cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Národná banka Slovenska (budova)
Opis stavebného diela
Kompozičnou charakteristikou novostavby ústredia NBS je kontrast nízkej hmoty horizontálneho charakteru pozdĺž Mýtnej a Slovanskej ulice a vežového objektu s administratívnymi pracoviskami.
Priestorovo je horizontálna podstava komponovaná okolo ústredného nádvoria zelene. Do nádvoria, ktoré je chránené voči hluku z Mýtnej ulice, sú orientované administratívne pracoviská. Prostredie nádvoria so vzrastlými stromami je v zámernom kontraste s materiálovým prostredím rozsiahlych pracovísk. Kus prírody uprostred kancelárskeho sveta.
Do nádvoria sú smerované tiež časti vstupných priestorov, resp. likvidatúry. Vstupné priestory a vestibuly sú koncentrované do ťažiska hmotovej a priestorovej osnovy objektu. Je to miesto, kde z horizontálnej hmoty vyrastá výšková časť.
Priestor na rozhraní nízkej "obaľujúcej" hmoty podstavy a päty veže má charakter prevýšeného zakriveného koridoru – haly s horným svetlom, do ktorého ústi vstup a zároveň veľkoryso stúpa priestor k úrovni zamestnaneckej haly s ústrednou výťahovou bariérou. Toto je priestor s viac než utilitárnym poslaním – sú tu osobné exkluzívne funkcie – expozícia umeleckých zbierok, peňažné múzeum s kabinetom platidiel. Do týchto priestorov ústi tiež kongresová sála s halou určenou na tlačové konferencie. Integrálnou súčasťou vstupného priestoru je vzrastlá zeleň.
Výšková časť vyrastajúca z podstavy je formovaná ako stupňovitá veža. Pôdorysne je komponovaná ako skelet okolo betónového pevného jadra s metalicko-skleneným opláštením. Osobitný materiálovo-výtvarný charakter vytvára sklenený dvojplášť klimatickej fasády medzizóny – klimafasády.
Okrem energetickej efektívnosti a ekologickej kvality pracoviska takto navrhovanej fasády v koncepte "inteligentná budova" sú architektonickým spoluproduktom optické efekty transparentného skleneného dvojplášťa. Veža svojím zaoblením západného nárožia reaguje na náročnú pozíciu miesta stavby a zároveň sa prezentuje do Námestia slobody. V predsadenej hmote výškového objektu sú osadené pracoviská guvernéra i viceguvernérov NBS. Je to zároveň miesto, odkiaľ sú už ponad Strojnícku fakultu a Stavebnú fakultu STU možné výhľady na mesto a siluetu hradného kopca.
Povrchy a materiály sú odvodené od hmotovej kompozície. V kontraste s metalicko-skleneným charakterom výškovej časti a fasád ústredného nádvoria je soklová časť do ulíc a priečelia obložená ušľachtilým kamenným obkladom. V exteriéri na fasáde a vstupných častiach bola použitá flambovaná žula z Portugalska v rozsahu cca a v interiérových priestoroch (cca ) boli použité viaceré druhy kvalitných žúl v obklad och, dlažbách, masívnych schodoch a atypických prvkoch.
Materiály a povrchy pre vnútorné priestory sú použité podľa významu a poslania jednotlivých priestorov. Vo vstupnej časti sú kamenné obklady v kombinácii s ušľachtilými omietkami, resp. drevenými obkladmi. Na podlahy vestibulu a hál sú použité ušľachtilé brúsené podlahy na báze terazza z prírodných komponentov.
V priestoroch pracovísk sú prestaviteľné deliace drevené priečky a závesné stropy. Pracoviská a zasadacie priestory vedúcich pracovníkov sú zariadené primerane odstupňovaným štandardom.
Dispozično-prevádzkové riešenie
Dispozičné riešenie zachováva koncepciu navrhnutú v projekte pre územné konanie.
V objekte je administratíva, zásobovacia, hospodárska a dopravná prevádzka. Vstup do administratívy je z ulice Imricha Karvaša (pôvodne Starohorská ulica). Administratívne prevádzky – kancelárie (bunkové rôznych veľkostí), zasadačky, špeciálne pracoviská, ich doplnkové vybavenie (toalety, kuchynky, miestnosti pre mejkap, upratovačky, rozmnožovne, archívy, sklady…) sú situované v zásade po obvode budovy vo výškovej i nízkej časti s priamym osvetlením a vetraním, doplnkové vybavenie je vo vnútri traktov s umelou klímou.
Administratíva je od 1. NP až po 30. NP. Na prízemí a v suterénoch sú zásobovacie a hospodárske priestory (sklady, technické vybavenie budovy a dielne), ktoré sú prístupné zo Slovanskej ulice. Vstupy do budovy pre osobné aj nákladné vozidlá sú zo Slovanskej ul., pričom pre nákladnú dopravu sú až dva vstupy (zásobovanie a odvoz odpadu), V budove je 305 parkovacích miest pre osobné autá. Samostatným vstupom zo Slovanskej ul. je prístupné aj zdravotné stredisko, ktoré je umiestnené na l. NP a II bytov rôznych kategórií, ktoré sú situované na 6. NP.
Budova NBS nie je iba stavbou, ktorá sústreďuje plnenie špecifických úloh užívateľa – Národnej banky Slovenska – do jednej budovy. Stavba má v sebe zahrnuté i unikátne riešenia, ktoré zodpovedajú svetovému štandardu a obsahuje značný rozsah komponentov inteli-gentného objektu. Vyriešiť súhrn technických požiadaviek a skĺbiť ich s predstavami architektov do výslednej formy objektu bolo náročnou úlohou pre všetkých zainteresovaných odborníkov.
Tirana (rozlišovacia stránka)
Tirana (po albánsky Tiranë) môže byť:
Národná banka Slovenska (budova)
Dispozično-prevádzkové riešenie
Stavba je jednou z najväčších a naj zložitejších investícii súčasného obdobia v pozemnom staviteľstve na Slovensku a je vnímaná ako dominanta Bratislavy, ale aj Slovenska.
Dôležitým faktom je, že v projektovaní i v realizácii tohto diela reálne pôsobili v prevažnom rozsahu slovenské spoločnosti.
Realizácia budovy NBS bola veľmi náročná jednak z hľadiska plnenia dodávateľských termínov, ale aj vzhľadom na koordináciu prác. Preto bola potrebná vysoká profesionalita, remeselná zručnosť a najmä zodpovednosť pracovníkov, podieľajúcich sa dodávkami na výstavbe NBS. Okrem toho, rad špecifických požiadaviek zo strany stavebníka i zo strany generálneho projektanta si vyžadovalo od subdodávateľov nadštandardné výkony. Preto sme dali slovo aj vybraným predstaviteľom subdodávateľských firiem, najmä tým, ktorí na stavbu NBS dodávali špeciálne systémy a technológie.
Názory autorov architektov P. Paňáka a M. Kusého
Autormi architektonického riešenia budovy NBS sú architekti Pavol Paňák a Martin Kusý, ktorí získali titul STAVBA ROKA 2002.
