cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Česko
Politický systém
náhľad|Poslanecká snemovňa Parlamentu Českej republiky, pôvodne Český zemský snem Česko je demokratická parlamentná republika. Výkonnú moc má prezident a vláda, ktorá vydáva nariadenia a navrhuje zákony. Zodpovedá sa Poslaneckej snemovni. Hlavou štátu je prezident, volený každých päť rokov v prezidentských voľbách. Prezident navrhuje ústavných sudcov, ktorých musí schváliť Senát, za určitých podmienok môže rozpustiť Poslaneckú snemovňu a vetovať zákony (okrem ústavných). Takisto vymenúva predsedu vlády a ďalších jej členov na návrh predsedu. Prijíma demisiu predsedu vlády a jeho prostredníctvom aj od jednotlivých členov vlády.
Český parlament je dvojkomorový, s Poslaneckou snemovňou a Senátom. Do Poslaneckej snemovne sa volí 200 poslancov každé štyri roky na základe pomerného zastúpenia. Raz za dva roky sa voľbami obmení tretina Senátu na základe dvojkolových väčšinových volieb. Každý z 81 senátorov má šesťročný mandát.
Významnými českými politikmi boli napríklad František Palacký, Jiří František Buquoy, Rudolf Stadión, Felix Schwarzenberg, Karel Chotek, Karol III. Schwarzenberg, František Ladislav Rieger, Julius Grégr, Alois Pražák, Eugen Czernin, Antonín Randa, Karel Kramář, Tomáš Garigue Masaryk, Edvard Beneš, Antonín Švehla, Vlastimil Tusar, Jan Malypetr, Jan Šrámek, Richard Coundenhove-Kalergi, Václav Havel, Dagmar Burešová, Petr Pithart, Václav Klaus, Josef Lux, Miloš Zeman, Vladimír Špidla, Mirek Topolánek, Karel VII. Schwarzenberg, Bohuslav Sobotka, Miloš Vystrčil alebo Věra Jourová.
Zahraničné vzťahy
thumb|Budova [[Strakova akademie|Strakovej akadémie na Malej Strane v Prahe je sídlom vlády Českej republiky]] Česko má zavedenú štruktúru zahraničných vzťahov. Je členom OSN, Európskej únie (EÚ), NATO, Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD) a Rady Európy. Je pozorovateľom Organizácie amerických štátov. Všetky štáty (138 štátov k 3. máji 2016, z toho je deväť štátov zastúpených diplomatmi v hodnosti chargé d’affaires ) a   medzinárodné resp. nadštátne organizácie, ktoré majú diplomatické styky s Českou republikou, majú veľvyslanectvo v Prahe, a niektoré z nich majú generálne konzuláty alebo konzuláty v určitých mestách, najmä v Brne. Česko má v štátoch a u medzinárodných resp. nadnárodných organizácií, s ktorými má diplomatické styky, recipročne svoje veľvyslanectvá (ambasády) a konzuláty.
Hlavnú úlohu v zameriavaní a upresňovaní zahraničnej politiky majú premiér a minister zahraničných vecí. Pre zahraničnú politiku Českej republiky je zásadné členstvo v Európskej únii. Česká republika má silné väzby so Slovenskom, Poľskom a Maďarskom, okrem iného ako člen Visegrádskej skupiny. Rozsiahle styky má Česká republika so susedným Nemeckom a Rakúskom a ďalšími členskými štátmi Európskej únie, so Spojenými štátmi americkými as Izraelom. Po roku 2020 dochádza k posilňovaniu vzťahov s ázijskými demokratickými štátmi, napríklad s Taiwanom. Naopak zlé vzťahy má Česko dlhodobo s Ruskou federáciou, od roku 2021 Česko figuruje na oficiálnom ruskom zozname nepriateľských krajín. Problematické vzťahy má Česká republika aj s Čínskou ľudovou republikou. náhľad|Ministerstvo zahraničných vecí Na prvý polrok 2009 prebralo Česko od Francúzska predsedníctvo Rade EÚ, ďalšie predsedníctvo sa odohralo roku 2022.
K slávnym českým diplomatom minulosti patrili napríklad Jaroslav Lev z Rožmitálu, Humprecht Ján Czernin, Václav Antonín Kounic-Rietberg, Filip Jozef Kinský, Karol Filip Schwarzenberg, Alois Lexa z Aehrentahlu, Otakar Czernin, Edvard Beneš, Kamil Krofta, Jan Masaryk, Jiří Hájek, Jiří Dienstbier, Luboš Dobrovský, Jozef Zieleniec, Michael Žantovský, Peter Kolář, Karel Schwarzenberg či Peter Pavel.
Ozbrojené sily
Podrobnejšie informácie nájdete v článku Armáda Českej republiky.
Armáda Českej republiky sa skladá z letectva, pozemných síl a podporných jednotiek. Prezident Českej republiky je formálne vrchným veliteľom ozbrojených síl, hlavný vplyv na ozbrojené sily však má ministerstvo obrany, vláda a generálny štáb. V roku 2004 bola zrušená základná vojenská služba a armáda sa tak stala plne profesionálnou organizáciou. 12. marca 1999 krajina vstúpila do Severoatlantickej aliancie, v rámci ktorej plní svoje vojenské záväzky. Počet aktívnych vojakov je približne 29 300 vrátane civilných zamestnancov. náhľad|Generálny štáb Armády Českej republiky České jednotky sa podieľali na operáciách UNPROFOR, SFOR, EUFOR v Bosne a Hercegovine, KFOR v Kosove a ISAF v Afganistane. Českí vojaci pôsobia v Iraku, v pobaltských štátoch a na Slovensku.
Vysokú prestíž majú tradične českí vojenskí chemici (dnes 31. pluk radiačnej, chemickej a biologickej ochrany v Liberci). Od svojho prvého nasadenia v medzinárodných silách v operácii Púštna búrka roku 1991, patrí k hlavným českým príspevkom k spojeneckým akciám. Od roku 2003 libereckí chemici pravidelne velia mnohonárodnému práporu radiačnej, chemickej a biologickej ochrany Síl rýchlej reakcie NATO (NATO Response Force).
Výzbroj Armády Českej republiky zahŕňa nadzvukové stíhačky JAS-39 Gripen, bojové lietadlá Aero L-159 Alca, útočné helikoptéry Mil Mi-35, obrnené transportéry: Pandur II, BVP-1, BVP-2, OT-90 a modernizované tanky T-72M4CZ. V roku 2022 začala v súvislosti s vojnou na Ukrajine rozsiahla modernizácia českej armády.
Česká armáda podľa prieskumov verejnej mienky dlhodobo patrí k najdôveryhodnejším českým inštitúciám.
