decembra 1805 o 7. hodine ráno a obsahuje tiež citáciu z Napoleonovej slávnej proklamácie po bitke vo francúzštine a češtine:
Okrem reliéfnej mapy s nápisom Barták odlial tiež napoleonský znak na východnej strane kvádru – písmeno N s cisárskou korunou, lemované vavrínovým vencom so stuhou. Na ostatných stranách kvádru boli ďalšie nápisy, z ktorých sa dochovala len francúzska verzia Napoleonovho rozkazu v predvečer bitky:
náhľad|Rozrezaná bronzová doska v roku 1995 Jednotlivé kovové prvky z pamätníka boli niekoľkokrát odcudzené. V roku 1995 zmizla celá doska s mapou a neskôr bola nájdená rozrezaná na 13 kusov v zberni kovov v Rakúsku. Už vtedy išlo o kópiu pôvodného diela. Nájdené segmenty boli pri príležitosti 190. výročia bitky vystavené v šlapanickom múzeu a potom uložené na Obecnom úrade v Podolí. Pri rekonštrukcii a dostavbe múzejného pavilónu na Mohyle mieru boli roku 2010 inštalované do tamojšej novej expozície slavkovského bojiska. Na pamätníku dosku roku 1996 nahradila replika z iného materiálu, ktorá však bola v apríli 2004 znovu ukradnutá a opäť nahradená.
Vrchol kopca s pamätníkom je z medzivojnového obdobia uvádzaný ako exteritoriálne územie Francúzska. Pamätník na Žuráni je kultúrnou nehnuteľnou pamiatkou.
Riňava
Riňava je vrch v pohorí Spišská Magura. Leží nad obcou Veľký Lipník, približne západne od Starej Ľubovne.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Veterný vrch. Leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Stará Ľubovňa a Kežmarok a zasahuje na katastrálne územie obcí Veľký Lipník a Toporec. Najbližšími sídlami sú severozápadne situovaná Veľká Lesná a južne situovaný Toporec, severne ležia Haligovce a Veľký Lipník, východne Vyšné Ružbachy a juhovýchodne mesto Podolínec.
Opis
Riňava leží v hlavnom hrebeni medzi Toporeckým sedlom a Veterným vrchom. Severne sa nachádza Kobylia hlava, východne Kvasník , Veterný vrch, Plontana , Zbojnícky stôl a Veľká Kýčera , južne Skalka , Špičiak  a Homôľka  a západným smerom Kameniarka  a Hulok. Severné svahy hrebeňa odvodňuje potok Šoltysa do Lipníka v povodí Dunajca, voda z východných odteká Krížnym potokom a z juhozápadných Toporským potokom v povodí rieky Poprad. Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no severným úbočím vedie chodník z Vyšných Ružbách.
Výhľady
Vrchol je pokrytý súvislým, miestami riedkym lesným porastom, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je však možno pozorovať okolité vrcholy Spišskej Magury, no tiež Busov, Čergov, Levočské vrchy, Volovské vrchy, východnú časť Nízkych Tatier, Vysoké Tatry, časť Oravských Beskýd a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no severným úbočím vrchol traverzuje modrá značka.
Lassy (Ille-et-Vilaine)
Lassy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ruský Ďaleký východ
Ruský Ďaleký východ (rus Дальний Восток России) je ruský región nachádzajúci sa v severnej Ázii, v najvýchodnejšej časti Ruska. Tvorí časť ázijského Ďalekého východu a administratívne je spravovaný Ďalekovýchodným federálnym okruhom.
Geografia
Rozlohou je Ďaleký východ najväčším regiónom Ruska, zaberajúc plochu 6 952 600 km² (40 % Ruska). Zo severu ho obmýva Severný ľadový oceán, Východosibírske more, zo severovýchodu Čukotské more, z východu Tichý oceán, Beringovo more, Ochotské more a z juhovýchodu Japonské more. Z juhu susedí s Mongolskom, Čínou a Severnou Kóreou. Okrem kontinentálnej časti svetadiela sú súčasťou regiónu aj Ľachovské ostrovy, Wrangelov ostrov, ostrov Sachalin a Kurilské ostrovy.
Povrch regiónu je veľmi hornatý. Na území Jakutska sa nachádza Aldanská plošina, na juh od nej Vitimská plošina, Jabloňový chrbát a Stanový chrbát. Na juhovýchode je situovaný Burejský chrbát a horské pásmo Sichote-Aliň. Severovýchodom regiónu sa tiahne Verchojanský chrbát, Čerského chrbát, Kolymské vrchy, Čukotské vrchy a Koriacke vrchy. Na polostrove Kamčatka sa nachádza Východný chrbát a Stredokamčatský chrbát. Kamčatka je taktiež spolu s Kaukazom seizmicky najaktívnejšou časťou Ruska. Nachádza sa tu vulkanický masív tvorený Kľučevskou sopkou, starovulkánmi Kameň, Bezymiannyj, Uškovskij, Zimina a komplexom Udina.
