cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Židia v Nitre
Počiatky židovského osídlenia v Nitre a rozvoj obce
V roku 1818 bola vedľa staršej synagógy postavená nová. Táto mala oveľa väčšiu kapacitu s niekoľko sto miestami. Židia sa začali tiež združovať do rôznych spolkov. Už v roku 1820 žilo v Nitre viac ako 1 000 Židov, z nich 100 v centre mesta, zvyšok na Párovciach. K väčšiemu presunu Židov z Pároviec do centra Nitry došlo až po roku 1840, keď boli zrušené zákony, ktoré obmedzovali osídľovanie židovského obyvateľstva v mestách. V roku 1845 žilo v Nitre už 2 000 Židov, z toho na Párovciach 1 500. V roku 1836 začal v meste pôsobiť ako hlavný mestský rabín rabín Ezechiel Baneth (prípadne zvaný Jechezkel Banet). Práve on založil v Nitre Ješivu, teda vyššiu školu pre židovských mladých mužov, ktorí po jej absolvovaní mohli vykonávať funkciu rabína. Táto škola si postupne vybudovala výbornú povesť naprieč celým štátom. Medzi jej známych absolventov patrili Kalonymus Weiss, Šlomo Broyer (predseda nemeckého zväzu ortodoxných rabínov), Isroel Haim Braun, či Moše Vorhand. Ďalším rabínom v Nitre sa stal Falk Büchler, ktorý nahradil Ezekiela Baneta. Počas Uhorskej revolúcie v roku 1848 sa nitrianska židovská komunita hlavne v centre mesta stala terčom rôznych útokov. Došlo k vyrabovaniu ich obchodov a obydlí. Následne boli Židia, ktorí žili v centre mesta vypovedaní na Párovce. Už o pár mesiacov im však bol povolený návrat. Už približne v roku 1860 sa presun Židov z Pároviec do centra mesta zintenzívnil. V roku 1865 otvoril v Nitre Eliahu Somek prvú pálenicu na alkohol. O dva roky neskôr Adolf Kremer otvoril veľkú pílu a továreň na spracovanie dreva, kde zamestnával až 200 ľudí. V roku 1870 začali v meste vychádzať noviny s názvom Nyitrai Lapok, tieto boli v maďarskom a nemeckom jazyku. Tieto vydával Josef Weiss, taktiež člen miestnej židovskej obce. Práve maďarský a nemecký jazyk boli hlavnými jazykmi miestnych Židov. V meste sa postupne vytvorilo viacero podnikov, ktoré zamestnávali stovky ľudí. Mnohé z nich vlastnili práve členovia nitrianskej židovskej obce. Nitrianski židia sa tak stali priekopníkmi priemyslu v meste. Práve v meste sa postupne začala tvoriť liberálna (neologická) židovská komunita. Väčšina komunity, hlavne na Párovciach, však stále zostávala ortodoxnou. V Nitre sa taj fakticky postupne vytvorili dve židovské obce, ortodoxná a liberálnejšia. Na tomto základe sa dokonca rozdelil aj židovský cintorín. Iba židovskú ľudovú školu navštevovali príslušníci oboch častí komunity spoločne. Na začiatku 70. rokov 19. storočia žilo v Nitre už viac ako 3 200 Židov, čo bola jedna tretina celkového obyvateľstva Nitry. V tej dobe už väčšina Židov bývala v centre mesta. Na Párovciach však stále žilo približne 1 500 Židov. Hlavným nitrianskym mestským rabínom sa v roku 1868 stal Šalamún Deutsch (prípadne zvaný Shlomo Deutsch), tohto nahradil Jozef Hőnig (prípadne zvaný Yosef Henig) a následne Akiva Klein. Rabínom neologickej časti obce bol Armin Marmorstein. V neologickej časti sa vytvorilo viacero charitatívnych komunít, ktoré sa venovali vzájomnej pomoci vo vnútri židovskej obce. Jednalo sa napríklad o Združenie židovských žien, ktoré bolo založené už v roku 1889.
Povojnové obdobie a súčasnosť
Po skončení druhej svetovej vojny sa do Nitry vrátilo zhruba 600 Židov. Títo Židia sa združili už iba do jednej a to ortodoxnej náboženskej obce. Jej predsedom sa stal Eugen Hoff. Tento sa stal súčasne aj podpredsedom Ústredného zväzu židovských náboženských obcí na Slovensku. Medzi navrátilcov patril i Šalom Moše Ungar, ktorý bol synom bývalého hlavného nitrianskeho ortodoxného rabína Samuela Dávida Ungara, ďalej rabíni Marek Vorhand, či Eliáš Katz. Šalom Moše Ungar a Marek Vorhand však o nejaký čas emigrovali. Hlavným nitrianskym rabínom sa tak stal Eliáš Katz. V 50. rokoch 20. storočia sa stal hlavným slovenským rabínom. V roku 1948 bolo v Nitre celkom 610 Židov, väčšina z nich následne emigrovala do Izraela, USA, či iných štátov. Nitrianska ješiva bola následne obnovená v USA v mestečku Mount Kisco v štáte New York. O jej vytvorenie sa pričinili predovšetkým Chaim Michael Dov Weissmandl a Šalom Moše Ungar. Pod názvom "Yeshiva of Nitra" funguje do súčasnosti. V roku 1950 žilo v Nitre už iba 150 Židov. V tomto období začala revitalizácia časti Párovce. To znamenalo výstavbu nových obytných domov, kvôli čomu došlo k zbúraniu dvoch synagóg, židovskej ľudovej školy, či talmudskej rabínskej školy. Pôvodné Párovce sa tak výrazne zmenili, pričom židovský cintorín aj prestal byť súčasťou tejto mestskej časti a stal sa fakticky súčasťou mestskej časti Klokočina. V roku 1967 bola zbúraná posledná časť nitrianskej ješivy. Židovskej komunite tak zostala už iba jedna menšia synagóga (modlitebňa). Veľká neologická synagóga bola v roku 1982 predaná židovskou náboženskou obcou mestu Nitra. V súčasnosti slúži ako kultúrny priestor. V 90. rokoch 20. storočia žilo v Nitre približne 60 až 70 Židov. V súčasnosti má nitrianska židovská obec približne 50 členov.
Praxias
Praxias môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Podhorany
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Podhorany môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ruskovce
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ruskovce môže byť:
Štátna cesta 1 (Chorvátsko)
Štátna cesta 1 je 415,8 kilometrov dlhá cesta v Chorvátsku, ktorá vedie od hraničného priechodu Macelj so Slovinskom cez Záhreb, Karlovac, Gračac, Knin, Sinj až do mesta Split na Dalmácii. Po D8 je druhou najdlhšou v krajine.