Vyjadrenia na otázku "V čom podľa Vás spočíva jedinečnosť budovy NBS?"
Budova ako reklamné médium
NBS v auguste roku 2008 s pripravovaným prechodom na euromenu využila sklenený plášt centrálnej budovy ako reklamné médium a pokryla povrch budovy vyobrazením jednoeurovej mince spolu s logom "Naša mena", logami Európskej centrálnej banky, NBS, a vyobrazením siedmich nominálov eurobankoviek (pozri foto). 20. apríla 2009 začali práce na odstránení tejto reklamy.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dubová (okres Svidník)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dubová v okrese Svidník.
Shankill (rieka)
Shankill je vodný tok vo východnom Írsku. Je to pravostranný prítok Liffey a meria. Preteká neobývaným územím grófstva Kildare.
Pramení v pohorí Wicklow Mountains na juhovýchodnom svahu vrchu Seahan, v nadmorskej výške cca Sprvu tečie juhozápadným smerom až po sútok s prítokom zo severného svahu Seefinganu , odtiaľ pokračuje viac-menej na západ cez lokalitu Shankill. Ďalej už pokračuje juhozápadným smerom a zľava priberá prítok zo severovýchodného svahu Seefinu a tiež Cloghoge Brook. Napokon podteká cestu R759 a východne od mestečka Kilbride sa vlieva do Liffey.
Mamoudzou
right|thumb|Poloha
Mamoudzou je hlavné mesto Mayotte. Leží na ostrove Grande Terre a má 45 646 obyvateľov.
Polohopis
Mamoudzou má rozlohu.
Obyvateľstvo
Mamoudzou má 53022 obyvateľov (2009).
Sakarya
Sakarya môže byť:
Hosín
Hosín je obec v Česku v okrese České Budějovice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 822 obyvateľov, z toho 427 mužov a 395 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,7 roka (muži 37,4 roka, ženy 40,1 roka).
Raffael
thumb|Svadba Panny Márie Raffael, vlastným menom Raffaello Sanzio, známy aj ako Raffaello Santi, Raffaello de Urbino alebo Rafael Sanzio de Urbino (* 6. apríl 1483, Urbino, Taliansko – † 6. apríl 1520, Rím) bol taliansky renesančný maliar a architekt florentskej školy v období vrcholnej renesancie.
Mladosť
Narodil sa v Urbine. Jeho otec, Giovanni Santi, bol taktiež maliarom na urbinskom dvore. V roku 1491 mu zomrela matka a o tri roky neskôr aj otec. Jedenásťročný Raffael bol zverený do výchovy svojho strýka Bartolomea, ktorý bol kňazom. Chlapcov talent sa prejavil veľmi skoro. Existujú doklady o tom, že sa podieľal na práci v otcovej maliarskej dielne ešte za jeho života.
Urbino bolo za vlády Federica da Montefeltro centrom kultúry. Vojvoda štedro podporoval umenie aj umelcov a na jeho dvore pracovali významní talianski maliari ako Donato Bramante, Piero della Francesca, Paolo Uccello alebo Luca Signorelli. Kontakt s týmito umelcami prispel k Raffaelovmu rýchlemu dozrievaniu, rovnako ako práca v maliarskom ateliéri majstra Pietra Perugina, ktorý mal na jeho ranú tvorbu značný vplyv. Nie je preto veľmi udivujúce, že už v roku 1501, teda vo veku 18 rokov sa o Raffaelovi Santim hovorí ako o majstrovi.
Prvou zdokumentovanou prácou je oltárny obraz v chráme sv. Nicoly z Tolentina v Citta di Castello, mestečku medzi Perugiou a Urbinom (obraz bol značne poškodený pri zemetrasení v roku 1789 a zachovali sa iba fragmenty). V nasledujúcich rokoch pracoval na objednávkach kostolov v najbližšom okolí (Brera, Perugia).
Rím
Na konci roku získal objednávku pápeža Julia II. na výzdobu miestností v jeho paláci a vo Vatikáne. Pre dvadsaťpäťročného umelca to bola veľmi prestížna záležitosť, ktorú vedel náležite využiť a zostal v Ríme natrvalo a takmer výhradne v službách pápeža Júlia a jeho nasledovníka Leva X.. Portréty obidvoch pápežov patria medzi najlepšie Raffaelove portrétne diela.
V roku 1514 bol menovaný za hlavného architekta Baziliky sv. Petra. Mnoho jeho prác sa síce po jeho smrti pri prestavbách stratilo, ale jeho stopa je vo Vatikáne stále zreteľná. V roku 1515 bol menovaný správcom antických zbierok Vatikánskeho múzea. Z tejto doby pravdepodobne pochádza aj najslávnejší Raffaelov obraz Sixtínska madona (dnes v galérii Zwinger v Drážďanoch) pomenovaná podľa pápeža Sixta IV., ktorý stojí pri jej nohách.
Jednou z najdôležitejších pápežských objednávok bola séria desiatich návrhov gobelínov so scénami zo života svätého Pavla z Tarsu a sv. Petra pre Sixtínsku kaplnku. Gobelíny utkali v dielni Piera van Aelsta v Bruseli. Je pravdepodobné, že Raffael konečný výsledok svojho diela nikdy nevidel, lebo boli dodávané do Ríma v rokoch 1519 a 1520.
Rafael sa nikdy neoženil aj keď sa traduje, že bol v roku 1514 zasnúbený s vnučkou kardinála Mariou Bibbienou. Inou ženou v jeho živote bola pravdepodobne La Fornarina, Margerita, dcéra pekára Francesca Lutti zo Sieny. Podľa životopisca Giorgia Vasariho zomrel Raffael po príliš búrlivej noci strávenej s Margeritou a následnej nevhodnej liečbe.
Zomrel v deň svojich 37 narodenín roku 1520 a bol pochovaný v rodnom Urbine. Jeho pozostatky boli prenesené roku 1759 do rímskeho Panteónu. (Malo ísť o vyrovnanie historickej podlžnosti významným Talianom.) Na jeho náhrobku je nápis vytvorený spisovateľom a básnikom kardinálom Pietrom Bembo: „Ille hic est Raffael, timuit quo sospite vinci, rerum magna parens et moriente mori.“ (Tu leží Raffael, za ktorého života sa Príroda obávala, že nad ňou zvíťazí; keď zomrel, túžila zomrieť s ním).
Dielo
náhľad|Portrét mladíka alebo Fornariny thumb|Sixtínska Madona - Drážďany thumb|La Fornarina thumb|Požiar v Borgu, 1514, freska thumb|Svätá Katarína Alexandrijská thumb|Portrét Júlia II. thumb|Villa Farnesina, freska Dielo Raffaela Santi je napriek jeho krátkemu životu neobyčajne rozsiahle. Každá väčšia galéria sa môže pochváliť nejednou ukážkou jeho tvorby.
Florencia 1504 - 1506
4* Sv. Juraj a drak, 1505 - 1506, olej na dreve, National Gallery of Art, Washington D.C.
