cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tipsport extraliga 2014/2015
Extraligové kluby
V sezóne 2014/2015 v nej hrá 10 regulárnych družstiev a družstvo HK Orange 20, hrajúce v Bratislave, ktoré odohrá iba jej časť ako prípravu pre Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov.
Štvrťfinále
(tučne sú zvýraznené domáce zápasy)
František Kaberle
František Kaberle môže byť:
Cherreau
Cherreau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Andrija Mohorovičić
Andrija Mohorovičić (* 23. január 1857, Volosko (Opatija) – † 18. december 1936, Záhreb) bol chorvátsky vedec, ktorý sa zaoberal meteorológiou a seizmológiou. Je označovaný aj ako otec (zakladateľ) modernej seizmológie.
Život
Po ukončení strednej školy v Rijeke vyštudoval matematiku a fyziku na Karlovej univerzite v Prahe. Po štúdiu pracoval na strednej škole v Osijeku, neskôr v Bakare (deväť rokov). Na vlastnú žiadosť bol preložený v roku 1891 na strednú školu v Záhrebe, kde sa zároveň stal aj vedúcim meteorologického observatória. V roku 1893 získal doktorát na Záhrebskej univerzite, čoskoro na to bol habilitovaný ako docent, a v roku 1910 získal profesorský titul. Od roku 1893 do roku 1918 sa venoval výskumom v oblasti seizmológie a astronómie na Záhrebskej univerzite. Od roku 1898 bol aj plným členom Juhoslovanskej akadémie vied a umení. Do dôchodku odišiel v 1921 a zomrel v 1936. Je pochovaný na cintoríne Mirogoj v Záhrebe.
Vedecká činnosť
V Bakare počas jeho účinkovania v námorníckej škole prvýkrát prišiel do styku s meteorológiou. Neskôr, počas účinkovania v Zagrebskom observatóriu, smerovala jeho vedecká činnosť do výskumu poveternostných fenoménov ako búrky, tornáda, vzdušné víry a iných fenoménov počasia. Založil aj sieť meteorologických staníc.
Neskôr sa preorientoval na práce v oblasti geofyziky, konkrétne na výskum zemetrasení a ich následkov. Ako prvý publikoval práce o spôsobe šírenia sa zemetrasných vĺn v zemskom telese. Veľa z poznania výskytu zemetrasení, lokalizácie epicentier a súčasného modelu štruktúry Zeme má pôvod v prácach Andriju Mohorovičića. Na jeho počesť je pomenované rozhranie medzi zemskou kôrou a zemským plášťom - Mohorovičićova diskontinuita.
Zákon materialistickej dialektiky
Zákon materialistickej dialektiky je podľa dialektického materializmu objektívne pôsobiaci univerzálny základný zákon pohybu a vývoja prírody, spoločnosti a ľudského myslenia, a to:
Vasicek
Vasicek je priezvisko, pozri Vasicek (priezvisko), napr.:
Michálkovice
Michálkovice je bývalé mestečko a od 24. novembra 1990 mestský obvod štatutárneho mesta Ostrava.
História
Prvá písomná zmienka pochádza z 12. septembra 1440. Michálkovice boli až do roku 1630 súčasťou Sliezskej Ostravy, ku ktorej sa znovu pripojili v roku 1714. Do polovice 19. storočia išlo o výhradne poľnohospodársku obec. Rozvoj priemyslu v okolí i nález uhlia na jej území zmenil poľnohospodársky ráz dediny. Cisárskym rozhodnutím z 27. januára 1866 sa Michálkovice stali samostatnou obcou. Dňa 1. apríla 1907 boli povýšené na mestečko. Od 1. júla 1941 boli pripojené k Moravskej Ostrave. Od roku 1946 do roku 1960 boli mestským obvodom mesta Ostravy. V rokoch 1961 – 1990 boli súčasťou mestského obvodu Slezská Ostrava.
Kaposkeresztúr
Kaposkeresztúr je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kaposvár.
Má rozlohu 1980 ha a žije tu 361 obyvateľov (2007).
Type O Negative
Type O Negative bola americká goticko/doom metalová skupina založená v roku 1990. Skupina je známa ich suchým, morbídnym a seba ironizujúcim humorom. Vznikla na troskách skupiny Carnivore a napriek malej podpore televízie a rádiových staníc dosiahla veľkú popularitu ako v USA, tak v Európe. Medzi najznámejšie skladby Type O Negative patria „Black No. 1“ a „My Girlfriend’s Girlfriend“.
Zlatá liga v atletike 2009
Zlatá liga v atletike 2009 bol 12. ročník Zlatej ligy. Víťaz "zlatých disciplín" získal jackpot 1 milión dolárov. V tejto sezóne vyhrali Kenenisa Bekele, Sanya Richardsová a Jelena Isinbajevová, no keďže bolo viac výhercov, jackpot sa delil v pomere 1:1:1.
Pojmom zlatá disciplína sa označovala tá disciplína, ktorá bola zaradená do programu každého mítingu a navyše, pretekári v nej mali šancu získať jackpot. V tomto ročníku ich bolo 11 (5 mužských a 6 ženských).
Kosov (okres Šumperk)
Kosov je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 318 obyvateľov, z toho 157 mužov a 161 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,9 roka (muži 33,2 roka, ženy 38,6 roka).
Vasicek (priezvisko)
Vasicek je priezvisko odvodené od českého priezviska Vašíček, Je časté najmä v USA a Rakúsku. V Česku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa v mestách Brno, Plzeň a Blansko. Na Slovensku sa vôbec nevyskytuje.
Známi nositelia
Pozri v článku Vasicek.
Zákon Dunsa Scota
Zákon Dunsa Scota je tautológia výrokovej logiky: (p /\ non-p) ⇒ q.
Kaposmérő
Kaposmérő je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kadarkút.
Má rozlohu 1398 ha a žije tu 2530 obyvateľov (2007).
Saint-Romain-sur-Gironde
Saint-Romain-sur-Gironde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zákon dostatočného dôvodu
Zákon dostatočného dôvodu je logický zákon, podľa ktorého sa výrok pokladá za pravdivý iba ak preň možno sformulovať dostatočné zdôvodnenie. Po prvý raz ho sformuloval Leibniz, hoci ho už predtým predpokladali mnohé logické systémy (napr. Leukippov a Aristotelov).
Cesta II. triedy 528 (Slovensko)
'''Cesta II. triedy 528''' bola v rokoch 1946 až 1950 cesta II. triedy na Slovensku.
História
Cesta viedla v koridore časti dnešnej cesty II/585 z Lučenca do obce Rároš (m.č. obce Trenč), odkiaľ mala po moste cez Ipeľ (v tom čase zničenom na konci II. svetovej vojny) pokračovať do Maďarska v smere do mesta Szécsény. V roku 1950 bola preklasifikovaná na cestu I. triedy číslo I/71 a jej pôvodné číslo bolo použité v Česku. V 90-tych rokoch bola cesta prekategorizovaná späť na cestu II. triedy a spolu s dovtedajšou cestou II/565 bola zaradená ako nová cesta II/585.