Najsevernejšie územie regiónu pokrýva tundra pozostávajúca z bezlesných rovín s obmedzeným rastlinstvom, zo živočíchov tu žije napríklad polárna líška a vlk sibírsky. Južne od oblastí tundry sa nachádza tajga, ktorá sa vyznačuje veľmi rozsiahlymi oblasťami ihličnatých lesov, rastie tu napr. borovica trpasličia a smrek sibírsky. Na juhu regiónu sa rozprestierajú veľké územia stepí.
Hospodárstvo
Najväčšími hospodárskymi centrami sú Sachalinská oblasť, Prímorský kraj, Jakutsko a Chabarovský kraj, ktoré sú spolu zodpovedné sa viac než 80 % HDP regiónu. Najvýznamnejšie je spracovanie dreva, petrochemický priemysel, ťažba uhlia a železnej rudy. Jakutsko sa vyznamenáva ťažbou diamantu, cínu a zlata. Dôležitý je aj rybolov, obchod s kožušinou a pestuje sa tu hlavne pšenica, ovos, sója a cukrová repa.
Demografia
Podľa štatistík z januára 2022 žije na Ďalekom východe 8 091 244 obyvateľov, čo predstavuje 5,56 % populácie Ruska. Väčšina obyvateľstva žije skôr na juhu regiónu pri hraniciach s Čínou. Majoritu obyvateľov tvoria etnickí Rusi, ďalej tu žijú napr. Jakuti, Koriaci, Evenkovia, Čukčovia, Židia.
Najväčšie mestá:
Bazilika Nanebovzatia Panny Márie (Svatý Hostýn)
Bazilika Nanebovzatia Panny Márie je pútnický kostol s titulom basilica minor stojaci na vrchu Svatý Hostýn. Ide o jeden z najvýznamnejších mariánskych pútnických kostolov na Morave, ku ktorým patrí tiež Velehrad alebo v Čechách Svatá Hora pri Příbrami.
Neskoro barokový, klasicizujúci kostol dokončený v roku 1747 bol postavený podľa plánov architekta olomouckých biskupov Ignáca Cyraniho z Bolleshousu. V roku 1784 bol chrám v rámci jozefínskych reforiem odsvätený a zrušený. Kostol zbavený vybavenia i strechy chátral, až bol v polovici 19. storočia na základe petície z farností obnovený do dnešnej podoby a znova vysvätený.
Konkávne prehnutú plochu západného priečelia pokrýva mozaika Hostýnska Madona od pražského mozaikára Viktora Foerstra (1912). Má plochu 26 m2 a je zložená z 260 tisícov špeciálnych sklíčok dovezených z Talianska.
Andraž Šporar
Andraž Šporar (* 27. február 1994, Ľubľana) je profesionálny slovinský futbalista hrajúci za portugalský klub Sporting CP. Jeho pozíciou je post útočníka.
NK Interblock
Pred sezónou 2011/2012 sa prepracoval do A-mužstva Interblocku. Ligovú premiéru v drese klubu si odkrútil v prvom kole hranom 6. augusta 2011 proti klubu NK Šampion Celje (výhra ); odohral 73 minút a strelil gól na. Strelecky sa presadil aj v nasledujúcich dvoch kolách, kedy dal po jednom góle v súbojoch s tímami NK Šmartno 1928 (výhra ) a NK Bela Krajina (remíza ). Svoj štvrtý presný zásah si pripísal 22. októbra 2011 v odvete so Šampionom (remíza ), keď v 35. minúte otvoril skóre zápasu. Piatykrát v ročníku skóroval v 12. kole v odvetnom stretnutí s Belou Krajinou, keď dal v 80. minúte jediný a teda víťazný gól stretnutia. Následne sa strelecky presadil až v apríli 2012, v ktorom zaznamenal tri presné zásahy. Po jednom góle dal proti mužstvám NK Radomlje (výhra ), NK Šenčur (výhra ) a NK Aluminij (prehra ) po deviaty raz a desiatykrát skóroval v odvetách s Smartno (výhra ) a Belou Krajinou (výhra ). Na jar 2013 Interblock zostúpil do tretej najvyššej súťaže. Počas roka Šporar odohral celkovo 21 ligových stretnutí.
NK Olimpija Ljubljana
V júli 2012 Interblock opustil a zamieril do klubu NK Olimpia Ľubľana, kde začal svoju hráčsku kariéru.
Sezóna 2012/2013
S Olimpiou sa krátko po svojom príchode predstavil v predkolách Európskej ligy UEFA, v ktorých najprv slovinský celok postúpil po výhrach 2-krát cez luxemburský klub Jeunesse Esch do druhého predkola, v ktorom vypadol s nórskym tímom Tromsø IL (remíza  a prehra  po predĺžení).