Ragga Bomb
„Ragga Bomb“ je skladba amerického producenta Skrillexa, na ktorej vokálne spolupracovala britská jungle skupina Ragga Twins. bola vydaná dňa 14. marca 2014 ako súčasť Skrillexovho albumu Recess. V belgickom rebríčku Ultratip 100 dosiahla 75. miesto.
Hudobné video k skladbe „Ragga Bomb“ bolo zverejnené na portáli YouTube dňa 1. apríla 2014. Režíroval ho Terence Neale.
George Gamow
George Gamow,, (* 4. marec 1904, Odesa, Ruské impérium, dnes Ukrajina – † 20. august 1968, Boulder, USA) bol americký fyzik ukrajinského pôvodu, ktorý predpovedal existenciu reliktového žiarenia.
Životopis
Základy z oblasti fyzikálneho vzdelania získal v Odese. Roku 1926 ukončil štúdium na Leningradskej univerzite a v rokoch 1931 - 1933 pracoval v leningradskom fyzikálnom ústave. V roku 1934 odišiel G. Gamow do Spojených štátov, kde do roku 1956 prednášal na George Washington University, potom na University of Colorado. Zaoberal sa kvantovou mechanikou, atómovou a jadrovou fyzikou, astrofyzikou a kosmológiou. V roku 1928 vysvetlil mechanizmus alfa rozpadu. Ako prvý prišiel s teóriou vzniku vesmíru, ktorú jeho odporca Fred Hoyle posmešne označil ako „veľký tresk“ (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿). Túto teóriu v roku 1965 potvrdili americkí astronómovia.
Martín Luis Guzmán
Martín Luis Guzmán (* 6. október 1887, Chihuahua, Mexiko – † 22. december 1976, Mexiko, Mexiko) bol významný mexický prozaik a novinár prvej polovice 20. storočia.
Spolu s Marianom Azuelom je považovaný za priekopníka revolučného románu, žánru inšpirovaného skúsenosťami mexickej revolúcie v roku 1910. Jeho novely El aguila y la serpiente (1928) a La sombra del caudillo (1929) zobrazujú mexickú revolúciu a jej politické následky, ktoré spisovateľ poznal a osobne sa na nich podieľal. V roku 1914 bol niekoľko mesiacov pod priamym velením generála Francisca "Pancho" Villu. Neskôr napísal päťzväzkový Villov životopis, nazvaný Memorias de Pancho Villa (1936-1951).
Opteron
right|thumb|Architektúra AMD Opterona right|thumb|AMD Opteron
AMD Opteron je prvý procesor firmy AMD s architektúrou x86 a bol prvý AMD procesor s AMD64 inštrukčnou sadou (známa ako x86-64). Bol uvedený 22. apríla 2003 s jadrom SledgeHammer (K8) a mal konkurovať procesoru Intel Xeon. Procesory založené na AMD K10 mikro architektúre (kódové meno Barcelona) boli uvedené 10. septembra 2007 a mali novú štvor-jadrovú konfiguráciu. Najnovšie Opteron mikroprocesory sú 8- and 12-jadrové Socket G34 Opterony, kódové meno "Magny-Cours.". Kódové mená pre K-10 opterony sú použité podľa miest pretekov Formule 1. AMD dlhodobo sponzoruje najúspešnejší F1 tím Ferrari.
Kľúčové schopnosti
Opteron má dve dôležité schopnosti:
Prvá schopnosť je významná, lebo v čase uvedenia Opteron procesorov, žiadna iná 64-bitová architektúra nebola s 32-bit x86 kompatibilná (Intel Itanium) spúšťa x86 aplikácie s výraznou degradáciou rýchlosti). Druhá schopnosť samotná nie je taká významná, keďže hlavné RISC architektúry ako (SPARC, Alpha, PA-RISC, PowerPC, MIPS) majú 64-bitov veľa rokov. Kombináciou týchto dvoch schopností si Opteron získal uznanie pre ekonomické spúšťanie x86 aplikácii, pričom zároveň poskytuje cestu pre upgrade na 64-bitov.
Opteron procesor obsahuje integrovaný radič DDR SDRAM (Socket 939), DDR2 SDRAM (Socket F) a DDR3 SDRAM pamätí. Toto znižuje oneskorenie prístupu k operačnej pamäti a zároveň eliminuje potrebu samostatného čipu pre severný mostík.
Multiprocesorové vlastnosti
V multiprocesorových systémoch (viac ako jeden procesor na základnej doske), procesory komunikujú pomocou technológie HyperTransport. Každý procesor môže pristupovať k pamäti iného procesora (transparentné pre programátora). Multiprocessing pri Opteronoch nie je ako štandardný symetrický multiprocessing (jeden modul operačnej pamäte pre všetky procesory), ale každý procesor má svoju vlastnú pamäť. Opterony priamo podporujú 8-procesorovú konfiguráciu, ktorá sa uplatňuje v strednej serverovej triede, vo vyššej triede je možné použiť (prídavné), smerovacie čipy pre viac ako 8 procesorov v jednom serveri.
V rôznych počítačových benchmarkoch Opteron dosahuje lepšie výsledky než Intel Xeon. V systémoch s procesormi Xeon je procesor, ktorý pracuje samostatne často rýchlejší ako procesor pracujúci v skupine. Xeon procesory musia zdielať dve zbernice pre cestu procesor-procesor a procesor-operačná pamäť, so zvyšujúcim sa počtom Xeonov v systéme dochádza k zdieľaniu zbernice, čo má za následok zníženie výpočtového výkonu, na proti tomu Opteron má integrovaný dvojkanálový radič pamätí dovoľujúci prístup procesora k operačnej pamäti bez použitia zbernice HyperTransport, táto zbernica je využívaná len pre nelokálne operácie s pamäťou a medzi procesormi, čo vedie k minimálnej vyťaženosti zbernice.
Viacjadrové Opterony
V máji 2005, AMD vydali svoj prvý viac-jadrový procesor Opteron. V tom čase pojem viac-jadrový prakticky znamenal dvoj-jadrový. Každý fyzický Opteron čip obsahoval dve oddelené procesorové jadrá. Toto efektívne zdvojnásobilo výpočtový výkon dostupný pre každú procesorovú päticu na matičnej doske. Jedno puzdro má výkon dvoch procesorov, dve puzdra majú výkon 4 procesorov, atď. Keďže cena matičných dosiek dramaticky rastie s počtom pätíc, viac-jadrové procesory umožňujú postaviť multiprocesorový systém za nižšiu cenu.
Najrýchlejším Opteronom v čase uvedenia na trh bol model 875 s dvomi jadrami, každé bežiace na 2,2 GHz a najrýchlejším jedno-jadrovým bol model 252 bežiaci na 2,6 GHz. Pre viacvláknové programy alebo viac jednovláknových programov je model 875 oveľa rýchlejší než model 252.