Ľudské práva
náhľad|Sídlo Rádia Slobodná Európa v Prahe Ľudské práva v Česku sú garantované Chartou základných práv a slobôd a medzinárodnými zmluvami o ľudských právach. Napriek tomu sa vyskytovali prípady porušovania ľudských práv ako diskriminácia rómskych detí, kvôli ktorým Európska komisia požiadala Česko o podanie vysvetlenia, alebo nezákonnej sterilizácie rómskych žien, za ktoré sa vláda ospravedlnila. Podľa komentára ombudsmana Stanislava Škrečka z roku 2020 je diskriminácia Rómov v súčasnosti len minimálna, čomu nasvedčuje štatistika podaných oznámení. Dochádza tiež k porušovaniu ľudských práv v niektorých zariadeniach pre seniorov av psychiatrických liečebniach.
Roku 2000 bol na ochranu základných práv a slobôd zriadený úrad Ombudsmana (ombudsmana). Autorita ombudsmana je však skôr neformálna. náhľad|Logo humanitárnej organizácie Človek v núdzi Podľa indexu ekonomickej slobody, ktorý vytvára The Heritage Foundation a The Wall Street Journal, je Česko 24. najslobodnejšou krajinou na svete z hľadiska obchodu. Podľa Svetového indexu slobody tlače, vytváraného organizáciou Reporters without borders, má Česko 21. najslobodnejšie mediálne prostredie na svete. (Obaja údaje platia k roku 2016.)
Praha je sídlom Radio Free Europe/Radio Liberty. Na začiatku 90. rokov ju do Československa osobne pozval Václav Havel.
Osoby rovnakého pohlavia môžu v Česku uzavrieť tzv. registrované partnerstvo. Podľa prieskumov je väčšina obyvateľov dlhodobo pre uzákonenie plnohodnotného manželstva pre osoby rovnakého pohlavia, tento zákon však zatiaľ naráža na nesúhlas niektorých konzervatívnych strán.
K najznámejším českým aktivistom a podporovateľom ľudských práv patrí pražská rodáčka Berta von Suttnerová, ktorá za svoj pacifistický boj získala Nobelovu cenu za mier, filozof a prvý československý prezident Tomáš Garrigue Masaryk, študent Ján Palach, ktorý sa v roku 1969 upálil v proteste proti sovietskej okupácii, Karel Schwarzenberg, ktorý bol v rokoch 1984 až 1990 predsedom Medzinárodného helsinského výboru pre ľudské práva, Václav Havel, dlhoročný disident a neskorší prezident, sociologička a disidentka Jiřina Šiklová či Šimon Pánek, zakladateľ organizácie Človek v núdzi.
Ekonomika
thumb|Česká národná banka v [[Praha|Prahe]] Česko je vyspelý priemyselno-poľnohospodársky štát. Známe je starou tradíciou priemyselnej výroby a rozvinutým poľnohospodárstvom. Hrubý domáci produkt na hlavu v parite kúpnej sily v roku 2010 dosiahol 82 % priemeru EÚ (EÚ 27). Zahraničný obchod Česka po veľa rokoch pasívnej bilancie vykázal v roku 2005 prebytok. Najväčšími obchodnými partnermi Česka sú susedné štáty Nemecko, Slovensko a Rakúsko.
Poľnohospodárska výroba takmer pokrýva domácu spotrebu. Viac ako dve pätiny rozlohy štátu tvorí orná pôda. Úrodné černozeme a hnedozeme sú rozšírené na Polabí a v moravských úvaloch. Pestujú sa na nich obilniny (pšenica, jačmeň, kukurica), zemiaky, cukrová repa, zelenina, ľan a repka. Svetovú povesť má pestovanie chmeľu a vinohradníctvo. Významným produktom a aj exportným tovarom je pivo. Základom živočíšnej výroby je chov kráv, ošípaných a hydiny, ďalej včelárstvo a chov sladkovodných rýb (najmä kaprov) v miestnych rybníkoch.
Ťažobný priemysel má v štruktúre ekonomiky klesajúci význam. K hlavným nerastným surovinám ťažených v Česku patrí čierne a hnedé uhlie (produkcia koksu), ďalej stavebné hmoty a urán. Výroba porcelánu je založená na ťažbe kvalitného kaolínu v okolí. V malom rozsahu sa tiež ťaží ropa a zemný plyn a ďalšie suroviny. Rozhodujúci objem ropy a zemného plynu sa však dováža z Ruska, ropa aj z bavorského Ingolstadtu. náhľad|Jadrová elektráreň [[Temelín, jedna z dvoch elektrární v krajine]] Základom energetiky sú uhoľné a jadrové elektrárne (Temelín a Dukovany). Významnými priemyselnými centrami sú Praha, oblasť Brna, oblasť Ostravy a Plzne. Medzi dôležité odvetvia priemyslu patrí hutníctvo, strojárstvo, textilný priemysel, potravinársky priemysel, elektropriemysel a výroba dopravných prostriedkov. Najdynamickejšie sa rozvíjajúcim odvetvím je stavebníctvo, ťahačom vývozu je automobilový priemysel (značka Škoda).
Dôležitým sektorom sa stávajú služby. Najmä Praha priťahuje aj nadnárodné spoločnosti, ktoré tu zakladajú svoje stredoeurópske pobočky. Cestovný ruch je výrazným zdrojom príjmov Česka. Okrem Prahy a kúpeľných miest láka návštevníkov mnoho hradov, zámkov, stredovekých miest, chránených národných parkov a prírodných zvláštností. K nim patrí napríklad Moravský kras s priepasťou Macocha a jaskyňami, Český ráj s pieskovcovými skalnými útvarmi, zámok Hluboká nad Vltavou, krásne historické mesto Český Krumlov, kúpeľné mesto Karlove Vary, Boubínsky prales na Šumave a mnoho ďalších. Krajinu každoročne navštívi necelých 7 miliónov turistov. Tomu zodpovedá aj snaha o zlepšenie dopravnej infraštruktúry. náhľad|Hlavná stanica v Prahe
Doprava
Česká doprava je svojim výkonom rozvinutá. Železničná doprava má najvýznamnejšie postavenie v preprave nákladov. Železničná sieť sa radiálne zbieha do Prahy, kde je najväčší železničný uzol v štáte. Rozvoj automobilovej dopravy determinuje diaľničná sieť. Česko má približne 1 350 km diaľnic a rýchlostných komunikácií. Letecká doprava sa v súčasnosti uplatňuje najmä v medzinárodnom styku. Riečna doprava je na riekach Labe a Vltava. Labe plní funkciu riečnej cesty, ktorá slúži najmä vnútrozemskej doprave. Dĺžka vodných ciest je 677 km.
