cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wang Meng
Mladosť a vyhnanstvo
Do Komunistickej strany Číny vstúpil počas štúdií na strednej škole roku 1948. Po vzniku ČĽR pôsobil v rokoch 1949 až 1957 v Komunistickom zväze mládeže, v tomto období sa taktiež začal venovať písaniu. Roku 1953 vydal svoju prvotinu Nech žije mladosť (青春万岁) a roku 1955 prvú poviedku Fazuľka (小豆儿).
V roku 1956 spustil Mao Ce-tung kampaň Hnutie sto kvetov, v ktorom povzbudzoval intelektuálov, aby vyjadrili svoj názor na vývoj v krajine. Wang vydal poviedku Nový príchodzí na organizačnom oddelení (组织部新来的年青人), v ktorej opisoval konflikt medzi mladými idealistmi a starými byrokratmi. Poviedka bola najprv prijatá s nadšením, keď však bola nasledujúceho roku kampaň zrušená a nahradená Hnutím proti pravičiarom, bola poviedka zakázaná, Wang Meng označený za pravičiara a dostal zákaz publikovať.
Rehabilitácia
V nasledujúcich rokoch napísal množstvo poviedok a esejí, v ktorých sa zameriava hlavne na obdobie Kultúrnej revolúcie, a preto patrí k hlavným predstaviteľom tzv. literatúry rán. Zaoberal sa však aj súčasnosťou a do Číny priniesol naratívnu metódu „prúd vedomia“. V roku 1983 sa stal šéfredaktorom časopisu Ľudová literatúra (人民文学) a roku 1985 sa stal ministrom kultúry ČĽR. Počas udalostí na Námestí nebeského pokoja v roku 1989 vyjadril ako jediný člen vlády podporu protestujúcim študentom a krátko nato bol konzervatívnym krídlom zo svojho postu zosadený.
V súčasnosti žije v Pekingu, pôsobí ako profesor alebo honorárny profesor na viacerých čínskych univerzitách a stále sa venuje písaniu. Do slovenčiny bola preložená jeho poviedka Srdce trvalky.
Miziakivska Slobidka
Miziakivska Slobidka je dedina (село) na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 221 obyvateľov.
Boeing X-37
náhľad|Boeing X-37 Boeing X-37 je experimentálny bezpilotný kozmický raketoplán, ktorý má slúžiť na otestovanie nových technológií na obežnej dráhe a pri návrate do atmosféry.
Louvie-Juzon
Louvie-Juzon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Boeing X-37
Prvý let vlastnou silou bol naplánovaný na 22. apríla 2010 a riadený vojenským letectvom Spojených štátov, nie NASA, čo nahráva špekuláciám o jeho možnom budúcom vojenskom využití. Štart raketoplánu prebehol úspešne.
Louvie-Juzon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pradières
Pradières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 109 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Klokočov (Vítkov)
Klokočov leží v katastrálnom území Klokočov u Vítkova o rozlohe 15,79 km2.
Domuyo
Domuyo je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v argentínskej provincii Neuquén. Vek vulkánu sa odhaduje na neskorý pleistocén až začiatok holocénu. Na staršej, 15 km širokej kaldere sa nachádzajú mladšie produkty vulkanickej aktivity - asi 14 dacitových lávových dómov. V historickej dobe nebola zaznamenaná žiadna erupcia vulkánu Domuyo.
Klokočov (Vítkov)
História
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1377.
Domuyo
Iné projekty
.
Andrea Gregušová
Andrea Gregušová (* 17. september 1973, Trnava) je slovenská spisovateľka pre deti a mládež.
Životopis
Vyštudovala slovenský jazyk a hudobnú výchovu na Pedagogickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Pracovala ako učiteľka v škole pre nadané deti. Po skončení materskej dovolenky pôsobí ako lektorka slovenčiny pre cudzincov. Žije v osade uprostred hôr neďaleko Horných Orešian. Má troch synov. Stojí za vznikom hudobného zoskupenia FidliCanti, ktoré v základe tvoria jej deti a spriatelené rodiny.
Saint-Jean-des-Champs
Saint-Jean-des-Champs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Manětín
Manětín je mesto v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji.
1. januára 2012 tu žilo 1 177 obyvateľov, z toho 584 mužov a 593 žien, pričom priemerný vek v meste bol 42,5 roka (muži 41,7 roka, ženy 43,3 roka).
Glaukus
Celý svoj život strávi obrátený.
Opis
Normálna veľkosť tohto rodu je do. Je strieborno až sivo sfarbený na dorzálnej strane a tmavo a svetlomodro na ventrálnej strane. Má tmavo modré pruhy pozdĺž krajov jeho nohy. Má špicaté a ploché telo, ktoré má šesť príveskov, ktoré sa lúčovito vetvia. Jeho radula nesie na svojej čepeli samostatné zuby.
Rozšírenie a habitat
Tento slimák je pelagiálny a rozšírený po svetových oceánoch v miernych tropických vodách. Sú to regióny ako východné a západné pobrežie Južnej Afriky, európske vody, východne pobrežie Austrálie a Mozambik. Tento druh pláva obrátený na povrchovom napätí oceánu.
Etológia
Glaukus je predátor. Loví väčšie morské organizmy napr. nebezpečne jedovatého rúrovníka Physalia physalis, polypovca Porpita porpita alebo slimáka Janthina janthina. Príležitostne sa môžu niektoré jedince uchýliť ku kanibalizmu.
Glaukus sa dokáže živiť druhom P. physalis vďaka svojej imunite na jeho jedovaté pŕhlivé bunky. Slimák skonzumuje celý organizmus a jed si uskladní pre svoje vlastné použitie. Jed si uchováva v špecializovaných mechúrikoch, tenkých „prstoch“ na jeho tele. Pretože Glaucus jed koncentruje, môže spôsobiť silnejšiu otravu ako P. physalis, ktorým sa živí.
