cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pont des Arts
thumb|Pohľad cez most na Institut de France Pont des Arts (Most umení) je most pre chodcov a cyklistov cez rieku Seinu v Paríži. Nazýva sa tiež Passerelle des Arts (Lávka umenia). Spája 1. obvod na pravom brehu, kde sa nachádza Louvre, a 6. obvod na ľavom, kde stojí Institut de France. Most bol pomenovaný podľa Louvru, ktorý sa počas Prvého cisárstva nazýval Palais des Arts (Palác umenia). Od roku 1975 je most historickou pamiatkou. V rokoch 1981 – 1984 musel byť z technických dôvodov prestavaný.
Dejiny
Pont des Arts bol postavený v rokoch 1801 – 1804 pre chodcov ako prvý železný most v Paríži. Pôvodne mal desať oblúkov, ale v roku 1852 pri rozširovaní nábrežia na ľavom brehu sa z dvoch oblúkov stal jeden. V roku 1975 bol most zaradený medzi historické pamiatky, ale už o rok neskôr bolo konštatované, že konštrukcia mosta je veľmi poškodená, čiastočne bombardovaním v rokoch 1918 a 1944 a tiež kolíziami s loďami v rokoch 1961 a 1970. Most bol preto v roku 1977 uzavretý, ale aj tak v roku 1979 došlo k závažnému poškodeniu mosta v dĺžke 60 metrov po náraze lode. Most bol opravený a prebudovaný v rokoch 1981 – 1984 a slávnostne otvorený vtedajším parížskym starostom Jacquesom Chiracom 27. júna 1984.
Architektúra
Inžinieri Louis-Alexandre de Cessart a Jacques Dillon navrhli most ako visutú záhradu s kvetinami, kvetináčmi a lavičkami. Súčasný most, ktorého obnovu urobil architekt Louis Arretche, rešpektuje pôvodnú podobu mosta. Došlo len k zníženiu počtu oblúkov o dva, aby sa zladil so susedným mostom Pont Neuf. Most má teraz sedem oblúkov. Kovová konštrukcia s drevenou palubou spočíva na kamenných pilieroch, celková dĺžka je 155 metrov a šírka 11 metrov.
Pont des Arts vo filme
Pre svoj vzhľad i výhľad na okolité pamätihodnosti sa most objavil v mnohých filmoch. Režisér Eugène Green natočil v roku 2004 film Le Pont des Arts, ktorý vypráva príbeh o neuskutočnenej láske medzi dvomi mladými ľuďmi, ktorí sa nikdy nestretnú. Film sa odohráva v rokoch 1979 – 1980, teda v čase poškodenia mostu.
Al-Bahr al-Ahmar
vpravo|náhľad|Poloha guvernorátu na mape Egypta Al-Bahr al-Ahmar ( - Guvernorát Červené more) je egyptský guvernorát. Nachádza sa vo východnej a juhovýchodnej časti krajiny medzi riekou Níl a Červeným morom. Tvorí časť južných hraníc Egypta so Sudánom. Jeho rozloha je 203 685 km², v roku 2004 tu žilo 185 526 obyvateľov. Hustota obyvateľstva bola vtedy 0,9 obyv./km². Hlavným mestom guvernorátu je známe turistické a rekreačné centrum Hurgada.
Sig Hansen
Sig Hansen, celým menom Sigurd Lille Hansen (* 28. apríl 1966, Seattle, Washington, USA) je kapitán americkej rybárskej lode FV Northwestern. Hansen účinkoval vo všetkých sériách dokumentárneho televízneho seriálu Nebezpečný lov (v orig. Deadliest Catch), ktorý sa vyrába pre televíznu stanicu Discovery Channel. Pre potreby natáčania vykonáva aj funkciu technického poradcu pre produkciu. left|thumb|FV Northwestern (vpravo) Hansen, jeden z mnohých ľudí zo Seattlu s nórskymi predkami, začal rybárčiť vo veku 14 rokov. Po ukončení strednej školy sa začal rybolovu venovať po celý rok, keď strávil 10 mesiacov do roka na Aljaške a v Beringovom mori. Príležitostne počas leta lovil v Nórsku makrely a tresky. Od svojich 22 rokov striedavo pôsobil na lodi FV Northwestern ako jej kapitán a vo veku 24 rokov sa ním stal na plný úväzok.
Počas rokov sa FV Northwestern stala jednou z najziskovejších rybárskych lodí v Beringovom mori, so skvelým záznamom na poli bezpečnosti práce. Posledné roky loví Sig Hansen spolu s jeho dvomi bratmi Edgarom a Normanom.
V apríli 2007 bol hosťom niekoľkých amerických talk show, kde robil promo seriálu Nebezpečný lov.
Sig Hansen je ženatý, má dve dcéry. Spolu so svojou rodinou býva v Seattli.
Koceľova ulica (Bratislava)
Koceľova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Ružinov. Nachádza sa v miestnej časti Nivy.
Vznikla v roku 1930 ako Bořivojova ulica, bola pomenovaná podľa českého kniežaťa Bořivoja I. (9. storočie). V roku 1943 získala terajší názov, podľa Koceľa, kniežaťa Blatenského kniežatstva, Bořivojovho súčasníka. Nachádzajú sa na nej prevažne 4- a 5- poschodové tehlové domy postavené v druhej polovici 20. storočia.
Priebeh
Ulica začína na križovatke s Bazovou ulicou, a pokračuje východným smerom. Postupne križuje Svätoplukovu, Kvačalovu a Rastislavovu. Vychádza z nej Nitrianska. Oproti Centrálnemu trhovisku napokon vyúsťuje do Miletičovej ulice.
Občianska vybavenosť
Na Koceľovej 26 sa nachádza Stredné odborné učilište pre sluchovo postihnutých, ktoré je jediným svojho druhu na západnom Slovensku. Okrem toho je na ulici už len viacero menších kancelárskych budov. Na adrese Koceľova 15 sídli Zväz slovenských vedeckotechnických spoločností.
Indo-grécke kráľovstvo
Indo-grécke kráľovstvo existovalo v severnej a severozápadnej časti Indického subkontinentu približne v rokoch 180 pred Kr.10 pred Kr., kedy v ňom vládlo postupne viac než tridsať helénskych kráľov, ktorí spolu často súperili. Kráľovstvo bolo založené potom, čo grécko-baktrijský kráľ Démétrios I. Baktrijský na začiatku 2. stor. pred Kr. vpadol na indické územie. Gréci sa v Indii usadili a časom sa od Grécko-baktrijského kráľovstva, ktorého centrom boli oblasti Baktrie, oddelili. Od tej doby pojem „Indogrécke kráľovstvo“ znázorňuje množstvo rôzných menších dynastických mestských štátov, ako napríklad Takšašíla, vo východnej časti pakistanského Pandžábu či Puškalávatí alebo v Sagale. Týmto mestám mohlo vládnuť mnoho vládnucich dynastií na základe Ptolemaiovej Geografie i zoznamov neskorších grécko-indických kráľov bola Theofila na juhu pravdepodobne sídlom satrapu, alebo kráľa.
