cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hubblovo hlboké pole
Koncepcia
náhľad|Hubblov vesmírny ďalekohľad (teleskop) (HST) pomenovaný podľa Edwina Hubbla. Bol vynesený na obežnú dráhu v roku 1990 raketoplánom [[Discovery (raketoplán)|Discovery pri misii STS-31.]] Jedným z kľúčových cieľov astronómov, ktorí navrhli Hubblov vesmírny ďalekohľad (teleskop), bolo použitie jeho vysokého optického rozlíšenia na štúdium vzdialených galaxií na úroveň detailov, ktorá nebola možná z povrchu Zeme. Teleskop umiestnený nad atmosférou sa vyhýba atmosférickému vzduchovému skresleniu. To mu umožňuje snímať citlivejšie snímky viditeľného a ultrafialového spektra ako s pomocou pozemných teleskopov pozorujúcich vo viditeľnej časti spektra. Len v prípade, že je možná dobrá adaptívna optická korekcia na viditeľných vlnových dĺžkach, môžu byť konkurencieschopné pozemné teleskopy s priemermi primárnych zrkadiel nad. Aj keď zrkadlo ďalekohľadu malo pri spustení do prevádzky v roku 1990 sférickú aberáciu, stále sa dalo použiť na snímanie vzdialenejších galaxií v rozlíšení predtým nedosiahnuteľnom. Pretože svetlu trvá miliardy rokov, než sa z veľmi vzdialených galaxií dostane na Zem, vidíme ich tak, ako vyzerali pred miliardami rokov. Rozšírenie rozsahu tohto výskumu na stále vzdialenejšie galaxie teda umožňuje lepšie porozumieť tomu, ako sa galaxie vyvíjajú.
Po korekcii sférickej aberácie počas misie raketoplánu STS-61 v roku 1993 sa použili vylepšené zobrazovacie schopnosti ďalekohľadu na štúdium čoraz vzdialenejších a slabších galaxií. Stredne hlboký prieskum (MDS) použil fotoaparát Wide Field and Planetary Camera 2 (WFPC2) na vytváranie hlbokých snímok náhodných polí, zatiaľ čo iné nástroje sa používali na plánované pozorovania. Súčasne sa ďalšie špecializované programy zameriavali na galaxie, ktoré už boli známe pozemným pozorovaním. Všetky tieto štúdie odhalili podstatné rozdiely medzi vlastnosťami galaxií dnes a tými, ktoré existovali pred niekoľkými miliardami rokov.
Až 10 % pozorovacieho času HST je určených ako režisérov diskrečný čas (DD) a zvyčajne sa udeľuje astronómom, ktorí chcú študovať neočakávané prechodné javy, ako sú supernovy. Keď sa ukázalo, že Hubblova korekčná optika funguje dobre, Robert Williams, vtedajší riaditeľ Vesmírneho teleskopického vedeckého ústavu, rozhodol venovať v roku 1995 podstatnú časť svojho času DD štúdiu vzdialených galaxií. Špeciálny poradný výbor inštitútu odporučil, aby sa WFPC2 použilo na zobrazenie „typickej“ oblohy vo vysokej galaktickej šírke pomocou niekoľkých optických filtrov. Bola zriadená pracovná skupina na vývoj a implementáciu projektu.
Výber cieľa
náhľad|Asterizmus Veľký voz s vyznačenou polohou Hubblovho hlbokého poľa Pole vybrané pre pozorovania muselo splniť niekoľko kritérií. Muselo byť vo vysokej galaktickej šírke, pretože prach a zakrývajúca medzihviezdna hmota v rovine disku Galaxie bránia pozorovaniu vzdialených galaxií v nízkych galaktických šírkach. Cieľové pole sa muselo vyhnúť známym jasným zdrojom viditeľného svetla (ako sú napríklad hviezdy v popredí) a infračerveného, ultrafialového a röntgenového žiarenia, aby sa uľahčilo neskoršie štúdium na mnohých vlnových dĺžkach objektov v hlbokom poli. Tiež sa muselo nachádzať v oblasti s nízkym infračerveným „cirrusom“ v pozadí, pričom rozptýlená infračervená emisia je pravdepodobne spôsobená horúcimi prachovými zrnami v chladných oblakoch plynného vodíka (oblasti HI).
Tieto kritériá obmedzili oblasť potenciálnych cieľových oblastí. Rozhodlo sa, že cieľ by mal byť v Hubblových „zónach nepretržitého pozorovania“ (CVZ) – v oblastiach oblohy, ktoré nie sú počas Hubblovej obežnej dráhy zakryté Zemou alebo Mesiacom. Pracovná skupina sa rozhodla sústrediť na severnú CVZ, aby ďalekohľady na severnej pologuli, ako sú napríklad Keckove ďalekohľady, ďalekohľady Národného observatória Kitt Peak a VLA (Very Large Array), mohli vykonávať následné pozorovania.
Pôvodne bolo identifikovaných dvadsať polí, ktoré spĺňajú tieto kritériá, z ktorých boli vybrané tri optimálne, všetky v súhvezdí Veľkej medvedice. Pozorovania rádiových snímok z VLA vylúčili jedno z týchto polí, pretože obsahovalo jasný rádiový zdroj. Konečné rozhodnutie medzi poslednými dvoma bolo vykonané na základe dostupnosti vodiacich hviezd v blízkosti: Hubblove pozorovania zvyčajne vyžadujú dvojicu blízkych hviezd, na ktorých sa môžu teleskopické snímače Fine Guidance Sensors počas expozície uzamknúť, ale vzhľadom na dôležitosť pozorovaní HDF vyžadovala pracovná skupina druhú sadu sprievodných hviezd. Pole, ktoré bolo nakoniec vybrané, sa nachádza na rektascenzii 12 h 36 m 49,4 s a deklinácii + 62 ° 12 '58 ″; [6] [7] má plochu približne 2,6 arcminút, alebo plochu 1/12 Mesiaca. Táto oblasť predstavuje približne 1/24 000 000 z celkovej plochy oblohy.
