cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Vojvoda z Windsoru
vľavo|náhľad|232x232bod|[[Château de Candé, miesto svadby Windsorsovcov]] Vojvoda sa oženil so Simpsonovou, ktorá si zmenila meno na Wallis Warfieldová, na súkromnom obrade 3. júna 1937 v Château de Candé neďaleko francúzskeho Tours. Keď anglikánska cirkev odmietla schváliť úniu, duchovný v grófstve Durhame, reverend Robert Anderson Jardine (vikár zo St. Paul, Darlington), ponúkol vykonanie obradu a vojvoda to prijal. Juraj VI. zakázal členom kráľovskej rodiny účasť na svadbe, k trvalej nevôli vojvodu a vojvodkyne z Windsoru. Eduard si osobitne želal, aby sa na slávnosti zúčastnili jeho bratia vojvodovia z Gloucesteru a Kenta a jeho bratranec lord Louis Mountbatten.
V októbri 1937 vojvoda a vojvodkyňa navštívili nacistické Nemecko, proti odporúčaniu britskej vlády, a stretli sa s Adolfom Hitlerom v jeho Berghofe v Bavorsku. Túto návštevu nemecké médiá veľmi propagovali. Počas návštevy vojvoda pozdravil nacistov pozdravom, známym ako Heil Hitler.
Bývalý rakúsky veľvyslanec, gróf Albert von Mensdorff-Pouilly-Dietrichstein, veril, že Eduard uprednostňuje nemecký fašizmus ako hrádzu proti komunizmu, ba dokonca, že pôvodne uprednostňoval spojenectvo s Nemeckom. Podľa vojvodu z Windsoru ho skúsenosť s „nekonečnými scénami hrôzy“ počas prvej svetovej vojny priviedla k podpore appeasementu. Hitler považoval Edwarda za priateľa Nemecka a myslel si, že anglo-nemecké vzťahy by sa dali cez Eduarda zlepšiť, nebyť abdikácie. Albert Speer priamo citoval Hitlera: „Som si istý, že prostredníctvom neho bolo možné dosiahnuť trvalé priateľské vzťahy. Keby zostal, všetko by bolo inak. Jeho abdikácia bola pre nás ťažkou stratou.“ Vojvoda a vojvodkyňa sa usadili vo Francúzsku.
Druhá svetová vojna
náhľad|262x262bod|Vojvoda a vojvodkyňa s Hitlerom v roku 1937 V máji 1939 bol vojvoda poverený NBC poskytnutím rozhlasového vysielania (svojho prvého od abdikácie) počas návštevy bojísk prvej svetovej vojny vo Verdune. V ňom apeloval na mier a povedal: „Som si hlboko vedomý prítomnosti veľkej spoločnosti mŕtvych a som presvedčený, že keby mohli počuť svoj hlas, boli so mnou v tom, čo sa chystám povedať. Hovorím jednoducho ako vojak poslednej vojny, ktorého najúprimnejšou modlitbou je, aby také kruté a deštruktívne šialenstvo už nikdy ľudstvo nepredstihlo. Neexistuje zem, ktorej obyvatelia by chceli vojnu.“ Vysielanie počuli po celom svete milióny ľudí. Všeobecne sa to považovalo za podporu zmierenia a BBC to odmietla vysielať. Bol vysielaný mimo USA v krátkovlnnom rádiu a v plnom rozsahu o ňom informovali britské noviny. Po vypuknutí druhej svetovej vojny v septembri 1939 priviedol vojvodu a vojvodkyňu späť do Británie Louis Mountbatten na palube HMS Kelly a Eduard, hoci mal hodnosť poľného maršala, bol menovaný za generálmajora pripojeného k Britskej vojenskej misii vo Francúzsku. Vo februári 1940 nemecký veľvyslanec v Haagu, gróf Július von Zech-Burkersroda, tvrdil, že vojvoda prezradil spojenecké vojnové plány na obranu Belgicka, čo vojvoda neskôr poprel. Keď v máji 1940 Nemecko napadlo sever Francúzska, utiekli Windsorovci na juh, najskôr do Biarritzu, potom v júni do frankistického Španielska. V júli sa manželia presťahovali do Portugalska, kde spočiatku žili v domácnosti Ricarda Espírita Santa, portugalského bankára s britskými a nemeckými kontaktmi. Pod krycím menom Operácia Willi nacistickí agenti, hlavne Walter Schellenberg, neúspešne plánovali presvedčenie vojvodu, aby opustil Portugalsko a vrátil sa do Španielska. Lord Caldecote napísal varovanie Winstonovi Churchillovi, ktorý bol v tomto čase premiérom, že „[o vojvodovi] je známe, že je pronacistický, a môže sa stať centrom intríg“. Churchill sa vyhrážal vojvodovi vojenským súdom, ak sa nevráti na britskú pôdu.
Vojvodu ocenili za jeho úsilie v boji proti chudobe na ostrovoch, hoci bol voči Bahamčanom rovnako pohŕdavý ako k väčšine nebielych obyvateľov Impéria. O Étiennovi Dupuchovi, redaktorovi denníka Nassau Daily Tribune, povedal: „Je potrebné pripomenúť, že Dupuch je viac ako polovicou černoch a vzhľadom na zvláštnu mentalitu tejto rasy sa zdá, že nie sú schopní dostať sa na výslnie bez straty rovnováhy.“ Bol pochválený, dokonca aj Dupuchom, za riešenie občianskych nepokojov kvôli nízkym mzdám v Nassau v roku 1942. Dňa 16. marca 1945 rezignoval na túto funkciu.
Mnoho historikov tvrdí, že Hitler bol pripravený znovu ustanoviť Eduarda za kráľa v nádeji na založenie fašistickej Británie. Všeobecne sa verí, že vojvoda a vojvodkyňa sympatizovali s fašizmom pred druhou svetovou vojnou aj počas nej a boli presunutí na Bahamy, aby minimalizovali svoje možnosti konať podľa týchto pocitov. V roku 1940 uviedol: „Za posledných 10 rokov Nemecko úplne reorganizovalo usporiadanie svojej spoločnosti ... Krajiny, ktoré neboli ochotné prijať takúto reorganizáciu spoločnosti a jej sprievodné obete, by mali podľa toho riadiť svoju politiku.“ Počas okupácie Francúzska vojvoda požiadal nemecké sily, aby umiestnili stráže do jeho domovov v Paríži a na riviére; tak aj urobili. V decembri 1940 poskytol vojvoda rozhovor Fultonovi Ourslerovi z časopisu Liberty vo Vládnej budove v Nassau. Oursler odovzdal obsah tohto rozhovoru prezidentovi na súkromnom stretnutí v Bielom dome 23. decembra 1940. Rozhovor bol zverejnený 22. marca 1941 a v ňom vojvoda uviedol, že „Hitler bol správnym a logickým vodcom nemeckého ľudu“ a že nastáva čas, aby prezident Franklin D. Roosevelt sprostredkoval mierové urovnanie. Vojvoda protestoval, že bol nesprávne citovaný a interpretovaný.