Pred dokončenín diaľnic A1 a A2 (postupne v rokoch 2005 až 2007), bola D1 najvyťaženejšou trasou k jadranskému pobrežiu počas letnej sezóny. Cesta sa totiž začína na najvyťaženejšom hraničnom priechode (Macelj) a končí sa v meste Split, ktoré je východiskovým bodom pre strednú a južnú Dalmáciu. Po sprejazdnení A1 a A2 sa hustota premávky znížila, avšak cesta naďalej ostáva bezplatnou alternatívou voči spoplatneným diaľniciam.
Priebeh trasy
D1 sa začína na hraničnom priechode Macelj severne od Záhrebu, kde nadväzuje na slovinskú hlavnú cestu 9 smerujúcu od mesta Ptuj. Smeruje do hlavného mesta a medzitým sa opakovane križuje s A2. Medzi križovatkami Zaprešić a Jankomir je v peáži s diaľnicou A2, na úseku Jankomir - Lučko s A3, ďalej medzi Lučkom a mestom Karlovac s D3 a v Karlovaci s D6. Menšie peáže sú potom ešte v meste Knin s D33 a v meste Sinj s D219.
Na niektorých úsekoch D1 bola alebo v budúcnosti bude rozšírená do parametrov rýchlostnej cesty (brza cesta).
Hustota premávky
D1 je pravidelne podrobovaná sčítaniam dopravy na viacerých úsekoch. Počíta sa ročná priemerná denná hustota dopravy (AADT) a počas letných mesiacov letný priemerná denná hustota dopravy (ASDT).
Hautvillers-Ouville
Hautvillers-Ouville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Jory-las-Bloux
Saint-Jory-las-Bloux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mindžová
Mindžová je vrch v pohorí Bachureň, krajinnom celku Podhôľno-magurskej oblasti. Leží nad obcou Lipovce, približne západne od Sabinova.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria Bachureň. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Prešov a na katastrálnom území obce Lipovce. Najbližšími sídlami sú na severnom úpätí situovaný Renčišov a juhozápadne ležiace Lipovce, západne sa nachádza Lačnov, východným smerom Uzovské Pekľany a juhovýchodným Hermanovce.
Opis
Mindžová leží v rázsoche, ktorá vybieha východným smerom z vrchu Magura. Severne sa nachádza Kamenná, Marduňa , Skalky a Stavenec , západným smerom Bachureň , Magura , Bučie  a Smrekovica , južným Petrušova hora  a východným Končistá hora , Brezina  a Kohút. Oblasť patrí do povodia Hornádu; severné a východné svahy odvodňuje Malá Svinka, južné svahy prítoky riečky Svinka. Vrcholom vedie značený turistický chodník z Hermanoviec.
Pod vrcholom sa v Sedle pod Mindžovou nachádza útulňa, ktorú spravuje KST Hermanovce. Nachádza sa pri nej vodný prameň a v okolí sú pastviská hospodárskeho dobytka. Názov Chotárna zohľadňuje skutočnosť, že v blízkosti sa nachádza hranica chotárov obcí Uzovské Pekľany, Hermanovce, Renčišov, Lipovce a Štefanovce.
Výhľady
Vrchol pokrýva horská lúka, ktorá umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach je možné pozorovať okolité vrcholy Bachurne, Ľubovniansku vrchovinu, Čergov, Slanské vrchy, Čiernu horu, Volovské vrchy a Branisko.
Víťaz (seriál)
Víťaz (uvádzaný aj ako The Winner) je slovenský komediálny seriál v réžii Jana Hřebejka, ktorý uvádza od [https://corporate.skyshowtime.com/228617-skyshowtime-original-series-the-winner-vitaz-will-premiere-on-the-service-from-4-september 4. septembra 2023] streamovacia platforma SkyShowtime. Producentom seriálu spoločnosť Etamp Film Production pod vedením režiséra Jana Hřebejka. Scenár napísali Peter Nagy a dcéra slovenského expremiéra Mikuláša Dzurindu Zuzana. pôvodne vznikal ako prvý slovenský seriál pre platformu HBO. Zmenou stratégie spoločnosti po fúzii spoločností Warner a Discovery+, došlo ku zastaveniu prác na viacerých projektoch, čo sa dotklo aj tohto projektu. SkyShowtime získal práva k tomuto seriálu spolu s ďalšími vytvorenými v Čechách, Poľsku alebo Maďarsku ako aj v Škandinávii.
Synopsa
Bývalý premiér po odchode z politiky zisťuje, že doma nemá takú moc, na akú bol vo svoje funkcii zvyknutý.
Saint-Julien-d’Eymet
Saint-Julien-d’Eymet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ploské
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ploské môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Petrovce
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Petrovce môže byť:
Bartolomějská
Bartolomějská ulica na Starom Meste v Prahe spája ulice Karoliny Světlé a Na Perštýne. Nazvaná je podľa kostola svätého Bartolomeja postaveného v rokoch 1726 – 1731.
Havernas
Havernas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Bartolomějská
História a názvy
Ulica vznikla v 13. storočí a nazývala sa „Benátska“ podľa domu nazývaného „Benátky“. Ďalšie názvy:
Činnosť pražského telovýchovného spolku Sokol začala 1. marca 1862 v telocvični v Bartolomejskej ulici.
Havernas
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zemolez obyčajný
Opis
Zemolez obyčajný je ker vysoký 1,5 až 3 m. Jeho mladé konáriky sú sivé a pritlačene chlpaté, na starších sa kôra odlupuje v nepravidelných šupinkách.
Protistojné listy sú široko vajcovito elipsovité až okrúhlo vajcovité, na báze zaokrúhlené, celistvookrajové a končisté, dlhé 3 až 7 cm a široké 2 až 5 cm. Po obidvoch stranách sú pritlačene chlpaté. Listové stopky sú dlhé 5 až 10 mm.
Súkvetie je redukovaná dvojkvetá vidlica, ktorá vyrastá v pazuchách listov na stopkách dlhých do 2 cm. Kvety sú symetrické (zygomorfné) s dvoma pyskmi. Koruna je biela, neskôr žltkastá, dlhá 8 až 12 mm, zvonka páperistá. Kališné zuby sú opadavé.
Plody sú guľaté, červené, ríbezľovo sklovito lesklé a tvoria súplodie dvojitá bobuľa (na báze sú nepatrne zrastené). Bobule sú jedovaté, pretože obsahujú xylosteín. Otravy sú najčastejšie zaznamenané u malých detí a prejavujú sa sčervenaním tváre, zvracaním, hnačkami, bolesťami brucha, nepravidelným pulzom a hlbokým dychom. Prvá pomoc spočíva v potrebe vyvolať zvracanie a v následnom privolaní lekárskej pomoci.
