cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charles David Walker
Kariéra
Prvýkrát sa neúspešne uchádzal o triedu astronauta v roku 1978. Potom sa prihlásil do novootvoreného programu pre nákladového špecialistu. Od roku 1977 bol členom tímu v McDonnell Douglas ako testovací inžinier na zadnom pohonnom subsystéme pre Space Shuttle. Pripojil sa do tímu v spoločnosti Space Manufacturing, neskôr premenovaná na Electrophoresis Operations in Space - EOS ako jeden z jej pôvodných členov. Podieľa sa na patente pre McDonnell Douglas a vývoji zariadenia pre plynulú elektroforéznu produkciu (CFES).
Medzi rokmi 1979 až 1986 bol hlavným testovacím inžinierom a nákladovým špecialistom pre komercionalizácie projektov EOS v McDonnell Douglas. Vedeniu spoločnosti stále opakoval, že má záujem letieť do vesmíru. Túto možnosť dostal prvýkrát pri misii STS-41-D.
Dovtedy Walker viedol laboratórne testy EOS a operačný tím, ktorý vyvíjal biomedicínske produkty. Je zodpovedný aj za tréning posádok STS-4, STS-6, STS-7, a STS-8.
Ako externý poradca spolupracoval aj s komerčnými firmami Space Adventures, Deep Space Industries, a The Commercial Spaceflight Federation. Je autorom niekoľkých materiálov a kníh týkajúcich sa elektroforézy, vývoja vesmírnej techniky, komercionalizácie a vesmírnej histórie. Ako odborný prispievateľ bežne písal stĺpčeky v rôznych periodikách, magazínoch a iných publikáciách.
Pôsobenie pre NASA
Po ťažkostiach s komunikáciou s posádkou pre obsluhu zariadení CFES pri lete STS-4 spoločnosť McDonnell Douglas ponúkla Walkerovi letieť ako nákladový špecialista a vyriešiť tak problémy s experimentami CFES. V máji 1983 bol pridelený do misie STS-41-D.
Walkerov let bol zároveň vyvrcholením úsilia NASA, aby letel aj civilista (osoba mimo vládnych alebo vojenských inštitúcií). Jeho tréning pre kozmický let zahŕňal okrem iného aj lety na cvičnej stíhačke Northrop T-38 Talon a absolvovaním 40 parabolických letov. Neskôr sa vyjadril, že aj skrátený tréningový program pre „pracovných pasažierov“ dokáže pripraviť adeptov na kozmický let.
Aj keď Walker veril, že misia 41-D bude jeho jediná, napokon štartoval ešte dvakrát (STS-51-D a STS-61-B) v rovnakej pozícii obsluhy CFES zariadenia a nákladového špecialistu. Na palube raketoplánu vykonal niekoľko experimentov s rastom proteínových kryštálov a pôsobil ako testovací subjekt pre viacero lekárskych štúdií. Svoje skúsenosti odovzdával svojmu potenciálnemu následníkovi, Robertovi Woodovi, ktorý mal v rovnakej pozícii letieť s misiou STS-61-M v roku 1986. Tá však bola po katastrofe raketoplánu Challenger zrušená. Tým bolo ukončené aj pôsobenie raketoplánov ako nosičov pre komerčný náklad.
Od roku 1986 Walker slúžil v rôznych študijných a hodnotiacich tímoch NASA, ako člen skupiny „NASA Microgravity Material Science Assessment“, výskumno-študijnej skupiny „Quick-is-Beautiful/Rapid Response“, operačného tímu pre ISS a komisie pre strategické plánovanie pre ISS. Pôsobil na viacerých paneloch NASA a podporoval iniciatívy pre vzdelávanie. Občas robil aj verejné vystúpenia či podpisové akcie v návštevnom komplexe Kennedy Space Center.
NGC 3534
NGC 3534 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil americký astronóm Otto Struve 18. marca 1869.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Chaos (filozofia)
right
Chaos (🇬🇷, z 🇬🇷) je neusporiadaný stav vecí.
Pôvodne ide o pojem z gréckej mytológie, pozri Chaos (staroveké Grécko). Význam chaosu ako neurčitosti, neusporiadanosti pochádza od stoikov.
V židovsko-kresťanskej tradícii je chaos neurčitý a prázdny stav Zeme pred tvorivým zásahom Boha.
Geocaching
thumb|Logo geocachingu Geocaching [vyslov: geokešing] (z geo = zem + angl. cache = tajne skryť) je zábava, či určitý druh športu, spočívajúca v hľadaní skrytého objektu, o ktorom sú známe len jeho geografické súradnice. Miesto úkrytu sa nazýva cache – skrýša, schránka – hantírkou keška. Hra je niekedy spojená s úlohami, riešením ktorých je získanie súradníc cieľa, alebo s poznávaním okolitej krajiny alebo miestnych pamätihodností. Keďže na nájdenie skrýše je potrebná presná poloha, je táto hra spojená s používaním navigačných GPS zariadení.
Skrýša
thumb|Práve nájdená mikro skrýša Skrýše sú umiestnené na voľne prístupných miestach kdekoľvek po svete. V horách, mestách, niekedy aj pod hladinou jazier, kdekoľvek. No hlavne by mali byť na pekných a zaujímavých miestach, ktoré chce zakladateľ skrýše ukázať ostatným hráčom.
Každá skrýša má na internete svoju stránku, kde je opis miesta a spravidla súradnice GPS, podľa ktorých ju potom hľadači hľadajú. Nezriedka majú skrýše aj zaujímavý príbeh, ktorý sa k danému miestu či pamiatke viaže. Väčšina skrýš je na internete voľne dostupná (podmienkou je len registrácia), no existujú aj skrýše, ktorých nález je povolený len platiacim hráčom. Geocacher – hľadač teda potrebuje prístup na internet a na nájdenie GPS prijímač (čo však nie je podmienka hry, na dohľadanie sa dajú používať aj mapy).
Skrýšu samotnú väčšinou tvorí vodotesná nádoba, v ktorej je zápisník (logbook), upozornenie pre náhodného nálezcu, ceruzka alebo pero a v prípade vhodnej veľkosti aj rôzne iné predmety na výmenu (väčšinou nejaké drobné plastové hračky, odznaky, CD-čka, mince...). Hľadač si pri nájdení môže čokoľvek zobrať, no zároveň niečo aj pridať, aby v škatuľke ostalo niečo aj pre ďalších hľadačov. Po nájdení je potrebné urobiť o tom záznam v zápisníku aj na internete a tým sa podeliť o zážitky s ostatnými.
thumb|Travel bug – cestujúci predmet s prideleným jedinečným číslom na sledovanie jeho trasy thumb|Geocoin – cestujúca minca Okrem predmetov, ktoré si po nájdení môže hľadač ponechať, existujú aj putovné predmety, ktoré je hľadač povinný po ich vybratí zo skrýše umiestniť do inej skrýše podľa jeho vlastného uváženia. Z putovných predmetov sú najznámejšie tzv. geocoiny (kovové predmety väčšinou tvaru mince, s vyrazeným logom) a travel bugy (ľubovoľné predmety zavesené na vojenskej známke), ktoré majú taktiež svoje stránky, kde je možné zapísanie ich nálezu na základe jedinečného kódu, ktorý má každý takýto predmet na sebe vyrazený. Na stránke daného putovného predmetu je možné sledovanie jeho pohybu po skrýšach a po svete.
