cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HAL Light Combat Helicopter
Vznik a vývoj
Vývoj LCH sa začal s cieľom, vyplniť medzeru v spôsobilosti, ktorá sa prejavila počas kargilskej vojny v roku 1999. Indickej armáde v tej dobe chýbali útočné vrtuľníky, schopné prevádzky aj vo vysokých nadmorských výškach. A práve v oblastiach s väčšou nadmorskou výškou sa odohrávala prevažná časť stretov indických a pakistanských jednotiek. Preto sa indická firma HAL obrátila na francúzskeho výrobcu motorov, spoločnosť Turbomeca a spoločne navrhli špeciálny motor optimalizovaný pre extrémne nadmorské výšky.
Úmysel, vyvinúť bojovú helikoptéru, určenú pre potreby indického letectva aj armády, oznámila India ešte v roku 2006. Spoločnosť Hindustan Aeronautics Limited (HAL) mala v tej dobe už niekoľkoročné skúsenosti s vývojom a výrobou viacúčelových vrtuľníkov Dhruv, ktoré boli zavedené do služby v indických ozbrojených silách od roku 2002. Tieto poznatky boli vo veľkej miere využité aj v rámci programu "LCH", z ktorého nakoniec vzišiel rovnomenný útočný stroj.
Prvý prototyp vzlietol v roku 2010 a do roku 2013 boli vyrobené ďalšie dva prototypy. Očakáva sa, že vrtuľníky dosiahnu počiatočné operačné spôsobilosti už v roku 2018.
Konštrukcia
náhľad|Plne vyzbrojený LCH Pohon vrtuľníka zabezpečujú dva motory Šakti, z ktorých každý má výkon 1200 koní. Tie umožňujú vrtuľníku vzlietnuť do výšky 6 500 metrov. Maximálna rýchlosť, ktorú LCH dokáže dosiahnuť je /h a dolet je.
Maximálna vzletová hmotnosť stroja je 5,8 tony, čo predstavuje približne polovicu vzletovej hmotnosti amerického útočného vrtuľníka AH-64D.
Vrtuľník je vybavený pokročilou súpravou elektronického boja od spoločnosti SAAB a sadou moderných senzorov, vyvinutých v spolupráci s izraelským zbrojným priemyslom.
Používatelia
India
Indické vzdušné sily objednali celkovo 65 kusov LCH, zatiaľ čo armáda má záujem až o 114 strojov. V novembri 2016 uvoľnilo indické ministerstvo obrany prostriedky na nákup prvej várky 16 vrtuľníkov, ktoré budú dodané obom zložkám indických ozbrojených síl.
Leták
náhľad|Letáky vyhodené na ulici v Miami, USA, rok 2006. Leták je forma marketingovej komunikácie, ktorá môže mať dve podoby a to elektronickú alebo papierovú. Spravidla má viac strán a môže sa taktiež nazývať ako katalóg či propagačná brožúra. Leták môže byť určený na šírenie rôzneho druhu informácií ako napríklad pre účely: Väčšina letákov je zameraná len na poskytnutie jednoúčelových informácií.
Maloobchodné letáky
Forma komunikácie medzi predávajúcim a nakupujúcim. Tlačená verzia letákov býva vo väčšine prípadov vo formáte A4 a či už sa jedná o tlačenú alebo elektronickú verziu, sú farebné a dizajnovo ladené k danému maloobchodu. Z dôvodu vyšších finančných nákladov na tlačenú formu letákov sa snažia spoločnosti využívať novinový papier nižšej hmotnosti. Obsah letáku je tvorený obrázkami ponúkaného tovaru, výstižným popisom produktu a cenou pred zľavou a aktuálnou cenou. Na šírenie elektronickej formy letákov slúži email marketing kedy sú takéto reklamné emaily doručené priamo zákazníkovi na jeho emailovú adresu, alebo ich má predajca vystavené na svojej webovej stránke. Existujú však aj špecializované portály, ktoré obsahujú databázu letákov rozdelených do nasledujúcich kategórií: Letáky maloobchody zvyčajne vydávajú v určitých pravidelných intervaloch
Letáky politických strán
Najčastejšie využívaná forma komunikácie v predvolebnom období. Táto forma letákov býva obvykle distribuovaná priamo do schránok domácností. Obsahom býva meno a fotografia zástupcu politickej strany, symbol strany a motto. Letáky v tejto oblasti sú populárne najmä pre ich rýchle šírenie a možnosť ich vylepiť na verejných miestach kde ich uvidia aj občania, ktorí k internetu nemajú prístup.
Informačné letáky
Táto forma komunikácie sa používa na propagáciu služby či určitej myšlienky. Informačné letáky sú často využívanú neziskovými organizáciami ale aj štátnymi podnikmi a mestskými inštitúciami.
Guvernérstvo Río de la Plata
Guvernérstvo Río de la Plata (iné názvy: Laplatské guvernérstvo, (gubernia) Río de la Plata ; ) bola územná jednotka spadajúca pod Miestokráľovstvo Peru a teda guvernér, ktorý stál na čele guvernérstva sa zodpovedal miestokráľovi Peru. Guvernérstvo Río de la Plata vzniklo v roku 1617 z predchádzajúceho väčšieho guvernérstva Río de la Plata a Paraguaj (nazývaného tiež Guvernérstvo Nová Andalúzia), ktoré sa rozdelilo na dve guvernérstva (okrem Río de la Plata aj na Guvernérstvo Paraguaj). Súčasťou Miestokráľovstva Peru bolo guvernérstvo až do roku 1776, kedy sa stalo súčasťou a základom novovytvoreného Miestokráľovstva Río de la Plata. Formálne však guvernérstvo zostalo zachované až do roku 1782, kedy sa pretransformovalo na Intendanciu Buenos Aires.
Vznik a fungovanie guvernérstva
thumb|Rozdelenie Miestokráľovstva Peru (1650). Približné územie Río de la Plata je pod číslom 5. Guvernérstvo Río de la Plata vzniklo kráľovským rozhodnutím (Real cédula) kráľa Filipa III. zo dňa 16. decembra 1617, ktorým bolo rozdelené staršie Guvernérstvo Río de la Plata a Paraguaj medzi dve nové, teda Guvernérstvo Río de la Plata a Guvernérstvo Paraguaj. Prvým guvernérom sa stal Diego de Góngora. V rokoch 1625 a 1626 nariadil kráľ Filip III., aby sa ku guvernérstvu pripojili územia spravované jezuitským rádom v Paraguaji a Paraná (súčasný štát Brazílie).
