cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NGC 1286
NGC 1286 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 10. novembra 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Tárnokréti
Tárnokréti je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v obvode Csorna.
Má rozlohu 954 ha a žije tu 199 obyvateľov (2007).
Souvigné (Charente)
Souvigné je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
NGC 1287
NGC 1287 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. septembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Souvigné (Charente)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Courbevoie-Sud
Courbevoie-Sud je francúzsky kantón v obvode Nanterre v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France. Tvorí ho južná časť mesta Courbevoie.
CD Castellón
Club Deportivo Castellón, S.A.D. je španielsky futbalový klub založený v roku 1922 so sídlom v Castellón de la Plana, vo Valencii. V súčasnosti hrá druhú najvyššiu španielsku futbalovú súťaž, Segunda División. Jeho domovským stánkom je štadión Nou Castalia s kapacitou 16 000 miest.
Hráči
Nižšie uvádzame niektorých slávnych hráčov klubu:
Oxyporos
Oxyporos je v gréckej mytológii syn cyperského kráľa Kinyra a jeho manželky Metharmy. Antický autor Apollodoros z Atén uvádza, že Oxyporos, syn cyperského kráľa Kinyra, mal tri sestry, Orsediku, Laogoru a Braisiu a brata Adónida (podľa tejto verzie, podľa inej bol Adónis plodom incestného vzťahu Kinyra a jeho dcéry Myrrhy ). O Oxyporovi antické zdroje nič iné neuvádzajú.
Tényő
Tényő je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v obvode Tét.
Hradnianka
náhľad|Hradnianka na jar v obci Súľov-Hradná, v časti Súľov Hradnianka je potok na území okresu Bytča, je to ľavostranný prítok Váhu s dĺžkou 14 km. Medzi obcami Súľov a Jablonové sa prerezáva cez Súľovské skaly a vytvára Súľovskú tiesňavu s početnými skalnými útvarmi a kolmými stenami.
Prameň: v Súľovských vrchoch na západných stráňach vrchu Žibrid (867,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 510 m n. m.
Smer toku: po obec Súľov na sever, potom prevažne na severozápad
Geomorfologické celky: 1.Súľovské vrchy, podcelky Súľovská kotlina, Súľovské skaly a Manínska vrchovina, 2.Považské podolie, podcelok Bytčianska kotlina
Prítoky: sprava spod Žibrida (867,0 m n. m.), spod Roháča (802,7 m n. m.), zľava dva prítoky z oblasti Hoľazní
Ústie: do Váhu pri obci Predmier v nadmorskej výške okolo 295 m n. m.
Obce: Hradná, Súľov, Jablonové a Predmier
Bitka o Midway
Bitka o Midway bola námorná bitka na tichomorskom bojisku počas druhej svetovej vojny. Trvala od 4. do 7. júna 1942. Začala sa iba mesiac po bitke v Koralovom mori a pol roka po japonskom útoku na Pearl Harbor, po ktorom Spojené štáty vstúpili do druhej svetovej vojny na strane Spojencov.
Počas bitky Námorníctvo Spojených štátov porazilo zväz japonských lietadlových lodí útočiacich na Midwayské ostrovy nachádzajúce sa severozápadne od Havajských ostrovov. Likvidácia tohto zväzu, ktorý tvoril úderný hrot japonského námorníctva, umožnila Američanom hneď od začiatku bojov prevziať strategickú iniciatívu a spolu s bitkou o Guadalcanal predstavovala bod obratu vo vojne v Pacifiku.
Stratégia bojujúcich strán
Japonsko dosiahlo hneď na začiatku vojny mnohé svoje vojnové ciele: obsadilo Filipíny, Malajziu a Singapur a zabezpečilo zásoby a suroviny na Jáve, Borneu a ostatných ostrovoch Holandskej Východnej Indie (Indonézie).
Primárnym cieľom japoncov bolo zničenie zvyšných amerických lietadlových lodí. Tento plán bol čiastočne podporený Doolittlovým náletom na Japonsko. Potopenie amerických lietadlových lodí a obsadenie základne na Midwayi sa zdalo byť jedinou cestou k odstráneniu tejto hrozby. Midway v rukách Japoncov by poskytol dostatočne predsunutý kontrolný bod, ktorý by nabudúce pred takým útokom varoval a navyše by z neho bolo možné ohroziť Havajské ostrovy so základňou amerického námorníctva v Pearl Harbore. Američania pokladali Midway za hlavný bod obrany proti japonskému loďstvu.
Japonský plán
Plán bitky bol dielom admirála Isoroku Jamamota. Admirál Jamamoto chcel vnútiť americkému loďstvu rozhodujúcu bitku a zničiť ho, najmä zničiť americké lietadlové lode, čím by následne Japonsko ovládlo Tichý oceán a možno by tak prinútilo Spojené štáty k mierovým jednaniam. Japonský plán však zlyhal. Američania, ktorí rozlúštili japonské šifry a zaznamenali rádiové depeše s japonským plánom ho poznali do značných podrobností.
Aby američanov ohľadom skutočného cieľa útoku zmiatol, naplánoval aj obsadenie Aleutských ostrovov 24 hodín pred prvým leteckým úderom na Midway. Pre absolútnu istotu tiež navrhol deň pred útokom na Aleuty letecký prieskum nad Pearl Harborom pre uistenie, či v prístave kotví americká flotila.
Jamamoto plánoval k realizácii svojho plánu využiť najväčšie japonské lietadlové lode a najlepších admirálov japonského cisárskeho loďstva. Proti Midway boli nakoniec použité štyri lietadlové lode: Akagi, Kaga, Hirjú a Sorjú. Ako ich hlavného veliteľa zvolil admirála Naguma.
Americký plán
Na smolu japonského velenia, američania mali v rukách plány japonských akcií ešte pred začiatkom operácie a tak podnikli protiopatrenia. Najprv so skupinou ôsmich krížnikov, štrnástich torpédoborcov a troch veľkých lietadlových lodí USS Enterprise, USS Hornet a USS Yorktown vyplávali z Pearl Harboru ešte pretým ako tam priplávali japonské ponorky, ktoré mali tvoriť predvoj a prieskum japonskej flotily, keďže Japonsko v tej dobe ešte nemalo radar. Zaujímavosťou je, že lietadlová loď Yorktown bola počas bitky v Koralovom mori ťažko poškodená a zachrániť sa ju podarilo iba zázrakom. O to prekvapivejšie bolo, že oprava, ktorá mala trvať takmer tri mesiace sa 1 400 robotníkom podarila v Pearl Harbore iba za 48 hodín (dokončenie opráv ale prebiehalo aj počas plavby do priestoru Midway).