Práve rôzne mince, putovné predmety a zaujímavosti tvoria spolu s princípom „hry na skrývačku“ veľký základ pre popularitu hry nielen pre dospelých, ale aj pre deti.
Ďalším výmenným predmetom sú tzv. osobné drevené mince (Wood Geocoin), ktoré si môže hľadač dať vyrobiť so svojím logom. Takáto minca ostáva po nájdení vo vlastníctve nálezcu, opäť je však nepísaným pravidlom, že keď nálezca vyberie zo skrýše drevenú mincu, mal by tam vložiť inú mincu.
Terminológia
Niektoré skratky, bežne používané v zápisníkoch skrýš (logbookoch) a na webe:
Joe Penna
Joe Penna (* 29. máj 1987, São Paulo, Brazília ) je brazílsky gitarista a animátor.
Vlastní populárny kanál na sieti YouTube nazvaný MysteryGuitarMan. Zvyčajne naň uverejňuje videá každý utorok a štvrtok.
Od januára 2011 je jeho kanál najodoberanejší v Brazílii a 7. najodoberanejší na YouTube, s viac ako 1,7 milióna odberateľmi. V januári 2014 mali jeho videá viac ako 330 miliónov zhliadnutí.
18. februára 2010 Penna vytvoril druhy kanál, jp, kde uverejňuje video blogy a videá z tvorby jeho videí na hlavnom kanáli. Za 6 hodín sa stal tento kanál druhým najodoberanejším v Brazílii.
Bégrolles-en-Mauges
Bégrolles-en-Mauges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pop
POP môže byť:
Talós
Talós (starogr. Τάλως – Talós, ) môže byť v gréckej mytológii:
ASCII
náhľad|Tlačiteľné znaky sady ASCII, podoba od revízie 1967
ASCII (z 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿, doslovne „americký štandardný kód pre výmenu informácií“) je kódovací systém znakov anglického variantu latinskej abecedy, číslic, netlačiteľných znakov, iných špeciálnych znakov a riadiacich kódov slúžiacich k riadeniu dátového prenosu, k formátovaniu tlače, prípadne k iným účelom.
Väčšina v súčasnosti používaných znakových sád, vrátane medzinárodného štandardu Unicode, vychádza zo znakovej sady ASCII. Naviac, kódovanie UTF-8, široko využívaná Unicode reprezentácia s variabilnou šírkou znaku, zachováva spätnú kompatibilitu s ASCII do tej miery, že všetky bajty s nenastaveným najvyšším bitom (tzn. s hodnotami 0 až 127) reprezentujú priamo príslušný ASCII znak resp. kód. Všetky ostatné Unicode znaky sú zase v UTF-8 reprezentované výhradne postupnosťami bajtov s nastaveným najvyšším bitom (tzn. s hodnotami 128 až 255).
Internetová štandardizačná organizácia IANA preferuje používanie skratky US-ASCII.
Dejiny
náhľad|[[Ďalekopisný stroj|Ďalekopis Teletype Model 33 z roku 1963, jedno z prvých zariadení, využívajúcich znakovú sadu ASCII]] Znaková sada ASCII sa vyvinula zo znakov používaných v ďalekopise, resp. z kódov, ktoré boli pôvodne určené pre obsluhu periférnych zariadení ako napr. tlačiarne. Vývoj začal v roku 1960 a ukončený bol v roku 1963. Avšak až verzia z roku 1967 bola identická s dnešnou. Pri jej vzniku sa vychádzalo z Baudotovho kódu a jeho variantu, Murrayovho kódu.
EASCII
náhľad|8-bitová EASCII znaková sada CP437 počítačov [[IBM Personal Computer|IBM PC]] náhľad|[[ASCII umenie]] Sada najprv obsahovala 128 znakov (od 0 po 127), zapisovala sa pomocou 7 bitov od 0000000 po 1111111. Avšak táto sada 128 znakov a kódov nepostačovala a bola preto rozšírená na 256 znakov so zápisom na 8 bitov. 8-bitová znaková sada ASCII sa niekedy zvykne označovať ako rozšírená (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿), alebo EASCII. Prvé verzie vznikali v druhej polovici 70. rokov 20. storočia a celkovo vznikli viac ako dve stovky verzií EASCII, kódových stránok pre MS-DOS a prvé verzie MS Windows. V prvej polovici tabuľky (znaky od 0 po 127) sú vždy všetky EASCII zhodné s pôvodnou ASCII, rozdiely v každej znakovej sade sa nachádzali iba v druhej polovici tabuľky znakov od 128 po 255. Medzi najznámejšie a u nás používané patrí znaková sada Latin 2, kódová stránka Windows 1250, ktorá vo svojej druhej polovici (znaky od 128 po 255) obsahuje latinské písmená s diakritickými znamienkami typické pre stredoeurópske jazyky. V 80. rokoch 20. storočia to bola napr. na území Česko-Slovenska pod MS DOS rozšírená znaková sada Kamenických, založená na sade CP437 počítačov IBM PC. Celkovo existuje viac ako dve stovky kódových stránok EASCII pre všetky latinské abecedy, cyrilické abecedy (s azbukou) a mnohé ďalšie abecedy či potreby.
EASCII tvorí od druhej polovice 70. rokov 20. storočia štandardizovaný, rozšírený a všeobecne uznávaný základ ukladania informácii v elektronickej podobe, pretože každý 1 bajt má 8 bitov (t.j. binárne od 00000000 po 11111111) a teda dekadicky od 000 po 255, resp. hexadecimálne od 00 po FF. Ku koncu 50. rokov a v 60. rokoch 20. storočia nebolo samozrejmé aby jeden bajt (znak či kód) bol kódovaný ôsmimi bitmi. Existovali totiž aj 4-bitové či 6-bitové kódovania a aj pojem bajt (či už znak alebo kód) bol veľmi úzko spätý so samotným hardvérom a jeho princípom fungovania, napr. keď boli na magnetickej páske uložené informácie z diernych štítkov či diernych pások.
Dnes existuje teda 28 = 256 „druhov“ bajtov: hexadecimálne od 00 po FF. Grafická interpretácia znakov, ktorú reprezentujú bajty s poradovými číslami od 128 po 255 (hexadecimálne od 80 po FF) sa líši podľa aktuálne používanej znakovej sady.
Unicode
Vzhľadom na veľmi veľké množstvo znakových sád, ktoré sa líšili v jednotlivých krajinách vo svojej druhej polovici hexadecimálne od 80 po FF, existoval tlak na vývoj takého štandardu, ktorý by bol platný univerzálne a na celom svete. Tým štandardom sa stal Unicode. Jedným z najzásadnejších rozdielov medzi ACSII (či aj EASCII) a Unicode je ten, že znaky v Unicode (aktuálne ich už obsahuje viac ako sto tridsať tisíc) sú kódované viac ako jedným bajtom, keď môžu byť kódované dvoma a troma bajtami (dohodou nie jedným bajtom) a to hexadecimálne od U-00 00 až po U-10 FF FF.