S pomocou plynového mechúra v žalúdku dokáže plávať na hladine. Pre polohu tohto mechúra pláva slimák obrátený. Vrchný modrý, modro-biely povrch je v skutočnosti spodok slimáka. Naopak chrbtová, sivá, časť je pri plávaní dole. Sfarbenie je kamuflážou a pomáha mu pred predátormi.
Glaukus je hermafrodit, má samčie aj samičie pohlavné orgány. Pária sa brušnou stranou. Po spárení vyprodukujú obidva jedince reťazce vajíčok.
Zoznam planétok 108751 – 109000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zoznam historických článkov/D
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 343 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
da
Dagmar Čierna-Lantayová · Dagobert I. · Dahšúr · Daimjó · Daimonión · Dalimilova kronika · Dalmácia · Damazus I. · Dan Gawrecki · Dan I. · Dan II. · Dana Dvořáčková · Dana Němcová · Daniel Absolón · Daniel Fischer (lekár) · Daniel Chladný-Hanoš · Daniel Iráni · Daniel Jessenius · Daniel Láni · Daniel Petelen · Daniel Rapant · Daniel Soukup · Daniela Dvořáková · Daniela Kodajová · Danišmendovci · Dareios I. · Dareios II. · Dareios III. · Darina Bialeková · Darina Lehotská · Datis · Datovanie · Dauphin (šľachtický titul) · DAV · David (Polacké kniežatstvo) · David Ben Gurion · David Bohm · David Cameron · David Irving · David Lloyd George · Davisti · Daytonská mierová zmluva · Dažbog
dá
Dácia · Dácke vojny · Dákovia · Dáša Vokatá · Dávid (biblická postava) · Dávid Baróty-Sabó · Dávid Cvitinger · Dávid Fröhlich · Dávid II. (Škótsko) · Dávid Láni · Dávidovci · Dáždnikové hnutie
de
Debrecínska operácia · Decimus Magnus Ausonius · Dedičné krajiny (Rakúsko) · Dedina (všeobecne) · Deep Blue · Dejepis (pedagogika) · Dejiny · Dejiny Afganistanu · Dejiny Albánska · Dejiny Anglicka · Dejiny Argentíny · Dejiny Arménska · Dejiny astronómie · Dejiny Austrálie · Dejiny Azerbajdžanu · Dejiny Berlína · Dejiny Bieloruska · Dejiny Bolívie · Dejiny Bratislavy · Dejiny Bulharska · Dejiny Česka · Dejiny Česko-Slovenska · Dejiny Čile · Dejiny ekonomického myslenia · Dejiny Európy · Dejiny Fínska · Dejiny Francúzska · Dejiny genetiky · Dejiny geografie · Dejiny Grécka · Dejiny hudby · Dejiny Chorvátska · Dejiny islamu · Dejiny Istanbulu · Dejiny Japonska · Dejiny Juhoslávie · Dejiny Kanady · Dejiny kresťanstva · Dejiny letectva · Dejiny Limy · Dejiny Litvy · Dejiny Londýna · Dejiny Lotyšska · Dejiny ľudstva · Dejiny Maďarska · Dejiny Malty · Dejiny medicíny · Dejiny Moldavska · Dejiny myslenia · Dejiny Nemecka · Dejiny Paraguaja · Dejiny Peru · Dejiny poľnohospodárstva · Dejiny psychológie · Dejiny Rakúska · Dejiny robotiky · Dejiny Rumunska · Dejiny Ruska · Dejiny Slovenska · Dejiny Spojeného kráľovstva · Dejiny Spojených štátov · Dejiny Švajčiarska · Dejiny Švédska · Dejiny tankov · Dejiny Tibetu · Dejiny Ukrajiny · Dejiny umenia · Dejiny Uruguaja · Dejiny vedy · Dejiny vegetariánstva · Dejiny výstavby diaľnic a rýchlostných ciest na Slovensku · Dejiny železníc na Slovensku · Dekabrista · Deklarácia nezávislosti Spojených štátov · Deklarácia práv človeka a občana (1789) · Deklarácia Slovenskej národnej rady o zvrchovanosti Slovenskej republiky · Dekrét zo dňa 18. marca 1793, ktorým sa trestá každý, kto by navrhol agrárny zákon · Dekréty prezidenta republiky · Delenia Poľska · Delfy · Demeter Solúnsky · Demilitarizovaná zóna (Kórea) · Demografia · Demokraticko-republikánska strana (USA) · Demre · Den · Denisovan · Deň nezávislosti (USA) · Deň nezávislosti černochov · Deň nezávislosti Izraela · Deň vojnových veteránov · Deň-D · Depot · Deputátnik · Der Stürmer · Derkylides · Dervan · Derventio · Desant na Drvar · Desider May · Desider Quastler · Design Museum · Despota (titul) · Despotát · Destalinizácia · Detektor kovov · Detská križiacka výprava · Detvan (spolok) · Deutsche Ausrüstungswerke · Deutsche Reichsbahn (NDR) · Deutsches Afrikakorps · Devana · Deviata križiacka výprava · Devín (hrad) · Devolučná vojna · Dezider Castiglione · Dezider Keme
dé
Décius · Déma · Démaratos · Démétrios I. (Macedónia) · Démokritos z Abdér · Détente
dě
Děpoltovci
di
Diadumenianus · Diaľnica smrti · Didas z Egypta · Didius Julianus · Diecéza (Rímska ríša) · Dieter Wisliceny · Diktátor (diplomatika) · Diktátor (staroveký Rím) · Dilma Rousseffová · Dilos · Diluvianizmus · Dilúvium · Diocletianopolis (Trácia) · Diodóros Kronos · Diogenes Laertios · Diogenes z Apollónie · Diogenes z Oinoandy · Diogenes zo Seleukeie · Diogenes zo Sinópy · Dioklecián · Dionysios z Halikarnasu · Dionýz (pápež) · Dionýz Andráši · Dionýz Medňanský · Dionýzos · Diova socha v Olympii · Dión Zlatoústy · Direktoriát · Disident · Diviacka Nová Ves (hrádok) · Diviš Bořek z Miletínka · Divín (hrad) · Divízia Tawakalna · Divoké polia