Pozorovanie
Po výbere poľa sa musela vypracovať stratégia pozorovania. Dôležitým rozhodnutím bolo určiť, ktoré filtre budú na pozorovania použité; WFPC2 je vybavený štyridsiatimi ôsmymi filtrami vrátane úzkopásmových filtrov izolujúcich konkrétne emisné línie astrofyzikálneho záujmu a širokopásmových filtrov užitočných na štúdium farieb hviezd a galaxií. Výber filtrov, ktoré sa majú použiť pre HDF, závisel od „priepustnosti“ každého filtra – celkového podielu svetla, ktorému umožňuje priechod – a dostupného spektrálneho pokrytia. Požadovali sa filtre s čo najmenším prekrývaním pásiem. Nakoniec sa vybrali štyri širokopásmové filtre so stredom pri vlnových dĺžkach 300 nm (takmer ultrafialové), 450 nm (modré svetlo), 606 nm (červené svetlo) a 814 nm (takmer infračervené). Pretože kvantová účinnosť Hubblových detektorov pri vlnovej dĺžke 300 nm je pomerne nízka, šum pri pozorovaní pri tejto vlnovej dĺžke je spôsobený skôr šumom CCD než pozadím oblohy; tieto pozorovania by sa teda mohli vykonávať v čase, keď by vysoký šum v pozadí poškodil účinnosť pozorovaní v iných priepustných pásmach. V období od 18. do 28. decembra 1995 – v tom čase Hubble obehol Zem približne 150-krát – bolo vybratých 342 snímok cieľovej oblasti vo vybratých filtroch. Celkové expozičné časy pri každej vlnovej dĺžke boli 42,7 hodín (300 nm), 33,5 hodiny (450 nm), 30,3 hodiny (606 nm) a 34,3 hodiny (814 nm), rozdelené do 342 jednotlivých expozícií, aby sa zabránilo významnému poškodeniu jednotlivých snímok kozmickými lúčmi, ktoré spôsobujú jasné pruhy, keď narážajú na detektory CCD. Ďalších 10 dráh Hubbla sa použilo na krátke vystavenie priľahlých polí, aby sa uľahčilo následné pozorovanie inými nástrojmi.
Spracovanie dát
Vytvorenie konečného kombinovaného obrazu pri každej vlnovej dĺžke bolo zložitým procesom. Jasné pixely spôsobené dopadmi kozmického žiarenia počas expozícií boli odstránené porovnaním expozícií rovnakej dĺžky a identifikáciou pixelov, ktoré boli ovplyvnené kozmickými lúčmi pri jednej expozícii, ale nie druhej. Na pôvodných obrázkoch sa nachádzali stopy vesmírnych trosiek a umelých satelitov a boli dôkladne odstránené. Rozptýlené svetlo zo Zeme bolo zrejmé asi v štvrtine dátových rámcov, čo na obrázkoch vytvorilo viditeľný vzor „X“. Toto bolo odstránené nasnímaním obrázka ovplyvneného rozptýleným svetlom, jeho zarovnaním s neovplyvneným obrazom a odpočítaním neovplyvneného obrázka od postihnutého. Výsledný obrázok sa vyhladil a potom sa mohol odpočítať od svetlého rámu. Tento postup odstránil takmer všetko rozptýlené svetlo z postihnutých snímok.
Keď bolo 342 jednotlivých snímok očistených o zásahy kozmickým žiarením a rozptýleného svetla, museli sa skombinovať. Vedci zapojení do pozorovaní HDF boli priekopníkmi v technike nazývanej „mrholenie“, pri ktorej sa mierka zameriavania ďalekohľadu medzi súbormi expozícií nepatrne menila. Obrazy HDF vytvorené pri každej vlnovej dĺžke mali konečnú veľkosť pixelov 0,03985 oblúkovej sekundy. Spracovanie údajov poskytlo štyri monochromatické obrázky (pri 300 nm, 450 nm, 606 nm a 814 nm), jeden na každej vlnovej dĺžke. Jeden obrázok bol označený ako červený (814 nm), druhý ako zelený (606 nm) a tretí ako modrý (450 nm) a po ich spojení sa získal farebný obrázok. Pretože vlnové dĺžky, pri ktorých boli obrázky nasnímané, nezodpovedajú vlnovým dĺžkam červeného, ​​zeleného a modrého svetla, farby na výslednom obrázku poskytujú iba približnú reprezentáciu skutočných farieb galaxií v obraze; výber filtrov pre HDF (a väčšinu snímok z Hubblovho teleskopu) bol navrhnutý primárne s cieľom maximalizovať vedeckú užitočnosť pozorovaní a nie vytvárať farby zodpovedajúce tomu, čo by ľudské oko skutočne vnímalo.
Obsah
Konečné obrázky boli zverejnené na stretnutí Americkej astronomickej spoločnosti v januári 1996 a odhalili množstvo vzdialených slabých galaxií. Na obrázkoch ich bolo možné identifikovať približne 3 000, pričom boli jasne viditeľné nepravidelné aj špirálové galaxie, hoci niektoré majú len niekoľko pixelov. U všetkých sa predpokladá, že HDF obsahuje menej ako dvadsať galaktických hviezd v popredí; absolútna väčšina objektov v teréne sú vzdialené galaxie. V HDF je asi päťdesiat modrých objektov. Zdá sa, že mnohé sú spojené s blízkymi galaxiami, ktoré spolu tvoria reťazce a oblúky: pravdepodobne ide o oblasti intenzívnej tvorby hviezd. Ďalšími môžu byť vzdialené kvazary. Astronómovia spočiatku vylúčili možnosť, že niektoré z bodových objektov sú biele trpaslíky, pretože sú príliš modré na to, aby boli v súlade s teóriami vývoja bieleho trpaslíka, ktoré v tom čase prevládali. Novšia práca však zistila, že mnoho bielych trpaslíkov sa s pribúdajúcim vekom stáva modrejšími, čo podporuje myšlienku, že HDF môže obsahovať biele trpaslíky.