The Dandy Warhols
The Dandy Warhols sú americká rocková skupina založená v meste Portland (Oregon) v roku 1994. Skupinu založili frontman Courtney Taylor-Taylor, klávesáčka Zioa McCabe, gitarista Peter Holmström a bubeník Eric Hedford. Hedford neskôr, v roku 1998, odišiel a nahradil ho Courtneyho bratranec BrentoDe Boer. Názov skupiny je slovnou hračkou z mena amerického pop-maliara Andyho Warhola. Skupina je ovplyvnená najmä skupinami The Velvet Underground, The Beach Boys, Simon&Garfunkel, The Beatles, The Shadows a takisto formáciou The Rolling Stones. Frontman Courtney Taylor-Taylor opisuje začiatky skupiny ako partiu priateľov, ktorí "potrebovali piť hudbu."(1)
Raný úspech
Na začiatku skupina koncertovala v rôznych baroch po celom Portlande a vydala neskôr, v roku 1995, svoj prvý album - Dandys Rule OK? pod záštitou Tim/Kerr Records. Prvé úspechy The Dandy Warhols zaznamenali najprv v Európe po uvedení druhej nahrávky ...The Dandy Warhols Come Down (1997). Promočné video pre prvý singel "Not If You Were The Last Junkie on Earth" bol režírovaný módnym fotografom, Davidom LaChapellem, a získal zaslúženú slávu aj mimo Spojených štátov. Skupina známa svojou ostrosťou a zvukom, nadobudla slušné čísla v predajnosti naprieč Európou a Austráliou. Po vydaní nahrávky Thirteen Tales from Urban Bohemia, na ktorej boli piesne ako "Bohemian Like You" a "Godless" produkované Daveom Sardym (2000), skupina získala skalných fanúšikov cez univerzitné rádio ešte pred zožatím kritického úspechu a všeobecného uznania. Teto album dosiahol platinovú úroveň predajnosti nielen vo Veľkej Británii, ale aj v Grécku a v iných európskych štátoch. Úspech nenechal na seba dlho čakať ani na opačnom konci sveta - v Austrálii, kde takisto získali platinu za predajnosť. Tu mohla mať účasť na predajnosti aj intenzívna tour. V seriáli Judda Apatowa, Undeclared, bola použitá pieseň "Solid" ako úvodná. Ďalšia pieseň, "Bohemian Like You", sa použila vo filme Igby Goes Down, v animovanom filme Flushed Away, v jednej časti Buffy, premožiteľke upírov a bola pridaná aj do filmu Delirious. Táto pieseň bola použitá aj do reklamnej kampane pre spoločnosť Vodafone v Európe a Austrálii (2001). Skladba sa dá počuť aj v hre Dreamcast (PlayStation) a počítačovej hre Le Mans 24 Hours 1999.
Welcome to the Monkey House
Tento album, vydaný v roku 2003, bol koprodukovaný Nickom Rhodesom zo skupiny Duran Duran a Brianom Coatesom z The Great Northwest. Názov platne skupina čerpala z rovnomennej zbierky poviedok Kurta Vonneguta. Nahrávka obsahuje skladby s prvkami 80s synth-rocku, ktoré sú pretransformované do tvrdších tónov zo začiatkov. Singel "We used to be friends" sa stal titulnou piesňou amerického seriálu Veronika Marsová (Veronica Mars) a austrálskeho seriálu My Restaurant Rules. Použil sa tiež v jednej epizóde seriálu O.C. (s01e12) a takisto v časti série Wonderfalls (S01e04). Piesen "I Am a Scientist" sa používa v britskom programe Brainiac: Science Abuse.
Odditorium alebo Warlords of Mars
Odditorium alebo Warlords of Mars je album pomenovaný podľa štúdia, v ktorom sa nahrával - The Odditorium Studio. Vyšiel 13. septembra 2005. "Smoke It" bol prvý rádiosingel z tohto albumu. Doska sa často opisuje ako návrat k pôvodnej povahe kapely, vidiac to na synth-rocku na albume Welcome to the Monkey House proti viac gitarovému Thirteen Tales from Urban Bohemia.
...Earth to the Dandy Warhols
Doska Earth to the Dandy Warhols bola ôsmou štúdiovou nahrávkou skupiny vydaná 19. mája 2008 elektronicky a až v auguste vyšla v hmotnej podobe. LP dvojalbum obsahuje cd-verziu aj plné znenie nahrávok.
Ďalší vývoj
Zároveň s The Brian Jonestown Massacre (BJM), sa skupina The Dandy Warhols objavila v dokumente DiG! z roku 2004. Tento film zobrazuje lásku, no zároveň i nenávisť medzi týmito skupinami, zvýrazňujúc interakciu frontmana BJM Antona Newcomba a Courtneyho Taylora. Natáčal sa počas siedmich rokov Ondim Timonerom a vyhral cenu Documetary Grand Jury Prize v roku 2004 na filmovom festivale v Sundance. Gitarista Peter Holmström pôsobí ako hosťujúci hudobník na EPčku The Dead Stars On Hollywood na albume Anthems for the Friendly-Fire Generation. V decembri 2006 sa pieseň "Have a Kick Ass Summer (Me and My Friends)" stala súčasťou balíčka piesní na stiahnutie pre videohru Dance Dance Revolution ULTRAMIX4 na Xbox. Niekoľko piesní kapely sa objavilo v prvej a tretej sérii seriálu O.C. a v americkej verzii Queer As Folk (Sleep) and (You Come In Burned) a taktiež v množstve filmov, ako napríklad 9 Songs. Na charitatívnom albume Perfect as Cats: A Tribute to the Cure skupina prehrala pieseň od kapely The Cure - "Primary". Album vyšiel pod taktovkou Manimal Vinyl Records 28.10.2008. Časť zo zisku bola určená pre Invisible Children Inc. Spolupracovali so skupinami ako The Bravery, The Kooks, Dinosaur Jr.'s J Mascis a Spoon.
Albumy
''Dandy Rule, OK? (1995)
...The Dandy Warhols Come Down (1997)
Thirteen Tales from Urban Bohemia (2000)
Welcome To The Monkey House (2003)
The Black Album (2004)
Come On Feel The Dandy Warhols (2004)
Odditorium or Warlords of Mars (2005)
Chevillé
Chevillé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
The Dandy Warhols
Albumy
...Earth to the Dandy Warhols... (2008)
Chevillé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
The Dandy Warhols
Albumy
The Dandy Warhols are Sound (2009)
Chevillé
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Dandy Warhols
Albumy
The Capitol Years 1995-2007 (2010)
Mikojan-Gurevič MiG-19
Mikojan-Gurevič MiG-19 (v kóde NATO: "Farmer") bolo sovietske prúdové stíhacie lietadlo druhej generácie, a prvé nadzvukové lietadlo, ktorým bolo od roku 1958 vyzbrojené aj česko-slovenské vojenské letectvo. Jeho západným ekvivalentom je F-100 Super Sabre, aj keď vo Vietname častejšie bojoval s novším F-4 Phantom II.