Obyvateľstvo
náhľad|Folklórny súbor z južnej [[Morava (región)|Moravy, nosiaci miestne kroje]]V Česku žije 10,71 mil. obyvateľov. V porovnaní s európskymi krajinami patrí medzi stredne zaľudnené štáty. Priemerná hustota zaľudnenia je 134 obyv./km2. Osídlenie je však nerovnomerné. Medzi oblasti s najnižšou koncentráciou obyvateľstva patria pohraničné oblasti južných a západných Čiech, na severnej Morave a v Sliezsku Jesenicko a Osoblažsko. K hustot zaľudneným oblastiam patrí Praha so svojím zázemím, Polabie, Severočeská panva, Liberecko a východné Čechy, na Morave zasa priemyselná oblasť Ostravy a Brno so svojím okolím.
Počet obyvateľov Česka klesá. V poslednom období krajina vykazuje prirodzený úbytok. Veková štruktúra sa mení v prospech starších vekových kategórií. Vekové zloženie obyvateľstva je nasledujúce: vek do 14 rokov má 16%, vek 15-59 rokov 65%, 60 rokov a viac má 19% obyvateľstva. Stredná dĺžka života žien je 79 rokov, mužov 72 rokov.
Národnostné zloženie podľa sčítania ľudu v roku 2001 je: národnosť česká – 90,4 %, moravská – 4,9 %, sliezska – 0,1 %, slovenská – 1,4 %, poľská – 0,4 % nemecká – 0,2 %, ukrajinská – 0,5 %, vietnamská – 0,3 %, rómska – 0,1 %.
Podľa vierovyznania tvoria: ateisti – 59 %, Rímskokatolícka cirkev – 26,8 %, Českobratrská církev evangelická – 1,2 %, Cirkev československá husitská – 1 %, nezistená – 8,8 %. Pôsobí tu aj mnoho iných menších kresťanských cirkví, napr. Sliezska cirkev evanjelická a. v., starokatolícka cirkev a iné. Česko je vplyvom dlhého spoločensko-historického vývoja krajina s najnižším podielom veriacich na svete.
Administratívne členenie
thumb|Súčasné usporiadanie krajov. Čechy, Morava a české Sliezsko v porovnaní s dnešnými správnymi oblasťami Od 1. januára 2000 bolo upravené na 14 samosprávnych krajov.
Literatúra
vľavo|náhľad|214x214bod|[[Jan Amos Komenský, pedagóg, filozof, spisovateľ]] Česká literatúra je literatúra písaná príslušníkmi českého etnika a iných etník písaná na území českého štátu. Je písaná nielen česky, ale tiež starosloviensky, latinsky a nemecky. K českej literatúre sa počíta tiež literatúra písaná Čechmi v zahraničí alebo po česky príslušníkmi iných etník.
Divadlo
České divadelníctvo má korene už v stredoveku. Najstarším dochovaným dramatickým dielom s využitím češtiny je zlomok česko-latinskej hry zo 14. storočia, zvanej zvyčajne mastičkář. náhľad|Českí hudobníci na slávnosti [[Pošumavská dudácká muzika]]
Hudba
Česká hudba má svoje korene v najmenej 1000 rokov starej duchovnej hudbe. Najstaršia duchovná pieseň v českých krajinách bola staroslovienska: Hospodine, pomiluj ny. Vznikla na konci 10. storočia, alebo začiatku 11. storočia. Pôvod je zreteľne starosloviensky, prenikli do nej však aj prvky staročeštiny (zrejme v priebehu času). Prvá duchovná pieseň vo staročeštine – Svatováclavský chorál – vznikla v 12. storočí. Husitskú piesňovú tvorbu, teda tvorbu prelomu 14. a 15. storočia, zachoval Jistebnický kancionál (Ktož sú boží bojovníci).
Dôležitou etapou vo vývoji hudby bol barok (17. a 18. storočia). Za prvých českých hudobných skladateľov možno považovať barokových tvorcov ako boli Heinrich Biber, Antonín Rejcha, Jan Václav Stamic, Josef Mysliveček, Jan Dismas Zelenka, Jan Ladislav Dusík, Jiří Antonín Benda, František Xaver Richter či Jan Křtitel Vaňhal.
Toto bola základňa, na ktorej sa v druhej polovici 19. storočia mohli postaviť kľúčoví predstavitelia romantickej vážnej hudby, predovšetkým Bedřich Smetana (Má vlast, Prodaná nevesta) a Antonín Dvořák, najslávnejší český skladateľ vo svete (Novosvětská, Rusalka, Slovanské tance). vľavo|náhľad|[[Rudolfinum koncertná sála v Prahe]] Na nich nadviazali autori modernej vážnej hudby Leoš Janáček (Jenůfa, Káťa Kabanová), Bohuslav Martinů, Josef Suk, Vítězslav Novák, Zdeněk Fibich, Josef Bohuslav Foerster, Alois Hába, Ervín Schulhoff, Pavel Haas alebo Viktor Ullmann. Na Morave sa narodil svetovo preslávený skladateľ Gustav Mahler.
Presadili sa aj interpreti. Dirigenti Rafael Kubelík, Václav Talich, Václav Neumann alebo Karel Ančerl. Huslisti Jan Kubelík a František Benda. Violončelista David Popper, klaviristi Alice Herz-Sommerová a Rudolf Serkin. Tiež speváčky Ema Destinnová a Magdalena Kožená, z telies potom orchester Česká filharmónia.
Praha (Brdy)
náhľad|Meterologický radar Praha je druhý najvyšší vrch v českom pohorí Brdy.
Česko
Hudba
Česi a českí rodáci sa presadili aj v iných hudobných žánroch. V popu Jan Hammer, Karel Svoboda či Karel Gott, v dychovej hudbe Julius Fučík (Vjazd gladiátorov) či Jaromír Vejvoda (Škoda lásky), vo folku Karel Kryl, v jazzu Jaroslav Ježek alebo Miroslav Vitouš, v operete Oskar Nedbal, Ralph Benatzky alebo Rudolf Friml.
Praha (Brdy)
Nachádza sa severozápadne od Rožmitálu pod Třemšínem a na vrchole stojí televízny vysielač a vysoký vojenský aj meteorologický radar. Z vyhliadky na veži je za dobrej viditeľnosti dovidieť na Šumavu, Krušné hory, Krkonoše a za priaznivých podmienok i Alpy.
Česko
Hudba
Krátko po druhej svetovej vojne vznikol významný hudobný festival vážnej hudby Pražská jar, ktorý sa tradične koná v Obecnom dome, Rudolfíne. náhľad|197x197bod|Režisér [[Miloš Forman]]
Praha (Brdy)
Vrch patrí do areálu vojenského priestoru a je tak verejnosti neprístupný.
Česko
Film
Česka kinematografia je súhrnné označenie pre filmy natočené na území Česko-Slovenska a Česka.
