cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Petronius
Petronius v modernej kultúre
Petroniov osud inšpiroval mnohých moderných autorov. Vystupuje mimo iné ako hlavná postava románu Quo vadis od Henryka Sienkiewicza a v knihe Pro koho krev od českej spisovateľky Jarmily Loukotkovej. Podľa Petroniovho Satyrikonu natočil taliansky režisér Federico Fellini film Satyricon (1969).
Decca Records
Decca Records je britské hudobné vydavateľstvo, ktoré v roku 1929 založil Edward Lewis. Vydavateľstvo je v súčasnosti členom partnerskej skupiny Universal Music Group.
Kotmanová
Kotmanová je obec na Slovensku v okrese Lučenec.
Polohopis
Leží v severnej časti okresu, v údolí Vrbinského potoka. Územie patrí do Revúckej vrchoviny, podcelku Lovinobanská brázda a geomorfologickú časť Cinobanské predhorie.
Podravka
náhľad|Továreň Podravka náhľad|Podravka Vegeta Podravka je spoločnosť, ktorá sa špecializuje na výrobu a predaj potravín, nápojov a farmaceutických produktov.
Kotmanová
Polohopis
Prístup zabezpečuje cesta III/2637, ktorá neďaleko Mýtnej odbočuje z E 58, vedúcej po ceste I/16 (Zvolen – Lučenec). Okresné mesto je vzdialené južne, rovnako ďaleko je to severozápadným smerom do Detvy, Zvolen ležiaci rovnakým smerom je vzdialený  a krajské mesto.
Podravka
Podravka pôsobí v regióne juhovýchodnej, strednej a východnej Európy. Spoločnosť bola založená v roku 1934 v Koprivnici, v Chorvátsku a na svojom začiatku svoju aktivitu sústredila na spracovanie a predaj ovocia. V súčasnej dobe má pobočky v 17 krajinách sveta, v Európe, Austrálii a Amerike.
Kotmanová
Dejiny
Známky osídlenia okolia obce siahajú do doby bronzovej /1100 – 700 pred Kr./, z ktorej sa v katastri obce na Pohanskom hrade našlo hradisko kyjatickej kultúry s valom. Osídlenie obce je doložené v druhej polovici 14. storočia, kedy toto územie patrilo Divínskemu panstvu. Kotmanovú založil šoltýs, ktorý osadu pomenoval podľa nemeckého dozorcu baní v Lovinbani a Cinobani Gutmana. Najstaršia písomná zmienka o osade Kothmanlehutaya sa zachovala z roku 1393. Obyvatelia sa živili najmä poľnohospodárstvom a chovom dobytka.
Podravka
Za dobu svojej existencie vytvorila Podravka niekoľko značiek. Najznámejšou značkou je Podravka, ktorá zastrešuje brand. Hneď ďalšou jej najznámejšou značkou je Vegeta, ktorá je medzi verejnosťou známa ako univerzálna koreniaca prísada. Značka Vegeta zvíťazila v súťaži Superbrand Poľska, v konkurencii 1200 poľských spotrebiteľských značiek. Rovnaké ocenenie získala Vegeta tiež v Maďarsku a Rusku. Podravka zvíťazila v Superbrand na Slovensku.
Kotmanová
Dejiny
V druhej polovici 16. storočia viedla týmto územím hranica Osmanskej ríše, no v roku 1598 už Kotmanová opäť patrila Divínskému hradu. Koncom 17. storočia panstvo získal rod Zichyovcov a začiatkom 18. storočia sa tu spomína sklárska huta. V 19. storočí sa obec stala súčasťou Notárskeho úradu Lovinobaňa a okresu Lučenec, neskôr začas i do okresu Halič.
Podravka
História
Spoločnosť má svoje korene v chorvátskej Koprivnici, kde bratia Wolfovci začali v roku 1934 so spracovaním a predajom ovocia. Zo spoločnosti sa stala jedna z najvýznamnejších potravinárskych spoločností v strednej, východnej a juhovýchodnej Európe. Pod dnešným názvom začala spoločnosť vystupovať v roku 1947. O desať rokov neskôr začala Podravka vyrábať dehydrované polievky, ktoré vyrába dodnes. V roku 1958 vznikla univerzálna prísada do jedál, známa ako Vegeta.
Kotmanová
Dejiny
Začiatkom 20. storočia sa preslávili najmä kotmanovskí uhliari. Výrazný rozvoj obce nastal po II. svetovej vojne, kedy bola elektrifikovaná, vybudovaný bol MNV a požiarny sklad. V roku 1948 bola obec premenovaná na Dobročskú Lehotu a v tom čase tu žilo 732 obyvateľov. Návrat názvu sa uskutočnil 31. augusta 1990.
Vegeta
thumb|Vegeta - balenie thumb|Vegeta Vegeta je celosvetovo predávaná prísada do jedla. Tvorí ju zmes korenia a rôznych druhov zeleniny.
V Česku je Vegeta vyrábaná spoločnosťou Vitana vo výrobnom závode vo Varnsdorfe. Vitana ponúka tri typy Vegety: Vegetu Original, Pikant a Bylinkovú. Vegety s príchuťou (bylinková a pikant) sú bez pridaného glutamanu a konzervačných látok.
Vegeta Original obsahuje: karotku, petržlen, cibuľu, paštrnák, zeler, ligurček, cesnak, cukor, prírodná zeleninová aróma, jedlú soľ, látku zvýrazňujúce chuť a vôňu.
Vegeta Pikant obsahuje: papriku sladkú mletú 14%, cesnak sušený mletý, cibuľu sušenú mletú, cukor, zázvor mletý, korenie čierne mleté, korenie červený drvený, list petržlenu, chilli chipotle mleté ​​0,5%, zeler koreň sušený mletý a jedlú soľ.
Vegeta Bylinková obsahuje: bazalku, oregano, šalvia, rozmarín, cesnak, cibuľu, paštrnák, papriku červenú, petržlenovú vňať, paradajky, zeler, bobkový list, glukózu, jedlú soľ a farbivo riboflavín.
Vegeta bola vytvorená v roku 1958 v laboratóriách spoločnosti Podravka tímom profesorky Zlaty Bartl, pochádzajúcej z bosnianskeho Sarajeva. Výrobok bol uvedený na trh v Juhoslávii v roku 1959 pod názvom "Vegeta 40" a vzápätí sa stal veľmi populárnym. Tým aj mnohonásobne vzrástla jeho výroba. Roku 1967 bola Vegeta 40 prvýkrát exportovaná do Maďarska a Sovietskeho zväzu. V Česku je vlastníkom ochrannej známky od roku 1969 spoločnosť Vitana. Vegeta predávaná v Česku a na Slovensku teda nie je výrobkom Vegeta od Podravky predávaným celosvetovo. Vegeta od Podravky sa u nás predáva pod názvom Podravka.