dm
Dmitrij (Moskovské kniežatstvo) · Dmitrij Anatolievič Medvedev · Dmitrij Fiodorovič Ustinov · Dmitrij Timofejevič Jazov · Dmowského línia
dn
Dnepersko-karpatská útočná operácia
dó
Dóžov palác (Benátky) · Dóžov palác (Janov)
dô
Dôverný protokol o hospodárskej a finančnej spolupráci
dr
Dračí hrádok · Dračí rád · Dragún (vojak) · Dražovce · Drevená sakrálna architektúra na Slovensku · Drevľania · Dreyfusova aféra · Drienok (hrad) · Drinopolský mier (1713) · Drinopolský mier (1829) · Drugetovci · Druhá balkánska vojna · Druhá bitka o Atlantik · Druhá bitka o Charkov · Druhá bitka o Kyjev · Druhá bitka o Nadžaf · Druhá bitka pri Alamejne · Druhá bitka pri Šipčenskom priesmyku · Druhá bulharská ríša · Druhá čečenská vojna · Druhá česko-slovenská republika · Druhá čínsko-japonská vojna · Druhá križiacka výprava · Druhá libanonská vojna · Druhá maďarská republika · Druhá perzská invázia do Grécka · Druhá plavba Jamesa Cooka · Druhá poľská republika · Druhá púnska vojna · Druhá rževsko-syčovská ofenzíva · Druhá svetová vojna · Druhá španielska republika · Druhá viedenská arbitráž · Druhá vojna v Perzskom zálive · Druhé delenie Poľska · Druhé francúzske cisárstvo · Druhý česko-slovenský odboj · Druhý mongolský vpád do Uhorska · Druhý svet · Druhý triumvirát · Druhý triumvirát (Argentína) · Družina (história) · Dryopitek
dv
Dvorník · Dvorská komora · Dvorská vojnová rada
dw
Dwight D. Eisenhower
dy
Dynastia · Dynastia adoptovaných cisárov · Dynastia Hårfagre · Dynastia Sverre · Dynastie čínskych cisárov
Pius
Pius môže byť:
Oľšavka
Oľšavka môže byť:
Olšavka (niekedy aj Oľšavka) môže byť:
Čoltovo
Čoltovo je obec na Slovensku v okrese Rožňava. Dominantou obce je gotický Kostol Narodenia Panny Márie zo začiatku 14. storočia.
79 Ceti
79 Ceti je hviezda v súhvezdí Veľryba, pri ktorej bola objavená extrasolárna planéta 79 Ceti b.
National Wrestling Alliance
National Wrestling Alliance, skr. NWA, je americká wrestlingová organizácia. Je najväčšou nezávislou wrestlingovou spoločnosťou na svete. Od roku 1960 sú tituly patriace NWA súčasťou viacerých spoločností.
Externé odkazy
World Wrestling Entertainment
Attila Mokos
Attila Mokos (* 13. december 1964, Želiezovce) je slovenský divadelný a filmový herec maďarskej národnosti, a svojho času umelecký šéf Jókaiho divadla v Komárne.
Phillip Cocu
Phillip John William Cocu známy aj pod menom Phillip Cocu (* 29. október 1970, Eindhoven) je bývalý holandský futbalový stredopoliar, ktorý naposledy hrával za Al-Jazira Club. Reprezentoval Holandsko, kariéru ukončil po Majstrovstvách sveta v Nemecku 2006, kde odohral aj svoj stý zápas za Oranjes.
Manhattan Community Board 2
Manhattan Community Board 2 je komunitná rada na Manhattane v meste New York v Spojených štátoch.
Zahŕňa časti Greenwich Village, West Village, NoHo, SoHo, Lower East Side, Chinatown a Little Italy.
Na východe je ohraničená časťou Bowery, na juhu ulicou Canal Street, na západe riekou Hudson River a na severe 14. ulicou.
Predsedníčkou je Maria Passannante Derr a správcom je Bob Gormley.
Dvorec sporta Volgar
Dvorec sporta Volgar je hokejová aréna v Togliatti v Rusku. Je to najmenší štadión v KHL a hráva tu hokejový klub Lada Togliatti. Kapacita tohto štadióna je 2 900. Hala sa začala stavať už v roku 1969 a dokončená bola až v 1975. Lada Togliatti už stavia novú arénu Lada Arena, ktorá pojme 10 000 ľudí a mala by byť dokončená v roku 2009.
Drôt
thumb|Cievka drôtu z nehrdzavejúcej ocele. Drôt je valcovitý predmet s malým priemerom a veľkou dĺžkou, vyrobený z kovu.
Drôt sa vyrába pre jeho:
Drôt sa vyrába postupným tvarovaním zo základnej tyče za tepla, alebo za studena – valcovaním a (alebo) preťahovaním, alebo kontinuálnym odlievaním (hrubšie drôty, napr. pre stavebné účely) a jeho následným valcovaním.
Materiál pre výrobu drôtu závisí na jeho ďalšom použití (oceľ, meď, hliník, olovo, zinok, mosadz...). Pre použitie oceľového drôtu vo vonkajšom prostredí sa vyrába povrchovo upravený drôt (pokovovaný, najčastejšie pozinkovaný).
Elektrické drôty – ako finálny výrobok sa vyrábajú v normalizovaných rozmeroch (prierezoch). Obvykle sa upravujú nalakovaním (pre transformátory, cievky a pod...), alebo sa potiahnu elektrickou izoláciou (dielektrikum) – izolovaný drôt. Medené drôty sa pre zlepšenie chemickej odolnosti a pre lepšiu priľnavosť pri spájkovaní cínujú.
Město Touškov
Město Touškov je mesto v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji.
1. januára 2012 tu žilo 2 069 obyvateľov, z toho 1 020 mužov a 1 049 žien, pričom priemerný vek v meste bol 39,3 roka (muži 38,3 roka, ženy 40,2 roka).