Pre kódovanie v Unicode existuje niekoľko spôsobov, jeden z nich je napr. veľmi rozšírený UTF-8. Aj keď názov môže byť zavádzajúci že sa jedná o 8-bitové kódovanie iba pre 256 znakov (00 až FF), v skutočnosti UTF-8 dovoľuje Unicode kódovať s premenlivou dĺžkou jedným až štyrmi bajtami (t.j. 8 až 32 bitmi) s istým prebytkom bitov, ktorý sa ukazuje ako výhodný pre ASCII, keďže Unicode nekóduje nič jedným bajtom (ani ASCII od 0 po 127, resp. hexadecimálne od 00 po 7F), minimum sú dva bajty. V Unicode tomu jednoducho predchádzajú nuly U-0000 až U-007F a aj znak zavináča (dekadicky 64, resp. hexadecimálne 40) v Unicode zaberá dohodou dva bajty (hexadecimálne 00 40), zatiaľčo v UTF-8 iba jeden bajt (hexadecimálne 40). Žatiaľ čo Unicode je maximálne troj-bajtový a UTF-8 maximálne štvor-bajtový, táto výhoda úspory bitov UTF-8 sa stráca za bariérou ACSII (127, hexadecimálne 7F), keďže napr. znak eura zaberá v Unicode dva bajty hexadecimálne 20 AC, v UTF-8 kódovaní Unicodu až tri bajty E2 82 AC. Úspora UTF-8 nad Unicode však prevažuje, keďže väčšina písaných znakov je ACSII (od 0 po 127, resp. hexadecimálne od 00 po 7F). O uvedených faktoch sa možno presvedčiť aj jednoduchým uložením znaku eura (pravý +) v poznámkovom bloku MS Windows s ukladaním do príslušného kódovania, následne skúmaním ich veľkosti či podrobnej hexadecimálnej podoby. Takto uložené súbory majú však aj svoju niekoľko-bajtovú hlavičku (tá v prípade Unicode môže napr. definovať opačné poradie bajtov).
Tabuľka ASCII kódov
Súčasná podoba, v zmysle štandardov ASCII-1977 (ANSI X3.4-1977), ASCII-1986 (ANSI X3.4-1986), ISO/IEC 646:1991 (ISO 646 US), ITU-T T.50 (1992), ISO-IR 006.
Vkladanie znakov pomocou ASCII kódov
Na počítačovej klávesnici pripojenej k počítaču so spusteným Microsoft Windows je možné vložiť ľubovoľný ASCII znak stlačením ľavého tlačidla Alt a cifier kódu želného znaku na numerickej klávesnici. Napríklad ľavý Alt + 64 vloží @. Táto metóda je univerzálna bez ohľadu na použitie znakovej sady pre EASCII.
Ján Bocatius
náhľad|Prvá strana textu Bocatiovho diela Hungaridos libri poematum V
Ján Bocatius (iné mená: Ján Bock, Ján Bogac, Ján Bogas, Ján Bogáthy, Jan Bok; * 25. december 1569, Wetschau, Nemecko – † 31. október 1621, Uherský Brod) bol uhorský humanistický básnik nemeckého (resp. lužickosrbského) pôvodu, pedagóg, historik a knihovník, pôsobiaci na území dnešného Slovenska.
Životopis
Pochádzal z protestantskej obchodníckej rodiny a vzdelanie získaval v Sasku a Drážďanoch, kde sa zoznámil so slovenskými študentmi, a neskôr pokračoval v štúdiu na univerzite vo Wittenbergu. Po ukončení štúdia odišiel na územie dnešného Slovenska, kde pôsobil ako pedagóg, verejný činiteľ a básnik. Ako pedagóg pracoval v Banskej Bystrici, na Spiši a v Prešove. V roku 1599 sa stal rektorom a v roku 1603 richtárom v Košiciach. V roku 1605 sa zapojil do Bočkajovho protihabsburského povstania, počas ktorého podnikal diplomatické cesty a napokon bol zajatý v Nemecku a následne väznený v Prahe. Po oslobodení sa vrátil k svojmu učiteľskému povolaniu a v roku 1619 vstúpil do služieb Gabriela Bethlena, u ktorého pôsobil ako historiograf a knihovník. Zomrel počas jednej zo svojich diplomatických ciest.
Svojou pedagogickou činnosťou nielen pozdvihol kultúrny život v dnešnom východoslovenskom regióne, ale vďaka pokrokovým učebným metódam podľa zásad humanistickej výchovy pre praktický život si získal veľké uznanie najmä v protestantskom školstve. Ako básnik si získal uznanie nielen doma (od panovníka Rudolfa II. dostal titul poeta laureatus caesareus), ale i v zahraničí, kde udržiaval čulé písomné styky s českými a nemeckými humanistickými spisovateľmi.
Tvorba
Okrem svojej knihy uhorských básní písal tiež oslavné, gratulačné a ľúbostné básne, chválospevy, epigramy, lamenty, epitafy, rozlúčkové a smútočné básne - elégie. Písal tiež epické diela, v ktorých sa venoval historickým udalostiam (vojna s Turkami a pod.) alebo oslave miest a osobností. Svoje diela písal v latinčine a nemčine a uverejňoval ich najmä v zbierkach iných autorov. Pod menom svojho nedospelého syna tiež vydal Otčenáš v preklade do 25 jazykov.
Kysucká lesná železnica
thumb|Depo vo Výchylovke Kysucká lesná železnica (skratka KLŽ) bola lesná železnica určená na zvážanie dreva v regióne Kysúc. Železnica bola spojazdnená 15. októbra 1918 na trati Oščadnica – Chmúra. Mala spojenie na Košicko-bohumínsku železnicu vďaka vlečke. Po prepojení s Oravskou lesnou železnicou (skratka OLŽ) vybudovaním 8 km dlhej trate s piatimi úvraťami vznikla Kysucko-oravská lesná železnica (skratka: KOLŽ).
Dejiny
Vybudovaná bola v rokoch 1915 – 1918. Trať viedla z Oščadnice do Chmúry. V hlavnej trati mala dĺžku 29,4 km. Rozchod mala 760 mm. Stavbu železnice inciovala viedenská firma Aktiengesellschaft fūr Mühlen und Holzindustrie, ktorej cieľom bolo uplatnenie exploatačného práva v oblasti Kysúc.
V roku 1926 bol dobuddovaný 8 km úsek prepájajúci KLŽ s OLŽ. Výnimočnosť spojovacieho úseku spočívala v prekonaní výškového prevýšenia medzi Kysucami a Oravou prechodom sedlom Beskýd za pomoci 5 úvratí. Prvá bola v stanici Chmúra a posledná v sedle Beskyd. Tým sa ukončila existencia KLŽ, ktorá sa stala súčasťou KOLŽ.
KOLŽ ukončila činnosť roku 1969 uznesením č.92 zo dňa 17.decembra 1968 vydaným Komisiou dopravy Stredoslovenského KNV v Banskej Bystrici.
Nasledovala demontáž tratí, avšak vďaka pamiatkovým orgánom a obyvateľom sa podarilo zachovať aspoň časť železnice v úseku Výchylovka-osada Kubátkovia po Chmúru kde koľajisko tvorí úvrať. Tiež sa zachoval úsek s ďalšími tromi úvraťami po Sedlo Beskyd, ktorého koľajisko tvorí tiež úvrať. Úsek od prvej úvrate po piatu (vzdušná vzdialenosť 1500 m) zdoláva výškový rozdiel 217,69 m. Úsek od Výchylovky - osada Kubátkovia po Sedlo Beskyd je prevádzkovaný ako Historická lesná úvraťová železnica.
