cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mötley Crüe
1980+
Skupina mala tiež potýčky so zákonom a problémy v osobnom živote. V roku 1984 Vince zdemoloval svoje auto na ceste do obchodu s alkoholom. Bola to čelná havária a jeho spolujazdec Nicholas "Razzle" Dingley, bubeník skupiny Hanoi Rocks, sa zabil. Vince bol obvinený z neúmyselného zabitia a odsúdený na 30 dní vo väzení (Strávil len 18 dní). V roku 1987 Nikki sa Nikki takmer smrteľne predávkoval heroínom. Odviezli ho do nemocnice, cestou ho však vyhlásili právne za mŕtveho, ale jeden medik odmietol ďalej nepokračovať v oživovaní a dve injekcie adrenalínu do srdca ho oživili. Tých pár minút "na druhej strane" ho inšpirovali k napísaniu piesne Kickstart My Heart, ktorá sa umiestnila na 18. mieste v rebríčku Mainstream U.S. chart a nachádzala sa na albume Dr. Feelgood. Ich spôsob života takmer rozbil skupinu až pokiaľ Doug Thaler a Doc McGhee nezasiahli, odmietli európske turné a všetkých členov poslali na rehalibitáciu s výnimkou Micka, ktorý sa už z toho dostal.
Po "očistení" sa Mötley Crüe dosiahli svoj vrchol vydaním piateho albumu Dr. Feelgood v septembri roku 1989. V októbri toho roku sa stal ich jediným albumom, ktorý sa umiestnil na prvej priečke a svoju pozíciu si udržal 109 týždňov.
1990+
Svoj šiesty album Decade Of Decadence vydali 14. októbra 1991. Album bol len akási "pozornosť" pre fanúšikov, zatiaľ pracovali na úplne odlišnom novom albume. Avšak Vince bol v roku 1992 vyhodený čo samozrejme spôsobilo pokles skupiny v komerčných úspechoch. V roku 1994 vydávajú album Mötley Crüe s novým spevákom Johnom Corabim (bývalý člen skupín Angora a The Scream), ktorý sa umiestnil v top 10. Doug Thaler bol manažérom až do roku 1994 kým sa skupina nerozpadla potom čo ich album nenaplnil komerčné očakávania.
Kapela sa znova spojila v roku 1997, keď ich súčasný manažér Allen Kovac a Neilov manažér Bert Stein dohodli stretnutie medzi Vincom, Tommym a Nikkim. Po uzmierení vydali album Generation Swine, ktorý síce debutoval na 4. priečke a aj napriek vystúpení skupiny na American Music Awards tak album utrpel komerčný neúspech, ktorý čiastočne zapríčinilo vydavateľstvo Elektra Records nedostatkom podpory. Skupina čoskoro opustila Elektru a založilo si vlastné vydavateľstvo Mötley Records.
V 90. rokoch boli Mötley Records pravdepodobne známejší vďaka ženám, za ktoré sa oženili traja členovia z kapely. Nikki a Tommy sa oženili s bývalými slečnami Playboyu a hviezdami seriálu Pobrežná hliadka. Tommy si vzal Pamelu Anderson a Nikki Donnu D'Errico. Vince, aby nezostal pozadu sa oženil s Heidi Mark. Oba sobáša Nikkiho aj Tommyho skončili rozvodom, keď Donna D'Errico požiadala o rozvod na začiatku roka 2006.
Skupinu tiež zastihlo mnoho tragédií. V roku 1994 Vince utrpel asi najhoršiu ranu, keď jeho dcéra Skylar Neil zomrela na rakovinu. Vince spolu so svojou bývalou manželkou Sharisou Ruddellovou, striptérka a zápasníčka v bahne, neskôr zažalovali spoločnosť Rocketdyne za ukladanie chemického odpadu spôsobujúceho rakovinu v blízkosti ich niekdajšieho domu v Simi Valley. Na druhej strane Tommy si odsedel šesť mesiacov vo väzení kvôli znásilneniu svojej vtedajšej manželky Pamely Anderson.
2000+
Počas nasledujúcich šiestich rokoch Nikki hral v skupinách 58 a Brides of Destruction kým Tommy vytvoril kapelu Methods of Mayhem a vystupoval ako sólový umelec. Vince pokračoval v turné tiež ako sólový umelec, väčšinou hrával piesne Mötley Crüe. Mick, ktorý má ťažkosti s chrbtom kvôli chorobe zvanej ankylozujúca spondylitída, sa v roku 2001 utiahol do ústrania.
V tomto roku vydávajú svoju autobiografiu The Dirt, ktorá sa umiestnila v prvej desiatke najlepšie sa predávajúcich kníh na zozname New York Times. Kniha tiež pritiahla novú generáciu fanúšikov. Stala sa posvätnou "bibliou" pre rockerov na celom svete a pripravuje sa jej filmová podoba, keď o ňu záujem prejavili Paramount a MTV. V roku 2004 vyšla kniha Tommyland, na ktorej Tommy spolupracoval.
Anglický usporiadateľ Mags Revell sa pokúšal znova spojiť členov Mötley Crüe. Začal s reklamou, ktorá v podstate ukázala ako veľmi chcú fanúšikovia, aby sa skupina zase spojila. Po niekoľkých stretnutiach s manažmentom, v septembri 2004 Nikki vyhlásil, že sa s Vincom vrátili do štúdia a začali pracovať na novom materiáli. V decembri 2004 všetci štyria pôvodní členovia ohlásili turné, ktoré sa začalo 14. februára 2005 v San Juan, Portoriko. Posledný album skupiny Red, White & Crüe vyšiel v vo februári 2005 a obsahuje najobľúbenejšie piesne kapely a navyše tri novinky (If I Die Tomorrow, Sick Love Song a novú verziu piesne od The Rolling Stones Street Fighting Man). Vznikla menšia polemika, keď sa tvrdilo, že Tommy ani Mick na albume nevystupovali, ale zastúpili ich bubeník skupiny Vandals Josh Freese a bývalý člen Beautiful Creatures, gitarista DJ Ashba. Avšak dokument televízii VH1 neskôr ukázal, že Tommy Lee naozaj hral na niektorých z tých piesní. Album vydaný v Japonsku obsahoval bonus, pieseň I'm a Liar (and That's the Truth). Red, White & Crüe sa umiestnil v rebríčku na šiestom mieste a odvtedy sa stal platinovým.
Turné prekvapilo, stalo sa jedným z najväčších turné v roku 2005, zarobilo 33 miliónov dolárov a stalo sa 8. najúspešnejším toho roku. Skupina musela pridať dalľiu šnúru koncertov, aby splnila požiadavky fanúšikov. Vystupovali na takých podujatiach ako KROQ Weenie Roast a Live 8, 25. októbra vydali DVD Carnival of Sins z koncertu v Grand Rapids, Michigan. Spolu so skupinou Motörhead vystúpili 10. decembra v Perthe, Austrália, kde zahrali pieseň Anarchy in the U.K., prvý singel od Sex Pistols.
Nikkiho dlho očákavaná kniha The Heroin Diaries by mala vyjsť v roku 2006. 26. januára 2006 bola ocenená hviezdou na Hollywoodskom chodníku slávy pri príležitosti 25. výročia skupiny. V roku 2006 by mal vyjsť ich nový album, ktorého producentom bude Bob Rock. 19. júna 2006 sa na stránke Motley.com objavila správa, že skupina sa vydá na americké turné so skupinou Aerosmith. Turné začne 14. septembra v Holmdel, New Jersey.