Louvie-Soubiron
Louvie-Soubiron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Jean-du-Corail
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Camilo José Cela
Don Camilo José Cela Trulock (* 11. máj 1916, Iria Flavia, Španielsko – † 17. január 2002, Madrid) bol významný španielsky spisovateľ. V roku 1989 mu bola udelená Nobelova cena za literatúru. Známym sa stal svojim románom z roku 1942 La familia de Pascual Duarte. Písal hlavne romány a jeho diela oživili španielsku literatúru.
Saint-Jean-du-Corail
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Camilo José Cela
Život
V roku 1931 sa Cela presídlil do Madridu spolu s celou rodinou. Mal osem vlastných bratov a sestier. Jeho otec pochádzal z Galície a matka bola anglo-talianskeho pôvodu. Tu krátko študoval literatúru a filozofiu na univerzite v Madride.
Saint-Jean-du-Corail
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Camilo José Cela
Život
V roku 1936 bojoval na strane frankistov počas Španielskej občianskej vojny. Následne odmietol Frankovu diktatúru. Napriek tomu, že v rokoch 1943-44 pracoval ako tlačový cenzor, rozhodol sa v ďalšom živote pre nezávislú tvorbu.
Od 1954 býval na Malorke, kde založil literárnu revue "Papeles de Son Armadans", ktorá vydala 276 čísel a hrala dôležitú úlohu v španielskej literatúre až do jej zrušenia v roku 1979. Vydania obsahovali celkovo 40 000 stránok a publikovalo na nich 1070 autorov.
V 1957 vstúpil do "Real Academia de la Lengua Española" (Kráľovská akadémia španielskeho jazyka) a podieľal sa ako kráľovský senátor Ústavného súdu na vytvorení novej španielskej ústavy z roku 1978.
Dielo
Cela publikoval svoj prvý román La familia de Pascual Duarte (Rodina Pascuala Duarteho) v 1942. Je v poradí druhým najprekladanejším románom španielskej literatúry po Donovi Quijotovi. Štýl románu je v suchom realistickom duchu. Jedná sa o opisy jedného kriminálnika málo zodpovedného za svoje činy dohnané do extrému. Tento román je v cudzine považovaný za literárne zrkadlo Španielska. Román sa dokázal vyhnúť cenzorom a znamenal renesanciu literárneho života v Španielsku zničeného občianskou vojnou. Veľký počet spisovateľov, umelcov a intelektuálov bolo zabitých alebo odišli do exilu a ekonomická situácia ničila krajinu zároveň s frankistickou cenzúrou. Toto všetku brzdilo zrod nových talentov.
V románe Pavilón oddychu (1943) autor píše o viacerých znovuzrodeniach počas života v sanatóriu, kde býval vo svojej mladosti, keď mal tuberkulózu. Jeho prvé diela, hlavne poémy sú veľmi pesimistické a morbídne, opisujú celkovú brutalitu a vyprahnutosť španielskeho života.
Významné dielo autora je "La Colmena" (1953), je to opis niekoľkých dní života asi tristo osôb žijúcich v Madride v roku 1942. Bol frankistickým režimom zakázaný.
V rámci avantgardného experimentu autor pripomína vojnu v Španielsku v románe "Vísperas, festividad y octava de San Camilo del año 1936 en Madrid" ( Vešpery, slávnosť a oktáva sv. Kamila z roku 1936 v Madride). Dielo reflektuje vplyv Jamesa Joycea a Williama Faulknera pomocou vnútorného monológu.
Autor napísal viacero románov - spomienok z ciest, poémy, autobiografické diela, články a novely. Cela rozmnožil svoje spisovateľské experimenty ako v rozprávaní tak aj vo forme. Roky 1980 mu poskytli druhý dych vďaka dielam ako "Los vasos" (1981), "Mazurca para dos muertos" (Mazurka pre dvoch mŕtvych, 1983), za ktoré dostal "le prix national de Narration a Cristo versus Arizona" (1988), ktorý pozostáva z jedinej vety rozpísanej na 230 stranách.
Za svoje celoživotné dielo dostal Kríž sv. Jordiho v roku 1986, Cenu princeznej Astúrskej v 1987, Nobelovu cenu v 1989 a Cenu Cervantes v 1995. Kráľ Juan Carlos I. ho povýšil do šľachtického stavu 17. mája 1996 dedičným titulom I. markíz de Iria Flavia.
Limbursko (holandská provincia)
Limbursko alebo Limburg je najjužnejšia z dvanástich holandských provincií. Hlavným mestom je Maastricht. Susedí s Belgickom na západe, Nemeckom na východe a s provinciami Severný Brabant a Gelderland na severe. Obyvatelia tejto provincie hovoria po limbursky. Týmto jazykom hovorí zhruba 1,6 milióna ľudí v Holandsku, Belgicku a Nemecku.
Ruská literatúra
náhľad|[[Alexandr Sergejevič Puškin autor Vasily Tropinin.]] Ruská literatúra je súčasť ruského umenia a významným celkom svetovej literatúry.
10.-11. storočie
Ruská literatúra sa začína staroruskou etapou 10. až 11. storočia spätou s obdobím Kyjevskej Rusi (napr. metropolita Ilarion). K jej vzniku významne prispela ruská ústna ľudová slovesnosť. Svoj prvý veľký rozkvet zažila ruská literatúra hneď vo vstupnej fáze svojho vývoja, v 11. a 12. storočí v „zlatom veku“ Kyjevskej Rusi. Vznikajú byliny, folklórne epické spevy o hrdinskom živote bohatierov.
12. storočie
Medzi prvé literárne diela ruskej literatúry patrí hrdinský epos Slovo o pluku Igorovom, ktorý napísal neznámy autor koncom 12. storočia. Premietli sa do neho urputné boje s kočovníkmi a žiaľ nad úpadkom moci a slávy Kyjevskej ríše v dobe začínajúcej feudálnej rozdrobenosti.