Zachoval sa aj oravský úsek KOLŽ zo Sedla Beskyd do osady Tanečník, ktorý je prevádzkovaný ako Oravská lesná železnica.
John Burdon Sanderson Haldane
John Burdon Sanderson Haldane (* 5. november 1892, Oxford, Spojené kráľovstvo – † 1. december 1964, Bhubaneswar, India) bol britský biológ a biochemik.
V roku 1926 upozornil na význam ultrafialového žiarenia pre vytváranie komplexných organických zlúčenín pri vzniku života, 1954 vypracoval chemickú teóriu zdvojovacích a združovacích procesov pri chromozómoch.
Pasłęk
Žije tu 12 182 obyvateľov (30.6.2007).
Križiak pásavý
Križiak pásavý (Argiope bruennichi) je druh pavúka, ktorý sa vyskytuje v strednej (aj na Slovensku) a severnej Európe, severnej Afrike a Ázii.
Pri tomto druhu je výrazný pohlavný dimorfizmus. Samica má výrazné žlto-čierno-biele sfarbenie na brušku a je veľká až 20 mm. Samec je nevýrazne sfarbený, bez kresby a dorastá do 5 mm. Obýva trávnaté oblasti. Svoju okrúhlu pavučinu tká vo vysokej tráve a loví najmä kobylky. Korisť zabíja jedom, ktorý však nepredstavuje pre človeka žiadne nebezpečenstvo.
Pop-music
Pop-music alebo pop môže byť:
Tarbucka (vrch)
Nachádza sa nad obcou Malý Kamenec, východne od Stredy nad Bodrogom a je súčasťou výraznej pahorkatiny sopečného pôvodu Tarbucka. Jeho stráne sú porastené najmä agátom, vrcholová časť má lúčnatý charakter.
Peter Németh
Peter Németh (* 14. september 1972) je bývalý slovenský futbalový reprezentant. Hrával na pozícií stredopoliara.
Je odchovancom prievidzského futbalu, v klube Baník Prievidza hrával do roku 1996. Stal sa oporou mužstva, ktoré hrával najvyššiu ligu. Po zostupe tímu odohral nasledujúcu sezónu (1996-97) v drese MŠK Žilina, po jej konci menil dres. Stal sa hráčom Interu Bratislava, kde pôsobil aj nasledujúce tri roky. Tu sa okolo trénera Jozefa Bubenka sformoval víťazný tím, v drese ktorého získal Németh titul aj pohár v roku 2000.
Po tomto úspechu sa rozhodol pôsobiť v zahraničí, konkrétne v českom klube Baník Ostrava. Németh bol kapitánom tímu a celkovo za Ostravu odohral 26 ligových zápasov. Klub dosahoval na začiatku horšie výsledky, zachránil sa však v Gambrinus lige. Németh po sezóne hosťoval v nemeckom druholigovom tíme Eintracht Frankfurt, v ktorého drese vyhral druhú bundesligu. Sezónu 2002-03 odohral na Slovensku v drese Laugaricia Trenčín. Od roku 2003 je jeho meno späté s nemeckým klubom Sportfreunde Siegen. Hrával pod vedením trénera Jána Kociana a vybojoval s klubom postup do druhej nemeckej bundesligy.
V sezóne 2008-09 bol trénerom Siegenu, po sezóne bol odvolaný. Od začiatku sezóny 2009-10 hral opäť aktívne futbal, hrával za regionálny klub SpVg Bürbach. Absolvoval trénerské stáže v Slovane Bratislava a holandskom FC Groningen. Od októbra 2009 sa vrátil na lavičku Siegenu, tentokrát ako spolutréner Roba Delahaijeho. Ten bol v marci 2010 odvolaný a tak sa Németh opäť stal na krátky čas hlavným trénerom mužstva.
Hruboskalsko
Hruboskalsko je prírodná rezervácia vyhlásená 22. apríla 1998. S plochou 219,2 ha patrí k najväčším skalným mestám v Chránenej krajinnej oblasti Český ráj. Dôvodom ochrany je rozsiahle skalné mesto so zachovanými reliktnými bôrmi. Hruboskalské skalné mesto zahŕňa stovky skalných masívov aj samostatné veže, ktoré dosahujú výšku až 60 m. Vďaka malej odolnosti pieskovca a stálemu pôsobeniu radu vplyvov sú skaly bohaté na najrôznejšie tvary a formy (voštiny, okná, brány). Hruboskalsko je súčasťou Geoparku Český ráj, ktorý bol zaradený do siete európskych geoparkov v októbri 2005.
Hruboskalské skalné mesto je tiež významnou turistickou oblasťou. Medzi najznámejšie pamiatky patrí zámok Hrubá skala, ktorý bol postavený na skalnom masíve už v 14. storočí a hrad Valdštejn. Na skalných masívoch je vybudovaných veľa vyhliadkových miest ako je Mariánská vyhlídka, vyhliadka na Kapeli, vyhliadka u Lvíčka a ďalšie, odkiaľ môžu návštevníci pozorovať impozantné skalné útvary a veľmi často aj horolezcov zdolávajúcich okolité veže. Vďaka prameňom Hruboskalska bohatým na vápenaté ióny tu vznikli kúpele Sedmihorky.
Vznik pieskovcových skalných miest
Vznik skalných miest delíme do štyroch fáz. Prvá je fáza prípravná, v ktorej sa pieskovcové teleso nachádza pod úrovňou terénu. V dôsledku činnosti podzemných vôd dochádza k tvorbe pevnejších jadier pieskovca, ktoré obklopuje mäkší pieskovec. V tejto fáze bol rozhodujúci vplyv dôb ľadových, počas ktorých dochádzalo k premŕzaniu zavodnených puklín. Ďalšou fázou je počiatočná fáza, ktorú charakterizuje tektonický výzdvih a erózna činnosť. Výsledkom je plochá poľnohospodárska krajina stredných Čiech s pieskovcovými roklinami. Treťou fázou je zrelá fáza, ktorá nastáva po ukončení tektonického výzdvihu. V tejto fáze dochádza k rôznym typom zvetrávania, vzniku ochranných kôr a odlamovanie exfoliačných šupín, ktoré kopírujú okraje skalných stien a môžu mať mocnosť až 1 m. Poslednou fázou je fáza starnutia, v ktorej dochádza k deštrukcii skalných útvarov. Deštrukcia býva spôsobená najčastejšie svahovými pohybmi, rúcaním skalných blokov a rozvaľovaním skalných miest. Na skalné mesto teda môžeme pozerať ako na mozaiku rôzne starých povrchov. Toto skalné mesto, rovnako ako ostatné v regióne, sa vyvíjalo 18-20 miliónov rokov.
História ochrany
Hruboskalské prírodná rezervácia bola vyhlásená vyhláškou Správy CHKO Český ráj z 21. marca 1998 s účinnosťou od 22. apríla 1998.