Spojencov až tak znepokojili nemecké sprisahania točiace sa okolo vojvodu, že prezident Roosevelt nariadil tajné sledovanie vojvodu a vojvodkyne, keď v apríli 1941 navštívili Palm Beach na Floride. Vojvoda Carl Alexander z Württembergu (v tom čase mních v americkom kláštore) povedal Federálnemu úradu pre vyšetrovanie, že vojvodkyňa spala v roku 1936 s nemeckým veľvyslancom v Londýne Joachimom von Ribbentrop; zostávala s ním v neustálom kontakte; a naďalej prezradzovala tajomstvá.
Autor Charles Higham tvrdil, že Anthony Blunt, agent MI5 a sovietsky špión, konajúci na príkaz britskej kráľovskej rodiny, uskutočnil na konci vojny úspešnú tajnú cestu do zámku Schloss Friedrichshof v Nemecku, aby získal citlivé listy medzi vojvodom z Windsoru a Adolfom Hitlerom a ďalšími poprednými nacistami. Isté je, že Juraj VI. poslal v marci 1945 kráľovského knihovníka Owena Morsheada v sprievode Blunta, ktorý vtedy pracoval na čiastočný úväzok v Kráľovskej knižnici, ako aj britské spravodajské služby, do Friedrichshofu, aby zabezpečil dokumenty týkajúce sa nemeckej cisárovnej Viktórie, najstaršieho dieťaťa kráľovnej Viktórie. Lúpežníci ukradli časť archívu hradu, vrátane pozostalých listov medzi dcérou a matkou, ako aj ďalších cenností, z ktorých niektoré boli po vojne nájdené v Chicagu. Dokumenty zachránené Morsheadom a Bluntom a dokumenty, ktoré americké orgány vrátili z Chicaga, boli uložené v Kráľovskom archíve. Na konci 50. rokov boli po viac ako desaťročí potláčania zverejnené dokumenty, ktoré americké jednotky v nemeckom Marburgu získali v máji 1945, nazvané Marburgské súbory, a tým podporili teórie o vojvodových sympatiách k nacistickým ideológiám.
Po vojne vojvoda vo svojich spomienkach pripustil, že obdivuje Nemcov, poprel však, že by bol pronacistický. O Hitlerovi napísal: „Führer mi pripadal ako trochu smiešna postava so svojimi divadelnými postavami a bombastickými predtuchami.“
Neskorší život
vľavo|náhľad|196x196bod|Vojvoda v roku 1945 Na konci vojny sa pár vrátil do Francúzska a zvyšok svojho života strávili v podstate na dôchodku, pretože vojvoda nikdy nezastával inú oficiálnu rolu. V roku 2009 sa v americkej knižnici objavila korešpondencia medzi vojvodom a Kennethom de Courcym v rokov 1946 až 1949. Listy naznačujú sprisahanie, v ktorých by sa vojvoda vrátil do Anglicka a postavil sa do pozície možného regentstva. Zdravie Juraja VI. zlyhávalo a de Courcy bol znepokojený vplyvom rodiny Mountbattenovcov na mladú princeznú Alžbetu. De Courcy navrhol vojvodovi, aby kúpil fungujúcu poľnohospodársku usadlosť v ceste do Londýna, aby si získal priazeň britskej verejnosti a bol k dispozícii, ak by bol kráľ invalidný. Vojvoda však váhal a kráľ sa z operácie dostal.
Vojvodova vôľa bol doplnená vládnymi láskavosťami a nelegálnym obchodovaním s menami. Mesto Paríž poskytlo vojvodovi dom na 4 route du Champ d'Entraînement na strane Bois de Boulogne v Neuilly-sur-Seine za nominálne nájomné. Francúzska vláda ho oslobodila od platenia dane z príjmu a manželia si mohli kúpiť tovar bez cla prostredníctvom britského veľvyslanectva a vojenského komisára. V roku 1952 kúpili a zrekonštruovali víkendové vidiecke miestečko Le Moulin de la Tuilerie v Gif-sur-Yvette, čo bol ich jediný majetok, aký kedy vlastnili. V roku 1951 vojvoda vytvoril monografiu Kráľov príbeh, v ktorej vyjadril nesúhlas s liberálnou politikou.
Kreditný derivát
Základné pojmy
referenčné aktívum (reference asset) – aktívum, od ktorého je odvodený kreditný derivát. Voči tomuto aktívu sa vzťahujú platby kreditného derivátu. Najčastejšie týmto aktívom sú cenné papiere, ale môže ísť aj o konkrétny úver, jednorazovú pôžičku alebo inú formu záväzku. Subjekt predávajúci riziko nemusí vôbec disponovať referenčným aktívom.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Neskorší život
V júni 1953 vojvoda a vojvodkyňa namiesto účasti na korunovácii svojej neteri kráľovnej Alžbety v Londýne sledovali ceremoniál v televízii v Paríži. Vojvoda vyhlásil, že je v rozpore s precedensom, aby sa panovník alebo bývalý panovník zúčastňoval akejkoľvek korunovácie iného panovníka. náhľad|228x228bod|Americký prezident [[Richard Nixon s vojvodom a vojvodkyňou z Windsoru v roku 1970]] V roku 1955 navštívili prezidenta Dwighta D. Eisenhowera v Bielom dome. Pár sa objavil v televíznom rozhovore režiséra Edwarda R. Murrowa Person to Person v roku 1956 a v 50-minútovom televíznom rozhovore BBC v roku 1970. V tom roku ich prezident Richard Nixon pozval ako čestných hostí na večeru v Bielom dome.
Kreditný derivát
Základné pojmy
podkladové aktívum (zaisťované, bázické; underlying asset) - aktívum, ktoré subjekt predávajúci riziko vlastní a zaisťuje ho kreditným derivátom. Môže byť odlišné od referenčného aktíva.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Neskorší život
Kráľovská rodina vojvodkyňu nikdy úplne neprijala. Kráľovná Mária ju odmietla formálne prijať. Eduard sa však niekedy stretol so svojou matkou a bratom Jurajom VI.; v roku 1952 sa zúčastnil Jurajovho pohrebu. Kráľovná Mária zostala na Eduarda nahnevaná a rozhorčená, kvôli jeho manželstvu s Wallis. V roku 1965 sa vojvoda a vojvodkyňa vrátili do Londýna. Navštívili ich Alžbeta II., jeho švagriná princezná Marina, vojvodkyňa z Kentu, a jeho sestra Mária, kráľovská princezná a grófka z Harewoodu. O týždeň neskôr kráľovská princezná zomrela a zúčastnili sa jej spomienkovej slávnosti. V roku 1967 vstúpili do kráľovskej rodiny pri príležitosti stého výročia narodenia kráľovnej Márie. Posledným kráľovským obradom, na ktorom sa vojvoda zúčastnil, bol pohreb princeznej Mariny v roku 1968. Odmietol pozvanie Alžbety II. na účasť na vymenovaní princa z Walesu v roku 1969 a odpovedal, že princ Charles by tam nechcel svojho „starého prastrýka“.