Vedecké výsledky
Údaje o HDF poskytovali kozmológom mimoriadne bohatý materiál na analýzu. Do konca roku 2014 súvisiace vedecké práce získali viac ako 900 citácií. Jedným z najzákladnejších nálezov bol objav veľkého počtu galaxií s vysokými hodnotami červeného posunu. Ako sa vesmír rozpína, vzdialenejšie objekty sa od Zeme vzďaľujú rýchlejšie, o čom hovorí Hubblov zákon. Svetlo z veľmi vzdialených galaxií je významne ovplyvnené kozmologickým červeným posunom. Hoci boli známe kvazary s vysokým červeným posunom, pred vytvorením snímok HDF bolo známych iba veľmi málo galaxií s červeným posunom väčším ako 1. HDF však obsahoval veľa galaxií s červeným posunom až 6, čo zodpovedá vzdialenostiam približne 12 miliárd svetelných rokov. Kvôli červenému posunu nie sú najvzdialenejšie objekty v HDF (Lyman-break galaxie) v Hubblových snímkach skutočne viditeľné; môžu byť detegované iba na snímkach HDF nasnímaných na dlhších vlnových dĺžkach pozemnými ďalekohľadmi. Galaxie HDF obsahovali podstatne väčší podiel narušených a nepravidelných galaxií ako miestny vesmír; zrážky a fúzie galaxií boli v mladom vesmíre častejšie, pretože boli oveľa menšie ako dnes. Predpokladá sa, že sa pri zrážke špirálových a nepravidelných galaxií vytvárajú obrovské eliptické galaxie. Bohatstvo galaxií v rôznych fázach ich vývoja tiež umožnilo astronómom odhadnúť zmeny v rýchlosti tvorby hviezd počas celého života vesmíru. Zatiaľ čo odhady červených posunov galaxií HDF sú trochu surové, astronómovia sa domnievajú, že k tvorbe hviezd maximálnou rýchlosťou došlo pred 8 až 10 miliardami rokov a odvtedy sa znížila asi desaťkrát. Ďalším dôležitým výsledkom z HDF bol veľmi malý počet prítomných hviezd v popredí. Astronómovia celé roky bádali nad povahou temnej hmoty, hmoty, ktorá sa zdá byť nedetegovateľná, ale z ktorej pozorovania vyplynulo, že tvorí okolo 85% všetkej hmoty vo vesmíre podľa hmotnosti. Jedna teória spočívala v tom, že temná hmota by sa mohla skladať z masívnych astrofyzikálnych kompaktných halo objektov (MACHO) – slabých, ale masívnych objektov, ako sú červené trpaslíky a planéty vo vonkajších oblastiach galaxií. HDF však preukázal, že vo vonkajších častiach našej galaxie nebolo významné množstvo červených trpaslíkov. alt=(SIRTF) je určený na pozorovanie objektov v infračervenej oblasti spektra. Vývoj začal v roku 1979. Je pomenovaný podľa Lymana Spitzera|náhľad|[[Spitzerov vesmírny ďalekohľad|Spitzerov teleskop (SIRFT) pomenovaný podľa Lymana Spitzera]]
Viacfrekvenčné sledovanie
Objekty s veľmi vysokým červeným posunom (Lyman-break galaxie) sa nedajú vidieť vo viditeľnom svetle a zvyčajne sa detegujú namiesto toho v infračervených alebo submilimetrových vlnových dĺžkach HDF. Pozorovania pomocou infračerveného vesmírneho observatória (ISO) naznačujú infračervenú emisiu z 13 galaxií viditeľných na optických obrazoch, ktorá sa pripisuje veľkému množstvu prachu spojeného s intenzívnou tvorbou hviezd. Infračervené pozorovania sa uskutočnili aj pomocou vesmírneho teleskopu Spitzer. Submilimetrové pozorovania poľa boli vykonané so SCUBA na James Clerk Maxwell Telescope, kde spočiatku detegoval 5 zdrojov, aj keď s veľmi nízkym rozlíšením. Pozorovali aj ďalekohľady Subaru na Havaji. Röntgenové pozorovanie pomocou röntgenového observatória Chandra odhalilo v HDF šesť zdrojov, o ktorých sa zistilo, že zodpovedajú trom eliptickým galaxiám, jednej špirálovitej galaxii, jednému aktívnemu galaktickému jadru a jednému extrémne červenému objektu, ktorý sa považuje za vzdialenú galaxiu obsahujúcu veľké množstvo prachu absorbujúceho jeho emisie modrého svetla. Pozemné rádiové snímky nasnímané pomocou VLA odhalili v HDF sedem rádiových zdrojov, z ktorých všetky zodpovedajú galaxiám viditeľným na optických obrazoch. Toto pole sa skúmalo aj pomocou rádiového teleskopu Westerbork Synthesis Radio a súborom rádiových ďalekohľadov MERLIN pri 1,4 GHz; kombináciou máp VLA a MERLIN vytvorených pri vlnových dĺžkach 3,5 a sa našlo 16 rádiových zdrojov v poli HDF-N, s mnohými ďalšími v priľahlých poliach. Rádiové snímky niektorých zdrojov v teréne boli vytvorené v Európskej sieti VLBI pri 1,6 GHz s vyšším rozlíšením ako mapy Hubblovho teleskopu.
Následné pozorovania HST
V roku 1998 bol na južnej pologuli vytvorený náprotivok HDF: Južné Hubblovo hlboké pole (HDF-S). Bolo zachytené použitím podobnej stratégie pozorovania a aj jeho vzhľad bol veľmi podobný pôvodnému HDF. Tento fakt podporuje kozmologický princíp, ktorý hovorí, že vesmír je vo veľkých škálach homogénny. Na získanie snímkov z HDF-S bol použitý Space Telescope Imaging Spectrograph (STIS) a Near Infrared Camera and Multi-Object Spectrometer (NICMOS); prístroje, ktoré boli na HST nainštalované rok predtým. HDF bolo odvtedy pozorované ešte niekoľkokrát, aj za pomoci prístrojov WFPC2, STIS a NICMOS. Porovnaním pôvodných a nových záberov bolo objavených niekoľko supernov.
Širší, no menej podrobný prieskum sa uskutočnil ako súčasť projektu Great Observatories Origins Deep Survey (GOODS). Časť oblohy pozorovaná počas tohto prieskumu bola potom skúmaná oveľa dlhšie, z čoho vzniklo Hubblovo ultra hlboké pole. Toto pole bolo najpodrobnejším optickým hlbokým poľom až do roku 2012, kedy vzniklo Hubblovo extrémne hlboké pole (XDF). Fotky tohto poľa boli 26. septembra 2012 sprístupnené viacerým mediálnym agentúram. Galaxie, ktoré je možné vidieť na fotke XDF, pravdepodobne vznikli počas obdobia prvých 500 miliónov rokov po Veľkom tresku.
Savennes
Savennes môže byť:
Sauzet
Sauzet môže byť:
Savignac
Savignac môže byť:
Danny Lohner
Daniel Patrick "Danny" Lohner (* 13. december 1970), známy aj ako Renholdër (Re: D. Lohner odzadu) je americký rockový hudobník a producent. Najviac je známy s pôsobenia v kapele Nine Inch Nails (v 90-tych rokoch), ale taktiež hral s kapelami Killing Joke a Methods of Mayhem. V svojich začiatkoch bol jedným zo zakladajúcich členov skupiny Skrew (industrial-metal), rovnako ako jeden z členov thrash metalovej kapely Angkor Wat.
Nine Inch Nails
Lohner prišiel do Nine Inch Nails v roku 1994 aby hral na koncertoch na basu a klávesy. Podieľal sa na nahrávaní albumov The Downward Spiral (1994) a The Fragile (1999) a taktiež sa podpísal pod viaceré remixy NIN v tomto období. S kapelou hral na koncertných turné Self-Destruct tour (19941996) a Fragility tour (19992000) z ktorého je koncertný album And All That Could Have Been (2002).V tomto období bol aj pri nahrávaní prelomového albumu skupiny Marilyn Manson Antichrist Superstar (gitara v "The Reflecting God" a "Angel With the Scabbed Wings").V roku 1995 založili členovia kapely Danny Lohner, Charlie Clouser a Trent Reznor vedľajší projekt The Tapeworm. Postupne sa pridávali ďalší hudobníci (napr.Maynard James Keenan, Atticus Ross, Josh Freese, Alan Moulder), ale kapela nikdy nevydala oficiálny materiál do svojho zániku v roku 2005. Na albume eMOTIVe kapely A Perfect circle sa nachádza skladba "Passive",na ktorej majú podiel členovia kapely a bola zložená pre The Tapeworm.