Dolní Radechová
Dolní Radechová je obec v Česku v okrese Náchod v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 800 obyvateľov, z toho 386 mužov a 414 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,7 roka (muži 40,3 roka, ženy 43,0 roka).
NGC 5031
NGC 5031 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 17. marca 1881.
Chemazé
Chemazé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brunswick Records
Brunswick Records je americké hudobné vydavateľstvo, založené v roku 1916. V súčasnosti ho vedie Paul Tarnopol.
3804 Drunina
3804 Drunina je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 8. októbra 1969.
Jiří Vaněk
Jiří Vaněk (* 24. apríl 1978, Domažlice, Česko) je súčasný český profesionálny tenista.
Taussac
Taussac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 457 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kuvajt (štát)
thumb|Mapa Kuvajtu thumb|Pohľad na Kuvajt z vesmíru. Dobre viditeľná je aglomerácia hlavného mesta a južne ležiaca ropná ťažobná oblasť v provincii Al-Ahmad
Kuvajt, dlhý tvar Kuvajtský štát, je štát na Arabskom polostrove v juhozápadnej Ázii. Rozkladá sa na severozápadnom brehu Perzského zálivu a susedí so Saudskou Arábiou na juhu a na severe s Irakom.
Hlavné mesto je Kuvajt.
Dejiny
Územie dnešného Kuvajtu bolo ľuďmi osídlené už tisíce rokov pred Kr. V 18. storočí začali prichádzať osadníci z Arabského polostrova a vlády sa ujala jedna z prišlých rodín – Sabáhovia. Hospodárstvo tej doby bolo založené na love perál a obchode s ďalekými krajinami.
Koncom 19. storočia začali Sabáhovia nadväzovať úzke vzťahy s Veľkou Britániou, od čoho si sľubovali presadenie nezávislosti od Osmanskej ríše. Roku 1899 podpísal Mubarak Al-Sabáh zmluvu s Britániou, Kuvajt sa stal britským protektorátom s tým, že Briti sa postarajú o obranu a zahraničné veci, zatiaľ čo prenechajú Sabáhom vládu nad vnútornými záležitosťami. Ropa objavená v roku 1930, vo veľkom vyvážaná od roku 1945, znamenala úplnú zmenu spoločnosti. Po vyhlásení nezávislosti Kuvajtu roku 1961 vyhlásili irackí predstavitelia Kuvajt neoddeliteľnou súčasťou Iraku, pod tlakom ostatných arabských štátov a Veľkej Británie sa však svojich nárokov vzdali. V tom istom roku sa uskutočnili prvé voľby. Moc síce zostala pevne v rukách Sabáhov, ľud však získal vo vláde tiež svoju úlohu. Počas 60. a 70.rokov sa stal Kuvajt vedúcim, ale nie radikálnym, hlasom podporujúcim arabský nacionalizmus a právo Palestínčanov na svoju krajinu. V Iracko-iránskej vojne 1980 až 1988 podporoval Kuvajt Irak, ale po skončení vojny sa vzájomné vzťahy oboch krajín zhoršili. Irak žiadal vymazanie svojho dlhu, ktorý mal u Kuvajtu za pomoc poskytnutú počas Iracko-iránskej vojny a obvinil Kuvajt, že presahuje kvótu OPEC a kradne tak ropu zo zásob ležiacich pod oboma krajinami. Roku 1990 došlo k obsadeniu Kuvajtu irackými jednotkami. Koaličná ofenzíva vedená zo Saudskej Arábie nasledujúceho roka vytlačila Iračanov von z krajiny, prevažná väčšina priemyslu, infraštruktúry a budov však bola zničená a zbierky múzeí, knižníc a laboratórií boli odvezené do Iraku. Od tej doby bola krajina znovu vybudovaná a je pod ochranou USA.
Prírodné podmienky
Väčšinu krajiny pokrýva plochá púštna krajina, mierne sa zvažujúca k severovýchodu. Stále vodné toky neexistujú, na ostrovoch pri severovýchodnom pobreží sa rozprestierajú soľné močiare. Ostrovy predstavujú významné útočisko ťažného vtáctva; ťažké škody na životnom prostredí však napáchalo zapálenie 749 ropných vrtov ustupujúcou irackou armádou v januári 1991. Podnebie je suché, ročné zrážky dosahujú sotva 75 až, z čoho väčšina spadne v zime a na jar. Priemerné denné teploty sa pohybujú od 13 °C v januári po 35 °C v júli (popoludňajšie maximá v lete vystupujú na 45 °C). Nedostatok sladkej vody znemožňuje rozvoj poľnohospodárstva. Dodávku vody menším dielom zabezpečujú obmedzené podzemné zdroje (čiastočne brakická), hlavným spôsobom jej získavania je však odsoľovanie morskej vody alebo dovoz. Nie náhodou sú vodárenské veže dominantou kuvajtskej metropoly.
Ekonomika Kuvajtu
V roku 2019 sa počet obyvateľov Kuvajtu odhadoval na 4 420 100, pričom 70 % až 72 % z celkového počtu tvorili ľudia, ktorí nepochádzajú z Kuvajtu. V krajine žije a pracuje viac ako 3 100 000 zahraničných migrantov, z ktorých väčšina pochádzala z Ázie (dve tretiny z nich prišli z troch krajín: z Indie, Egypta a Bangladéša; ďalší pochádzajú z Filipín, Srí Lanky, Pakistanu, Libanonu, Egypta, Jordánska, Palestíny a Sýrie). Až 82 % celkovej pracovnej sily Kuvajtu tvoria migranti, pracujúci najmä v kuvajtských domácnostiach (upratovačky, kuchárky, vychovávateľky detí), v stavebníctve, v zdravotníckom sektore a v službách. Odhaduje sa, že 90 % pôvodných kuvajtských domácností zamestnáva aspoň jedného zahraničného domáceho pracovníka. Pracujúci migranti sú tiež slabo chránení pracovnými zákonmi a bezpečnostnými normami. Vo svete, najmä v západoeurópskych krajinách (Veľká Británia a Francúzsko), k roku 2019 žilo viac ako 200 000 Kuvajťanov.
Kuvajtský dinár je dlhodobo najhodnotnejšou menou na svete, v roku 2023 bola jeho hodnota okolo 3,3 USD (alebo 2,9 EUR).
Zaujímavosť
Na kuvajtskom ostrove Failaka, ležiacom cca 20 kilometrov od pevniny, realizujú od roku 2005 výskum osídlenia z doby bronzovej aj slovenskí archeológovia pod vedením Karola Pietu. Na ostrove sa po roku 2000 pred n.l. usadili pravdepodobne sumerskí obchodníci z mezopotámskeho mesta Ur. Osídlenie tak chronologicky spadá do obdobia Starobabylonskej ríše, ktoré zodpovedá našej staršej a strednej dobe bronzovej.