Etymológia
Rodové meno Lonicera je prijaté na počesť nemeckého lekára a botanika Adama Lonicera (1528-1586) a druhové meno xylosteum sa odvodzuje z gréckych slov pre vyjadrenie vlastnosti tvrdého dreva; xylon - drevo, osteon - kosť.
Rozšírenie
Prirodzeným areálom rozšírenia zemoleza obyčajného je Európa až centrálna Sibír a severovýchodné Turecko (chýba v Írsku a Portugalsku). Rastie predovšetkým v miernych biómoch.
Introdukovaný bol do Veľkej Británie a Severnej Ameriky. V USA sa vyskytuje na atlantickom pobreží v štátoch od Maine po Virgíniu, na severe od Pensylvánie po Minnesotu, na juhu od Kentucky po Missouri a na tichomorskom pobreží v štátoch Washington a Oregon. V Kanade je prítomný v provinciách New Brunswick, Ontário a Quebec.
Ekológia
Zemolez obyčajný rastie roztrúsene až hojne v listnatých dubových hájoch, v lesostepných dubových sucholesoch s dubom plstnatým, ale aj medzi krami na medziach a pasienkoch od nížin až do subalpínskeho stupňa. Obľubuje výhrevné, vlhké, v lete vysychavé, výživné, zásadité až neutrálne, často vápenaté, humózne, kamenité a hlinitopiesočnaté pôdy. Kvitne v máji a júni.
Saint-Julien-de-Bourdeilles
Saint-Julien-de-Bourdeilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Firceng
Firceng je vrch v pohorí Pohronský Inovec. Leží nad mestom Nová Baňa, približne západne od jeho centra.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Pohronského Inovca, v geomorfologickom podcelku Veľký Inovec. Vrchol leží v Banskobystrickom kraji, na území okresu Žarnovica a v katastrálnom území mesta Nová Baňa. Najbližším sídlom je na severnom a východnom úpätí ležiace mesto Nová Baňa, západným smerom sa nachádza osada Stará Huta a južným obec Orovnica.
Opis
Firceng je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Veľkého Inovca východným smerom cez Lachtrovu skalu  až k mestu Nová Baňa. Severným smerom leží Sedlová skala, Viničný vrch a Matiašov vrch , západným Lachtrova skala  a Viecha , južným Čaračín  a Antalov vrch  a východným Kolovrat  a Háj. Severnú časť masívu odvodňujú prítoky Starohutského potoka, smerujúceho Novobanským potokom do rieky Hron, vodu z južnej časti odvádza Banský potok. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Nesúvislý, miestami omladený zmiešaný les, pokrývajúci vrcholovú časť, umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z lokalít s nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Pohronského Inovca a susedných Štiavnických vrchov, pri vhodných podmienkach aj Vtáčnik, Kremnické vrchy a Nízke Tatry.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, no južným úbočím prechádza Rudná magistrála z Veľkého Inovca do Novej Bane.
Hébécourt (Somme)
Hébécourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vytvárajúca funkcia
Vytvárajúca funkcia alebo generujúca funkcia je v matematike formálny mocninový rad o jednej premennej, ktorého koeficienty obsahujú informáciu o danej postupnosti čísel. Formálnosť mocninového radu znamená, že sa s ním narába ako s čisto algebraickým objektom a neštudujú sa jeho analytické vlastnosti ako napríklad polomer konvergencie a pod. Metóda vytvárajúcich funkcií býva často považovaná za najsilnejšiu metódu manipulácie s číselnými postupnosťami.
Súvis medzi operáciami na postupnostiach a operáciami na ich vytvárajúcich funkciách sa využíva predovšetkým na riešenie rekurentných vzťahov, čo má dôležité aplikácie pri enumerácii diskrétnych štruktúr. Myšlienka použitia formálnych mocninových radov na riešenie rekurentných vzťahov siaha k Abrahamovi de Moivrovi, ktorý túto metódu použil na zistenie uzavretého tvaru pre Fibonacciho čísla.
Podľa spôsobu konštrukcie formálneho mocninového radu k danej postupnosti je možné rozlíšiť viacero typov vytvárajúcich funkcií. Medzi najznámejšie patria obyčajné vytvárajúce funkcie, exponenciálne vytvárajúce funkcie, Poissonove vytvárajúce funkcie, Lambertove vytvárajúce funkcie a Dirichletove vytvárajúce funkcie. Teóriu je možné z postupností rozšíriť aj na viacrozmerné štruktúry, v takom prípade nie je vytvárajúca funkcia formálnym mocninovým radom o jednej premennej, ale o toľko premenných, aká je dimenzia danej štruktúry.
Obyčajná vytvárajúca funkcia
Nech je číselná postupnosť. Obyčajná vytvárajúca funkcia k postupnosti a_n je formálny mocninový rad
Exponenciálna vytvárajúca funkcia
Nech je číselná postupnosť. Exponenciálna vytvárajúca funkcia k postupnosti a_n je formálny mocninový rad
Názov exponenciálna vytvárajúca funkcia pochádza zo skutočnosti, že pre Taylorov rad exponenciálnej funkcie e^x platí
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ostrov
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ostrov môže byť:
Vytvárajúca funkcia
Poissonova vytvárajúca funkcia
Nech je číselná postupnosť. Poissonova vytvárajúca funkcia k postupnosti a_n je formálny mocninový rad
Lambertova vytvárajúca funkcia
Nech je číselná postupnosť. Lambertova vytvárajúca funkcia k postupnosti a_n je formálny mocninový rad
Prítomnosť výrazu 1-x^n v menovateli člena vytvárajúcej funkcie implikuje nutnosť indexovať postupnosť od čísla 1, nie od čísla 0.
Hédauville
Hédauville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Vytvárajúca funkcia
Dirichletova vytvárajúca funkcia
Nech je číselná postupnosť. Dirichletova vytvárajúca funkcia k postupnosti a_n je formálny mocninový rad
Hédauville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vytvárajúca funkcia
Dirichletova vytvárajúca funkcia
Opäť je nutné indexovať postupnosť od čísla 1, čo spôsobila prítomnosť člena n^x v menovateli vytvárajúcej funkcie.
Hédauville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižná
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižná môže byť:
Bajkal (Bratislava)
náhľad|Budova v roku 2016 Bajkal je bývalá polyfunkčná budova na Bajkalskej ulici číslo 25B v Bratislave v mestskej časti Ružinov.
Vznikla v 70. rokoch 20. storočia ako mnohé budovy, ktoré boli postavené z dôvodu lepšej vybavenosti lokality. Nachádzala sa tu reštaurácia, služby a diskotékový klub. V 90. rokoch 20. storočia sa neslávne preslávila schôdzkami tzv. „prominentnej mládeže“ a mafiánov v klube B-52. Všetky prevádzky v budove zanikli okolo roku 2004 a odvtedy je opustená.