V januári 1680 založili Portugalci na území guvernérstva pevnosť Colonia del Sacramento, ktorú následne obsadil guvernér Río de la Plata José de Garro, no na základe Lisabonskej zmluvy z roku 1681 bola pevnosť vrátená Portugalsku. 6. novembra 1726 nariadil španielsky kráľ, aby sa ku guvernérstvu pridalo 13 nových misijných miest pozdĺž rieky Paraná. V roku 1750 bola uzavretá Madridská zmluva medzi Španielskom a Portugalskom, ktorá nanovo vytýčila hranice území v Južnej Amerike. To sa týkalo aj územia Banda Oriental, keďže na základe Madridskej zmluvy bolo mesto Colonia del Sacramento prisúdené Španielsku. Práve Colonia del Sacramento, ktorá sa nachádza prakticky oproti Buenos Aires, slúžila ako miesto pre nelegálny anglo-portugalský obchod do Buenos Aires. Portugalsko zasa dostalo územie známe ako Misiones Orientales (časť súčasného brazílskeho štátu Rio Grande do Sul.
12. februára 1761 bola prijatá zmluva El Pardo medzi Španielskom a Portugalskom, ktorá rušila zmeny prijaté Madridskou zmluvou a teda sa hranice vrátili tam, kde boli pred prijatím Madridskej zmluvy. Cieľom bolo vytýčiť nové hranice medzi týmito krajinami v Južnej Amerike. 2. novembra 1762 Pedro de Ceballos obsadil pre Španielsko mesto Colonia del Sacramento, Ostrov Martín García a Ostrov San Gabriel. Následne aj s armádou postupoval smerom k Rio Grande do Sul, kde obsadil mesto San Pedro. Dňa 12. mája 1763 bola uzatvorená Parížska zmluva, ktoré tieto obsadené územia vrátila Portugalsku. Na rozkaz španielskeho kráľa bola 7. decembra 1768 vyslaná expedícia na obsadenie Ohňovej zeme, no táto sa dostala iba pri Magalhaesov prieliv a vrátila sa späť.
Vytvorenie Miestokráľovstva Río de la Plata
Španielsky kráľ vydal dňa 1. augusta 1776 kráľovský dekrét, na základe ktorého bolo vytvorené Miestokráľovstvo Río de la Plata, pričom Buenos Aires sa stalo jeho hlavným mestom. Guvernér Río de la Plata sa tým pádom stal podriadeným miestokráľa z Buenos Aires a nespadal tak už pod miestokráľa Peru. Tieto zmeny boli vykonané z dôvodu, že oblasť Río de la Plata rýchlo rástla a teda iba prítomnosť guvernára (a nie miestokráľa) bola nedostačujúca. Navyše bola táto pre kráľovstvo významná oblasť ohrozovaná tak ekonomickými hrozbami (ako pašovanie a nelegálny obchod), ako aj vojenskými, keďže do oblasti pravidelne prenikali Briti a Portugalci. Navyše vláda z Peru nebola v oblasti Río de la Plata veľmi populárna, nakoľko celý obchod musel povinne prechádzať cez hlavné mesto Peru Lima, čo jednak predlžovalo cestu tovarov a jednak znižovalo zisky miestnych obyvateľov. Prvým miestokráľom Río de la Plata sa stal jeho bývalý guvernér Pedro Antonio de Cevallos.
Guvernérstvo zostalo fungovať, no jeho význam sa znížil a vykonávalo iba niektoré funkcie. Na základe kráľovského rozhodnutia z 28. januára 1782 bolo miestokráľovstvo rozdelené na tzv. intendancie, čím sa guvernér Buenos Aires stal intendantom Buenos Aires, čo znamenalo zánik guvernérstva Buenos Aires. Zároveň bolo vrátených 30 misijných miest pozdĺž rieky Paraná pod správu Asunciónu.
Panamerické majstrovstvá v softbale mužov 2017
Panamerické majstrovstvá v softbale mužov 2017 bol v poradí 10. turnaj panamerických majstrovstiev v softbale mužov, ktoré organizuje Panamerická softbalová konfederácia (WBSC Americas Softball, predtým CONPASA). Konal sa v Santo Domingu, v Dominikánskej republike v dňoch od 15.24. septembra 2017, za účasti 16 tímov. Zápasy sa odohrali v športovom komplexe Centro Olímpico Juan Pablo Duarte. Titul obhájila 🇻🇪, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇦🇷.
Účastníci
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku WBSC v roku 2017.
Voľby do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku v roku 2017
V piatich krajoch zvíťazila opozícia. Najsilnejšia vládna strana SMER-SD, ktorá pred voľbami ovládala šesť z ôsmich krajov po voľbách ovláda len dva. Volebná účasť bola 29,95 %, čo je viac ako pri minulých voľbách, kde sa zúčastnilo v prvom kole 20,11 % a v druhom kole 17,29 % oprávnených voličov.
Zmena volebného systému pre voľbu županov
Pôvodný zákon z roku 2001 predpisoval jednokolovú voľbu, nakoniec sa však ujala dvojkolová. Opätovnú zmenu na jednokolové volenie županov inicializovali poslanci zo SMERu a MOST – HÍD. Výhodou má byť úspora financií (v minulých voľbách sa na druhé kolo v piatich z ôsmych krajov minulo 2,4 miliónov eur). Poslanci Vladimír Faič, Tibor Glenda, Martin Glváč, Martin Nemky, Martin Hrnčiar a Dušan Jarjabek argumentujú účasťou: „Voliči sú skôr motivovaní zúčastniť sa prvého kola volieb, v ktorom volia aj poslancov do zastupiteľstva samosprávneho kraja“. Dopady na volebné výsledky sa ťažko odhadujú, hlavne kvôli slabej účasti v minulosti.
Začiatkom februára poslanci NR SR schválili zákon, ktorý zavádza jednokolovú voľbu a ústavný zákon, ktorým budú mandáty jednorazovo predĺžené na 5 rokov, aby sa v roku 2022 voľby konali spoločne s komunálnymi.
Prezident Slovenskej republiky Andrej Kiska zákon o zavedení jednokolovej voľby vetoval, 24. marca však poslanci jeho veto prelomili 80 hlasmi a definitívne schválili jednokolové voľby.
Kritika
Hoci predseda SNS Andrej Danko a poslanci SNS hlasovali za prijatie zákona, ktorým sa zaviedla jednokolová voľba, v septembri 2017 Andrej Danko o voľbách vyhlásil: „Nebolo a nie je nám po vôli, že sa presadila v koalícii jednokolová voľba.“ Jednokolové konanie kritizoval aj Ľubomír Galko (SaS): „Ukazuje sa, aké nehorázne bolo to, čo urobili vládne strany jednokolovými voľbami... Stali sa nie hrádzou, ale bránou k extrémizmu.“ Poznamenal tiež, že prvé kolo mohlo byť „úžasnými primárkami“.
Volebná koalícia
Predseda SaS Richard Sulík, líder OĽaNO-NOVA Igor Matovič a šéf KDH Alojz Hlina sa 8. júna 2017 dohodli na spoločnom postupe do volieb.