17. storočie
K významnému pokroku došlo v 17. storočí, jeho druhá polovica sa zvykne označovať za „druhý zlatý vek ruskej literatúry“. V tej dobe sa s využitím neskoro renesančných a barokových vplyvov zo Západu, hlavne z Poľska, aj v ruskej literatúre objavili aspoň počiatočné formy vlastnej umelej poézie (rôzne básnické hračky, šarády, rýmované učebnice, atď). Dôležité bolo aj prenikanie ľudových prvkov a ľudovej životnej skúsenosti do literatúry, ktoré súviselo so snahou o zobrazovanie reality, literárnymi výpadmi proti panujúcim štátnym a cirkevným poriadkom. Odtiaľ vyrástla satirická novelistika tej doby.
18. storočie
Nástup novej ruskej literatúry sa spája s 18. storočím, hlavne s jeho druhou štvrtinou, kedy sa v dôsledku reforiem Petra I. a francúzskeho vplyvu presadil aj v Rusku najvýznamnejší smer vo vtedajších európskych literatúrach – klasicizmus. Jeho zásluhou ruská literatúra v priebehu niekoľkých desaťročí prekonala dlhodobú uzavretosť, obnovila spojenie so svetom a nadobudla svetský ráz. Najvýznamnejší autori tohto obdobia boli:
Prelom 18. a 19. storočia
V Rusku prechod z 18. storočia do 19. storočia neprebiehal ako vystriedanie klasicizmu romantizmom. Klasicizmus naopak zostával dôležitou a produktívnou zložkou novej literatúry; v niektorých žánroch, hlavne nižších, len teraz kulminoval. Avšak hlavným zdrojom literárneho pohybu klasicizmus od sklonku osemdesiatych thumb|right|Nikolaj Michajlovič Karamzin - jazykový reformátorrokov 18. storočia už predsa len nebol. Tým bola skôr premena samotného predmetu a koncepcie krásnej literatúry, ku ktorej začalo vtedy v Rusku dochádzať v súvislosti s všeobecnou krízou absolutistického feudalizmu. Prevratné udalosti vo vtedajšej Európe ani nespokojnosť roľníkov sa navonok ruskej spoločnosti viditeľnejšie nedotkli. Vážne sa však premietli do duchovnej sféry, predovšetkým do literatúry. Namiesto neosobných a nadosobných zásad sa v jej strede ocital ľudský jedinec a jeho obyčajný, osobný, predovšetkým citový život. Nastupovala literatúra ako spontánny a osobitý prejav ľudského vnútra. Najvýznamnejším rezultátom tohto vývoja boli romantické, prípadne preromantické prúdy (v Rusku najväčšmi v podobe sentimentalizmu). Zosilnený dôraz na emocionálnu a zmyslovú zložku ľudského bytia a z toho plynúce vedomie jedinečnosti každej bytosti nachádzali odozvu v tvorbe klasicizmu prostrednícvom klasicistických foriem a postupov. To viedlo k symbióze a prelínaniu zdanlivo protichodných smerov. Liberalizácia za vlády Alexandra I. umožnila zakladanie časopisov a literárnych spoločností.
1801 vznikol Slobodný spolok ctiteľov slovesnosti, vied a umení (Вольное общество любителей словесности, наук и художеств). Združoval básnikov radiščevovcov, ktorí sa pokúšali o lyriku demokratického občianskeho obsahu. Najvýznamnejší členovia spolku: 1811 Beseda priateľov ruského slova (Беседа любителей русского слова) zjednocovala epigónov klasicizmu k obhajobe cirkevnej slovančiny a starej poetiky. Jej útoky smerovali proti Karamzinovi, neskôr proti Žukovskému. Najvýznamnejšími členmi boli: 1815 Arzamas (Арзамас) vytvorili stúpenci Karamzinovej jazykovej reformy. Najvýznamnejšími členmi boli: Postupne sa uvoľňovala strohá jazyková norma a štýlová kodifikácia. Napriek razantnému odporu konzervatívnych síl prevláda snaha písať jazykom, ktorý by sa priveľmi nelíšil od hovorovej ruštiny. Najvýznamnejší autori:
Dvadsiate roky 19. storočia
Dvadsiate roky 19. storočia sa často nazývajú „zlatým vekom ruskej poézie“. Veľkolepý vzostup ruskej poézie súvisel s veľkým vzostupom ruského spoločenského a duchovného života a myslením po víťazstve nad Napoleonom. Jeho výsledky predstavujú závažnú hodnotu, akú po sebe zanechalo celonárodné ruské pozdvihnutie najprv voči cudziemu votrelcovi, potom proti domácej despocii. Pozvolný pokles prvotných ilúzií o samočinnej premene ruských vnútorných pomerov viedol k radikalizácii v politickej a ideovo-fiozofickej oblasti, k nárastu opozičných nálad a prejavov. Vzniká prvé vedome a koncepčne revolučné hnutie v ruských dejinách, organizované v niekoľkých tajných vojenských spolkoch. Dekabristi sa v decembri 1825 pokúsili o zásadný politický prevrat, o odstránenie samoderžavného spôsobu vlády. thumb|right|Jeden z hlavných dekabristických básnikov - Kondratij Fiodorovič Rylejev V literatúre sa začala od polovice desiatych rokov formovať generácia básnikov, literátov, kritikov, ktorí napriek svojej značnej svetonázorovej i estetickej odlišnosti vyjadrovali spoločnú nespokojnosť s daným stavom ruskej spoločnosti a ruskej literatúry. Najvýraznejšie sa o ovplyvnenie spoločenského vedomia a spoločenskej reality svojou tvorbou usilovali básnici šľachtického revolucionizmu, autori, ktorí boli spätí s hnutím dekabristov - dekabristickí básnici. Medzi významné diela ruského romantizmu patrí veršovaný román Eugen Onegin ruského spisovateľa a básnika Alexandra Sergejeviča Puškina