Opterony druhej generácie boli ponúkané v troch sériách: Séria 1000 (jedno-soklové), Séria 2000 (dvoj-soklové) a Séria 8000 (štyri alebo osem-päticové). Séria 1000 používala AM2 päticu. Séria 2000 a Séria 8000 používali Socket F.
AMD uviedli ich Opteron čipy tretej generácie Quad-core v 10. septembra 2007. založené na jadre s kódovým menom Barcelona. Existujúce dvoj-jadrové DDR2 platformy budú apgrejdovateľné na štvor-jadrové čipy 6-jadrové Opteron Processory štvrtej generácie s kódovým menom 'Istanbul' boli vypustené 1. júla 2009. Oni boli drop-in upgrade existujúcich Socket F serverov.
Spoločnosť AMD vydala ich najnovšiu generáciu Opteron mikroprocesorov v marci 2010 s kódovým menom Magny-Cours – Opteron Séria 6100 pre päticu G34. Tieto sú 8- a 12-jadrové viac-čipové moduly mikroprocesory obsahujúce dva štvor- alebo šesť-jadrové čipy s vysokorýchlostným, HyperTransport 3.1 spájajúcim dva čipy v jednom puzdre. Tieto mikroprocesory aktualizujú multi-päticovú Opteron platformu pre použitie DDR3 pamätí a zvýšenú maximalnu HyperTransport rýchlosť z 2,40 GHz (4,80 GT/s) na 3,20 GHz (6,40 GT/s.)
AMD tiež zmenil systém pomenovania ich aktuálnych a budúcich Opteron modelov. Opteron Séria 4000 procesory pre päticu C32 (ohlásené, zatiaľ nevypustené) sú dvoj-päticové a sú určené pre jednoprocesorové a dvojprocesorové systémy. Opteron Séria 6000 procesory pre päticu G34 sú štvor-päticové a sú určené pre high-end dvojprocesorové a štvorprocesorové aplikácie.
Socket 939
AMD tiež vypustili Socket 939 Opterony, znižujúc cenu matičných dosiek pre low-end servre a pracovné stanice. Okrem toho, že majú 1 MB L2 Cache (oproti 512 KB v Athlon64) Socket 939 Opterony sú identické s Athlon 64mi so San Diego a Toledo jadrami, ale bežia na nižších taktoch, než zvládajú jadrá, teda stabilnejšie. Oni sú tiež jediné dvojjadrové Socket 939 procesory stále dostupné (Athlon 64 X2-ky pre túto platformu sa už nevyrábajú).
Socket AM2
Socket AM2 a Opterony sú k dispozícii pre jednočipové servre. Kódové meno Santa Ana, rev. F dvojjadrové AM2 Opterony majú 2×1 MB L2 cache, na rozdiel od väčšiny ich Athlon 64 X2 sesterníc ktoré majú 2×512 KB L2 cache. Tieto procesory dostali čísla modelov od 1210 do 1224.
Socket F
Socket F (LGA 1207 kontaktov) je druhá generácia AMD Opteron pätíc. Táto pätica podporuje procesory s kódovými menami Santa Rosa, Barcelona, Shanghai a Istanbul. “Lidded Land Grid Array” pätice pridávajú podporu pre DDR2 SDRAM a vylepšenú HyperTransport konektivitu verzie 3. Fyzicky puzdra procesorov a pätíc sú takmer rovnaké (hoci nie sú kompatibilné) ako socket 1207 FX
Socket G34
Socket G34 (LGA 1944 kontaktov) je jedna z pätíc pre Opterony štvrtej generácie, spolu s Socket C32. Táto pätica v súčasnosti podporuje Magny-Cours Opteron procesory Série 6100 a bude podporovať budúce procesory, vrátane prichádzajúcich Interlagos Opteron Série 6200 procesorov. Táto pätica podporuje štyri kanály DDR3 SDRAM (dve pre každý CPU čip). Na rozdiel od predošlých viac-procesorových Opteron pätíc, Socket G34 procesory budú fungovať aj s unbuffered ECC alebo non-ECC RAM (okrem tradičných registered ECC RAM).
Modely
Každý čip je označený tromi alebo štyrmi číslami. "Opteron xnyy" alebo "Opteron xny. Prvé číslo x označuje maximálny počet procesorov v systéme.
n – číslo vydania, označuje soket, podporu DDR2 a AMD virtualizáciu.
yy označujú rýchlosť daného modelu. 60 a viac označuje dvoj-jadrové procesory.
Rybky
Rybky sú obec na Slovensku v okrese Senica.
Polohopis
Obec leží vo východnej polovici Chvojnickej pahorkatiny, v severnej časti senického okresu, približne severne od Senice. Obcou preteká Pasecký potok.
Prístup je možný z troch smerov: po ceste III/1146 zo Senice od juhu, rovnako značenou cestou zo severozápadu z obcí Oreské resp. Smrdáky, alebo cestou III/1147 z Rohova zo severozápadného smeru.
Občianska vybavenosť
V obci je moderný rímskokatolícky kostol Mena Panny Márie.
Baba (pohorie)
Baba je pohorie nachádzajúce sa na juhu Macedónska, pri štátnej hranici s Gréckom. Najvyšším vrchom je Pelister (2 601 m). Po pohoriach Korab (Korab, 2 764 m) a Šar planina (Titov Vrv, 2 747 m) tak ide o tretí najvyšší masív Macedónska.
Charakteristika
Geologicky je pohorie tvorené kryštalickými horninami ako sú bridlica a žula. Dávna ľadovcová činnosť tu po sebe zanechala rozľahlé kary. V niektorých sa tiež nachádzajú horské jazerá. Najznámejšími sú Golemo Ezero a Malo Ezero.
Pohorie Baba je pútavý horský masív modelovaný predovšetkým trávnatými chrbtami. Na niektorých miestach vystupujú skaly na povrch a tvoria tak najvyššie štíty masívu. Od roku 1948 je pohorie zahrnuté do Národného parku Pelister, ktorý chráni zaujímavú kvetenu (napr. endemitná borovica balkánska), a pestré zastúpenie miestnej fauny (jeleň, medveď, vlk).
Turizmus
Do nedávnej doby bolo pohorie Baba turistami úplne zabudnuté v dôsledku vojny na Balkáne. V súčasnosti sa situácia lepší a napr. turistické značenie sa neustále obnovuje a rozširuje. Najlepší prístup do hôr je z mesta Bitola a malej obce Resen na severe masívu.
Herbelles
Herbelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Klement VI.
Klement VI. (* 1291, Rosiers-d'Égletons, Francúzske kráľovstvo – † 6. december 1352, Avignon, vl. menom Pierre de Rosieres) bol 198. pápež od 7. mája 1342 do svojej smrti. Bol jedným zo siedmich pápežov sídliacich v „avignonskom zajatí“. Ako ctiteľ umenia a estét sa výrazne zaslúžil o rozvoj Avignonu a výzdobu pápežského sídla.