Saint-Julien-de-Crempse
Saint-Julien-de-Crempse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bazilejsko-ferrarsko-florentský koncil
Bazilejsko-ferrarsko-florentský koncil sa konal v rokoch 1431 až 1445 (resp. 1449). Patrí k najvýznamnejším synodám 15. storočia. Katolícka cirkev ho považuje za 17. ekumenický koncil.
Koncil zvolal pápež Martin V. a spočiatku zasadal v meste Bazilej. Nezhody medzi pápežom a zúčastnenými biskupmi viedli v roku 1437 k tomu, že od roku 1438 časť biskupov pokračovala v rokovaniach v Bazileji a časť sa presunula do Ferrary a neskôr do Florencie a Ríma.
Historický kontext
Kostnický koncil schválil dňa 9. októbra 1417 dekrét Frequens, ktorým stanovil, že po skončení Kostnického koncilu (1414 - 1418) sa všeobecné koncily majú konať v určitých pravidelných intervaloch: prvý po piatich rokoch, ďalší po siedmich rokoch a potom každých desať rokov. V súlade s nariadeniami tohto dekrétu tak pápež Martin V. zvolal v roku 1423 koncil do mesta Pavia. Ďalší koncil sa mal konať v Bazileji v roku 1430. Pápež Martin V. však začiatkom roku 1430 zomrel. Novým pápežom sa stal Eugen IV. a otvorenie Bazilejského koncilu sa tak posunulo na rok 1431.
Priebeh
Koncil v Bazileji slávnostne otvoril pápež Eugen IV. prostredníctvom svojho legáta, kardinála Giuliana Cesariniho st., dňa 23. júla 1431, no ďalej o jeho priebeh nejavil nijaký väčší záujem. Napokon ho dňa 18. decembra 1431 vyhlásil za ukončený. Tento zásah pápeža sa však zhromaždení konciloví otcovia rozhodli ignorovať a, podporovaní rímskonemeckým kráľom Žigmundom Luxemburským, vyhlásili, odvolávajúc sa na slávny kostnický dekrét Haec sancta, nadradenosť zhromaždeného koncilu nad pápežom. Pod tlakom udalostí napokon Eugen IV. v decembri 1433 opäť uznal legitimitu tohto bazilejského snemu.
V septembri 1437 sa pápež Eugen IV. rozhodol preložiť koncil do mesta Ferrara, kde však neskôr vypukol mor, a tak bol v roku 1439 koncil preložený do Florencie.
Koncil, samozrejme, ovplyvňovali aj politické reálie vtedajšej doby. Byzantský cisár Ján VIII. Palaiologos, ohrozovaný z východu aj zo západu Osmanmi, sa rozhodol hľadať spojencov na Západe. Ideálnym vyjadrením takéhoto, obojstranne výhodného, spojenectva sa zdalo byť obnovenie jednoty medzi východnou a západnou cirkvou, s čím napokon súhlasili pápež i koncil. A tak bolo vo Florencii dňa 6. júla 1439 dekrétom Laetentur caeli slávnostne vyhlásené znovuzjednotenie konštantínopolskej (ortodoxnej) a rímskej cirkvi, ktoré vošlo do dejín pod názvom Florentská únia. Táto únia však napokon nemala dlhé trvanie, v podstate zanikla dobytím Konštantínopolu v roku 1453.
Koncilu sa podarilo uzavrieť únie aj s niekoľkými ďalšími cirkvami: dňa 22. novembra 1439 bola dekrétom Exsultate Deo uzavretá únia s arménskou cirkvou a dňa 4. februára 1442 bola dekrétom Cantate Domino uzavretá únia s etiópskou a koptskou cirkvou.
Tento koncil vydal aj niekoľko reformných dekrétov a prijal ústupky voči husitom (schválil tzv. "kompaktát" a dovolil v Čechách prijímanie eucharistie pod obojím spôsobom).
V roku 1443 bol koncil preložený z Florencie do Ríma, kde bol v roku 1445 aj oficiálne ukončený.
V už spomínanom roku 1437 však časť koncilových otcov, prívržencov konciliarizmu, odmietla preloženie koncilu z Bazileja do Ferrary a rozhodla sa pokračovať v rokovaniach v Bazileji. V júni 1439 vyhlásili pápeža Eugena IV. za zosadeného a 5. novembra 1439 zvolili za protipápeža vojvodu Amadea VIII. Savojského, ktorý si vybral meno Félix V.
Pápež Eugen IV. zomrel v roku 1447 a jeho nástupca, Mikuláš V., sa po mnohých ďalších politických udalostiach nakoniec vysporiadal s "bazilejskou schizmou" pokojnou cestou: z účastníkov bazilejského koncilu sňal exkomunikáciu a Félixa V., ktorý sa zriekol svojho pochybného pápežského úradu, vymenoval za kardinála. Tento „Bazilejský koncil“ bol napokon ukončený v máji roku 1449 v meste Lausanne.
Heilly
Heilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Chain Home
náhľad|Pokrytie pobrežia Veľkej Británie sústavou radarov Chain Home náhľad|Radar Chain Home v [[Sussex (Anglicko)|Sussexe. Vľavo stĺpy vysielačov, vpravo prijímačov.]] Chain Home bol radarový varovný systém používaný na ochranu pobrežia Veľkej Británie počas druhej svetovej vojny.
Technické parametre
Chain Home pracoval na frekvenciách medzi 20 - 52 MHz. Stĺpy radaru mali výšku 91 metrov. Dosah radaru bol približne 190 km, pokrýval pevný výsek s vrcholovým uhlom 120°. Dokázal určiť aj výšku približujúcich sa lietadiel.
Heilly
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chain Home
Nasadenie
V septembri 1939 mala RAF k dispozícii 19 funkčných radarov. Údaje z radarov malo k dispozícii Stíhacie veliteľstvo, ktoré podľa nich rádiovo navádzalo stíhačov na prilietavajúce nepriateľské lietadlá.
Pixel (smartfón)
náhľad|upright|Google Pixel
Pixel je značka radu telefónov od spoločnosti Google s operačným systémom Android, ktorá bola predstavená 4. októbra 2016. Nový rad nahradí predchádzajúci rad Nexus. Telefóny sú špičkovo vybavené a majú vysokú cenu.
Muklovský metlobal
náhľad|Zápas muklovského metlobalu
Pixel (smartfón)
Popis radu
4. októbra 2016 boli oficiálne predstavené dva telefóny nového radu. Oba telefóny produkuje HTC a patria v čase predstavenia k špičke, čo sa ale prejaví oproti radu Nexus aj v cene. Pre americký trh bola napríklad cena menšieho z oboch modelov stanovená na 649 dolárov bez dane.