Napriek rokovaniam sa MOST – HÍD a SMK-MKP na volebnej spolupráci nedohodli. Do volieb pôjde sama aj SNS.
náhľad|300px|Výsledky volieb predsedov samosprávnych krajov na úrovni obcí. Obce sú vyfarbené farbou kandidáta, ktorý v nich získal najviac hlasov.
Celoslovenské výsledky a ohlasy
Z 4 500 142 registrovaných voličov sa hlasovania zúčastnilo 1 348 114 čím bola volebná účasť 29,95%. Najvyššia bola v Banskobystrickom kraji (40,29%), najnižšia v Trnavskom (24,74%). Vo voľbách kandidovalo celkom 92 kandidátov na župana, z toho 8 žien. Za poslancov kandidovalo 2392 mužov a 509 žien. Zvolených bolo 416 krajských poslancov z toho 161 nezávislých a 58 žien. Osem zastupiteľov má pod 30 rokov a 61 a viac má 52.
V otázke počtu županov voľby ukončili dominanciu najsilnejšej vládnej strany SMER-SD. Z pôvodne šiestich krajov (okrem Banskobystrického a Bratislavského) jej nominanti ovládajú iba dva: Nitriansky a Trenčiansky. Napriek tomu spojená opozícia vyhrala päť krajov, najviac od obdobia 2001 až 2005 keď obsadila Bratislavský a Košický kraj. Strana OĽaNO získala dva posty: Erika Jurinová v Žilinskom a Jozef Viskupič v Trnavskom kraji. Kandidáti na župana zo strany SMER-SD získali celkom 350 799 hlasov, kandidáti z pravicovej opozície celkom 357 409 hlasov. Podľa Richarda Sulíka: „Vyzerá to tak, že tá rozhádaná, chaotická a neviem aká pravica zvalcovala ten obrovský Smer. Ľudia majú plné zuby toho, čo sa tu deje. Chcú slušne spravovanú krajinu.“ Nitriansky župan Milan Belica (SMER-SD) svoj post znovu obhájil a na konci volebného obdobia bude v čele župy už 21 rokov.
Erika Jurinová sa zároveň stala historicky prvou župankou.
V počte poslancov vedú nezávislí kandidáti, na druhom mieste je strana SMER-SD s 89 poslancami, nasleduje KDH so 46, SMK s 33, OĽaNO s 23, SaS a SNS s 15, Most-Híd s 10, Nova so 7, Zmena zdola s 5, Šanca a ĽSNS s 2 a OKS, NF, Doma dobre a ŠKV získali po jednom. Doteraz mal SMER 149 krajských poslancov. Po sčítaní ziskov poslaneckých mandátov vládnej koalície (SMER-SD, SNS a Most-Híd) s opozíciou vrátane SMK vedie opozícia 126 k 114.
Predvolebná situácia
Županom do volieb bol Marian Kotleba (Kotleba – ĽSNS) Svoju kandidatúru potvrdil 31. augusta 2017.
V januári 2017 svoju kandidatúru oznámil Ján Lunter, podnikateľ v potravinárskej oblasti. Koncom januára SaS oznámila, že jej kandidátom bude Martin Klus. V aprili 2017 svoju kandidatúru oznámil Stanislav Mičev, generálny riaditeľ Múzea SNP a mestský poslanec v Banskej Bystrici. Kandiduje ako nezávislý kandidát. Koncom júna 2017 strany SaS, OĽaNO, NOVA, KDH a OKS vyhlásili, že Martin Klus sa stal ich spoločným kandidátom na župana Banskobystrického kraja. Ako prvý v lete 2016 oznámil kandidatúru mestský poslanec, ekonóm a podnikateľ Igor Kašper. Kandiduje tiež predseda Strany moderného Slovenska Milan Urbáni. Svoju kandidatúru oznámil v apríli 2017 aj Ivan Saktor, bývalý primátor Banskej Bystrice. Kandiduje aj Martin Juhaniak, prednosta mestského úradu v Brezne. V auguste bolo kandidátov už 11, pribudli Jozef Šimko, primátor Rimavskej Soboty; starosta Mýtnej Pavel Greksa; krajský predseda Strany zelených Marek Mališ a rómsky aktivista Vojtech Kökény kandidujúci za Stranu rómskej koalície.
Kandidáti Lunter, Klus a Mičev sa dohodli, že do konečných bojov proti súčasnému županovi zasiahne ten z nich, ktorý bude mať najväčšiu šancu. Rozhodnutie má padnúť v septembri. Do bojov sa nezapoja kandidáti ani jednej z vládnych strán. SMER-SD, SNS ani Most-Híd svojho kandidáta nenavrhnú. Most-Híd podporí kandidáta s najväčšou šancou proti Kotlebovi. Po SMER-SD podporili kandidáta Luntera, ktorý vedie v augustovom prieskume, aj strany Most-Híd, Progresívne Slovensko a Šanca.
Kandidát Strany zelených, Marek Mališ, sa 5. sepembra 2017 vzdal kandidatúry v prospech Mariana Kotlebu. 3. októbra kandidát Martin Klus oznámil, že sa na základe prieskumov rozhodol vzdať svojej kandidatúry a podporiť kandidáta Jána Luntera. 4. októbra sa v prospech Luntera vzdal Viliam Baňák a 6. októbra tiež Stanislav Mičev.
Výsledky volieb
Volebná účasť v kraji bola 40,29%. Zvolených bolo 49 krajských poslancov. Mandáty získali: 22 nezávislí kandidáti, 15 SMER-SD, 5 SMK-MKP, 4 KDH, NOVA, OKS, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS, 1 ĽS Naše Slovensko, 1 MOST-HÍD a 1 SNS.
Predvolebná situácia
Županom pred voľbami bol Pavol Frešo. Vo februári 2017 oznámil kadidatúru Rudolf Kusý, starosta mestskej časti Bratislava – Nové Mesto. Od marca 2017 kandiduje Juraj Droba (SaS). Získal podporu siedmich strán: SaS, OĽaNO, NOVA, KDH, SMK, OKS a Zmena zdola. S podporou SNS za predsedu kandiduje štátny tajomník Ministerstva zahraničných vecí Lukáš Parízek. O miesto predsedu Bratislavského kraja sa uchádzal aj nezávislý kandidát Ľubomír Huďo, ktorého podporila strana ĽSNS a Priama Demokracia.
Županom pred voľbami bol Zdenko Trebuľa, ktorý oznámil zámer znovu nekandidovať. Za SNS kandidovala Jarmila Tkáčová. S podporou SaS, KDH a OĽaNO kandidoval krajský poslanec Rastislav Trnka. Za vládnu SMER-SD kandidoval súčasný primátor Košíc Richard Raši.