A Perfect Circle
Danny Lohner spolupracoval s kapelov A Perfect Circle na jej albumoch Thirteenth Step a eMOTIVe. Po vydaní albumu eMOTIVe vyšiel DVD/CD set album aMOTION, ktorý obsahoval aj jeho remixy skladieb „Judith“, „3 Libras“, „Outsider“, „Weak and Powerless“. Ich debutový album Mer de Noms obsahuje taktiež skladbu „Renholdër“, ktorá je o ňom. Neskôr si ho spevák Maynard James Keenan prizval ku nahrávaniu albumu "V" Is for Vagina jeho sólového projektu Puscifer.
Black Light Burns
V rokoch 2005 založil spolu s Wesom Borlandom (Limp Bizkit) projekt Black Light Burns. Projekt bol nástupcom kapely Damning Well, ktorej ďalší členovia Josh Eustis (Telefon Tel Aviv) a Josh Freese boli prizvaný aj do tohto projektu. V roku 2007 vyšiel kapele album Cruel Melody, ktorý obsahoval aj nevydané skladby skupiny Damning Well.
Metallica
Potom, čo dlhoročný basgitarista Jason Newsted opustil kapelu Metallica bol jeden z hudobníkov, ktorý ho mali nahradiť. Taktiež aj účinkuje v dokumente o kapele (Some Kind of Monster) z tohto obdobia.
Euterpa
Euterpa môže byť:
Danny Lohner
Soundtracky
V roku 2003 Danny Lohner produkoval soundtrack k filmu Underworld a na soundtracky k ďalších pokračovaní tohto filmu  prispel viacerými remixami skladieb. Jeho skladby sa nachádzajú aj na soundtrackoch k filmom ako End of days, Dead Silence, Untraceable, The Stepfather, Saw II a The Mechanic
Ostatné projekty
Danny Lohner produkoval albumy kapelám ASHES dIVIDE, Fear and the Nervous System (sólový projekt gitaristu skupiny Korn James "Munky" Shaffersa), Hollywood Undead, Angels & Airwaves, Holy Grail. Taktiež hral, poprípade spolupracoval pri nahrávaní, s interpretmi ako Killing Joke, Methods of Mayhem, 30 Seconds to Mars, Rob Zombie a Eminem.
Prosenka
Prosenka je prírodná pamiatka ev. č. 2049 neďaleko obce Kamenice v okrese Jihlava v nadmorskej výške 550 - 570 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú trávinobylinné spoločenstvá bývalých extenzívnych pasienkov s výskytom silne ohrozeného druhu červenohlava obyčajného (Orchis morio). Vyhlásená za malú plošnú prírodnú rezerváciu v roku 1998.
Rašelinisko (prírodná rezervácia)
Rašelinisko je prírodná rezervácia v Tatranskom národnom parku.
Nachádza sa v katastrálnom území mesta Vysoké Tatry v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1991 na rozlohe 0,32 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je reliktný výskyt Andromeda polifolia, ktorá je v Tatranskom národnom parku ojedinelá, v typickom spoločenstve - rašelinovej borine s kosodrevinou a krovitými vŕbami. Rastú tu aj iné ohrozené taxóny flóry Slovenska (napr. Drosera rotundifolia).
Scieurac-et-Flourès
Scieurac-et-Flourès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2021
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2021 boli 84. majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji, ktoré sa konali od 21. mája do 6. júna 2021 v Lotyšsku. Bielorusko a Lotyšsko súťažili o uskutočnenie majstrovstiev sveta proti Fínsku, ktoré hostilo majstrovstvá sveta osemkrát. V hlavnom meste Lotyšska boli naposledy majstrovstvá v roku 2006. Plánovaným spoluusporiadateľom šampionátu malo byť aj Bielorusko, ale z dôvodu bezpečnosti a politickej a epidemiologickej situácii Medzinárodná hokejová federácia 18. januára 2021 odobrala Bielorusku usporiadateľstvo. Majstrovstvá sa mohli odohrať aj na Slovensku alebo v Dánsku. 22. januára 2021 Slovenský zväz ľadového hokeja potvrdil, že s Medzinárodnou hokejovou federáciou rokuje o spoluorganizácii šampionátu. Šampionát sa mohol z časti odohrávať v Bratislave na zimnom štadióne Ondreja Nepelu. IIHF však 2. februára oficiálne potvrdila, že Lotyšsko bude jediný usporiadateľ majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2021.
Javor (vrch v Oravskej Magure)
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti pohoria, v centrálnej oblasti geomorfologického podcelku Budín. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Tvrdošín a zasahuje na katastrálne územie obce Nižná, okrajovo i Lokca. Najbližšími sídlami sú severozápadne ležiaca Lokca a Ťapešovo, západne je situovaný Vasiľov a Babín.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2021
Výber usporiadateľskej krajiny
O usporiadanie 85. ročníka Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji v Bielorusku a Lotyšsku bolo rozhodnuté na základe hlasovania kongresu Medzinárodnej hokejovej federácie (IIHF) 19. mája 2017 v Kolíne nad Rýnom. Ďalším kandidátom bolo Fínsko, s usporiadateľskými mestami Helsinki a Tampere.
Javor (vrch v Oravskej Magure)
Opis
Javor je nevýrazný pahorok v západnej časti masívu vrchu Budín. Vrch leží v mohutnom horskom chrbte, ktorý vedie od sedla Príslop severovýchodným smerom po brehy Oravskej priehrady. Severným smerom sa nachádza Slepčianka, západným Surový a Galanky , južným Budín II  a Šubovka , východne Budín a Javorový vrch  a severovýchodne Magurka. Severné časti masívu odvodňuje Budínsky potok do Bielej Oravy, vodu z južných svahov odvádza Lokciansky potok do Hruštínky v povodí Oravy. Vrcholom vedie značený chodník z Lokce.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2021
Výber usporiadateľskej krajiny
* = Odobraté usporiadateľstvo
Automaticky kvalifikovaní po zrušení Majstrovstiev sveta v roku 2020
1 Na základe rozhodnutia Športového arbitrážneho súdu z decembra 2020 majú ruskí športovci a tímy zakázané súťažiť pod ruskou vlajkou alebo používať ruskú hymnu na akýchkoľvek olympijských hrách alebo majstrovstvách sveta do roku 2022. Na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hrá ruský tím pod menom Ruský olympijský výbor.
Rozdelenie skupín
Skupina A
22bod|border Ruský olympijský výbor (2.)
Savigny
Savigny môže byť:
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2021
Rozdelenie skupín
🇸🇪 (4.)