Odkaz Mötley Crüe
Mötley Crüe boli často označovaní za protagonistov hair metalu a porovnávaní s takými skupinami ako Warrant, Poison, Whitesnake a Faster Pussycat. Ale v skutočnosti sa ich hudba viac približovala ku kapelám Cheap Trick a New York Dolls. Skupiny ako Poison v skutočnosti vznikli ako odozvy na úspech Mötley Crüe a sú im za veľa dlžní. Ako vedúca skupina hair metalu boli Mötley Crüe veľmi kritizovaní hudobným priemyslom i napriek tomu, že boli kľúčovými strojcami rock and rollu v 80. rokoch a získali veľmi početnú základňu fanúšikov.
Mötley Crüe sa často stávajú inšpiráciou pre mnohých umelcov. Napríklad Green Day, Moby, Murderdolls, Wednesday 13 a Marilyn Manson ich vyzdvihovali za albumy Too Fast For Love a Shout At The Devil. Tiež však sa stali námetom mnohých hudobných videoklipov za svoj glam rockový výzor, kde ich parodovali mnohí rozliční hudobníci.
Okrem hudby, Mötley Crüe tiež stanovili mieru dekadentného rock and rollového správania. Po vydaní The Dirt boli známi ako jedna z najdekadentnejších a sebazničujúcich skupín v rockovej histórii, ak nie najväčšia.
Zoznam historických článkov/Š
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 155 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ša
Šabakov kameň · Šahrvaráz · Šachinšach · Šachtový hrob · Šakti · Šalamún (biblická postava) · Šalamún (Uhorsko) · Šaľa 1 · Šaľa 2 · Šamanizmus · Šang (dynastia)
šá
Šánidar · Šápúr I. · Šápúr II. · Šápúr III. · Šárecké hradisko · Šášov (hrad)
še
Šebeš (hrad) · Šek · Šesťdňová vojna · Šesťmestie
ši
Šiesta križiacka výprava · Šimon Čaplovič · Šimon Peres · Šimon z Kézy · Šimoniovci · Šimonosecká mierová zmluva · Šinigami · Širvánšáh · Šiva
šľ
Šľachta
šo
Šoldov · Šoltýs · Šomodská župa (Uhorsko) · Šomoška (hrad) · Šopronská župa · Šopronský snem
šó
Šógun · Šógunát Ašikaga
šp
Španielska chrípka · Španielska občianska vojna (1936) · Španielska revolúcia · Španielska vojna za nezávislosť · Španielske impérium · Španielske Nizozemsko · Španielsko-americká vojna · Špinavá vojna · Špionáž
št
Štatistika · Štádium (dĺžková miera) · Štát Buenos Aires · Štát Slovincov, Chorvátov a Srbov · Štátna bezpečnosť · Štátna cesta (Slovensko) · Štátna duma Ruskej ríše · Štátna rada (Rumunsko) · Štátny prevrat v Bulharsku (1886) · Štátny prevrat v Bulharsku (1934) · Štátny prevrat v Bulharsku (1944) · Štátny znak Sovietskeho zväzu · Štefan (Anglicko) · Štefan Adamovič · Štefan Ambrózy-Migazzi · Štefan Andráši (generál) · Štefan Atila Brezány · Štefan Bačkor · Štefan Bátori · Štefan Bočkai · Štefan Butkovič · Štefan Cisko · Štefan Čáni · Štefan Čelko · Štefan Darvaš · Štefan Dávid · Štefan Dušan · Štefan Farbaky · Štefan Géci · Štefan Hanus · Štefan Hatvani · Štefan I. (Uhorsko) · Štefan II. (Uhorsko) · Štefan II. (zvolený pápež) · Štefan II. Druget · Štefan III. (pápež) · Štefan III. (Uhorsko) · Štefan Ilešházi · Štefan IV. (Uhorsko) · Štefan IV. Druget · Štefan Janšák · Štefan Jastrabík · Štefan Kalický · Štefan Kanižai · Štefan Kankovský · Štefan Kereškéni · Štefan Korčmároš · Štefan Krčméry · Štefan Kuna · Štefan Lángoš · Štefan Marko Daxner · Štefan Mikulčík · Štefan Mišík · Štefan Mnoheľ · Štefan Molnár · Štefan Morávka · Štefan Moróc · Štefan Nemanja · Štefan Nécsey · Štefan Nikolaj Hýroš · Štefan Pálfi (bratislavský župan) · Štefan Pilárik · Štefan Polyák · Štefan Pongrác · Štefan Pongrác (jezuita) · Štefan Prvokorunovaný · Štefan Rakovský (historik) · Štefan Rakovský (verejný činiteľ) · Štefan Rosival · Štefan Rutkai · Štefan Sádovský · Štefan Sečéni · Štefan Slezák · Štefan Spötinger · Štefan Šmálik · Štefan Štamm · Štefan Šutaj · Štefan Tiso · Štefan Truban · Štefan V. (Uhorsko) · Štefan V. Druget · Štefan Verbőci · Štefan Višňovský · Štefan Zápoľský · Štefánia Belgická · Štítonos · Štrasburské prísahy · Štrnásť bodov prezidenta Wilsona · Štúrovci · Štvrtá francúzska republika · Štvrtá križiacka výprava · Štvrtohorné zaľadnenie · Štyri pražské artikuly · Štyri sväté mestá judaizmu · Štyria Horovi synovia
šu
Šu · Šugendó · Šugo
šv
Švédska vojna · Švédske impérium · Švédske Pomoransko · Švédsko-francúzska vojna
Archelon
thumb Archelon, čo v preklade znamená stará korytnačka, je vyhynutý rod skrytokrkých morských korytnačiek z čeľade Protostegidae, ktorý existoval pred 70-65 mil. rokov, počas vrchnej kriedy, a ktorý zahŕňa 1 druh. Archelon sa vyskytovala na území dnešnej Južnej Dakoty a Kansasu (USA).
Telesné znaky
Archelon je najväčšou známou korytnačkou: merala priemerne 3 až 4 m. Telo nemala chránené ťažkým pancierom. Namiesto panciera disponovala kostennými trámami, ktoré boli pravdepodobne prekryté hrubou a pružnou kožou. Táto korytnačka mala mohutné veslovité končatiny, ktorými sa poháňala pod vodou. Archelon sa pravdepodobne živila medúzovcami. Zaživa mohla vážiť až 1,5-2,2 tony. Najväčšia fosília tohto druhu bola objevená roku 1970 v Južnej Dakote: merala vyše 4 metre s rozpätím plutiev až 5 metrov.
Slnko v sieti za Najlepší krátky film
Slnko v sieti za Najlepší krátky film bolo jedno z hlavných ocenení udeľovaných Slovenskou filmovou a televíznou akadémiou v rámci výročných filmových cien Slnko v sieti — za krátkometrážne hrané filmy.
Poznámky
<references group="pozn."/>
Iterácia
Iterácia môže byť:
Iterácia alebo iterovanie môže byť:
VZ Camelopardalis
VZ Camelopardalis je premenná hviezda v súhvezdí Žirafa.