Geomorfológia a geológia
Hruboskalská vrchovina patrí k Vyskeřskej vrchovine, ktorá patrí pod Turnovskú pahorkatinu. To všetko je súčasťou Severočeskej tabule. Hruboskalská vrchovina je tektonickou krou, ktorá je ohraničená libuňským zlomom a zlomom v údolí rieky Jordánka a rieky Žehrovka. Základy skalného mesta vznikli v mladšom pleistocéne, zatiaľ čo mikroformáty voštín, skalných ríms, dutín a okien boli vytvorené počas holocénu. Najvýraznejšími masívmi sú Maják, skupina Kapelníka a Dračí skály. Môžeme tu vidieť aj rad jaskýň, skalných brán a tunelov. Hruboskalské skalné mesto je tvorené slabo litifikovanými kremíkovými pieskovcami. Mocnosť pieskovcov je 120 m a niektoré skalné odkryvy sú vysoké až 60 m. thumb|Hruboskalsko thumb|upright|Horolezci na Taktovce
Flóra
Charakteristickým druhom podrastu bylinného poschodia je najmä brusnica čučoriedková (Vaccinium myrtillus), vres obyčajný (Calluna vulgaris), brusnica pravá (Rhodococcum vitis-ida), metluška krivolaká (Avenella flexuosa), orlíček obyčajný (Aquilegia vulgaris) a chlpaňa chlpatá (Luzola pilosa). Vo vlhkých roklinách sa často nachádza papraď ostnatá (Dryopteris carthusiana) a papraď rozložená (Dryopteris dilatata). Typický je tiež výskyt ostríc (Carex) a trste obyčajnej (Phragmites australis), najmä okolo malých lesných rybníčkov. V údoliach pri výveroch prameňov je bežná praslička najväčšia (Equisetum telmateia). Jedným z chránených druhov rastlín je hojne vyskytujúca sa páperec (Trichomanes speciosum). Najviac problematickým inváznym druhom je borovica hladká (Pinus srobus), ktorá by mohla ohroziť ekosystémy reliktných bôrov. Boli tu vysadené aj iné rýchlo rastúce dreviny ako dub červený (Quercus rubra), smrekovec opadavý (Larix decidua) a jedľa obrovská (Abies grandis).
Fauna
Vyskytujú sa tu dva druhy plazov, slepúch lámavý (Anguis fragilis) a užovka obojková (Natrix natrix) a dva druhy obojživelníkov, ropucha obyčajná (Bufo bufo) a skokan hnedý (Rana temporaria). Skalné mesto vytvára priaznivé podmienky pre hniezdenie vtákov. Doteraz tu bolo nájdených 73 druhov vtákov a 62 druhov tu dokonca hniezdi. Medzi najhojnejšie patrí sokol myšiar (Falco tinnunculus), sova obyčajná (Strix aluco), pinka obyčajná (Fringilla coelebs), žltochvost hôrny (Phoenicurus phoenicurus), sojka obyčajná (Garrulus glandarius), stehlík obyčajný (Carduelis carduelis), straka obyčajná (Pica pica), vrabec poľný (Passer montanus), žlna zelená (Picus viridis), zelienka obyčajná (Carduelis chloris). Medzi chránené vtáky patria lastovička obyčajná (Hirundo rustica), dážďovník obyčajný (Apus apus), výr skalný (Bubo bubo), krkavec čierny (Corvus corax), kavka tmavá (Corvus monedula), muchárik malý (Ficedula parva).
Bolo tu nájdených 14 druhov cicavcov - jazvec lesný (Meles meles), krt podzemný (Talpa europaea), kuna lesná (Martes martes), kuna skalná (Martes foina), líška hrdzavá (Vulpes vulpes), muflón (Ovis musimon), ryšavka žltohrdlá (Apodemus flavicollis), hrdziak lesný (Clethrionomys glareolus), diviak lesný (Sus scrofa), piskor lesný (Sorex araneus), srnec lesný (Capreolus capreolus), veverica obyčajná (Sciurus vulgaris), zajac poľný (Lepus europaeus) a podkovár krpatý (Rhinolophus hipposideros), ktorý je tu kriticky ohrozený. Jeho populácia zahŕňa 150-300 jedincov. Medzi najčastejšie sa vyskytujúce bezstavovce v tejto oblasti patria meta temnostná (Meta menardi), svižník poľný (Cicindela campestris), kutavka piesočná (Ammophila sabulosa), mravcolev čiernobruchý (Myrmeleon formicarius), fúzač borovicový (Spondylis buprestoides), vrzúnik borovicový (Acanthocinus aedilis). Ojedinele sa tu vyskytuje aj motýľ spriadač hluchavkový (Callimofpha dominula).
Ochrana
Dôvodom ochrany je najvýznamnejšie skalné mesto v Českom ráji s reliktnými bôrmi. Nachádza sa tu aj niekoľko chránených rastlín a živočíchov. Z rastlín je to napríklad hojne sa vyskytujúca páperec (trichomanes speciosum) a zo živočíchov kriticky ohrozený podkovár krpatý (Rhinolophus hipposideros). Územie prírodnej rezervácie je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Český ráj, ktorá patrí pod Správu CHKO Český raj. Ochrana územia je zakotvená v Pláne starostlivosti o PR Hruboskalsko. Medzi najväčšie problémy ochrany patrí strhávanie vegetačného pokryvu zo skál, zašľapávanie terénu mimo cesty a obrusovanie skál horolezeckými lanami. thumb|upright|Horolezci na skaut
Turizmus
Prírodná rezervácia Hruboskalsko je veľmi navštevovanou oblasťou. Okrem horolezectva je tu bežná aj turistika a cykloturistika. Návštevníkov lákajú nielen výhľady na impozantné skaly, ale aj jedinečná príroda. Pre turistov i cyklistov tu vedie mnoho značených ciest. Medzi turisticky najzaujímavejšie miesta patrí, Mariánská vyhlídka neďaleko zámku Hrubá skála, odkiaľ je jeden z najkrajších pohľadov v Českom raji na dračie skaly a Trosky. Pod zámkom Hrubá skala je hlboká roklina so šesťdesiat päť metrov dlhou skalnou chodbou s názvom Myší díra. Medzi zaujímavé prírodné pamiatky patrí Arborétum Bukovina a skalný útvar Čertova ruka. Tu sa nachádza archeologické nálezisko a zvyšky stredovekého hradu. K významným kultúrnym pamiatkam Hruboskalska patrí hrad Valdštein, zámok Hrubá skála, pamiatka ľudovej architektúry Kopitcův statek a kúpele Sedmihorky. Pre viacdňovú návštevu oblasti je možné využiť rôzne možnosti ubytovania, v miestnych penziónoch alebo v príjemnom kempe Sedmihorky.
thumb|Lebka
Horolezectvo
Hruboskalské skalné mesto patrí k najpôvodnejším horolezeckým oblastiam. Bol tu uskutočnený prvý samostatný český prvovýstup v roku 1928 na vežu Anebo, ktorý vykonal Karel Čábelka so spolulezcami Bausysem a Náhlovským. Lezenie na pieskovci bolo vtedy považované za dobrú prípravu do veľhôr. Za vojny sa v Hruboskalsku ukrýval Joska Smítko, ktorý výrazne posunul české pieskovcové horolezectvo a stal sa vzorom pre mnoho ďalších lezcov. Po vojne sa Hruboskalsko stalo centrom českého pieskovcového horolezectva. Záujem o lezenie v Čechách výrazne klesol po roku 1989, kedy sa otvorili možnosti vycestovania do zahraničia, dnes však opäť stúpa. Súčasťou hruboskalského skalného mesta je symbolický cintorín, ktorý bol vybudovaný pôvodne s myšlienkou vytvoriť pamiatku na horolezcov, ktorí zahynuli v koncentračných táboroch počas druhej svetovej vojny. Nakoniec sa stal pamätníkom ďalších horolezcov, ktorí zahynuli v horách. thumb|[[Slackline pri Lebke]]
Pivkovice
Pivkovice je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 83 obyvateľov, z toho 42 mužov a 41 žien, pričom priemerný vek v obci bol 46,7 roka (muži 45,3 roka, ženy 48,1 roka).