NGC 5032
NGC 5032 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Lixhausen
Lixhausen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rohoznianska jelšina
Rohoznianska jelšina je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Poľana.
Nachádza sa v katastrálnom území mesta Brezno v okrese Brezno v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1986 na rozlohe 4,49 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásená na ochranu horských jelšín v Horehronskom podolí, dôležitých z vedeckovýskumného, náučného a kultúrno-výchovného hľadiska.
Segererua
Plató Segeregua sa nachádza východne od Východoafrického riftu a južne od masívneho vulkánu Marsabit. Je tvorené väčším počtom mladých, pleistocénno-holocénnych bazaltových troskových kužeľov, lávových prúdov a maarov, rozmiestnených pozdĺž cca. 50 km dlhej, severovýchodno-juhozápadnej línie.
Plató je ohraničené riekami Milgis na severe a Merille na juhu. Zopár ďalších kráterov a bazaltových lávových prúdov sa nachádza juhozápadne, prípadne západne od Segereruy.
Nitrianska župa (Uhorsko)
Nitrianska župa resp. Nitrianska stolica resp. Nitriansky komitát (iné názvy: Nitra, staršie Nitranská stolica;, , ) bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku.
Charakteristika
Nitrianska župa susedila s Moravou (od 16. stor. rakúska provincia, od roku 1918 súčasť Česko-Slovenska) a Bratislavskou, Komárňanskou, Tekovskou, Trenčianskou a Turčianskou župou. Dominantnou riekou bola Nitra, pretekajúca župou zo severu na juh, ďalej potom Váh v stredozápadnej časti a Morava v jej západnej časti. Rozloha župy v r. 1910 bola 5 519 km², (druhá najväčšia župa na Slovensku).
V súčasnosti sa pre región bývalej župy používa pomenovanie Ponitrie, pre jej severnú časť aj Horná Nitra, západnú časť je súčasťou regiónu Záhorie a južná časť je súčasťou regiónu Podunajsko.
Centrum
Administratívnym centrom stolice bol Nitriansky hrad, stoličné orgány sídlili v Nitre.
Rody vládnucich županov
Medzi najstaršie rody županov patrili Poznanovci (ich rod bol pravdepodobne slovanského pôvodu), medzi rokmi 13021777 patrila hodnosť župana (resp. hlavného župana) nitrianskemu biskupovi, potom sa na čele stolice striedali príslušníci najbohatších rodov stolice.
Dejiny
Nitriansky komitát patril medzi najstaršie v Uhorsku, vznikol pravdepodobne už v 10. storočí. O prvých županoch Nitrianskej župy po zriadení uhorského štátu podávajú svedectvo Zoborské listiny z roku 1111. Nitra sa aj vďaka „úsiliu“ uhorského veľmoža Matúša Čáka začala meniť na šľachtickú stolicu až po jeho smrti r. 1321.
V 16. storočí bola slobodným kráľovským mestom len Skalica (od r.1372).
Počas tureckých výbojov v 16. a 17. storočí sa súčasťou ostrihomského sandžaku stalo mnoho dedín medzi riekami Nitra a Žitava, Žitavská pahorkatina bola takmer celá pod tureckou kontrolou. V rokoch 16631685 si Turci podrobili aj Nové Zámky. Stolica trpela aj vojenským pustošením počas stavovských povstaní v 17. storočí.
Kultúrnym centrom stolice bola Nitra (sídlo biskupa, pobočka Slovenského učeného tovarišstva), ďalej Skalica (mestská (r. 1542), evanjelická a kalvínska škola, jezuitské gymnázium r. 1662), Prievidza (evanjelická škola r. 1666 prevzatá piaristami v rámci rekatolizácie), Brezová pod Bradlom (významné stredisko slovenského národného života).
Územie stolice sa od počiatku členilo na štyri slúžnovské okresy (Prvý, Druhý, Tretí a Štvrtý), okolo r. 1646 už niesli názvy podľa svojich sídiel: Novomestský (Záhorský) – Processus Vág-Újhelyiensis, Obdokovský – Processus Bodokiensis, Bojnický – Processus Bajmocziensis a Nitriansky – Processus Nitriensis. Od 17. storočia sa oddelil od Novomestského Skalický okres – Processus Szakolczensis.
V r. 1918 sa nitriansky župa stala súčasťou Česko-Slovenska (potvrdené Trianonskou zmluvou r. 1920). Nitrianska župa existovala ešte do r. 1927, aj keď v rokoch 19231927 v zmenených hraniciach a nie s takými právomocami ako počas Uhorska.
Počas 2. svetovej vojny bola južná časť bývalej Nitrianskej župy súčasťou Maďarska a novovytvorenej maďarskej župy Nitra-Prešporok (Nyitra-Pozsony) s centrom v Nových Zámkoch. Po skončení vojny sa okupované časti opäť stali súčasťou Česko-Slovenska. V súčasnosti je bývalé územie Nitrianskej župy súčasťou Nitrianskeho, Trenčianskeho a Trnavského kraja.
Národnosti
V Nitrianskej župe prevládalo slovenské etnikum, Maďari obývali územia na Žitavskej pahorkatine a juhozápad medzi Nitrou a Váhom, Nemci žili v Hornonitrianskej kotline (Handlová, Nitrianske (Nemecké) Pravno).
Okresy
V roku 1910 sa Nitrianska župa delila na tieto slúžnovské okresy:
V súčasnosti je bývalá Nitrianska župy rozdelená do týchto regiónov a okresov:
NGC 5033
NGC 5033 je špirálová galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10.
3805 Goldreich
3805 Goldreich je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil S. J. Bus 28. februára 1981.
2023
Rok 2023 (MMXXIII) je kalendárny rok, ktorý sa v súlade s gregoriánskym kalendárom začal v nedeľu 1. januára a skončí sa v nedeľu 31. decembra.
Úmrtia
náhled|upright|[[Inna Michajlovna Čurikovová|Inna Čurikovová († 14. január)]] náhľad|upright|[[Gina Lollobrigida († 16. január)]] náhľad|upright|[[Naďa Urbánková († 3. február)]] náhled|upright|[[Paul Berg († 15. február)]] náhľad|upright|[[Juraj Jakubisko († 24. február)]]
Aristid Smrečáni
náhľad|Rodový erb Aristid Smrečáni (Szmrecsányi de Szmrecsány, * 22. december 1837, Smrečany† 22. jún 1911) bol župný hodnostár a statkár.
Životopis
Jeho otec bol Gustáv Smrečáni a matka Vincencia rod. Smrečaniová. Pochádzal zo šľachtického rodu Smrečiansky zo Smrečian (Szmrecsányi de Szmrecsány). Študoval na gymnáziu v Ružomberku, v Miskolci, v Levoči a v Banskej Bystrici, v roku 18591862 právo v Budapešti. Hospodáril na rodinnom majetku v Smrečanoch, pôsobil v správe Liptovskej župy, 19001906 jej župan. V župnej funkcii predstaviteľ vládnuceho režimu maďarských statkárov, autor národohospodárskych a politických brožúrok.