Medzinárodného ohlasu dosiahla v 60. rokoch 20. storočia česko-slovenská nová vlna (Miloš Forman, Věra Chytilová, Jiří Menzel, Ján Kadár, Elmar Klos, Jaromil Jireš, František Vláčil, Vojtěch Jasný, Juraj Jakubisko, Juraj Herz, Ivan Passer, Jan Němec). Vážnejšie umelecké ambície sa podarilo v rovnakej dobe naplniť Karlovi Kachyňovi, Otakaru Vávrovi, Jiřímu Krejčíkovi alebo Karlovi Zemanovi.
Výtvarné umenie
vľavo|náhľad|252x252bod|Autoportrét barokového maliara [[Petr Brandl|Petra Brandla]] Na počiatku dejín výtvarného umenia na území súčasného Česka stojí soška Věstonickej venuše, zrejme najstaršia keramická soška na svete, ktorá vznikla v mladšom paleolite a bola nájdená roku 1925 na južnej Morave. Najvýznamnejším gotickým tvorcom bol Majster Theodorik, ktorý sa preslávil výzdobou hradu Karlštejn. V baroku to boli Karel Škréta, Ján Kupecký, Petr Brandl, Anton Raphael Mengs a Václav Hollar, ktorý sa preslávil svojimi rytinami. Vrcholná sochárska diela v tej ére vytvorili Matyáš Bernard Braun a Ferdinand Maxmilián Brokoff.
V polovici 19. storočia do českých krajín dorazila vlna romantizmu. Najvýznamnejším predstaviteľom maliarskeho romantizmu v Česku bol Josef Mánes, dnes známy predovšetkým vďaka výzdobe pražského orloja. Sa 70. a 80. rokmi nastúpila tzv. Generácie Národného divadla, teda tvorcovia, ktorí sa nejako podieľali na výzdobe práve stavané "Zlaté kapličky": Medzi nimi sa najväčšieho medzinárodného ohlasu dostalo Mikolášu Alšovi. K ďalším členom generácie patrili maliar Václav Brožík alebo sochár Josef Václav Myslbek, tvorca sochy sv. Václava na Václavskom námestí v Prahe. Na konci 19. storočia prišla vlna secesie. V českom prostredí zohrala mimoriadnu úlohu. Jej hlavný predstaviteľ, Alfons Mucha, je dnes najznámejším českým maliarom vo svete. Mucha sa preslávil okrem svojich známych plagátov tiež cyklom 20 veľkoformátových obrazov Slovanská epopej. K secesii možno radiť aj dielo Maxa Švabinského.
Proti klasickým technikám maľby sa na konci storočia začali búriť nové smery. Predovšetkým expresionizmus. Do českej expresionistickej skupiny Osma patrili Bohumil Kubišta či Emil Filla. Členovia Osmy potom prechádzali ku kubizmu, ďalšiemu novému avantgardnému smeru. Ako kubista začínal aj František Kupka, ktorý však nakoniec sa preslávil predovšetkým ako priekopník abstraktné maľby. Doznievajúci kubizmus hľadajúci nové formy vyjadrenia bol pestovaný v skupine Tvrdošijní (Josef Čapek, Jan Zrzavý). Členovia avantgardného Devětsilu sa potom nadchli pre surrealizmus (Toyen). V druhej polovici 20. storočia prápor surrealizmu držal najmä Jan Švankmajer.
Knižné ilustrácie preslávili napríklad Josefa Ladu, Zdeňka Buriana alebo Adolfa Borna. Najznámejšími predstaviteľmi umeleckej fotografie sú František Drtikol, Josef Sudek, Jan Saudek či Josef Koudelka.
Helvétska zóna
Helvétska zóna, H. systém alebo helvetikum, vo Francúzsku Dauphinoiská zóna je externá štruktúrna zóna Álp. Tvorí ju hercýnsky konsolidovaný šelf Európskej platformy skladajúci sa z kryštalinika a autochtónneho obalu zvrásnený spolu s horninami tethýdneho pôvodu, ktoré boli do oblasti presunuté vo forme príkrovov.
Helvétska zóna tvorí hlavne rozsiahle masívy kryštalinika a vytvára prvé z vysokých Alpských hrebeňov. Nachádza sa najmä v Západných Alpách. V Švajčiarsku horniny helvetika vystupujú na povrchu na severnej strane Álp v masíve Aar a Gotthard. Tu vznikli aj 3 vrásové príkrovy Morcle (spodný) a Diableret (stredný) a Wildhorn (vrchný). Vo Francúzsku tvorí prakticky celé Francúzske Alpy s masívmi Aiguilles Rouges, Écrins, Mont Blanc, Belledonne, Mercantour, Pelvoux a Argentera. V Nemecku podobne ako vo Východných Alpách v Rakúsku tvorí helvetikum rovný pás, ktorý postupne prechádza do grestenskej jednotky.
Označenie helvetikum, predtým tiež helvetidy je odvodené od latinského názvu Švajčiarska, kedysi Helvetica.
Členenie
Helvétska zóna sa skladá z radu tektonicky odlišných jednotiek. Helvétske príkrovy sú skupinou príkrovov presunutých až do oblasti alpskej predoblúkovej tzv. Molasovej panvy a pohoria Jura severne od Álp, v ich predpolí. Tvoria ich druhohorné morské sedimenty, hlavne vápence, sliene a bridlice. Tieto príkrovy sú kompletne odlepené od svojho pôvodného podložia. K tomuto odlepeniu došlo počas miocénu.
Helvétske príkrovy sú presunuté cez infrahelvetikum, čo je dobre viditeľné najmä vo východnom Švajčiarsku. Infrahelvétsky komplex sa skladá z autochtónnych druhohorných sedimentov (obal) ležiacich na staršom hercýnskom kryštaliniku. Autochtónny druhohorný obal je zhodný s horninami helvétskych príkrovov. Obal sa usádzal severnejšie ako príkrovy, ktoré ho v súčasnosti prekrývajú, na plytšom šelfe alebo kontinentálnom svahu. Infrahelvetikum je samo deformované a zvrásnené na miestach staršej hercýnskej deformácie. V priebehu druhohôr a treťohôr došlo na mnohých miestach k vyklenutiu masívov. Tieto vytvorili rozsiahle antiklinória, najmä na južnej prípadne vo Francúzsku aj na východnej strane Helvétskej zóny.
Diktatúra proletariátu
Diktatúra proletariátu je štátna moc proletariátu ustanovená po víťazstve socialistickej revolúcie. Je to pojem, ktorý používal sám Marx a významnú úlohu hrá aj v leninizme a stalinizme. Označovala sa ním forma vlády v prechodnom období medzi kapitalizmom a socializmom (v užšom zmysle), počas ktorého robotníci bezprostredne po proletárskej revolúcii násilne potlačujú kapitalistickú triedu a vytvárajú socialistickú ekonomiku. Jedna z foriem diktatúry proletariátu bola tzv. ľudová demokracia.