Najvýznamnejší autori:
Tridsiate roky 19. storočia
Pomerne ľahké víťazstvo Mikuláša I. nad vzburou dekabristov ovplyvnio ruský spoločenský vývoj na niekoľko desaťročí. Podstatne zhoršilo vnútropolitické pomery. Problémy, ktoré boli príčinou vzbury 14.decembra 1825, však rázny spôsob vlády vyriešiť nedokázal. V dlhodobej perspektíve sa problémy ešte prehlbovali. Zastaraná feudálne byrokratická ekonomika i administratíva sa dostávali do ešte silnejších rozporov s potrebami novej doby. V spoločnosti pod zdanlivou stabilitou narastala nespokojnosť, čo sa naplno prejavilo na konci vlády Mikuláša I. v súvislosti s krymskou vojnou v polovici 50. rokov 19. storočia. Nespokojnosť sa prejavovala aj občasnými roľníckymi vzburami ľudu a živým ohlasom revolučných pohybov v Európe, napr. júlové udalosti v Paríži 1830 či poľské povstanie 1830-1831. Duch nesúhlasu pretrvával aj v literatúre. U tých dekabristov, ktorí prežili, Puškina, išlo o vernosť a úctu osobnej pamiatke popravených a deportovaných priateľov, taktiež o vedomú snahu udržovať aspoň základný zmysel ich myšlienkového odkazu. Strediskom ideového kvasu sa v prvej polovici 30. rokov stala Moskovská univerzita a jej pololegálne študentské diskusné krúžky, medzi ktorými vynikali hlavne dva: thumb|right|Michail Jurievič Lermontov V druhej polovici tridsiatych rokov sa začali vyhraňovať dve koncepcie žiadajúce úpravz ruských vnútropolitických pomerov a postavenia Ruska vo svete:
Najvýznamnejší autori:
Ledovaja arena Traktor
Ledovaja arena Traktor je moderná multi-funkčná športová aréna s kapacitou 7 500 návštevnikov. Bola postavená v roku 2008, hráva tu hokejový klub Traktor Čeľabinsk, účastník KHL. Nachádza sa v ruskom meste Čeľabinsk.
Dalimilova kronika
thumb|Dalimilova kronika Dalimilova kronika (asi po roku 1309) je najstaršia česká veršovaná kronika. Pochádza od anonymného autora.
Pochádza zo začiatku 14. storočia, záznamy končia rokom 1314. Podľa svojho najdôležitejšieho zdroja býva označovaná aj ako Boleslavská kronika. Označenie prívlastkom „Dalimilova“ sa objavuje až v 17. storočí. Už v 14. a 15. storočí bolo vytvorených veľa jej opisov a prekladov. Pre svoje silno vlastenecké ladenie bola predmetom zvýšeného záujmu vždy v časoch národného útlaku.
Autor, boleslavský kanonik Dalimil Meziříčský, nie je historicky doloženou postavou (kronika sa preto niekedy označuje aj ako Kronika takzvaného Dalimila. Odborníci usudzujú, že autorom bol zrejme šľachtic, hlboko presvedčený o zodpovednosti panovníka za osud celej krajiny a národa.
Napadivka (Kalynivský rajón)
Napadivka je dedina (село) na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 395 obyvateľov.
Galadriel (slovenská hudobná skupina)
Galadriel je dark/doom metalová hudobná skupina, založená v roku 1995 v Bratislave.
Diaľnica A6 (Francúzsko)
Diaľnica A6 je 450 kilometrov dlhá diaľnica medzi Parížom a Lyonom. Nazýva sa tiež Autoroute du soleil (Slnečná daľnica) pretože spolu s A7 vedie k Marseille plážam Stredozemného mora. Úsek je momentálne platený, koncesiu od francúzskeho štátu prebrala spoločnosť SAPRR.
Trasa začína v blízkosti Wissous južne od Paríža kde A6a a A6b vedú spoločnou trasou. Potom obchádza Auxerre, Beaune, Chalon-sur-Saône a Mâcon a pokračuje ďalej do Lyonu. V Lyone za tunelom prechádza do diaľnice A7. A6 je často používanou diaľnicou.
A6 sa otvárala v troch etapách:
Radek John
Radek John (* 6. december 1954, Praha ) je český novinár, publicista, spisovateľ, scenárista a politik. Jeho manželkou bola herečka Zlata Adamovská (* 1959). Má dve deti, Barbaru (* 1987) a Petra (* 1995). Jeho otcom je významný imunológ Ctirad John, matkou redaktorka Božena Johnová.
Životopis
Od roku 1974-1979 študoval dramaturgiu na FAMU a po skončení školy pracoval od 1980-1993 ako redaktor časopisu Mladý svět, kde publikoval cestopisné reportážne seriály napr. o Srí Lanke a Taiwane. V 80. rokoch pracoval vo Filmovom štúdiu Barrandov ako scenárista a spolupracoval s TV NOVA.
V nej zodpovedal za 6 relácií:
V roku 1989 bol na študijnom pobyte v USA. V roku 1995 bol ocenený ako víťaz ankety TÝTÝ o najpopulárnejšiu tvár obrazovky. Ako moderátor publicistickej relácie Na vlastní oči pracoval v TV NOVA, za čo sa stal v rokoch 1996, 1997 a 1998 víťazom v ankete TÝTÝ. Je spoluzakladateľom Dlouhého stolu přátel vína. Medzi jeho záujmy patria film a literatúra.
Knihy
Jeho literárna tvorba zahŕňala sociálne problémy a negatívne javy v živote mladých ľudí v dnešnom svete ako napríklad alkohol, drogy, tuláctvo, šikanovanie, násilie, prostitúcia, rozvodovosť.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Marián Gáborík
Marián Gáborík (* 14. február 1982, Trenčín) je bývalý slovenský hokejový útočník. Je odchovancom trenčianskeho hokeja, presadil sa v NHL, kde bol ikonou klubu Minnesota Wild. Patril k najrýchlejším korčuliarom, v NHL odohral spolu vyše 1000 zápasov a v sezóne 2013/14 získal Stanleyho pohár s klubom Los Angeles Kings.