Predohra bitky
Bitka v Koralovom mori neskončila víťazstvom, ktoré by Japonci potrebovali. Rozhodli sa preto, že sa v Port Moresby na Novej Guieni nevylodia. Hlavný veliteľ Tichomorského loďstva Spojených štátov admirál Chester Nimitz teda mohol svoje lode z tejto oblasti stiahnuť a čeliť novej hrozbe pri Midwayi. Prípravy na útok proti ostrovom Midway Jamamoto zámerne netajil. Mal totiž v úmysle vlákať americké loďstvo do pasce a vybojovať s ním rozhodujúcu bitku. Lietadlová loď USS Yorktown bitku v Koralovom mori prežila a lietadlá z potopenej lietadlovej lode USS Lexington američania rozmiestnili na zvyšné lode. Zavedením zmodernizovanej stíhačky F4F Wildcat so sklápacími krídlami americké námorníctvo čiastočne kompenzovalo kvalitatívny handicap svojho parku stíhacích lietadiel. Jamamoto prekypoval sebadôverou. Aj napriek tomu, že dve japonské lietadlové lode museli ísť do opravy, rozhodol sa postupovať na Midway hoci len štyrmi lietadlovými loďami. Disponoval totiž do tých čias najmohutnejším loďstvom v Tichom oceáne. Tvorilo ho 165 vojnových hladinových lodí a 18 ponoriek. Jamamoto tajne plánoval súčasné vylodenie na Aleutských ostrovoch.
Boje
Boje začali japonským útokom na Aleutské ostrovy severne od Midway. Tento útok mal zmiasť Američanov, ktorí si mali myslieť, že Aleuty sú hlavným cieľom útoku. Prezident Roosevelt opakovane žiadal admirála Nimitza, aby zväz vyplával k Aleutám namiesto k Midway, no Nimitz veril dešifrovaným japonským správam a pripravoval sa k obrane Midway. Japonci obsadili v Aleutách dva ostrovy, Attu a Kisku, ktoré však boli ako základňa ohrozujúca Aljašku nepoužiteľné.
náhľad|Japonská lietadlová loď Hyriu pri vyhýbaní sa náletu amerických bombardérov B-17 4. júna 1942 Ráno 3. júna o 9:04 nahlásil prieskumný hydroplán PBY Catalina spozorovanie dvoch japonských transportných lodí. Po nej nahlásil ďalší kontakt PBY 8-V-55 v 9:25. Zatiaľ čo prvý PBY Catalina spozoroval výsadkový zväz, druhý zhliadol sprievodné bojové lode. Nagumov zväz zatiaľ ostal neodhalený. Proti objaveným plavidlám na samej hranici svojho doletu odštartovalo o 12:25 deväť B-17, ale ich bomby minuli cieľ.
4. júna v 4:30 vypustil admirál Nagumo útočnú vlnu lietadiel, ktorá mala vyradiť z boja základňu na ostrove. V 6:20 dorazili tieto sily k Midway; útok bol drvivý, napriek tomu, že ho uskutočnili mladší piloti. Letisko však vyradené nebolo.
Jedno prieskumné lietadlo odhalilo polohu japonského zväzu, nezbadané Japoncami. Proti japonskému loďstvu vzlietli najprv bombardéry z Midway, no nespôsobili žiadne škody a utrpeli veľké straty. Japonské prieskumné lietadlo č. 4 (Aiči E13A Jake z ťažkého krížnika Tone) malo polhodinové meškanie a preto podalo správu o americkom loďstve neskoro. Navyše jeho pilot najskôr nezbadal žiadnu lietadlovú loď. Admirál Nagumo sa preto rozhodol opäť zaútočiť na Midway. S americkým loďstvom, ktoré pre neho bez lietadlových lodí nepredstavovalo hrozbu, sa mohol vysporiadať neskôr. Lietadlá na japonských lodiach, ktoré boli pripravené k útoku na americké loďstvo, začali byť prezbrojované bombami k ničeniu pozemných cieľov. V polovici prác však prišla od lietadla č. 4 konečne správa o prítomnosti amerických lietadlových lodí a začalo sa znova prezbrojovať na torpéda.
Výsledok
5. júna admirál Jamamoto zdesený stratou lietadlových lodí odvolal výsadok na Midway. Strata štyroch lietadlových lodí znamenala katastrofu, japonský priemysel ju až do konca vojny nevedel nahradiť. Tragickou bola aj strata skúsených posádok lietadiel a lodí ako aj približne 300 lietadiel v priebehu jedného jediného dňa.
Bitka o Midway zmenila pomer síl v Pacifiku. Japonci stratili prevahu v počte lietadlových lodí aj v počte kvalitných pilotov, prišli o strategickú iniciatívu a museli prejsť z ofenzívy do obrany. Pritom tieto faktory boli po celú vojnu v Pacifiku kľúčové.
Príčin japonskej porážky by sa dal nájsť celý rad. Najdôležitejšími zrejme bolo podcenenie sily amerického loďstva, rozptýlenie vlastných síl, nerozhodnosť veliteľa japonských lietadlových lodí Naguma a neopatrnosť pri prezbrojovaní lietadiel, keďže bomby ostali na palube, namiesto toho aby boli presunuté do bezpečia muničných skladov v podpalubí.
Vykúpenie
Vykúpenie (vykupovanie) môže byť:
Vykúpenie môže byť:
Töltéstava
Má rozlohu a žije tu 2 134 obyvateľov (2007).
NGC 1288
NGC 1288 je galaxia v súhvezdí Pec, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 19. novembra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Igino Giordani
Igino Giordani (* 24. september 1894, Tivoli, Taliansko – † 18. apríl 1980, Rocca di Papa) bol taliansky politik, spisovateľ a novinár. Bol spoluzakladateľom Hnutia fokoláre a riaditeľom knižnice vo Vatikáne Biblioteca Apostolica Vaticana.
Narodil sa v rodine robotníkov Mariana a Orsoly Antonelli; ako prvý zo šiestich detí.
Čekovský
Čekovský je slovenské priezvisko. Najčastejšie je na Spiši, najviac v Kežmarku, Spišskej Belej a Poprade.
Lukács
Lukács môže byť:
Hrabavkovité
Hrabavkovité môže byť:
Osman Zeki Üngör
Osman Zeki Üngör (* 1880 – † 28. február 1958, Istanbul) bol turecký hudobný skladateľ. Je autorom textu piesne İstiklâl Marşı, ktorá je tureckou národnou hymnou.
Újkér
Újkér je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v obvode Sopron–Fertőd.
Má rozlohu 3239 ha a žije tu 1030 obyvateľov (2007).
Dénes Lukács
Dénes Lukács môže byť:
Abbotsford (Britská Kolumbia)
Abbotsford je kanadské mesto nachádzajúce sa v údolí Fraser Valley v provincii Britská Kolumbia v regionálnom okrese Fraser Valley, priamo susediace s regionálnym okresom Metro Vancouver. Je to rozlohou najväčšie a počtom obyvateľov piate najväčšie mesto v Britskej Kolumbii so 123 864 obyvateľmi (2006).
V meste sídli univerzita University of the Fraser Valley a výstavné centrum TRADEX, má aj medzinárodné letisko Abbotsford International Airport.