Svoj prvý ligový zápas za klub odohral 15. júla 2012 v prvom kole v súboji s celkom NK Domžale (prehra ), na ihrisko prišiel v 58. minúte. Prvý ligový gól v klube zaznamenal nasledujúci týždeň, keď v 12. minúte skóroval proti Rudaru Velenje a podieľal sa na vysokej výhre na ihrisku súpera. Následne sa presadil 1. septembra 2012 v súboji s mužstvom FC Koper (výhra ), keď v 37. minúte zvyšoval na. Tretíkrát a štvrtýkrát v sezóne sa strelecky presadil v zápase 15. kola s klubom NK Celje a zaslúžil sa o víťazstvo. Svoj piaty presný strelecký zásah si pripísal v 16. kole v súboji s tímom NK Aluminij (výhra ), v 50. minúte otvoril skóre stretnutia. Svoje ďalšie góly v ročníku docielil v novembri 2012, kedy dal po jednom góle v odvetách s NK Domžale (prehra ) a Rudar (výhra ). ôsmy a po deviaty raz sa trafil 14. mája 2013 v 30. a 43. minúte v odvetnom zápase s NK Celje, stretnutie skončilo remízou. Ďalšie dva presné zásahy zaznamenal o dvanásť dní neskôr v 36. kole, kedy sa podieľal na výhre nad mužstvom NK Triglav Kranj (výhra ). V sezóne 2012/2013 nastúpil v lige v 28 zápasoch.
Sezóna 2013/2014
Za Ľubľanu skóroval v prvom zápase druhého predkola Európskej ligy UEFA 2013/2014 pri výhre nad slovenským klubom MŠK Žilina, odvetu však Olimpia nezvládla a po prehre  vypadla. Svoj prvý ligový gól v sezóne vsietil v 3. kole hranom 28. júla 2013 v súboji s celkom NK Krka, keď pätnásť minút pred koncom zvyšoval na konečných. Po druhýkrát v ročníku skóroval v piatom kole proti NK Celje (výhra ), trafil sa v 49. minúte. Následne sa strelecky presadil 13. septembra 2013 v súboji s tímom NK Zavrč (prehra ). Svoj štvrtý gól v sezóne zaznamenal o týždeň neskôr proti Rudaru, keď v 84. minúte dával gól na konečných. Piatykrát skóroval v 16. kole v súboji s mužstvom ND Gorica, stretnutie hrané v Ľubľane skončilo nerozhodne. Počas roka si pripísal celkovo 17 ligových štartov.
Sezóna 2014/2015
Svoj prvý ligový gól v sezóne zaznamenal proti klubu NK Krka, trafil sa v 10. minúte a podieľal sa na víťazstve domácich. Druhýkrát sa strelecky presadil v súboji s Koperom (výhra ), keď v 77. minúte zvyšoval na. Následne skóroval v odvete proti rovnakému súperovi, Olimpia tentoraz zvíťazila na domácej pôde v pomere. V 12. kole vsietil svoj štvrtý gól v ročníku, stalo sa tak v prestrelke s tímom NK Maribor. Piatykrát v sezóne rozvlnil sieť súperovej bránky v 13. kole v súboji s celkom NK Radomlje, keď v 87. minúte zvyšoval na konečných. Ďalší presný strelecký zásah si pripísal proti celku NK Zavrč (výhra ), keď v 25. minúte otvoril skóre zápasu. O tri týždne neskôr dal v odvetnom stretnutí s mužstvom NK Krka svoj siedmy gól v sezóne. Trafil sa v 76. minúte, no len znižoval na konečných. Následne sa presadil 2x v dvoch odvetách proti Radomlje, Ľubľana zvíťazila v týchto stretnutiach a. Po dvanástykrát a po trinástykrát v sezóne dal gól v súboji s klubom NK Celje (prehra ) a v odvetnom zápase s NK Zavrč (výhra ). Počas ročníka 2014/2015 nastúpil v lige v 32 zápasoch.
Sezóna 2015/2016
Svoj prvý ligový gól v ročníku zaznamenal v úvodnom kole hranom 18. júla 2015 proti klubu ND Gorica, keď v 89. minúte zvyšoval na konečných. Po druhýkrát v sezóne vsietil gól vo štvrtom kole v súboji s tímom NK Krško a podieľal sa na výhre. V rozmedzí 6. až 8. kola sa 5x strelecky presadil, keď skóroval raz do sietí mužstiev NK Maribor (výhra ) a NK Celje (výhra ) a trikrát v súboji s Rudar Velenje (výhra ). Svoj ôsmy ligový gól v ročníku dal v 12. kole proti klubu NK Domžale (remíza ), trafil sa v 38. minúte. Po deviaty raz sa strelecky presadil v nasledujúcom kole v odvetnom súboji s NK Krško, keď v 87. minúte zvyšoval z pokutového kopu na konečných. Strelecky najvydarenejší zápas počas tohto angažmánu prežil v odvete s NK Celje, Ľubľana zvíťazila na pôde súpera v pomere a Šporar nastrieľal všetky jej góly v zápase. V nasledujúcich dvoch zápasoch sa štyrikrát strelecky presadil, keď strelil po dvoch góloch v odvetách proti Rudaru Velenje (výhra ) a Mariboru (remíza ). Na jeseň 2015 z pozície kapitána celku odohral za Olimpiu Ľubľana 18 ligových stretnutí a zaznamenal v nich 17 ligových gólov. V jarnej časti ročníka vybojoval tím ligový titul, na ktorom sa Šporar čiastočne podieľal a zároveň sa samotný hráč stal v tejto sezóne najlepším strelcom súťaže.