1901 Moravia
1901 Moravia je planétka s priemerom 76 km, ktorú objavil český astronóm Luboš Kohoutek 14. januára 1972.
Tourtrol
Tourtrol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 243 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kornel Brtko
Kornel Brtko (* 22. máj 1915, Likavka – † 14. máj 2003, Likavka) bol rímskokatolícky kňaz, rodák z obce Likavka. Pôsobil vo farnostiach Tvrdošín (1946 – 47), Oravské Veselé (1947 – 58) a Lúčky (1958 – 1988).
Zo života
V roku 1939 bol vysvätený za kňaza. Po nástupe komunistov k moci bol sledovaný štátnou bezpečnosťou. Počas svojej pastoračnej činnosti bol aktívny aj ako divadelný režisér a športový nadšenec. Založil mnohé športové krúžky a oddiely, v ktorých aj aktívne pôsobil - volejbal, futbal, stolný tenis, kolky, lyžovanie, šach. Bol zakladateľom telovýchovnej jednoty v obci Oravské Veselé. Režíroval viaceré divadelné hry v obciach Oravské Veselé, Lúčky a Likavka.
Venoval sa tiež včelárstvu, rybárstvu a poľovníctvu. V obci Oravské Veselé bola počas jeho pôsobenia postavená nová farská budova. Je zakladateľom cirkevného spevokolu v Lúčkach. Snažil sa aj o výstavbu nového kostola vo filiálke Kalameny, štátnou mocou to nebolo umožnené. Počas pôsobenia v tejto obci bol viackrát predstavenými navrhnutý za dekana liptovského dekanátu, ale vždy odmietol. Obcou Lúčky bolo vdp. Kornelovi Brtkovi 13. 10. 2002 udelené čestné občianstvo. V obci Oravské Veselé bol 14. augusta 2009 ocenený in memoriam za dlhoročné pedagogické a telovýchovné pôsobenie.
Zomrel dňa 14. mája 2003 v rodnej obci, kde je aj pochovaný. Pohrebnú omšu slúžil spišský biskup Mons. Prof. ThDr. František Tondra.
L Carinae
L Carinae je premenná hviezda v súhvezdí Kýl.
Jozef Branislav Ďurjan
Jozef Branislav Ďurjan (* 4. marec 1849, Stránske† 26. január 1895, Stránske) bol slovenský pedagóg a osvetový pracovník.
Jeho otec Štefan Ďurjan a matka Judita Ďurjanová.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Žiline a v Banskej Bystrici (18641866), učiteľský diplom získal roku 1880. Od roku 1866 hospodáril na rodinnom majetku, 18741891 učiteľ v Stránskom, po roku 1891 pracovník kníhtlačiarne K. Salvu v Ružomberku. Iniciátor regionálnych osvetových podujatí, dopisovateľ Národných novín, podporovateľ Matice Slovenskej. Článkami osvetového a folklórneho charakteru prispieval do rôznych časopisov, novín a kalendárov. Samostatne vydal zbierky príležitostnej lyriky a životopis Cyrila Gabriela Zaymusa.
Adina Mandlová
thumb|Rodný dom Adiny Mandlovej v Mladej Boleslavi Adina Mandlová, vlastným menom Jarmila Anna Františka Marie Mandlová, v Nemecku známa pod pseudonymom Lil Adina (* 28. január 1910, Mladá Boleslav – † 16. jún 1991, Příbram) bola česká filmová herečka.
Jej život bol mimoriadne búrlivý. Krásna, talentovaná, inteligentná, obdivovaná. „Sexsymbol“ 30. rokov, ktorého meno spoľahlivo plnilo sály. Súčasne však išlo o nešťastnú a psychicky nevyrovnanú ženu. Bola neodôvodnene podozrievaná z kolaborantských stykov s nemeckými okupantmi.
Obdobie puberty
Po smrti otca sa rodinné pomery veľmi zhoršili. Matka našla niekoľko strýčkov, ktorí rodinu podporovali. To však nestačilo, a tak rodina podnikala lúpežné výpravy do záhrad a polí. Mandlovci tiež prenajímali izby svojej vily študentom. Keď mala Adina štrnásť rokov, matka si našla nového priateľa. V šestnástich Adinu poslali do parížskeho dievčenského penzionátu, kde sa naučila variť a zdokonalila svoju francúzštinu a nemčinu. Po dvoch rokoch ju vylúčili pre zlé správanie a začala sa venovať herectvu.
Neskorší život
Už v 16 rokoch si našla milenca a chodila s ním po nočných baroch. Vo francúzskom penzionáte si našla ďalšieho, s ktorým otehotnela, načo absolvovala potrat. Potom sa stala milenkou herca známeho z filmu Život je pes Huga Haasa. Po roku 1939 chodila s Fredom Schneinerom-Svítilom, a keď ju opustil, pokúsila sa o samovraždu. Po uzdravení sa vrhla do bezstarostného užívania si života, načo vznikla riekanka „Baarová má oči mandlové a Mandlová má oči barové“. Prvýkrát sa Adina vydala za maliara Zdenka Tůmu, v tomto rozhodnutí je možné hľadať aj trošku zištný motív, lebo Tůma bol ľavicovo zmýšľajúci – Adina sa domnievala, že si tak napraví zlú reputáciu. Ľudia ju totiž začali vnímať ako príliš nemecky orientovanú. Tůma však po roku manželstva spáchal samovraždu. Keď sa to Adina dozvedela, volala ako prvej svojej skutočnej priateľke Nataši Gollovej, ktorá jej tiež údajne ako jediná tykala. Druhýkrát bola vydatá za vojnového pilota Kočvárka-Knighta. Opäť rozvod. Jej posledný manžel bol módny návrhár a homosexuál Ben Pearson. Našla s ním pokoj a žili spolu 37 rokov.
Posledné roky života
V posledných rokoch svojho života veľa cestovala. Počas vojny bol jej priateľ Svítil odvezený do koncentračného tábora. Adina natočila počas vojny jeden nemecký film a po vojne bola zatknutá a obvinená pre nemeckú príslušnosť – pre nedostatok dôkazov ju prepustili. Keďže nemohla nájsť angažmán, odišla do Anglicka (s Kočvárkom). Po Benovej smrti sa vrátila do vlasti a žila na zámku v Dobříši. Zomrela na tuberkulózu.
Herecká kariéra
Film Prvú hereckú príležitosť dostala hneď na začiatku tridsiatych rokov od celkom podpriemerného režiséra Josefa Medeotti-Boháča v jeho jedinom zvukovom filme Děvčátko, neříkej ne, kde preniesla iba jedinú vetu. Čoskoro sa objavili ďalšie ponuky, ale skutočný zlom v kariére mladej neskúsenej herečky znamenalo až stretnutie a dlhodobé partnerské súžitie s Hugom Haasom, s ktorým Mandlová spolupracovala celkom na siedmich snímkach. Hneď prvý spoločný film Život je pes predznamenal jej hereckú štylizáciu na niekoľko ďalších rokov. Zo začiatku predstavovala skôr prirodzený typ, priťahujúcí predovšetkým svojim atraktívnym zovňajškom. Vo filmoch ako Mazlíček, Nezlobte dědečka alebo Děvčata, nedejte se tak opakovane stvárňovala prototyp mladej, modernej, ironickej a športovo založenej dievčiny. O niečo neskôr sa prehrala do postáv mondénnych, zhýčkaných žien z vyššej spoločnosti (Velbloud uchem jehly, Švadlenka, Kristian). K odhaleniu jej dramatického talentu a k obmene dosť schématického výrazového repertoáru významne prispel podobne ako v prípade Lídy Baarovej a Nataši Gollovej najmä Otakar Vávra. Vo filmoch Kouzelný dům, Pacientka dr. Hegla či Šťastnou cestu sa dokázala celkom úspešne vysporiadať s náročnejšími psychologickými charaktermi žien, ocitajúcich sa v krajných životných situáciách. Po odchode do exilu sa jej bohužiaľ už nepodarilo na násilne prerušenú a sľubne sa vyvíjajúcu kariéru nijako nadviazať.