Tekovský Hrádok
Tekovský Hrádok je obec na Slovensku v okrese Levice.
Občianska vybavenosť
V obci sa nachádza moderný Reformovaný kostol z roku 1999. Pôvodne tu stáli rímskokatolícky a reformovaný kostol z roku 1780, ktoré boli v roku 1945 zničené nemeckou armádou.
Jouvençon
Jouvençon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Soyaux
Soyaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moravany (okres Hodonín)
Moravany (okres Hodonín) sú obec v Česku v okrese Hodonín v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 760 obyvateľov, z toho 396 mužov a 364 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,2 roka (muži 41,0 roka, ženy 45,6 roka).
Pracovnoprávny vzťah
Pracovnoprávny vzťah je podľa teórie práva:
Priamo v slovenských právnych predpisoch termín pracovnoprávny vzťah definovaný nie je.
Pracovnoprávne vzťahy podľa Zákonníka práce
Významné sú najmä pracovnoprávne vzťahy podľa Zákonníka práce, v ktorom sa rozlišuje (§ 1 a pod.):
Figueroa (department)
Department Figueroa leží v centre provincie Santiago del Estero na severozápade Argentíny a je jedným z 27 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentmi Jiménez a Alberdi, na východe s departmentom Moreno, na juhu s departmentmi Juan Felipe Ibarra, Sarmiento a Robles a na západe s departmentom Banda.
Hlavné mesto departmentu Figueroa je La Cañada.
Gebouw Delftse Poort
náhľad|vpravo|Gebouw Delftse Poort Gebouw Delftse Poort je dvojica mrakodrapov v holandskom veľkomeste Rotterdam.
Mrakodrapy boli postavené v rokoch 1988 - 1991 a ich architektom bol Abe Bonnema. Skladá sa z dvoch budov. Nižšia z nich má 93 metrov a 25 poschodí. Vyššia s výškou 151,35 metrov bola najvyššou budovou Holandska do roku 2009, kedy bola dokončená Maastoren. Nachádza sa v nej 41 poschodí.
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2008
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2008 boli v poradí 7. majstrovstvá sveta vo florbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa od 6.14. decembra 2008 v Prahe a Ostrave, v Česku, za účasti 20 tímov rozdelených do 2 divízií. Česko hostilo mužské MS druhýkrát, keď predtým to bolo v roku 1998. Víťazom sa prvýkrát stali florbalisti 🇫🇮, ktorí vo finále porazili víťaza všetkých doterajších majstrovstiev sveta🇸🇪.
NGC 1289
NGC 1289 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 1. septembra 1886.
Vymedzenie
Vymedzenie môže byť:
NGC 1289
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Vyvrátenie (logika)
Vyvrátenie je dôkaz nepravdivosti nejakého tvrdenia v podobe výroku alebo systému výrokov (napr. hypotézy). Vlastnosť dať sa vyvrátiť sa nazýva vyvrátiteľnosť.
Újrónafő
Újrónafő je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v Mosonmagyaróvárskom obvode.
Má rozlohu a žije tu 796 obyvateľov (2007).
NGC 1290
NGC 1290 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
La Garenne-Colombes (kantón)
La Garenne-Colombes je francúzsky kantón v obvode Nanterre v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France. Tvorí ho mesto La Garenne-Colombes.
Kyjov (okres Hodonín)
Kyjov je mesto v Česku v okrese Hodonín v Juhomoravskom kraji na rieke Kyjovka, 25 km juhozápadne od Uherského Hradiště. Je obklopený Kyjovskou pahorkatinou, severne od mesta sa rozprestiera pohorie Chřiby. V roku 2021 tu žilo viac ako 11 100 obyvateľov. Mesto je centrom folklórneho regiónu Kyjovské Dolňácko a každé štyri roky sa tu koná národopisný festival Slovácký rok.
Dejiny
Archeologické nálezy z roku 2010 v meste potvrdili významné centrum germánskeho kmeňa Longobardov zo 6. storočia. Výskum mení doterajšie vedomosti o pohybe Longobardov počas sťahovania národov. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1126 a tunajšiu obchodnú osadu uvádza ako majetok olomouckého kláštora. Počas husitských vojen Kyjov v roku 1431 dobyl Albrecht II. Habsburský, ktorý tu nechal popraviť množstvo zajatcov. V roku 1548 sa vykúpil z poddanstva a bol povýšený na kráľovské mesto. Počas nepokojného 17. storočia bolo niekoľkokrát zničené nájazdmi, požiarmi a morom.
V 20. storočí sa ku Kyjovu pripojili pôvodne samostatné obce Nětčice (1946), Boršov (1960) a Bohuslavice (1980), ktoré dnes tvoria miestne časti a začala sa výstavba nových sídlisk.
Manínsky potok
Manínsky potok je potok na Hornom Považí, na území okresu Považská Bystrica. Je to ľavostranný prítok Váhu s dĺžkou 11,3 km. Medzi obcami Kostolec a Záskalie sa prerezáva Manínskou vrchovinou a vytvára Kostoleckú tiesňavu a medzi obcami Záskalie a Považská Teplá vytvára Manínsku tiesňavu. Na dolnom toku vytvára sústavu rybníkov
Prameň
Pramení v Súľovských vrchoch západne od kóty 664,9 m, neďaleko osady Minarčíkovské v nadmorskej výške približne 580 m n. m.
Smer toku
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na západ, vzápätí sa stáča na juh a ďalej na juhozápad. Za obcou Vrchteplá sa oblúkom stáča najprv na severozápad, následne na západ. Medzi obcou Kostolec a začiatkom Manínskej tiesňavy tečie severozápadným smerom, potom viac-menej na západ, pričom vytvára oblúk prehnutý na sever. Za Považskou Teplou sa stáča a k ústiu tečie severojužným smerom.
Vadosfa
Vadosfa je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v obvode Kapuvár.
Manínsky potok
Ústie
Do Váhu sa vlieva na území mesta Považská Bystrica, juhojuhozápadne od Považskej Teplej, v nadmorskej výške cca 285 m n. m.
Vadosfa
Má rozlohu a žije tu 80 obyvateľov (2007).
Lukács (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Lukács.
Skalka (okres Hodonín)
Skalka je obec v Česku v okrese Hodonín v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 172 obyvateľov, z toho 89 mužov a 83 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,1 roka (muži 40,8 roka, ženy 47,7 roka).
Tupá
Tupá je obec na Slovensku v okrese Levice. Jej miestnou časťou sú Chorvatice.
Und
Und je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v obvode Sopron–Fertőd.
Vlastnosť človeka
Vlastnosť človeka je všetko, čo človek má, jeho aspekt kvalitatívny alebo kvantitatívny, javový alebo podstatný.
Vág
Vág je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v obvode Csorna.
Má rozlohu 1403 ha a žije tu 534 obyvateľov (2007).
Jugy
Jugy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Šlahor
Šlahor môže byť:
Jugy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Corgoň liga 2008/2009 – zápasy jesennej časti
Corgoň liga 2008/2009 sa hrá na 33 kôl.