Vznik a vývoj
Dňa 20. apríla 1951 obdržala konštrukčná kancelária OKB-155 príkaz na vývoj stroja MiG-17 v nový typ stíhačky, ktorá niesla označenie I-340, ktorá by bola poháňaná dvoma motormi Mikulin AM-5 bez prídavného spaľovania s ťahom 19,6 kN. Stroj I-340 mal byť schopný dosiahnuť rýchlosť /hod vo výške a /hod vo výške, vystúpať do výšky  za 2,9 min. a mať dostup nie menej než. Nová stíhačka s interným označením "SM-1" bola navrhnutá s použitím trupu z prototypu MiGu-17 (SI-02) tak, aby mohli byť vedľa seba zabudované 2 motory a bola dokončená v marci 1952. Prototyp mal nevyhovujúcu pretlakovú kabínu a motory sa ukázali byť náchylné na rôzne poruchy. Preto boli zabudované motory AM-5A, každý s ťahom 21,1 kN, ktorého výkon prevyšoval motor Klimov VK-1F s prídavným spaľovaním, pričom mal nižšiu spotrebu paliva. Stroj SM-1 dosahoval nadzvukovú rýchlosť len s ťažkosťami, dosahujúc /hod vo výške. Tento výkon bol označený ako nedostatočný a bola navrhnutá nová verzia motora – AM-5F, s prídavným spaľovaním. Pokiaľ nebol motor AM-5F zavedený, slúžil ako základ pre motor Tumanskij RD-9, ktorý poháňal sériové lietadlá. Ďalší vývoj dvojmotorového prototypu vyústil v požiadavku vlády na model "I-360", ktorý bol interne označený ako SM-2 a tiež ho poháňali motormi AM-5F, ale mal krídla s vysokou šípovitosťou. thumb|right|MiG-19 letectva ZSSR s podvesenými raketami RS-1U (AA-1 "Alkali"), 1985
Dňa 15. augusta 1953 obdržala konštrukčná kancelária MiG príkaz na vývoj novej frontovej stíhačky. Príkaz obsahoval požiadavku vytvoriť 2 návrhy – jednomotorovú stíhačku s motorom Klimov VK-7 a dvojmotorovú s motormi Mikulin AM-9F. Dvojmotorová stíhačka, s interným označením "SM-9" bol založený na prototype SM-2. Prvý stroj – "SM-9/1" po prvýkrát vzlietol 5. januára 1954. Počas prvého letu sa prídavné spaľovanie nespustilo, ale počas druhého letu dosiahol rýchlosť Mach 1,25 vo výške. Tá sa počas ďalších letov zvýšila až na Mach 1,44. Vzhľadom na sľubný potenciál bol stroj ako MiG-19 dňa 17. februára 1954 zavedený do sériovej výroby, aj napriek tomu, že štátne skúšky začali až v septembri tohto roku. Prvé sériové lietadlo zišlo z výrobnej linky v marci 1955.
Počiatočné nadšenie bolo narušené viacerými problémami. Najvážnejším z nich bolo nebezpečenstvo výbuchu vo vzduchu, spôsobené prehriatím palubných palivových nádrží, ktoré boli uložené medzi motormi. Použitie vzdušných bŕzd pri vysokých rýchlostiach spôsobilo prudké preťaženie. Pri nadzvukových rýchlostiach strácali ovládacie kormidlá účinnosť. Vysoká pristávacia rýchlosť /hod v porovnaní so /hod pri MiGu-15, spolu s absenciou dvojsedadlovej cvičnej verzie spomalil preškoľovanie na tento typ. Problémy s ovládateľnosťou boli vyriešené pri druhom prototype "SM-9/2", ktorý mal pridanú tretiu vzdušnú brzdu a zaviedol celopohyblivé kormidlá s klapkami aby sa zabránilo osciláciám vyvolaným pilotom pri podzvukových rýchlostiach. Po prvýkrát vzlietol 16. septembra 1954 a do výroby sa dostal ako MiG-19S. thumb|right|Letuschopný albánsky J-6 (čínska verzia MiGu-19) na letisku Kucova, 2007.
Bolo vyrobených približne 5 500 ks MiGu-19, najprv v ZSSR a neskôr v Česko-Slovensku ako Aero S-105, ale najmä v Čínskej ľudovej republike ako J-6. Stroj slúžil v mnohých krajinách, ako napríklad Kuba, Severný Vietnam, Egypt, Pakistan, a Severná Kórea. Stroj sa zúčastnil Vietnamskej vojny, Šesťdňovej vojny a vojny v roku 1971 v Bangládeši. Všetky verzie MiGu-19 postavené v Sovietskom zväze boli jednomiestne. Napriek tomu, že Čína vyvinula dvojmiestnu cvičnú verziu JJ-6, vychádzajúcu z J-6, sovieti verili, že ovládanie MiGu-19 bolo dostatočne jednoduché, takže žiadne cvičné preškoľovacie lietadlo nebolo potrebné.
V ZSSR bol MiG-19 nahradený MiGom-21. Čínsky J-6 zostal hlavnou zložkou čínskeho letectva až do 80. rokov a bol vyvinutý do lietadla Q-5. Napriek svojmu veku má MiG-19 a jeho verzie dobré letové charakteristiky v malých výškach a prekvapivo vysokú stúpavosť a ťažkú kanónovú výzbroj – jedna dávka z troch kanónov NR-30 mala hmotnosť, čo ich robilo nebezpečným protivníkom v manévrovom boji. MiGy-19 sovietskej výroby stále slúžia v Severnej Kórei, Barme, Zambii a Nepále.
Operačné nasadenie
Počas svojej služby v protivzdušnej obrane Sovietskeho zväzu a v NDR sa MiG-19 podieľal na viacerých záchytných letoch Západných prieskumných lietadiel. K prvému doloženému stretu s lietadlom U-2 došlo na jeseň 1957. Pilot MiGu-19 nahlásil vizuálny kontakt, ale nemohol vyrovnať výškový rozdiel. Pri zostrelení Francisa Garyho Powersa v roku 1960, bol salvou rakiet S-75 Dvina (SA-2 Guideline) zostrelený aj jeden stíhací MiG-19P, pričom zahynul pilot Sergej Safronov. Počas kontroverzného incidentu, ku ktorému došlo 1. júla 1960, zostrelil MiG-19 prieskumné lietadlo RB-47H nad Polárnym kruhom v medzinárodnom priestore, pričom zahynuli 4 členovia posádky a dvaja boli zajatí Sovietmi. Pri ďalšom incidente MiG-19 zostrelil 28. januára 1964 stroj T-39 Sabreliner, ktorý prenikol nad Východné Nemecko počas cvičného letu, pričom zahynula celá trojčlenná posádka.