Hejtmánkovice
Hejtmánkovice je obec v Česku v okrese Náchod v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 646 obyvateľov, z toho 311 mužov a 335 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 40,5 roka, ženy 42,4 roka).
2024
Rok 2024 (MMXXIV) bude priestupný kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začne v pondelok 1. januára a skončí v utorok 31. decembra.
Chémeré-le-Roi
Chémeré-le-Roi je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jindabyne (mesto)
thumb|280px|Pohľad na Jindabyne a rovnomennú priehradu
Jindabyne (niekedy označované ako Jinderboine) je mesto vo východnej Austrálii, v juhovýchodnej časti štátu Nový Južný Wales. Žije tu 369 obyvateľov (2006).
Leží na úpätí pohoria Snowy Mountains v nadmorskej výške (čo ho radí medzi najvyššie položené sídla v Austrálii), na brehu vodnej nádrže Jindabyne, v blízkosti rieky Snowy River. Mesto je významným strediskom cestovného ruchu, k hlavným aktivitám v lete patrí rybolov a vodné lyžovanie na priehrade, v zimnom období je výhodou blízkosť k lyžiarskym strediskám (najmä Thredbo a Perisher Blue) v národnom parku Kosciuszko.
Pôvodne mesto ležalo na území, ktoré je v súčasnosti zaplavené vodami priehrady, na dnešné miesto bolo prenesené v 60. rokoch.
V meste a okolí sa natáčali dva filmy: Somersault (2004) a rovnomenný Jindabyne (2006).
Lentvora
Lentvora je obec na Slovensku v okrese Lučenec.
Polohopis
Obec leží v západnej časti okresu, v centrálnej časti Ostrôžok. Situovaná je v miernej depresii náhornej plošiny, čím ju vďaka značnej nadmorskej výške (560 m) okolité vrchy prevyšujú len o desiatky metrov. Výškové maximum chotára, vrch Čierťaž leží severne od centra obce. Na území obce pramení malý potok, ktorý južne od obce ústí do Riečky. V okolí sa vyskytujú bukové a dubové lesy, pokrývajúce hnedé lesné pôdy.
Prístup do obce vedie vrchovinou z obce Ábelová, okresné mesto je vzdialené juhovýchodným smerom. Detva leží severne a Veľký Krtíš  juhozápadne. Krajské mesto je vzdialené severozápadne.
Dejiny
Vznik obce sa datuje do 14. - 15. storočia a písomne sa spomína v roku 1446 ako Kozmalehotha, v roku 1786 ako Lentowa a v roku 1808 ako Lentvora. Územie bolo súčasťou Divínskeho panstva, od 17. storočia časť územia Modrokamenskému panstvu. Usadlosť mala v roku 1828 37 domov a 292 obyvateľov, ktorí sa zaoberali najmä poľnohospodárstvom a chovom dobytka, no v 18. storočí sa tu spomína existencia pivovaru.
Turizmus
Z obce vedie modro značený chodník pod Lysec, kde je križovatka viacerých turistických trás.
Gyula Komarnicki
Gyula Komarnicki (* 22. február 1885† 27. august 1975, Budapešť) bol maďarský horolezec s poľskými predkami, ktorý vo Vysokých Tatrách vykonal vyše 100 stenových prvovýstupov. V rokoch 19281934 bol generálnym riaditeľom maďarských železníc, potom v rokoch 19341944 generálnym riaditeľom maďarskej riečnej a námornej dopravy.
Stručný životopis
Vyštudoval piaristické gymnázium v Budapešti. Právnické vzdelanie ukončil doktorátom. Často sa na dovolenku so svojimi rodičmi vyberal do Vysokých Tatier. Hory ho spočiatku nezaujímali. Ovplyvnila ho vtedajšia literatúra o horách i univerzitní priatelia. Najprv sa venoval turistike, ale zakrátko sa dal na horolezectvo. Intenzívne sa mu začal venovať v roku 1906, kedy bol s rodičmi a mladším bratom na dovolenke v Tatrách. Obaja bratia bez vedomia rodičov, oblečení v mestskom odeve a topánkach, 14. augusta 1906 vyliezli na Lomnický štít. V tom istom roku urobili aj iné odvážne túry. Od vtedy sa Komarnicki naplno začal venovať horolezectvu a objavovaniu nový ciest na tatranské vrcholy. Roku 1912 uskutočnil 25 prvovýstupov a pokračoval v ďalších. Počas prvej svetovej vojny bojoval na talianskom fronte. Až v roku 1920 sa znovu objavil v Tatrách a svoje aktivity v nich ukončil v roku 1968. Intenzívne sa venoval turistike a horolezectvu v Alpách.
Venoval sa glaciológii a geografii. Bol aktívnym členom mnohých turistických a športových spolkov. Bol členom predstavenstva Maďarského klubu lyžiarov (1910), členom Maďarského turistického spolku (Magyar turista egyesület) v rokoch 19111913, 19181920 i členom jeho predstavenstva. Bol spoluzakladateľom Budapeštianského univerzitného turistického spolku v roku 1909.
Výrazne prispel k ustáleniu názvoslovia v Tatrách. Vydal prvého turistického Sprievodcu Vysokých Tatier A Magas Tátra hegymászókalauza (vydania 1914, 1917, 1926, 1978 a v nemeckej verzii 1918). Uverejnil mnohé odborné články o Vysokých Tatrách v turistických ročenkách a časopisoch, najmä v Turistaság és Alpinizmus, ktorého bol spoluzakladateľom a spoluredaktorom (od roku 1911).
Počas druhej svetovej vojny pomohol desiatkam utečencov z Poľska (nielen horolezcom) a jasne sa dištancoval od fašizmu. Po nástupe Maďarskej socialistickej robotníckej strany k moci ho ako buržoázneho živla vyhnali z Budapešti. Až počas úradovania jej najvyššieho predstaviteľa Jánosa Kádára sa smel vrátiť dožiť do rodného mesta.
Lezecké výkony
Od roku 1906 do vypuknutia prvej svetovej vojny (krátko aj po jej skončení) vykonal vo Vysokých Tatrách 143 prvovýstupov, napríklad SV stenou Zlobivej, J stenou Batizovského štítu, S stenou Javorového i Malého Javorového štítu, SZ stenou Gerlachovského štítu, SZ stenou poľského Mnícha, JZ žľabom na Širokú vežu a S stenou Malého Kežmarského štítu. Pozoruhodné boli aj prvé zimné výstupy na Ostrý štít či Zadný Gerlach. V medzivojnovom období podnikal aj v Alpách.