V 60. rokoch sa vojvodov zdravotný stav zhoršoval. Michael E. DeBakey ho v decembri 1964 operoval v Houstone na aneuryzmu brušnej aorty a Sir Stewart Duke-Elder vo februári 1965 ošetroval odlúčenú sietnicu v ľavom oku. Koncom roku 1971 bola vojvodovi, ktorý bol fajčiarom od malička, diagnostikovaná rakovina hrdla a podstúpil kobaltovú terapiu. 18. mája 1972 navštívila kráľovná Alžbeta II. vojvodu a vojvodkyňu z Windsoru počas štátnej návštevy Francúzska; hovorila s vojvodom pätnásť minút, ale len kráľovná sa objavila na kráľovskom večierku, pretože vojvoda bol príliš chorý.
Kreditný derivát
Základné pojmy
predávajúci (risk seller, protection buyer) - obdrží platby, ktoré sú spojené s úverovou situáciou podkladového (alebo referenčného) aktíva a u niektorých kontraktov i ďalšie platby presne definované v kontrakte.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Smrť a posolstvo
28. mája 1972, desať dní po návšteve kráľovnej, vojvoda zomrel vo svojom dome v Paríži, necelý mesiac pred svojimi 78. narodeninami. Jeho telo bolo vrátené do Británie a ležalo v kaplnke svätého Juraja na hrade Windsor. Pohreb sa konal v kaplnke 5. júna za prítomnosti kráľovnej, kráľovskej rodiny a vojvodkyne z Windsoru, ktorá sa počas svojej návštevy zdržiavala v Buckinghamskom paláci. Bol pochovaný na kráľovskom pohrebisku za kráľovským mauzóleom kráľovnej Viktórie a princa Alberta vo Frogmore. Až do roku 1965, keď sa s kráľovnou dohodli, vojvoda a vojvodkyňa plánovali pohreb na cintoríne, ktorý kúpili na cintoríne Green Mount v Baltimore, kde bol pochovaný vojvodcov otec. Vojvodkyňa, ktorá bola čoraz viac postihnutá demenciou, zomrela v roku 1986 a bola pochovaná po boku svojho manžela.
Kreditný derivát
Základné pojmy
kupujúci – (risk buyer, protection seller) – subjekt nakupujúci riziko a poskytujúci zaistenie aktíva držaného partnerom. Zväčša obdrží prémiu, poplatok, úrokové platby alebo aj iné, v kontrakte presne definované platby.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Poznámky
<references group="pozn." />
Kreditný derivát
Základné pojmy
kreditná udalosť (credit event) – skutočnosť, ktorá vyvolá realizáciu kreditného derivátu. najbežnejším prípadom je bankrot emitenta dlhopisu alebo nedodržanie periodických kupónových platieb. Často sa však kreditné deriváty vzťahujú aj na „kreditné udalosti nižšieho rádu“, ako je napr. zníženie úverového hodnotenia - ratingu. V takomto prípade dôjde k platbám vtedy, keď strata dosiahne určitý hodnotový prah.
Sú 3 typy platieb:
a)	platba nominálnej hodnoty referenčného aktíva, ktorá je sprevádzaná fyzickou dodávkou referenčného aktíva (physical recovery)
c)	platba rozdielu medzi nominálnou a zostakovou hodnotou referenčného aktíva (recovery value)
Podstata
Podstata kreditných derivátov je založená na úplatnom obchodovaní s kreditným rizikom, pričom kreditné riziko preberá na seba subjekt, ktorý ho dokáže ďalej efektívne riadiť od subjektu, ktorý sa obáva potenciálnych strát spôsobených platobnými problémami dlžníka.
Eniwetok
right|thumb|Mapa atolu Eniwetok right|thumb|Filmové zábery troch atómových skúšok náhľad|Dóm Runit v čase jeho výstavby v rokoch 1977-1980.
Atol Eniwetok
Celková rozloha všetkých ostrovov je asi 5,85 km². Lagúna, ktorú obklopujú má 1 004,89 km². V súčasnosti žije na ostrovoch asi 1 000 obyvateľov. Najväčšími ostrovmi sú Eniwetok, Engebi (nazývaný tiež Arthur), Parry, Muty a Igurin.
Technicky vzaté bol Eniwetok pôvodne španielskou kolóniou. Pre Európanov ho objavila roku 1794 britská šalupa Walpole. V roku 1885 sa stal súčasťou nemeckej kolónie Marshallových ostrovov. V roku 1914 obsadili ostrovy Japonci a od roku 1920 ich spravovali ako svoje mandátne územie na základe rozhodnutia Spoločnosti národov.
Počas 2. svetovej vojny Japonci na ostrove Engebi postavili letisko. Používali ho pre lietadlá hliadkujúce v oblasti Karolín a zvyšku Marshallových ostrovov. V januári 1944 ostrovy dobyli Spojené štáty.
Po vojne bolo obyvateľstvo evakuované a atol bol použitý pre testovanie jadrových a biologických zbraní. Nukleárne testy sa uskutočňovali v rokoch 1948 až 1962. V roku 1952 sa na atole uskutočnil test prvej vodíkovej bomby.
Ľudia sa na atol vrátili až v 70. rokoch 20. storočia. V roku 1977 začala americká vláda odstraňovať z atolu znečistenú pôdu a ostatný materiál a v roku 1980 prehlásila ostrov za bezpečný na bývanie.
Dóm Runit
V rokoch 1977-1980 vláda USA na ostrove Runit vo východnej časti atolu vybudovala Dóm Runit (Runit Dome, názov podľa ostrovu), aby tu uskladnila rádioaktívny materiál zo všetkých testov vykonaných v atole, vrátane kontaminovanej pôdy a trosiek. Taktiež sem USA nechalo previezť 130 ton kontaminovaného materiálu z jadrových skúšok z Nevady, o čom v čase predávania správy nad úložiskom v roku 1986 vláda Marshallových ostrovov nebola informovaná. V dôsledku globálneho otepľovania a stúpania hladiny Tichého oceánu hrozí, že tesnosť dómu môže byť narušená a do vôd a ovzdušia môžu uniknúť rádioaktívne látky. Niektoré sedimenty v lagúne sú ešte rádioaktívnejšie ako tie, ktoré sú uskladnené v dóme. Na jeseň 2019 boli v betónovom dóme spozorované trhliny, po rokoch zvetrávania a vzostupe vôd oceána a lagúny pri prílivoch dochádza k zaplavovaniu spodných častí betónovej konštrukcie, čo následne zhoršuje vlastnosti konštrukcie a hrozí presakovaním rádioaktivity do pôdy a okolia. Prezidentka Marshallových ostrovov, Hilda Heineová, v tejto súvislosti žiadala vládu USA, aby prevzala za úložisko kontaminovaného odpadu zodpovednosť. To však USA odmieta pre už jestvujúcu dohodu o predaní správy nad územím z roku 1986.