FC Bazilej
V zime 2015 prejavili o Šporarove služby záujem anglické mužstvá Brighton & Hove Albion FC a slávny Liverpool FC, s ponukou prišiel tiež taliansky celok Inter Miláno. Útočník však nakoniec prestúpil do švajčiarskeho klubu FC Bazilej a stal sa historicky najdrahším hráčom odchádzajúcim zo slovinskej najvyššej súťaže.
Ligový debut v drese Bazileja absolvoval 14. februára 2016 v 20. kole v súboji s tímom Grasshopper Club Zürich (výhra ), na ihrisko prišiel v 70. minúte. Po pol roku tohto angažmá s mužstvom získal ligový titul. Na jeseň 2016 sa s Bazilejom predstavil v skupinovej fáze Ligy majstrov UEFA 2016/2017, kde bol celok vyžrebovaný do skupiny A a v konfrontácii s klubmi PFK Ludogorec Razgrad, Arsenal FC a Paris Saint-Germain FC skončil so ziskom dvoch bodov na štvrtom mieste. Svoj prvý a zároveň jediný ligový gól počas tohto angažmánu zaznamenal 15. apríla 2017 proti tímu FC Lausanne-Sport (výhra ), keď v 59. minúte zvyšoval skóre na rozdiel troch gólov. V sezóne 2016/2017 vybojoval s Bazilejom "double", tzn. ligový titul a triumf v domácom pohári. Počas celého pôsobenia v klube odohral 19 zápasov.
Arminia Bielefeld (hosťovanie)
V lete 2017 odišiel z Bazileja na ročné hosťovanie do nemeckého celku Arminia Bielefeld vtedy pôsobiaceho vo 2. Bundeslige. Svoju ligovú premiéru za Arminiu si odkrútil v úvodnom kole hranom 29. júla 2017 v súboji s klubom SSV Jahn Regensburg, na ihrisko prišiel v 71. minúte a na konci druhého polčasu vsietil rozhodujúci gól na konečných. Po druhýkrát v ročníku sa strelecky presadil v deviatom kole proti tímu 1. FC Norimberg, trafil sa v 61. minúte a podieľal sa na víťazstve na ihrisku súpera. Za klub nastúpil celkovo v 9 zápasoch.
ŠK Slovan Bratislava
V zimnom prestupovom období sezóny 2017/2018 mal ponuky z Belgicka, Holandska a Srbska, ale nakoniec v januári 2018 prestúpil do slovenského klubu ŠK Slovan Bratislava, s ktorým uzavrel kontrakt na štyri a pol roka. Prestupová suma nebola zverejnená, ale podľa zákulisných informácií prišiel Šporar do Slovana za dva milióny eur a mesačne si zarobí 60-tisíc eur.
Sezóna 2017/2018
Prvý ligový zápas v drese "belasých" odohral 18. februára 2018 v 20. kole proti MFK Zemplín Michalovce (remíza ), nastúpil na 62 minút. Prvýkrát v lige za Slovan skóroval v 22. kole v súboji s klubom FC Nitra, keď v 37. minúte dal jediný rozhodujúci gól stretnutia. Svoj druhý ligový gól počas tohto angažmánu zaznamenal 22. apríla 2018 proti tímu AS Trenčín a podieľal sa na víťazstve na pôde súpera. Tretíkrát sa strelecky presadil v derby so Spartakom Trnava (výhra ), gól dal v 49. minúte zápasu. 1. mája 2018 skóroval vo finále slovenského pohára hraného v Trnave proti celku MFK Ružomberok, Slovan zvíťazil v pomere a obhájil tak zisk tejto troje z predošlej sezóny 2016/2017. Počas pol roka odohral v lige 12 stretnutí.
Sezóna 2018/2019
Svoj prvý ligový gól zaznamenal Šporar v zápase 1. kola Fortuna ligy 2018/2019 v zápase s FC ViOn Zlaté Moravce pri výhre na ihrisku súpera. V danej sezóne vyhral so Slovanom slovenský titul. Šporar sa stal najlepším strelcom Fortuna ligy, keď v 30 zápasoch strelil 29 gólov, čím vyrovnal aj strelecký rekord v počte gólov strelených v jednej sezóne, ktorý doteraz držal Róbert Semeník. Po sezóne sa špekulovalo, kam Šporar prestúpi. 28. júna 2019 ale podpísal nový 4-ročný kontrakt so Slovanom.
Klubové štatistiky
''Aktuálne k dátumu: 27. január 2020''
Reprezentačná kariéra
Andraž Šporar je bývalý slovinský mládežnícky reprezentant, nastupoval za výbery do 18, 19, 20 a 21 rokov.