Počas dvoch storočí grécko-indických kráľov sa miestni Gréci a Indovia zmiešali. Zmiešali sa aj ich jazyky staroveké grécke, hinduistické budhistické náboženské zvyky, čo sa odrazilo na archeologických pozostatkoch miest. Zdá sa, že indogrécki králi dosiahli nevídaného stupňa nábožensko-kultúrneho synkretizmu, ktorých dôsledky cítiť až do dnešných dní, najmä zo šírenia vplyvu grécko-budhistickej kultúry.
Indogréci ako politická entita zmizla v týchto oblastiach po nájazdoch Indoskýtov okolo roku 10 pred Kr., aj keď malé komunity Grékov pravdepodobne zostali v ďalších storočiach pod nadvládou Indopartov a Kušánov.
Grécka prítomnosť v Indii
Roku 303 pred Kr. viedol Seleukos I. Nikátor vojsko až k Indu, kde sa stretol s Čandraguptom. Stretnutie skončilo mierovou dohodou, ktorá bola tzv. epigamiou (Epigamia), čo znamenalo buď dynastické manželstvo, alebo nejakú dohodu o vzájomnom zväzku medzi Indmi a Grékmi. Podľa tejto dohody Seleukos prenechal severovýchodne teritória Alexandrovej ríše Čandraguptovi možno až k oblasti Arachózie. Na oplátku Seleukos získal päťsto vojnových slonov, ktorí potom zohrali kľúčovú rolu v Seleukovom víťazstve v bitke pri Ipse.
Niektorí Gréci, medzi nimi napríklad historik Megasthenes nasledovaný Deimachom a Dionysiom, boli odoslaní na Čandraguptov dvor. Obaja vládci rovnako pokračovali vo vzájomnom obdarovávaní sa. thumb|left|bilingválny [[Ašókove edikty|Ašókov skalný nápis z Kandaháru písaný grécky a aramejsky]]
Grécka populácia, ktorá sa na severe Indie usadila, zostala pod maurijskou vládou. Čandraguptov vnuk Ašóka, ktorý prijal budhizmus, začal s jeho šírením pomocou skalných nápisov, z ktorých sú niektoré napísané grécky, z čoho sa dá predpokladať, že časť Grékov v Ašókovej ríši prijala budhizmus: „Tu, v kráľovskej moci medzi Grékmi, Kambódžanmi, Nábhakovmi, Nábhapamkitmi, Bhódžhokmi, Pitinikmi, Ándhrapradéšanmi a Palidmi, tu všade ľudia nasledujú v dharme bohom milého (myslené Ašóku).“...13. skalný Ašókov edikt (S. Dhammika).
V trinástom edikte Ašóka tvrdí, že odoslal budhistických vyslancov ku gréckym vládcom do všetkých helénskych ríš až k Stredozemnému moru. Dvanásty edikt hovorí, že na ich územiach vyvinul prírodnú medicínu k prospechu ľudí i zvierat. Zdá sa, že Gréci zohrali v Indii pri šírení budhizmu nemalú úlohu. Niektorí z Ašókových vyslancov, napríklad Grék Dharmarakšita je v pálijských prameňoch opisovaný ako vodcovská osoba gréckych budhistických mníchov aktívnym proselytikom. Predpokladá sa, že Gréci sa tiež podieľali na sochárskej tvorbe Ašókových stĺpov a vôbec na všeobecnom rozkvete maurijskeho umenia.
Roku 206 pred Kr. tiahla seleukovská armáda pod velením Antiocha III. znovu do Indie, kde Antiochos prijal vojnové slony a iné dary od kráľa Sofagaséna:
Grécka vláda v Baktrii
thumb|Grécko-baktrijská socha, Ai Khanoum, 2. stor. pred Kr.
Alexander neďaleko Baktrie založil niekoľko kolónií. Po jeho smrti roku 323 pred Kr. sa Baktria stala jednou zo satrapií Seleukovskej ríše. Okolo roku 250 pred Kr. sa jeden zo satrapov Diodotos I. Seleukovcom vzoprel a prehlásil sa za kráľa Grécko-baktrijského kráľovstva. Diodotov syn Diodotos II. bol následne zvrhnutý Euthydémom I., ktorý položil základ dynastie Euthydémovcov. V dobe Maurijskej ríše sa v Grécko-baktrijskom kráľovstve stále držal silný vplyv helénistickej kultúry, ako to dokazujú archeologické vykopávky v Ai-Khanoumu.
Gréci v Baktrii tak zostali s Gréckom v blízkom kontakte i v dobe Maurijskej ríše. Maurijská dynastia bola okolo roku 185 pred Kr. zvrhnutá a vlády sa ujala dynastia Šungov. Ich zakladateľom bol Pušjamitra Šunga, ktorý zavraždil posledného maurijského kráľa Brhadratu. Podľa niektorých budhistických textov, ako je Ašókavadana, zaujal Pušjamitra voči budhizmu nepriateľský postoj a budhistov údajne dokonca prenasledoval. Mnohé budhistické kláštory, ako tie v Nálande, Bódhgaji, Sarnáthe či Mathure, mali byť pretvorené na chrámy hinduhistické. Podľa niektorých historikov ako napr. Étienne Lamotteho či Romila Thapara sú budhistické zdroje z tejto doby zaoberajúcimi sa o prenasledovaní budhistov prehnané. Baktrijská ríša bola dôležitou križovatkou obchodu hodvábnej cesty. Hodváb, keramika, porcelán, umelecké motívy, amulety, ingoty kovov, drahocenné látky, drahokamy ako zafír, spinel, rubín, nefrit, lapis lazuli, cenné kremene, hindukúšsky smaragd, zlato, náuky a idey prúdili cez toto územie na všetky strany vtedajšieho sveta. .
Démétrios I.
náhľad|Démétrios na dobovej minci so sloniou prilbou, symbolizujúcou jeho dobyvačné výpravy do Indie Keď dynastiu Maurjov nahradila okolo roku 185 pred Kr. dynastia Šungov, armáda Démétria prvého, syna Euthydéma I., vpadla na územie Indie a zmocnila sa Archózie, Gedrózie, Sindhu a Pandžábu. Potom Démétrios I. tiahol proti Patáliputre, hlavnému mestu Šungov. Mezitým bol v Baktrii Eukratidom zosadený z trónu Démétriov brat Antimachos I., čím skončila vláda dynastie Euthydémovcov a vojenské ťaženie v Indii bolo vážne narušené. Démétrios sa rozhodol upustiť od zámeru dobyť územie dynastie Šungov a obrátil sa na Baktriu. Pri pokuse o navrátenie vlády do rúk Euthydémovcov bol v roku 170 pred Kr. Démétrios porazený a zabitý. V Arachózii i kábulskom údolí boli objavené mince z jeho doby, na ktorých býva Démétrios zobrazený v slonej prilbe, ktorá má pripomínať jeho dobytie Indie.