Nové technológie
Pixel pridáva ku konkurenčnému štandardu špičky telefónov ďalšie funkcie navyše, ako je Google Assistant alebo nadstavba Pixel Launcher.
Muklovský metlobal
Metlobal, alebo muggle quidditch, je šport v ktorom proti sebe hrajú dva tímy, každý so siedmimi hráčmi na metlách, na ihrisku veľkosti a tvaru hokejového ihriska.
Hevlínské jezero
Hevlínské jezero je prírodná pamiatka ev. č. 1834 v okrese Znojmo severozápadne od obce Hevlín. Správa AOPK ČR. Oblasť sa nachádza na pravej strane komunikácie Hevlín-Dyjákovice, neďaleko je vodný kanál Krhovice - Hevlín.
Ochrana
Predmetom ochrany je mokraď s vodnými plôškami a bohatým kríkovým poschodím, bohatou avifaunou. V oblasti sa vyskytujú tiež chránené druhy obojživelníkov ako napr. kunka červenobruchá, či hrabavka škvrnitá. Ide aj o vtáčiu rezerváciu s hniezdiskami.
Muklovský metlobal
Pravidlá metlobalu
''Upozornenie: Metlobalová terminológia uprednostňuje anglické názvoslovie pred miestnymi knižnými prekladmi vzhľadom k tomu, že je to medzinárodne hraný šport. V strednej Európe sa metlobal začal rozvíjať iba nedávno - má menši počet tímov, preto tu bývajú častejšie zápasy medzi tímami zo susedných krajín a teda anglické názvoslovie je preto zaužívanejšie.''
Metlobal sa riadi pravidlami, ktoré upravuje IQA.
Ihrisko a vybavenie
Ihrisko
Ihrisko sa delí na dve časti: Hráčsku časť a hernú časť. Hráčska časť je obdĺžnikového tvaru rozmerov 44 x 77 m. V hráčskej časti sa môžu počas zápasu nachádzať iba hráči hrajúcich tímov spolu s ich trénermi a iným pomocným personálom daných tímov a rozhodcovia. V hráčskej časti sa nachádzajú tímové lavičky, stôl pre časomieru a výsledkovú tabuľu a trestné lavice. Herná časť je pilulovitého tvaru (podobná ihrisku ľadového hokeja), ktorá sa delí na tri časti: dve keeper zóny (každá začína na mieste, kde sa začína ihrisko stáčať) a stredovú časť. Herná časť má rozmery 33 x 55 m, pričom vzdialenosť začiatku keeper zónu od stredu ihriska ja 11 m a dĺžka začiatočnej čiary je 33 m. Za touto čiarou sa ihrisko zužuje v tvare polkruhu s polomerom 16,5 m.
Hoopy
V každom bránkovisku sa nachádzajú 3 obruče vo výške 0,91 m, 1,83 m a 1,37 m, ktoré sú od seba vzdialené 2,34 m. Gól možno prehodiť spredu ale aj zozadu hoopu a skórovať tak 10 bodov. Výška hoopu nehraje pri skórovaní žiadnu rolu - všetky majú rovnakú hodnotu 10 bodov.
Pozície
Tím tvoria 7 hráči na ihrisku (max. 21 spolu s hráčmi na striedačke). Jednotlivé hráčske pozície sú odlíšené farebnými čelenkami. Na ihrisku môže mať tím max. 4 hráčov rovnakého pohlavia vrátane seekera. Hráč smie hrať iba s loptou určenou jeho pozícií a nesmie zísť z metly. Ak zíde z metly alebo ho vybije bludger, musí pustiť loptu, zísť z metly a dotknúť sa hoopu vo svojom bránkovisku. Až potom môže nasadnúť na metlu späť do hry.
Tím tvorí: Hráči môžu počas hry meniť svoje pozície, musia tak však spraviť na striedačke. Keeper musí zostať na ihrisku - pokiaľ je vylúčený, posúva svoju pozíciu (a zelenú čelenku) inému hráčovi na ihrisku.
Priebeh hry
Každý hráč vykonáva počas hry svoju pozíciu a hraje iba s loptou prislúchajúcou jeho pozícií (v opačnom prípade sa jedná o faul). V úvode zápasu sú rozmiestnené na stredovej čiare 3 bludgeri a 1 quaffle a na štartovacích čiarach čaká 6 hráčov z každého tímu (seeker nastupuje až v 18. minúte) na odštartovanie zápasu povelom „Brooms up!“ („Na metly!“). Počas zápasu sa môže divák sústrediť na viacero herných situácií v závislosti od toho, ktorú loptu sleduje. Z tohto dôvodu má metlobal vysoký počet rozhodcov - minimálne 1 hlavného rozhodcu a 2 pomocných rozhodcov, ktorý sledujú fauly a vybíjanie hráčov, 2 rozhodcov strážiacich góly a 1 rozhodcu sledujúceho chytenie golden snitch.
Quaffle game
Úlohou chaserov je prehodiť cez hoopy quaffle (prehadzovačku). Hráča s quafflom možno stiahnuť na zem, vytlačiť ho z cesty alebo inak obrať o quaffle. Keeper môže ako jediný hráč brániť skórovaniu skrz obruče. Po získaní quafflu vo svojom bránkovisku nemožno keepera o loptu obrať, kým hru nerozohrá alebo pokým neopustí keeper zónu (bránkovisko), v ktorej ho nemožno vybiť. Keeper musí zostať na ihrisku stále - v prípade, že bol vylúčený, posúva svoju pozíciu (a čelenku) niektorému z hráčov na ihrisku.
Bludger game
náhľad|Chytanie golden snitchÚlohou beaterov je vybiť protihráčov bludgerom. Ak chaser odrazí bludger quafflom, nie je vybitý. V hre sú 3 bludgeri, pričom jeden tím sa môže zmocniť naraz iba 2. Ak beater tímu, ktorí momentálne nemá v rukách žiaden bludger, beží po bludger so zdvihnutou rukou, je dočasne nevybiteľný, kým sa nezmocní bludgeru.
Penalizácie
Pri udeľovaní kariet alebo úrazoch prerušuje rozhodca hru pískaním a povelom „Brooms down!“ („Metly dole!“). Počas Brooms down musia hráči položiť metlu na miesto, kde sa nachádzali počas prerušenia hry. Pokiaľ prerušenie trvá dlhšie, môžu opustiť miesto (metla ale musí zostať na mieste).
Hráči musia hrať iba s povoleným vybavením - zakázané sú zlomené metly, kopačky s ostrými štuplami a bandáže či iné zdravotné podpory, ktoré nie sú mäkké ale pevné a tvrdé (vybavenie prechádza pred zápasom tzv. kontrole „klopaním“.)