Váňův kámen
Váňův kámen je prírodná pamiatka ev. č. 1664 neďaleko obce Kopřivnice v okrese Nový Jičín. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je významný skalný útvar - dominantného odkryvu jurského vápenca s výraznou brekciovou textúrou.
Prístup
K Váňovmu kameňu sa dostanete po modrej turistickej značke po Lašskom náučnom chodníku z námestia v Kopřivnici, ktorý ďalej pokračuje k rázcestníku Štramberk - pod Bílou Horou. Ak tu opustíte modrú turistickú značku môžete po druhej trase Lašského náučného chodníka dôjsť až na vrchol Bílej hory s rozhľadňou.
Praha (rozlišovacia stránka)
Praha môže byť:
Listerióza
Listerióza je bakteriálne ochorenie zvierat a človeka, ktoré spôsobuje baktéria Listeria monocytogenes. V niektorých prípadoch môžu ochorenie vyvolať aj Listeria ivanovii a Listeria grayi. Najmä u slabších jedincov, ako sú tehotné ženy, deti, starí ľudia a osoby s oslabenou imunitou môže vyvolať smrteľný zápal mozgových blán (meningitídu) alebo mozgových blán a mozgu (meningoencefalitídu).
Nákaza
K nákaze dochádza najčastejšie perorálne, požitím potraviny, ktorá obsahovala infekčnú dávku listérií. Ak sa listériami nakazí zdravý jedinec, choroba prebieha bezpríznakovo, alebo sa objavia mierne, chrípku pripomínajúce symptómy.
Listérie, ktoré sa dostali až do črevného traktu, prechádzajú cez mikroklky hrubého čreva do krvného obehu, kadiaľ prechádzajú do pečene, kde sa rozmnožujú vo vnútri pečeňových buniek. Po dostatočnom rozmnožení dôjde k ich uvoľneniu do krvi a k prenosu do orgánov hostiteľského organizmu. Hlavným cieľom býva mozgové tkanivo. V tehotných ženách napadajú listérie plod v maternici a spôsobujú potraty alebo pôrody mŕtvych a chorých novorodencov. Potrat plodu je spôsobený silnou inváziou listérií do organizmu s takmer nulovou imunitnou odozvou a jeho celkovú septikémiu.
Listeria monocytogenes je patogénna vďaka schopnosti produkcie rôznych látok peptidového charakteru, ktoré umožňujú listériám priechod do pečeňových buniek a ich šírenie. Medzi látky zodpovedné za patogenitu patria sem najmä hemolyzín (listériolyzín), proteín P60, fosfolipázy, internalíny a ďalšie.
Dlhú inkubačnú dobu ochorenia spôsobujú najmä nízke infekčné dávky listérii. Počas cesty do pečene ich inaktivuje aj imunitný systém, čo inkubačnú dobu tiež predlžuje. V pečeňových bunkách sú baktérie chránené pred imunitným systémom infikovaného organizmu a môžu sa množiť.
Aristides de Sousa Mendes
''Moja vláda odmietla vydať víza akýmkoľvek utečencom. Ale ja nemôžem poslať tých ľudí na smrť... Som rozhodnutý vydať vízum každému, kto si o ne povie... Aj keby som mal byť prepustený, musím konať ako kresťan, ako mi káže moje svedomie.'' (Aristides de Sousa Mendes, Bordeaux, 1940)
V roku 1941 bol pre túto svoju činnosť prinútený svojimi nadriadenými odísť do dôchodku. Zomrel v úplnej chudobe roku 1954. Na konci roka 2006 ho hlasy divákov televízie RTF umiestnili v prvej desiatke ankety Najväčší Portugalčan, v nasledujúcom druhom kole (vyberalo sa už len z prvej desiatky) sa potom umiestnil na treťom mieste, za Antóniom Salazar a Alvarom Cunhalom.
Fotograf (rozlišovacia stránka)
Fotograf môže byť:
Zoznam planétok 7001 – 7250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Dilema
Dilema (gr.) je druh úsudku, ktorého premisy tvoria dva podmienkové a disjunktívny súd.
NGC 1
NGC 1 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 30. septembra 1861.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Dilematický
Dilematický (gr.) je obsahujúci dilemu.
Aubin-Saint-Vaast
Aubin-Saint-Vaast je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poľania
Poľania môže byť:
Nehvizdy
Nehvizdy sú obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 077 obyvateľov, z toho 1 027 mužov a 1 050 žien, pričom priemerný vek v obci bol 33,5 roka (muži 33,5 roka, ženy 33,4 roka).
Chorvátska kuna
ISO 4217 kód kuny je HRK, jedna kuna sa delí na 100 lipa. Kurz k euru bol fixovaný na 7,35 HRK = 1 EUR. 1. januára 2023 nahradilo chorvátsku kunu euro, ktoré sa stalo zákonným platidlom na základe pričlenenia Chorvátska do Eurozóny.
Bankovky: 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500, 1000 kn
Morville-en-Beauce
Morville-en-Beauce je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Topoľnica
Topoľnica (maďarsky Tósnyárasd, v minulosti Jazerný Ňáražd) je obec na Slovensku v okrese Galanta.
Polohopis
Obec Topoľnica sa nachádza v Trnavskej rovine v okrese Galanta. Cez obec vedie hlavná železničná trať 130 Bratislava-Štúrovo.
Infraštruktúra
V obci je vybudovaný vodovod, plynovod a elektrická sieť.
Vodná fajka
Vodná fajka má v rôznych kútoch sveta odlišné pomenovanie (podľa histórie a pôvodu krajiny, z ktorej sa vodná fajka ďalej rozširovala) ako napríklad: en. hookah; hi. ɦʊqqa ("huka"); tr. nargile; gr. ναργιλές; ar. argilee; fa. shisha ("šiša"); ... a iné.
Princíp
Vodná fajka funguje na princípe ochladzovania dymu prebublávaného cez studenú vodu, v ktorej sa zachytávajú hrubé nečistoty - ako je napríklad vytečená melasa z tabaku alebo popol z vyhoreného uhlia.
Základom dobre pripravenej vodnej fajky je predovšetkým korunka (kotlík) so správne naplneným tabakom. Tabak je ohrievaný teplom od rožhavených uhlíkov, ktoré sú vložené do HMS (Heat Management System) alebo sú položené na dierkovanom alobale, ktorý je natiahnutý na korunke. Dym od tabaku naloženého do korunky, postupuje cez rúrku (stem) smerom nadol, pod hladinu studenej vody napustenej do vázy. Cez vodu potom dym prebubláva na jej hladinu a odtiaľ do tela fajky (do srdca / komôrky / základne), kde sa nachádza vyústenie (konektor) pre hadicu. Hadica je ukončená tzv. náustkom, cez ktorú fajčiar hlbokými vdychmi inhaluje dym do pľúc.