Volebné výsledky
Volebná účasť v kraji bola 26,73%. Zvolených bolo 57 krajských poslancov. Mandáty získali: 16 nezávislí kandidáti, 16 SMER-SD, 16 KDH, NOVA, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS, 1 SNS, 1 SMK-MKP a 1 ŠKV.
Predvolebná situácia
Pred voľbami bol županom Milan Belica. V marci 2017 potvrdil, že post, ktorý zastával od roku 2001 chce obhájiť znovu. S podporou SaS, KDH a OĽaNO kandidoval riaditeľ Divadla Andreja Bagara Ján Greššo. Ako nezávislý kandidoval Peter Oremus (kandidát na poslanca NR SR za OĽaNO). Kandidatúru oznámila tiež Renáta Kolenčíková, bývalá členka SMER-SD, neskôr jeho kritička. Kandidovala ako nezávislá, z pozície členky nitrianskeho mestského aj krajského zastupiteľstva. Kandidoval aj Iván Farkas, krajský predseda SMK. Začiatkom augusta 2017 svoju kandidatúru oznámil aj súčasný predseda úradu Banskobystrického samosprávneho kraja a poslanec Národnej rady za stranu Kotleba – ĽSNS, Milan Uhrík.
V septembri 2017 Andrej Danko, predseda SNS vyzval vládnu koalíciu a pravicové strany na podporu spoločného kandidáta, súčasného župana Milana Belicu. SaS a OĽaNO spoluprácu odmietlo, naďalej chcú podporovať svojho kandidáta, Jána Grešša.
Volebné výsledky
Volebná účasť v kraji bola 26,83%. Zvolených bolo 54 krajských poslancov. Mandáty získali: 17 MOST - HÍD, SNS, SMER-SD, 15 nezávislí kandidáti, 11 SMK-MKP, 10 KDH, NOVA, OKS, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS, ŠANCA a 1 ĽS Naše Slovensko.
Predvolebná situácia
Predsedom od vzniku kraja bol Peter Chudík (SMER-SD). V júni 2017 oznámil, že svoje miesto chce znovu obhájiť. V apríli 2017 kadidatúru predstavil podnikateľ a manažér František Oľha, kandidujúci za Šancu. Za KDH a s podporou SaS a OĽaNO kandidoval primátor Levoče a podpredseda KDH Milan Majerský. Začiatkom júla 2017 SNS oznámila svojho kandidáta na predsedu kraja, primátora Svitu Miroslava Škvareka.
Volebné výsledky
Volebná účasť v kraji bola 29,40%. Zvolených bolo 62 krajských poslancov. Mandáty získali: 22 nezávislí kandidáti, 21 KDH, NOVA, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS, 16 SMER-SD, 2 SNS a 1 ÚSVIT. náhľad|374x374bod|PSK
Predvolebná situácia
Pred voľbami bol predsedom Jaroslav Baška (SMER-SD), krajský predseda strany a zároveň poslanec NR SR. V marci 2017 predstavila svoju kandidatúru Renáta Kaščáková (SaS), bývalá viceprimátorka Trenčína. Za SNS mala za predsedu kandidovať Silvia Siváková Nemcová, nakoniec však strana podporila Jaroslava Bašku. Ako nezávislý kandiduje primátor Trenčianskych Teplíc Štefan Škultéty.
Trnavský kraj
náhľad|Zloženie zastupiteľstva Trnavského samosprávneho kraja vo volebnom období 20172022
Predvolebná situácia
Županom pred voľbami bol Tibor Mikuš. Mikušovu kandidatúru podporil SMER-SD, SNS, SMS, SZS a KSS. Za stranu OĽaNO a s podporou SaS a KDH kandidoval poslanec NR SR Jozef Viskupič. S podporou Most-Híd kandidoval Konrád Rigó. Za stranu SMK opätovne kandidoval József Berényi, zároveň kandiduje nezávislý kandidát Jaroslav Cehlárik.
Volebné výsledky
Volebná účasť v kraji bola 24,74. Zvolených bolo 40 krajských poslancov. Mandáty získali: 14 nezávislí kandidáti, 13 SMK-MKP, 11 KDH, OKS, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS, Zmena zdola, DÚ, 1 MOST - HÍD a 1 SMER-SD.
Predvolebná situácia
náhľad|338x338bod|Zisk mandátov podľa okresov Od roku 2005 bol predsedom kraja Juraj Blanár (SMER-SD). Kandidoval aj v roku 2017. Svoju kandidatúru potvrdil potom ako bol za kandidáta SMER-SD vyhlásený Ján Podmanický. Predseda strany Robert Fico mal Blanára presvedčiť. Za stranu OĽaNO a s podporou SaS a KDH bude kandidovať poslankyňa NR SR Erika Jurinová. Za SNS za predsedu kandidoval bývalý minister školstva Ján Mikolaj. Ako nezávislý sa o predsedníctvo uchádzal mestský poslanec v Žiline Peter Cibulka. Svojho kandidáta predstavila aj strana Kotleba - ĽSNS. Bol ním 33 ročný rodák z Trstenej Peter Sagan.
Volebné výsledky
Volebná účasť v kraji bola 33,84%. Zvolených bolo 57 krajských poslancov. Mandáty získali: 25 nezávislí kandidáti, 17 KDH, NOVA, OKS, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (OĽANO), SaS, 10 SMER-SD, 5 SNS.
La Boca
La Boca je mestská časť ("barrio") Autonómneho mesta Buenos Aires. Nachádza sa v juhovýchodnej časti mesta pri pobreží Río de la Plata.
Názov
Názov tejto mestskej časti je často spájaný s mestskou časťou talianskeho mesta Janov Boccadasse, pričom aj v súčasnosti verí veľa ľudí, že La Boca dostala svoje meno práve po tejto časti talianskeho Janova. Avšak uznávané vysvetlenie pôvodu názvu La Boca sa viaže na polohu samotnej časti, ktorá sa nachádza pri ústí (po španielsky "boca") miestnej rieky Matanza (nazývanej tiež Riachuelo, teda riečka).
Polohopis
La Boca je jednou zo 48. mestských častí ("barrios") tzv. Autonómneho mesta Buenos Aires. Nachádza sa v juhovýchodnej časti mesta pri pobreží Río de la Plata, kde sa nachádza starý mestský prístav, čo je východná hranica štvrte. Na západe sa nachádza barrio Barracas, na severe sú štvrte Puerto Madero a San Telmo.