Atómové testy
right|thumb|Test atómovej bomby X-Ray na atole Eniwetok [[15. apríla 1948]] 1. novembra 1952 explodovala na atole prvá vodíková bomba. Vážila 65 ton. Koralový ostrov Elugelab, na ktorom sa výbuch uskutočnil, zmizol pod hladinou oceánu. Na jeho mieste zostal iba kráter hlboký 60 metrov s priemerom 2 km. Výbuch mal silu 10 megaton TNT.
Kreditný derivát
Podstata
V kreditnom deriváte sa kupujúci zaväzuje vyplatiť vyrovnávaciu platbu v prípade vzniku kreditnej udalosti pri danom podkladovom nástroji, na druhej strane predávajúci sa zaväzuje vyplatiť finančné kompenzácie ako odmenu za transferované kreditné riziko.
Kreditným rizikom je pri kreditných derivátoch na jednej strane kreditné riziko referenčnej jednotky (teda že dôjde ku kreditnej udalosti), a na strane druhej je kreditné riziko partnera (teda riziko, že kupujúci kreditného rizika nesplní svoje záväzky voči subjektu, ktorý od neho kúpil zaistenie, prípadne že predávajúci rizika nesplní svoje záväzky voči predajcovi zaistenia). Kreditné riziko možno znížiť prijatím kolaterálu, kedy v prípade bankrotu partnera bude mať prioritný nárok na tento kolaterál predávajúci kreditného rizika.
Trhy derivátov patria vo vyspelých trhových ekonomikách tradične medzi veľmi citlivé „barometre“ stavu ekonomiky a vo svojom vývoji vždy dokázali svoju životaschopnosť tým, že ponúkli riešenie konkrétnych reálnych ekonomicko-finančných problémov. Rovnako je tomu i v prípade kreditných derivátov. Tieto kontrakty, vo väčšine prípadov swapy a opcie, vstúpili na trh OTC v polovici 90. rokov a v súčasnosti sú predmetom záujmu najmä z dôvodu rastu dopytu po zaistení proti kreditnému riziku. Hoci doba, keď tieto derivátu budú úplne bežné ako sú dnes úrokové swapy, je ešte pravdepodobne ďaleko, je nutné analyzovať kreditné deriváty ako z hľadiska aplikačného, tak aj z hľadiska teórie oceňovania. V tomto prípade sa stáva centrom záujmu zložitá záležitosť hodnotenia kreditného rizika aktíva. Aj napriek tejto zložitosti a niektoré ďalšie aspekty náročných konštrukcií, majú kreditné deriváty atribúty, ktoré sú atraktívne pre banky exportné firmy a investorov a dá sa predpokladať, že štandardizácia niektorých z nich prinesie väčší záujem širšej verejnosti.
Druhy
Kreditné deriváty sa z pohľadu financovania rozdeľujú na financované (t. j. deriváty, kde subjekt nakupujúci riziko poskytuje prostriedky na krytie prípadného rizika vopred) a nefinancované (t. j. deriváty, kde subjekt nakupujúci riziko neposkytuje prostriedky na krytie vopred, ale až po kreditnej udalosti).
Nefinancované:
Financované:
Nanotyrannus
Nanotyrannus bol 5 metrov dlhý teropód blízko príbuzný rodu Tyrannosaurus. Žil pred približne 67 až 65 miliónmi rokov na území dnešnej Montany (USA). Jediný druh je Nanotyrannus lancensis.
Pozostatky
Nanotyrannus je známy z kompletnej lebky, pôvodne opísanej ako Albertosaurus lancensis už v roku 1946. Neskôr však upadla na dlhé desaťročia do zabudnutia, až kým nebola koncom osemdesiatych rokov minulého storočia znova „objavená“ a opísaná pod novým rodovým menom. Lebka samotná svojou stavbou mimoriadne pripomínala lebku tyranosaura, umožňovala dokonca binokulárne videnie. Nedávno nájdená kostra, pôvodne pripísaná rodu Nanotyrannus, patrila v skutočnosti mladému jedincovi tyranosaura.
Totožnosť
Napriek pôvodnému opisu, ktorý tvrdí, že lebečné kosti boli plne zrastené (a tak lebka patrila dospelému jedincovi), viacerí vedci nesúhlasia a považujú nanotyrana za mláďa tyranosaura. Ak išlo naozaj o samostatný rod, zrejme plnil úlohu obdobnú dnešným šakalom.
Borievka obyčajná
Plody sa používaju ako korenina do jedla, prísada na výrobu borovičky.
Liečivé účinky
Zberá sa zrelý plod (fructus juniperi). Hlavnú obsahovú látku tvorí silica, flavonoidy a prípadne cukry. Plody pôsobia silne močopudne priamym dráždením obličiek, majú dezinfekčné účinky a dráždia kožu. Jednorazová dávka na zápar je 0,5 g.
Sériová komunikácia
Sériová komunikácia alebo sériový prenos je v telekomunikáciách a informatike proces prenosu dát postupne po jednotlivých bitoch (t. j. sekvenčne) pomocou komunikačného kanála alebo zbernice. Je v priamom protiklade s paralelnou komunikáciou, kde je niekoľko bitov posielaných naraz (linkou obsahujúcou niekoľko paralelných prenosových kanálov).
Sériová komunikácia sa používa v diaľkových linkách a vo väčšine počítačových sietí, kde je cena kábla, alebo je pre synchronizačné problémy paralelná komunikácia nepraktická. Na krátke vzdialenosti sa sériová komunikácia v počítačových zberniciach v poslednej dobe presadzuje čoraz viac, pretože odstraňuje problémy, na ktoré narazila paralelná komunikácia (rušivé kapacity, presluchy, problém synchronizácie hodín medzi vodičmi a vyplatia sa zložitejšie zariadenia (serializér a deserializér, tzv. SerDes). Vylepšená technológia urobila sériovú komunikáciu konkurencieschopnú (napríklad prechod od PCI zbernice na PCI-Express).