Na zohrievanie tabaku kedysi slúžilo tlejúce uhlie vytiahnuté z ohniska alebo rýchlo-zápalné uhlie (slangová skratka: „RZU“), ktoré sa používalo pri pálení vonných bylín, driev, či kadidla. V súčasnosti sú veľmi populárne kokosové uhlíky, ktoré sa vyrábajú už aj špeciálne len pre účel použitia s vodnou fajkou. Vyrábajú sa zo škrupín kokosových orechov a neobsahujú také veľké množstvo dechtu a škodlivých látok, ako obsahovali pôvodné uhlíky. Kokosové uhlie s veľkosťou strany 25 mm vydrží tlieť (horieť) po dobu asi 100 minút. V prípade použitia veľmi objemnej korunky s väčším množstvom tabaku, je vhodné po asi 1 hod. od začatia fajčenia zapáliť a doložiť aspoň 1 - 2 ks čerstvo rozpálených kokosových uhlíkov, aby sa spotreboval celý obsah naloženého tabaku v takejto objemnej korunke. Objemnejšie korunky s veľkým množstvom tabaku môžu vydržať aj 2-3 hodiny celkovej doby sedenia pri vodnej fajke, avšak kokosové uhlíky majú výdrž len okolo 100 minút. Pri použití malého alebo stredného objemu korunky, jedno posedenie pri vodnej fajke potrvá cca 1 až 1.5 hodiny, než sa všetok tabák spotrebuje.
Tabak pre vodné fajky je možné kúpiť dnes už s rozličnými príchuťami. V Európe sú obľúbené tabaky s ovocnými a sladkými príchuťami ako napríklad: jablko, melón, čučoriedka, mäta, hrozno, coca-cola, atď. V arabských štátoch sú obľúbené predovšetkým silnejšie tabaky, v ktorých sa nachádza viac nikotínu (tabákové listy pri výrobe nie sú tak intenzívne prepierané vo vode) a zvyčajne sa fajčia už bez arómy / príchute – ako napríklad zn. Zaghloul. V Amerike fajčiari obľubujú taktiež silnejšie a tiež ochutené tabaky, ako napríklad zn. Tangiers.
Časti
náhľad|časti vodnej fajky
Dejiny
Vodná fajka sa vyvinula z indickej „huky“. Pri používaní huky sa do hlineného kotlíka (forma dnešnej hlinenej korunky určenej k vodnej fajke, tureckého typu + s väčšími rozmermi) položil tabak so žeravým uhlím. Dym z tabaku bol vedený rúrkou, do vydlabaného kokosového orecha, v ktorom bola do polovice naplnená voda. Z kokosového orecha sa dym inhaloval malým otvorom na jeho boku alebo predĺženou pevnou rúrkou, ktorá viedla do úst fajčiara.
Postupom času sa vodná fajka rozširovala do celého sveta. Podľa súčasnej histórie prvé zmienky naznačujú masové rozširovanie kultu vodných fajok v Arábii a v osmanskej Malej Ázii. Dnes je obľúbená najmä na Strednom východe, v Grécku a Turecku. Veľmi populárna bola od 17. storočia práve v Malej Ázii, kde bola súčasťou miestnej gréckej a tureckej kultúry. Po roku 1923, keď sa konala Grécko-turecká výmena obyvateľov sa vodná fajka spolu s Maloázijskými Grékmi dostala aj do Grécka, kde sa stala symbolom gréckeho štýlu rembetiko a bola spájaná aj s kriminálnymi kruhmi (s ich životným štýlom). Piesne v štýle rembetiko často ospevovali vodnú fajku, rovnako ako aj niektoré turecké piesne.
Poľania (Poľsko)
Poľania boli kmeň usadený na území stredozápadného Poľska, ktorý sa považuje za kmeň západoslovanský. Dá sa predpokladať spoločný pôvod oboch poľanských kmeňov (pozri Poľania (východní Slovania)). V písomných prameňoch sa objavujú od konca 10. storočia. Boli asi identickí s kmeňmi uvádzanými Geografom Bavorským ako Lendizi a Glopeani. Hlavným centrom kmeňa bolo hradisko Hniezdno (Gniezno). Západoslovanskí Poľania sa podieľali na etnogenéze neskoršieho poľského národa.
Diletant
Diletant (tal.) je kto sa niečím zaoberá zo záľuby alebo neodborne; povrchný znalec, nedouk.
Sokol (prítok Turca)
Sokol je potok v hornom Turci, v severozápadnej časti okresu Turčianske Teplice. Je to ľavostranný prítok Turca, má dĺžku 7,4 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Sokol, na západnom svahu Čierneho dielu (779,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 670 m n. m.
Opis toku
Na hornom toku tečie juhovýchodným smerom, sprava priberá krátky prítok z východojuhovýchodného úpätia Závozov (911,7 m n. m.) a na krátkom úseku tečie na východ. Potom sa stáča na juh, oblúkom obteká z juhu masív Tlstého vrchu (733,9 m n. m.) a severne od obce Slovenské Pravno vteká do Turčianskej kotliny, kde najprv tečie juhojuhovýchodným smerom. V blízkosti spomenutej obce sa stáča na juhovýchod, podteká cestu II. triedy č. 519 a pokračuje smerom na východ. Zľava potom priberá potok Z Čierneho dielu (1 km) a Krasenovskú (1,6 km), vytvára oblúk ohnutý na juh a severoseverovýchodným smerom preteká okrajom chráneného územia Ivančinské močiare. Napokon sa stáča na východ a severne od obce Ivančiná sa v nadmorskej výške cca 448 m n. m. vlieva do Turca.
London '66–'67
London '66–'67 je EP britskej rockovej skupiny Pink Floyd. Bolo vydané 19. septembra 1995.
Nahrávka zachycuje skupinu v jej ranom veku, na začiatku roka 1967, kedy bol hlavným frontmanom skupiny gitarista, spevák a skladateľ Syd Barrett, ktorý Pink Floyd viedol do oblasti psychedelického rocku. EP obsahuje dve inštrumentálne skladby, „Interstellar Overdrive“ a „Nick's Boogie“, ktoré nahrala skupina pre film Tonite Let's All Make Love in London.K tomuto filmu bol neskôr vydaný aj soundtrack. Na pôvodnom soundtracku ale boli použité iba úryvky zo skladby „Interstellar Overdrive“. Obe skladby sa dočkali svojho oficiálneho vydania až na reedícii platne v roku 1991. Neskôr aj na EP London '66–'67, ktoré vyšlo v roku 1995.
Skladby „Interstellar Overdrive“ a „Nick's Boogie“ sú najstaršími oficiálne a komerčne dostupnými nahrávkami Pink Floyd.
V roku 2005 vyšlo DVD s videozáznamom z koncertov „14 Hour Technicolour Dream“ a z klubu UFO (jar 1967), ktorý je doplnený zvukovým záznamom z januára 1967. DVD obsahuje okrem oboch skladieb aj štyri interview (napr. s Mickom Jaggerom či Michaelom Cainom) a ďalšie bonusy.