Svojimi výkonmi vo veľkých stenách posunul športové horolezectvo v Tatrách. Niektoré túry s ním absolvoval jeho brat Roman Komarnicki (18871973).
Maule (región)
Maule alebo Región Maule (šp. Región del Maule) alebo '''VII. región (Maule)''' je jedným z 15 regiónov Čile. Nachádza sa v strednej časti krajiny a administratívnym centrom je mesto Talca.
Susedí na severe s regiónom O'Higgins, na juhu s regiónom Bío-Bío, na východe je ohraničený štátnou hranicou s Argentínou a na západe Pacifikom. Zaberá 4% rozlohy celého Čile a žije tu 1 035 593 obyvateľov.
Administratívne delenie regiónu
Región sa ďalej delí na 4 provincie a 30 komún.
Staré proboštství
Staré proboštství (doslova Staré prepošstvo) je budova v susedstve Svätovítskej katedrály na III. nádvorí Pražského hradu.
Dejiny
Ide o barokovú budovu, ktorá vznikla prestavbou v polovici 17. storočia pôvodne románskeho biskupského domu z 1. polovice 11. storočia. V súčasnosti budovu využíva Kancelária prezidenta republiky.
Nad vchodom do budovy je maľovaný znak prepošta Jana Františka z Aschenfeldu, ktorý dal budovu barokovo prestavať. Na juhozápadnom rohu je umiestnená pieskovcová socha Svätého Václava od Jana Jiřího Bendla z roku 1662. Na južnej fasáde je pamätná tabuľa podľa návrhu architekta Pavla Janáka, venovaná obetiam nacistickej okupácie.
Emuruangogolak
Emuruangogolak je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v Keni, v Gregoryho rifte, ktorý vypĺňa. V rifte sa nachádza aj reťaz bazaltovzch maarov, v niekoľkých z nich sa nachádzajú jazierka. Na vrchole sopky sa nachádza 38 000 rokov stará, 5 × 3,5 km široká kaldera, s lávovými prúdmi bazaltového, až trachytického žloženia na severných a južných okrajoch kaldery.
Pozdĺž zlomov riftového systému sa nachádzajú najmladšie prejavy vulkanickej činnosti. Vek najmladšieho, trachytického lávového prúdu bol stanovený na začiatok 20. storočia. V okolí sopky je činná aj fumarolická aktivita.
Energia (rozlišovacia stránka)
Energia môže byť:
Wibree
Wibree je bezdrôtová komunikačná technológia s veľmi malou spotrebou energie a s dosahom 10 metrov. Pracuje v ISM pásme 2.4 GHz s prenosovou rýchlosťou 1 Mbps. Keďže je až desaťkrát energeticky úspornejšia a tiež menšia ako Bluetooth, je táto technológia vhodná do hodiniek, bezdrôtových klávesníc a myší, hračiek, športových senzorov. Ďalšou výhodou je, že je navrhnutá tak, aby mohla pracovať na existujúcom technologickom zázemí Bluetooth. Wibree môže mať dve varianty – buď jednočipové riešenie pre Wibree prenosy, alebo s osadeným duálnym čipom Bluetooth-Wibree.
Táto technológia bola oznámená spoločnosťou Nokia dňa 3.10.2006. Na štandardizácii pracuje spolu so spoločnosťami Broadcom, CSR, Epson a Nordic Semiconductor. Finálna verzia by mala prísť v druhom štvrťroku 2007.
VKontakte
VKontakte (, skrátene VK) je sociálna sieť dostupná vo viacerých jazykoch, ale obzvlášť populárna medzi ruskojazyčnými používateľmi po celom svete, predovšetkým v Rusku, Ukrajine, Kazachstane, Moldavsku, Bielorusku a Izraeli. Podobne ako ostatné sociálne siete, umožňuje VK používateľom kontaktovať priateľov, vytvárať skupiny, verejné stránky a podujatia, zdieľať obrázky, zvuk, video a hrať browserové hry.
V marci 2013 bolo na VK vyše 206 miliónov účtov. VK je na 25. mieste podľa zoznamu top 500 najnavštevovanejších stránok, ktorý uverejňuje Alexa a zároveň druhá najnavštevovanejšia stránka v Rusku. V decembri 2012 službu VKontakte použilo priemerne 43 miliónov ľudí denne.
História
thumb|[[Pavel Durov, zakladateľ VKontakte.ru, na svoje 26. narodeniny, 10. októbra 2010.]] Tvorca siete Pavel Durov spustil beta testovanie VKontakte v septembri 2006, krátko po promovaní na Petrohradskej štátnej univerzite. Nasledujúci mesiac si zaregistroval doménu vkontakte.ru. Registrácia bola pôvodne obmedzená pre ľudí z univerzitného prostredia, ktorý dostali pozvánku. Napriek tomu sieť rýchlo rástla. Vo februári 2007 dosiahol počet používateľov 100 tisíc a stala sa druhou najväčšou sieťou v Rusku. V rovnakom čase čelila vážnym DDoS útokom, ktoré ju nakrátko vyradili. Počet používateľov prevýšil jeden milión v júli 2007 a 10 miliónov v apríli 2008. V decembri 2008 VK predbehla svojho ruského rivala – sieť Odnoklassniki.
Popularita
Podľa rankingu Alexa Internet je VK jednou z najnavštevovaneších stránok v postsovietskych krajinách. V Rusku a Bielorusku patrí sieti druhá priečka. V Ukrajine je VKontakte tretia najnavštevovanejšia stránka. V Kazachstane je na štvrtej pozícii. Kým Facebook má v Rusku 1 244 280 používateľov, na VKontakte má profil až 75 604 275 ľudí.
Chryzokol
Chryzokol je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky zásaditý kremičitan medi a hliníka – (Cu,Al)2H2Si2O5(OH)4·nH2O.
Charakteristika
Tento minerál vytvára mikroskopické ihlicovité kryštály, ktoré sa nachádzajú v lúčovite usporiadaných zhlukoch, niekedy v masívnych agregátoch. Vyskytuje sa aj v celistvej, zemitej, kryptokryštalickej alebo hroznovitej podobe. Býva zelený, modrý a modrozelený. Ak sú v ňom nečistoty môže byť hnedý až takmer čierny. Vryp má biely. Je to priesvitný až nepriehľadný minerál so skleným až zemitým leskom.
Poznávanie
Chryzokol sa rozpúšťa v kyseline chlorovodíkovej.
Výskyty na Slovensku
Betliar (okres Rožňava), Košice (ložisko Bankov, okres Košice I), Ľubietová (okres Banská Bystrica), Poniky (ložisko Drienok, okres Banská Bystrica), Špania Dolina (okres Banská Bystrica).