Počiatky osídlenia
História štvrte siaha až k počiatkom samotného Buenos Aires, kedy španielski kolonizátori hľadali vhodné miesto pre prístav na Río de la Plata. Už v roku 1536 tak vstúpila na územie súčasného Buenos Aires prvá veľká expedícia na čele s Pedrom de Mendozom a vytvorila z trupu jednej zo svojich lodí prvú pevnosť, ktorá dostala názov Fuerte de Santa María del Buen Ayre, čo je považované za prvé založenie mesta. Podľa súčasných poznatkov sa predpokladá, že táto pevnosť stála v parku Lazama, ktorý sa nachádza hneď pri súčasnej hranici štvrte La Boca. Avšak spoľahlivý dôkaz o tejto skutočnosti neexistuje a teda niektorí historici sa domnievajú, že táto pevnosť sa mohla nachádzať aj o niečo severnejšie. Pevnosť však od začiatku čelila viacerým existenčným problémom spojeným jednak s útokmi domorodcov, hladomorom či nedostatkom hospodárskych zvierať. Konflikty s domorodcami vyvrcholili ozbrojeným stretom, pri ktorom zahynulo až 1 000 pôvodných obyvateľov a 27 osadníkov vrátane Mendozu. V priebehu rokov 1541 až 1542 tak osadníci pevnosť celkom opustili. K druhému založeniu mesta sa Španieli odhodlali v roku 1580. Nová osada sa nachádzala o niečo severnejšie než stará, avšak tiež iba kúsok od súčasnej štvrte La Boca. No už za krátko sa začala osada rozširovať a začali sa postupne prideľovať pozemky pre nové farmy. To sa týkalo aj pôdy v La Boca. Postupne sa mesto samotné rozšírilo do susednej štvrte San Telmo. Až do začiatku 19. storočia zostala štvrť a aj väčšina jej susedstva prakticky neobývaná. Prvé rodiny sa tu začali usádzať medzi rokmi 1830 až 1852. Vďaka výhodnej polohe a dobrému prístupu z Río de la Plata sa tu vybudoval prístav. V roku 1863 začala stavba prvej železnice cez La Boca. V roku 1866 bola otvorená prvá stanica.
Príchod Talianov
náhľad|vľavo|Pohľad na prístav La Boca (1936), práve tadiaľto prichádzali imigranti do Buenos Aires a Argentíny. Vďaka prístavu sa tu na konci 19. storočia začali vyloďovať a následne usádzať veľké množstvá talianskych prisťahovalcov, predovšetkým z Janova. Tí postupne pretvorili súčasnú štvrť na svoj obraz. Obyvatelia časti La Boca dostali prezývku "Xeneizes", teda Janovčania v ich dialekte. Keďže obyvatelia La Boca boli chudobní, svoje domy stavali z toho čo našli a natierali ich farbami, ktoré zostali námorníkom pri ich činnosti. Keďže však takejto farby, ktorú dostali prisťahovalci zadarmo bolo málo, nikdy nevyšla jedna farba na celý dom. Používali sa preto rôzne farby, čím domy dostali svoj typický viacfarebný vzhľad. Domy v La Boca sa stavali z vlnitých plechov, pričom tieto boli často stavané na vyvýšených konštrukciách, aby odolali častým záplavám. Vo vnútri týchto domov bolo veľa malých miestností, pričom v každej často bývala celá rodina. Kuchyňa a kúpeľňa boli zdielané všetkými obyvateľmi domu. Vďaka tomu došlo k veľkému miešaniu rôznych kultúr, čo dalo časti La Boca jej súčasný charakter. Medzi rokmi 1870 až 1781 zasiahla južnú časť mesta epidémia žltej zimnice, ktorá si vyžiadala veľa obetí. Z dôvodu chorôb a iných nedostatkov sa bohatí obyvatelia susednej štvrte San Telmo rozhodli presťahovať na sever mesta, čím vzniklo v San Telme veľa voľných domov, do ktorých sa presunula časť obyvateľov La Boca. Toto iba prehĺbilo sociálne rozdelenie mesta, kedy bohatší boli na severe mesta, kým chudobní žili na juhu. V roku 1870 žilo v La Boca približne 38 000 obyvateľov. Z toho 17 000 bolo Argentínčanov, 14 000 bolo Talianov a 2 500 Španielov. V roku 1876 začala revitalizácia prístavu a rozšírenie rieky Matanza (Riachuelo). Vďaka tomu sa do prístavu mohli dostať aj väčšie lode, čo zlepšilo možnosti prístavu. V roku 1880 došlo k federalizácii mesta a rieka Matanza (Riachuelo) bola zvolená za hranicu mesta. V roku 1882 bol predstavený projekt úplne nového prístavu v súčasnej štvrti Puerto Madero. Tento projekt bol následne schválený parlamentom, čím sa postupne skončilo strategické postavenie štvrte La Boca pre Buenos Aires. V roku 1882 po dlhom generálnom štrajku sa obyvatelia štvrte La Boca rozhodli na protest formálne odčleniť od Argentíny a nad Bocou vyvesili zástavu Janova. Túto prišiel do štvrte čoskoro odstrániť osobne prezident republiky Julio Argentino Roca.
Zoznam astronomických článkov/Q
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 6 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
q-
Q-hviezda
q0
Q0957+561
q1
Q1 Eridani
qp
QPM-241
qs
QSO J1819+3845
Zoznam astronomických článkov/Ú
ún
Úniková rýchlosť
ús
Ústav teoretickej fyziky a astrofyziky Prírodovedeckej fakulty Masarykovej univerzity – Úsvit
Zoznam PGC objektov
Toto je zoznam PGC objektov.
Mužská dvojhra na US Open 2017
Nasadenie hráčov
''Kliknutie na číslo tenistu slúži na odkázanie priamo do príslušnej sekcie, v ktorej tento nasadený hráč hrá.
Zoznam astronomických článkov/X
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 7 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
x
X Camelopardalis – X Cancri – X Herculis – X Ophiuchi – X Pegasi – X Persei
Zoznam astronomických článkov/Y
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 10 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
y1
Y1 Aurigae
ye
Yed Posterior – Yed Prior
yi
Yildun
ym
Ymir (mesiac)
yo
Yohkoh
yp
Ypsilon Andromedae
yr
Yrjö Väisälä
yz
YZ Ceti
Zoznam astronomických článkov/Š
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 16 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ší
Šíp (súhvezdie)
šk
Škorpión (súhvezdie) – Škorpióní chvost
šo
Šošovka Huchra – Šošovková galaxia
šp
Špagetizácia – Špecifická obežná energia – Šperkovnica (hviezdokopa) – Špirálová galaxia – Špirálová galaxia bez priečky – Špirálová galaxia s priečkou
št
Štandardná sviečka – Štartovacie okno – Štefánikova hvezdáreň – Štít (súhvezdie) – Štvorcový stupeň
Oto Varečka
Oto Varečka (* 24. júl 1921, Cífer† 1. marec 1973, Svätý Jur) bol známy slovenský rozhlasový herec, dramaturg a režisér Československého rozhlasu v Bratislave.