Doba po Démétriovi
Po Démétriovej smrti sa krajina rozpadla na niekoľko menších kráľovstiev, ktoré spolu súperili o moc. Na východe tak vzniklo kráľovstvo, ktoré sa rozkladalo prevažne na indickom území, ktorého kráľ Apollódotos I. sa tak stal prvým kráľom Indo-gréckeho kráľovstva nezávislým na Baktrii. Z jeho doby sa dochovalo veľké množstvo numizmatického materiálu. Po Apollódotovi či prípadne súbežne s ním vládol Antimachos II., pravdepodobne syn baktrijského kráľa Antimacha I.
Ďalším významným panovníkom Indo-gréckeho kráľovstva sa stal Menandros I. (okolo 165 – 155 pred Kr.), známy z indických zdrojov ako Milinda, ktorého mince boli objavené dokonca až vo východnom Pandžábe. Menandros pravdepodobne začal druhú vlnu dobyvačných výprav. Podľa autora Apollódora, ktorý je citovaný v diele Strabóna, sa vtedajšie územie Indo-gréckehoho kráľovstva rozprestieralo na území Sindhu a Gudžarátu. Podľa archeologických nálezov sa však dá potvrdiť rozsah ríše od kábulskeho údolia k východnému Pandžábu a pokiaľ Gréci obývali územie i mimo týchto regiónov, bolo to len na krátku dobu. Menandros bol asi najvýznamnejší z indo-gréckych kráľov. Významne rozšíril územie ríše a jeho mince boli objavené na mnohých miestach. V dobe Menandrovej vlády sa skončili územné expanzie Indo-gréckeho kráľovstva.
Západné i indické zdroje hovoria tiež o tom, že je možné, že sa Indo-Gréci zmocnili Patáliputry, sídelného mesta Šungov. Pokiaľ áno, nebolo by to nadlho kvôli vojnám na vlastnom území Indo-Grékov.
Úpadok
Od 2. storočia pred Kr. začali na územie Baktrie prenikať zo severu Skýti a neskôr Jue-č'ovia. Tieto kmene postupne Grékov úplne vytlačili. Parti zohrali tiež hlavnú rolu pri páde Baktrijského kráľovstva.
Menandros dosiahol silné postavenie a jeho nástupcovia už nevládli takou pevnou rukou ako on. Indo-grécke kráľovstvo, z časti chránené pohorím Hindukúšu, bolo relatívne chránené pred inváziou severných kmeňov, ale stále ju sužovali občianske vojny medzi Grékmi. Oslabené Indo-grécke kráľovstvo tak zanedlho podľahlo skýtskej invázii. Posledné územie, ktoré ovládal grécky vládca (Hermaios), bolo dobyté v prvej polovici 1. storočia.
Champagne-Mouton
Champagne-Mouton môže byť:
Zriadenie
Zriadenie môže byť:
Adrian Mannarino
Adrian Mannarino (* 29. jún 1988) je súčasný francúzsky profesionálny tenista.
Amiši
náhľad|vpravo|Rodina Amišov v Niagara Falls. Amiši alebo staršie Amišovia sú nábožensko-etnická skupina žijúca zväčša v USA a v Kanade. Nábožensky ide o kresťanov anabaptistického smerovania. Život Amišov je založený na odmietaní mnohých výdobytkov moderného životného štýlu a snahe pridŕžať sa zvyklostí a technológií, ktoré boli pre západnú civilizáciu typické aj viac než sto rokov dozadu.
Generátor náhodných čísiel
Generátor náhodných čísel je zariadenie alebo procedúra, ktorá generuje čísla ktoré naozaj sú alebo len pripomínajú náhodné čísla.
Amiši
Pravidlá života sú v každej komunite Amišov iné, ale najčastejšie ide o tieto obmedzenia:
Generátor náhodných čísiel
Úvod
Jedna z najdôležitejších metodológií k riešeniu problémov v operačnom výskume, numerickej analýze, rôznych simuláciách, rozhodovaní, počítačovej grafike, kryptológií, dátovej komunikácií, internet bankingu a štatistike je nasadenie experimentov, či postupov založených na náhode. Príkladom z histórie je Archimedes zo Syrakúz, ktorý sa takto pokúšal aproximovať hodnotu π.
Metóda náhodných experimentov prešla od roku 1940 rýchlym vývojom vpred. Obrovský rozmach počítačov a nárast výpočtových kapacít, dovolil generovanie skutočne veľkého množstva vysokých náhodných čísel. Na začiatku sa nová metóda používala hlavne na riešenie problémov, ktoré boli spojené s jadrovými elektrárňami a vývojom atómovej bomby v projekte Manhattan. Čoskoro sa ale zistilo, že tieto metódy sa hodia aj na riešenie veľkého množstva ekonomických, matematických a fyzikálnych problémov.
Amiši
Odmietanie elektrickej energie je často kompenzované používaním benzínu, ktorý "povolený" je. Dôležité je to najmä pre chod píl na drevo, pretože drevo sa stále používa ako dominantný stavebný materiál. Amiši - najmä ženy - v odeve často vynechávajú gombíky. Namiesto nich sa používajú obyčajné alebo spínacie špendlíky. Príčina tohoto zvyku tkvie v odpore voči vojne a militarizmu. Gombíky sú pre Amišov symbolom vojenských uniforiem, ktoré zvykli mať veľký počet veľkých gombíkov.
Generátor náhodných čísiel
Úvod
John Von Neuman, ktorý sa považuje za otca myšlienky, nazval tieto metódy Monte Carlo.
Rozdelenie generátorov náhodných čísel
Hardwarové generátory založené na snímaní fyzikálneho deja, inak sa označujú ako TRNG (True Random Number Generator) – generátory skutočne náhodných čísel. Z televízie napríklad poznáme zariadenie na žrebovanie čísel športky.
Tabuľky náhodných čísel
(Pri preklade do slovenčiny vznikajú nepresnosti, preto sa odporúča používať výrazy TRNG a PRNG.)
TRNG (True Random Number Generator)
Hlavná výhoda TRNG je nemožnosť predpovedať, alebo odhadnúť generovanú postupnosť. Generátor je neperiodický a vyznačuje sa zložitejšou štruktúrou. Pri získavaní náhodných čísel musíme počítať s hardwarovým zdržaním.
PRNG (Pseudo-Random Number Generator)
Medzi hlavné výhody PRNG patrí jednoduchosť a rýchlosť. Nevýhodou je, že po určitom čase bude generátor poskytovať rovnaké výstupy. Preto pri jeho konštrukcii prevláda snaha o čo najväčšie predĺženie tejto periódy, ideálne na nekonečne dlho. Neutrálnou vlastnosťou je schopnosť generátora poskytovať rovnaké výstupy z rovnakého počiatočného vstupu. (tzv.seed). Táto jeho schopnosť sa napríklad využíva, ak chceme meniť parametre simulácie, v ktorej požadujeme rovnaké vstupné dáta.
Generátory TRNG (prirodzene náhodných čísel)
môžeme získať priradením číselnej hodnoty fyzikálnemu javu, alebo stavu fyzikálneho systému, či fyzikálnej veličiny v danom okamihu nám môže poskytnúť vhodný zdroj náhodných čísel. Je potrebné vybrať taký fyzikálny jav, u ktorého sa predpokladá náhodné správanie.