Divadlo Od roku 1939 vystupovala v Komornom divadle a v Uranii. V rokoch 1942 – 1945 bola stálym hosťom vo Vinohradskom divadle a účinkovala i na jeho ďalších scénach (Divadlo Na Poříčí, Komorní divadlo). Po odchode do exilu sa objavila na javisku už len príležitostne vo Veľkej Británii.
Bílsko
Bílsko môže byť:
Bitka pri Coroneli
Bitka pri Coroneli bola námorná bitka prvej svetovej vojny. Uskutočnila sa 1. novembra 1914 pri pobreží Čile. Británia v bitke s nemeckou eskadrou lodí utrpela prvú námornú porážku od bitky pri Grand Port, ktorá sa odohrala v roku 1810.
Jiří Vokuš
Mjr. PhDr. Jiří Vokuš je bývalý český moderátor a major Polície Českej republiky. V rokoch 1980-1991 pôsobil ako starší referent špecialista IX. správy Federálneho ministerstva vnútra (správa pre politickovýchovnú, vzdelávaciu, kultúrnu a propagačnú činnosť FMV) v Ústrednej redakcii armády, bezpečnosti a brannosti (ÚRABB) Československej televízie. Moderoval relácie Federálna kriminálna ústredňa pátra, radí, informuje a Na stope. V roku 2008 odišiel podľa Služobného zákona do civilu, pričom obdržal mesačný výsluhový dôchodok vo výške viac ako 20-tisíc Kč. V súčasnej dobe pôsobí ako Zástupca vedúceho Preventívne informačného odboru na Úseku mediálnej komunikácie Policajného prezídia Českej republiky, kde odpovedá na otázky novinárov a občanov, spracováva tlačové správy, vystupuje v spravodajských a publicistických programoch, zabezpečuje prípravu cyklu televíznych relácií pod názvom "Na stope".
Bitka pri Coroneli
Na začiatku vojny Nemecká východoázijská eskadra opustila prístav Čing-tao v Číne a vypravila sa na cestu do nemeckých prístavov, kam ale žiadna z nich nedorazila. Velil jej viceadmirál Maximilian von Spee a bola zložená z pancierových krížnikov Scharnhorst a Gneisenau a ľahkých krížnikov Nürnberg, Leipzig a Dresden.
Pôvodne k eskadre patril ešte ľahký krížnik Emden, ktorému velil kapitán Karl von Müller a ktorý vyplával do Indického oceánu prepadať spojenecké obchodné lode. V októbri zviedol víťaznú bitku pri Penangu a v novembri bol potopený v bitke pri Kokosových ostrovoch.
Keď nemecká eskadra priplávala k juhoamerickým brehom bola jej rádiová komunikácia zachytená britskou západoindickou eskadrou pod velením admirála Cradocka. Cradock mal k dispozícii iba pancierové krížniky Good Hope a Monmouth, nový ľahký krížnik Glasgow a prestavanú linkovú loď Otranto. Žiadal preto admiralitu o posily a ta mu poslala starú bojovú loď Canopus.
Nakoniec sa však posily nedočkal a 1. novembra pri západe slnka bola začatá bitka, v ktorej priebehu boli presnou nemeckou paľbou potopené oba britské pancierové krížniky. Good Hope bol potopený v 19:57 a Monmouth v 21:18. Glasgow a Otranto stihli utiecť, ale Briti aj tak stratili 1570 námorníkov vrátane admirála Cradocka.
Predohra
left|náhľad|[[SMS Scharnhorst]] Po vypuknutí prvej svetovej vojny sa na svetových oceánoch nachádzalo viacero nemeckých vojnových lodí. V západnom Atlantiku krížniky SMS Karlsruhe a Dresden, pri západoafrickom pobreží delový čln Eber, pri východoafrickom SMS Konigsberg, v Oceánii delový čln Geier. Najdôležitejší zväz bol dislokovaný v Číne na nemeckej základni Čching-tao. Bola to tzv. Eskadra krížnikov východnej Azie pod velením viceadmirála Maximiliána von Spee. Pozostávala z pancierových krížnikov SMS Scharnhorst a Gneisenau, ľahkých krížnikov SMS Emden, Leipzig a Nurberg. Ku eskadre patrilo i šesť delových člnov, starý krížnik Cormoran,torpédoborec S-90 a rakúsko-uhorský krížnik Kaiserin Elisabeth.
Správa o vypuknutí vojny zastihla admirála na Karolínach. Okamžite nariadil sústredenie všetkých lodí eskadry schopných dlhej plavby po oceáne pri ostrove Pagan. Nemecká základňa v Čching-tau bola izolovaná dohodovými krížnikmi a po vstupe Japonska do vojny na strane Dohody sa stala neudržateľnou, už 7. novembra 1914 musela kapitulovať. Spee mal tri možnosti ako zachrániť eskadru a súčasne čo najviac škodiť Dohode. Mohol lode rozptýliť do rôznych oblastí čím by narušoval plavbu na svetových moriach a aspoň časť lodí by sa možno vrátila do Nemecka. Druhým a tretím variantom bola spoločná plavba eskadry okolo mysu Horn alebo mysu Dobrej nádeje s cieľom prebiť sa cez britskú blokádu. Zostávať v západnom Pacifiku by znamenalo koniec eskadry. 13. augusta 1914 večer loďstvo vyplávalo smerom k Marshallovým ostrovom a k Južnej Amerike. O deň neskôr bol ľahký krížnik SMS Emden prepustený k samostatným akciám v Indickom oceáne s cieľom škodiť doprave Dohody, rozptýliť jej sily a zneistiť jej vedenie o zámeroch eskadry.
Plavba
náhľad|[[HMS Good Hope]] Aktuálnym problémom bolo zásobovanie palivom a potravinami. Spee sa spoliehal na dosiaľ nezadržané nemecké obchodné lode, zajaté nepriateľské a juhoamerické prístavy, kde boli viaceré vlády naklonené Nemecku. Od 19 do 22. augusta eskadra doplňovala zásoby na atole Eniwetok. SMS Nurberg bol vyslaný ku Havajským ostrovom s úlohou zorganizovať dopĺňanie zásob. V septembri zničil transmisnú káblovú stanicu na ostrove Fannig. 22. septembra eskadra ostreľovala mesto a prístav Papeete na Tahiti. Pokus o výsadok bol odrazený francúzskymi pobrežnými batériami. Jediným úspechom bolo potopenie delového člna Zeléé a poškodenie niekoľkých budov. Táto z vojenského hľadiska úplne bezvýznamná a zbytočná akcia prezradila Britskej Admiralite smer plavby eskadry. Veliteľ štvrtej krížnikovej eskadry, kontra-admirál sir Christopher Cradock dostal rozkaz nemecké lode zničiť. Sily ktorými disponoval mal rozdeliť tak aby súčasne zničil i krížniky SMS Dresden a Karlsruhe operujúce pri východnom pobreží Južnej Ameriky. Cradock mal pod svojím velením pancierové krížniky HMS Good Hope a Monmouth, ľahký krížnik HMS Glasgow a pomocný krížnik Otranto čo bola obchodná loď s nainštalovanými štyrmi delami kalibru 120 mm, pre danú úlohu úplne bezcenná.