Tasov (okres Hodonín)
Tasov je obec v Česku v okrese Hodonín v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 555 obyvateľov, z toho 272 mužov a 283 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,5 roka (muži 38,0 roka, ženy 41,0 roka).
Suaux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Turá
Turá je obec na Slovensku v okrese Levice.
Vámosszabadi
Vámosszabadi je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v Győrskom obvode.
Má rozlohu a žije tu 1 493 obyvateľov (2007).
Zámorské Francúzsko
Zámorské Francúzsko (fr. France d'outre-mer) je súhrnne pomenovanie území, ktoré spadajú pod francúzsku suverenitu, ale neležia v Európe, v tzv. Metropolitnom Francúzsku. Bežne sa pre ne používa skratka DROM-TOM (Départements et régions d'outre-mer – Collectivités d'outre-mer) a nachádzajú sa po celej Zemi – v Tichom, Indickom a Atlantickom oceáne, Karibiku, Južnej Amerike a Antarktíde. Ide o zvyšok bývalej rozsiahlejšej koloniálnej ríše.
Prehľad území
Podľa vzťahu zámorského územia k Francúzsku sa rozlišuje niekoľko rôznych druhov právnych postavení zámorských území. Sú to:
Nasledujúca tabuľka obsahuje informácie platné k '''1. 1. 2013'''.
Územia bez trvalého osídlenia
Do tejto kategórie patria ostrov Clipperton, s rozlohou v Pacifiku pri mexickom pobreží, a Francúzske južné a antarktické územia (skratka TAAF). Tie pozostávajú z piatich dištriktov (Ostrovy Svätý Pavol a Amsterdam, Crozetove ostrovy, Kerguelenove ostrovy, Îles Éparses a Adelina Zem) a nachádzajú sa v južnom Indickom oceáne a Antarktíde.
V roku 1961 vstúpil do platnosti tzv. washingtonský Antarktický zmluvný systém v ktorom sa o. i. zúčastnené krajiny zaviazali po dobu platností zmluvy zakonzervovať rozdelenie Antarktídy medzi jednotlivé krajiny podľa stavu z roku 1959, ale zároveň tieto vlastnícke práva neuplatňovať. Francúzsko, signatár zmluvy, spolu s ostatnými štátmi, formálne na svojich pozastavených právach trvá, ale v duchu prijatej zmluvy ich v praxi neuplatňuje. Adelina Zem je preto súčasťou TAAF len formálne. Celková rozloha TAAF bez pripočítania Adelinej Zeme je
NGC 1293
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Benjamin Harrison
Benjamin Harrison (* 20. august 1833 North Bend, Ohio, USA – † 13. marec 1901, Indianapolis, Indiana) bol 23. prezident Spojených štátov.
Pred nástupom do funkcie bol senátorom za štát Indiana. Od svojich politických oponentov si vyslúžil prezývky Kid Gloves a Little Ben. Benjamin Harrison vládol štyri roky. Jeho predchodcom i nástupcom bol Grover Cleveland.
Várbalog
Várbalog je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v Mosonmagyaróvárskom obvode.
Má rozlohu a žije tu 427 obyvateľov (2007).
Vaclav Vaclavovič Vorovskij
Vaclav Vaclavovič Vorovskij (* 27. október 1871, Moskva, Rusko – † 10. máj 1923, Lausanne, Švajčiarsko) bol ruský publicista, zástanca marxizmu.
Pracovný vzťah
Pracovný vzťah je vzťah medzi občanom a zamestnávateľom resp. družstvom v pracovnom procese; môže mať rôznu formu: pracovný pomer, pracovné vzťahy členov výrobných družstiev, pracovnoprávne vzťahy založené dohodami o prácach vykonávaných mimo pracovného pomeru ap.
Die Großen Zehn
Großen Zehn bol medzi decembrom 1982 a koncom roka 1993 vysielaný program rakúskej televízie ORF.
Program bol vysielaný jedenkrát do mesiaca v nedeľu. Podvečerný program dosahoval v osemdesiatych rokoch vysokú sledovanosť, pretože ukazoval videoklipy, čo v vtedajších televíznom trhu pred plošným zavedením káblovej televízie, pred štartom súkromných televízií a desať rokov pred hromadným šírením privátnych satelitov nebolo ináč možné. Relácia bola natáčaná vždy inde, väčšinou na miestnych diskotékach pred pripraveným publikom. Medzi videoklipmi (takmer vždy neodvysielanými dokonca) vítal moderátor Udo Huber hviezdnych hostí. Udo Huber, ktorý hneď dostal prezývku "Mr Hitparade", zostal desať rokov v "Großen Zehn", až do roku 1993 keď ho vystriedal Dominic Heinzl. Krátko nato bol program zrušený. "Großen Zehn" bol prvým programom ORF, ktorý bol hromadne propagovaný cez propagačný priemysel.
Reláciu pravidelne sledovalo aj veľa divákov v Bratislave a okolí. V roku (?)1990 sa v program nahrával v Bratislave (DK Ružinov) a ako prvá z vtedajšieho Česko-Slovenska sa v ňom objavila Marika Gombitová, Falco, Bob Geldof, The Flying Pickets, DJ Stevie B. a Reinhold Bilgeri. V roku 1992 sa hitparáda točila opäť z Bratislavy (Club Boccaccio) hosťom programu bola Kim Wilde, John Parr, Wilfried a Paľo Habera.
Sony Ericsson Xperia X10 Mini Pro
Sony Ericsson Xperia X10 Mini Pro (U20i)(Mimmi) je smartfón z úspešnej série Xperia od spoločnosti Sony Ericsson. Vychádza z modelu Sony Ericsson Xperia X10 Mini (E10i), oproti ktorému však navyše ponúka výsuvnú hardvérovú QWERTY klávesnicu. Podobne ako jeho predchodca aj tento model využíva operačný systém Android vo verzii 1.6 (Donut) s nadstavbou Timescape od spoločnosti Sony Ericsson.
Opis
Telefón používa operačný systém Android od spoločnosti Google, ktorý ponúka široké možnosti prispôsobenia a množstvo aplikácií. Výhodou sú jeho kompaktné rozmery, ktoré sú vzhľadom na jeho hardvérovú a softvérovú vybavenosť mimoriadne. Ide vôbec o jeden z najmenších smartfónov na trhu. V tejto malej konštrukcii sa skrýva výsuvná hardvérová QWERTY klávesnica, ktorá ponúka rýchle a pohodlné písanie textu vrátane znakov s diakritikou. Medzi ďalšie výhody patrí mimoriadne kvalitná hlasná reprodukcia hudby a tiež pomerne dobrý 5-megapixelový fotoaparát s autofokusom, LED bleskom a možnosťou natáčať videá s VGA rozlíšením (640 x 480 pixelov).