V A-tíme Slovinska debutoval v kvalifikačnom zápase na Majstrovstvá sveta 2018 hranom v Attarde 11. novembra 2016 proti reprezentácii Malty (výhra ), na hraciu plochu prišiel v 83. minúte.
Le Châtellier (Ille-et-Vilaine)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Andillac
Andillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Andillac má 119 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Gif-sur-Yvette
Gif-sur-Yvette je mesto v juhovýchodnej časti metropolitnej oblasti Paríža vo Francúzsku v departemente Essonne a regióne Île-de-France. Od centra Paríža je vzdialené. Má asi 21 000 obyvateľov.
Geografia
Susedné obce: Villiers-le-Bâcle, Saint-Aubin, Saclay, Saint-Rémy-lès-Chevreuse, Orsay, Gometz-la-Ville, Gometz-le-Châtel a Bures-sur-Yvette.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Krst Pána
náhľad|[[El Greco, Krst Ježiša v Jordáne, 1596 – 1600]] Krst Pána je sviatok rímskokatolíckej cirkvi, ktorý sa slávi v nedeľu po sviatku Troch kráľov. Počas tohto sviatku sa pripomína Ježišov krst v Jordáne.
Do roku 1969 sa tento sviatok slávil v rámci Zjavenia Pána.
Vešpery tohto sviatku ukončujú vianočné obdobie rímskokatolíckeho liturgického roka.
Evan Ndicka
Obite Evan Ndicka (*20. august 1999, Paríž, Francúzsko) je francúzsky futbalista, ktorý hráva na poste stopéra v nemeckom klube Eintracht Frankfurt.
Osobný život
Ndicka sa narodil v Paríži kamerunskému otcovi a matke z Pobrežia Slonoviny.
AJ Auxerre
Ndicka sa pripojil k akadémii Auxerre keď mal 13 rokov. Postupne prešiel akadémiou a svoj súťažný debut v seniorskom tíme si odkrútil 27. januára 2017 v Ligue 2 pri výhre 1:0 nad Clermontom.
Eintracht Frankfurt
Dňa 5. júla 2018 Ndicka podpísal zmluvu na päť rokov s nemeckým klubom Eintracht Frankfurt. Ihneď sa stal dôležitou súčasťou tímu.
Bol súčasťou tímu, ktorý v sezóne 2021/22 vyhral Európsku ligu UEFA.
V júni 2023 mu vypršala zmluva s Frankfurtom a po piatich sezónach klub opustí.
AS Rím
Dňa 21. júna 2023 podpísal Ndicka päťročnú zmluvu s talianskym klubom AS Rím.
Medzinárodná kariéra
V júni 2023 sa rozhodol reprezentovať 🇨🇮, krajinu z ktorej pochádza jeho matka.
Klubové
''K 20. júnu 2023'' Poznámky
Andouque
Andouque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Evan Ndicka
Klubové
2 Liga majstrov UEFA
Andouque
Polohopis
Andouque má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Evan Ndicka
Klubové
3 Superpohár UEFA
Andouque
Obyvateľstvo
Andouque má 385 obyvateľov (2009).
Evan Ndicka
Úspechy
Eintracht Frankfurt
Andouque
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Evan Ndicka
Úspechy
Individuálne
Le Crouais
Le Crouais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anglès
Anglès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Anglès má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Anglès má 541 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Kyselina prefénová
Kyselina prefénová je jeden z intermediátov v biosyntéze aromatických aminokyselín, konkrétne fenylalanínu a tyrozínu.  Takisto vystupuje ako prekurzor mnohých sekundárnych metabolitov šikimátovej dráhy. Jej konjugovanou zásadou je prefenát.
Stereochémia
Kyselina prefénová je príkladom achirálnej (opticky neaktívnej) molekuly, ktorý má dva pseudoasymetrické atómy (teda stereogénne, ale výsledné štruktúry nie sú enantioméry), konkrétne atómy uhlíka C1 a C4 cyklohexadiénového kruhu. V roku 1979 sa ukázalo, že z dvoch možných stereoizomérov kyseliny prefénovej má prírodný stereoizomér oba substituenty s vyššou prioritou (podľa CIP pravidiel) na pseudoasymetrických atómov, teda karboxylovú skupinu a hydroxylovú skupinu, na tej istej strane kruhu (cis voči sebe), čo v nomenklatúre IUPAC (z roku 2013) odpovedá konfigurácii (1s,4s).
Druhý stereoizomér, teda trans alebo (1r,4r), sa nazýva kyselina epiprefénová.
Biosyntéza
Kyselina prefénová vzniká [3,3]-sigmatropným Claisenovým prešmykom z chorizmátu. Túto reakciu katalyzuje chorizmátmutáza:
Vznik fenylalanínu a tyrozínu
Prefenát sa môže premieňať dvoma spôsobmi na dve aromatické aminokyseliny, a to fenylalanín a tyrozín.