Pochádzal pravdepodobne z juhofrancúzskej šľachtickej rodiny a čoskoro sa stal členom rádu benediktínov. V roku 1326 sa stal opátom vo Fécamp, v roku 1328 biskupom v Arras, 1329 arcibiskupom v Sens a v roku 1320 aj v Rouen. Pápež Benedikt XII. ho vymenoval v roku 1338 za kardinála.
Šarý grúň
Šarý grúň (v hovorovej slovenčine šarý = sivý) je potok na dolnej Orave, na území okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Oravy, meria 4,6 km a je tokom IV. rádu.
Opis toku
Od prameňa tečie na sever, niekoľkokrát sa esovito stáča, sprava priberá krátky prítok prameniaci severne od kóty 786,4 m a zľava z oblasti Paseky. Nasledujú dva krátke pravostranné prítoky zo západného úpätia Ďavčovky (815,5 m n. m.), potom tri krátke ľavostranné prítoky prameniace východne od kóty 720,0 m v lokalite Stotina, opäť pravostranný prítok z oblasti Humienca a z tej istej strany prítok (542,0 m n. m.) zo severozápadného úpätia Jastrabia (823,6 m n. m.). Napokon sa potok stáča severozápadným smerom a pri obci Horná Lehota ústi v nadmorskej výške približne 509 m n. m. do Oravy.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kobylnice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kobylnice v okrese Svidník.
Sváko Ragan
Sváko Ragan je trojdielna televízna komédia z brezovského prostredia natočená podľa poviedok Ela Šándora od režiséra Martina Ťapáka z roku 1976.
Dej
Komediálna miniséria z roku 1976 je majstrovským dielom režiséra Martina Ťapáka, ktorá vznikla na motívy poviedok Ela Šándora. Neopakovateľný Jozef Króner stvárnil postavu Sváka Ragana ako predstaviteľa tradičnej vidieckej obce, zobrazenej už v sérii Slovácko sa nesúdi. Vtipné príhody sú prezentované brezovským a myjavským nárečím a okamžite si získali priazeň divákov. Okrem dobrej zábavy séria približuje život na myjavských kopaniciach s mnohými rázovitými zvykmi. Vynachádzavosť garbiara Sváka Ragana pri riešení rôznych situácii rozveselí tak účinkujúcich, ako aj divákov. Jeho meno bolo známe v širokom okolí, kde navštevoval jarmoky a predával svoje výrobky. Nie všetky kšefty dopadnú podľa očakávania, to však obchodného ducha starého majstra nijak neodradí...
Despota
Despota môže byť:
Anadiplóza
Anadiplóza je rečnícka figúra, pri ktorej sa na začiatku vety opakuje slovo vyskytujúce sa na posledných pozíciách predchádzajúcej vety. Napr. priletel vták, vták radosti.
Ilona Csáková
Ilona Csáková (* 1. október 1970, Cheb) je česká speváčka.
Rádio Junior
Rádio Junior je okruh RTVS, vysielajúci satelitom, retransmisiou a internetom od 2. septembra 2010. Rádio je zaradené aj v 3. (verejnoprávnom) multiplexe DVB-T a od decembra 2015 aj v multiplexe digitálneho rozhlasu. Program je postavený na desaťhodinovom module dramaturgicky vystavanom z rozprávkových hier, monologických rozprávok, programoch o hudbe a pesničiek pre deti.
Saarbrücken
Saarbrücken (🇫🇷) je hlavné a najväčšie mesto nemeckej spolkovej krajiny Sársko. Je to univerzitné mesto, jediné veľké mesto a politické, hospodárske a kultúrne centrum Sárska. Počet obyvateľov je cca 179 000. Mesto bolo priemyselným a dopravným centrom oblasti ležiacom vo veľkej uhoľnej panve. Boli tu továrne vyrábajúce železo, oceľ, cukor, pivo, optické prístroje, stroje a stavebný materiál. V posledných desaťročiach priemyselný význam mesta upadal, pretože nemecké spoločnosti začali kupovať lacnejšie uhlie zo zahraničia.
Rímska ríša
Sársko bolo včlenené do Rímskej ríše v 1. storočí pred Kr. Neskôr sa dostalo pod nadvládu Frankov. V roku 925 sa stalo súčasťou Svätej ríše rímskej, ale silný vplyv Francúzska stále pretrvával.
Stredovek
Od roku 1381 do roku 1793 tu vládla dynastia Nassau-Saarbrücken. V 16. storočí sa táto oblasť dostala pod francúzsku nadvládu a v 80. rokoch tohto storočia bola pripojená k Francúzsku. V roku 1697 sa Francúzsko vzdalo nadvlády, ale v rokoch 1793 – 1815 opäť prevzala vládu nad regiónom.
19. storočie
V roku 1815 sa veľká časť Sárska stala súčasťou Pruska. V priebehu 19. storočia boli objavené uhoľné a železné bane.
20. storočie
Na základe Versaillskej zmluvy (1919) získalo Francúzsko sárske uhoľné bane na dobu 15 rokov. Na konci tohto obdobia bolo voľbou rozhodnuté, že sa oblasť pripojí späť k Nemecku.
Pamiatky
Protestantský barokový kostol Ludwigskirche stojí v starej časti Saarbrückenu. Spoločne s priľahlým námestím (Ludwigsplatz) tvorí unikátny barokový celok. Stavbu začal Wilhelm Heinrich. Po jeho smrti bola stavba dočasne prerušená z dôvodu dlhov a chýbajúcich financií. Stavbu dokončil jeho syn Ludwig. Kostol bol slávnostne otvorený 25. augusta 1775. Počas druhej svetovej vojny (5. októbra 1944) bol kostol kompletne zničený, ale v krátkej dobe bol zrekonštruovaný a získal svoju pôvodnú podobu. Námestie priliehajúce ku kostolu navrhol Friedrich Joachym Stengel. Stavba prebiehala v rokoch 1762 – 1765. Medzi historické pamiatky mesta patrí kamenný most cez rieku Saar (1546), gotický kostol St. Arnual, hrad z 18. storočia Saarbrücker Schloss a stará časť mesta St. Johanner Markt.
Saarlandská univerzita
Univerzita bola založená v roku 1948 v spolupráci s Francúzskom. Hlavný univerzitný kampus je umiestnený v Saarbrückene. Lekárska fakulta a univerzitná nemocnica sú v Homburgu. Univerzita je dvojjazyčná, výuka prebieha v nemčine a francúzštine.
Región
V okolí Saarbrückenu sa nachádzajú mestá Trevír, Luxemburg, Nancy, Metz, Karlsruhe a Mannheim. Medzi Saarbrückenom a francúzskym mestom Sarreguemines jazdí električková linka. Priame spojenie existuje i do Völklingenu.
SRDCE vlastenci a dôchodcovia – SLOVENSKÁ NÁRODNÁ JEDNOTA
SRDCE vlastenci a dôchodcovia – SLOVENSKÁ NÁRODNÁ JEDNOTA (skratka SRDCE vlastenci a dôchodcovia – SNJ) (do roku 2014 Slovenská národná jednota, medzi rokmi 2014 – 2016 Kresťanská SLOVENSKÁ NÁRODNÁ STRANA, medzi rokmi 2016 – 2022 SLOVENSKÁ NÁRODNÁ JEDNOTA – strana vlastencov, medzi rokmi 2022 – 2023 SRDCE – SLOVENSKÁ NÁRODNÁ JEDNOTA – strana vlastencov) je národne orientovaná politická strana pôsobiaca na Slovensku.