Ďalekopis
Štandardný ďalekopis sa vyvinul do automatického káblového systému nazývaného Telex. Pôvodne bol rotačný mechanický komutátor (rotačný prepínač) spúšťaný "štartbitom". Komutátor distribuoval ostatné bity skupine Elektromagnetických relé, ktoré pomocou cievok mechanicky text vytlačili na papier. Smerovanie bolo automatizované pomocou rotačného elektromechanického systému, ktorý bol použitý v starých telefónnych systémoch. Do počítačov bol neskôr tento sériový komunikačný systém prispôsobia pomocou vstupno-výstupných zariadení nazývaných sériový port s čipmi USART.
Sériová zbernica
Sériová zbernica používa na prenos dát a riadenia zbernice jeden vodič (resp. dvojicu signál-nulový vodič) alebo viac vodičov. Po fyzikálnej stránke sa dátové informácie prenášajú buď pomocou zmeny elektrického napätia alebo zmeny elektrického prúdu. Realizácia pomocou zmeny napätia je jednoduchšie, pomocou zmeny prúdu je zložitejšia, ale má väčšiu odolnosť proti elektromagnetickému rušeniu. Dáta sú väčšinou prenášaná v sériovej postupnosti pomocou jedného signálu. Riadenie zbernice, je buď realizované pomocou samostatných signálových vodičov, alebo je spolu s dátami prenášané pomocou jedného signálu.
Aký je formát prenášaných dát, časovanie prenosu, riadenie prenosu atď opisuje protokol zbernice. Standard zbernice opisuje aj elektrické a mechanické parametre zbernice.
Retroaktivita
Retroaktivita (z lat.) je v práve spätná pôsobnosť právnych predpisov do minulosti. Môže byť pravá a nepravá:
Zákaz retroaktivity je jeden zo základných právnych princípov demokratickej spoločnosti zaručujúci právnu istotu. Retroaktivita sa však pripúšťa v trestnom práve v rámci princípu prospešnosti.
Zásada o neprípustnosti retroaktivity bola porušená napríklad v Norimberskom procese. Nacisti sa počas druhej svetovej vojny dopustili takých zločinov, s ktorými sa dovtedy v medzinárodnom práve nepočítalo.
Zoznam informatických článkov/!
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
.d
.dmg · .dwg
.n
.NET
Ekleziológia
Ekleziológia je odvetvím dogmatickej teológie, ktoré sa zaoberá otázkou Cirkvi, Božieho ľudu.
Traktát o milosti
Traktát O milosti, je odvetvím dogmatickej teológie, ktoré sa zaoberá otázkou Božej milosti.
Zoznam informatických článkov/3
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 3 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
32
32-bit
3d
3D počítačová grafika · 3dfx
Petit-Failly
Petit-Failly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
La Bazoque (Calvados)
La Bazoque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Petit-Failly
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Bazoque (Calvados)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 163 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2003
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2003 bola mužská kvalifikácia pre účasť na Majstrovstvách Európy 2003, ktorej sa zúčastnilo 12 európskych štátov. Tie súťažili o 6 miest na záverečný turnaj v dvoch 6-členných skupinách. Prebiehala od 9. do 13. apríla 2003. Na európsky šampionát postúpili 3 najlepšie družstvá z každej skupiny.
Priamy postup
Priamo postúpila hostiteľská krajina a 5 najlepších družstiev z ME 2001:
Výsledky
🇺🇦 Kyjev
Skupina B
🇸🇰 Bratislava
Pozn: Malta bola neskôr diskvalifikovaná, keď nenastúpila v posledných 2 zápasoch.
4577 Chikako
4577 Chikako je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil Y. Kushida, M. Inoue 30. novembra 1988.
Mr. Olympia
Mr. Olympia je medzinárodná kulturistická súťaž, ktorá je každoročne organizovana Medzinárodnou kulturistickou federáciou (IFBB).
Víťazstvo je považované za najprestížnejšiu možnú poctu v profesionálnej kulturistike. Na počiatku súťaže Mr. Olympia stojí Joe Weider, ktorý chcel umožniť víťazom súťaže Mr. Universe pokračovať v súťažení a zarábaní peňazí. Prvý ročník Mr. Olympia bol v roku 1965 v New Yorku. Najúspešnejšími účastníkmi sú Ronnie Coleman a Lee Haney - obaja majú zhodne 8 titulov. Zo Slovákov sa zatiaľ najlepšie umiestnil Jozef Grolmus (10. miesto) v roku 1985.
Aktuálnym držiteľom titulu Mr. Olympia je Shawn Rhoden.
NGC 5413
NGC 5413 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. apríla 1832.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Hercýnsky systém
Hercýnsky systém alebo Hercýnska sústava je jeden z dvoch geomorfologických systémov, ktoré sa podieľajú na geomorfologickom členení Česka. Druhý je Alpsko-himalájsky systém, zasahujúci na východnú časť Moravy. Hercýnsky systém delíme na Hercýnske pohoria a Epihercýnske nížiny. V Česku ležia predovšetkým Hercýnske pohoria (Česká vysočina), Epihercýnske nížiny sem zasahujú len nepatrnými výbežkami na severe.
Hoci Hercýnsky systém podľa českej koncepcie geomorfologického členenia zemského povrchu zasahuje na územie radu ďalších európskych štátov (Francúzsko, Nemecko, Poľsko a i.), geografické autority v niektorých krajinách používajú iné koncepcie fyzickogeografického členenia. Hercýnsky systém je ale založený na Hercýnskom vrásnení, ktoré je pojmom s medzinárodnou platnosťou. Systém zahŕňa európsku časť pohorí, budovaných horninami pochádzajúcimi z doby hercýnskeho vrásnenia (zvyšok týchto pohorí sa po oddelení Severnej Ameriky od Eurázie ocitol za Atlantickým oceánom).
Geomorfologické členenie
2. EPIHERCÝNSKÁ NÍŽINA (podsystém) – Stredoeurópska nížina (provincia)
Nebo (náboženstvo)
Nebo je (v kresťanskej teológii) príbytok Boha, jeho anjelov a tiež miesto, kde vykúpení dostanú svoju večnú odmenu.
André-Marie Ampère
André-Marie Ampère (* 20. január 1775, Lyon, Francúzsko – † 10. jún 1836, Marseille) bol francúzsky matematik, fyzik a filozof.
Najprv sa zaoberal matematickými prácami a v roku 1802 zverejnil svoju prácu o teórii hier Considérations sur la théorie mathématique du jeu (Úvahy o matematickej teórii hier). Potom sa venoval fyzike. Tri roky po A. Avogadrovi dospel k podobným záverom o stavbe molekuly. Po objavení elektromagnetizmu H. Ch. Ørstedom sa začal na jeseň roku 1820 venovať tejto oblasti a objavil Ampèrov zákon (o interakcii medzi vodičmi, ktorými preteká prúd) a Ampèrovo pravidlo (o otočení magnetickej ihly elektrickým prúdom). V roku 1822 v práci Exposé des nouvelles découvertes sur le magnétisme et l'électricité (Expozé o nových objavoch v oblasti magnetizmu a elektriny) navrhol spolu s J. Babinetom elektromagnetický (na rozdiel od alternatívneho elektrochemického) telegraf. V roku 1827 vydal svoje slávne dielo Sur la théorie mathématique des phénomènes électrodynamiques (O matematickej teórii elektrodynamických javov). Potom sa venoval filozofii.