Napríklad rôzne druhy radiácie :
Generátor založený na využití šumu
Za zdroj náhodných dát možno považovať sústavu, ktorá sa skladá z telefónnej linky alebo tranzistoru, na ktorých vzniká rádiový šum a určitého signálneho zariadenia. Toto zariadenie je schopné registrovať udalosti, kedy šum prekročí predom stanovenú kritickú hranicu c. Po dobu na začiatku presne stanoveného času Δt. Pri prekročení kritickej hranice šumu zapíšeme 1, v opačnom prípade 0. Týchto zariadení môžeme mať niekoľko v paralelnom zapojení. Pri správnom výbere času t a hranice c, môžeme získať náhodné číslo o veľkosti k bitov v rovnomernom rozložení {0,1}.
Generátor založený na využití gama žiarenia
Iným zdrojom prirodzene náhodných čísel je prístroj, ktorý je založený na náhodnom emitovaní gama častíc.
Skladá sa z :
Určitá časť emitovaných gama častíc od prvého signálu časového spínača až po druhý signál je registrovaná prým detektorom gama častíc.
Od druhého k tretiemu časovému signálu sú emitované častice zachytené druhým detektorom.
Od tretieho signálu k štvrtému sú častice zachytené na treťom detektore atď. až po X.
Signál registrovaný i-tym detektorom označím Si, za určitý časový okamih Δt. Celá procedúra je trikrát zopakovaná a je vygenerované číslo Sii a Siii. Posledný (najmenej signifikantný) bit získaný z binárneho zápisu súčtu Si+Sii+Siii je v tomto prípade považovaný za náhodný bit. Potom tento spôsob ponúka X náhodných bitov v jednom kroku v čase 3Δt.
Využitie náhodných udalostí vo vesmíre
Z pohľadu generovania náhodných čísel je zaujímavý projekt spoločnosti Yuzoz. Tá sa v minulosti pripravovala na spustenie služby generovania náhodných čísel s využitím náhodných úkazov vo vesmíre. Podľa slov zakladateľa Jeff Manbera, za zdroj dát by mali slúžiť údaje o solárnej aktivite, kozmickom prúdení. Projekt počítal s komerčným využitím. V súčasnosti je projekt už zastavený.
Kongruenčný generátor
pseudonáhodné čísla sú generované algoritmom v digitálnych počítačoch. Získané čísla sú kompletne deterministické, pretože sú generované na základe algoritmu a hodnoty nejakého parametru, s možnosťou výberu počiatočnej hodnoty, ktorá determinuje celú sekvenciu. V praxi nás uspokojí skutočnosť, že tieto čísla vyzerajú ako by boli z náhodného zdroja.
Lineárny kongruenčný generátor
hodnoty sú generované pomocou vzťahu
xn = (axn-1+c) mod m kde operácia mod je zvyšok po celočíselnom delení, a, c, m sú konštanty. Počiatočná hodnota x0 sa nazýva seed (semienko - násada do generátora).
Skladaním aritmetických výstupov z niekoľkých generátorov
zn = (xn + yn) mod m kde xn resp. yn sú výstupy z pôvodných generátorov. Vhodné je voliť nesúdeliteľné veľkosti periód jednotlivých generátorov.
Premiešavanie (shuffling)
Metóda na dodatočné zlepšenie vlastnosti generátora pseudonáhodných čísel. Je založená na využití existujúceho generátora, ktorý pre premiešavací algoritmus generuje semienka (seeds) a mení tak poradie vstupných hodnôt. Existuje niekoľko modifikácií tejto metódy. Prvých k hodnôt uložíme do poľa a (k+1)-tu hodnotu do pomocnej premennej idx. Výstupné hodnoty potom generujeme v dvoch krokoch nasledovne:
Zadný potok (prítok Olšavy)
Prameň
Pramení vo Volovských vrchoch, v podcelku Kojšovská hoľa, na juhojuhozápadnom úbočí Lazov (771,6 m n. m.) v lokalite Rinolta, v nadmorskej výške približne 530 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu juhojuhozápadným smerom katastrálnym územím obce Poproč, následne vteká do Košickej kotliny, do podcelku Medzevská pahorkatina, kde sa v lokalite Brezinky stáča juhojuhovýchodným smerom. Ďalej preteká územím západne od Poproče, neďaleko miestneho poľnohospodárskeho družstva priberá ľavostranný prítok (2,6 km) z južného svahu Lazov, potom sa na dvoch krátkych úsekoch rozvetvuje na dve ramená a opäť zľava priberá prítok (2,3 km) z lokality Rúbanisko (miestne nazývaný Hankov jarok), ktorý severojužným smerom tečie intravilánom Poproče. Na dolnom toku už tečie katastrálnym územím obce Jasov, stáča sa na juh a na severnom okraji intravilánu tejto obce ústi v nadmorskej výške cca 268 m n. m. do Olšavy.
Kisvásárhely
Kisvásárhely (slov. Malé Trhovište) je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Zalaszentgrót.
Má rozlohu 435 ha a žije tu 52 obyvateľov (2007).
Losangelské metro
80px|left thumb|right|Súprava metra na linke B náhľad|Súprava ľahkej železnice na linke Cnáhľad|Mapa metra (červená a fialová), električiek (tmavomodrá, zelená, svetlomodrá, ružová a žltá) a autobusov (oranžová a sivá)Metro v americkom Los Angeles je systém podzemnej železnice (metra) a nadzemnej, ľahkej železnice. Metro je prevádzkované spoločnosťou LACMTA a slúži obyvateľom okresu Los Angeles. Prvá dráha, modrá linka (dnes linka A), bola otvorená v roku 1990. Prvé metro, červená linka (dnes linka B), bolo otvorené v roku 1993. Metru sa hovorí „America's best“, čo svedčí o jeho výbornej kvalite. Je to deviate najpoužívanejšie metro v USA. Od 90. rokov 20. storočia bolo v Los Angeles postavených viac ako 172 kilometrov metra a ľahkej železnice.
Metro
█ B (Červená) - Dlhá 23,7 km, začína na železničnej stanici Union Station a končí v North Hollywoode. Táto podzemná železnica bola otvorená v roku 1993 ako prvá v Los Angeles. Do roku 2000 bola predĺžená do North Hollywoodu.
█ D (Fialová) - Kratšie a novšie metro otvorené medzi rokmi 1993 a 1996 s dĺžkou 10,3 km, začína rovnako ako červená linka na stanici Union Station, vedie s ňou súbežne cez centrum, západne od centra sa oddeľuje a končí v Koreatowne. V súčasnosti je vo výstavbe predĺženie západne smerom na Westwood, pričom by mal byť celý úsek otvorený pred letnými olympijskými hrami v roku 2028.
Ľahká železnica
█ A (Modrá) - Začína v centre mesta a ide južne až po centrum Long Beach. Dlhá 34,4 km, bola otvorená v roku 1990 ako prvá vnútromestská železnica v LA po zániku pôvodných električiek v 60. rokoch 20. storočia.