V prípade fenylalanínu reakciu katalyzuje prefenátdehydratáza, pričom vzniká fenylpyruvát:
V prípade tyrozínu reakciu katalyzuje prefenátdehydrogenáza, čím vzniká 4-hydroxyfenylpyruvát:
Oba tieto produkty, fenylpyruvát i 4-hydroxyfenylpyruvát, sa následne transaminujú za vzniku fenylalanínu a tyrozínu. Tyrozín okrem tejto cesty môže vznikať i z fenylalanínu pomocou tyrozinázy.
Le Ferré
Le Ferré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Kyselina prefénová
Sekundárne metabolity
Okrem aminokyselín je prefenát prekurzorom i pre mnoho iných látok, napríklad pre syntézu novobiocínu, rôznych alkaloidov (napríklad katinónu alebo efedrínu), vanilínu a kapsaicínu alebo napríklad antibiotík. Mnohé tieto látky vznikajú z fenylalanínu alebo tyrozínu.
Le Ferré
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Teodor Hlaváč
RNDr. Teodor Hlaváč, CSc. (* 9. november 1929, Chynorany† 21. jún 2017, Bratislava) bol slovenský kultúrny dejateľ, fyzik, šéfredaktor Katolíckych novín.
Krátko po maturite, počas prípravného ročníka na vysokoškolské štúdium, ktoré sa realizovalo u verbistov na Nitrianskej kalvárii, ho v roku 1950 zachytila Akcia K. Následne bol internovaný v Podolínci, o čom spolu s ďalšími rovesníkmi vypovedal v dokumentárnom filme Tiene Barbarskej noci.
Pre pretrvávajúce aktivity s verbistami (Spoločnosť Božieho Slova) a kontakty s Poľskom bol v roku 1961 súdený v politickom procese nazvanom „Bošanský a spol.“
Po roku 1989 sa vo verejnom živote angažoval rozmanitým spôsobom. Jeho príbeh zachytili rozhlasové relácie Príbeh na týždeň a Portréty.
Flat Galaxy Catalogue
Flat Galaxy Catalogue je astronomický katalóg špirálových galaxií.
Systematické vyhľadávanie diskovitých okrajových galaxií s priemerom väčším ako a = 40 uhlových sekúnd a pomer hlavných a malých osí a/b väčší než 7 sa uskutočnil pomocou Palomar Observatory Sky Survey a ESO/SERC. Výsledkom je nový katalóg plochých galaxií (FGC) obsahujúci 4455 objektov, ktoré pokrývajú približne 56 percent celej oblohy. Katalóg je určený na štúdium rozsiahlych kozmických prúdov a ďalších problémov observačnej kozmológie.
Appelle
Appelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Appelle má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Appelle má 64 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Javorianska hornatina
Javorianska hornatina je geomorfologický podcelok Javoria. Najvyšší vrch podcelku i celého pohoria je Javorie, dosahujúce výšku.
Vymedzenie
Podcelok zaberá južnú, najvyššiu časť Javoria. Severným a západným smerom pokračuje pohorie podcelkami Podlysecká brázda a Lomnianska vrchovina, južným smerom nadväzuje Krupinská planina s podcelkami Závozská vrchovina, Dačolomská planina a Modrokamenské úboče. Východným susedom sú Ostrôžky.
Južná časť územia patrí do vojenského výcvikového priestoru Lešť.
Basketbalová 1. liga mužov 1993/94
'''Basketbalová 1. liga mužov v sezóne 1993/94''' bol 2. ročník 1. ligy basketbalistov, druhej najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťaž niesla dobový názov ''II. liga'' a súťažilo v nej 11 účastníkov, pretože Liptovský Mikuláš zo súťaže odstúpil. Zvíťazilo družstvo BK Kovohuty Krompachy, ktoré spolu s ďalšími 3 družstvami postúpilo ešte v tejto sezóne do najvyššej súťaže.
Prvý ročník 1. ligy sa organizoval ako nadstavbová časť I. Slovenskej národnej ligy.
Systém súťaže
Súťaž sa skladala z dvoch častízákladnej a nadstavbovej. Základnú časť odohrali družstvá dvojkolovým systémom (raz doma a raz vonku). Najlepšie 4 družstvá postúpili ešte v tejto sezóne do najvyššej súťaže (vtedy nazývanej I. liga), presnejšie do jej nadstavbovej skupiny o 9. až 16. miesto. Zvyšné družstvá odohrali nadstavbovú časť rovnako dvojkolovým systémom o konečné 5. až 11. miesto. Posledné družstvo po nadstavbovej časti odohralo spolu s 2 víťazmi regionálnych skupín 2. ligy (vtedy nazývaná III. liga) prelínaciu súťaž o zotrvanie v 1. lige.
Účastníci
Poznámky:
Kanadské národné inline hokejové družstvo mužov
Kanadské národné inline hokejové družstvo mužov je mužský národný inline hokejový tím Kanady, ktorý ho reprezentuje v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Kanadskej inline hokejovej asociácie (NIHA). Družstvo sa prvýkrát predstavilo na majstrovstvách sveta IIHF v roku 1996. Hralo do roku 1998. Po dlhoročnej odmlke sa opätovne vrátilo na majstrovstvá sveta v roku 2008. Najväčším úspechom národného tímu sú 3 víťazstvá na svetovom šampionáte IIHF v rokoch 1998, 2012 a 2015 a víťazstvo na svetovom šampionáte FIRS v roku 2002.