História metlobalu a jeho vzniku ako športu
Metlobal má svoje korene vo fiktívnom športe, rovnakého mena, z kníh o Harrym Potterovi. Tento šport vznikol v roku 2005 na Middlebury College v Middlebury vo Vermonte, vďaka nápadu Xandera Manshela a Alexa Benepeho, ktorý sa neskôr stal prvým metlobalovým komisárom. Metlobal sa rozrástol do vlastného samostatného a osobitného športu po niekoľkých upravených reedíciach pravidiel. náhľad|International Quidditch Association Logo Od vzniku športu v roku 2005 sa metlobal rozrástol do takej miery, že v roku 2007 sa uskutočnil prvý „IQA World Cup“. Tím v zakladajúcom Middlebury sa vtedy stal jedným z najlepších tímov sveta. Odvtedy každý rok až do roku 2014 bol „World Cup“ v Spojených štátoch, kde vysokoškolské a komunitné tímy súťažili o pozíciu najlepšieho tímu. Tohto svetového poháru sa však okrem USA zúčastňovala iba Kanada s 2 tímami a Austrália a Francúzsko po jednom tíme - World Cupu chýbalo početnejšie zastúpenie medzinárodnej konkurencie. V roku 2012 IQA hostila Summer Games, kde päť národov hosťovalo národné tímy. O dva roky neskôr, 19. júla 2014 IQA hostila Global Games v meste Burnaby v Kanade, kde sa zišli národné tímy a kde USA porazili Austráliu vo finále o zlatú medialu.
Napriek tomu, že muklovský metlobal má svoje korene v Spojených štátoch, čoskoro sa rozšíril na medzinárodnú úroveň cez Kanadu v roku 2009 a ďalej po celom svete s tímami začínajúcimi v Austrálii, Spojenom kráľovstve a vo Francúzsku. Postupne sa rozšíril po celej Európe a Amerike, postupne v Taliansku, Španielsku, Belgicku, Holandsku, Mexiku, Argentíne, Brazílii atď. V súčasnej dobe existujú aktívne tímy aj v Peru, Turecku, Číne, Malajzii, Singapure, Indonézií, Vietname, Južnej Kórei, Južnej Afrike, Ugande, na Novom Zélande, Filipínach, v Nórsku, Nemecku, Írsku, Švajčiarsku a zo susedných krajín v Rakúsku, Česku a Poľsku.
V roku 2015 sa založil prvý slovenský tím muklovského metlobalu Pressburg Phantoms v Bratislave a o niekoľko mesiacov Cassovia Crows v Košiciach.
V súčasnosti existujú aj upravené verzie metlobalu:
História
Slovenský metlobal sa začal formovať na SlavCone v rámci každoročnej larpovej akcie „Víkend na Rokforte“, kde sa pravidelne hrával metlobal s rôznymi pravidlami. Po náraste pravidelných každoročných hráčov sa v roku 2015 odohral fakultný metlobalový turnaj podľa oficiálnych pravidiel IQA a konal sa tam aj metlobalový workshop pod vedením skúsenejšieho viedenského tímu Vienna Vanguards.
V roku 2016 vznikol slovenský národný metlobalový Team Slovakia. Tím je tvorený hráčmi Pressburg Phantoms, Cassovia Crows a Slovákmi pôsobiacich v zahraničných tímoch. V júli 2016 debutoval tím na World Cupe vo Frankfurte, kde vo svojom absolútne prvom zápase ako tímu, prekvapujúco zvíťazil nad favorizovanejším Írskom. Team Slovakia sa v celkovom hodnotení umiestnil na 17. mieste.
Slovak Quidditch Association
Slovak Quidditch Association (SQA) je miestna národná metlobalová asociácia, ktorá vznikla v roku 2015. SQA zastrešuje miestne tímy a jej úlohou je podporiť rozvoj metlobalu na Slovensku.
Timothy Snyder
Timothy Snyder (* 18. august 1969, Ohio, USA) je americký historik, spisovateľ a akademik, ktorý sa špecializuje na históriu Strednej a Východnej Európy. Je profesorom histórie na Yale University a členom Institut für die Wissenschaften vom Menschen vo Viedni.
Muklovský metlobal
Team Slovakia
Majstrovstvá sveta 2016
Timothy Snyder
Je odborníkom na holokaust, členom výboru Committee on Conscience United States Holocaust Memorial Museum. Patrí medzi členov think tanku Council on Foreign Relations. Snyder hovorí piatimi európskymi jazykmi a číta desať, čo mu umožňuje jednoduchšie využitie primárnych a archívnych zdrojov v Nemecku a strednej Európe pri výskume. Sám zdôrazňuje, že pri štúdiu histórie, je veľmi dôležité poznať ďalšie jazyky a povedal tiež že: „Ak neviete po rusky, v skutočnosti neviete, o čo prichádzate.“
Muklovský metlobal
Team Slovakia
V júli 2016 debutoval tím majstrovstvách sveta vo Frankfurte, kde vo svojom absolútne prvom zápase ako tímu, prekvapujúco zvíťazil nad favorizovanejším Írskom. Slovensko si zahralo svoj druhý zápas aj proti následnému majstrovi sveta - Austrálii.
Timothy Snyder
Napísal deväť kníh a spoluredigoval dve, diela Krvavé územie a O tyranii, ktoré vyšli aj v slovenčine, patria medzi bestsellery New York Times.
Muklovský metlobal
Team Slovakia
Výsledky zápasov: Majstrovstvá sveta 2016 * chytenie zlatej strely, ° nechytenie zlatej strely
(V prípade predĺženia zápasu z dôvodu remízy sa zapisuje chytenie alebo nechytenie strely pred predĺžením a po ňom.)
European Games 2017
Na European Games 2017 v Osle štartoval Team Slovakia v skupine C, kde obsadil 2. miesto a celkovo sa umiestnil na 12. mieste.
Výsledky zápasov: European Games 2017
Majstrovstvá sveta 2018
Slováci na svojich druhých majstrovstvách sveta vo Florencii v Taliansku v roku 2018 obsadili 26. miesto.
Pressburg Phantoms
Pressburg Phantoms je prvý metlobalový tím, ktorý vznikol na Slovensku. Vznikol v Bratislave v roku 2015 po niekoľkých ročníkoch fakultného metlobalového pohára v rámci larpovej akcie „Víkend na Rokforte“ na Slavcone. Tím odohral niekoľko priateľských zápasov s Cassovia Crows, ale aj s tímami z Česka, Rakúska, Nemecka, atď.
Tím funguje aj ako občianske združenie a snaží sa spropagovať metlobal ako šport na Slovensku - okrem vystúpení v rôznych médiách aj organizovaním workshopov a prednášok alebo účasťou na podujatiach ako napríklad Športujúce mesto.