█ C (Zelená) - Premáva medzi mestami Redondo Beach a Norwalk. Je dlhá 31,4 km a bola otvorená v roku 1995.
█ E (Expo) - Rovnako ako linka A začína v centre Los Angeles a potom jazdí západne smerom na centrum Santa Monica. Je dlhá 21,1 km. Otvorená bola v roku 2012 do Culver City, v roku 2016 bol otvorený zvyšok do Santa Monica.
Malé Vozokany
Malé Vozokany sú obec na Slovensku v okrese Zlaté Moravce.
Dejiny
Najstaršie stopy osídlenia sú z obdobia mladšej doby kamennej. Z lokality Diely pochádzajú viaceré nálezy, ktoré sa zachovali v súkromnej zbierke rodiny Botkovcov. K najvýznamnejším patrí nález hlinenej sošky ľudskej postavy, ktorá oboma rukami drží pred sebou nádobu. Je unikátom nielen na Slovensku, ale aj v celéj stredoeurópskej oblasti. Ide o zobrazenie ženy – Venuše, predstaviteľky matriarchálnych kultov.
Prvá písomná zmienka je z čias panovania Ondreja II. z roku 1209, kde je uvedený názov obce Wezeken. Obec patrila niekoľkým zemepánom. Poslednými rodinami boli Bacskádyovci a Botkovci. V roku 1904 bola na miestnom cintoríne postavená neogotická hrobka rodiny Botkovej. V rodinnej hrobke je pochovaných šesť členov rodiny. Posledným bol v roku 1993 Teodor von Botka de Széplak et Szánto. Tento venoval obci 105 portrétov prevažne obyvateľov obce, alebo zamestnancov na panstve zo začiatku 20. storočia, ktoré sám maľoval.
V roku 1652 v dňoch 26. – 27. augusta bola na veľkovozokanskom poli bitka medzi Turkami vedenými ostrihomským begom Kara Mustafom a vojskom vedeným Adamom Forgáčom, ktorému prišli na pomoc štyria Eszterházyovci - Ladislav, František, Tomáš a Gašpar. Forgáčovské vojsko pozostávalo z 1 000 jazdcov a 300 pešiakov, ktorí boli naverbovaní z okolia. Mustafa mal 4 000 vojakov. Bitku rozhodli obyvatelia Vozokán a okolitých obcí, ktorí sekerami, cepami a vidlami napadli Turkov. V boji z tureckej strany padlo 17 popredných veliteľov a vyše 800 Turkov.Z kresťanov okrem štyroch Eszterházyovcov padlo 48 bojovníkov. V roku 1734 dal Imrich Eszterházy, ostrihomský veľprepošt, na mieste bojiska s Turkami, kde zahynuli Eszterházyovci, vystaviť obelisk.
Symboly obce
Obecný symbol sa zachoval na pečatidle z roku 1820. Znázorňuje ho červený štít, v ktorom je presne podľa pečatidla umiestnená strieborná, alebo biela útka, lemeš a čerieslo.
Villefagnan
Villefagnan môže byť:
Bué
Bué je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kafr aš-Šajch (guvernorát)
right|thumb|Poloha guvernorátu na mape Egypta Kafr aš-Šajch ( Muháfada Kafr aš-Šajch, egyptská výslovnosť Kafr eš-Šéch) je egyptský guvernorát, nachádza sa na severe krajiny pozdĺž západnej vetvy Nílu. Kedysi býval súčasťou guvernorátu Al-Garbíja, dnes sa tu nachádzajú významné strediská priemyslu. Spracúva sa tu bavlna, ryža a ryby. Nachádza sa tu aj významná univerzita. Hlavné mesto guvernorátu je Kafr aš-Šajch.
Oscar Wilde
Oscar Wilde, celým menom Oscar Fingal O'Flahertie Wills Wilde (* 16. október 1854, Dublin, Írsko – † 30. november 1900, Paríž, Francúzsko), bol írsky dramatik, prozaik a básnik. Písal hlavne divadelné hry a je autorom jedného románu Portrét Doriana Graya. Z divadelných hier napísal napríklad Vejár Lady Windermerovej a Ideálny manžel. Je autorom obrovského množstva aforizmov.
Život
Začiatkom 80. rokov 19. storočia dotiahol svoje myšlienky o nadvláde umenia k dokonalosti v sérií dialógov a esejí. Témy úpadku, dvojakosti a krásy začlenil do svojej novely Portrét Doriana Graya (1890). Estetické detaily skombinované s väčšími sociálnymi problémami predstavil Wilde v dráme Salome (1891), ktorú napísal v Paríži, ale bola zamietnutá. To ale Wildea neodradilo a začiatkom 1890. rokov napísal štyri spoločenské komédie, ktoré z neho spravili jedného z najúspešnejších scenáristov neskorého viktoriánskeho obdobia v Londýne.
V časoch svojej najväčšej popularity a úspechu, zatiaľ čo sa jeho majstrovské dielo, Aké dôležité je mať Filipa (1895), stále hralo v Londýne, zažaloval Wilde otca svojho milenca, lorda Alfreda Douglasa, za nactiutŕhanie. Po sérií súdnych procesov bol Wilde odsúdený za "obscénnosť", spolu s ďalšími mužmi, na 2 roky väzenia, pripútaný k tvrdej práci. Vo väzení napísal De Profundis (napísané v roku 1897, vydané v roku 1905), dlhý list, ktorý opisuje jeho duchovnú cestu počas súdnych procesov. Po prepustení z väzenia okamžite odcestoval z krajiny do Francúzska a do Británie ani Írska sa už nikdy nevrátil. Tu napísal svoje posledné dielo, Balada o žalári v Readingu (1898), dlhú báseň opisujúcu krutý väzenský život. Zomrel v biede vo veku 46 rokov v Paríži.
Oscar Wilde sa s literatúrou stretával od útleho detstva. Jeho matka písala poéziu pod pseudonymom Speranza. Spisovateľom bol aj jej strýko Charles Maturin. Wilde prejavil nadanie pomerne skoro. Už ako 17-ročný získal štipendium na Trinity College v Dubline. Dokázal sa tam presadiť natoľko, že v štúdiách pokračoval na Oxforde. Ešte počas štúdia napísal báseň Ravenna. Po ukončení štúdii sa presťahoval do Londýna a precestoval aj USA.
Pár mesiacov pred dovŕšením 30 rokov sa oženil s Constance Lloydovou a mal s ňou dve deti. V rokoch 1887 až 1889 pracoval pre dámsky časopis World magazine.