Cradock dôrazne žiadal o posilnenie. Admiralita mu na zvýšenie palebnej sily poslala semi-dreadnought HMS Canopus vyzbrojenú štyrmi delami kalibru 305 mm. Canopus dosahoval maximálnu rýchlosť 16 uzlov a pri stretnutí s nemeckými loďami dosahujúcimi rýchlosť 24 uzlov bol nepoužiteľný. Koncom októbra sa eskadra zhromaždila na Falklandských ostrovoch. Ukázalo sa, že Canopus je vo veľmi zlom technickom stave, mohol dosiahnuť iba 9 uzlovú rýchlosť a nutne potreboval opravy. Preto Cradock odplával s tým aby ho Canopus nasledoval po opravách. Eskadra oboplávala mys Horn, pri južnom pobreží Čile sa k nej pripojil ľahký krížnik Glasgow pod velením kapitána Johna Lucea a vzápätí bol vyslaný na prieskum prístavu mesta Coronel. Admirál Cradock opakovane požiadal 26. októbra o posily. Admiralita v presvedčení o nadradenosti britských lodí i námorníkov všetky jeho požiadavky o dva dni nato zamietla. Medzitým nemecký zväz 20. októbra dorazil k ostrovom Juana Fernandéza a zásoboval sa palivom a potravinami. Pripojil sa k nemu ľahký krížnik SMS Dresden priplávajúci z Atlantiku. SMS Leibzig dostal rozkaz preskúmať situáciu v Coroneli. 31. októbra o 19 hodine dostal von Spee rádiovú depešu o prítomnosti britského ľahkého krížnika. Depešu zachytil i Glasgow a informoval Cradocka o prítomnosti nemeckého krížnika. Oba admiráli zamierili ku Coronelu v presvedčení o ľahkom víťazstve nad osamelým protivníkom.
Bitka
náhľad|left|Pohyb lodí v bitke pri Coroneli. Britské lode sú znázornené červené a nemecké modré. Pozorovatelia na HMS Glasgow uvideli 1. novembra 1914 o 15:40 dym na pravoboku. Loď zmenila kurz zo severu na východný naprieč kurzu neznámej lode nasledovaná celou eskadrou. O 16. hodine a 25 minúte bolo už vidieť dve veľké lode v sprievode menších. Cradock ich správne identifikoval ako Speeovu eskadru. Hlavná výzbroj britskej eskadry pozostávala z dvoch diel kalibru 230,4 mm na vlajkovej lodi HMS Good Hope a 32 diel kalibru 150,2mm rozmiestnených nerovnomerne na všetkých lodiach. Veľká časť diel bola umiestnená na nízko položených kazematách a pri búrlivom počasí sa nemohli používať. Výzbroj nemeckej eskadry predstavovalo šestnásť diel kalibru 230mm, dvanásť diel kalibru 150mm na Sharnhorstovi a Gneisenau. Leipzig, Dresden a Nurberg disponovali spolu tridsiatimi delami kalibru 100,5mm. Váha bočnej salvy nemeckej eskadry bola celkom 1921 kilogramov oproti britským 1379 kg. Nevýhodou Britov bolo i zloženie posádok. Na vlajkovej lodi štyridsať percent členov tvorili záložníci a na Monmouthovi to bolo dokonca 90 percent. V nemeckej eskadre slúžili iba aktívny alebo ďalejslúžiaci námorníci. Ich delostrelci boli považovaný za jedných z najlepších v námorníctve, posádka Scharnhorsta dostala v roku 1912 cenu cisára za ostré streľby. Britský admirál si bol vedomý týchto skutočností, napriek tomu sa rozhodol riskovať boj. Snažil sa ho viesť na čo najmenšiu vzdialenosť aby mohol využiť svoju jedinú výhodu v delách kalibri 150mm. Zrejme dúfal, že poškodí nemecké lode natoľko, že nebudú môcť pokračovať v plavbe a budú sa musieť uchýliť do neutrálneho prístavu kde budú internované.
Rozhodol sa využiť situáciu keď zapadajúce slnko oslňovalo Nemcov. O 18. hodine a 4 minúte dal rozkaz k obratu o štyri dielce a zvýšiť rýchlosť na maximum. Spee jeho úmysel vystihol a vďaka vyššej rýchlosti sa vzdialil z dostrelu. náhľad|upright|Britský admirál Christopher Cradock Po západe slnka sa britská eskadra začala jasne rysovať proti svetlejšiemu západnému horizontu zatiaľ čo nemecká sa strácala v tme na východe. Vtedy Spee nariadil znížiť rýchlosť aby sa Briti dostali na dostrel a zahájil paľbu z 230mm diel na vzdialenosť 10,5 km. Na túto vzdialenosť mohol odpovedať iba Good Hope svojimi dvoma 234mm delami. Nemci strieľali oveľa presnejšie a už tretia salva z Scharnhorsta vyradila jednu z delových veží na Good Hope. Briti sa mohli zameriavať iba podľa zábleskov z nemeckých diel pri výstreloch. Medzitým sa vzdialenosť znížila na 9 km a do boja mohlo zasiahnuť i delostrelectvo kalibru 150mm. Ale i predtým zlé počasie sa ešte viac zhoršilo, more bolo rozbúrené a vietor dosahoval 6 stupňov Beaufortovej stupnice. To donútilo Britov uzavrieť dolné delostrelecké kazematy a Cradock prišiel o tretinu delostrelectva.
O siedmej hodine a desiatej minúte sa vzdialenosť znížila na 4,5km a Nemci videli, že na oboch britských pancierových krížnikoch zúria požiare. Samotná vlajková loď utrpela najmenej štyridsať zásahov. V tom okamihu sa otočila a zamierila čelne proti nemeckým lodiam. Tento manéver bol vysvetľovaný snahou Cradocka taranovať niektorú nemeckú loď. Na Good Hope sa sústredila paľba všetkého delostrelectva oboch pancierových krížnikov. Po niekoľkých minútach sa zastavil, vlnobitie ho unášalo medzi oboma bojujúcimi eskadrami. Po obrovskom výbuchu v podpalubí plamene vyšľahli do 60 metrovej výšky sa loď prevrátila na bok a okamžite potopila i s admirálom a celou 800 člennou posádkou. Pomocný krížnik Otranto, ktorého kapitán si bol vedomý, že nemá žiadnu nádej v boji opustil bojisko a unikol severozápadným kurzom. Glasgow tak mal proti sebe naraz dvoch protivníkov, Dresden a Leipzig. Nurberg sa pre poruchu strojov boja nezúčastnil. Paľba z ľahkých krížnikov bola na rozbúrenom mori veľmi nepresná a preto unikli väčším poškodeniam. Po úteku Otranta sa vďaka vyššej rýchlosti odpútal i Glasgow a odplával na západ. vľavo|náhľad|HMS Canopus Na Monmouthovi sa posádke podarilo uhasiť požiare. Zastavil paľbu a snažil sa uniknúť na západ. Po niekoľkých minútach zmenil kurz na sever a stratil sa Nemcom z dohľadu. Spee s pancierovými krížnikmi opustil bojisko a nariadil Nurbergu, ktorý sa pripojil k eskadre aby Monmouth vypátral a torpédoval. Po dvadsiatich minútach ho našiel. Z lode bol už neovládateľný vrak a mal zničené všetky delá, posádka sa ho neúspešne pokúšala obrátiť aby Nemcov odrazila torpédami. Nurberg začal paľbu a Monmouth potopil i s celou posádkou. Straty Speeovej eskadry boli bezvýznamné, Gneisenau bol zasiahnutý štyrikrát a Scharnhorst iba dvakrát. 3. novembra nemecká eskadra zakotvila vo Valparaíse. Britská admiralita dostala správu o porážke nasledujúci deň. V Británii vzbudila veľké pobúrenie – išlo o prvú porážku britskej flotily po vyše sto rokoch. Admiralita bola rozhodnutá Speeovu eskadru zničiť i za cenu oslabenia Home Fleet. Toto rozhodnutie viedlo ku bitke pri Falklandských ostrovoch.