História
Slovenská národná jednota bola na ministerstve vnútra zaregistrovaná 14. januára 1991.
Volebné preferencie
Strana sa v prieskumoch volebných preferencií neobjavuje.
Belisar
Flavius Belisarius bol jeden z najväčších generálov Byzantskej ríše a jeden z najvychvaľovanejších generálov v histórii. Bol nástrojom odvážneho plánu cisára Justiniána I. na znovuzískanie väčšiny Západorímskej ríše. Tento plán bol po necelom storočí odvolaný ako neúspešný.
Bol síce menej známy ako iní slávni generáli ako Hannibal, Gaius Iulius Caesar, Alexander Veľký alebo Napoleon Bonaparte, ale jeho skúsenosti a schopnosti boli prekonané veľmi malým počtom vojvodcov v histórii a vďaka nim patrí do pätice najvýznamnejších generálov v dejinách.
Niektorí jeho muži ho nazývali „Posledný Riman“.
Navždy
Navždy je tretí štúdiový album hip-hopovej skupiny Kontrafakt. Album bol vydaný dňa 16. decembra 2013. Ako prvý bol z albumu predstavený singel „Stokujeme Vonku“ v júli 2013.
O albume
Prvé detailné informácie o albume začali prenikať na verejnosť v priebehu decembra 2012. Na albume sa objavili viaceré zvučné mená, či už DJ Premier, ktorý sa už predtým objavil na Rytmusovom albume Kral, alebo DJ Wich, ktorý produkoval skladbu „Odviati Vetrom“.
Ku skladbám „Stokujeme Vonku“ a „Odviati Vetrom“ bol v priebehu roka 2013 nakrútený aj videoklip. „Stokujeme Vonku“ dosiahlo na portáli YouTube v čase vydania albumu takmer 5 miliónov videní a skladba „Odviati Vetrom“, ktorá bola vypustená v novembri 2013, približne 1,5 milióna zhliadnutí. Začiatkom roka 2014 bol vydaný videoklip k skladbe „JBMNT“, ktorému sa za 2 týždne podarilo dosiahnuť takmer milión videní.
Na albume sa objavili aj hostia, menovite Separ a Ektor, Alex, či Laris Diam.
Album obsahuje aj dva avizované skryté tracky, ktoré sa nachádzajú v skladbách „V Mojom Svete“ („Chladný ako ľad“) a „Stokujeme Vonku“ („Keď jazdíme my“).
Alicia Vikanderová
Alicia Vikanderová (* 3. október 1988, Göteborg, Švédsko) je švédska herečka a baletka. Jej manželom je od roku 2017 Michael Fassbender, majú spolu jedného syna (* 2021).
Kariéra
Kariéru začala vo švédskych televíznych reláciách a filmoch. Za zmienku stojí predovšetkým jedna z hlavných rolí v obľúbenej televíznej sérii Andra Avenyn, ktorá bola vysielaná v rokoch 2007 až 2010 a hlavná rola vo filme Till det som är vackert za ktorú dostala ocenenie Guldbagge Award, čo je švédska obdoba Oscara. Potom sa objavila vo filmoch Anna Karenina (2012), A Royal Affair (2012), The Fifth Estate (2013), Siedmy syn (2015) či Ex machina (2015).
Za postavu Gerdy Wegener vo filme Dánske dievča z roku 2015 získala Oscara za vedľajšiu úlohu.
Boé
Boé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ferdinand Uličný
Prof. PhDr. Ferdinand Uličný, DrSc. (* 18. august 1933, Ploštín) je slovenský historik - medievalista, archivár a bývalý univerzitný pedagóg.
Vo svojej vedeckej činnosti sa sústreďuje na výskum dejín územia Slovenska do roku 1526, najmä dejín miest a osídlenia na východnom Slovensku, vývin verejnej správy v tomto období a problematiku dejín reformácie. Pedagogicky pôsobil na Filozofickej fakulte Prešovskej univerzity v Prešove a na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.
Život
Absolvoval ľudovú školu v Ploštíne a následne študoval na gymnáziu v Liptovskom Mikuláši. V štúdiu pokračoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (pričom druhý ročník absolvoval na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe) v odbore archívnictvo – dejepis, v ktorom spromoval v roku 1957. Následne pôsobil v Štátnom archíve v Bratislave, neskôr ako vedúci Štátneho oblastného archívu v Prešove (19581961) a externý pedagóg Katedry dejín Filozofickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove (KD FF UPJŠ; od roku 1997 súčasť Prešovskej univerzity v Prešove). V rokoch 19611971 pracoval na KD FF UPJŠ interne, ako odborný asistent so zameraním na pomocné vedy historické, všeobecné a československé stredoveké dejiny. Následkom normalizačných previerok bol vylúčený z Komunistickej strany Československa a prepustený z fakulty (1970). Od roku 1972 preto opätovne pôsobil v ŠOBA v Prešove. Na akademickú pôdu sa vrátil po Nežnej revolúcii – v roku 1990 sa stal odborným asistentom na KD FF UPJŠ. Následne pôsobil aj ako predseda akademického senátu a prodekan. Do roku 2012 prednášal slovenské stredoveké dejiny na Katedre histórie Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.
Digitrón
Digitrón alebo číslicová výbojka je elektronická súčiastka, plynom plnená výbojka so studenou katódou, slúžiaca na zobrazovanie číslic prípadne iných symbolov. Sklenená banka digitrónu je plnená plynom s nízkym tlakom, obvykle neónom s prímesami ďalších plynov a obsahuje jednu spoločnú anódu v podobe priehľadnej mriežky z tenkého drôtu a viacero separátnych katód v tvare jednotlivých zobraziteľných symbolov. Po priložení zápalného napätia medzi anódou a niektorú z katód sa plyn v okolí katódy vplyvom prechádzajúceho prúdu rozžiari oranžovým tlejivým výbojom.
Digitrón výzorom pripomína vákuovú elektrónku, jeho princíp však nie je založený na tepelnej emisii elektrónov. Ide o špeciálny variant tlejivky – výbojky so studenou katódou.
Digitrón využíva svetielkovanie v zápornej tlejivej vrstve. Ak sa medzi anódou a niektorou katódou zapáli plynový výboj, potiahne sa katóda tlejivým výbojom a vidíme ju ako číslicu. Číslice sú vyleptané, alebo vyrazené z ušľachtilej ocele s hrúbkou vlákna asi. Svietiaca vrstva na „horiacej“ číslici má šírku asi čo dostatočne potláča tieniaci vplyv nerozsvietených číslic pred ňou. Svetelná hustota pri maximálnom prúde je približne 2 000 apostilbov (637 lx). Na zväčšenie životnosti môže zmes obsahovať pary ortuti, ktoré redukujú odparovanie materiálu číslic, vytvárajú však vo výboji slabé difúzne modré svetlo, ktoré sa dá potlačiť červeným kontrastným filtrom. V digitrónoch pre impulzovú prevádzku môžu byť na skrátenie doby zápalu vbudované aj drobné zdroje rádioaktívneho žiarenia.