🇨🇿 (5.)
🇸🇰 (9.)
(12.)
🇧🇾 (13.)
Skupina B
🇨🇦 (1.)
🇫🇮 (3.)
🇺🇸 (6.)
🇩🇪 (7.)
(10.)
🇳🇴 (11.)
🇮🇹 (15.)
V zátvorkách sa nachádza poradie v rebríčku IIHF.
Rozhodcovia
17. apríla 2021 boli oznámení 18 hlavní a čiaroví rozhodcovia.
Základné skupiny
Tímy boli rozdelené do skupín na základe rebríčka krajín IIHF a zloženie skupín bolo zverejnené 20. mája 2020.
Tabuľka
Údaje aktualizované k 1. júnu 2021. Zdroj: IIHF
(H) Hostiteľ
Play-off
Pre semifinálové zápasy budú tímy znova nasadené podľa nasledovného poradia: 1. USA, 2. ROV, 3. Fínsko, 4. Švajčiarsko, 5. Česko, 6. Nemecko, 7. Slovensko, 8. Kanada a to takým spôsobom, že najvyššie nasadený tím bude hrať proti najnižšie nasadenému a druhý najvyššie nasadený proti tretiemu najvyššie nasadenému.
Najlepší hráči
Zoznam hráčov s najviac bodmi na šampionáte zoradených podľa bodov a potom podľa gólov. Z = Zápasy; G = Góly; A = Asistencie; B = Body; +/- = Plus/mínus; VVM = Vylúčený v minútach; POZ = Pozícia
Zdroj: IIHF
Najlepší brankári
Zoznam piatich najlepších brankárov, ktorí majú najvyšší percentuálny podiel zásahov na gól a ktorí odohrali najmenej 40% minút svojho tímu. COČ = Celkový odohratý čas; IK = Inkasované góly; PIK = Priemer inkasovaných gólov na zápas; PS = Počet striel na brankára; %Z = Percento zákrokov; ČK = Čisté konto
Zdroj: IIHF
Celkové poradie
Por = Poradie; Sk = Skupina; OZ = Zápasy; V = Výhry; VP = Výhry po predlžení; Prehry po predĺžení; P = Prehry; SG = Strelené góly; OG = Obdržané góly; GR = Gólový rozdiel; B = Body; H = hostiteľská krajina
Zdroj:
Sceaux
Sceaux môže byť:
Anna Jagelovská
Anna Jagelovská (alebo Jagellonská) môže byť:
Cloud computing
náhľad|Znázornenie fungovania cloud computingu
Cloud computing  (iné výrazy: klaud kompjúting, internetové počítanie , výpočtové mračno ; z ) je na internete založený model vývoja a používania počítačových technológií.
Možno ho charakterizovať aj ako poskytovanie služieb alebo programov uložených na serveroch na Internete s tým, že používatelia k nim môžu pristupovať napríklad pomocou webového prehliadača alebo klienta danej aplikácie a používať prakticky odkiaľkoľvek. Výhodou je, že dáta sú uložené na cloude ihneď po skončení synchronizácie zálohovania. V prípade, že k dôjde poškodeniu alebo krádeži vášho počítača, stále budete mať prístup k aktuálnym súborom. Používatelia neplatia (za predpokladu, že je služba platená) za vlastný softvér, ale za jeho použitie. Ponuka aplikácií sa pohybuje od kancelárskych aplikácií, cez systémy pre distribuované výpočty, až po operačné systémy prevádzkované v prehliadačoch, ako je napríklad eyeOS, Cloud alebo iCloud.
Modely služieb cloud computingu
Najčastejšími modelmi poskytovania cloudových služieb z hľadiska distribúcie služieb sú:
Bezpečnosť a ochrana súkromia
Všetky dáta, ktoré sa zálohujú na cloud sú počas prenosu aj úschovy šifrované, aby nemohlo dôjsť k ich odcudzeniu. Stupeň ochrany bezpečnosti závisí aj od vybraného poskytovateľa služieb. Odporúča sa, aby používatelia využívali všetky zásady ochrany bezpečnosti na internete. Predovšetkým by mali využívať jedinečné heslo s dvojfaktorovým overením.
Niektoré cloudové služby si vo svojich zmluvných podmienkach vyhradzujú právo prístupu k uloženým súborom. Preto sa neodporúča na cloud ukladať dôverné a osobné dáta.
Anton Uherík
Prof. h. c. PhDr. Anton Uherík, DrSc. (* 12. september 1930) je slovenský vedec - psychofyziológ, spisovateľ a publicista, bývalý vedúci vedecký pracovník pôsobiaci na Ústave experimentálnej psychológie Slovenskej akadémie vied.
Guitar Gangsters & Cadillac Blood (skladba)
„Guitar Gangsters & Cadillac Blood“ je druhá skladba z rovnomenného albumu dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat, ktorý bol vydaný 1. septembra 2008.
Anton Uherík
Život
Pochádza z dedinky Malé Dvorany pri Topoľčanoch. Jeho otec bol murár a neskoršie roľník. Matka bola domácou gazdinkou. Mal dvoch súrodencov. On je z nich najmladší. Maturoval na Elektrotechnickej priemyslovke v Bratislave. Po maturite určitý čas pracoval v Slovenskom filme ako asistent zvuku v tíme legiend slovenského filmu, Paľa Bielika a Andreja Lettricha.
Guitar Gangsters & Cadillac Blood (skladba)
Objavila sa tiež na koncertnom albume Let's Boogie! Live from Telia Parken z roku 2018, kde bubeníka Jona Larsena nahradil bubeník skupiny Metallica, Lars Ulrich.
Anton Uherík
Život
V roku 1954 ukončil štúdium psychológie a filozofie na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Následne v rokoch 19541990 pracoval na Ústave experimentálnej psychológie SAV. V roku 1965 získal titul doktora filozofie (PhDr). V roku 1970V rámci ÚEP SAV založil prvé psychofyziologické pracovisko v Československu, ktoré viedol až do odchodu do dôchodku. Roku 1979 mu bola udelená najvyššia vedecká hodnosť – doktor vied (DrSc). Kariéra mimo Ústavu experimentálnej psychológie SAV
Guitar Gangsters & Cadillac Blood (skladba)
Názov skladby
Názov pochádza zo skladby „Nickels and Dimes“ od skupiny Social Distortion. Na tomto albume tiež prespievali jednu z ich skladieb.
Text
Text skladby opisuje začiatok niekoho, o kom budú písať ako o „gitarovom gangsterovi“.
Anton Uherík
Pedagogická činnosť
Od roku 1979 prednášal na Univerzite Komenského v Bratislave, Trnavskej univerzite v Trnave a Masarykovej univerzite v Brne. V rokoch 19691970 pôsobil ako hosťujúci profesor na kanadskej University of Waterloo.