3806 Tremaine
3806 Tremaine je planétka s priemerom 15 km, ktorú objavil S. J. Bus 1. marca 1981.
Chérancé (Mayenne)
Chérancé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Leopold I. Habsburský
Leopold I. Habsburský môže byť:
NGC 5034
NGC 5034 je galaxia v súhvezdí Malá medvedica, ktorú objavil William Herschel 7. apríla 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Bukovice
Bukovice môžu byť:
Tayrac (Aveyron)
Tayrac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 170 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žezlovitý kremeň
thumb|right|250px|Žezlový kremeň. Žezlovitý, alebo holubníkový kremeň je odroda kremeňa, vyznačujúca sa charakteristickým tvarom kryštálov. Kryštály sú zrastené pozdĺž osi Z tak, že konečný útvar pripomína holubník, alebo žezlo (väčší kryštál býva narastený na menšom, príp. opačne).
Táto odroda sa zvyčajne vyskytuje v premenených kremencoch - kvarcitoch.
Výskyty na Slovensku
Žezlovitý kremeň je špecifickým minerálom Banskej Štiavnice, vyskytuje sa prevažne v kvarcitoch v okolí vrchu Šobov severne od mesta.
Energia (filozofia)
Energia sa vo filozofii definuje rôzne.
Napríklad u Aristotela je to aktuálna skutočnosť predmetu.
U Leibniza je to jednak kinetická čiže živá sila (vis viva), jednak potenciálna čiže mŕtva sila (vis mortua).
Senzus
Senzus je populárna slovenská hudobná skupina, ktorej hudba často vychádza z úprav slovenských ľudových piesní.
Členovia skupiny
Do roku 2006 hrala skupina v zložení: Pavol Peschl, Igor Fekete, Dušan Hergott. Po smrti Dušana Hergotta († 16. Január 2006) skupina hrá v zložení: Pavol Peschl – basgitara, spev, Igor Fekete – klávesové nástroje, trombón, spev, Robert Mrva – bicie nástroje, spev. V roku 2020 odišiel zo skupiny Igor Fekete.
Pred rokom 2006 v skupine tiež hrali : Romeo Marko - klávesy, Štefan Stehlík – gitara, Ivan Argalaš - bicie, Miroslav Dužek - gitara, Stanislav Moravčík – klávesy.
Heřmánkovice
Heřmánkovice je obec v Česku v okrese Náchod v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 488 obyvateľov, z toho 247 mužov a 241 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 40,9 roka, ženy 39,9 roka).
Senzus
Popularita
Napriek tomu, že skupina hrala podobný repertoár už od svojho vzniku (1978) skutočne celoslovensky populárna sa stala po vydaní svojho prvého albumu v roku 1992.
Napriek tomu, že boli známi, nebránili sa hrať na dedinských zábavách, ba dokonca ani svadbách. Ich potenciál pre televíziu si všimol Martin Sarvaš, ktorý presadil v televízii reláciu Senzi Senzus.
2027
Rok 2027 (MMXXVII) bude kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začne v piatok 1. januára a skončí v piatok 31. decembra.
Senzus
Popularita
Koncom minulého a začiatkom tohto tisícročia obsadzoval Senzus popredné priečky ankety Zlatý slávik v kategórii skupina: Strieborný slávik 1998, Bronzový slávik 1999, 2000, 2002.
Diskografia
Senzus - Od A do Z (M - N)
Lobsann
Lobsann je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rosiarka
Rosiarka je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Muránska planina.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Tisovec, Pohronská Polhora v okrese Brezno a okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1996 na rozlohe 5,8700 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Účelom vyhlásenia PR je zabezpečenie ochrany horského rašeliniska a priľahlých vlhkých horských lúk a podmáčaných lesných spoločenstiev s typickými a vzácnymi zástupcami flóry a fauny Balockých vrchov.
Kemco
KEMCO (Kotobuki System Co., Ltd.) je počítačová firma zaoberajúca sa vývojom a vydávaním počítačových hier založená v roku 1984 ako divízia spoločnosti Kotobuki Engineering & Manufacturing Co., Ltd.
Firma KEMCO začala vyvíjať a publikovať hry od roku 1985 prvýkrát pre hernú konzolu NES.
Firma sa stala známou najmä vďaka sérií videohier Top Gear.
Libračný bod
Libračný bod (libračné centrum, Lagrangeov bod) v nebeskej mechanike, v sústave dvoch telies m1 a m2 rotujúcich okolo spoločného ťažiska, je bod, v ktorom sa vyrovnávajú gravitačné a odstredivé sily. Malé teleso, ktoré tiež rovnako rotuje okolo spoločného ťažiska telies m1 a m2 a sa nachádza v tomto libračnom bode, nemení voči sústave svoju polohu, teda si od telies m1 a m2 zachováva konštantnú vzdialenosť. Všetky libračné centrá sa nachádzajú v rovine rotácie telies m1 a m2 a je ich celkom päť. Označujú sa L1, L2, L3, L4 a L5.
História
Prvé tri kolineárne Lagrangeove body L1, L2 a L3 boli objavené Leonhardom Eulerom niekoľko rokov predtým než Joseph Louis Lagrange objavil zostávajúce dva L4 a L5.
V roku 1772 Lagrange publikoval "Esej na problém troch telies". V prvej kapitole uvažoval ako opísať pohyb troch telies v sústave s ľubovoľnými počiatočnými vzájomnými polohami a hybnosťami. Následne z toho v druhej kapitole opísal dva špeciálne prípady pohybu platné pre hocijakú sústavu troch telies so sústrednými kruhovými obežnými dráhami. Prvý prípad bol kolineárny obeh okolo spoločného ťažiska, ktorý už objavil Euler, no Lagrange ho naformuloval elegantnejšie, t.j. obeh týchto troch telies tak, že sa v každom čase všetky tri nachádzajú na jednej priamke, a druhý bol rovnostranný, t.j. obeh týchto telies tak, že v každom čase tvorili spojnice týchto telies spolu rovnostranný trojuholník.
Vlastnosti
thumb|Libračné body v sústave dvoch telies
Z pohľadu neinerciálnej vzťažnej sústavy rotujúcej s oboma hlavnými telesami sú gravitačné silové účinky telies m1 a m2 a odstredivá sila pôsobiaca na malé teleso umiestené v jednom z libračných centier v rovnováhe. Presnejší rozbor je možné vykonať pomocou súčtu gravitačných potenciálov hlavných telies m1 a m2 a "rotačného" potenciálu neinerciálnej sústavy. V skutočnosti je ale aj tam stabilita tohto malého telesa hlavne vďaka pôsobeniu ďalších telies v sústave obmedzená. Telesá zachytené v okolí bodov L4 a L5 okolo nich obvykle mierne oscilujú na trajektórii v tvare tadpole (v preklade žubrienka) ako napríklad Trojanské asteroidy planéty Jupiter prípadne oscilujú po trajektórii v tvare podkovy okolo bodov L4, L3, L5 a späť. Body L1 až L3 sú v rovine obehu nestabilné aj pri malej výchylke od ideálnej polohy. Je možné však nájsť sklonené, polostabilné obežné dráhy okolo týchto bodov zvané halo orbita. Tieto dráhy bývajú využívané pri umiesťovaní umelých družíc v blízkosti libračných bodov L1 až L3. V prípade sústavy Slnko-Zem je to pre pozorovanie vesmíru alebo Slnka. V libračnom centre L1 je napríklad umiestnená kozmická sonda SOHO a v libračnom centre L2 je zase napríklad astrometrická sonda Gaia vypustená v roku 2013. Medzi rokmi 2009 až 2013 v libračnom bode L2 pracovali aj ďalšie sondy ako kozmický ďalekohľad Planck a Herschelov vesmírny ďalekohľad.