Tento model má malý displej, ktorý pre plnohodnotné využívanie smartfónu nepostačuje. Telefón je vybavený len 930 mAh Li-Pol batériou, ktorej výdrž sa pri bežnom používaní pohybuje len okolo dvoch dní. Jednou z nevýhod tiež môže byť staršia verzia 1.6 (Donut) operačného systému Android, ktorá má oproti novším verziám viacero nedostatkov. No v súčasnosti už existuje update na novšiu verziu 2.1 (Eclair). V tomto čase spoločnosť Sony ponúka upgrade Androidu na verziu 4.0.1.
Gennevilliers-Nord
Gennevilliers-Nord je francúzsky kantón v obvode Nanterre v departemente Hauts-de-Seine v regióne Île-de-France. Tvorí ho severná časť mesta Gennevilliers.
Starý potok
Starý potok môže byť:
Peter Zajac
Prof. PhDr. Peter Zajac, DrSc. (* 3. február 1946, Bratislava) je slovenský literárny vedec a politik, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky a bývalý predseda politickej strany OKS. Jeho manželkou je slovenská spisovateľka Alta Vášová.
Profesionálna kariéra
Peter Zajac je pôvodným povolaním literárny vedec.
Otec Rudolf bol teoretický fyzik, matka Elena gynekologička.
V rokoch 19601963 študoval na Strednej všeobecnovzdelávacej škole,
V rokoch 19631968 slovenčinu a nemčinu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave,
V rokoch 19671968 germanistiku na Eberhard Karls Universität v Tübingene,
V rokoch 19681972 redaktor vo vydavateľstve Smena,
V rokoch 19721980 vysokoškolský učiteľ na Pedagogickej fakulte v Nitre,
Od roku 1981 odborný pracovník, od roku 1989 vedecký pracovník
Pracuje ako vedecký pracovník Ústavu slovenskej literatúry Slovenskej akadémie vied. Je emeritným profesorom na Inštitúte slavistiky Humboldtovej univerzity v Berlíne. Bol zakladajúcim členom VPN.
V rokoch 19911992 bol členom Prezídia ČSAV.
Déifobos
Déifobos (starogr. Δηίφοβος – Déifobos, ) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama a jeho manželky Hekaby.
Počas trójskej vojny vynikal ako statočný bojovník, ktorý medzi inými zabil v boji aj veliteľa minyjských odielov Askalafa syna boha vojny Area.
Výmena (ekonómia)
Výmena je moment spoločenského reprodukčného procesu, ktorý je sprostredkujúcim článkom medzi výrobou a ňou podmieneným rozdeľovaním na jednej strane a spotrebou na druhej strane.
Déifobos
Po smrti svojho brata Parida sa oženil s jeho manželkou Helenou. Podľa iných antických autorov však o ňu najprv súperil s bratom Helenom. Hovorí sa tiež, že Déifobos Helenu nakoniec získal násilím.
Déifobos zahynul pri dobývaní trójskeho hradu Achájcami. Pri tom ho spartský kráľ Menelaos, prvý manžel Heleny, prebodol mečom práve v Heleninej spálni. Tiež je však možné, že ho zabila sama Helena, aby opäť získala Menelaovú priazeň.
Tatra RT6S
Tatra RT6S je typ čiastočne nízkopodlažnej električky, ktorá bola vyrobená v ČKD Tatra ako prototyp v roku 1996. Sériová výroba tohto modelu nebola zahájená, jediný vozeň bol v prevádzke v Liberci.
Historické pozadie
Prvá česká nízkopodlažná električka bola vyrobená v ČKD Tatra v roku 1993, išlo o prototyp vozňa Tatra RT6N1, ktorý počas nasledujúcich rokov prekonal rôzne skúšobné jazdy po celom Česku a v Poľsku. Na tento model nadviazala električka RT6S, ktorá sa mala stať modernejším pokračovateľom RT6N1. Prototyp bol vyrobený v roku 1996, vzhľadom na ťažkosti výrobcu, na ktorého bol v roku 2000 vyhlásený konkurz, ale ďalšie vozne RT6S už nevznikli.
Konštrukcia
Mechanická časť električky RT6S vychádza z predchádzajúceho typu RT6N. Ide o jednosmerný šesťnápravový, čiastočne nízkopodlažný motorový električkový vozeň. Vozeň je usadený na troch podvozkoch, obaja krajné sú hnacie. Vyrobila je nemecká firma Duewag a vďaka kolesám s menším priemerom bolo možné znížiť výšku podlahy z 900 mm nad temenom koľajnice (TK; hodnota u RT6N1) na 560 mm nad TK. Stredný podvozok je tvorený štyrmi samostatnými kolesami na výkyvných ramenách. Krátky prostredný článok (so sedačkami umiestnenými pozdĺžne) spoločne s časťami krajných článkov sú nízkopodlažné s výškou podlahy 370 mm nad TK. Do nízkopodlažnej časti, ktorá zaberá približne 2/3 dĺžky vozňa, vedú štvoro dvojkrídlových dverí (dvoje v prednom a dvoje v zadnom článku), stredná časť električky je prístupná jednak cez schodík v interiéri, jednak jednokrídlovými dverami, ktoré sú umiestnené v prednej aj zadnej časti vozňa. Predné aj zadné čelá električky sú totožné. Dizajn vozňa (rovnako ako u RT6N1) navrhol Ing. arch. Patrik Kotas.
V oboch krajných podvozkoch sa nachádzajú dva asynchrónne trakčné motory, každý poháňa jednu nápravu. Bezkontaktná elektrická výzbroj založená na IGBT tranzistoroch pochádza od spoločnosti Siemens AG. Motory v podvozku sú spojené paralelne a sú napájané z trakčného meniča s digitálnym riadením.
Prevádzka
náhľad|RT6S v Herlíkoviciach Vozeň bol dokončený v septembri 1996 (vystavený na Medzinárodnom strojárskom veľtrhu v Brne), sprevádzkovaný bol vzhľadom na problémy v auguste 1997. V rokoch 19971998 pod číslom 0031 absolvoval skúšobné jazdy v Prahe. Následne bol predaný do Liberca (pozri článok Električková doprava v Liberci), kde dostal evidenčné číslo 85. Po skúšobnej prevádzke bez cestujúcich v decembri 1998 bol do prevádzky s cestujúcimi zaradený 31. decembra 1998. Vzhľadom k rôznym problémom (brzda stredného podvozku, elektrická výzbroj) bol často odstavený, kvôli čomu nebol úradom schválený do pravidelnej prevádzky. Kvôli poruchám bol v novembri 2003 definitívne odstavený v libereckej vozovni.
V roku 1998 objednal liberecký dopravný podnik šesť upravených električiek RT6SM (neskôr označených ako LT36), ktoré však neboli vzhľadom na problémy výrobcu ČKD Dopravné systémy vyrobené ani dodané.