Ocenenia, členstvo
Bola mu udelená Medaila SAV a Plaketa Ľ. Štúra za zásluhy v spoločenských vedách.
V roku 1985 mu Štátna komisia pre vedecko - technický a investičný rozvoj udelila „Čestné uznanie“ za vývoj, konštrukciu a uvedenie do praxe novej metódy diagnostikovania sluchových defektov a psychofyziologických regulačných vlastností (ide o štátne vyznamenanie).
V roku 2001 mu Slovenský zväz sluchovo postihnutých udelil „Čestné uznanie“ za zaslúžilú a obetavú prácu na prospech sluchovo postihnutých.
V roku 2010 mu Spoločnosť Ferdinanda Martinenga udelila „Krištáľové srdce“ za zásluhy v oblasti vedy a humanity.
V roku 2011 získal ocenenie od Literárneho fondu za filmovú poviedku HOMO.
V roku 2012 mu Nadácia Linaje udelila vyznamenanie za celoživotné dielo.
V roku 2018 mu bola udelená cena Senior roka 2018 od primátora mesta Bratislavy.
Je členom Klubu nezávislých spisovateľov.
Je členom Spoločnosti pre vedy a umenia.
Najvýznamnejšie publikácie
Za svojho pôsobenia v ÚEP SAV publikoval zo svojho vlastného výskumu viac ako 200 vedeckých štúdií v angličtine a 16 rozsiahlych knižných monografií:
Iné zaujímavosti
Vyše 20 ročná spolupráca so Základnou školou pre nepočujúcich na Hrdličkovej ulici v Bratislave vyústila okrem iného aj k patentovanému vynálezu novej, originálnej audiometrickej metódy vyšetrovania sluchu nazvanej PEDAPS (Podmieňovanie elektrodermálneho a pohybového správania), vhodnej pre deti už od troch rokov.
Inicioval a pripravil kompletne návrh Zákona o posunkovej reči nepočujúcich, ktorý bol v roku 1995 Národnou radou SR aj schválený. V roku 2017 predložil do Národnej rady SR novelu tohto zákona. Bola schválená všetkými 139 prítomnými poslancami.
Bol expertom Svetovej federácie nepočujúcich pre výchovu a vzdelávanie nepočujúcich detí.
Vyše 20 rokov pôsobil v Slovenskom filme ako odborný poradca pri výrobe filmov pre deti a mládež.
Je vedcom s umeleckou dušou. Okrem vedeckých aktivít, píše básne, prózu a venuje sa aj výtvarnému umeniu, maľovaniu.
Séailles
Séailles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ségalas
Ségalas môže byť:
Zbor
Zbor (do mája 1968 písané sbor ) môže byť:
Zlatý glóbus za najlepšiu filmovú pieseň
Zlatý glóbus za najlepšiu filmovú pieseň udeľuje Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov (HFPA) na ceremónii Zlatých glóbusov od roku 1962. V januári 1989 na 46. ročníku udeľovania cien boli víťazné dokonca dve piesne.
thumb|right|213px|Päťkrát nominovaná [[Madonna ]] Držiteľom s najväčším počtom Glóbusov za filmovú pieseň roka je skladateľ Alan Menken, ktorý prevažne skladá pre animované filmy. Celkom vyhral štyri ceny. Za Aladina získal tri nominácie. Textári Alan Bergman a Marilyn Bergman držia rekord v počte nominácií, ktorých za svoju kariéru získali štrnásť. Držiteľmi Zlatého glóbusu za pieseň sú mnohí speváci populárnej hudby, napr. Stevie Wonder, Phil Collins, Bruce Springsteen, Elton John, Sting alebo skupina U2.
1961 - 1970
Pôvodne bola na Zlatý glóbus nominovaná pieseň "The Yellow Rolls-Royce" z rovnomenného filmu. Z nejasných dôvodov však bola vyradená z nominačného lístku a nahradená piesňou víťaznou "Forget Domani".
Poznámky
Cena sa udeľuje na začiatku roku a predstavuje úspech za počiny predošlého kalendárneho roku. Zoznam obsahuje hudobných skladateľov a textárov, ktorí cenu vyhrali (zvýraznení sú tučne a na prvom mieste), a taktiež tých, ktorí boli na ňu nominovaní. Ďalej sú uvedené filmy, za ktoré boli ocenení/nominovaní. Ak má film distribučný názov, je uvedený pod ním. Hviezdička indikuje, že umelec bol nominovaný na Oscara; dve hviezdičky, že Oscara získal.
František Karol Faykiss
František Karol Faykiss (🇭🇺; * 13. január 1879, Levoča† ?) bol uhorský lekár (chirurg).
Pochádzal z rodiny vojenského lekára Karola Faykissa a jeho manželky Ervíny, rod. Imrichovej. V roku 1902 absolvoval štúdium medicíny na univerzite v Pešti, kde následne pôsobil ako asistent chirurgickej kliniky. Je autorom správy o stave kliniky a viacerých štúdií z klinickej chirurgie. V roku 1909 bol povýšený do šľachtického stavu.
Segonzac
Segonzac môže byť:
Selles
Selles môže byť:
Senantes
Senantes môže byť:
Miloš Kopták
Miloš Kopták (* 6. február 1969, Žilina) je slovenský maliar, grafik a ilustrátor.
Životopis
Absolvoval Pedagogickú fakultu v Banskej Bystrici (odbor literatúra, výtvarná výchova) a Vysokú školu výtvarných umení v Bratislave (Oddelenie grafiky a knižnej ilustrácie prof. D. Kállaya). V rokcoh 20002015 sa venoval ilustrácii kníh, mnohé z nich dostali aj ocenenia napr. Najkrajšia kniha roka 2003, Zlatá stuha 2006, Najkrajšie ilustrácie roka (2007, Praha), Cena Ľudovíta Fullu (2009) a i. Ako knižný ilustrátor spolupracoval s domácimi a zahraničnými vydavateľstvami. (Grund, Hachette, Rose Bud, Brio, Práh, Perfekt, Matica Slovenská, Mladé letá, Bazar Tales, Petit Press a i. Spoluzakladal ASIL – Asociáciu ilustrátorov ako dobrovoľné, otvorené zoskupenie výtvarníkov, zameraných na oblasť ilustrácie a knižnej tvorby. Snahou je mapovať aktuálne dianie v oblasti ilustrácie a knižnej kultúry.
Popri tejto základnej línii tvorby sa sa venuje viacerým disciplínam. Striedavo maľbe, tvorbe objektov, koláži, kresbe. Jeho náklonnosť k voľnej tvorbe prevážila v roku 2007, keď založil umeleckú tvorivú dvojicu s katalánskym umelcom Raiom Escalé (1964) z Barcelony a odvtedy vystavovali spoločne vytvorené maľby pod názvom Mirroir Noir. Ich spoločnú kontempláciu nad témami života, smrti, spomienok, negatívnych osobností politického života, ale aj reminiscencie na Bazovského tvorbu, ktoré stvárňovali v spoločných cykloch, sa dostali počas obdobia pandémie korony do útlmu (2020 – 2022). Miloš Kopták pracuje aj ako jeden z troch intendantov TOTOgalérie! v Bratislave, zameranej na tvorbu najmä slovenských ilustrátorov staršej generácie.