Klubový hokej
S hokejom začínal v Dukle Trenčín. V extralige debutoval už ako šestnásťročný v sezóne 1997/98.
V roku 2000 si ho vybral v úvodnom drafte NHL klub Minnesota Wild v prvom kole ako tretieho v poradí a stal sa tak najvyššie draftovaným slovenským hokejistom v histórii až do roku 2022, kedy bol z prvého miesta draftovaný Juraj Slafkovský. Už v nasledujúcej sezóne 2000/01 začal hrať za Minnesotu, kde sa stal napriek mladému veku lídrom svojho mužstva. Dňa 6. októbra 2000 strelil v zápase proti Anaheimu svoj prvý gól v NHL. Tento zásah bol zároveň aj prvým gólom v histórii tímu Minnesota Wild.
Vo svojej prvej sezóne skóroval v 71 zápasoch 18 gólov a stal sa spolu s Wesom Walzom a Darbym Hendricksonom najlepším strelcom Minnesoty. V kanadskom bodovaní tímu obsadil s 36 bodmi druhé miesto, pred svojím krajanom Ľubomírom Sekerášom. V hlasovaní o Calderovu trofej pre najlepšieho nováčika skončil na 7. mieste. Trofej vyhral ruský gólman Jevgenij Nabokov, na 4. mieste v hlasovaní sa umiestnil Ľubomír Višňovský.
V sezóne 2001/02 výrazne zvýšil svoju produktivitu keď dosiahol métu 30 strelených gólov a 67 bodov. Trinásteho novembra 2001 dosiahol pri víťazstve 4 – 2 nad Atlantou Thrashers svoj prvý hetrik v NHL.
2002/03
Gáborík nadviazal na predchádzajúcu vydarenú sezónu. Odohral 81 zápasov, v ktorých dosiahol 30 gólov a 35 asistencií. Tieto výkony mu vyniesli nomináciu do 53. zápasu hviezd NHL. V súťaži zručností sa stal najrýchlejším korčuliarom. V samotnom zápase zvíťazila Západná konferencia 6–5 po samostatných nájazdoch a Gáborík si v jej drese pripísal 3 body za 1 gól a 2 asistencie. Najlepším hráčom zápasu sa stal štvorgólový Dany Heatley, ktorý bol v roku 2000 draftovaný o jedno miesto pred Gáboríkom.
V tejto sezóne sa Minnesota po prvýkrát dostala do play-off zo 6.miesta v konferencii. Z pozície outsidera prekvapivo postúpila až do finále Západnej konferencie. V tejto sérii však Wild hladko podľahli Anaheimu 0–4 na zápasy, pričom za štyri zápasy dokázali streliť len jediný gól. Gáborík napriek svojmu mladému veku zaznamenal 17 bodov v 18-tich zápasoch a stal sa tretím najproduktívnejším hráčom vyraďovacej časti, keď za dvojicou z New Jersey Jamie Langenbrunner a Scott Niedermayer zaostal len o jeden bod.
2004/05 Výluka v NHL, návrat do Trenčína a pôsobenie vo Švédsku
V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) hral za Duklu Trenčín a za Färjestads BK vo švédskej hokejovej Elitserien. Počas ročníka 2005/06 zarobil 2,679 mil. USD, po jeho skončení predĺžil s Minnesotou zmluvu. Pred jej podpisom nechcel riskovať zranenie a preto sa nezúčastnil MS 2006 v Rige. Takmer polovicu nasledujúcej sezóny neodohral práve pre zranenie, napriek tomu zaznamenal v základnej časti 30 gólov, pričom v útoku nastupoval s ďalším slovenským hokejistom Pavlom Demitrom. V prvom kole play-off jeho klub vypadol s Anaheimom Ducks.
2008/09
V úvode poslednej sezóny jeho platného kontraktu (zarábal 7,5 milióna USD) sa objavili úvahy o jeho prestupe do iného klubu, pretože ak by sa nedohodol s vedením Minnesoty na novej zmluve (požadoval zvýšenie platu), v lete by ho stratila bez náhrady.
Rangers a Blue Jackets
V lete 2009 podpísal ako voľný hráč päťročnú zmluvu s klubom NY Rangers. Jeho ročný príjem bol priemerne 7,5 milióna amerických dolárov.
Začiatkom apríla 2013 bol vymenený do klubu Columbus Blue Jackets.
Los Angeles Kings a ukončenie kariéry
V marci 2014 bol z Columbusu vymenený do Los Angeles Kings za útočníka Matta Fratina, výber v 2. kole a podmienený výber v 3. kole vstupného draftu 2014. S týmto klubom vybojoval Stanleyho pohár po finálovom víťazstve nad New York Rangers 4:1 na zápasy. Gáborík sa stal so 14 gólmi najlepším strelcom vyraďovacej časti a v kanadskom bodovaní obsadil štvrté miesto.
V júni následne predĺžil zmluvu s Los Angeles na ďalších 7 rokov s priemerným platom 4,875 miliónov USD ročne.
13. februára 2018 bol Gáborík spolu s Nickom Shorom vymenení do Ottawy Senators výmenou za Diona Phaneufa a Natea Thompsona.
5. apríla 2018 podstúpil operáciu na opravu platničky v chrbte. Sezóna 2017/18 sa ukázala byť jeho poslednou, keďže po umiestnení na zoznam zranených hráčov nehral nasledujúce tri sezóny. 4. novembra 2021 Gáborík oficiálne oznámil svoj odchod z NHL.
Reprezentácia
Marián Gáborík získal bronzové medaily so slovenskou reprezentáciou v roku 1999 na majstrovstvách sveta do 18 aj do 20 rokov. V seniorskom tíme reprezentoval Slovensko na šampionátoch v rokoch 2001, 2004, 2005 a 2007. Reprezentoval aj na Svetovom pohári v roku 2004, na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne a na Zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouveri. Spolu odohral 53 reprezentačných zápasov a dal v nich 20 gólov. Nosí dres číslo 10.