Les Assions
Les Assions je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Les Assions má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
NGC 3535
NGC 3535 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Rokenrol
Termín „rock and roll“ sa bežne používa na pomenovanie v dvoch rozličných významoch. V prvom prípade ide o synonymum označenia rockovej hudby, v druhom ide o označenie hudobného žánru, rokenrolu, ktorý sa stal populárnym v 50. rokoch. Tento článok sa zaoberá rokenrolom, hudobným žánrom 50. rokov.
Klasická rokenrolová hudba je hraná na jednej, alebo dvoch elektrických gitarách (jedna sólová a jedna rytmická) a na strunách basy, od polovice 50. rokov na elektrickú basovú gitaru a na bicie nástroje. Koncom 40. a začiatkom 50. rokov túto hudobnú formáciu sprevádzali aj hráči na klavír a saxofón. Rytmus hudby je v štýle zvýrazneného bluesového boogie woogie.
Pasym
Pasym je mesto v Poľsku v Varmsko-mazurskom vojvodstve v okrese Powiat szczycieński v rovnomennej gmine.
Žije tu 2 552 obyvateľov (30.6.2007).
Budovanie
Budovanie (vybudovanie) môže byť:
Monogamia
Monogamia je biologický pojem a označuje celoživotné a exkluzívne reprodukčné spoločenstvo dvoch indivíduí rovnakého druhu. Prírodovedci rozlišujú medzi sexuálnou a sociálnou monogamiou. Sociálna príslušnosť k stálemu partnerovi slúži v prvom rade na odchov potomstva, dovoľuje ale aj iné sexuálne kontakty. Jednoženstvo (nazývane tiež monogamia) je manželstvo medzi jedným mužom a jednou ženou. Opakom monogamie je polygamia alebo mnohoženstvo.
Monogamia v kresťanstve
Biblia kladie manželstvo ako monogamiu už od stvorenia sveta a ľudí (Gn 2,24). V Starom zákone sa monogamia pokladá za normálnu manželskú inštitúciu. Aj keď sa v záujme rozmnoženia potomstva niekedy trpela polygamia. Proroci opisujú vzťah Jahveho k Izraelu metaforou manželstva ktoré je monogamiou. V Novom zákone Ježiš povýšil manželstvo na sviatosť muža a ženy, a zdôrazňuje jeho nerozlučnosť (Mt 19,3-9).
Kláštor Hautecombe
Kláštor Hautecombe je kláštor na západnom pobreží francúzskeho jazera Bourget pri dedine Saint-Pierre-de-Curtille v departemente Savojsko. Od začiatku bol nekropolou savojských grófov, kniežat a sardínskych kráľov. V novogotickom areáli opátstva sa v súčasnosti robia omše sprevádzané gregoriánskym chorálom.
Kibibit za sekundu
Kibibit per second (kib/s, kibps alebo kibit/s -- kibibitov za sekundu) je jednotka rýchlosti prenosu dát rovná 1 024 bitom za sekundu.
Kláštor Hautecombe
Dejiny
Kláštor založil v roku 1125 gróf Amadeus III. a bol osadený cisterciánskymi mníchmi z Clairvaux. V nasledujúcich rokoch vyslal kláštor nové konventy k osadeniu nových kláštorov do Talianska a Grécka. Za Francúzskej revolúcie boli mnísi nútení značne poničené opátstvo opustiť, kláštor bol znovuobnovený v roku 1826. Karol-Félix Savojský zveril reštaurovanie kostola piemontskému architektovi Ernestovi Melanovi. Uplatnil tu pri úprave neogotický sloh z obdobia trubadúrov, prekvapujúci svojim nadbytkom, bujnosťou a nestriedmosťou, ale napriek tomu veľmi reprezentatívny.
Kibibit za sekundu
Kibibajt za sekundu
Inou jednotkou rýchlosti prenosu dát je kibibajt za sekundu (kiBps alebo kibyte/s) a je osemnásobne rýchlejší ako kibibit za sekundu:
Zámena
Jeden kibibit za sekundu by sa nemal zamieňať s kilobitom za sekundu (podrobne v Binárny prefix):
Kláštor Hautecombe
Dejiny
Od roku 1922 do roku 1992 v kláštore sídlili benediktíni. V roku 1992 sa, príliš rušení návštevami približne 150 000 turistov ročne, odsťahovali do kláštora Ganagobie v Alpes-de-Haute-Provence. Dnes areál opátstva prevádzkuje Communauté du Chemin Neuf, komunita, ktorá sa inšpiruje spirituálnosťou svätého Ignáca z Loyoly a charizmatickou obnovou.
Megabit za sekundu
V megabitoch za sekundu sa meria napríklad rýchlosť širokopásmových internetových pripojení, lokálnych sietí atď.
Nejednoznačnosť označovania
Z historických príčin existuje nejednoznačnosť a chaos v používaní predpôn sústavy SI v informatike a príbuzných odboroch (najmä pri označovaní kapacity dátových nosičov, kde napr. kB môže znamenať 1000, ale aj 1024 bajtov). Pri označovaní prenosových rýchlostí predpony kilo- a mega- značia vždy dekadický násobok (pozri aj článok Binárny prefix).
Príklad - porovnanie prenosových rýchlostí digitálneho videa
Vo mnohých aplikáciách digitálneho videa sa kvalita dátového toku meria v Mbit/s:
Amazonka
Amazonka môže byť:
Megabit za sekundu
Príklad - porovnanie prenosových rýchlostí digitálneho videa
Tieto hodnoty sú len veľmi orientačné, keďže skutočná kvalita závisí výrazne od použitého kodeku.
Werner I.
Werner I. (🇩🇪, * 1030 - † 11. november 1096) bol tretí syn Radbota Habsburského. Jeho následníkom bol Otto II.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Inovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Inovce v okrese Sobrance.
St. Mirren FC
St. Mirren FC je škótske futbalové družstvo so sídlom v meste Paisley v Renfrewshire. Hrajú v najvyššej škótskej lige. V sezóne 2017-18 vyhral St. Mirren druhú ligu - Scottish Championship a tak postúpil do Premiership.
Amazonka
Amazonky môže byť aj:
Pieniężno
Pieniężno je mesto v Poľsku v Varmsko-mazurskom vojvodstve v okrese Powiat braniewski v rovnomennej gmine.
Žije tu 2 874 obyvateľov (30.6.2007).
Kepelské mokřady
Kepelské mokřady je prírodná rezervácia ev. č. 1757 neďaleko obce Hartmanice v okrese Klatovy. Oblasť spravuje Správa NP a CHKO Šumava.