Vietnamská vojna
thumb|right|F-6 (čínska verzia MiGu-19) vietnamského letectva v Hanojskom leteckom múzeu, 1997 Začiatkom roka 1969 sa Hanoj rozhodol posilniť svoju protivzdušnú obranu vytvorením tretej prúdovej stíhacej jednotky – mal ňou byť 925. stíhací regiment. Táto jednotka mala pozostávať z posledných verzií MiGu-17 a nových MiGov-19. Regiment bol založený v Yen Bai a v apríli 1969 už bolo k dispozícii 9 vycvičených pilotov schopných bojového nasadenia. Zatiaľ čo niektoré MiGy-17 a takmer všetky MiGy-21 boli dodané Sovietskym zväzom, väčšina ich MiGov-19 (J-6) bola dodaná z Číny, pričom počet len zriedka prevyšoval 54 ks.
Severovietnamské letectvo nasadilo MiG-19 vo vzdušnom boji oveľa neskôr než MiG-17 a MiG-21. MiG-19 sa napriek nízkemu počtu zúčastnil prudkých bojov počas operácie Linebacker 1 a Linebacker 2. Severovietnamské letectvo dosiahlo nad lietadlami USAF len sedem víťazstiev s použitím MiGu-19, pričom všetky zostrelené lietadlá boli F-4 Phantom II. Jeho malá obľuba medzi vietnamskými pilotmi spočívala najmä v jeho dvoch motoroch, ktoré boli nočnou morou leteckých mechanikov. Zatiaľ čo MiG-17 bol obratný a MiG-21 rýchly, MiG-19 mal kombináciu oboch, ale nie na rovnakej úrovni ako oni. Severný Vietnam používal MiGy-19 od roku 1969 do 80. rokov, kedy boli nahradené novšími lietadlami.
V porovnaní so stíhačkou F-4 Phantom II mal aj napriek chýbajúcim podvesom pre rakety výhodu, ktorú prvé modely Phantomov nemali – bol vyzbrojený kanónom. Potvrdené vzdušné víťazstvá dosiahnuté MiGom-19 počas služby pri 925. stíhacom regimente, zhodujúce sa so záznamami USAF sú tieto: 10. mája 1972 boli zostrelené dva stroje F-4 Phantom II dvomi MiGmi-19, ktoré pilotovali Pham Hung Son a Nguyen Manh Tung.Obe stroje boli zostrelené kanónovou paľbou. Bojové výsledku 925. stíhacieho regimentu s použitím MiGu-19 sú podľa Severovietnamského letectva takéto: dve zostrelené F-4 zo dňa 8. mája 1972; dve zničené F-4 dňa 10. mája 1972; jedna F-4 zničená 18. mája 1972 a dve F-4 zničené 23. mája 1972; popri tom Vietnamci prišli o 10 ks MiGu-19 vo vzdušnom boji s lietadlami USAF. Aj napriek tomu sa však MiG-19 zapísal do histórie; dňa 2. júna 1972 nad Severným Vietnamom mal MiG-19 pochybnú česť byť jediným známym zostreleným lietadlom vo vzdušnom boji pri nadzvukovej rýchlosti s použitím kanónu. Toto víťazstvo si pripísal F-4 Phantom II.
Čína
V Číne MiG-19 slúžil v prvej línii a zúčastnil sa menších šarvátok so svojim notoricky známym nepriateľom – Čínskou republikou (Taiwan). Jeden z väčších bojov medzi Červenými a Nacionalistami sa odohrala v roku 1967, pričom dvanásť strojov J-6 sa pustilo do boja so štyrmi stíhačkami Lockheed F-104 Starfighter. Každá zo strán dosiahla jeden zostrel.
Existovali aj hlásenia o nepravidelnom nasadení čínskych J-6 počas pohraničných šarvátok so Sovietmi, aj keď neexistujú žiadne záznamy o vzdušných súbojoch a o stretoch s lietadlami USAF, ktoré narušili čínsky vzdušný priestor. Tieto konflikty sa skončili zostrelením niekoľkých lietadiel USAF, bez akýchkoľvek známych čínskych strát, aj keď MiGy museli niekedy bleskovo ustúpiť po tom, čo Američania privolali posily.
Stredný východ
thumb|right| Egyptský MiG-19 počas cvičenia Bright Star ´83, nad jednou z egyptských pyramíd. Egyptské MiGy-19 sa v roku 1962 zúčastnili bojov počas civilnej vojny v Jemene pri útokoch na pozemné ciele. Prvý doložený súboj na Strednom Východe s použitím MiGu-19 sa odohral 29. novembra 1966, kedy sa dva egyptské MiGy-19 stretli v boji s izraelskými stíhačkami Mirage III. Izraelčania dosiahli 2 zostrely a neutrpeli žiadne straty. Počas Šesťdňovej vojny v roku 1967 mal Egypt v službe približne 80 ks MiGov-19, ale viac než polovica bola zničená na zemi počas úvodných izraelských vzdušných útokov v rámci operácie Focus. Aj napriek tomu Izraelčania považovali MiG-19 za potencionálne nebezpečného protivníka a to vďaka jeho výkonu, obratnosti a ťažkej výzbroji.
Po vojne zorganizovali Egypťania zvyšné MiGy-19 do protivzdušnej obrany štátu. Sovietsky zväz nedodal Egyptu za zničené MiGy-19 žiadnu náhradu, ale je možné, že ich získal od Sýrie alebo Iraku, takže koncom roka 1968 mal Egypt v službe viac než 80 MiGov-19. Stroj sa tiež zúčastnil Opotrebovávacej vojny; počas jedného zo súbojov, ku ktorému došlo 19. mája 1969, MiG-19 napadol dve izraelské stíhačky Mirage, pričom jeden zostrelil kanónovou paľbou a druhý unikol. Počas Jomkipurskej vojny v roku 1973 mal Egypt v službe okolo 60 ks MiGov-19 na útoky na pozemné ciele.
Afrika
Tanzánia použila svoje stíhačky MiG-19S proti Ugande počas vojny medzi týmito štátmi v rokoch 1978-1979, zatiaľ čo Sudán použil svoje MiGy-19S proti separatistom v južnom Sudáne, pričom najmenej jeden bol zostrelený. Somálci nasadili svoje F-6 proti rebelom a Etiópii v 80. rokoch, ale po vnútorných nepokojoch v Somálsku skončili začiatkom 90. rokov všetky somálske lietadlá v dezolátnom stave-
Verzie lietadla
thumb|right| Bulharský MiG-19 v múzeu v [[Sofia|Sofii, 2008.]]
thumb|right|MiG-19PM
Špecifikácie (MiG-19S)
300px|right|3-View drawing of MiG-19
MiG-19P
thumb|right|MiG-19P
Technické údaje
thumb|200px|MiG-19P
Fère-en-Tardenois
Fère-en-Tardenois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vašek
Vašek môže byť:
Pont de Bir-Hakeim
náhľad|upright=1.2|Pont de Bir-Hakeim Pont de Bir-Hakeim (Most Bir-Hakeim) je most cez rieku Seinu v Paríži slúžiaci cestnej doprave a linke 6 parížskeho metra. Spojuje 16. obvod na pravom brehu a 15. obvod na ľavom a pretína severovýchodný cíp ostrova Cygnes. Most nesie od roku 1948 meno líbyjského mesta, pri ktorom v roku 1942 prebehla bitka, v ktorej jednotky francúzskej cudzineckej légie pod vedením francúzskeho generála Marie Pierre Koeniga bránili mesto pred vojskami nemeckého Afrikakorpsu. Most bol 10. júla 1986 zanesený medzi historické pamiatky.