Jeho meno bolo na jeho počesť na vedeckom kongrese v Paríži v roku 1881 navrhnuté pre základnú jednotku elektrického prúdu – ampér. Návrh bol schválený v roku 1893 Štvrtým medzinárodným kongresom v Chicagu. Je tiež jedným zo 72 vedcov, ktorých mená dal Gustave Eiffel zapísať na Eiffelovu vežu v Paríži a jeho priezvisko nesie hora Mons Ampère v mesačnom pohorí Apeniny.
Petrovice (okres Ústí nad Orlicí)
Petrovice je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 241 obyvateľov, z toho 122 mužov a 119 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,2 roka (muži 38,3 roka, ženy 40,1 roka).
4757 Liselotte
4757 Liselotte je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 19. septembra 1973.
Nokia N86 8MP
Nokia N86 8MP je mobilný telefón s operačným systémom Symbian S60. Jednou z jeho najväčších predností sú fotografické funkcie.
N86 8MP bol prvým mobilným telefónom Nokie s 8 megapixelovým fotoaparátom s viacnásobným nastavením clony, mechanickou uzávierkou (nezvyčajná funkcia pri mobilných telefónoch s fotoaparátom) a optikou Carl Zeiss so širokouhlým obrazom. Takisto disponuje autofokusom a dvojitým LED bleskom s AF prisvetlením. Video nahráva v rozlíšení 640 × 480 pixelov (VGA) pri vzorkovacej frekvencii 30 snímok za sekundu.
Predný kryt Nokie N86 8MP je z tvrdeného skla a kovových detailov. Konštrukciou je podobný modelu N85 s 2,6-palcovým OLED displejom a obojstranne vysúvateľnou konštrukciou.
Hoste (okres Galanta)
Hoste je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Dejiny
Na území dnešnej obce bolo sídlisko maďarovskej kultúry zo staršej doby bronzovej. Obec sa prvý raz spomína v roku 1231.
NGC 5414
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Petitmont
Petitmont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kuo-ťia ta ťü-jüan
thumb|Kuo-ťia ta ťü-jüan Kuo-ťia ta ťü-jüan (,, doslova Národné veľké divadlo) je národné divadlo ČĽR.
Kuo-ťia ta ťü-jüan sa hovorovo označuje ako Vajce. Je to elipsoid kupoly z titánu a skla obklopený umelým jazerom. V troch sálach je spolu 5 452 miest na sedenie a pokrývajú celkovo viac ako. Stavba sa začala v decembri 2001 a otvárací koncert sa konal v decembri 2007.
Exteriér divadla tvorí titánová kupola akcentovaná sklenenou výplňou átria, ktorá je celá obklopená umelo vytvoreným jazerom. Autorov zámer bol vytvoriť štruktúru pripomínajúcu obrovské vajce plávajúce na vode. Išlo o vytvorenie akejsi ikony mesta, ktorá by bola okamžite rozpoznateľná aj z veľkej diaľky.
Kupola meria v pozdĺžnom smere (východ – západ),  v priečnom smere (sever – juh), a je 46 metrov vysoká. Hlavný vchod je na severnej strane. Hostia sa do budovy dostanú pešo tunelom, ktorého strop je kompletne zasklený a zaliaty vodou, čo vytvára veľmi pestrú hru svetla a tieňov vďaka lomu svetelných lúčov od vodnej hladiny. Titánová škrupina je rozbitá sklenou oponou v priečnom smere, ktorá sa postupne rozširuje zhora nadol.
Budova sa nachádza hneď na západ od Námestia Nebeského pokoja a Veľkej siene ľudu, a v blízkosti Zakázaného mesta. Futuristický dizajn národného divadla vytvoril značnú polemiku. Paul Andreu tvrdil, že aj keď sa skutočná hodnota nachádza v tradičnej čínskej architektúre, musia byť v Pekingu aj moderné stavby, pretože ako hlavné mesto krajiny a medzinárodné mesto má veľký význam. Jeho dizajn s veľkým otvoreným priestorom, voda, stromy, bol špeciálne navrhnutý tak, aby dopĺňal červené steny historických budov a Veľkej sieni ľudu, aby s okolím splynul a nie stál proti nemu.
Náklady
Počiatočné plánované náklady na divadlo boli 256 miliónov eur. Keď bola dokončená stavba, celkové náklady sa zvýšili na viac ako 315 miliónov. Hlavnou príčinou zvýšenia cien boli oneskorenia pre prehodnotenie a ďalšie drobné zmeny, ako istá prevencia po skúsenosti s terminálom letiska v Paríži, kedy sa budova zrútila. Náklady boli hlavným zdrojom kontroverzie, pretože mnohí verili, že je takmer nemožné získať späť investície. Ak sa cena spriemeruje, každé sedadlo má hodnotu cca pol milióna CNY (50 000 EUR). Čínska vláda odpovedala, že divadlo nie pre zisk podniku. Vláda schválila štúdiu, ukončenú v roku 2004 výskumom Akadémie hospodárskeho a sociálneho rozvoja Severovýchodnej univerzity financií a hospodárstva, kedy boli náklady na údržbu budovy uverejnené v domácich čínskych médiách: Vodu, elektrinu a náklady na čistenie vonkajšieho povrchu by boli prinajmenšom desiatky miliónov CNY a s ďalšími nákladmi na údržbu, môžu celkom ľahko prekročiť jednu miliardu CNY. Preto musí byť najmenej 80% ročných prevádzkových nákladov dotovaných vládou aspoň prvé tri roky po otvorení, a po zvyšok svojej prevádzkovej životnosti by vláda dotovala sumou maximálne 60% ročných prevádzkových nákladov.
Riaditeľ výboru Národného centra múzických umení, pán Wu Cu-čchiang (pchin-jin: Wu Zuqiang) a námestník riaditeľa Národného centra umení, pán Teng I-ťiang (Deng Yijiang) oznámili, že 70% vstupeniek by sa malo predávať za nízku cenu pre radových občanov, zatiaľ čo 10% vstupeniek by sa predávalo za pomerne drahé ceny pre samostatné segmenty trhu a 60% ročných prevádzkových nákladov dotovaných vládou bude treba rozdeliť medzi ústrednú vládu a miestnu vládu v Pekingu.
V septembri 2007 došlo k obrovským diskusiám, keď Národné centrum ponúklo 200 vstupeniek za cenu od 10 do 20 CNY pre návštevníkov, ktorí sú ochotní aj stáť, namiesto regulárnych drahších miest na sedenie.