Tvorba
''Miloš Kopták tvorí v ucelených, nie však uzatvorených cykloch. Vracia sa k nim. Niekedy po dňoch, inokedy po rokoch. Venuje sa rozličným témam, no ich spoločnými znakmi sú práca s nájdeným objektom (náradie, bábiky, fotografie a obrázky z časopisov, glóbusy) alebo netradičnými materiálmi (žuvačky, šupky z citrusov, mušle, mydlo), čierny a absurdný humor, (seba)irónia, dekonštrukcia pôvodných významov, funkcií vecí a spoločenských javov a ich hravá rekonštrukcia cez svojskú optiku a estetiku. Plastiky a asambláže slovenského výtvarníka a ilustrátora Miloša Koptáka, ktoré vytvára priebežne od 90. rokov 20. storočia , vystavil na samostatnej výstave s názvom Jestlipak tahle věc má své určení?!'' v Nitrianskej galérii v Nitre vo februári 2022.
Mirroir Noir
Miroir Noir je autorskou kooperáciou slovenského maliara a ilustrátora Miloša Koptáka (1968) a katalánskeho umelca Rai Escalé (1964). Ich spoločné maliarske diela vznikajú naozaj spoločne na Slovensku alebo v Katalánsku (v okolí Barcelony), kde sa stretávajú na maliarskych pobytoch. Po rešeršovaní spoločnej témy pracujú každý na inom obraze na jednom mieste (v jednom ateliéri), v čase práce si diela vymenia a vzájomne korigujú, kritizujú, kontrolujú. Ako sami vravia, pri tvorbe sa často aj nenávidia, ale pri vyhrotených momentoch vznikajú možno ich najlepšie diela. Počas viac ako 10-ročnej spolupráce sa naučili komunikovať spoločnú tému, ako aj ustupovať svojmu autorskému egu v prospech výsledného diela. Témy budujú spoločne, vzhľadom na to, že nemajú spoločné historické pozadie dospievania a života, každý z nich prináša niečo iné: v osobných témach, v politických témach, v umelecko-historickej tradícii. Preto je šarmantné, že katalánskeho autora Raia Escalé zaujala tvorba aj slovenských umelcov a ich umeleckej histórie. Keď v roku 2013 vystavovali v madridskej galérii Blokker, denník El País im venoval veľký dvojstranový článok s názvom „Barokový punk pre umenie a štyri ruky“, ktorý pritiahol na výstavu divákov a aj zberateľov zo širšieho sveta (denník vychádza vo všetkých španielsky hovoriacich krajinách).
Svoju spoluprácu nazvali Miroir Noir – Čiernym zrkadlom, ako odvolávku na legendu o čiernom zrkadle na tzv. Claudelovo sklo, do ktorého maliari 17. storočia hľadeli, keď chceli oddychovať po náročnej maliarskej práci. Zároveň je aj vysvetľujúcim odkazom na ich spoločnú estetiku, ktorú si vytvorili. Siaha ku koreňom veľkých maliarov Goyu, Murilla, Velasqueza a funguje ako dialóg s veľkými maliarmi histórie prostredníctvom používania expresívnej, „dark maľby“. Ich spoločná maľba s názvom Nastal čas goríl (2012, akryl na reklame, 120 x 234 cm) bol publikovaný na prebale knihy Toma Nicholsona Gorila (Dixit, 2012).
Ségos
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Smernica o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu
Smernica o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu 2016/0280 (COD), nazývaná aj smernica EÚ o autorskom práve, je navrhovaná smernica Európskej únie, ktorá má zaistiť „dosiahnutie dobre fungujúceho trhu autorských práv“ a ktorá by mala mať „zo strednodobého hľadiska pozitívny vplyv na výrobu a dostupnosť obsahu a na pluralitu médií, čo bude v konečnom dôsledku prospešné pre spotrebiteľov“. Rozširuje existujúce právne predpisy Európskej únie o autorských právach a je súčasťou projektu jednotného digitálneho trhu EÚ. Smernicu prvýkrát predstavil Výbor Európskeho parlamentu pre právne veci 20. júna 2018 a Európska komisia smernicu schválila 12. septembra 2018 a prešla formálnymi diskusiami v trialógu. Rumunsko ako predsednícka krajina predložilo v januári 2019 kompromisný návrh. Deväť krajín (Nemecko, Belgicko, Holandsko, Luxembursko, Fínsko, Švédsko, Slovinsko, Taliansko, Poľsko ) kompromisný návrh zamietlo kvôli kontroverzným článkom 11 a 13. Ak smernica úspešne prejde schvaľovacím procesom, členské štáty EÚ budú povinné prijať zákony implementujúce túto smernicu.
Ségoufielle
Ségoufielle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Smernica o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu
Európska rada ako kľúčové ciele smernice uvádza chrániť tlačené publikácie, znižovať „medzery medzi hodnotami“ medzi ziskami vytvorenými internetovými platformami a tvorcami obsahu, povzbudzovať „spoluprácu“ medzi týmito dvoma skupinami a vytvára výnimky z autorských práv pre textové a dátové ťaženie. Špecifické návrhy smernice zahŕňajú udelenie priameho autorského práva vydavateľom na používanie ich publikácií prostredníctvom internetových platforiem ako sú agregátory online správ (článok 11) a vyžadujú, aby webové stránky, ktoré primárne hosťujú obsah zverejnený používateľmi, prijali „účinné a primerané“ opatrenia na zabránenie neoprávnenému uverejňovaniu obsahu chráneného autorskými právami alebo zodpovednosť za činy používateľov (článok 13).
Ségoufielle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Smernica o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu
Články 11 a 13 sú terčom rozsiahlej kritiky a diskusie európskych a amerických politických strán s obavami, že by smernica mohla obmedziť prejav na internete tým, že bude vyžadovať, aby webové stránky získali licencie, ak chcú odkazovať na správy a že článok 13 by si vyžadoval použitie technológií pre prispôsobenie obsahu, ktoré nemôžu identifikovať poctivé jedanie, ako je napr. paródia. Priaznivci smernice, väčšinou mediálne skupiny a vydavatelia, tieto argumenty odmietajú a tvrdia, že kampane týkajúce sa dezinformácií a astroturfingu vykonávajú veľké internetové platformy, ako je Google.