1902 Shaposhnikov
1902 Shaposhnikov je planétka s priemerom 101 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 18. apríla 1972.
Alexandr Sergejevič Ivančenkov
Alexandr Sergejevič Ivančenkov (* 28. september 1940, Ivantejevka) je bývalý ruský konštruktér a kozmonaut. V roku 1978 sa zúčastnil na lete kozmickej lode Sojuz 29 so 79-dňovým pobytom v orbitálnej stanici Saľut 6 a v roku 1982 na lete Sojuzu T-6 s pobytom v orbitálnej stanici Saľut 7.
Životopis
Narodil sa v Ivantejevke pri Moskve. Otec mu zahynul v roku 1942 počas vojny a o päť rokov neskôr mu zomrela matka. Vychovávali ho babička s tetou. Učil sa veľmi dobre, obľuboval zemepis. Keď končil základnú školu s výborným prospechom, rozhodol sa pre kozmonautiku. Dostal sa neskôr na moskovský letecký inštitút, fakultu stavby lietadiel. Po ukončení štúdia nastúpil do Koroľovovej konštrukčnej kancelárie a po čase sa sám prihlásil do Hviezdneho mestečka. Nasledoval výcvik, lekárske kontroly, teoretická príprava. Jeho meno sa objavilo verejne prvýkrát v zozname sovietskych podporných posádok pripravujúcich program Sojuz-Apollo.
Lety do vesmíru
V roku 1978 v kozmickej lodi Sojuz 29, spoločne s Kovaľonkom, odštartovali z Bajkonuru na obežnú dráhu Zeme k orbitálnej stanici Saľut 6 k päťmesačnému pobytu. To bol v tej dobe svetový rekord. Počas tejto doby sa stretli s dvoma ďalšími medzinárodnými posádkami zo Sojuzu 30 a Sojuzu 31 v rámci programu Interkozmos a vyhotovili vyše 3 000 fotografií Zeme.
Recife
Recife je prístavné mesto na severovýchode Brazílie, hlavné mesto štátu Pernambuco. V meste žije asi 1,56 milióna obyvateľov, celá metropolitná oblasť má 3,77 milióna obyvateľov.
Alexandr Sergejevič Ivančenkov
Lety do vesmíru
Štyri roky po tomto lete vyletel zo Zeme druhýkrát, v lodi Sojuz T-6 na vtedy novú stanicu Saľut 7. Išlo o podstatne kratší let, na 8 dní, zato so zvláštnym zložením. Na palube s ním letel Vladimir Džanibekov a Francúz Jean-Loup Chrétien, teda prvá sovietsko-francúzska expedícia. Po bezpečnom návrate na Zem boli druhý deň prijatí a vyznamenaní v Kremli aj na francúzskom veľvyslanectve a o pár dní aj v Paríži.
V roku 1992 sa tu všetci účastníci stretli opäť na kongrese Medzinárodnej astronautickej federácie. V tíme kozmonautov bol Ivančenkov od 27. marca 1973 do 3. novembra 1993, teda 20 rokov.
Recife
Dejiny
Prvá portugalská osada bola na mieste dnešného Recife založená už v roku 1537.
Demografia
V metropolitnej oblasti Recife žilo v roku 2009 celkovo 3 768 902 obyvateľov. Z toho bolo 1 958 358 Kreolov (52,9 %), 1 428 972 belochov (38,6 %), 296 160 černochov (8,0 %) a 14 808 ázijcov (0,4 %).
Valença
Valença môže byť v Portugalsku:
Bielsko
thumb|Zámok kniežat Sulkovských v Bielsku Bielsko (čes. Bílsko, poľ. Bielsko, nem. Bielitz) je poľské historické mesto v sliezskom Těšínsku. Bolo založené v 2. polovici 13. storočia na soľnej ceste z Krakova do Těšína a ďalej na Moravu. V 16. storočí v meste prekvitali remeslá, predovšetkým súkenníctvo. V roku 1572 sa mesto stalo centrom slobodného stavovského panstva Bílsko. V 20. rokoch 17. storočia tu pôsobil Juraj Tranovský. V období protireformácie si mesto obhájilo výrazne luteránský charakter a zostalo významným centrom evanjelickej cirkvi i po vydaní tolerančného patentu, v roku 1867 bol v meste založený evanjelický učiteľský seminár. V Rakúsko-Uhorsku zohrávalo úlohu priemyselného centra, mesto bolo výrazne nemecké, žila tu aj početná židovská komunita. Po rozdelení Těšínska v roku 1920 pripadlo mesto Poľsku. Od 1. januára 1951 bolo Bielsko spojené s malopoľskou Białou, s ktorou dnes tvorí mesto Bielsko-Biała.
R Carinae
R Carinae je premenná hviezda v súhvezdí Kýl.
Radeon R700
náhľad|ATI Radeon HD 4890 Radeon R700 je inžinierske označenie pre GPU vyvíjané firmou AMD a je spájkované na grafické karty radu Radeon HD 4000. Jadro RV770 bolo uvedené na trh 25. júna 2008, RV710, RV730, RV740, RV770LE a RV790XT boli vypustené neskôr. Jadro je 55 nm rovnako ako R680, ale s vyššou hustotou tranzistorov alebo RV740 40 nm. Podporuje DirectX 10.1, Shader model4.1 a OpenGL3.3.
Bola zvýšená plocha o 33% a hustota tranzistorov o 7,7% u RV770 oproti RV670. U RV790 boli hodnoty o 47% a -2%. U RV740 bola zvýšená hustota tranzistorov o 62% oproti RV770, oproti RV670 to bolo o 74%.
AMD počíta s technológiou CrossFire (prepojenie viacerých GPU). Už u tejto rady sa s ňou snažila počítať pri návrhu.
Stavba
Jadro stavia na už staršom, ale do budúcna prospešnom jadre R600 použitom na grafickej karte Radeon HD 2900 XT, ktorá mala na svoju dobu niektoré veľmi inovatívne technológie, ale ako predajný kus nebola úspešná ako napríklad HD 3870 alebo iné. ATI sa podarilo vyvinúť a AMD ďalej vylepšovať dosť flexibilné jadro, ktoré je veľmi dobre modulovateľné a riešenie nie je zlé. Ale čím ďalej viac je orientovaná na technológiu CrossFireX (prepojenie viacerých grafických kariet). Najvyšší model RV770 XT obsahuje 800 5D unifikovaných jednotiek, zoskupených v 10 blokoch a jadro ďalej obsahuje 40 TMUs jednotiek a 16 ROPS jednotiek. Unifikované shadery sú taktované rovnako ako jadro, na rozdiel od čipov G80 (a jeho nástupcov) firmy NVIDIA, ktoré používajú podstatne vyššie taktované unifikované shadery. Preto rovnaký počet jednotiek sa nerovná rovnaký výkon.