Blatina (vodný tok v Malých Karpatoch)
náhľad|Šúrsky kanál pred vtokom do [[Malý Dunaj|Malého Dunaja]] náhľad|Začiatok posledného, neregulovaného úseku Šúrskeho kanála (t. j. bývalého hlavného toku Malého Dunaja) pri stavidle ukončujúcom vlastný kanál Blatina je vodný tok na juhozápadnom Slovensku so sporným vymedzením toku (pozri nižšie).
Definície a iné názvy toku
Blatina pramení v Malých Karpatoch pod hrebeňom spájajúcim vrchy Čmeľok a Čertov kopec a následne tečie juhovýchodne do Pezinka. V literatúre a na mapách možno nájsť minimálne nasledujúce 4 rôzne definície ďalšieho, teda spodného toku Blatiny: Treba dodať, že v minulosti sa Blatina (podľa definície 3 a teda automaticky aj podľa definícií 1 a 2) niekedy považovala za horný tok Čiernej vody, teda za súčasť Čiernej vody.
Podľa štandardizačných rozhodnutí ÚGKK SR do roku 2009 platila definícia 3, ale od roku 2009 platí definícia 2 (v roku 2009 bol totiž pre koncový úsek ústiaci do Čiernej vody oficiálne zavedený názov Stará Blatina).
Alternatívne názvy sú Blatnica (zriedkavé), Pezinský potok (obyčajne najmä pre časť nachádzajúcu sa v meste Pezinok alebo pre definíciu 4), Šúrsky potok (obyčajne najmä pre Starú Blatinu alebo Starú Blatinu a úsek po Bratislavskú cestu v Pezinku), Sajloch/Sajlok/Saulak (ľudové/nárečové názvy), Starý Sajloch (ľudový názov najmä pre definíciu 2). Staršie oficiálne názvy sú (spravidla definícia č. 3) Saulacke(n) či Hrubá dolina. Blatina podľa definície č. 4 sa niekedy na mapách označuje ako Šúrsky kanál či (staršie) kanál Blatina, toto označenie je ale nepresné, lebo kanál tvorí v skutočnosti len časť tohto toku a napríklad aj v zozname štandardizovaných názvov ÚGKK sa rozlišuje medzi Blatinou a Šúrskym kanálom.
Zdroje tejto kapitoly:
Blatina podľa definície č. 4
Blatina pramení v Malých Karpatoch. Tečie cez Pezinok, Svätý Jur, Čiernu Vodu, Ivanku pri Dunaji а Zálesie, kde sa vlieva sa do Malého Dunaja.
Vodný tok je napájaný vodami Limbašského potoka, Fanglovského potoka, Javorníka, Račianskeho kanála a iných menších prítokov ktoré pritekajú z Malých Karpát.
V lokalite Svätého Jura od národnej prírodnej rezervácie Šúr, je tok Blatiny (podľa definície č. 3) z veľkej časti zregulovaný a nazýva sa (aj) Šúrsky kanál. Kanál končí pri stavidlách (hati) neďaleko obce Zálesie, ktoré zadržiavajú tok. Tesne pred haťou sa z ľavej strany kanála za výpustovým objektom odčleňuje Biela voda. Za haťou sa Blatina rozlieva do šírky max. 50 metrov a vytvára svoj najkrajší úsek. Dĺžka prírodnej, nezregulovanej Blatiny od hate po vtok do Malého Dunaja je cca.
Voda v Blatine za haťou prakticky stojí, výnimkou sú mesiace, kedy sa v Malých Karpatoch topí sneh alebo silné dažde. Okolie Blatiny tvorí súvislý lužný les, v ktorom je zastúpených viacero druhov vyššieho rastlinstva ako jelša, topoľ biely, čerešne a rôzne kry. Nájdeme tu niekoľko kolónií leknice žltej. Na mnohých do vody spadnutých stromoch rastú drevokazné huby, napr. sírovec. Žije tu niekoľko druhov vodného vtáctva (volavka popolavá, kačica divá, rybárik riečny...) a cicavcov (ondatra pižmová, vydra riečna...). Vyskytujú sa tu aj korytnačky, s najväčšou pravdepodobnosťou vypustené človekom. Blatina na svojom dolnom toku je obľúbeným rybárskym revírom, rybári ju vedú ako Šúrsky potok. Do Malého Dunaja sa vlieva tesne za mostom, pod ktorým je prirodzené prírodné táborisko, vhodné na bivak.
K Blatine, teda k jej najkrajšiemu, dolnému úseku, sa dá dostať z okolitých obcí Ivanka pri Dunaji, Zálesie či Most pri Bratislave.
NGC 2830
NGC 2830 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. decembra 1785.
Cairo poets
Cairo poets (doslova Káhirskí básnici) bolo zoskupenie anglosaských autorov literatúry v Káhire počas druhej svetovej vojny v severnej Afrike. Literárne aktivity zoskupenia nadviazali na predvojnových autorov, medzi ktorými boli aj akademici. Vznik zoskupenia bol dôsledkom prítomnosti britskej armády v Egypte počas vojny.
V rokoch 19421944 sa sformovali dve hlavné skupiny básnikov:
Básnici ako Terence Tiller alebo George Fraser boli členmi oboch skupín. Vojnový básnik Keith Douglas sa spája so skupinou Personal Landscape. Autori Alan Rook, John Gawsworth a John Waller publikovali v časopise Salamander.
Diela viacerých „Káhirských básnikov“ boli uverejnené v roku 1941 vo vydaní „Poets in Uniform“ (Básnici v uniforme) časopisu Poetry London, ktorý vydával Meary Tambimuttu.
Anglická literárna prítomnosť pretrvávala v Káhire aj po vojne, v osobe autorov ako Percy Howard Newby, Robert Liddell, Denys Johnson-Davies, Hilary Topham Corke alebo Dennis Joseph Enright.
Personal Landscape: An Anthology of Exile
Do antológie Personal Landscape: An Anthology of Exile z roku 1945 boli zaradení autori Keith Douglas, Lawrence Durrell, Harold Edwards, Robin Fedden, George Fraser, Diana Gould, Charles Hepburn, Robert Liddell, Olivia Manningová, Elie Papadimitiou, Hugh Gordon Porteus, George Seferis, Ruth Speirs, Bernard Spencer, Terence Tiller a Gwyn Williams.
It Is Time for a Love Revolution
V rámci tohto koncertného turné vystúpi Lenny Kravitz 24. júna 2008 aj na štadióne Artmedie Pratržalka v Bratislave. Predskupinami tohto koncertného vystúpenia bude skupina OneRepublic a aj slovenská hudobná skupina Para.