Hodnoty prúdu a napätia
Sú trocha odlišné od výbojok. Úsek využívaný v stabilizačnej elektrónke, kde má napätie výboja takmer konštantnú hodnotu (normálny tlejivý výboj), tu neexistuje. Indikátory pracujú len v stúpajúcej časti charakteristiky (anomálny tlejivý výboj). Spodná hranica pracovného prúdu (prúd oblúka), minimálny pracovný prúd Ikmin má hodnotu asi 2- až 3-násobku prúdu pri minimálnom napätí. Horná hranica pracovného prúdu, Ikmax, je určená hodnotou, pri ktorej dochádza k rozsvecovaniu prívodov a závisí od konštrukcie (usporiadania číslic, pasivovania prívodov). Ak sa niektorá číslica budí prúdovými impulzmi, potom sa nesmie prekročiť dovolený impulzný prúd Ikvmax.
Elektrické zapojenie
Anóda digitrónu sa pripojí na jednosmerný zdroj s napätím (obvykle 170300 V) s rezervou prevyšujúcim minimálne zápalné napätie digitrónu, cez rezistor (obvykle rádovo desiatky kΩ), obmedzujúci anódový prúd na zvolenú hodnotu (obvykle jednotky mA). Želaný symbol je následne možné zobraziť uzemnením príslušnej katódy, čo vyvolá zapálenie výboja okolo nej a prietok anódového prúdu zo zdroja. Prípadné polovodičové spínacie prvky pre použitie v anódovom obvode digitrónu je potrebné vyberať s ohľadom na výšku anódového napätia. Na riadenie digitrónu existujú vhodné špecializované integrované obvody, napr. 74141 – TTL dekodér z BCD kódovania na kód 1 z 10 s výstupnými budičmi pre spínanie katód digitrónu. Dekodér je vhodný pre použitie v statickom aj multiplexnom režime (ktorého výhoda je, že stačí jeden spoločný dekodér pre viacero digitrónov tvoriacich displej).
Niektoré digitróny (napr. ZM10301033) obsahujú dve anódy, jednu pre párne, druhú pre nepárne čislice resp. symboly. Katódy dvojíc symbolov sú potom zapojené paralelne, čo redukuje počet vývodov digitrónu.
Aplikácie
Digitróny sa používali v 50.70. rokoch 20. storočia v zobrazovacích jednotkách (displejoch) rôznych raných číslicových (digitálnych) elektronických zariadení – číslicových meracích prístrojov, elektronických hodín, stolných kalkulačiek, registračných pokladní a pod. V priebehu 70. rokov boli postupne nahrádzané modernejšími typmi zobrazovačov – fluorescenčnými (VFD) a LED diódovými displejmi.
Životnosť
Priemerná životnosť digitrónov sa pohybovala od 2 000 hodín pri raných typoch až po 200 000 hodín pri najmodernejších vyrábaných typoch.
Digitróny sú, podobne ako elektrónky, pomerne krehké súčiastky, náchylné na viacero druhov porúch:
Dejiny
Moderný digitrón bol vyvinutý malou americkou firmou Haydu Brothers Laboratories, vyrábajúcou vákuové súčiastky. Na trh bol uvedený v roku 1954 firmou Burroughs Corporation, ktorá kúpila Haydu a zaregistrovala „Nixie“ ako obchodný názov (trademark). Podľa článku v časopise Scientific American bol názov Nixie vo firme Burroughs odvodený od „NIX I“, skratky pracovného názvu „Numeric Indicator eXperimental No. 1“
V 70. rokoch 20. storočia boli digitrónové displeje postupne nahrádzané modernejšími technológiami, predovšetkým fluorescenčnými displejmi (VFD) a displejmi na báze LED diód, zväčša v podobe 7-segmentového zobrazovača. Priamym nasledovníkom digitrónu je fluorescenčný displej – vákuová súčiastka so žeravenou katódou v podobe tenkých drôtikov a viacerými fosforom potiahnutými anódami, žiariacimi zelenou farbou pri prechode prúdu. LED diódové zobrazovače mali zásadné výhody v podobe nízkych prevádzkových napätí, vhodnejších pre polovodičovú éru, vysokej účinnosti, robustnosti a životnosti
Renesancia digitrónov
Digitróny zažili na prelome tisícročia renesanciu záujmu medzi zberateľmi a konštruktérmi amatérskych aj komerčných konštrukcií „nostalgických“ digitálnych hodín a iných zariadení. Zvýšený záujem spôsobil rast cien zvyšných skladových zásob digitrónov, ktoré boli predtým desaťročia nepredajné a viedol aj k obnove manufaktúrnej výroby nových digitrónov. Zvlášť veľkému záujmu sa tešia vysoké typy digitrónov (100 a viac mm na výšku).
Petr Muk
Petr Muk (* 4. február, 1965, Český Krumlov – † 24. máj 2010, Praha) bol český spevák a hudobník. Vyštudoval stavebnú priemyslovku v Českých Budějoviciach. Od svojich pätnástich rokov hral a spieval s rôznymi punkovými a undergroundovými skupinami. V rokoch 1985 až 1993 bol vedúcou osobnosťou skupiny Oceán, neskôr v rokoch 1992 až 1996 v skupine Shalom.
Od roku 1997 kedy vydal prvý sólový album vystupoval ako samostatný interpret, často aj v muzikáloch (Rusalka, Johanka z Arku, Galileo). V roku 2004 vydal a koncertným turné podporil mini-album Oh L'Amour obsahujúce české verzie piesní skupiny Erasure, s ktorou ako ich predkapela prešiel Anglicko.
Okrem vlastných sólových hitov („Loď ke hvězdám“, „Neusínej“, „Tančíš sama“) sa preslávil aj viacerými coververziami. Už so Shalomom nahral baladu „Bon soir, mademoiselle Paris“ z repertoáru skupiny Olympic, prespieval aj „Stín katedrál“ Václava Neckářa a neskôr aj „Zrcadlo“ Karla Černocha.
Národná banka Slovenska
thumb|[[Národná banka Slovenska (budova)|Budova Národnej banky v Bratislave]]
Národná banka Slovenska (NBS) je centrálnou bankou Slovenska. Vznikla 1. januára 1993 na základe zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 566/1992 Zb. o Národnej banke Slovenska, ktorý určuje jej postavenie, funkcie a úlohy. Je nezávislou ustanovizňou, ktorej základnou funkciou je udržiavanie cenovej stability. Vykonáva tiež dohľad nad finančným trhom a iné činnosti.