Piestový spaľovací motor
thumb|Ukážka vozidlového piestového spaľovacieho motora: Vidlicový 12-valec Ferrari Testa Rossa 250 z roku 1958.
Piestový spaľovací motor je špecifická podskupina spaľovacích motorov, v ktorého konštrukcii sa vyskytuje piest ako hlavný prvok mechanizmu transformujúceho energiu z paliva na mechanickú prácu.
Vymedzenie pojmu
V prísnej interpretácii patria do skupiny piestových spaľovacích motorov motory s vnútorným aj vonkajším spaľovaním a motory s krúživým pohybom piesta - Wankelov motor.
Wolschwiller
Wolschwiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zhi-Vago
Zhi-Vago bola nemecká dream house hudobná skupina dvoch producentov, Claudia Mangioneho a Gottfrieda Engelsa. Ich najúspešnejším hitom bol hit „Celebrate (The Love)“ z roku 1996, ktorý sa umiestnil v rebríčkoch hitparád vo Francúzsku a Švajčiarsku v TOP 10. Vydali taktiež skladby ako „Dreamer“, alebo „Teardrops from Heaven“ či coververziu na skladbu „With or Without You“ od skupiny U2.
Piestový spaľovací motor
Vymedzenie pojmu
Vo voľnejšej interpretácii pojem piestový spaľovací motor označuje motor, pre ktorý sú splnené všetky 3 podmienky:
V súčasnosti sa pre označenie viac používa voľnejšia interpretácia pojmu, pretože ostatné typy piestových spaľovacích motorov (Wankelov motor, parný stroj, Stirlingov motor) sú využívané minimálne.
Piestové motory s vnútorným spaľovaním
Nižšie sú uvedené animácie troch základných konštrukčných riešení týchto motorov, z ktorých sú zrejmé rozdiely medzi nimi:
Motory s vnútorným spaľovaním s priamočiarym pohybom piesta
Piestový spaľovací motor, je najrozšírenejším pohonom automobilov, motocyklov, lodí a malých lietadiel. Je teda najpočetnejším zástupcom spaľovacích motorov v technických zariadeniach. Takmer výhradne sa používajú pre pohon motorových vozidiel. Do tejto skupiny motorov patria:
Princíp činnosti
Klasický piestový spaľovací motor mení spaľovaním zmesi chemickú energiu na mechanickú energiu pohybujúceho sa piestu, na tepelnú a kinetickú energiu výfukových plynov. Časť vytvorenej mechanickej energie sa spotrebuje na krytie strát.
Jeden pracovný cyklus pozostáva z nasledovných fáz: naplnenia valca čerstvou náplňou, kompresia náplne, spaľovanie, expanzia - pracovná fáza cyklu, výfuk spalín. Tieto fázy môžu prebehnúť počas jednej otáčky kľukového hriadeľa pri dvojtaktných motoroch, alebo počas dvoch otáčok pri štvortaktných motoroch. Zapálenie zmesi môže zabezpečiť externý zdroj pri zážihových motoroch, alebo vznietenie paliva od ohriatej stlačenej náplne pri vznetových motoroch.
Po zapálení zmesi v spaľovacom priestore, ktorý musí byť dokonale utesnený, vzniká veľký tlak. Tento pôsobí na piest motora, a posúva ho. Posuvný pohyb piestu sa prenáša cez ojnicu na kľukový hriadeľ a tým sa mení na rotačný. Piest sa vo valci pohybuje, pričom medzná poloha jeho pohybu najviac vzdialená od osi kľukového hriadeľa sa nazýva horná úvrať - HÚ a medzná poloha najbližšie k osi kľukového hriadeľa dolná úvrať - (DÚ).
Počas spaľovania dosahuje teplota v spaľovacom priestore vo valci hodnotu až 2 500 stupňov Celzia. Pri každom pracovnom cykle sa uvoľňuje teplo. Už pri voľnobežných otáčkach (1000 ot./min) piest prekoná približne 16-krát za sekundu svoj pracovný zdvih (DÚ – HÚ - DÚ). Všetky súčiastky v spaľovacom priestore teda musia byť veľmi odolné. Ak by motor nebol chladený, jeho teplota by stále rástla, až by došlo k jeho zničeniu. Ideálna prevádzková teplota motora sa pohybuje od 85 – 120 stupňov Celzia podľa typu motora.
Rozdelenia podľa konštrukcie
Piestové spaľovacie motory s priamočiarym pohybom piesta je možné rozdeliť podľa konštrukčných znakov do viacerých skupín.
Podľa počtu a usporiadania valcov a kľukových hriadeľov
thumb|Pozdĺžny rez radovým motorom thumb|Priečny rez vidlicovým motorom thumb|Schéma hviezdicového motora Rozdelenie jednohriadeľových motorov (so spoločným kľukovým hriadeľom) podľa usporiadania valcov: Podľa počtu valcov, niektoré z vyššie uvedených typov patria do skupiny plochých motorov.
Rozdelenie viachriadeľových motorov podľa usporiadania valcov: Podľa počtu valcov, niektoré z vyššie uvedených typov patria do skupiny plochých motorov.
Rozdelenie podľa rozvodu
Rozvod je zariadenie, najčastejšie mechanické, ktoré umožňuje výmenu pracovnej zmesi v správnych časových okamihoch. Bežné typy motorov podľa rozvodu sú: thumb|Rez hlavou valca s rozvodom 2xOHC
Okrem mechanických rozvodov je možné aj riešenie s hydraulickým, pneumatickým, prípadne elektrickým rozvodom.
Vzťah medzi zdvihom a vŕtaním
Podľa vzájomného pomeru zdvihu a vŕtania sa motory zvyknú označovať ako:
Základné parametre
Výkon motora sa udáva v jednotkách kW(kilowatt), alebo medzi fanúšikmi motorizmu ešte aj v starých jednotkách k (kôň = konská sila, HP = Horse Power). (prepočet koní na kW: 1 k = 735.8 W = 0.7358 kW, opačne: 1 kW = 1.359 k).
Viktor Michajlovič Afanasiev
Viktor Michajlovič Afanasiev (* 31. december 1948, Briansk) je bývalý ruský kozmonaut, ktorý vo vesmíre počas štyroch letov strávil 555 dní.
Životopis
V rokoch 1966 - 1970 absolvoval Kačinskoje vysšeje vojennoje aviacionnoje komandnoje učilišče letčikov im. AF Mjasnikova a stal sa z neho vojenský pilot. Potom získal ďalšie vzdelanie na Centr ispytanija aviacionnoj techniki i podgotovke letčikov-ispytatelej v Achtubinsku, kde sa stal testovacím pilotom. Ďalšími školami boli Moskovský letecký inštitút S. Ordžonikidzeho a Gumanitarnaja akademija Vooruženych sil, obe zakončené v Moskve roku 1995. Avšak už v prestávke štúdií absolvoval svoje prvé vesmírne lety. Bol najskôr kandidátom pre program raketoplánu Buran, kozmonautický výcvik ukončil v roku 1988 a bol zaradený do tímu.