Album debutoval na 4. priečke hudobného rebríčka Billboard 200, a v prvý týždeň jeho distribúcie na hudobný trh sa z neho predalo 73 000 copies in its first week. Tento album je prvým Kravitzovým albumom, ktorý sa dostal do Top 5 od vydania jeho kompilácie Greatest Hits z roku 2000.
Kuna
Kuna môže byť:
KUNA (Kuwait News Agency) – kuvajtská tlačová agentúra
Environmentálny determinizmus
Environmentálny determinizmus je presvedčenie, že kultúru určuje fyzické prostredie, a nie sociálne podmienky. Ak je fyzické prostredie zredukované len na podnebie nazýva sa aj klimatický determinizmus, ktorý v extrémnej podobe hovorí, že vyspelosť štátu je priamo úmerná jeho vzdialenosti od rovníka.
Podľa zástancov tohto názoru sú ľudia definovaní výlučne modelom stimul-odozva a nikdy sa od neho neodchyľujú.
Hlavným argumentom sú aspekty fyzickej geografie, hlavne podnebie, ktoré ovplyvňuje psychické rozpoloženie ľudí, a tým aj kultúru spoločnosti. Napr. tropická klíma vedie k lenivosti, promiskuite, zatiaľ čo veľká variabilita počasia stredných zemepisných šírok vedie k viac pracovitým etnikám.
V minulosti grécky geograf Strabón napísal, že podnebie ovplyvňuje psychiku rôzných rás. Hlavný neskorší zástancovia sú: Carl Ritter, Ellen Churchill Semple, Ellsworth Huntington, Thomas Griffith Taylor a Jared Diamond
Chren
Chren môže byť:
Červená repa
Červená repa môže byť:
Severania
Severania môžu byť:
Pravda
Pravda môže byť:
Pozri aj
Celoštátne sovietske/ruské noviny:
Regionálne noviny:
Thyreus
Thyreus môže byť:
Cviklovka
Cviklovka môže byť:
Figaro
Figaro môže byť:
Le Figaro môže byť:
Nový Vestec
Nový Vestec je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 394 obyvateľov, z toho 203 mužov a 191 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,3 roka (muži 41,6 roka, ženy 45,1 roka).
NGC 2831
NGC 2831 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Zoznam planétok 43751 – 44000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Moulon (Loiret)
Moulon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sokoly
Sokoly (Falconida, Falcones) je rôzne definovaná taxonomická jednotka sokolotvarých.
NGC 2832
NGC 2832 je galaxia v súhvezdí Rys, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 13. marca 1850.
Nupaky
Nupaky sú obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 966 obyvateľov, z toho 472 mužov a 494 žien, pričom priemerný vek v obci bol 31,1 roka (muži 31,1 roka, ženy 31,1 roka).
Discovery (Daft Punk)
Discovery je druhý štúdiový album francúzskej elektronickej skupiny Daft Punk, vydaný 26. februára 2001 vydavateľstvom Virgin Records. Pri porovnaní so štýlom Chicago house, ktorým boli dovtedy známi, album zmenil charakter na disco, post-disco, garage house a synthpopom-inšpirovaný house. Album sa neskôr stal soundtrackom k animovanému filmu Intertella 5555: The 5tory of the 5ecret 5star 5ystem, ktorý vznikol v spolupráci skupiny Daft Punk a animátora Leiji Matsumota (spoločnosť Toei Animation). Všetky hudobné videá na piesne z albumu sú segmenty z filmu, ktoré sledujú príbeh unesenej mimozemskej skupiny.
Discovery bol v magazínoch New Musical Express a Spin označený za koncepčný album. Jeho skoré verzie obsahovali vernostnú kartu "Daft Club" s kódom, ktorý sprístupnil internetovú hudobnú službu; tá obsahovala nové skladby neskôr zverejnené na albume toho istého mena a album Alive 1997.
Mier (rozlišovacia stránka)
Mier môže byť:
Roman-Koš
Roman-Koš (po ukrajinsky Роман-Кош, po krymskotatársky Roman Qoş) je vrch na Ukrajine, nachádzajúci sa na Krymskom polostrove. Je najvyšším vrchom Krymských vrchov a zároveň najvyšším ukrajinským vrchom mimo Karpát na západe.
S relatívnou výškou je Roman-Koš najprominentnejší vrch Ukrajiny. Najvyššou horou Ukrajiny v absolútnom ponímaní je Hoverla v Zakarpatskej oblasti.
Prístup
Vrch Roman-Koš leží na území Národného parku Krym a prístup naň je obmedzený len na malé skupinky turistov. Najobvyklejšia cesta na vrchol vedie z kúpeľného mesta Alušta, odkiaľ je to na vrchol vzdušnou čiarou severovýchodne. Mesto Jalta je vzdialené približne rovnako smerom na juhozápad.
Aubrometz
Aubrometz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Pico de Orizaba
Pico de Orizaba (alebo Citlaltépetl) je masívny, v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Mexiku, na hranici federálnych štátov Puebla a Veracruz. S výškou 5 675 m je to najvyšší vrch Mexika a zároveň tretí najvyšší vrch Severnej Ameriky. Pri dobrej viditeľnosti je zhliadnuteľný až v 110 km vzdialenom prístavnom meste Veracruz. Je to jeden z troch štítov Mexika (popri sopkách Popocatépetl a Iztaccíhuatl), ktorého vrchol je trvalo zaľadnený.
Aubrometz
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pico de Orizaba
Vývoj masívu Pico de Orizaba mal tri fázy. Prvotná fáza zahŕňala vznik vulkánov Torrecillas a Espolón de Oro, s miernym oneskorením aj stratovulkánu Sierra Negra. Počas druhej fázy nastal kolaps sprevádzaný uvoľnením obrovského množstva kamenných lavín a lahárov. Súčasný tvar sopky sa vyvinul koncom pleistocénu a začiatkom holocénu. Tento vývoj sprevádzali exzplozívne erupcie dacitov a andezitov. Posledná aktivita sa odohrala v polovici 19. storočia.
Iné projekty
.
Hopmanov pohár 2009
Hopmanov pohár 2009 bol 21. ročník Hopmanovho pohára, turnaja zmiešaných družstiev v tenise. Zúčastnilo sa na ňom osem družstiev svetovej skupiny vrátane víťaza kvalifikácie ázijského regiónu. Prvé zápasy sa odohrali 3. januára 2009 a finálové zápasy 9. januára 2009 na dvorcoch Burswood Entertainment Complex v austrálskom Perthe. Víťazom sa stalo družstvo Slovenska Dominika Cibulková a Dominik Hrbatý, ktoré vo finále zdolalo ruský súrodenecký pár Dinara Safinová, Marat Safin 2:0.
B skupina
''Za menom tenistu je jeho postavenie v rebríčku WTA resp. ATP ''
Zoznam hudobných článkov/K
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 317 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
k
K Tebe blízko
k.
K.O.
k-
K-pop