Čierna Hora (Nálepkovo)
Čierna Hora (označovaná aj ako Čierna Hora-kúpele) je malá osada, súčasť obce Nálepkovo.
Polohopis
Čierna Hora sa nachádza 3 km západne od Nálepkova. Nachádza sa vo Volovských vrchoch, v podcelku Knola, v bočnej dolinke Železného potoka, na Čiernohorskom potoku, v nadmorskej výške. Osada leží 1 km od cesty II/549 medzi Nálepkovom a Hnilčíkom. Z osady vedie neznačkovaný turistický chodník na Pálenicu (1 114,8 m), kde sa napája na žlto-značkovaný turistický chodník z Hnilčíka do sedla Grajnár.
Rangers FC
Rangers Football Club je futbalový klub so sídlom v meste Glasgow v Škótsku, ktorý hrá v Scottish Premiership, najvyššej škótskej lige. Svoje domáce zápasy hráva na Ibrox Stadium, ktorý sa nachádza v juhozápadnej časti mesta.
Werner I.
V roku 1082 sa vzdal vlády nad kláštorom Muri a dal prostredníctvom mníchov z kláštora v St. Blasien zrušiť staré obyčaje. Muri bolo premenené na ochrannú rychtu (Schutzvogtei).
Rangers FC
Založený vo marci 1872, Rangers bol jedným z 11 pôvodných členov Scottish Football League a zostal v najvyššej divízii priebežne až do likvidácie spoločnosti The Rangers Football Club PLC na konci sezóny 2011-12. S novou identitou klub začal vo štvrtej lige aby sa postupne prebojoval v roku 2016/17 späť do najvyššej súťaže.
Čierna Hora (Nálepkovo)
Dejiny
V roku 1847 tu vznikli malé klimatické kúpele so zameraním na liečbu chorôb dýchacích ciest a nervových ochorení. Boli zaraďované do skupiny klimatických a slatinných kúpeľov s prvým vodoliečebným ústavom na Slovensku. Kúpele boli v prevádzke aj počas 1. ČSR. Bola tu detská ozdravovňa a mládežnícky tábor. Dnes budovy chátrajú.
Rangers FC
náhľad|Štadión Rangers FC - Ibrox Stadium
Vystavenie
Vystavenie môže byť:
Rangers FC
Manažéri klubu
Zoznam manažérov klubu od roku 1899.
Polygamia
Polygamia je stav, kedy má muž alebo žena uzavretých viacero manželských zväzkov súčasne. Medzi polygamické vzťahy patrí polygýnia (muž má viac ženských partneriek) a polyandria (vzťah 1 ženy s viacerými mužskými partnermi). Opakom polygamie je monogamia (muž/žena má len jedného partnera).
V období starších spoločností bola polygamia a hlavne jej podmnožina polygýnia pomerne častým javom. Príkladom môže byť staroveká civilizácia Inkov, kde sa takmer všetky plodné ženy sústredili v okolí panovníka a vysoko postavenej šľachty. Väčšina kresťanských spoločenstiev mnohoženstvo nepripúšťa. Výnimkou sú napríklad mormóni. Islam mnohoženstvo pripúšťa, muž však môže mať najviac štyri manželky. O všetky sa však má postarať rovnako. Kým žila prvá Mohamedova žena, žil monogamne, potom mal manželiek viac. V mnohých krajinách je mnohoženstvo trestným činom.
Ayat-sur-Sioule
Ayat-sur-Sioule je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Felix Bernstein
Felix Bernstein (* 24. február 1878, Halle, Nemecko - † 3. december 1956, Zürich, Švajčiarsko) bol nemecký matematik a študent Georga Cantora. Je známy predovšetkým vďaka tzv. Cantorovej-Bernsteinovej vete (1897), základnému výsledku v teórii množín. Zaoberal sa tiež matematickými princípmi genetiky, kde v roku 1924 objavil zákonitosť v dedičnosti krvných skupín.
Ayat-sur-Sioule
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Felix Bernstein
Narodil sa v Nemecku, v roku 1934 emigroval do USA. Po druhej svetovej vojne sa vrátil do Európy a v roku 1956 zomrel na rakovinu v Zürichu, vo Švajčiarsku.
Ayat-sur-Sioule
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hnevlivosť
Hnevlivosť je jedna z nerestí, ktorá spočíva v tom, že človek je zlostný, nahnevaný, prísny, nevľúdny, popudlivý, prchký.
Béhuard
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Byšta-kúpele
Byšta-kúpele je miestna časť obce Byšta, v najjužnejšom výbežku Slanských vrchov. Osada sa rozkladá pri krátkom pravostrannom prítoku potoka Byšta (prítok riečky Roňava), 1 km juhovýchodne od obce.
Laktáza
Laktáza (ß-galaktozidáza) je enzým, ktorý štiepi mliečny cukor – laktózu na jednoduché sacharidy D-glukózu a D-galaktózu. Chemické označenie laktázy je LCT alternatívne označenie LAC; LPH; LPH1. EC kód pre laktázu je 3.2.23.
Najvyššia produkcia laktázy je v dojčenskom veku človeka. Potom prirodzene klesá. Nedostatočná tvorba enzýmu laktáza je asociovaná s pojmom intolerancie laktózy, alebo neznášanlivosti mliečneho cukru.
Byšta-kúpele
V súčasnosti je strediskom letnej rekreácie. Je tu vybudované kúpalisko s plaveckým a detským bazénom. Neďaleko kúpaliska je na potoku Byšta vybudovaný rybník (plocha 4 ha) s možnosťou člnkovania, vodných športov a rybolovu.
Laktáza
Laktáza je komerčne vyrábaná z kvasníc ako napr. Kluyveromyces fragilis a Kluyveromyces lactis  a húb Aspergillus niger a Aspergillus oryzae. Účelom je hydrolyzovať laktózu v mlieku a mliečnych produktoch pre ľudí s intoleranciou laktózy. Takéto produkty majú znížený obsah laktózy a sú lepšie stráviteľné. Dostupné sú tiež výživové doplnky s aktívnym obsahom laktázy určené pre doplnenie laktázy počas konzumácie mliečnych výrobkov obsahujúcich laktózu.
Laktáza sa často pridáva do zmrzlín a nanukov, keďže hydrolyzované mlieko má sladšiu, príjemnejšiu chuť pri zachovaní kalorickej hodnoty a tiež všetkých ostatných nutričných parametrov.
Byšta-kúpele
Taktiež tu vznikli malé kúpele miestneho významu, ktoré sa viažu na vývery slano-zásaditých minerálnych prameňov využívaných na vaňové kúpele s liečbou chorôb žalúdočných, reumatických, cievnych a ischiasu.
Súčasnosť
Kúpele sú v súčasnosti nefunkčné, zatvorené a chátrajú. Jednotlivé objekty je možné nájsť na rôznych realitných portáloch.
Renault Safrane
Renault Safrane je automobil vyššej strednej triedy, ktorý vyrábala francúzska automobilka Renault. Vyrábať sa začal v roku 1992, kedy nahradil Renault 25. Vyrábal sa iba ako päťdverový liftback. Bol to prvý automobil značky Renault, ktorý mal airbagy. V roku 1996 prešiel modernizáciou, o štyri roky neskôr bola výroba ukončená a bol nahradený modelom Renault Vel Satis.