Oženil sa s Jelenou Jakovlevnou a majú spolu syna Viačeslava a dcéru Juliu.
Jana Petrů
Jana Petrů (* 14. júl 1938, Praha – † 6. máj 1990) bola česká speváčka. Bola jedna z najobľúbenejších českých speváčok zo začiatku 60. rokov.
Životopis
Svoju kariéru začala v roku 1962. Spievala široký repertoár od swingu po rock'n'roll – s Tanečním orchestrom čs. rozhlasu (TOČR), orchestrom Karla Vlacha, príležitostne aj s orchestrom Ferdinandom Havlíkom a orchestrom Karla Duba. Výnimočne spievala aj náročnější jazz (s SHQ Karla Velebného). Veľké úspechy slavila v duetoch s Josefom Zímom, Karolom Gottom, Karlom Hálom, Milanom Chladilom, Milanom Martinom, Standom Procházkom a Miroslavom Šubom. Jej najväčším hitom bol duet s Karlom Gottom Den je krásný z prvého českého muzikálu Starci na chmelu. Na začiatku 70. rokov definitívne odchádza z hudobnej scény.
Meno speváčok – Jany Petrů a Petry Janů
Jana Petrů je aj vlastné meno známejšej speváčky Petry Janů (nar. 19.novembra 1952 Praha) ale kvôli tomu aby nevznikla zámena mien s Janou Petrů (* 14. júl,1938), tak  začala vystupovať pod menom Petra Janů.
Ocenenia
Zlatý slávik 1964 – 3. miesto (pozn. 1963 – 14. miesto, 1965 – 6. miesto)
Filmografia
(spev)
Schwarzschildov polomer
Schwarzschildov polomer (nepresne gravitačný polomer – pozri nižšie) je kritický polomer, pri ktorom prechádza teleso danej hmotnosti v čiernu dieru. Inými slovami: Objekt menší ako jeho Schwarzschildov polomer sa nazýva čierna diera.
Jana Petrů
Diskografia
Kánoe pro dva – Jana Petrů a Miroslav Šuba, Kamarád oheň – Jiří Vašíček, Trosečnice – Jiří Bruder / Den se krátí – Rudolf Pellar, Drnová chýše – Rudolf Pellar – (Supraphon, SP)
Schwarzschildov polomer
Tento termín sa používa vo fyzike a astronómii, hlavne v teórii gravitácie a všeobecnej teórii relativity. Zaviedol ho v roku 1916 Karl Schwarzschild.
Pre teleso s hmotnosťou M je daný vzťahom kde G je gravitačná konštanta a c je rýchlosť svetla.
Súvis s horizontom udalostí a gravitačným polomerom
Pre nerotujúce a elektricky nenabité teleso (čiernu dieru) je horizont udalostí povrch gule so stredom v centrálnej singularite. Schwarzschildov polomer (t. j. gravitačný polomer) je v tomto prípade polomer tejto gule.
Pre rotujúce alebo elektricky nabité teleso (čiernu dieru) je horizont udalostí povrch elipsoidu so stredom v centrálnej singularite. Dve hlavné osi tohto elipsoidu sú potom Schwarzschildov polomer a gravitačný polomer.
Piaty element
Piaty element je koprodukčný sci-fi film USA a Francúzska režiséra Luca Bessona z roku 1997.
Obsadenie
V hlavných úlohách sa predstavili Bruce Willis (Korben Dallas), Milla Jovovich (Leeloo Minaï Lekatariba Lamina-Tchaï Ekbat De Sebat), Gary Oldman (Jean-Baptiste Emmanuel Zorg), Ian Holm (otec Vito Cornelius) a Chris Tucker (Ruby Rhod).
Výprava
Výprava filmu pochádza z dielne francúzskych autorov komiksov Jeana Girauda a Jeana-Claudea Mézièra. Je typickou ukážkou silného vplyvu francúzskej komiksovej dejovej línie a estetického pojatia. Kostýmy boli navrhnuté francúzskym módnym návrhárom Jeanem-Paulem Gaultierom, ktorý ich pre film musel vyrobiť 954.
Zápletka
Príbeh sa odohráva v New Yorku v roku 2259. Každých 5 tisíc rokov sa z hlbín vesmíru objavuje tajomné Zlo, ktorého jediným cieľom je zničiť všetko živé. Jediné, čo ho môže zničiť je zbraň, ku ktorej kľúč stráži kňaz Cornelius.
Nastal čas, kedy sa má opäť objaviť Zlo, aby skoncovalo so svetom. Spriatelená mimozemská civilizácia je požiadaná o vrátenie štyroch kameňov, ktoré ľudstvo určitú dobu strážilo, ale počas vojny na Zemi boli ukryté do bezpečia. Každý z týchto kameňov reprezentuje jeden element, ale to nie je všetko, elementov je päť, posledným je dokonalá bytosť. Kým sa kamene dostanú na Zem, loď s mimozemskými poslami je prepadnutá prisluhovačmi Zorga, ktorý sa spojil so Zlom. Tento útok prežije len jeden z mimozemšťanov (respektíve zostane z nej len vzorka DNA postačujúca k znovustvoreniu) – Leeloo.
Korben Dallas je taxikár, ktorý si žije svoj život a stará sa hlavne o seba, to ale zmení malá nehoda, kedy do jeho taxíku doslova „vpadne“ Leeloo utekajúca z laboratória. Najprv nie je veľmi ochotný jej pomôcť, ale nakoniec jej nedokáže odolať a rozhodne sa jej pomôcť. Prezieraví mimozemšťania totiž kamene poslali po dôveryhodnom spojencovi a Leeloo ich musí dostať späť. Ale ani Zlo neotáľa a so svojím spoločníkom Zorgom idú za každú cenu za svojim cieľom – štyroch kameňoch.
Ocenenia
Film bol uvedený ako otváracia snímka filmového festivalu v Cannes v roku 1997. O rok neskôr bol nominovaný na cenu filmovej akadémie Oscar v kategóriách najlepšie efekty a zvukový strih. Vyhral cenu BAFTA za najlepšie vizuálne efekty. Ďalej bol nominovaný na sedem Cézarov, z ktorých vyhral tri: za najlepšiu réžiu, najlepšiu kameru a najlepšiu produkciu.
Anton Révai
Gróf Anton Révai zo Sklabine a Blatnice (Révay de Szklabina et Blatnicza) (* 6. marec 1718, Turčianska Štiavnička – † 26. december 1783, Močenok) bol uhorský rímskokatolícky duchovný, rožňavský a nitriansky biskup.