Homosexualita Wildovi značne zasiahla do života. Jeho sexuálna orientácia mu pomohla šokovať dielom Portrét Doriana Graya, ale spôsobila mu aj veľa trápenia. V roku 1891 sa stretol s lordom Alfredom Douglasom a stali sa milencami. Ich vzťah trval až do roku 1894, keď ho lord Alfred opustil. Wilda v tej dobe utešoval iný spisovateľ – André Gide. Lord Alfred z jeho života však nezmizol. V roku 1895 Wilda nahovoril, aby podal žalobu za urážku na cti na markíza z Queensberry. Narazil však na protivníka, ktorý mal dobré spoločenské postavenie. Hoci Wilde žalobu stiahol, markíz ho nechal zatknúť a polícia ho obvinila z „obscénnosti“, čo v tých časoch bol eufemizmus pre homosexualitu. Spoločenský škandál ho zruinoval. Prišiel o manželku, ktorá sa s ním rozviedla, aj o peniaze. Život po dvojročnom pobyte vo väzení už bol radikálne iný. Wilde sa snažil skúsenosti z väzenia využiť pri písaní Balady o žalári v Readingu, ale išlo len o poslednú iskru tvorivosti. Zvyšok života prežil Wilde v biede. Bez peňazí cestoval po Európe, býval v lacných hoteloch a nepredstavoval sa vlastným menom.
V roku 1900 dostal chronický zápal ucha, ktorý prešiel do zápalu mozgových blán. 30. novembra v parížskom Hoteli d'Alsace vo veku 46 rokov Oscar Wilde zomrel. Na náklady jeho bývalého milenca lorda Alfreda ho pochovali, v roku 1909 jeho pozostatky premiestnili na cintorín Père-Lachaise.
Zručnosť
Zručnosť (tiež spôsobilosť, obratnosť) je zbehlosť, obratnosť, pri intelektuálnej činnosti; nadobudnutá pohotovosť správne, čo najrýchlejšie a s čo najmenšou námahou vykonávať určitú činnosť na základe osvojených vedomostí a predchádzajúcej praktickej činnosti.
Majstrovstvá sveta vo futbale 1998 – Finále
Na Majstrovstvách sveta 1998 sa konalo finále 12. júla a stretli sa v ňom 🇧🇷 a domáce 🇫🇷. Hralo sa na štadióne Stade de France v Saint-Denis v Paríži. Zápas skončil 3-0 pre Francúzsko, čím sa stalo siedmou krajinou na svete, ktorá získala titul Majstrov sveta.
Van der Graaf Generator
Charakteristické črty
thumb|Logotip skupine Ich hudba býva radená do oblasti art-rocku alebo progresívneho rocku, ale nahrávky sa vyznačujú temnejšou atmosférou než albumy iných hudobníkov z týchto žánrov. Vedúcou osobnosťou skupiny je spevák, textár a výhradný autor repertoáru skupiny, Peter Hammill. Signifikantnú úlohu mal tiež saxofonista, David Jackson, ktorého elektronicky modifikované nástroje vytvárali typický zvuk skupiny.
História
Kapela bola založená roku 1967, bola aktívna do roku 1972. Neskôr, po slabej podpore nahrávacej spoločnosti sa skupina na tri roky rozišla. Pokračovala v kariére medzzi rokmi 1975 – 1978. Následne sa Peter Hamill vydal na sólovú dráhu. K ďalšiemu obnoveniu kapely Van der Graaf Generator došlo až roku 2005. V septembri 2006 bol ohlásený odchod Davida Jacksona zo skupiny a odvtedy hrajú ako trio.
Sawhádž
Sawhádž (سوهاج, egyptská výslovnosť Sóhág/Sóhádž, niekedy sa prepisuje ako Suhadž) môže byť:
Saul Bass
Saul Bass (* 8. máj 1920, New York, New York, USA – † 25. apríl 1996, Los Angeles, Kalifornia, Spojené štáty) bol americký grafický dizajnér. Podieľal sa na tvorbe viacerých oscarových filmov. Spolupracoval so známymi filmovými režisérmi, vrátane Alfreda Hitchcocka, Otta Premingera, Billyho Wildera, Stanleyho Kubricka a Martina Scorseseho.
Montfort-le-Gesnois (obec)
Montfort-le-Gesnois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Menoitios
Menoitios môže byť:
Laffaux
Laffaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Menoetius
Menoetius môže byť:
Franco Ferreiro
Franco Ferreiro (* 1. júl 1984) je bývalý brazílsky profesionálny tenista. Na challenger turnajoch rebríčka ATP získal šestnásť titulov v štvorhre.
Kozmadombja
Kozmadombja je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Lenti.
Má rozlohu 763 ha a žije tu 58 obyvateľov (2007).
Castelnau-de-Montmiral
Castelnau-de-Montmiral môže byť:
Zúfalstvo
Zúfalstvo je extrémne vyhranený stav citovej dezorientácie, deštrukcie a beznádeje, charakterizovaný stratou vôle a takmer úplnou stratou konzistentného/rozumného uvažovania a voľných aktivít. V patologickej podobe môže viesť k samodeštrukcii jedinca.
Podľa Viktora Frankla je zúfalstvo utrpenie bez zmyslu.
Winchesterská katedrála
náhľad|Winchesterská katedrála náhľad|[[Pôdorys plánov z roku 1911]] Winchesterská katedrála je jedna z najväčších katedrál Anglicka, s najdlhšou hlavnou chrámovou loďou medzi gotickými katedrálami v Európe, zasvätená Najsvätejšej Trojici, Svätému Petrovi, Svätému Pavlovi a Svätému Swithunovi. Je sídlom Winchesterskej diecézy.
História výstavby
Stavba prvej katedrály začala v roku 642 v bezprostrednom susedstve miesta, kde stojí súčasná katedrála. Svätého Swithuna, jedného z prvých biskupov Winchesterskej diecézy pochovali neďaleko tejto stavby, neskôr boli jeho pozostatky premiestnené do katedrály a po výstavbe súčasnej katedrály do nej. Pôvodnú stavbu bola zbúraná v roku 1093.
Stavba novej katedrály bola začatá v roku 1079 a 8. apríla 1093 sa mnísi presťahovali, za účasti takmer všetkých anglických biskupov, do novej budovy. Najstaršou časťou súčasnej stavby je krypta z 11. storočia. Je tu pochovaný Viliam Ryšavý, syn Viliama Dobyvateľa, zabitý nešťastnou náhodou pri love v neďalekom New Forest. V roku 1202 bola začatá stavba štvorcovej hlavnej veže. Nahradila pôvodnú vežu, ktorá sa zrútila vplyvom nestability základov uložených v nestabilnom podloží.
Dostavby pokračovali i v neskoršom období. V 14. storočí prešla hlavná chrámová loď prestavbou a v 15. storočí bola postavená ubytovňa pre veľké množstvo pútnikov k hrobu Svätého Swithuna. Benediktínske priorstvo bolo zrušené v roku 1539, kláštor a kapitula boli zrúcané, ale katedrály sa rušenie anglických kláštorov nedotklo.
V rokoch 1905 až 1912 prebiehala, pod vedením T. G. Jacksona, obnova katedrály, ktorá zahŕňala aj známu záchranu budovy pred zrútením. Niektoré podmáčané základy pod južným a východným múrom vystužil potápač William Walker, ktorý stabilizoval základy viac než 25000 betónovými vakmi, 115 000 betónovými blokmi a 900 000 tehlami. Pracoval šesť hodín denne v rokoch 1906 až 1912 v úplnej tme v úrovni pod zemou a jeho akcia je považovaná za hlavný dôvod záchrany katedrály.