Poháre a umiestnenia:
Cassovia Crows
Cassovia Crows je košický metlobalový tím, ktorý vznikol na konci roka 2015. V októbri 2016 sa zúčastnili Danube Cupu vo Viedni, kde z kapacitných dôvodov turnaja vytvorili spojený tím Crowtoms (Pressburg Phantoms + Cassovia Crows) a obsadili 6. miesto.
Paulík (priezvisko)
Paulík je slovenské a české priezvisko odvodené od mena Pavol. Na Slovensku je najčastejšie v Bratislave, Brusne (okres Banská Bystrica), Hlohovci, Nových Zámkoch a Piešťanoch. V Česku je najrozšírenejšie v Šlapaniciach (okres Brno-venkov), Prahe, Brne a Břeclavi.
Známi nositelia
Pozri v článku Paulík
Superleague Formula
Séria Superleague Formula sa jazdila od roku 2008 do roku 2011 vo farbách futbalových klubov. Svoje zastúpenie mali prevažne európske veľkokluby, ale aj brazílske Flamengo, Corinthians alebo pekinský Guoan FC. Jednotné monoposty amerického výrobcu Élan Motorsports boli vybavené dvanásťvalcami s objemom 4.2 litra a udávaným výkonom 750 koní.
V priebehu sezóny absolvujú piloti seriálu 12 pretekov, okrem európskych okruhov sa dve podujatia jazdia aj v Číne.
Promotér seriálu zdôrazňuje, že ponúka najvyššie prémie v európskom motošporte vôbec. Práve Chris van der Drift patrí medzi najúspešnejších pilotov seriálu, po siedmich pretekoch sezóny inkasoval na odmenách 325 tisíc eur. Šampión seriálu dostáva prémiu milión eur, druhý v poradí 500 tisíc a tretí 250 tisíc eur. thumb|right|266px|Monopost tímu PSV Eindhoven z roku 2008.
Financovanie
Zúčastnené futbalové kluby neplatia za účasť v Superleague Formula vôbec nič. Naopak, dostanú podiel z celkových ziskov, čo môže byť aj niekoľko miliónov eur ročne.
Národnosti
Pretekársky tím i piloti by mali byť z rovnakej krajiny, ako futbalový klub, no je pravda, že nie všetky štáty majú potrebné pretekárske tímy a pilotov. Na druhej strane, ani nie všetci hráči AC Milána sú Taliani, takže existujú výnimky.
Piloti
Piloti tejto série sú prevažne mladí a talentovaní jazdci – nové tváre na scéne a možní budúci šampióni.
Kategória
Superleague Formula je z hľadiska sily monopostov niekde medzi Formulou 1 a GP2, ale jej cieľom nie je súperiť s ostatnými motoristickými kategóriami.
Životné prostredie
Aspekt životného prostredia je v tejto sérii mimoriadne dôležitý, preteká sa totiž s biopalivom, ktoré neškodí životnému prostrediu. thumb|right|266px|[[Autodromo Nazionale Monza - jedna z tratí používaných v roku 2009.]]
Okruhy
Preteká sa prevažne v Európe na tratiach s bohatou históriou.
Monoposty
Všetky kluby majú k dispozícii úplne rovnaké autá postavené spoločnosťou Élan Motorsport Technologies, ktoré dizajnovala americká firma Menard Competition Technologies. Lepší bude ten, kto bude mať šikovnejší tím, vhodnejšiu stratégiu, kvalitnejšieho pilota či viac šťastia. Formulové monoposty sú osadené 12-valcovými motormi s objemom 4,2 litra. Maximálne otáčky motora sú obmedzené na 12 000, pričom výkon by mal mierne prekonať 750 konských síl.
Formát pretekov
Voľné testy a kvalifikácia sa konajú v sobotu a v nedeľu sú na programe dva 45 minutové preteky. Do druhých sa štartuje v opačnom poradí, ako skončili tie prvé. Víťaz kvalifikácie pochopiteľne vyštartuje do prvých pretekov z pole position. Víťaz pretekov dostane 50 bodov, za posledné miesto je udeľovaný jediný bod. Medzi prvými miestami je však väčší bodový rozdiel ako medzi poslednými. Cieľom tohto opatrenia je povzbudiť pilotov k tomu, aby aj v prvých pretekoch bojovali o vyššie priečky. Do druhých totiž vyštartujú z nevýhodného miesta. Odmeňovaní sú aj piloti, ktorí dosiahnu najrýchlejšie kolo, získajú pole position v prvých pretekoch, alebo predbehnú v druhých pretekoch najviac monopostov.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lúčky
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lúčky môže byť:
Katarína Habsburská (1507 – 1578)
Detstvo
Narodila sa ako pohrobok z manželstva kastílskej kráľovnej Jany I. s Filipom I. Habsburským, ktorý zomrel takmer štyri mesiace pred jej narodením. Katarína mala päť súrodencov: Eleonóru (* 1498 – † 1558), Karola V. (* 1500 – † 1558), Izabelu (* 1501 – † 1526), Ferdinanda I. (* 1503 – † 1564), a Máriu (* 1505 – † 1558). Zatiaľ čo ostatní vyrástli na flanderskom dvore pod dohľadom milované tety Margaréty, strávila Katarína detstvo spoločne s nervovo labilnou matkou za múrmi hradu v Tordesillas. Ten opustila až s bratovým rozhodnutím, že sa má vydať za svojho bratanca a čerstvého portugalského kráľa Jána III. (* 1502 – † 1557).
Svadba s Jánom sa konala 10. februára 1525. Energická Katarína mala veľký vplyv na portugalskú politiku. Manžel ju krátko pred svojim nečakaným úmrtím menoval regentkou ich trojročného vnuka Sebastiána, narodeného z manželstva syna Jána Manuela s Janou Španielskou. O regentstvo sa delila so svojim švagrom kardinálom a neskorším kráľom Henrichom I. Ako regentka založila v roku 1559 univerzitu v Évora.
V roku 1560 sa vzdala regentstva, ale sledovala výchovu svojho vnuka i naďalej.
Deti
Katarína a Ján mali deväť detí:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kochanovce
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kochanovce môže byť:
Paulik
Paulik je priezvisko, pozri Paulik (priezvisko), napr.:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lúčka
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lúčka môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kamienka
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kamienka môže byť:
Paulik (priezvisko)
Paulik je slovenské priezvisko odvodené od mena Pavol. Najčastejšie je v Bratislave, Michalovciach a Nových Zámkoch.
Známi nositelia
Pozri v článku Paulik
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Klokočov
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Klokočov môže byť:
Štefan Truban
Štefan Truban (* 15. august 1906, Vyhne - † 1970 Horná Roveň, Štiavnické Bane) bol príslušník žandárstva, počas vojny člen protinacistického odboja. Po vojne od septembra 1947 do februára 1948 predseda MNV Banskej Štiavnice.