Prototypový vozeň mal byť podľa plánov z 2. desaťročí 21. storočia využitý ako exponát pre chystané liberecké električkové múzeum, ku ktorého realizácii ale nedošlo. Nakoniec bol na konci roka 2013 odpredaný a 13. decembra toho roku opustil na železničných vagónoch Liberec. Prevezený bol do Herlíkovic, kde stal pod holým nebom na krátkom kusu položenej koľaje. Električka mala byť v interiéri upravená a mala slúžiť ako bar a požičovňa lyží, pretože sa nachádza v blízkosti lyžiarskeho areálu. Tento zámer sa ale neuskutočnil a začiatkom roku 2018 bol vozeň RT6S ponúkaný na odpredaj.
Suris
Suris je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vásárosfalu
Vásárosfalu je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v obvode Kapuvár.
Má rozlohu 420 ha a žije tu 156 obyvateľov (2007).
Tatra RT6N1
Tatra RT6N1 je trojčlánková jednosmerná, čiastočne nízkopodlažná električka, ktorú vyrábala v polovici 90. rokov 20. storočia spoločnosť ČKD Tatra, pričom päť neskompletovaných vozňov bolo dokončených v poľskom podniku H. Cegielski - Poznań (HCP). Električky sa vyznačovali značnou poruchovosťou, v Česku nemali až do konca roku 2008 povolenie Železničného úradu k pravidelnej prevádzke s cestujúcimi. Celkovo bolo vyrobených 19 električiek RT6N1, z ktorých prototyp zostal v majetku výrobcu a neskôr bol zošrotovaný, štyri vozne boli dodané do Prahy (od roku 1999 všetky odstavené a po roku 2009 odpredané do Poznane), štyri do Brna (tri vozne odpredané v rokoch 2015 a 2018 do Poznane, jeden od roku 2018 v majetku Technického múzea v Brne) a desať do Poznane (bežne v prevádzke v modernizovanej podobe).
Historické pozadie
V 80. rokoch 20. storočia sa začali vo svete objavovať prvé nízkopodlažné električky, k vývoju tej prvej česko-slovenskej prikročil podnik ČKD Tatra v roku 1990. Jej priamym vzorom (konštrukčným i dizajnovým) sa stali električky spoločnosti GEC Alsthom prevádzkované v Grenobli. Prototyp českého vozňa RT6N1 bol verejnosti prvýkrát predstavený na veľtrhu Autotec v Brne v roku 1993, výroba overovacej série prebehla v roku 1996, ďalších 10 vozňov bolo v rokoch 1997 a 1998 vyrobených pre poľskú Poznaň. Vo vývoji bola zároveň s typom RT6N1 aj obojsmerný variant označená ako RT6N2, na jej výrobu ale nedošlo. Označenie RT6N2 bolo neskôr použité pre jeden z modernizovaných jednosmerných variantov.
Konštrukcia
Pre električku RT6N1 bola zvolená koncepcia jednosmerného, ​​trojčlánkového, čiastočne nízkopodlažného vozňa s dvoma hnacími podvozkami. Nad nimi sa nachádza podlaha v štandardnej výške (900 mm nad temenom koľajnice). Stredná časť, tvoriaca 63 % dĺžky vozňa, je nízkopodlažná s výškou podlahy 350 mm nad TK. V krátkom prostrednom článku sú sedačky umiestnené pozdĺžne, tu umiestnený nehnaný podvozok je tvorený štyrmi samostatne uloženými kolesami bez náprav. V nízkopodlažnej časti sú v pravom boku električky umiestnené štvoro dvojkrídlových dverí, prvé a posledné dvere vedú do vysokopodlažných časti a sú jednokrídlové. Dizajn električky vytvoril architekt Patrik Kotas.
Rám a bočnice vozňa sú vytvorené zo zváraných oceľových profilov, predné i zadné čelo (sú zhodné) sú vyrobené z laminátu. Na streche krajných článkov, na ich priestorovom oceľovom rošte, sa nachádza elektrická výzbroj, ktorá je zhora zakrytá strešnými plechmi. Dostupná je laminátovými panelmi z bočných strán. Na streche stredného článku je umiestnený polopantograf, odpojovač a kompresor. V každom hnacím podvozku sa nachádzajú dva trakčné motory (s výkonom 104 kW, u prototypu 90 kW) umiestnené priečne, ktoré cez čelnú spojku a čelnú prevodovku poháňa každý jednu nápravu. Elektrická výzbroj je typu TV14D s tranzistorovou reguláciou z podniku ČKD Trakce. Prototyp mal odlišnú elektrickú výzbroj TV10 (rovnako z ČKD Trakcia) na báze GTO tyristorov. Pomocné obvody sú napájané statickým meničom a akumulátorovú batériu.
Rekonštrukcia a modernizácia
Rekonštrukciu prešla väčšina električiek RT6N1 v Prahe a Brne, typové označenie však bolo zachované. Iba jeden pražský vozeň bol modernizovaný výraznejšie ako ostatné a označený bol ako typ RT6N2.
Poznanské vozne sú od roku 2011 modernizované na typ RT6 MF 06 AC.
Dodávky električiek
V rokoch 1993 až 1998 bolo vyrobených celkom 19 vozňov RT6N1. Osem vozňov overovacej série bolo dodaných do Prahy a Brna, 10 vozňov zakúpil poznanský dopravný podnik, prototyp zostal v majetku výrobcu, hoci bol skúšobne prevádzkovaný v Česku i Poľsku.
Prototyp
Prototyp električky RT6N1 ako skúšobný vozeň dostal evidenčné číslo 0028. Svetovú premiéru si odbil na brnianskom veľtrhu Autotec v júni 1993 ešte ako nepojazdný exponát. Po dokončení (posledná električka kompletne vyrobená v starom závode ČKD Tatra na Smíchove) bol vozeň následne bez cestujúcich skúšaný na pražskej koľajovej sieti a potom predvádzaný v Brne, Liberci, Moste a Poznani. Na jeseň 1996 bol vozeň v Prahe v prevádzke s cestujúcimi pod ev. č. 9051 (stále však bol majetkom výrobcu), v prvej polovici roka 1997 bol skúšaný v poľskom Krakove, potom sa vrátil späť do ČKD. Od novembra 1998 do mája 1999 jazdil v Liberci s ev. č. 84, potom bol odstavený, pričom povolenie pre skúšobnú prevádzku trvalo až do konca roka 2000. Kvôli neschopnosti výrobcu zabezpečiť nové obruče bol prototyp v novembri 1999 odvezený späť k výrobcovi, kde prežil vyhlásenie konkurzu na ČKD v roku 2000. Bol ponúkaný rôznym dopravným podnikom k odpredaju za zostatkovú cenu 75 000 Čk, tie však záujem nemali. Zošrotovaný bol v roku 2002.