V súčasnosti je katedrála atraktívna pre priaznivcov Jane Austenovej, ktorá zomrela vo Winchesteri a je pochovaná v severnej bočnej lodi. Kaplnka Zjavenia pána je zaujímavá mozaikovými oknami, ktoré navrhol Edward Burne-Jones. V katedrále sa nachádza aj jediná diatonická zostava 14 zvonov na svete s najťažším zvonom s hmotnosťou 1,83 ton.
Cordes-sur-Ciel
Cordes-sur-Ciel môže byť:
Sawhádž (guvernorát)
thumb|Poloha guvernorátu Sawhádž. Sawhádž (, egyptská výslovnosť Sóhág, niekedy sa prepisuje ako Suhadž) je jeden z egyptských guvernorátov. Jeho hlavné mesto sa takisto volá Sawhádž. Nachádza sa v južnej časti krajiny pozdĺž údolia rieky Níl.
Gaillac
Gaillac môže byť:
Mitre
Mitre môže byť:
Zadný potok (prítok Turne)
Zadný potok je potok v západnej časti regiónu Turňa, na území okresu Rožňava. Je to ľavostranný prítok Turne, meria 2,1 km a je tokom VI. rádu.
Tečie v Slovenskom krase, kde pramení v podcelku Silická planina, vyteká z vyvieračky Zadný prameň na východnom svahu Fabiánky (632,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 515 m n. m. Najprv tečie juhojuhovýchodným smerom, potom prechodne smerom na juh a obteká Malú Melu (608,0 m n. m.) na pravom brehu. Následne sa stáča na juhozápad, podteká cestu III. triedy Silica - Silická Jablonica, znovu tečie severojužným smerom a sprava priberá prítok z juhozápadného svahu Malej Mely. Napokon sa oblúkom stáča na juhovýchod a na katastrálnom území obce Silica, východojuhovýchodne od nej, ústi v nadmorskej výške cca 307 m n. m. do Turne. Je to prvý prítok Turne.
Lisle-sur-Tarn
Lisle-sur-Tarn môže byť:
Strání
Strání je obec v Česku v okrese Uherské Hradiště v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 655 obyvateľov, z toho 1 783 mužov a 1 872 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,9 roka (muži 39,4 roka, ženy 42,4 roka).
Bussy (Cher)
Bussy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
MS
MS môže byť:
Ms môže byť:
Monestiés
Monestiés môže byť:
Kustánszeg
Kustánszeg je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Zalaegerszeg.
Má rozlohu 1142 ha a žije tu 540 obyvateľov (2007).
Slovenská astronomická spoločnosť
Slovenská astronomická spoločnosť pri SAV je dobrovoľná výberová vedecká spoločnosť združujúca vedeckých, odborných, ale aj amatérskych pracovníkov v oblasti astronómie a príbuzných vied.
Spoločnosť vznikla v roku 1959 a za svoje poslanie si vzala rozširovanie poznatkov, získaných vedeckým výskumom v danej oblasti, ako aj organizovanie národných i medzinárodných konferencií, seminárov, vedeckých sympózií, ale aj vedeckých i populárno-vedeckých prednášok. Najvyšším orgánom je zjazd, ktorý sa schádza raz za tri roky. V období medzi jednotlivými zjazdmi riadi činnosť spoločnosti Hlavný výbor SAS. Vo funkcii predsedu Hlavného výboru SAS sa striedajú významné vedecké osobnosti z oblasti astronómie. Sídlom sekretariátu je Tatranská Lomnica.
Flash Gordon (album)
Flash Gordon je album anglickej rockovej skupiny Queen. Je to album hudby z filmu Flash Gordon. Všetky skladby okrem dvoch ("Flash's Theme" a "The Hero") sú inštrumentálne. V albume je výrazne cítiť používanie syntetizátorov, ktoré Queen aplikoval prvý raz na ich predošlom albume The Game.
Zoznam skladieb
Strana 1
Strana2
Daniel Muñoz de la Nava
Daniel Muñoz de la Nava (* 29. január 1982, Madrid, Španielsko) je súčasný španielsky profesionálny tenista.
Lebeďák
Lebeďák je prírodná pamiatka ev. č. 1922 severne od obce Lhota Rapotina v okrese Blansko. Oblasť spravuje AOPK Brno.
Milan Luhový
Milan Luhový (* 1. január 1963, Považská Bystrica) je bývalý slovenský futbalista a reprezentant Česko-Slovenska.
Klubová kariéra
Milan Luhový prišiel ako 18-ročný z Púchova do Slovana Bratislava, kde začínal v útoku s majstrami Európy z Belehradu Mariánom Masným a Jánom Švehlíkom. S mužstvom získal dve víťazstvá v Slovenskom pohári a v roku 1982 aj v Česko-slovenskom pohári. Po absolvovaní základnej vojenskej služby v Dukle Praha sa rozhodol ostať v armádnom klube, s ktorým vybojoval ďalšiu pohárovú trofej a postup do semifinále Pohára víťazov pohárov v sezóne 1985/86. Dvakrát sa stal kráľom ligových strelcov, pričom v sezóne 1988/89 útočil na prvenstvo v súťaži o Zlatú kopačku, určenú pre najlepšieho európskeho kanoniera. Po 23. kole ligy mal na konte 25 presných zásahov, v priebežnom poradí bol na 3. mieste, potom sa však zranil a posledných päť zápasov nehral.
Presadil sa aj v zahraničí, najmä v španielskej lige v klube Sporting Gijón. V sezóne 1990/91 sa so 16 gólmi stal tretím najlepším strelcom súťaže, čím výrazne pomohol svojmu klubu k postupu do Pohára UEFA po 23 rokoch. Góly strieľal tiež vo francúzskej, v gréckej a v belgickej lige.
Mladší brat Milana Luhového Ľubomír Luhový bol tiež najlepším strelcom čs. ligy, obaja sú členmi Klubu ligových kanonierov.
Reprezentačná kariéra
V reprezentácii debutoval 6. októbra 1982 v Bratislave v kvalifikácii o postup na ME 1984 proti Švédsku (2:2). Prvý reprezentačný gól strelil 30. novembra 1983 reprezentácii Rumunska (1:1). Celkom odohral v mužstve Česko-Slovenska 31 zápasov a strelil 7 gólov. Zúčastnil sa záverečného turnaja MS 1990 v Taliansku, na šampionáte odohral len 14 minút v stretnutí s mužstvom 🇺🇸, stačil sa však zapísať do streleckej listiny, v poslednej minúte upravil skóre na 5:1. Reprezentačnú kapitolu uzavrel 25. septembra 1991 v Osle v stretnutí Nórsko – Česko-Slovensko 2:3.
Úspechy
Reprezentačné Klubové Individuálne
Pampelonne
Pampelonne môže byť:
Instytut Astronomiczny Uniwersytetu Wrocławskiego
náhľad|Instytut Astronomiczny Uniwersytetu Wrocławskiego Instytut Astronomiczny Uniwersytetu Wrocławskiego je astronomické observatórium univerzity vo Wrocławi s pozorovacou stanicou v Bialkowe (+17°05,3'; +51°06,7'; 120 m). Založené bolo roku 1790. Zameriava sa na premenné hviezdy, heliofyziku, astrometriu komét a planétok, nebeskú mechaniku a kozmickú fyziku.