Architektúra
Most je oceľový s murovaným pilierom na ostrove Cygnes. Má šesť oblúkov, na každej strane rieky tri, je 237 metrov dlhý a 24,7 metrov široký. Viadukt je široký a je podopieraný oceľovými stĺpmi.
Most je zdobený štyrmi monumentálnymi kamennými sochami, ktoré sa nachádzajú na centrálnom oblúku na ostrove Cygnes. Ide o alegórie La Science (Veda) a Le Travail (Práca) autora Julesa Coutana umiestené proti prúdu a L'Électricité (Elektrina) a Le Commerce (Obchod), autor Jean-Antoine Injalbert, na strane po prúde. Ďalšia socha z roku 1930 predstavujúca renesančné Francúzsko sa nachádza na strane po prúde na úrovni vozovky. Ďalšiu výzdobu nesú piliere. Ide o kovové sochy námorníkov, ktorí pripevňujú na most znak Paríža a kováčov montujúcich na most štít s písmenami RF (Francúzska republika). Tieto sochy sa nachádzajú v kópiách na oboch stranách mostu.
Most vo filme
Most sa objavil v niekoľkých filmoch. Napr. Strach nad mestom z roku 1975, kde Jean-Paul Belmondo beží po streche vlaku linky 6, Posledné tango v Paríži (1972) Bernarda Bertolucciho, Malý indián v meste (1994) alebo Lovci pokladov: Kniha tajomstiev (2007) s Nicolasom Cageom. Zatiaľ posledným filmom je Počiatok s Leonardo DiCapriom, ktorý bol dokončený v roku 2010.
V roku 1990 americká speváčka Janet Jackson natočila videoklip k svojej piesni Come Back To Me, kde sa prechádza ulicami Paríža vrátane mostu Bir-Hakeim.
Parková ulica
Parková ulica je ulica:
Kaposszerdahely
Má rozlohu 885 ha a žije tu 1008 obyvateľov (2007).
Slavónsko
thumb|Slavónsko v roku 1751 Slavónsko alebo Slavónia (po chorvátsky Slavonija) je geografický a historický región ležiaci v súčasnosti na východe Chorvátska a západe Srbska. Tvorí ho úrodná poľnohospodársky využívaná aj zalesnená nížina sčasti ohraničená riekami Dráva na severe, Sáva na juhu a Dunaj na východe.
Krchleby (okres Šumperk)
Krchleby sú obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 188 obyvateľov, z toho 96 mužov a 92 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 39,3 roka, ženy 43,7 roka).
Ekonomický zákon
Ekonomický zákon je vedecký zákon, ktorý je manifestáciou všeobecných, podstatných, nevyhnutných, relatívne stálych a opakujúcich sa súvislostí medzi ekonomickými javmi a procesmi. Termínom ekonomický zákon sa označuje aj to, čo sa v uvedenom vedeckom zákone manifestuje. Medzi oboma entitami treba rozlišovať: raz ide o významový útvar existujúci iba potiaľ, pokiaľ existuje aspoň jediné ľudské vedomie, raz ide zasa o to, výsledkom poznania čoho uvedený významový útvar je.
Dubník (okres Nové Zámky)
Dubník je obec na Slovensku v okrese Nové Zámky.
Dejiny
Obec sa prvýkrát spomína v roku 1236 vo forme Chus. Pôvodne bola sčasti majetkom kráľovských koniarov, ktorí obsadili oblasť Széki, ale neskôr ju stratili. V roku 1247 kráľ daroval Alexandrovi de Semere do terajšieho Semerova majetky v obci Lót. Jeho brat Bertalan získal Gútu, ale nakoľko bol bezdetný, daroval obec ostrihomskému arcibiskupovi. Rod získal majetky aj z terajších obcí Jasová a Rúbaň. Je otázne, kde stál hrádok alebo kúria, pôvodné sídlo rodu Čúziovcov. Podľa historikov, kúria Čúziovcov bola v blízkosti dnešného rímskokatolíckeho kostola sv. Alžbety uhorskej, ktorý sa prvýkrát spomína v roku 1317, ale je určite staršieho založenia, zrejme okolo roku 1270, keď sa tu Čúziovcovci usadili. Roku 1416 sa tu spomína Mihály Čúzi. Po skončení tureckých vojen Pavol Čúzi s manželkou Annou Éršek okolo roku 1680 začali so stavbou prízemného neskororenesančného kaštieľa pôdorysu tvaru písmena L. Stará gotická kúria bola opravená a časom prechádzala rukami stále iných majiteľov.
V Dubníku stálo viacero kaštieľov a kúrií, ktorých osudy boli pohnuté. Južne v susedstve predchádzajúcej budovy si dal v roku 1780 postaviť Alexander Huňadi s manželkou klasicistický kaštieľ. Oproti čúziovskému kaštieľu stojí klasicistická kúria, ktorú si dal na mieste staršej stavby začiatkom 19. storočia postaviť barón Ignác Špléni. V bezprostrednej blízkosti sa nachádza secesný kaštieľ, ktorý dal začiatkom 20. storočia postaviť Dionýz Paál st. Nižšie, pri Hlavnej ulici, stál barokový kaštieľ, ktorý dal pred rokom 1750 postaviť Gašpar Čúzi. Južnejšie, opäť pri Hlavnej ulici, si dal Karol Segedy postaviť klasicistický kaštieľ na začiatku 19 storočia. Na vyvýšenine nad stretom Hlavnej a Ružovej ulice, dal začiatkom 19 storočia Ignác Heldt postaviť klasicistickú kúriu. Južne, oproti reformovanému kostolu, stála klasicistická kúria, ktorú na začiatku 19. storočia dal postaviť Michal Bathó. V susedstve reformovaného kostola dal postaviť na začiatku 20. storočia Július Petrovič, hlavný horár zemianskeho pôvodu, eklektickú kúriu. V západnej časti obce si dal začiatkom 19. storočia postaviť klasicistický kaštieľ gróf Jozef Erlach. Oproti sa nachádza secesná kúria zaujímavej histórie. Pri ceste vedúcej k rímskokatolíckemu kostolu stojí neoklasicistická kúria, ktorú dal po roku 1870 postaviť Jakub Steiner. V prvej polovici 19. storočia v obci stáli aj ďalšie kúrie, ktoré sú však buď zničené, alebo v dezolátnom stave.