Ségoufielle
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Smernica o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu
Legislatívny proces
náhľad|Zasadnutie Európskeho parlamentu v [[Štrasburg|Štrasburgu 11. septembra 2018]] Návrh smernice vydala Európska komisia 14. septembra 2016. Výbor stálych predstaviteľov Rady Európskej únie smernicu schválil 25. mája 2018 a pripravil ju pre hlasovanie v Európskom parlamente bez podpory Nemecka, Fínska, Holandska, Slovinska, Belgicka a Maďarska. 5. júla 2018 smernica neprešla hlasovaním Európskeho parlamentu, čím sa predĺžila doba pre jej prerokúvanie. Proti prijatiu hlasovalo 318 europoslankýň a europoslancov, pre bolo 278 a 31 sa zdržalo.
Ségoufielle
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Smernica o autorskom práve na digitálnom jednotnom trhu
Legislatívny proces
12. septembra 2018 Európsky parlament hlasoval za upravenú verziu smernice a posunul ju tak k prerokúvaniu v trialógu Európskej komisie, Rady Európskej únie a Európskeho parlamentu. 26. marca 2019 Európsky parlament schválil revidovanú smernicu bez akýchkoľvek dodatočných zmien. Za prijatie smernice hlasovalo v 751-člennom parlamente 348 poslancov, proti bolo 274 a 36 sa zdržali. Ešte musí znenie smernice schváliť aj Rada EÚ, k čomu by mohlo dôjsť už 9. apríla v Luxemburgu. Členské štáty EÚ budú mať dva roky na to, aby smernicu preniesli do svojho vnútroštátneho práva.
Proti smernici hlasovali Monika Beňová (Smer-SD), Richard Sulík (SaS), Branislav Škripek (OĽaNO) a Jana Žitňanská (NOVA). Zdržala sa Anna Záborská (Kresťanská únia). Za prijatie hlasovali Pál Csáky (SMK), Eduard Kukan (nezávislý), Vladimír Maňka (Smer-SD), Miroslav Mikolášik (KDH), József Nagy (Most-Híd), Monika Smolková (Smer-SD), Ivan Štefanec (KDH) a Boris Zala (nezávislý).
Článok 3
Článok 3 navrhuje výnimku z autorského práva pre hĺbkovú analýzu dát výskumnými organizáciami.
Pozmeňovací návrh: „Členské štáty ustanovia výnimku z práv (...), pokiaľ ide o rozmnožovanie a extrakciu diel alebo iných predmetov ochrany, ku ktorým majú výskumné organizácie zákonný prístup a ktoré sa vykonávajú v záujme vyťažovania textov a dát na účelyvedeckého výskumu zo strany takýchto organizácií.“
Článok 4
Článok 4 navrhuje výnimku používania diel chránených autorským právom „pri digitálnych a cezhraničných vzdelávacích činnostiach.“
Článok 11
Článok 11 sa týka najmä zverejňovania titulkov a perexov vo vyhľadávačoch, na sociálnych sieťach alebo v službách, ktoré zhromažďujú správy, napr. Google News. Pokiaľ bude chcieť platforma zdieľať úryvky obsahujúce viac ako veľmi stručný výťah z textu, bude musieť získať licenciu od vydavateľa.
Článok 13
Článok 13 prikazuje online platformám na zdieľanie obsahu, akými sú napr. Facebook, Instagram alebo Youtube, aby automaticky skenovali a dozerali na všetok nahraný obsah, či neporušuje autorské právo.
Kritika
Legislatíva vyžaduje, aby platformy proaktívne spolupracovali s vlastníkmi práv a aby zabránili používateľom nahrávať obsah chránený autorskými správami. Jedinou možnou cestou, ako toto zaviesť do praxe, je skenovať všetok nahrávaný obsah. Toto spôsobí obrovské bremeno pre malé platformy, ktoré si nebudú môcť dovoliť financovať nákladné filtre. Problémom je aj nedokonalosť filtrov, ktoré môžu aj nechránený obsah vyhodnotiť ako porušujúci autorské právo.
Protesty
náhľad| Protestný transparent proti výroku europoslanca Svena Schulza o tom, že za protestnými emailami stojí firma Google, pretože boli odoslané prostredníctvom služby [[Gmail, počas demonštrácie v Hamburgu 6. marca 2019 ]] Začiatkom júla 2018 talianska Wikipédia na protest proti navrhovanej smernici dočasne zamedzila prístup k svojmu obsahu.
Nemecký Twitch streamer Sebastian Worms vyzval k verejnej demonštrácii proti článku 13 navrhovanej smernice. Jeho výzvu podporili aj ďalší známi youtuberi v Nemecku. Na protestoch v Kolíne nad Rýnom sa 16. februára 2019 zišlo okolo 1500 ľudí.
Ďalších demonštrácií proti článku 13 sa 23. februára 2019 zúčastnilo približne 2000 ľudí.
Na demonštrácii proti článku 13 za slobodu internetu sa 2. marca 2019 zišlo v Berlíne okolo 3500 protestujúcich.
Ďalšie demonštrácie v rôznych európskych mestách boli zvolané na 23. marca 2019. Po tom, čo sa Európska ľudová strana pokúsila zvolať hlasovanie o smernici na skorší dátum, čo si kritici vyložili ako pokus obísť už zvolané protesty, boli v Nemecku zvolané ďalšie protesty na 5. až 9. marca a na 16. a 17. marca 2019.
16. marca prebehli ďalšie demonštrácie v Kolíne nad Rýnom a v Magdeburgu – každá s účasťou do 1000 ľudí.
Vypnutie Wikipédií
Komunita nemeckej Wikipédie sa rozhodla protestovať proti návrhu smernice zneprístupnením jej obsahu 21. marca 2019. K návrhu sa negatívne vyjadrila aj nadácia Wikimedia. Komunity redaktorov českej, slovenskej a dánskej Wikipédie sa rozhodli pridať k protestu nemeckej Wikipédie a 21. marca 2019 na jeden deň zneprístupnili obsah Wikipédie vo svojich jazykoch.
Senlis
Senlis môže byť:
Čierny teriér
Ruský čierny teriér, niekedy tiež čierny teriér alebo ruský bradáč je psie plemeno vyšľachtené v Rusku. Je to veľké mollosoidné plemeno rozšírené po celej Európe a získalo si značnú obľubu.
História
Je to pomerne nové psie plemeno, vyšľachtené krížením novofundlandského psa s veľkým bradáčom, erdelteriérom a rotvajlerom, ktoré vzniklo po druhej svetovej vojne. Cieľom bolo vytvoriť odolného a ľahko cvičeného psa pre uplatnenie ako strážca alebo policajný pes a aby zároveň vydržal aj drsné klimatické podmienky na Sibíri. Prvýkrát bol verejnosti predstavený v polovici 50. rokov v Rusku. Toto plemeno v Česku zastrešuje Klub chovatelů a přátel ruských černých teriérů.