Martina Lubyová
JUDr. Mgr. Martina Lubyová, PhD. (* 12. máj 1967, Bratislava) je slovenská akademička a od 13. septembra 2017 do 21. marca 2020 bola ministerkou školstva ako nominantka strany SNS a od novembra 2019 aj ako členka strany. Do ministerského kresla sa dostala z funkcie zástupkyne riaditeľky Centra spoločenských a psychologických vied SAV, po tom čo minister Peter Plavčan (SNS) musel odstúpiť. Odborne sa zaoberala trhom práce, migráciou, integráciou a celoživotným vzdelávaním.
Pred funkciou ministerky
Magisterské štúdium biofyziky absolvovala v roku 1991 na vtedajšej Matematicko-fyzikálnej fakulte Univerzity Komenského. Titul doktora práv získala v roku 1999 na Právnickej fakulte Univerzity Komenského. Doktorát zo štatistiky získala v tom istom roku na Fakulte hospodárskej informatiky Ekonomickej univerzity v Bratislave. Druhý doktorát z ekonómie získala v roku 2002 na State University of New York a Centre for Graduate Education – Economics Institute v Prahe (Popritom pracovala ako Vedecko-výskumná pracovníčka Prognostického ústavu SAV Bratislava, 19952000 a právna poradkyňa 19992000 Ministerstva financií SR). Je riadnou členkou - akademičkou Európskej akadémie vied a umení.
Od roku 2000 do roku 2010 pracovala pre Medzinárodnú organizácia práce (International Labour Organization – ILO) väčšinou s pôsobiskom v Moskve.
Od roku 2010 pracovala a od roku 2013 riadila Prognostický ústav Slovenskej akadémie vied. Ten bol spolu s Ústavom experimentálnej psychológie a Spoločenskovedným ústavom k 1. októbru 2015 začlenený do novovzniknutého Centra spoločenských a psychologických vied SAV. Vyučovala štatistiku a sociálnu štatistiku na Fakulte hospodárskej informatiky Ekonomickej univerzity v Bratislave. Od júna 2017 bola tiež členkou Predsedníctva SAV.
Ministerka školstva
Lubyová bola 11. septembra 2017 predstavená ako nominantka SNS do funkcie ministerky školstva. Predseda strany Andrej Danko k menovaniu Lubyovej povedal: „Snažil som sa nájsť človeka, ktorý dokáže skĺbiť aj tretí sektor, aj názory opozície, aj tejto vládnej koalície, pretože beriem ministerstvo ako určitú zodpovednosť k ľudom a k tejto spoločnosti.“
Pri vymenovaní do úradu 13. septembra 2017 poznamenala, že chce pokračovať v reformnom programe Učiace sa Slovensko a v riešení eurofondov. Dňa 19. septembra 2017 zrušila kritizovanú výzvu na podporu dlhodobého výskumu a uviedla, že nová transparentná výzva bude vyhlásená v čo najkratšom čase.
V januári 2019 sa objavili nové pochybnosti o transparentnosti prerozdeľovania financií na vedu a výskum. Viaceré z firiem nikdy nepôsobili vo vede a výskume, neboli zapísané v registri partnerov verejného sektora alebo boli blízke SNS. Pri hodnotení projektov došlo najmenej v jednom z prípadov k neoprávnenému zasahovaniu do hodnotenia na ministerstve. Ministerka pre to odvolala generálneho riaditeľa sekcie vedy a techniky.
V kauze rigoróznej práce Andreja Danka Lubyová uviedla, že prácu Andreja Danka nemožno posudzovať cez dnešný antiplagiátorský softvér. „Po dvadsiatich rokoch vás nemôžu sekírovať za to, že ste niekde nedali úvodzovky,“ povedala Lubyová.
Lubyová materiál (návrh na verejnú diskusiu) Učiace sa Slovensko (s podtitulom Národný program rozvoja výchovy a vzdelávania) sľubovala predložiť do parlamentu v septembri 2017. Už vtedy ho označila za autorský s tým, že ona sa ho "pokúsi pretaviť do Národného programu výchovy a vzdelávania". V októbri 2017 označila materiál za nepoužiteľný. Potom v máji 2018 oznámila vlastný návrh ako dokument, ktorý "bude vychádzať nielen z Učiaceho sa Slovenska, ale aj z programového vyhlásenia vlády a Správy o stave školstva, ktorá bola vypracovaná počas funkčného obdobia ministra školstva Dušana Čaploviča".
Vláda Petra Pellegriniho, vrátane Martiny Lubyovej, podala po februárových voľbách 20. marca 2020 demisiu.
Úspechy
Lubyová riešila pochybné rozdeľovanie fondov z obdobia hospodárenia ministra Plavčana avšak aj jej rozdeľovanie stimulov na vedu zožalo kritiku opozície, ministerka však hlasovanie o dovolaní vo februári 2019 ustála.
Tesne pred odchodom z funkcie oznámila, že nepodpíše Kmotríkovi dodatok o navýšení ceny štadiónu. Vyhla sa tak tesne najväčšiemu škandálu svojej kariéry, keď tri týždne pred voľbami, nakoniec nepreposlala Kmotríkovi štátnych 90 miónov eur, ktoré jej poslal na účet ministerstva, minister za SMER-SD Ladislav Kamenický. Pôvodná zmluvná cena výstavby športovej infraštruktúry štadión u bola 60 miliónov eur s DPH. Vo februári 2020 (už po tom, čo Kmotrík dostal dotáciu 27,2 milióna EUR) prebehla verejná diskusia, či má štát akceptovať navýšenie ceny, ktorú má ešte zaplatiť. Minister Peter Plavčan prekročil svoju právomoc, keď podpísal dodatok a zmluvu o budúcej kúpnej zmluve s NFŠ, a.s. a dohodol maximálnu sumu 75,2 milióna eur. Ministerstvo školstva pod vedením ministerky Lubyovej a historicky prvého štátneho tajomníka iba pre oblasť športu Jozefa Gönciho navrhlo túto sumu ešte zvýšiť o ďalších 23,247 milióna eur na celkovo 98,447 milióna eur. Vláda SR 29. januára 2020 so zvýšením ceny súhlasila a 7. februára 2020 minister financií Ladislav Kamenický (SMER-SD) poukázal na účet Ministerstva školstva sumu 90 936 400 eur a toto všetko bez zverejnenia ďalších podkladov a len mesiac pred voľbami do NR SR. Prípadná kúpa štadióna by aj bez navýšenia bola najväčšia verejná investícia do športu v dejinách samostatnej SR od roku 1993.