NGC 5035
NGC 5035 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Edward Singleton Holden 17. marca 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Mogersdorf
Mogersdorf je trhová obec  v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Jennersdorf. Obec má 1 151 obyvateľov (31. 3. 2009).
Poloha
Obec s rozlohou leží údolí rieky Rába v nadmorskej výške, na hranici s Maďarskom.
Dejiny
1. augusta 1664 zvíťazil pri Mogersdorfe a Svätom Gottharde generál Raimondo Montecuccoli nad tureckým vojskom.
3807 Pagels
3807 Pagels je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil Brian A. Skiff, N. G. Thomas 26. septembra 1981.
Kriticizmus (filozofia)
Kriticizmus alebo kritická filozofia je filozofické stanovisko, ktoré vyžaduje najskôr racionálne preverenie všetkých podmienok a možností poznania. Opak dogmatizmu.
Ako kriticizmus sa označuje najmä filozofia Kantova, ktorá skúma možnosť, zdroj, platnosť, zákonitosť a hranice ľudského poznania.
Kláštor Želiv
thumb|Kostol Narodenia Panny Márie
Želivský kláštor je kláštor v obci Želiv.
Dejiny
Kláštor založil v roku 1139 Soběslav I. Pôvodne v ňom sídlili benediktíni, v roku 1149 ich vystriedali premonštráti.
V rokoch 1420 a 1424 bol kláštor dobytý a poškodený husitmi. Vo svojej histórii niekoľkokrát vyhorel a bol tiež často prestavovaný. Posledné zásadnejšie úpravy, ktoré urobil Jan Blažej Santini-Aichel v štýle barokovej gotiky, pochádzajú zo začiatku 18. storočia.
V rokoch 1950 až 1954 slúžil kláštor ako internačný tábor pre politicky nepohodlných kňazov a mníchov.
8. februára 2010 bol zapísaný na zoznam národných kultúrnych pamiatok.
Želivský kláštor je dnes opäť miestom vzájomného stretávania sa. S obľubou ho v minulosti pre svoj oddych vyhľadávali napríklad Josef Čapek, Mikoláš Aleš alebo Jiřina Jirásková, ktorá za bratmi jazdila z neďalekej chalupy. Želivskí premonštráti sa aktuálne okrem duchovnej činnosti venujú tiež prevádzkovaniu vlastnej Kláštornej reštaurácie, Kláštorného ubytovania a Kláštorného pivovaru.
Chevaigné-du-Maine
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Exmes (kantón)
Exmes je francúzsky kantón v obvode Argentan v departemente Orne v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 13 obcí.
Vientian
Vientian (tiež Viangchan, laosky ວຽງຈັນ, doslova Mesto santalového dreva) je hlavné mesto ázijského štátu Laos. Je najväčším mestom krajiny a leží na ľavej strane rieky Mekong, neďaleko hraníc s Thajskom. V meste žije okolo 200 000 obyvateľov, v aglomerácii až 730 000.
Ján IX.
Ján IX. (* okolo 840, Tivoli – † 26. marec 900, Rím) bol 116. pápež od januára 898 až do svojej smrti.
Vientian
Poloha
Mesto je situované v ohybe rieky Mekong, ktorá v týchto miestach tvorí hranicu Laosu. Práve poloha pri hranici s Thajskom pomohla k rozvoju mesta a jeho prosperite.
Členenie
Vientian je hlavným mestom rovnomennej prefektúry (kampheng nakhon Vientiane) a existuje aj provincia, od ktorej sa v roku 1989 prefektúra odčlenila.
Thérondels
Thérondels je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 461 obyvateľov (2009).
Vientian
Vzdelávanie a zdravotná starostlivosť
Najvýznamnejšie nemocnice sú Mahosotská nemocnica a Centrum zdravotnej starostlivosti na Francúzskej ambasáde.
Thérondels
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján IX.
Životopis
Najprv bol zvolený Sergius III. (vtedy biskup v Cerveteri), ale proformozovská strana ho zvrhla a v januári 898 vybrala Jána IX. z Tivoli Podporoval ho Lambert II. zo Spoleta, kráľ Itálie, ktorý vyhnal Sergiusa III. z Ríma.
Zvolal synodu v Ríme na ktorej nielenže potvrdil rozhodnutie svojho predchodcu Teodora II. z roku 897, ktoré zaručovalo kresťanský pohreb pápežovi Formozovi (891896), ale dokonca nariadil, aby záznamy zo synody, ktorá ho odsúdila, boli spálené. Taktiež zakázal súdy nad mŕtvymi. Synoda rozhodla, že pápeža môžu voliť len biskupi a rímski kaplani, a konsekrácie sa zúčastnia cisárski vyslanci.
Pochovaný je v Bazilike sv. Petra.
Pavol Sobota
Pavol Sobota (* 10. september 1931, Banská Bystrica – † 29. marec 1993 ) bol slovenský dramatik a publicista.
Životopis
V roku 1956 absolvoval štúdium na Chemickej fakulte SVŠT v Bratislave a získal titul Ing. Najskôr pracoval v chemičke ChZJD v Bratislave, neskôr ako redaktor Česko-slovenského rozhlasu v Banskej Bystrici (19581964), scenárista Slovenského filmu v Bratislave, redaktor redakcie spravodajstva, od 1970 literárno-dramatickej redakcie Česko-slovenského rozhlasu v Košiciach. Ako rozhlasový dramatik debutoval v roku 1963 hrou Majáky, okrem vlastných rozhlasových hier pripravil niekoľko rozhlasových dramatizácií prozaických diel. Roku 1964 uviedli v SND jeho divadelnú hru Plachetnice. Je autor televíznej hry Autíčko ako sen (1960) a spoluautor scenára televízneho seriálu Vivat Beňovský! (1975).
Z prvého manželstva s Elenou Sobotovou má dve dcéry, staršiu Danku Obuchovú /Sobotovú/ a mladšiu Bronislavu Kasáčovú /Sobotovú/, z druhého manželstva s Libušou Lopejskou má syna Marek Sobotu. Jeho druhá manželka Libuša Lopejská stála pri zrode populárnej televíznej relácie Zlatá brána, ktorú pripravovalo Košické televízne štúdio a je takisto autorkou viacerých televíznych a divadeľných dramatizácií.