Erbach (okres Alb-Donau)
Erbach je mesto v krajinskom okrese Alb-Donau v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko v Nemecku. Mesto má 13 325 obyvateľov a rozlohu.
Geografia a poloha
náhľad|left|Mesto Erbach (1920) Mesto Erbach leží na juhovýchode kraja Hochsträß (čo je časť pohoria Švábska Jura) medzi mestami Ulm na severovýchode a Ehingen na juhozápade. Mesto sa nachádza blízko ľavého resp. severného brehu Dunaja.
Mesto susedí na severe a východe s mestom Ulm, na juhu s obcou Hüttisheim ako aj s obcou Achstetten, ktorá je už v krajinskom okrese Biberach, na juhozápade s obcou Oberdischingen, na západe s malou obcou Altheim a na severozápade s mestami Schelklingen a Blaubeuren.
Infraštruktúra
Mesto Erbach leží na ceste Bundesstraße 311 medzi mestami Ulm a Ehingen. Mesto sa taktiež nachádza na železničnej linke württemberskej južnej dráhy (Württembergischen Südbahn) medzi mestami Ulm a Lindau. Erbach má aj malé športové letisko používané mnohými súkromnými pilotmi z mesta Ulm.
Rabastens
Rabastens môže byť:
Roger Keith Crouch
Roger Keith Crouch (* 12. september 1940, Jamestown, Tennessee, USA) je americký vedec, dlhoročný zamestnanec NASA, astronaut, ktorý v roku 1997 dvakrát letel do vesmíru raketoplánom. Na obežnej dráhe Zeme strávil takmer 20 dní a je registrovaný ako 356. človek vo vesmíre.
Životopis
Absolvoval vysokoškolské štúdium v odbore fyziky na Tennessee Polytechnic Institute a Virginia Polytechnic Institute, ktoré ukončil v roku 1971 získaním titulu PhD. Mal vtedy 30 rokov. Súbežne so štúdiami bol v období rokov 1962 až 1985 zamestnaný v Laglez Research Center, ktoré patrí pod NASA. Vo vedeckej funkcii v NASA zostal aj potom, keď sa roku 1985 stav vedúcim strediska Headquarters, Microgravity Space Applications Div., V hlavnom meste Washington. Medzi astronautov bol zaradený od 11. januára 1989 do 30. januára 1992 a po štvorročnej pauze v období 29. januára 1996 až 17. júla 1997. Má ženu Anne Novotny a spolu majú tri deti - Melanie (* 1968), Kewina (* 1971) a Kenyon (* 1974).
Lety do vesmíru
Na svoju prvú vesmírnu misiu sa dostal vo svojich 54 rokoch v roku 1997. Mala označenie STS-83 a bola dodatočne po svojom štarte z kozmodrómu mysu Canaveral na Floride katalogizovaná v COSPAR ako 1997-013A. Na palube raketoplánu Columbia bola sedemčlenná posádka. Keďže sa krátko po dosiahnutí orbitálnej dráhy začali objavovať vážne nedostatky palivových článkov, bol let predčasne ukončený pristátím na kalifornskej základni Edwards (Mohavská púšť).
O tri mesiace bola misia zopakovaná s rovnakým raketoplánom, posádkou, miestom štartu. Pristáli tentoraz na myse Canaveral a v COSPAR získali označenie 1997-032A. Program sa tentoraz podarilo splniť. Na palube so sebou mali laboratórium Spacelab.
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004
Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov 2004 boli v poradí 2. Panamerické majstrovstvá v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Panamerická federácia pozemného hokeja (PAHF). Konali sa od 12.23. mája 2004 v meste London, v provincii Ontário, v Kanade, za účasti 11 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj družstvo 🇨🇺, ktoré sa stalo víťazom prvých panamerických majstrovstiev. Pre problémy s vízami ale na turnaj nenastúpilo. Nováčikmi turnaja boli 4 družstvá: 🇧🇷,, 🇹🇹 a 🇺🇾. Všetky zápasy sa hrali na štadióne TD Waterhouse stadium s kapacitou 8 000 miest. Titul získala reprezentácia Argentíny, ktorá zvíťazila vo všetkých stretnutiach. Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 2006, ktoré sa uskutočnili v Nemecku. Priamo sa na ne kvalifikoval iba víťaz. V poradí ďalšie družstvo sa kvalifikovalo na Interkontinentálny pohár 2006 (kvalifikačný turnaj na MS 2006).
Külsősárd
Külsősárd je obec v Maďarsku v Zalianskej župe v obvode Lenti.
Má rozlohu 152 ha a žije tu 87 obyvateľov (2007).
Alexandr Alexandrovič Alechin
Život
Pochádzal z ruskej šľachtickej rodiny. Na základnú a strednú školu chodil v Moskve (zaujímavosťou je, že raz prepadol z matematiky). V Petrohrade vyštudoval právo. Počas šachového turnaja v Mannheime, na ktorom hral, vypukla 1. svetová vojna a Alechina spolu s ďalšími ruskými šachistami internovali v Baden-Badene. Z internácie sa mu však podarilo ujsť a dostal sa do ruskej armády, kde pracoval v zdravotníckej jednotke. Postupne bol dvakrát vyznamenaný. V roku 1916 bol zranený a na front sa už nevrátil. Po vyliečení žil postupne v Odese, v Petrohrade a v Moskve, kde pracoval ako tlmočník. V roku 1921 opustil Rusko a usadil sa vo Francúzsku. Od tohto času sa už naplno venoval šachu.
Po obsadení Francúzska v roku 1940 sa ako člen francúzskej armády dostal do zajatia. Ako šachový profesionál nemal inú možnosť zárobku len sa zúčastňovať na turnajoch organizovaných na okupovaných územiach. Počas vojny ochorel na šarlach, na ktorý sa liečil aj v Prahe.
V roku 1943 vycestoval na turnaj do Madridu (na ktorom však nakoniec nehral) a do tretej ríše sa už nevrátil. Žil v Španielsku, neskôr sa odsťahoval do Portugalska. Po vojne sa proti nemu zniesla vlna obvinení z kolaborácie s nacizmom. Obviňovali ho napríklad, že sa podpísal pod antisemitské články vo francúzskej tlači. Alechin však všetky obvinenia odmietal.
Alexander Alechin náhle zomrel 24. marca 1946 v Lisabone. Jeho smrť sa nikdy jednoznačne nevysvetlila. Jeho syn sa domnieval, že ho mohli zabiť agenti z Moskvy. Pravdepodobnou príčinou Alechinovej smrti však bolo upchatie dýchacích ciest kúskami jedla, spojené s infarktom.
Pred 1. svetovou vojnou
Alechin sa so šachom zoznámil už vo veľmi mladom veku. Jeho vzostup až na post najlepšieho šachistu na svete bol pomerne pomalý.