Životopis
Narodil sa v rodine sedliaka vo Vyhniach pri Banskej Štiavnici. Matka pochádzala zo zaniknutých Horných Opatoviec. Pred vojnou pôsobil ako colník a žandár v Rybníku. Za manželku si vzal 3. apríla 1934 Evu Willantovú, dcéru maďarského básnika Henrika Willanta. Spolu mali sedem detí: Milan, Jozef, Eva, Ján, Mária, Terézia (slovenská prekladateľka a tlmočníčka), Július.
Odboj
V roku 1940 bol prevelený na Piarg (dnes Štiavnické Bane) ako dočasný zástupca veliteľa. Pod túto žandársku stanicu patrili aj obce Počúvadlo, Klastava, Dekýš a Horná Roveň. Spolu so svojimi podriadenými spolupracoval s partizánskymi skupinami na okolí. Konkrétne s partizánskou skupinou Jozefa Jusku "Sitno" a s pratizánskou skupinou "Sokol". Ukrýval prenasledovaných, zbehov (zajatcov), Židov v pivnici v Ružovej vile a v iných lokalitách. Informoval partizánske a odbojové skupiny o akciách, ktoré sa pripravovali proti nim.
Verejný život
Po vojne bol späť prijatý do služby a povýšený na vrchného strážmajstra Národnej bezpečnosti. Zároveň sa stal predsedom Demokratickej strany v Štiavnických Baniach. V septembri 1947 bol zvolený za predsedu MNV Banskej Štiavnice. Po odstúpení predsedu Majerského MNV vtedy dočasne viedol podpredseda Edmund Gwerk. Štefan Truban vo funkcii zostal až do prevratu vo februári 1948. Po februári je donútený stiahnuť sa z verejného života. Pokúšal sa neúspešne samostatne hospodáriť.
Saint-Julien-de-Lampon
Saint-Julien-de-Lampon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Katee Sackhoffová
Detstvo a mladosť
Sackhoffová sa narodila v Porlande, v štáte Oregon. Jej matka bola koordinátorkou anglického jazyka a jej otec bol pozemkovým developerom. V detstve sa aktívne venovala športu, až pokým si nezranila pravé koleno. Neskôr začala praktizovať jogu a začala sa zaujímať o herectvo.
Kariéra
Jej prvou hereckou úlohou bola tínedžerka s dieťaťom vo filme Fifteen and Pregnant, po boku herečky Kirsten Dunst. Film sa natáčal v roku 1998 a Sackhoffovú herectvo motivovalo k tomu, dostať sa do Hollywoodu, kam sa neskôr presťahovala. Jednu z vedľajších úloh získala aj v roku 2002, v menej úspešnom filme Halloween: Resurrection.
V roku 2003, stvárnila rolu Kary „Starbuck“ Thraceovej, v televíznom filme Battlestar Galactica. Film získal pozitívne ohlasy a o rok neskôr sa Sackhoffová stala aj súčasťou televízneho seriálu. Televízny seriál sa natáčal v rokoch 2004 až 2009 a Sackhoffová získala v roku 2005 ocenenie Saturn pre najlepšiu herečku v televíznom seriály. V roku 2012 sa stala stálou súčasťou televízneho seriálu Drsný šerif, ktorý sa natáčal až do roku 2017. Medzitým hosťovala v televíznom seriály Flash, získala tiež hlavnú úlohu v televíznom seriály Another Life z roku 2019.
Súkromný život
Je tiež zanietená zdravá konzumentka. Má svoj videokanál na youtube, kde jej videá sa zaoberajú tréningovými a stravovacími postupmi.
Od roku 2021 je vydatá za Robina Gadsbyma, s ktorým má dieťa narodené v decembri 2021.
Nektár
náhľad|Nektár
Nektár je cukornatá tekutina, ktorú vytvárajú niektoré rastliny. Medník (alebo tiež nektárium) je miesto na rastline, odkiaľ vyteká nektár.
Nektár
Nektár všetkých rastlín nemáva vždy rovnaké zloženie, môže v ňom byť dominantná buď sacharóza alebo glukóza/fruktóza alebo môžu byť obe zložky v rovnováhe. Nektár je nutné chápať aj ako ekonomicky dôležitú surovinu, ako zdroj potravy pre včely, ktoré vyrábajú med a zaisťujú opelenie entomogamických rastlín.
Nektárium
Ak nektárium opláchneme vodou, zmyje sa cukor, osmóza zanikne a nektárium zostane ďalej suché. Ak priložíme k jeho ústiu zrniečko cukru osmóza opäť začne a na nektáriu zase zostane nevysychajúca kvapôčka sladkého roztoku. Aby sa toto nestalo, sú rozmanitým spôsobom kryté proti vode, napr. postavením kvetu, šupinkami alebo rozličnými strieškami či pohybmi okvetia.
Florálne nektárium
Florálne nektárium je umiestnené vo kvetoch alebo na ich častiach. Tvar i skladba nektárií sú pre každý druh rastliny typické. Nektária bývajú uložené tak, aby sa hmyz idúci za nektárom musel telom dotknúť peľníc, ktoré ho poprášia peľom, a pri predieraní sa k nektáru dotknúť stigmy, čím sa nalepia peľové zrná na stigmu.
Často sú to žľazy na povrchu znateľne oddelené, napr. priehlbiny alebo hrboľky, niekedy sú žlté alebo nápadné leskom a vlhkosťou od nektáru. Vylučovacie žliazky môžu byť umiestnené na kvetnom lôžku, na boku alebo vo väčšom počte v kruhu okolo piestika, niekedy tiež tvoria okolo piestika kruhovitý val. Inokedy môžu byť k vylučovaniu nektáru prispôsobené kvetné obaly; buď sú redukované a úplne premenené v nektárium (napr. ostrohy u orchideí), alebo len ich časť (napr. malé jamky pri báze okvetia ľaliovitých). U niektorých semeníkov vykonávajú funkciu nektária aj septálne žliazky z jeho prepážok, ktoré svoj obsah vylučujú štrbinami na povrch. Ako nektárium slúžia aj viacbunkové žľaznaté trichómy. Veľakrát sú nektáriom zhrubnuté spodné časti čnelky alebo prispôsobené patyčinky.
Niektoré druhy nektária, hlavne extraflorálne, majú na vylučovanie nektáru vlastné cievne zväzky kryté silnou vrstvou kutikuly, ktorá ich chráni pred vyschnutím. Inokedy sú nektária tvorené niekoľkými radmi nektárových buniek umiestnených tesne pod pokožkou a krytých vypuklými papilami vylučujúcimi nektár.