Saint-Saturnin-du-Bois
Saint-Saturnin-du-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pont des Invalides
náhľad|Pont des Invalides Pont des Invalides (Most invalidov) je cestný most cez rieku Seinu v Paríži. Spojuje 8. obvod na pravom brehu a 7. obvod na ľavom. Most bol pomenovaný podľa neďalekej parížskej Invalidovni stojacej na ľavom brehu.
Dejiny
Dejiny mostu začali v roku 1821, kedy inžinier Claude Navier navrhol technicky revolučný most naproti Invalidovni (dnes sa tu nachádza Pont Alexandre III). Výstavba visutého mostu začala v roku 1824. Technické ťažkosti však nedovolili stavbu dokončiť, a tá musela byť preto zbúraná. Projekt bol pozmenený a visutý most s dvoma piliermi bol postavený o niečo ďalej po prúde. Dokončený bol v roku 1829, ale od roku 1850 musela byť prevádzka na moste z technických dôvodov obmedzená. V roku 1854 bol zbúraný kvôli svetovej výstave, ktorá sa konala v roku 1855. Stavba nového murovaného mostu bola dokončená v roku 1856. V roku 1878 došlo k poklesu mostu o 25 –  a v zime 1880 stratil most dva oblúky. Oprava prebehla ešte v tom istom roku. Kvôli svetovej výstave v roku 1900 bola k mostu na strane po prúde dočasne umiestená lávka. V roku 1956 boli na moste rozšírené chodníky.
Architektúra
thumb|300px|Pont des Invalides Architekti Paul-Martin Gallocher de Lagalisserie a Jules Savarin využili pri stavbe dva pôvodné bočne piliere, ku ktorým pridali ešte tretí centrálny. Most má štyri oblúky, jeho celková dĺžka je 152 metrov a šírka 18 metrov ( vozovka a každý chodník).
Nový stredný pilier je vyzdobený dvoma alegorickými súsošiami. Proti prúdu sa nachádza Victoire terrestre (Pozemské víťazstvo) a po prúde Victoire maritime (Morské víťazstvo). Pôvodné piliere sú vyzdobené kamennými replikami cisárskych zbraní.
TV JOJ
náhľad|Sídlo na Brečtanovej 1 v Bratislave náhľad|Logo používané od roku 2007 do 2015 TV JOJ je komerčná televízna free-to-air stanica na Slovensku, ktorá patrí do portfólia televíznej skupiny JOJ Group. Televízia začala vysielať 2. marca 2002, pričom do sveta médií vstúpila už v roku 2000, pôvodne ako TV Global. Do televíznej skupiny JOJ Group dnes patrí celkovo sedem televíznych staníc pre rôzne cieľové skupiny.
Televízne stanice
Po TV JOJ, ktorá vysiela program pre celú rodinu, začala 5. októbra 2008 vysielať druhá stanica PLUS, ktorá dnes oslovuje prevažne mužov a dynamické ženy. Pre mladšie diváčky vysiela od 15. apríla 2013 tretia stanica WAU.undefined Od septembra 2013 do novembra 2015 patril do portfólia JOJ Group tiež kanál Senzi, určený pre divákov starších ako 40 rokov. V roku 2015 vstúpila JOJ Group do segmentu payTV, keď priniesla tri nové platené televízne stanice – RiK, Ťuki TV a JOJ Cinema. Historicky prvá detská televízia v slovenskom jazyku Rik začala vysielať v polovici januára 2015 a jej program je určený pre deti v predškolskom a mladšom školskom veku. Začiatkom júna 2015 odštartovala vysielanie druhá detská stanica Ťuki TV, ktorá je ako prémiový kanál zaradená exkluzívne len do ponuky Magio Televízie spoločnosti Slovak Telekom. V polovici júna 2015 bola na základe českej licencie spustená JOJ Cinema, ktorá vysiela najnovšie premiéry najväčších kinohitov pre všetkých filmových fanúšikov, a to bez prerušovania filmov reklamou. Od 5. septembra 2016 začala vysielať ďalšia stanica JOJ Family výhradne pre českých divákov, ktorá nahrádza materské domáce slovenské stanice JOJ, Plus a WAU, ktoré nemali pre český región potrebnú licenciu pre vysielanie zahraničných titulov. 11. februára bol oznámený nákup staníc Československej filmovej společnosti televíziou JOJ. 13. marca 2019 tak do portfólia JOJ Group oficiálne pribudli stanice CS film, CS mini, Horor film, WAR TV, Kinosvět a online videoportál Film popular.
Od 1. januára 2020 nahradila dovtedajšiu stanicu RiK nová detská stanica s názvom Jojko.
6. októbra 2021 TV JOJ spustila svoj 6. televizný kanál JOJ Šport.
V marci roku 2022 získala licenciu na nový spravodajský kanál JOJ 24.
Začiatky
Štart novej televízie JOJ mal priniesť na Slovensko konkurenčné prostredie, pretože komerčný trh ovládala TV Markíza (Pavol Rusko). Vysielanie Joj začalo 2. marca 2002 o 19:00 reláciou Noviny s moderátorskou dvojicou Dana Roháčová a Branislav Ondruš. Nasledoval Šport s Petrom Hollým. Celé prípravné obdobie sa nieslo v znamení "Nuda na Slovensku končí".
Súčasnosť
V súčasnosti je TV JOJ plnoformátová televízia na Slovensku.
Majitelia a riaditelia
V Košiciach vysielala regionálna televízia TV Naša, ktorej licenciu vlastnila od roku 1996 košická spoločnosť MAC TV, ktorej konateľom a väčšinovým vlastníkom bol v tom čase práve Marcel Děkanovský. 35 % podiel (neskôr väčšinový) v televízii vlastnila, dnes už neslávne známa, spoločnosť Horizont Slovakia. V zázemí TV Naša vznikla televízia TV Global, ktorá začala vysielať v marci 2000. V novembri 2001 sa jej generálnym riaditeľom stal Richard Rybníček. Koncom toho istého roka vtedy bývalý riaditeľ TV Nova Vladimír Železný predstavil novú televíziu Joj, ktorá sa chystala na štart ako konkurencia Markíze vlastnenej Central European Media Enterprises (CME). V júli 2002 do JOJ vstúpila Grafobal Group podnikateľa Ivana Kmotríka a 25. novembra 2004 sa stala jej 90-percentným vlastníkom. Česká strana z projektu postupne odišla, po tom čo sa CME dohodla so Železným v TV Nova. V januári 2007 do JOJ vstúpila vtedajšia spoločnosť J&T Media Enterprises s akcionárom Petrom Korbačkom. Ivan Kmotrík sa následne začal angažovať v spravodajskej televízii TA3, kde predtým figurovala práve J&T. Obe strany si televízie de facto „vymenili“, I. Kmotrík vlastnil TA3 do januára 2020, kedy ju predal českému podnikateľovi Michalovi Voráčekovi, ktorý stojí za firmou Blueberg Media.