Basketbalová 1. liga mužov 1993/94
Prelínacia súťaž o zotrvanie v 1. lige
Účastníci 2. ligy 1993/94:
Kanadské národné inline hokejové družstvo mužov
Panamerické hry
Po pozitívnom dopingovom teste kanadského brankára (Steve Vezina) na zakázané látky (stanozolol) bolo kanadské družstvo diskvalifikované a víťazom sa dodatočne stalo USA.
Le Loroux
Le Loroux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podlysecká brázda
Podlysecká brázda je geomorfologický podcelok Javoria.
Stenka (bojové umenie)
Stenka (🇷🇺, doslovne „stena“) alebo tiež Ruský rukopašný boj prípadne ako Ruský štýl rukopašného boja je systém duchovného a telesného rozvoja pôvodom z Ruska. Bojové umenie Stenka predstavuje jadro z veľmi rozmanitých a početných systémov rukopašného boja.
Podľa historických prameňov môžeme povedať, že z minulosti sa dochovali dva druhy Ruského rukopašného boja: skupinové boje „stenka na stenku“ (stenočný boj) a zápasy jeden na jedného (sam na sam). Bojovník ruského rukopašného boja sa mohol zúčastňovať rovnako ako v stenočných bojoch, tak aj v zápasoch „sam na sam“.
Súčasný Ruský rukopašný boj sa delí na dve základné časti: športovú a bojovú. Športová časť podporuje zlepšovanie telesných daností a rozvíjanie sebaovládania, ktoré sa následne môžu overiť v športových súťažiach. Bojová časť sa skladá z troch zložiek: plno kontaktný boj bez zbrane, boj bez zbrane proti ozbrojenému protivníkovi a boj so zbraňou proti ozbrojenému protivníkovi.
Pôvod
Stenka je vo svojej podstate jedinečne bojové umenie a systém sebaobrany vytvorený v Rusku. Korene Stenky siahajú viac ako 1000 rokov do minulosti. Zachovali sa nám v obrázkoch (skiciach a na maľbách), písomných zmienkach a v literatúre. Toto výnimočné umenie prežilo až do novoveku, ale žiaľ bolo po revolúcii v roku 1917 v Rusku zakázané pre širokú verejnosť.
K novému životu bolo znovuzrodené v 21. storočí odkedy je neustále zdokonaľované a rozširované. Aktuálne sa Stenka rozvíja paralelne vo viac ako 18 štátoch sveta.
Hlavným znakom Stenky a zároveň aj jej odlišnosťou od iných bojových umení, je hlavne boj v tímoch. Každý tím sa sám musí sústrediť na aktuálnu situáciu ako i na toho najslabšieho člena tímu, aby neprehral daný boj. Takto je docielené, že členovia tímu počas tréningu ako i počas boja sú v neustálej interakcii. Či daný tím vyhrá alebo prehrá sa nerozhoduje na základe výkonu jediného bojovníka, ale výlučne na spoločnom výkone a (krokoch) súhre celého tímu počas boja.
História
V Rusku sa bojové umenia objavili už v dávnej minulosti – v čase vytvárania ruského národa ako etnika. Jeho pôvod leží v tradičných národných hrách „zábavách“, ktoré v sebe zahŕňali techniky a taktiku boja predkresťanskej doby.
V kniežacích družinách metódy rukopašného boja používali na vojenskú prípravu profesionálnych bojovníkov. Ako dôkaz o tom slúžia historické dokumenty (ako ruské letopisy tak aj stredoveké európske písomné pramene) a taktiež národné eposy – byliny a príbehy.
Vo všetkých príbehoch bez výnimky sa zdôrazňuje hlavný význam rukopašného boja, keď bojujúci bohatieri nemohli poraziť jeden druhého s pomocou zbrani a len v rukopašnom (pästnom) boji, jeden získava prevahu nad druhým.
V letopisoch „Povesti vremenných let“ sa hovorí o tom, že v roku 992, v blízkosti Pereslavľa, pečenežské knieža vyzval Vladimíra Kyjevského: „Vyber ty jedného zo svojich mužov a ja jedného z mojich nech bojujú holými rukami (rukopaška)“.
Už od 78 rokov sa deti zúčastňovali v pästnom boji „stenka na stenku“, kde sa zrážali a bojovali s rovnakými súpermi. Po nich s pästným bojom začali dospievajúci, ktorí mali už svojho vodcu – jedného z pomedzi nich a bojovali vo formácií – línii. Po tom ako jedna zo stenok pod náporom protivníkov začala ustupovať, na pomoc im prišli stenka 1719 ročných, ktorí sa mohli podieľať aj na krídlach v skutočnom boji dospelých.