Sídli v Bratislave a má tiež osem regionálnych pobočiek. Má nadriadené postavenie nad ostatnými bankami, je to tzv. „banka bánk“ (tiež „emisná banka“ či „ceduľová banka“).
Organizácia
Národnú banku Slovenska zastupuje navonok jej guvernér, od 1. júna 2019 Peter Kažimír. Najvyšším riadiacim orgánom Národnej banky Slovenska je Banková rada Národnej banky Slovenska. Banková rada má šesť členov. Členmi bankovej rady sú guvernér, dvaja viceguvernéri a traja ďalší členovia. Guvernéra a viceguvernérov vymenúva a odvoláva prezident Slovenskej republiky na návrh vlády schválený Národnou radou Slovenskej republiky. Troch ďalších členov bankovej rady vymenúva a odvoláva vláda na návrh guvernéra Národnej banky Slovenska.
Viceguvernéri Národnej banky Slovenska
thumb|NBS Košice
Banková rada
Členovia Bankovej rady sú: Podľa zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 566/1992 Zb. o Národnej banke Slovenska Banková rada určuje: thumb|Múzeum mincí a medailí, Kremnicathumb|NBS Banská BystricaBanková rada ďalej najmä:
Úlohy NBS
Hlavným cieľom Národnej banky Slovenska je udržiavanie cenovej stability. Za tým účelom Národná banka Slovenska:
Národná banka Slovenska predkladá Národnej rade Slovenskej republiky polročnú správu o menovom vývoji do troch mesiacov po skončení prvého polroka príslušného kalendárneho roka a ročnú správu o menovom vývoji do piatich mesiacov po skončení príslušného kalendárneho roka.
Národná banka Slovenska zastupuje Slovensko na základe poverenia vlády Slovenskej republiky v medzinárodných inštitúciách v oblasti finančného trhu.
Basilicata
Basilicata je región na juhu Talianska. Na západe susedí s Kampániou, na severe a východe s Apúliou a na juhu s Kalábriou. Územie regiónu zasahuje aj k moru, na západe je to krátky úsek pobrežia Tyrrhenského mora a na východe zasa Iónske more (Tarentský záliv).
Geografia
Basilicata je hornaté územie, ktoré sa rozkladá na veľkej časti južných Apenín, medzi riekou Ofanto, masívom Monte Pollino na juhu a riekou Bradano na východe. Nachádza sa tu vyhasnutá sopka Monte Vulture, pričom okolie je seizmicky aktívne, najmä pri mestách Melfi a Potenza. Veľká časť regiónu bola zdevastovaná pri veľkom zemetrasení v roku 1857.
Dejiny
náhľad|left|Lucania Región bol v minulosti známy aj ako Lucania, podľa pôvodných obyvateľov. Územie pred príchodom Grékov v 7. storočí pred Kr. obývali Samniti. Gréci toto územie začlenili do Magna Graecia, založili viaceré mestá, podporili poľnohospodárstvo a zaviedli obchod. Približne od 2. storočia pred Kr. bolo územie pod nadvládou Rimanov. Po Rimanoch na území vládla Byzantská ríša, ktorá pomenovala územie ako Basilicata. Neskôr toto územie napadli Normani a Švábi. V 13. storočí bola nastolená feudálna spoločnosť a región zostal v hlbokej chudobe. Neskôr v regióne panovalo Kráľovstvo oboch Sicílií a v roku 1860 sa Basilicata vzburou pridala k Talianskemu kráľovstvu. Počas tohto obdobia bolo štátom skonfiškované a predané veľké územie, ktoré vlastnila rímskokatolícka cirkev. Novými vlastníkmi ale bola hŕstka bohatých ľudí a obyčajní ľudia žili stále v chudobe. Vznikol tak fenomén miestnych zbojníkov, ktorých podporovala cirkev, aby povstali proti novému štátu. Tento odpor trval ešte veľa rokov. Po druhej svetovej vojne sa situácia vďaka pozemkovej reforme začala v regióne zlepšovať. V roku 1952 boli obyvatelia Sassi di Matera (stará časť mesta Matera) štátom presťahovaní, ale viacerí už predtým emigrovali čo viedlo k veľkej demografickej kríze. V roku 1994 bola Sassi di Matera zapísaná do Svetového dedičstva UNESCO, automobilka Fiat začala vyrábať v meste Melfi a vznikol Národný park Pollino.
Administratívne delenie
Basilicata je rozdelená do dvoch provincií:
left|250px
Durbuy
Durbuy je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg. Mesto je turistické centrum v Ardenách.
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Durbuy pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Hoffmann
Hoffmann môže byť:
Zoznam planétok 58001 – 58250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Malatinský potok
Malatinský potok je potok na dolnej Orave, na území okresu Dolný Kubín. Je to ľavostranný prítok Chlebnického potoka, meria 3,6 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v Oravskej vrchovine na severnom svahu Vrchov (927,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 810 m n. m., severovýchodne od obce Malatiná.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu na severovýchod, následne vytvára oblúk prehnutý na východ, zľava priberá prítok najprv prítok z oblasti Pod bučkami, potom sprava prítok z juhozápadného svahu Ostrého vrchu (877,4 m n. m.) a opäť ľavostranný prítok z oblasti Pod bučkami. Ďalej pokračuje smerom na sever, z ľavej strany priberá prítok z východného svahu Rakytinky (808 m n. m.) a stáča sa severovýchodným smerom. Zľava priberá krátky prítok z oblasti Kapustísk, potom prítok z južného svahu Ďavčovky (815,5 m n. m.), následne svoj najvýznamnejší prítok, Sakalov sprava a napokon opäť zľava prítok z juhovýchodného úpätia Ďavčovky. Ďalej preteká obcou Chlebnice a v blízkosti centra obce ústi v nadmorskej výške cca 579 m n. m. do Chlebnického potoka.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rovné (okres Svidník)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Rovné v okrese Svidník.
Štylistická figúra
Štylistická figúra alebo básnická figúra (v básnictve) alebo rečnícka figúra (v rétorike) alebo figúra je štylistický prostriedok (slovo alebo slovné spojenie) používajúci odchýlky od noriem bežného oznamovacieho jazyka na estetické prehĺbenie vlastností reči.
Rečnícka figúra vyjadruje postoj hovoriaceho k adresátovi. Má vyvolať napätie, záujem (napr. rečnícka otázka, oslovenie, zvolanie).
Hosty
Hosty sú obec v Česku v okrese České Budějovice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 162 obyvateľov, z toho 83 mužov a 79 žien, pričom priemerný vek v obci bol 46,8 roka (muži 47,6 roka, ženy 45,9 roka).
Hoffman
Hoffman môže byť:
Dan Bárta
Dan Bárta (* 14. december, 1969, Karlovy Vary) je český spevák, textár.
Hippolytos (mytológia)
náhľad|Hippolytos, autor:[[Lawrence Alma-Tadema (1836–1912)]] Hippolytos (starogr. Ἱππόλυτος – Hippolytos, ) je v gréckej mytológii syn aténskeho kráľa Thésea a jeho prvej manželky Amazonky Antiopy.