RV770 obsahuje 10 TMU, ktoré vie obslúžiť 4 adresy, 16 FP32 (floating-point) vzoriek a 4 FP32 filtrovacie funkcie za 1 takt.
RV790
Jadro RV790 obsahuje navyše decapé Ring, čo je časť okolo jadra pre lepšiu stabilitu jadra. Zväčšuje chladiacu plochu a znižuje šum v jadre. Táto úprava si vyžiadala 3 milióny tranzistorov navyše a plocha sa zväčšila z 260 na.
Programovanie pre GPU
AMD vymenila uzavretý jazyk Close to Metal za jazyk OpenCL, ktorý je otvorený štandard.
GPU komunikácia/prepojenie
GPU obsahuje komunikačný port pre priamu komunikáciu s druhým GPU na PCB, ktorý sa volá CrossFireX SidePort (skrátene SIDEPORT). Vďaka nemu nemusí zaťažovať čip PLX PEX 8647 pre PCI-E 2.0 16x. Ale je na výrobkoch, či SIDEPORT zapojí a zatiaľ nenašiel uplatnenie z dôvodov nezníženia výkonu, ale v budúcnosti by mohol mať väčšie využitie. Je iba u čipu RV770 a jeho variantov.
Pamäťový radič na GPU
Pamäťový radič je až 256bitový. 1 ROPS jednotka je spárovaná s 16bitovou zbernicou, vďaka tomu je u 256bitovej zbernice 16 ROPS jednotiek, 128bitovej zbernice 8 ROPS jednotiek a 64bitovej zbernice iba 4 ROPS jednotky.
Bol zmenený typ radiča z interného ring bus na kombinovaný krížený a interný hub.
Radič je prispôsobený pre prácu s DDR, DDR2, DDR3, GDDR3, GDDR4 a GDDR5, čiže vie pracovať so všetkými DDR/GDDR variantmi pamätí.
Pri použití s ​​GDDR5, ktoré dosahujú štandardne taktov 3,6 GHz (4 × 0,9 GHz), sa dostávame na 115,2 GB/s, to by malo stačiť. Ale architektúra pamätí by mala umožniť ísť až k 5 GHz (4 × 1,25 GHz), kde sa dostávame k 160 GB/s. Do budúcnosti je GDDR5 prezentované aj v spojení s 128bitovou zbernicou pre postupné znižovanie cien, a to by sme mali 57,6 – 80 GB/s. Týchto prenosových priepustností dnes dosahujú karty strednej triedy za použitia GDDR3 (bežne 64 GB/s).
Multimédiá
R700 čip má implementovaný UVD2 a vďaka tomu je schopný akcelerovať MPEG-2, H.264/ MPEG-4 AVC a VC-1 s minimálnym zaťažením CPU. GPU je schopné za behu upravovať kontrast, farby a ďalšie zložky videa.
Podpora
Podporuje DirectX 10.1, Shader model 4.1 a OpenGL 3.3. Čip podporuje zbernicu PCI-E 2.0 16x (je kompatibilná s verziou 1.1). Ďalej podporuje CrossFireX, ktorý umožňuje zapojenie až 4 čipov a teoreticky zvýšenie výkonu až 4×, ale bežne to je zhruba do 2,5×.
Obchodný trh
Začatá agresívna politika pre dosiahnutie čo najnižších cien a čo najvyššieho pomeru výkon/cena stále platí. AMD sa tak snaží získať väčšiu časť trhu. V 4Q 2008 bol podiel AMD na trhu predaja približne 40% v segmente grafických kariet do PC.
Tocqueville (Manche)
Tocqueville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Viktorija Valerijivna Kutuzovová
Viktorija Valerijivna Kutuzovová, (* 19. august 1988, Odesa, Ukrajina) je ukrajinská profesionálna tenistka.
Tocqueville (Manche)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Georgi Ivanov Ivanov
Georgi Ivanov Ivanov (🇧🇬; nar. ako Georgi Ivanov Kakalov; 🇧🇬; 2. júl 1940, Loveč, Bulharsko) je prvý bulharský kozmonaut. Roku 1979 absolvoval spolu s N. N. Rukavišnikovom štvrtý let programu Interkozmos na kozmickej lodi Sojuz 33.
Biomasa (biológia)
right|thumb|Palivové drevo
Biomasa je množstvo všetkej (nefosílnej) organickej hmoty na určitej ploche alebo v určitom objeme. Existujú rôzne varianty tejto definície, a to najmä takéto:
Energia biomasy má svoj prapôvod v slnečnom žiarení a fotosyntéze, preto ide o obnoviteľný zdroj energie.
Celková hmotnosť biomasy je zvyčajne stanovená vážením, prípadne aj odhadom z objemu alebo dĺžky tela. U čerstvo ulovených organizmov je stanovená živá alebo čerstvá biomasa. Presnejšie je stanovenie biomasy suchej (sušiny) a sušiny bez popola. Energetická hodnota biomasy je stanovená buď spálením v kalorimetri, alebo na základe podielu proteínov, cukrov a tukov.
Open GDF Suez 2010
Open GDF Suez 2010 bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 8. do 14. februára 2010 v hale na tvrdom povrchu vo francúzskom Paríži. Titul získala Ruska Jelena Dementievová, ktorá vo finále porazila Češku L. Šafářovú. Bol to jej 16. titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Češky Iveta Benešová a Barbora Záhlavová Strýcová, ktoré vo finále porazili zimbabwiansko-americký pár Cara Blacková, Liezel Huberová. Pre Benešovú a pre Záhlavovú Strýcovú to bol šiesty titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Dvojhra žien
🇷🇺 Jelena Dementievová vs. 🇨🇿 Lucie Šafářová 6-7(5) 6-1 6-4
Štvorhra žien
🇨🇿 Iveta Benešová / 🇨🇿 Barbora Záhlavová Strýcová vs. 🇿🇼 Cara Blacková / 🇺🇸 Liezel Huberová   w / o
Rush
Rush (ír. An Ros) je mesto vo východnej časti Írska, v grófstve Fingal. Žije tu 9 231 obyvateľov (2011).
Je to prístavné mesto na pobreží Írskeho mora, SSV od Dublinu. Nachádza sa na ceste R128, východne od obce Lusk a  južne od Skerries, železničná stanica Rush and Lusk na hlavnej trati Dublin - Belfast je vzdialená  na západ od mesta.
Rush je prímorské letovisko s dvoma plážami (South Beach a North Beach), na území mesta sú tiež dva prístavy - Rush Harbour a Rogestown Harbour, golfové ihrisko a autokemping.
Dominantami mesta sú pevnosť Drumanagh, kostol sv. Maura a zachovaný portál budovy Kenure House. Miestne divadlo Millbank Theatre je známe kvalitou spracovania dramatických diel.
S Carinae
S Carinae je premenná hviezda v súhvezdí Kýl.
IPhone 3GS
left|100px iPhone 3GS je 3. generácia smartfónu iPhone. Predstavený bol 8. júna 2009. Tento model prišiel spoločne s iPhone OS 3. iPhone 3GS je nástupcom iPhone 3G. 7. júna 2010 bol predstavený jeho nástupca s názvom iPhone 4. iPhone 3GS je posledný iPhone, ktorý podporuje obyčajné SIM karty.