Od roku 2002 sa v televízii JOJ vystriedalo päť generálnych riaditeľov. Prvým bol Richard Rybníček, ktorého od 28. februára 2003 na nasledujúce štyri roky nahradil Milan Kňažko. Dňa 2. mája 2007 bol do najvyššej funkcie menovaný Richard Flimel, 26. mája 2010 ho vystriedal dovtedajší šéf programovej divízie televízie František Borovský. Od 20. februára 2014 je novým generálnym riaditeľom Marcel Grega, ktorý bol dovtedy výkonným a finančným riaditeľom v spoločnosti Slovenská produkčná, a.s., materskej spoločnosti MAC TV, ktorá vlastní licenciu na vysielanie TV JOJ.
Stanice
Pokrytie kanála: V súčasnosti je už pokrytie TV JOJ porovnateľné s ostatnými slovenskými televíziami, nakoľko šírenie signálu oboch staníc (JOJ i Plus) je zabezpečené v celoplošnom 2. multiplexe.
Spravodajstvo
Technologické inovácie sa prejavili napríklad v sprostredkúvaní obrazových informácií cez šesť bezrámových plazmových obrazoviek, televízia bude pracovať s takzvaným matnicovým systémom (premietanie zospodu na špeciálne fólie – použité aj v relácii De Facto). TV JOJ bude ako prvá v Európe na spravodajské účely používať 3D Musion systém holografického zobrazenia. Táto technológia umožňuje realisticky umiestniť do štúdia spravodajstva človeka, ktorý v ňom aktuálne nesedí.
Zahraničné seriály
TV JOJ vysiela mnoho úspešných zahraničných seriálov. Veľkú kampaň robila na seriál Nezvestní (Lost), ktorý uvádzala ako "najlepší seriál na svete". Vysielať sa začal na začiatku roku 2006. Vysiela aj už druhú sériu mysteriózneho seriálu 4400. V ponuke má aj tri seriály CSI. CSI Kriminálka Las Vegas, CSI: Miami a od januára 2007 CSI: New York. Od 17. januára 2007 vysiela seriál Bones pod názvom Kosti. 28. januára 2007 o 20:00 bol štart úspešného seriálu Prison Break. Od začiatku roku 2009 začala uvádzať nové seriály Women's Murder Club, ako Svieža štvorka a Dirty sexy money, ako Sexi špinavé prachy. Ďalším lákadlom pre fanúšikov sa stal seriál 9-1-1 a neskôr jeho spin-off 9-1-1: Texas, ktorý sa dostal na obrazovky američanom v jari 2020 a slovenským divákom v lete 2020.
Sídlo
Televízia JOJ sídli v Bratislave od roku 2002 na bratislavskej Kolibe na Brečtanovej 1, v priestoroch Filmových ateliérov Koliba. Pôvodne sídlila v Košiciach ako nástupca košickej TV Global.
Pforzheim
Pforzheim je mesto v spolkovej krajine Bádensko-Württembersko na juhozápade Nemecka.
Poloha
Mesto s takmer 119 000 obyvateľmi je bránou k pohoriu Schwarzwald. Pforzheim má rozlohu 98 km² a je situované medzi mestami Stuttgart a Karlsruhe v sútoku troch riek (Enz, Nagold a Würm). Pforzheim je mesto bez okresu, ale zároveň je aj správnym centrom krajinského okresu Enz.
Dejiny
Počas druhej svetovej vojny bol Pforzheim bombardovaný viackrát. Najväčší a jeden z najviac zničujúcich nájazdov delostreleckej paľby druhej svetovej vojny, bol uskutočnený Kráľovským letectvom (RAF) večer 23. februára 1945. Počas náletu vtedy prišla o život asi jedna štvrtina obyvateľstva, cez 17 000 ľudí, a asi 83 % mestských stavieb bolo zničených. Mesto bolo považované Spojencami, za dôležité pri produkovaní kontrolných prístrojov pre použitie v nemeckom vojnovom úsilí a bolo dopravným uzlom pre pohyb nemeckých vojenských jednotiek.
Po vojne bola suť zo zničeného mesta naložená na veľkú kopu na predmestí, ako bolo urobené aj v ďalších mestách ako Stuttgart a Mníchov. Na hore sutí nad mestom bol postavený pomník nazývaný Wallberg, ktorý je dnes už dávno pokrytý zemou a rastlinstvom. Nasledujúcich dvadsať rokov po skončený vojny bol Pforzheim postupne prestavaný na moderné mesto.
David Irving
David John Cawdel Irving (* 24. marec 1938, Hutton, Essex, Anglicko) je anglický spisovateľ literatúry faktu a popierač holokaustu, ktorý je autorom prác z oblasti vojenských a politických dejín druhej svetovej vojny so zameraním na nacistické Nemecko. Nie je historikom, študoval fyziku a politickú ekonómiu, avšak ani jedno vysokoškolské štúdium nedokončil. Skúmaniu dejín sa venuje amatérsky, avšak jeho reputácia bola zdiskreditovaná. Zastáva antisemitské a rasistické názory, pričom „zo svojich ideologických dôvodov perzistentne a zámerne skresľuje a manipuluje s historickými dôkazmi“.
Životopis
Narodil sa v rodine dôstojníka Kráľovského námorníctva a ilustrátorky.
Po dokončení strednej školy začal študovať prírodné vedy najprv na Imperial College London a neskôr na University College London. Vysokoškolské štúdium však nikdy nedokončil. Históriu nikdy neštudoval, v tomto odbore je autodidaktom. Ako študent sa zúčastnil na činnosti britských konzervatívcov a pôsobil ako editor satirického časopisu Carnival Times, v ktorom sa okrem iného zastával apartheidu v Juhoafrickej republike.
Po ukončení štúdia pracoval rok v Porúrí v koncerne Thyssen. Naučil sa tam po nemecky, čo mu neskôr poslúžilo pri jeho práci na historických témach. Začal sa zaujímať o nemecké dejiny a na túto tému aj v rokoch 1959 až 1961 publikoval v Británii celý rad článkov, ktoré mu neskôr poslúžili ako základ pre prvú knihu The Destruction of Dresden (Skaza Drážďan), ktorú publikoval roku 1963 (v roku 1995 vyšla v prepracovanej verzii s podtitulom „Apokalypsa 1945“). V knihe sa venoval náletu spojencov na saskú metropolu ku koncu vojny a jeho potrebe. Od tých čias napísal mnoho kníh, ktoré sa zaoberajú predovšetkým obdobím druhej svetovej vojny.
Do konca šesťdesiatych rokov mu vyšla ešte v roku 1964 kniha The Mare's Nest (Tajné zbrane), ktorá sa venuje vývoju takzvaných zázračných zbraní v nacistickom Nemecku, roku [967 The Virus House, venovaná nemeckému atómovému programu, The death of General Sikorski, ktorá sa zaoberá smrťou predsedu poľskej exilovej vlády pri údajnej leteckej nehode pri Gibraltáre a The Destruction of Convoy PQ 17 o pokazenej spojeneckej námornej operácii na konvojovej trase do Sovietskeho zväzu.