V súvislosti s reálnou hodnotou výstavby, avizovanými signálmi o zvýšení celkovej ceny za výstavbu a prípadným vyšším príspevkom štátu ministerka uviedla už v decembri 2019, že rezort nedisponuje zatiaľ žiadnou cenovou kalkuláciou zo strany zhotoviteľa. Lubyová váhala len mierne a nevidela v investovaní 100 milónov do icovho obľúbeného futbalu ako problém. Ministerstvo si však podľa jej slov objednalo znalecký posudok na hodnotu štadióna. "„Keď ho budeme mať v rukách, budeme vedieť, akú hodnotu má toto aktívum celé,“ dodala."Sama Lubyová sa na svojom osobnom Facebooku ešte vo funkcii ministerky chválila viacerými úspechmi, napríklad tým, že predložila zákon o kvalite vysokých škôl a na jeho základe bola zriadená Slovenská akreditačná agentúra pre vysoké školstvo (SAAVS). Predseda výkonnej rady SAAVS je Robert Redhammer.
Kritika
Kritizovaná bola zo strany učiteľov základných a stredných škôl za zásadné zmeny v zákone o pedagogických zamestnancoch, ktoré Ministerstvo školstva nepredložilo na medzirezortné pripomienkové konanie.
Nezúčastnila sa rokovania vlády 11. marca 2020, ktoré riešilo, ako zabrániť šíreniu pandémie koronavírusu. Na tomto rokovaní vlády boli prítomní všetci ministri, s výnimkou práve Lubyovej. Tá za seba poslala len štátnu tajomníčku Oľgu Nachtmannovú. Viaceré opatrenia, ktoré by mali zamedziť šíreniu koronavírusu, sa týkali práve školstva (zavretie všetkých škôl na minimálne 14 dní).
Ministerstvo školstva na čele s Lubyovou v rámci stimulov na vývoj a výskum rozdalo viac ako 33 miliónov eur. Začiatkom roka 2019 upozornila Nadácia Zastavme korupciu na viaceré pochybenia, ku ktorým pri tom došlo. V niekoľkých hodnoteniach projektov firiem nesedeli súčty bodov alebo obsahovali zhodné či identické hodnotenia. Ministerstvo tiež podpísalo zmluvy so siedmimi spoločnosťami, ktoré neboli zapísané v Registri partnerov verejného sektora, čo ako povinnosť ukladá zákon. Nadácia upozornila aj na to, že najviac peňazí, takmer štyri milióny eur, išlo michalovskému podnikateľovi Martinovi Babiarovi, ktorý v minulosti podnikal s Andrejom Dankom. Po zverejnení týchto informácií firmy o stimuly neprišli a ministerka, ktorá s nimi podpisovala zmluvy, síce pre to čelila vo februári 2019 odvolávaniu. Za vyslovenie nedôvery zo 105 prítomných poslancov hlasovalo za 43 a proti ich bolo 65. Sama však odvolala šéfa sekcie vedy na ministerstve Mareka Hajduka. V decembri 2020, už nové vedenie Ministerstva, informovalo o zastavení šiestich z týchto projektov. Nový štátny tajomník pre vedu a výskum Ľudovít Paulis povedal, že zo šiestich projektov bola u troch konštatovaná nedostatočná kvalita, u ďalších troch pochybnosti s nakladaním prostriedkami, ktoré im boli pridelené. Za roky 2020 a 2021 mali tieto projekty dostať stimuly v objeme takmer 1,6 milióna eur. Vo viacerých prípadoch riešenie týchto projektov bude ukončené ku koncu roka 2020 a v roku 2021 teda nebudú pokračovať a nebudú financované.
Návrat k akademickej kariére
Po odchode z politiky sa Lubyová vrátila naspäť na SAV, kde ďalej pôsobila na Prognostickom ústave Centra spoločenských a psychologických vied SAV.
Rodina
Je dcérou fyzika Štefana Lubyho, bývalého predsedu Slovenskej akadémie vied (19952009).
Farma (televízna relácia)
Farma je slovenská televízna súťažná relácia typu reality show, ktorú vysiela TV Markíza od roku 2011. Ide o najdlhšie vysielanú televíznu reality show na Slovensku vychádzajúcu z originálu švédskej predlohy „Farmen“. Reality show sa odohráva v prírodnom prostredí farmy, kde súťažiaci odrezaní od vonkajšieho sveta počas niekoľkých týždňov budujú statok, starajú sa o zvieratá, plnia úlohy hospodára farmy a zároveň bojujú medzi sebou o finančnú výhru.
Hospodárom Farmy bol v prvej sérií Pavol Mikécz a od druhej série po súčasnosť je ním Martin Bagár. Moderátorkou, ktorej úlohou je okrem moderovania vyraďovacích duelov aj pravidelné stretávanie sa s farmármi za stolom pravdy, bola počas prvých 9 sérií Kveta Horváthová. Od 10. série ju vystriedala komička Evelyn a v 14. sérii sa moderátorom stal herec Marek Fašiang.
Prvých 9 sérií sa držalo tradičného konceptu budovania farmy v ťažkých podmienkach, pričom jednotlivé série sa často niesli v konkrétnej tematike. 10. až 12. séria priniesli zmenu konceptu a viacero noviniek, ako napríklad rozdelenie farmárov do dvoch skupín, rôzne zmeny pravidiel či uľahčovanie podmienok prostredníctvom rôznych výdobytkov modernej doby. 13. série sa od delenia farmárov do skupín znovu upustilo. V 12. a v 13. série sa farma v premiére vysielala od septembra do decembra.
Farmár týždňa
Farmár týždňa riadi farmárov a rozdeľuje úlohy na farme tak, aby bolo o všetko postarané, spí v najlepších podmienkach oddelene v dome farmára týždňa a sedí za vrchom stola. Vždy ho písomne menuje vypadnutý účastník v liste na rozlúčku. V prvom týždni si farmára týždňa spoločným hlasovaním zvolia súťažiaci. Na farmu začiatkom týždňa prichádza aj hospodár, ktorý zadáva farmárom úlohy týždňa, ktoré koncom týždňa skontroluje a podľa toho, ako je s danými výsledkami spokojný, farmárov ohodnotí príslušným počtom minci (maximálne 50) predtým 40. Za celotýždňovú prácu na farme je zodpovedný práve farmár týždňa.
Sluhovia
Farmár týždňa si vyberá dvoch sluhov (muž a žena), ktorí musia počas týždňa vykonávať najťažšiu prácu. Musia variť, starať sa o zvieratá, kúriť a udržiavať poriadok na Farme. Sluhovia spia v najhorších podmienkach – v senníku nad zvieratami, nesmú jesť spoločne s ostatnými za spoločným stolom, jedia až keď sa najedia ostatní a jedlo im prideľuje Farmár týždňa.
Duelanti
Všetci účastníci farmy na konci týždňa hlasujú, ktorý z dvoch sluhov pôjde do vyraďovacieho duelu, respektíve ktorý z nich sa stáva prvým duelantom. Následne si prvý duelant vyberá svojho protivníka – druhého duelanta (musí to byť súper rovnakého pohlavia, okrem farmára týždňa, ktorý má imunitu). Po výbere a s rozlúčeným s ostatnými farmármi sú duelanti na noc a ďalší deň (do začiatku duela) v izolácie (duelových chatiek za farmou).