Vlastnosti
iPhone umožňuje konferenčné hovory, podržanie hovoru, spájanie viacerých hovorov, zobrazenie čísla volajúceho (CLIP) a integráciu s ďalšími vlastnosťami telefónnej siete s prístrojom, ako napr. automatické stíšenie a zastavenie prehrávania hudby pri prijatí hovoru. Po skončení hovoru hudba zase pokračuje. Vytáčanie hlasom podporuje iPhone 3GS a novší.
V spolupráci s prevádzkovateľmi siete poskytuje aj funkciu tzv. vizuálnej odkazovej schránky (Visual voicemail), t. j. že odkazy sa užívateľovi zobrazia priamo na displeji telefónu a nemusí do nej volať.
Je možné zakúpiť si hudbu prostredníctvom iTunes Store. iPhone prehráva video, hudbu a obrázky.
Zo zariadenia je možné pristupovať na internet a to prostredníctvom technológií GPRS/EDGE/3G (cez telekomunikačného operátora) alebo Wi-Fi (cez prístupové body ako bežné počítače). Zariadenie má integrovaný prehliadač internetu Safari. Stránky je možné prehliadať v horizontálnom i vertikálnom móde, a umožňuje zobraziť len časť stránky (čo je výhodné vzhľadom k nižšiemu rozlíšeniu displeja oproti bežným počítačom). Safari pre iPhone nepodporuje technológiu spoločnosti Adobe Flash.
K e-mailovým schránkam je možné pristupovať prostredníctvom zabudovaného klienta Mail s podporou štandardov POP3 a IMAP, vytvárať e-maily vo formáte HTML a je možné tiež čítať dokumenty vo formátoch PDF alebo Microsoft Office (MS Word, MS Excel).
iPhone tiež disponuje technológiou Bluetooth 2.1 + EDR, 3.0 MP fotoaparátom a nahrávaním videa vo VGA rozlíšení.
V iPhone sú zabudované 3 senzory. Prvý zisťuje, či je iPhone vo vodorovnej alebo zvislej polohe a podľa toho zobrazuje obraz na displeji. Druhý registruje priloženie iPhone k uchu a automaticky vypína displej, aby šetril batériu a zamedzil nechcenému ovládaniu uchom a tretí prispôsobuje jas obrazovky intenzite vonkajšieho svetla (ak je táto funkcia zapnutá).
1903 Adzhimushkaj
1903 Adzhimushkaj je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 9. mája 1972.
Ossas-Suhare
Ossas-Suhare je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jaroslav Dušek (novinár)
Jaroslav Dušek, značky: -jd-, -šek- (* 4. apríl 1924, Nové Zámky – † 17. júl 1985, Bratislava) bol slovenský novinár.
Redaktor denníka Smer v Banskej Bystrici. Autor tisícok správ, článkov a reportáží.
Anti
Anti alebo Antovia boli ľud neznámeho pôvodu vo východnej Európe.
Anti sídlili v 2.-3. storočí po Kr. severne od Azovského mora. V 4.-6. storočí sídlili už na strednom a dolnom Podneprí (až k Dnestru, Prutu a dolnému Dunaju). Spomína ich Jordanes (pozri nižšie), podľa ktorého v 4. storočí Antov a ich kráľa menom Boz aj so 70 náčelníkmi porazili Góti. Z obdobia prvej polovice 6. storočia o Antoch informuje Prokopius Cézarejský ktorý okrem iného píše, že Sklavíni (Slovania?) a Anti hovoria tou istou "barbarskou" rečou, žijú v rovnostárskom, demokratickom zriadení a obidve skupiny mali kedysi spoločný názov "sporoi" (Sporovia). Antov okrem toho opisuje ako nomádov, ktorí boli polonahí, bosí, mali kopije a štíty a uctievali boha blesku.
Z rokov 514 až 517 texty spomínajú spoločné útoky Slovanov, Bulharov a Antov na Byzantskú ríšu. Za Justiniána I. sa spomína aj samostatný útok Antov. Okolo roku 533 sa spomína krátka vojna medzi Slovanmi a Antami. V roku 545 sa Anti spojili s Byzantskou ríšou proti Bulharom, za čo za odmenu dostali mesto Tyras na Dnestri. V 6. storočí sa spomínajú už aj antské mená (Mezamir, Dabragez) a sú pôvodom slovanské.
Okolo polovice 6. storočia Jordanes (ktorý odkazuje na staršie zdroje - Plínia staršieho, Tacita a Ptolemaia) identifikuje Antov s Venedmi a Sklavínmi (Slovanmi?), keď píše: Jordanes v tom istom texte spomína, že jedna z pohrebných slávností nad Atilovým hrobom (5. stor.) bola "strava", čo je z dnešného pohľadu všeslovanský výraz.
V rokoch 558-560 Avari rozbili antský kmeňový zväz. V rokoch 577 - 583 Anti v spojenectve s Byzantskou ríšou donútili Slovanov ukončiť útoky na Byzanciu, v roku 584 však Anti opäť v spojenectve s Byzanciou odrážali avarsko-slovanské útoky na Byzanciu. V roku 602 poslali Avari proti Antom svoje vojsko. Ako útok dopadol nie je známe. Antov posledný raz spomína vojenský traktát "De militari scientia" z roku 612 po Kr, a to medzi etnikami, ktoré nemajú bielu kožu.
Názory na Antov
P. J. Šafárik, opierajúc sa o Jordana, považoval Venedov, a teda aj Antov, za Slovanov hovoriacich slovanským jazykom. Podľa ruského archeológa V. V. Sedova (koniec 70. rokov) sa Antovia okolo roku 300 po Kr. oddelili od Venedov, boli teda - podobne ako tvrdí Jordanes - pôvodne Venedmi. Podľa Trubačeva neboli Anti (ani Venedi) pôvodne slovanské etniká, ale etniká na periférii slovanského územia, ktorých názvy susedné národy iba sekundárne preniesli na Slovanov (Sklavínov).
Podľa archeologických nálezov skutočnosť, že lúčovité spony typu Martynovka sa šírili z Ukrajiny na Balkán, dokladá šírenie antských kmeňov na Balkán.
Upír
Upír alebo vampír môže byť:
Upír môže byť aj:
Vampír môže byť v zoológii nevhodne (bohemizmus) aj: príslušník čeľade listonosovité (lat. Phyllostomidae [často bez Desmodontinae], bohemizmus: vampírovité) ako aj rodové meno niektorých rodov z tejto čeľade (napr. rodov Glossophaga, Trachops, Phyllostomus)  , pozri pod listonosovité
S Cassiopeiae
S Cassiopeiae je premenná hviezda v súhvezdí Kasiopeja, je to tridsiata najväčšia známa hviezda.
Nannorrhops
Nannorrhops ritchiana je jediný zástupca rodu Nannorrhops z čeľade arekovité. Rastie v juhovýchodnej Ázii, od Arabského polostrova cez Irán a Afganistan až do Pakistanu a severozápadnej Indie (štát Kašmír). Vyskytuje sa až do nadmorskej výšky 1600 m. Patrí medzi najmrazuvzdornejšie palmy (až do -23 °C).
Trémoulet
Trémoulet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 91 obyvateľov (2009).