Safrane Biturbo
V roku 1994 Renault uviedol vysokovýkonnú Biturbo verziu dostupnú v modeloch RXE a Baccara. Tento model priniesol twin-turbo verziu 3.0 V6 z Alpine A610 s výkonom 193 kW (262 PS, 258 hp), ktorá bola vyvinutá v spolupráci s nemeckými tuningovými firmami Hartge a Irmscher v súčinnosti s pohonom všetkých kolies. Bola k dispozícii iba s manuálnou prevodovkou, pretože neexistovala žiadna automatická prevodovka pre takýto typ montáže motora s takýmto výkonom. Pretože v tejto cenovej triede boli preferované motory V8 a automatické prevodovky, predalo sa menej ako 1000 kusov tohto modelu. Produkcia bola ukončená v septembri 1996.
Safrane II
right|thumb|Renault Safrane II (nová generácia z roku 2008) V roku 2008 Renault oživil označenie Safrane pre niekoľko trhov v Perzskom zálive. Nové auto je založené na Samsung SM7 od Nissanu, vyrába ho Renault Samsung v Južnej Kórei.
NGC 3537
NGC 3537 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel 7. februára 1878.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Pohorovice
Pohorovice je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 78 obyvateľov, z toho 42 mužov a 36 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 40,1 roka, ženy 42,2 roka).
NGC 3536
NGC 3536 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 24. decembra 1827.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Kláštor Ganagobie
náhľad|Kláštorný kostol Kláštor Ganagobie je benediktínsky kláštor na juhu Francúzska, cca 30 km od Sisteronu a 18 km od Forcalquier.
Kláštor založil v 10. storočí biskup Sisteron, ktorý ho v roku 965 venoval opátstvu Cluny. V kostole z 12. storočia je na podlahe chóru zreštaurovaná výnimočná trojfarebná (červeno-čierno-biela) románska mozaika z rokov 11201130. Sú na nej postavy drakov, supov, kentaurov a jednorožcov.
Vyšný Hrušov
Vyšný Hrušov je obec na Východnom Slovensku v Prešovskom kraji na území okresu Humenné, ležiaca na južnom okraji Laboreckej vrchoviny.
Obec Vyšný Hrušov sa nachádza 12 kilometrov od okresného mesta Humenné v nadmorskej výške Počtom obyvateľov, v súčasnosti, patrí medzi obce do 500 obyvateľov. Predpokladané obdobie osídlenia územia obce (ktoré bolo súčasťou Drugethovského humenského panstva) siaha do 14. storočia. Najstaršia písomná zmienka o obci je z roku 1543. Obec bola osídlená roľníckymi usadlíkmi. Najčastejšim zdrojom obživy vtedajších obyvateľov bola poľnohospodárska výroba. V období druhej svetovej vojny boli obyvatelia obce dočasne evakuovaní a časť obce zničená bombardovaním. Dominantnou obce je kostol svätých Petra a Pavla, ktorý bol dokončený v roku 1973 namiesto pôvodného kostola obce (postavený v roku 1778), ktorý sa stal, po viac ako 200 rokoch, nevyhovujúcim. Pôvodný kostol existoval do januára 1978. V roku 2002 bola na jeho mieste dokončená výstavba Domu nádeje.
Polohopis
left|thumb|450px|Panoramatický záber na obec Vyšný Hrušov z horného konca obceObec Vyšný Hrušov leží na južnom okraji Laboreckej vrchoviny na rovine obkolesenej prevažne listnatými lesmi Nízkych Beskýd, v doline rieky Udavy, 12 kilometrov od okresného mesta Humenné. Rozloha obce je, priemerná nadmorská výška 196 metrov nad morom. Svojou polohou tvorí súčasť Horného Zemplína. Obývaná časť obce je geograficky ohraničená dvoma prítokmi Udavy. Na severovýchode tvorí takúto hranicu Svinský potok a na juhozápade prítok Hrušovka.
Počasie a podnebie
Pre obec je typické mierne počasie, v zime so severným a v lete s prevažne južným vetrom. Poľnohospodárstvo sa prebúdza spolu s pôdou počas ústupu mrazov v marci. Hospodári sa až do novembra, pričom pôda zamŕza v decembri. V minulosti, na území obce, počas zimy napadal sneh až do výšky jedného metra. Takéto zimy sa však, aj vzhľadom na globálne klimatické zmeny, v súčasnosti nevyskytujú.
Okolitá príroda
Celá lokalita v katastrálnom území obce Vyšný Hrušov, ako súčasť Laboreckej vrchoviny patrí pod sústavu chránených území členských štátov Európskej únie s názvom Natura 2000.
Fauna a flóra
Výskyt divej zveri je ovplyvnený počasím a typom vegetácie. Okolie Vyšného Hrušova tvoria prevažne listnaté lesy s menšinovým zastúpením zmiešaných lesov v ktorých sa darí jelenej zveri, diviakovi, líške, zajacovi a vlkovi. Z vtáctva je v obci možné vidieť havrana, hus, jastraba, kačicu, kukučku, lastovičku, slávika, sovy, sýkorku, škovránka, vrabca a vranu. Pravidelné hniezdisko, priamo v centre obce, majú bociany od tridsiatych rokov 20. storočia. Toto miesto je zaznamenané aj v Atlase hniezd bociana bieleho.
Dejiny
Vyšný Hrušov pravdepodobne založili v 14. storočí usadlíci so šoltýsom podľa zákupného, nemeckého práva. Obec sa prvýkrát spomína v roku 1543 v sťažnosti Kláry Bátoriovej (manželky Štefana Drugeta) o neoprávnenom zabraní venných majetkov, v ktorej je uvedená aj obec Vyšný Hrušov (túto sťažnosť nechal preveriť vtedajší panovník Ferdinand I. Habsburský a z tejto príležitosti vznikol o obci Vyšný Hrušov písomný záznam).
Vlastníci obce
Obec, už od svojho osídlenia, patrila pod správu Humenského panstva bratov Filipa a Jána Drugetovcov. Rod Drugetovcov pochádzal z dnešného Talianska, pod vedením uhorského kráľa Karola Róberta z Anjou. Filip a Ján, preukázali svoje schopnosti v bitke pri Rozhanovciach v roku 1312, ktorá bola dôležitá z hľadiska upevnenia vlády nového kráľa Karola na uhorskom kráľovskom tróne.
Za vernosť a odvahu kráľ Karol Róbert odmenil majetkami na Zemplíne Filipa a Jána Drugetovcov. A medzi tie majetky patrilo aj panstvo Humenné a okolité dediny a usadlosti, vrátane územia, na ktorom sa rozprestiera dnešný Vyšný Hrušov.
Znaky obce
V roku 2003 boli vytvorené nové podoby pečatí a erbu obce. Motívom na ich zostavenie bola pečať, ktorú obec používala v 19. storočí a vyjadrovala prevažné zameranie hospodárstva obce na poľnohospodársku výrobu. Heraldický opis erbu obce: V červenom, neskorogotickom, štíte biela krava so žltými kopytami, rohmi a chvostom, dojčiaca biele teľa so žltými kopytami a chvostom na zelenej pažiti.
thumb|Pohľad na centrum obce