Zápasy
Dva tímy nastúpia proti sebe v úzko zopätej rade (v Stenke – v Stene). Tímy pozostávajú zvyčajne z minimálne 2 bojovníkov. V závislosti od priestoru môžu tím tvoriť aj dvadsiati členovia, či viac osôb v rovnakom počte po oboch stranách. V základnom postoji sa členovia tímu zaháknu (prepletú sa rukami v lakťoch) do vedľa stojaceho bojovníka a vytvoria spoločne úzku formáciu – stenu alebo reťaz. Tu zohráva rolu taktika rozostavenia členov vo vzniknutej reťazi.
Základný postoj vychádza z postavenia ľavej nohy vpredu, pričom zdvihnutím rúk dohora v rámci možnosti (ruky spolubojovníkov sú uchopené v lakti) si chránite tvár. Voľnou rukou je možné útočiť na súpera.
Po odštartovaní sa pohybujú obe steny proti sebe. Podobne ako je to pri bojových športoch Judo/Ju-Jitsu, existuje jasný bodovací systém.
Výsledok boja sa považuje za prehraný ak:
Združenie
Stenka International Martial Arts Federation má sídlo v Lausanne (Švajčiarsko)
Krajiny pôsobenia
K roku 2017 bola Stenka rozšírená v týchto štátoch:
Le Lou-du-Lac
Le Lou-du-Lac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Arfons
Arfons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Arfons má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Arfons má 185 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Eurytión (Kentaur)
náhľad|Scéna predstavuje svadbu Peirithoa a Hippodameie, ktorej sa zúčastnili Kentauri, nástenná maľba z [[Pompeje|Pompejí]] Eurytión (starogr. Εὐρυτίων – Eurytión, ) je v gréckej mytológii Kentaur žijúci v horách Tesálie, bol najsilnejší z Kentaurov.
Eurytión bol jedným z Kentaurov, divokých poloľudí či polokoní, ktorí žili v horách Tesálie. Medzi Kentaurami bol Eurytión považovaný za najsilnejšieho.
Na pozvanie kráľa Lapithov Peirithoa sa spolu so svojimi druhmi zúčastnil jeho svadby. V priebehu hostiny sa však Kentauri opili a vyvolali bitku. V priebehu bitky sa Eurytión vrhol na novomanželku Hippodameiu a pokúsil sa ju uniesť. Kentauri potom nasledovali jeho príklad a pokúsili sa uniesť ostatné prítomné lapithské ženy. Grécki hrdinovia, ktorí boli tiež pozvaní na túto svadbu ale tomu zabránili a v krvavom boji väčšinu Kentaurov pozabíjali.
Charlie Watts
Charles Robert "Charlie" Watts (* 2. jún 1941, Londýn, Spojené kráľovstvo - † 24. august 2021, Londýn) bol anglický rockový bubeník, hudobný producent a umelec. Známy bol najmä svojim pôsobením v skupine The Rolling Stones. Bol tiež lídrom jazzového ansámblu, pod svojím menom vydal niekoľko jazzových platní. Okrem toho sa tiež podieľal na produkcii niektorých platní Rolling Stones a navrhoval niektoré pódia, ktoré si so sebou Stones na svojich turné vozili.
Životopis
Narodil sa do rodiny vodiča nákladiaku. Ako chlapec bol skromný, sústredený a pracovitý, mierne hýčkaný svojimi rodičmi. Keď mal jedenásť počul v rádiu skladbu Walkin 'Shoes Gerryho Mulligana, v ktorej bubnoval Chick Hamilton. To v ňom prebudilo bubeníka, a tak začal hrať na hrnce a panvice. Svoj prvý nástroj - bendžo - si v štrnástich kúpil sám. Rozobral ho, z tela bendža si urobil bubienok a k nemu si z Merkuru postavil stojan. V roku 1955 mu rodičia kúpili prvé bicie. Stále ho zaujímal jazz, takže začal cvičiť podľa jazzových platní, ktoré zbieral.
Po tom čo dokončil strednú školu šiel študovať umeleckú školu, ktorú dokončil v roku 1960. Po škole potom pracoval ako grafik v reklamnej agentúre. Počas práce už ale hral s miestnymi skupinami v kaviarňach a menších kluboch. V roku 1961 prvýkrát stretol Alexisa Körnera, ktorý mu ponúkol post bubeníka vo svojej kapele Blues Incorporated. Chvíľku potom pracoval ako grafik v Dánsku, ale po tom čo prijal Körnerovu ponuku, sa vrátil späť do Londýna.
O rok neskôr sa stretol s Brianom Jonesom, Ianom "Stu" Stewartom, Mick Jaggerom a Keithom Richardsom, ktorí chceli spoločne hrať rhythm and blues a príležitostne vystupovali v rôznych londýnskych kluboch. Dostal ponuku hrať s mladou začínajúcou kapelou Rolling Stones. Nechal sa presviedčať skoro celý rok, nakoniec im prikývol až v januári 1963. Keith Richards k tomu vo svojej biografii dokonca píše:"hladovali sme, len aby sme ho zaplatili! Doslova. Obmedzovali sme si prídely, strašne sme ho chceli. "