NGC 5036
NGC 5036 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Slovenská akadémia vied
thumb|Vchod do areálu Slovenskej akadémie vied na Dúbravskej ceste v Bratislave. thumb|upright|Pamätná tabuľa Slovenskej akadémie vied a umení, ktorá pôsobila v rokoch 1943-1953 v priestoroch dnešnej budovy UK v Bratislave; pamätná tabuľa Laca Novomeského, ktorý v budove pôsobil v rokoch 1950-51.
Slovenská akadémia vied (SAV) je najvyššia vedecká ustanovizeň Slovenska. Sídli na Štefánikovej ulici v Bratislave. Od januára 2015 je predseda prof. RNDr. Pavol Šajgalík, DrSc. Činnosť SAV reprezentujú volení členovia, akademici a členovia korešpondenti a vlastné vedecké pracoviská. Najvyšším orgánom je Snem SAV. Výkonným orgánom je Predsedníctvo SAV a jej predseda. Vedecká rada SAV je „samosprávnym orgánom akadémie na riešenie vedeckých a koncepčných úloh“. Slovenská akadémia vied na svojich pracoviskách rozvíja vedecko-výskumnú činnosť a združuje ako svojich členov najvýznamnejších vedeckých pracovníkov.
Dejiny
Bola založená 18. júna 1953. Nadviazala na Slovenskú akadémiu vied a umení založenú roku 1942, Učenú spoločnosť Šafárikovu, vedecké odbory Matice slovenskej a na činnosť Muzeálnej slovenskej spoločnosti.
Prvým pokusom o založenie učenej spoločnosti typu akadémie na Slovensku bol projekt Mateja Bela Societas litteraria v Bratislave v roku 1735. Roku 1771 bol Márii Teréziii predložený návrh na založenie akadémie v Bratislave podľa vzoru berlínskej a petrohradskej akadémie (ani jeden návrh sa nerealizoval). Roku 1892 Andrej Kmeť podal návrh (uverejnený v Národných novinách) na založenie slovenskej vedeckej spoločnosti typu akadémie. Roku 1942 bola založená Slovenská akadémia vied a umení (SAVU), ktorá trvala až do založenia SAV roku 1953 (hoci v roku 1946 bola degradovaná na "vedeckú spoločnosť).
Zákonom SNR č. 1/1953 bola SAV uzákonená. Zbor povereníkov vymenoval prvých dvanásť akademikov. V roku založenia mala SAV 200 pracovníkov, koncom roku 1953 už 663 pracovníkov a 37 vedeckých pracovísk, prevažne prevzatých zo SAVU.
Základnými organizačnými formami vedeckej práce boli sekcie (spoločenských vied, biologicko-lekárskych, poľnohospodárskych, matematických a prírodovedných, technických). Roku 1962 boli sekcie zrušené, namiesto nich bolo zriadených 12 kolégií, začlenených do 3 oddelení vied: matematicko-fyzikálnych, chemicko-biologických a spoločenských vied.
Roku 1983 došlo k preorganizovaniu štruktúry oddelení SAV: Oddelenie o neživej prírode, Oddelenie o živej prírode, Oddelenie spoločenských vied.
Súčasnosť
V súčasnosti Slovenská akadémia vied úspešne prezentuje Slovensko prostredníctvom 70 organizácií, z ktorých je 46 rozpočtových a 24 príspevkových organizácií. Vydáva 54 titulov vedeckých a odborných časopisov a 8 ročeniek. Pri SAV pôsobí 49 vedeckých spoločností.
Podľa plánov ministra financií Petra Kažimíra (SMER–SD) z roku 2013 by mala akadémie ušetriť na približne štvrtine svojich zamestnancov. Usporiť by sa malo 11 miliónov €. Podľa podpredsedu SAV, Pavla Šajgalíka by sa tak výrazne obmedzila možnosť akadémie získavať štrukturálne fondy a projekty. Do roku 2014 sa pripravuje nový zákon o verejnovýskumných inštitúciách. Medzi pripravovanými zmenami by mala byť aj možnosť SAV podnikať.
18. decembra 2014 snem SAV prijal návrh o odvolaní Jaromíra Pastoreka z postu predsedu SAV. „Medzi hlavnými argumentmi navrhovateľov odvolania bol spôsob rokovania predsedu SAV s predstaviteľmi štátu o rozpočte, kritizovali ho aj pre nedostatočnú komunikáciu vo vnútri akadémie.“ 7. januára 2015 bol za nového predsedu akadémie vied zvolený Pavol Šajgalík.
V lete 2015 dostala SAV prísľub na stabilný rozpočet na najbližšie 3 roky. Už v roku 2016 však vláda na tieto peniaze siahla na úkor zvyšovania platov učiteľov a v dôsledku problémov v poľnohospodárstve. V najbližšom období sa zároveň očakáva výrazná štruktúrna reforma SAV s cieľom zmeniť ústavy na verejné výskumné inštitúcie, ktoré by mohli lepšie prepájať výskum so súkromným sektorom. Reformy však boli v rokoch 2015 a 2016 viackrát odkladané Jedným z dôvodov odkladu boli obavy vlády o nakladanie s nehnuteľnosťami, ktoré má dnes SAV v správe v zmysle novej reformy majú prejsť do jej vlastníctva. Ide predovšetkým o lukratívne reprezentačné a kongresové priestory v Starej Lesnej (Kongresové Centrum SAV Academia) a v Smoleniciach (Smolenický zámok), ktoré však akadémia vied sama používa a neplánuje sa ich zbaviť.
Priebeh transformácie na verejné výskumné inštitúcie (VVI) v priebehu prelomu rokov 2017 a 2018 narušilo nevysvetliteľné zasahovanie Ministerstva školstva SR pod vedením M. Lubyovej, ktorá bez jasnej argumentácie odmietla postupovať podľa plánov transformácie a vyžadovala od SAV ďalšie podklady a ustanovujúce listiny, ktoré však SAV podľa pôvodného plánu nebola povinná dodať skôr ako do konca roka 2018. Transformované ústavy SAV mali podľa novej právnej formy fungovať najprv od 1. júla. Ministerstvo však do konca mesiaca nezriadilo register VVI a ústavy preto zostali v právnom vákuu. 10. septembra 2018 ministerstvo vydalo rozhodnutie, ktorým registráciu transformovaných ústavov stoplo s tým, že SAV nedodržala lehoty a podmienky registrácie. Spor vyústil až do toho, že časť vedcov žiadala odvolanie ministerky Lubyovej.
Predsedovia Slovenskej akadémie vied
3. júna 2021 prezidentka Zuzana Čaputová vymenovala Pavla Šajgalíka do funkcie predsedu na tretie funkčné obdobie, ktoré trvá do roku 2025.