Duelové disciplíny
Ráno pred duelom vyzýva moderátorka druhého duelanta, aby si vybral tri duelové disciplíny a ich poradie. Na výber má nasledujúce kategórie:
Duel
Duel sa koná za prítomnosti ostatných súťažiacich Farmárov v duelovej stodole. Ešte pred duelom sa vždy rozoberá uplynulý týždeň na farme. Víťazom duelu je Duelant, ktorý dosiahne víťazstvo v dvoch disciplínach. Ak je po prvých dvoch disciplínach stav nerozhodný, rozhoduje posledná disciplína. Ak sa rozhodne už po druhej disciplíne, tretia sa nekoná. Porazený Duelant opúšťa súťaž, odchádza napísať list na rozlúčku, v ktorom určí meno nového Farmára týždňa a následne odchádza domov.
Pravidlá Farmy X.
Desiata séria Farmy prešla zmenou konceptu, a hoci najdôležitejšie pravidlá hry a postupy vyraďovania zostali zachované, nastali aj určité zmeny, a to v závislosti od fázy, v ktorej sa dej nachádzal. Desiata séria je totiž rozdelená do troch fáz, a to Bohatí a Chudobní kedy skupina Chudobných (bežní súťažiaci) musia zápasiť s najhoršími podmienkami, zatiaľčo Bohatí (celebrity) sa automaticky stávajú privilegovanými, druhá fáza Zjednotenie - Očistec kedy Bohatí aj Chudobní začnú žiť spoločne v kuchyni ako jedna skupina s rovnakými právami a privilégiami, a posledná fáza Nový život kedy na Farme nastávajú pre všetkých najlepšie podmienky. Novinkou od 10. sérii boli hry o imunitu.
Farmár týždňa
V desiatej sérii Farmár týždňa rovnako zodpovedá za chod Farmy a plnenie úloh zadaných hospodárom. Prvý Farmár týždňa sa, narozdiel od predošlých sérií, nevolil, stal sa ním automaticky ten, kto prvý našiel ukrytú indíciu. Farmárom týždňa sa môže stať hocikto, aj hráč zo skupiny Chudobných. Ak sa tak stane, automaticky sa zaraďuje do skupiny bohatých, kde už zostáva natrvalo, teda aj po uplynutí funkcie farmára týždňa.
Hovorca skupiny chudobných
S novými pravidlami vznikla aj nová funkcia, a to Hovorca skupiny chudobných. Ten sa stáva akýmsi vedúcim spomedzi chudobných a zároveň pomocníkom Farmára týždňa. Vyberá si ho sám Farmár týždňa.
Sluhovia a Duelanti
Sluhov, ktorí majú podobné povinnosti ako v predošlých farmách, volí opäť Farmár týždňa. V prvej fáze sa nemôže sluhom stať nikto z Bohatých, ale ako druhého dualanta si prvý duelant môže vybrať hocikoho rovnakého pohlavia, teda aj hráča zo skupiny Bohatých. Novinkou tejto série je, že po zvolení druhého duelanta sa obaja duelanti poberú do takzvaného „Domu pravdy“ kde si môžu zoči-voči osamote všetko vyrozprávať. Až následne sa každý duelant poberie sám do duelantskej chatky.
Duel
Duel sa v 10. sérii skladá až z 5 disciplín, pričom víťazom sa stáva ten, kto získa bod aspoň v troch z nich. Disciplíny sú rozdelené na nasledujúce kategórie:
Od fázy Nový život môžu byť duely už aj zmiešané, teda prvý duelant si môže vybrať aj súpera opačného pohlavia.
Farmár týždňa
Farmár týždňa riadi farmárov a rozdeľuje úlohy na farme tak, aby bolo o všetko postarané, spí v najlepších podmienkach oddelene v dome farmára týždňa a sedí za vrchom stola. V prvom týždni si farmára týždňa spoločným hlasovaním zvolia súťažiaci. Na farmu začiatkom týždňa prichádza aj hospodár, ktorý zadáva farmárom úlohy týždňa, ktoré koncom týždňa skontroluje a podľa toho, ako je s danými výsledkami spokojný, farmárov ohodnotí príslušným počtom minci (maximálne 50). Za celotýždňovú prácu na farme je zodpovedný práve farmár týždňa. Voľba farmára týždňa prebieha tak, že vypadnutý farmár nominuje jedného z farmárov a ten vyzve farmára z opačnej strany na súboj. Ten kto súboj výhra stáva sa farmárom týždňa.
Vo fáze „Bez hraníc“ sa mení určovanie farmára týždňa. Vypadnutý duelant už nenominuje jedného hráča na súboj o farmára týždňa ale rovno určí jedného hráča za farmára týždňa.
Voľba sluhov a kuchárov
Sluhov už nebude vyberať farmár týždňa, ale samotní farmári. Sluhovia ktorí majú podobné povinnosti ako v predošlých farmách. Členovia jednej skupiny si budú jednotlivo vyberať z farmárov z druhej skupiny, kto dostane najviac hlasov, stane sa sluhom. To znamená, že po prvý raz v histórii môže nastať situácia, že sluhovia budú jedného pohlavia. Ale kuchárov vyberá samotní farmár týždňa jedného zo Západu a z Východu.
Vo fáze „Bez hraníc“ určuje sluhov farmár týždňa a tí budú aj variť. Tým zaniká post kuchára.
Duel
Duel sa v 11. sérii skladá až z 5 disciplín, pričom víťazom sa stáva ten, kto získa bod aspoň v troch z nich. Disciplíny sú rozdelené na nasledujúce kategórie:
Novinkou je, že v každom dueli sa môže pod týmito kategóriami skrývať iná konkrétna disciplína. Zmenou taktiež je, že druhý duelant si disciplíny nevyberá, kedže zahrnuté sú všetky, vyberá si iba ich poradie. Môžu byť duely už aj zmiešané, teda prvý duelant si môže vybrať aj súpera opačného pohlavia. Porazený Duelant buď zo Západu alebo z Východu opúšťa súťaž, odchádza napísať list na rozlúčku, v ktorom určí meno nového Nominanta na farmára týždňa zo svojej skupiny alebo z opačnej strany a následne odchádza domov.
Vo fáze „Bez hraníc“ vypadnutý duelant už nenominuje jedného hráča na súboj o farmára týždňa ale rovno určí jedného hráča za farmára týždňa.
Pravidlá Farmy XII.
Na strane Dediny sú pevne určené pravidlá. Na strane Mesta si pravidlá zostavujú súťažiaci sami.
Farmár týždňa
Vo fáze „Bez hraníc“ sa mení určovanie farmára týždňa. Vypadnutý duelant rovno určí jedného hráča za farmára týždňa.