V ďalších rokoch vydal celý rad kníh, z ktorých sa vynímajú biografie Erwin Rommela, Josepha Goebbelse, Hermanna Göringa, Winstona Churchilla, Erharda Milcha, kniha Hitler's war, v ktorej sa snažil opísať priebeh vojny z pohľadu Hitlera a spochybnil v nej predstavu Hitlera ako všemocného diktátora nezávislého od svojho okolia, a Nuremberg: The Last Battle (Norimberg: Posledná bitka), kde opísal priebeh Norimberského procesu a snažil sa okrem iného zodpovedať otázku, kto poskytol Göringovi ampulku s jedom.
Od deväťdesiatych rokov sa angažoval v kalifornskom Institute for Historical Review.
Popieranie holokaustu
V posledných rokoch sa dostali do záujmu médií a verejnosti jeho názory na holokaust. Už vo svojej knihe Hitlerova vojna zastával názor, že Hitler konečné riešenie židovskej otázky nenaplánoval a do roku 1943 ani o jej realizácii nevedel.
Koncom osemdesiatych rokov a na začiatku deväťdesiatych rokov zastával názor, že v Osvienčime neexistovali plynové komory. Tento postoj mu vyniesol zaradenie medzi antisemitov a popieračov holokaustu a glorifikáciu zo strany neonacistických a antisemitských hnutí, pre ktoré sa stal ikonou a vzorom historikov.
Clermont-Créans
Clermont-Créans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
David Irving
Popieranie holokaustu
Roku 1995 prehral občianskoprávny spor, v ktorom žaloval historičku Deboru Lipstadtovou za ohováranie (verejne ho označila práve ako popierača holokaustu a antisemitu). Súd jeho žalobu zamietol a stotožnil sa s Lisptadovej tvrdením, čo pre Irvinga znamenalo morálnu porážku, ako aj ťažké finančné problémy.
Postupne ho označili za personu non grata v celej rade krajín (Kanada, Nemecko, Taliansko). Keď v roku 2006 na pozvanie jedného univerzitného študentského spolku neopatrne navštívil Rakúsko, kde na neho bol od konca 80. rokov za popieranie holokaustu vydaný zatykač, zatkli ho a súd ho odsúdil za politický trestný čin popierania holokaustu na 3 roky väzenia, napriek tomu, už skôr odvolal svoje tvrdenie spochybňujúce existenciu plynových komôr. Proti Irvingovej perzekúcii sa postavilo mnoho zástancov slobody slova, dokonca aj jeho odporkyňa Deborah Lipstadtová.
Clermont-Créans
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
David Irving
Popieranie holokaustu
20. decembra 2006 Irvingovi Najvyšší krajský súd vo Viedni skrátil trojročný trest odňatia slobody o dva roky na podmienečný. Keďže bol vo vyšetrovacej väzbe v Rakúsku trinásť mesiacov, dve tretiny trestu môže stráviť na slobode.
David Irving je známy ako kontroverzný historik, ktorý dokázal objaviť celý rad dovtedy neznámych prameňov a získať mnoho unikátnych svedectiev. Jeho kritici ho však obviňujú, že skresľuje získané fakty a účelovo vyberá zdroje a používa značne neprofesionálne pracovné metódy.
Kaposújlak
Kaposújlak je obec v Maďarsku v Šomoďskej župe v obvode Kadarkút.
Clermont-Créans
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kaposújlak
Má rozlohu 893 ha a žije tu 717 obyvateľov (2007).
Všeobecný ekonomický zákon
Všeobecný ekonomický zákon je (v marxizme) ekonomický zákon, ktorý je manifestáciou najvšeobecnejšej súvislosti medzi ekonomickými procesmi vo vedomí, ich najzákladnejšej podstaty, určitých celkom základných tendencií vo vývoji ekonomických procesov. Medzi všeobecné ekonomické zákony patrí napr. zákon ekonómie času, zákon hodnoty a i.
Lesnice
Lesnice je obec v Česku v okrese Šumperk v Olomouckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 631 obyvateľov, z toho 306 mužov a 325 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 40,1 roka, ženy 41,0 roka).
Cínový mor
Cínový mor je názov autokatalytickej modifikačnej premeny cínu pri teplote pod 13,2 °C z tetragonálnej priestorovo centrovanej štruktúry na kubickú štruktúru, podobnú diamantu („sivý cín“). Na premenu je však potrebné veľké prechladenie pod uvedenú teplotu.
Sivý cín sa vyskytuje len v podobe prášku, preto sa cínové predmety, dlhodobo uskladnené pri nízkych teplotách, postupne rozpadajú. Vzniknuté kryštály kubickej modifikácie pôsobia ako kryštalizačné zárodky a urýchľujú rozpad.
Ochrana
Prísadou 0,1 % bizmutu sa dá táto nežiaduca premena úplne potlačiť.
Will the Circle Be Unbroken?
„Will the Circle Be Unbroken?“ je anglická kresťanská pieseň zložená v roku 1907, ktorej autorkou textu je Ada Ruth Habershonová a autorom hudby Charles Hutchinson Gabriel. Ako dielo publikované v Spojených štátoch pred rokom 1923 je z hľadiska autorského práva public domain (voľné dielo).
Páskované železné rudy
Páskované železné rudy (z angl. banded iron formations, skratka: BIF) sú charakteristický typ usadenej železnej rudy, ktorý vznikal hlavne v proterozoiku a archaiku pred asi 1,8 až 3,8 miliardami rokov. Sú však známe aj mladšie výskyty týchto hornín. Skladá sa z opakujúcich sa vrstiev oxidov železa, z ktorých je najdôležitejší magnetit (Fe3O4), hematit (Fe2O3) a niektoré silikáty železa (chamozit), ale tiež na železo chudobných vrstiev tvorených bridlicami a rohovcami alebo pyritom. Pri vyššom stupni metamorfózy sa tieto horniny menia na železité svory, železité kremence (itabarity) alebo jaspility. Sú preto niekedy zaraďované medzi metamorfované ložiská nerastných surovín. Páskované železné rudy sú dnes ekonomicky najdôležitejšími rudami železa na Zemi, tvoria až 95 % svetových zásob železa. Obsah železa v týchto horninách zvykne byť vyšší ako 15 %.
Will the Circle Be Unbroken?
V populárnej kultúre
Soundtrack k počítačovej hre BioShock Infinite obsahuje dve verzie tejto piesne – pôvodnú chórovú, zaranžovanú Marcom Lacuestom a naspievanú chórom so sólistkou Maureen Murphyovou, a akustickú od Troya Bakera (gitara) a Courtnee Draperovej (spev), hlasových hercov hlavných postáv Bookera DeWitta a Elizabeth. Táto akustická verzia vyhrala cenu „Najlepšia pieseň v hre“ (Best Song in a Game) v súťaži VGX 2013. BioShock Infinite Soundtrack vydaný 26. marca 2013 obsahuje chórovú verziu (skladba č. 3, dĺžka 2:56), krátku akustickú verziu (č. 14, 0:40) a plnú akustickú verziu (č. 28, 4:43).