Brno
náhľad|Brnianska električka RT6N1. Už pri premiére električky RT6N1 na veľtrhu Autotec v roku 1993 začal Dopravní podnik města Brna (DPMB) rokovať s ČKD na dodanie takýchto nízkopodlažných vozňov (električky mali byť obstarávané formou lízingu), pričom v roku 1994 objednal DPMB šesť obojsmerných vozňov RT6N2 (neboli nikdy dodané), hoci žiadny takýto vozeň ešte nebol vyrobený a aj skúšky prototypu RT6N1 boli ešte len v začiatkoch. Po prevádzkových skúškach prototypu v septembri 1994 bola v roku 1996 uzavretá zmluva na štyri vozne RT6N1, pre ktoré bola využitá 50 % dotácie na nákup nízkopodlažných vozňov. Električky boli vyrobené v druhej polovici roka 1996, do Brna boli tri vozne dodané v marci a štvrtý vozeň v máji nasledujúceho roka, označené boli číslami 1801-1804. Po rôznych prevádzkových a bezpečnostných skúškach bola prvá električka zaradená do prevádzky 8. septembra 1997. Vozne boli iba v skúšobnej prevádzke (výrobca nedokončil na prototype typové skúšky), vzhľadom k častým poruchám (išlo o problémy s brzdami, sklzovú ochranou, statickým meničom, dverami a mnohými ďalšími prvkami), ktoré opravovali v Brne priamo pracovníci ČKD. Vozne boli odstavené 1. mája 1998, pretože Železničný úrad nariadil výrobcovi odstrániť všetky závady, vozne museli znovu absolvovať technicko-bezpečnostné skúšky a v lete toho istého roku boli opätovne zaradené do prevádzky. V roku 1998 podpísal DPMB s ČKD zmluvu o dodaní desiatich električiek RT6N1 s opciou na ďalších 50 vozňov (neboli však nikdy dodané), išlo aj o obojsmerné varianty.
Ďalšie úpravy boli výrobcom vykonané na podvozkoch vozňov č. 1802 a 1803 na prelome rokov 1998 a 1999. Vozeň ev. č. 1804 nebol rekonštruovaný a preto musel byť z rozhodnutia Železničného úradu v apríli 1999 definitívne odstavený (odvtedy slúži ako zdroj náhradných dielov pre ostatné električky RT6N1). Električky č. 1802 a 1803 boli po skúšobných jazdách zaradené do prevádzky s cestujúcimi, ktorá bola ukončená vypršaním povolenia na skúšobnú prevádzku v januári 2000 (v období január-marec 2000 a marec 2001 slúžili ako nepojazdné predajne cestovných lístkov v centre mesta). Podvozky vozňa č. 1801 boli síce do Prahy odoslané na rekonštrukciu, tá však nebola v ČKD vzhľadom k uvaleniu konkurzu dokončená a skriňa električky tak bola od začiatku roku 1999 odstavená. Karoséria bola do Prahy odoslaná vo februári 2001, kedy spoločnosťou ČKD Dopravné systémy viedol konkurzný správca, a kompletný a opravený vozeň č. 1801 aj s rekonštruovanými podvozkami sa do Brna vrátil v júni toho istého roku. Potom nasledovala skúšobná prevádzka a prevádzka s cestujúcimi. V pravidelnej prevádzke bol vozeň s väčšími či menšími prestávkami do mája 2004, kedy bol odstavený kvôli problémom s nastavením protišmykovej ochrany a zároveň s vypršaním povolenia na skúšobnú prevádzku. V rokoch 2002 a 2003 bol po vzore opravy električky č. 1801 z roku 2001 (v ČKD) rekonštruovaný voz č. 1803, tentoraz však už v Pars nova v Šumperku. Hoci vozeň úspešne vykonal technicko-bezpečnostnú skúšku, bol po štvordňovej prevádzke s cestujúcimi odstavený kvôli poruche meniča.
Nová éra sa pre brnianske vozne RT6N1 začala písať v roku 2007, kedy Železničný úrad opäť vydal povolenie pre skúšobné jazdy bez cestujúcich už rekonštruovaných električiek (ev. č. 1801 a 1803). Dopravný podnik opravoval prvý z nich, ten v januári 2008 opätovne úspešne vykonal technicko-bezpečnostné skúšky. Pre typové schválenie Železničným úradom ale bolo treba vykonanie mnohých ďalších testov, ktoré väčšinou vykonáva výrobca na svojich skúšobných vozňoch. Na konci júla 2008 bol vozeň č. 1801 zaradený do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi, ktorá bola ukončená na konci októbra 2008. Pri tejto príležitosti dostala električka č. 1801 meno Žofinka (obdobne ako nové dodávané vozne Škoda 13 T). 18. decembra 2008 vydal Železničný úrad Rozhodnutie o schválení typu dráhového vozňa (po 15 rokoch od výroby prototypu), nasledujúci deň získal brniansky vozeň ev. č. 1801 Preukaz spôsobilosti. Do pravidelnej prevádzky bola električka ev. č. 1801 zaradená 24. januára 2009, dva dni predtým sa konal slávnostný krst Žofinky. 26. septembra 2009 vyšiel do bežnej prevádzky, po niekoľkých mesiacoch sprevádzkovania a po šiestich rokoch odstávky, aj druhý brniansky vozeň RT6N1 č. 1803, ktorý dostal meno Žanetka. V priebehu roka 2010 bola po čiastočnej montáži po dlhodobej odstávke a výmene (problémový brzdový systém nehnaného stredného podvozku) niektorých súčiastok sprevádzkovaná aj električka č. 1802 s prezývkou Tretia sestra. Jej prvá skúšobná jazda mimo vozovňu prebehla 2. novembra toho roku, do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi bola zaradená po viac ako 10 rokoch odstávky 17. februára 2011. Po schválení bŕzd jazdila od júna 2011 v bežnej prevádzke, pričom jej spoľahlivosť bola porovnateľná s ostatnými typmi električiek, ktoré DPMB prevádzkuje.
Električka č. 1803 bola v decembri 2012 pristavená na strednú prehliadku; tá však kvôli vyťaženosti dielní a dlhej dodacej dobe náhradných dielov trvala nezvyčajne dlho a bola dokončená až v auguste 2014, kedy sa vozeň na čas vrátil do bežnej prevádzky. Medzitým v máji 2014 vozeň č. 1801 zostal odstavený.
V roku 2015 sa Dopravní podnik města Brna rozhodol do vozňov RT6N1 ďalej už neinvestovať. Vozeň č. 1803 zasiahol do prevádzky naposledy v auguste 2015. Na jeseň 2015 bola dlhodobo odstavená električka č. 1804 odpredaná poznanskému dopravnému podniku. Vozeň, ktorý nejazdil od roku 1999, bol z brnianskej vozovne Medlánky odvezený 26. októbra 2015. Poslednou nasadzovanou električkou RT6N1 do pravidelnej prevádzky tak zostal vozeň č. 1802, ktorý takisto absolvoval niekoľko rôznych dlhých odstávok (napr. v rokoch 2014-2015 kvôli poruche trakčného motora). Naposledy bol vypravený na linku v januári 2016, kedy bol odstavený. Na prelome rokov 2017 a 2018 ponúkol DPMB vozne č. 1801 a 1802 k predaju, pričom tejto ponuky využila poznanská spoločnosť Modertrans, ktorá si je odviezla vo februári 2018. Poslednú električku RT6N1 č. 1803 kúpilo od DPMB v apríli 2018 pre svoju zbierku vozidiel MHD Technické múzeum v Brne.
Praha
náhľad|Modernizovaná električka Tatra RT6N2 v Prahe. Dejiny pražských vozňov sú do roku 2001 veľmi podobné osudom brnianskych električiek RT6N1. Pražské električky RT6N1 boli vyrobené v druhej polovici roka 1996, Dopravní podnik hl. m. Prahy je dostal na prelome rokov 1996 a 1997 (prvá električka už v novembri 1996, dve v januári a posledná vo februári 1997) a označil evidenčnými číslami 9101-9104. Po skúšobných jazdách boli do skúšobnej prevádzky s cestujúcimi zaradené 25. augusta 1997. Kvôli poruchám boli často odstavené, v prevádzke jazdili kvôli tomu na tzv. vložených poradiach. V roku 1998 boli všetkým vozňom v ČKD rekonštruované podvozky z dôvodu požiadavky Železničného úradu. Skúšobná prevádzka bola ukončená v júni 1999 (vtedy jediný prevádzkový vozeň č. 9103 mal na trati závadu), všetky štyri vozne boli odstavené vo vozovni Pankrác, navyše na konci roku 1999 skončilo povolenie na skúšobnú prevádzku s cestujúcimi. Prvý pokus o opätovné uvedenie do prevádzky prebehol v roku 2001, kedy bol vozeň č. 9104 spoločne s brnianskou električkou č. 1801 opravený v ČKD. Cesta z prekladacej vlečky výrobcu späť do vozovne ale skončila poruchou. Po oprave a niekoľkých skúšobných jazdách začiatkom roka 2002 bol opäť odstavený.
V rokoch 2004-2005 pristúpil pražský dopravný podnik k inému spôsobu rekonštrukcie električiek RT6N1. V podniku Pars nova v Šumperku bola električka č. 9101 zložito zrekonštruovaná na typ Tatra Rt6n2, skúšobné jazdy však rovnako skončili rôznymi poruchami.
V roku 2009 boli všetky pražské električky RT6 (3 × RT6N1, 1 × RT6N2) odpredané spoločnosti SKD Trade a v septembri toho istého roku odvezené z Prahy do areálu podniku ŽOS Nymburk. Vozne RT6N1 č. 9102 a 9103, ktoré boli odstavené od roku 1998, respektíve 1999, a ktoré slúžili ako zdroj náhradných dielov pre zvyšné dve električky, boli v roku 2010 predané poľskej spoločnosti Modertrans, ktorá je v júli a septembri toho roku previezla do Poznane. V Poznani nakoniec skončili aj vozne č. 9101 a 9104.
Poznaň
náhľad|Modernizovaná električka Tatra RT6 MF 06 AC v Poznani. Do Poznane bolo v roku 1997 dodaných päť električiek RT6N1 (označené číslami 401-405) a roku 1998 ďalších päť (č. 406-410), ktoré ale boli zostavené v miestnom podniku H. Cegielski - Poznań (HCP) s využitím dielov odoslaných z ČKD. Nasledovať mala licenčná výroba v HCP, ktorá však nebola nikdy uskutočnená. Prevádzka električiek RT6N1 v Poznani sa začala 27. septembra 1997, vozne ale boli podobne poruchové ako té prevádzkované v Česku, však poľský koľajový úrad netrval na extrémne spoľahlivosti, navyše problémové súčiastky (brzda stredného podvozku, rôzne elektrické zariadenia) boli poznanským dopravným podnikom z električiek odmontované, čo bolo umožnené prevádzkou v rovinatom teréne mesta. Ďalšie potrebné rekonštrukcie vykonala spoločnosť HCP.
Spoločnosť Modertrans zakúpila v roku 2010 pôvodom pražskú električku č. 9102 a 9103, ktorú začala celkovo modernizovať na typ RT6 MF 06 AC. Ako prvý bol v novembri 2011 dokončený vozeň č. 9102, ktorý v Poznani dostal nové číslo 405. Po vykonaných skúškach vydal Modertrans aj zvyšné dva pražské vozne č. 9101 a 9104 a začal ich modernizáciu. Rekonštruované električky č. 404 (ex 9103), 402 (ex 9101) a 401 (ex 9104) boli do prevádzky zaradené počas jari 2014. Odvtedy prebiehali obdobné modernizácie pôvodných poznanských vozňov RT6 výmenným spôsobom, kedy napr. stará električka č. 404 bola po modernizácii zaradená do prevádzky pod číslom 408. Počas roka 2014 boli takto rekonštruované vozne nových čísel 406 (ex 402), 407 (ex 401), 408 (ex 404) a 410 (ex 405) a v roku 2015 vozne nových čísel 403 (ex 410) a 409 (ex 408), čím bol dokončený súvislý rad čísel 401-410. Medzitým prebiehala modernizácia aj zvyšných vozňov pôvodných čísel 403, 406, 407 a 409, ktoré následne obdržali nové čísla 411-414. Posledná nerekonštruovaná električka č. 409 bola do prevádzky vypravená 9. januára 2015.
NGC 1294
NGC 1294 je galaxia v súhvezdí Perzeus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. októbra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Šlahor (priezvisko)
Šlahor (o význame pozri šlahor) je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Palárikove a Trnave.
Známi nositelia
Pozri v článku Šlahor.
Guy’s Hospital
náhľad|vpravo|Guy’s Hospital Guy’s Hospital je nemocnica NHS v londýnskom obvode Southwark. Majiteľom je Guy’s & St. Thomas’ NHS Foundation Trust. V nemocnici je umiestnená lekárska a zubárska fakulta King’s College London. Komplex sa skladá z 19 prepojených budov. Najvýznamnejšími sú Guy’s Tower, New Guy’s House a Thomas Guy House.
V roku 2005 bolo detské oddelenie premiestnené do Evelina Children’s Hospital.
Voyeurizmus
Voyeurizmus [vyslov: vuajörizmus] je (podľa MKCH-10) "návratná alebo pretrvávajúca náklonnosť pozorovať ľudí pri sexuálnom akte alebo v intímnych situáciách, napr. pri vyzliekaní. Uskutočňuje sa to bez vedomia pozorovanej osoby a zvyčajne vedie k sexuálnemu vzrušeniu a masturbácii." Má číslo F65.3 a patrí medzi poruchy voľby sexuálneho objektu (F65).
Osoba vykonávajúca voyeurizmus sa nazýva voyeur. Často využívajú technológie ako fotoaparáty a kamery, ktoré ukrývajú.
Voyeurizmus sa vyskytuje častejšie u mužov a považuje sa za pretrvávanie sexuálnej zvedavosti z detstva.
Vének
Vének je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v Győrskom obvode.
Má rozlohu a žije tu 168 obyvateľov (2007).