Majstrovstvá sveta 2005
Na svetovom šampionáte vo Viedni a Innsbrucku obsadila slovenská reprezentácia piate miesto. Po kvalitných výkonoch v základnej skupine (Bielorusko 2:1, Rusko 3:3 a Rakúsko 8:1), postúpila do ďalších bojov z prvého miesta. V osemfinálovej skupine prehrala v s Českom (1:5), ďalšie dva zápasy však vyhrala (Švajčiarsko 3:1, Kazachstan 3:1). V skupine skončilo Slovensko na treťom mieste za Ruskom a Českom a v štvrťfinále sa stretlo s Kanadou.
Gáborík podával na šampionáte spoľahlivé výkony. Hral v druhom útoku spolu s Mariánom Hossom a Pavlom Demitrom. Rozhodol spolu s Mariánom Hossom prvý zápas s Bieloruskom (2:1), keď si obaja navzájom prihrali na góly. V štvrťfinálovom zápase s Kanadou skóroval už 45. sekunde, keď bol v úniku podrazený, zdvihol sa v rýchlosti z ľadu a vsietil. Bol to však posledný zápas Slovenska na šampionáte – v dramatickom zápase prehralo tesne 5:4 gólom Joe Thorntona, streleným 4 minúty pred koncom zápasu, a bolo vyradené z bojov o medaily.
Zimné olympijské hry 2006
Slovensko obsadilo na Zimných olympijských hrách 2006 piate miesto. Po výborných výkonoch v základnej skupine, ktorú vyhralo bez straty bodu, bolo vyradené v štvrťfinále Českom. Marián Gáborík hral spoločne s Pavlom Demitrom a Mariánom Hossom v prvom útoku, ktorý dal na olympiáde 10 gólov, čo je viac ako dalo zvyšok mužstva dohromady. V zápase s Ruskom rozhodol o víťazstve v závere zápasu dvoma gólmi po samostatných únikoch. Rovnakým spôsobom strelil jediný gól Slovenska v rozhodujúcom zápase s Českom. So 7 bodmi za 3 góly a 4 prihrávky bol druhý najproduktívnejší hráč a tretí najlepší strelec Slovenska. V +/– hodnotení sa umiestnil so 6 plusovými bodmi na treťom mieste zo slovenských hráčov. Spoločne s Mariánom Hossom bol s 19 strelami najčastejšie strieľajúcim hráčom Slovenska.
Majstrovstvá sveta 2007
Po vypadnutí Minnesoty v 1. kole play-off prisľúbil trénerovi Júliusovi Šuplerovi svoju účasť na svetovom šampionáte v Rusku (rovnako aj jeho kluboví spoluhráči Pavol Demitra a Branko Radivojevič). Ešte počas cesty do Moskvy ho však postihla silná viróza, od tímového lekára Dalimíra Jančoviča dostával infúzie a prvý zápas proti Nórsku vynechal. V ďalšom stretnutí proti Nemecku (5:1) už nastúpil (v útoku s Mariánom Hossom a Pavol Demitrom) a aj skóroval, keď využil svoju rýchlosť a preniesol puk do útočného pásma, kde si ho ešte vymenil s Hossom. Slovensko napokon prehralo so Švédskom vo štvrťfinále a obsadilo 6. miesto. Gáborík na šampionáte strelil 5 gólov, pridal 6 asistencií, bol najlepším strelcom i najproduktívnejším hráčom svojho mužstva. Po vypadnutí prevzal cenu pre najlepšieho slovenského útočníka.
Prat-Bonrepaux
Prat-Bonrepaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Marián Gáborík
Iné
Marián Gáborík financoval v Trenčíne výstavbu tréningovej haly s klziskom. Cena investície bola viac ako 50 miliónov slovenských korún. V júli 2004 bol položený základný kameň stavby, ktorá 1. júla 2005 dostala názov MG Rink malý zimný štadión Mariána Gáboríka. Slúži trenčianskym športovcom i širšej verejnosti so záujmom o šport.
Prat-Bonrepaux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Marián Gáborík
Iné
1. marca 2011 bolo rozšírené fitnes centrum o Aeróbnu Zónu. Pribudli dve nové soláriá (vertikálne a horizontálne). O niekoľko dní bola otvorená ďalšia časť – 17 klimatizovaných izieb. Ubytovanie bolo rozšírené z pôvodných 6 na 23 izieb.
Prat-Bonrepaux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 841 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marián Gáborík
Iné
V júli 2017 sa oženil s tanečnicou Ivanou Gáborík.
Zoznam historických článkov/F
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 248 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
fá
Fátimovci
fe
Februárová revolúcia (1917) · Februárový prevrat · Federalistická strana · Fedor Gál · Fedor Hodža · Fedor Houdek · Fedor Jesenský (bankár) · Fedor Jesenský (právnik) · Felah · Felipe González · Felix Edmundovič Dzeržinskij · Felix Litva · Felix Vašečka · Felix Vodička · Fenestella · Feng Jou-lan · Fenická kolonizácia · Fenické písmo · Feničania · Ferdinand Bernolák · Ferdinand Čatloš · Ferdinand Ďurčanský · Ferdinand I. (Bulharsko) · Ferdinand I. (Kráľovstvo oboch Sicílií) · Ferdinand I. (rakúsky cisár) · Ferdinand I. (Rumunsko) · Ferdinand I. (Svätá rímska ríša) · Ferdinand II. (Kráľovstvo oboch Sicílií) · Ferdinand II. (Rakúsko) · Ferdinand II. (Svätá rímska ríša) · Ferdinand III. (Svätá rímska ríša) · Ferdinand IV. (Svätá rímska ríša) · Ferdinand Juriga · Ferdinand Šándorfi · Ferdinand Uličný · Ferdinand VII. · Ferdinand Ziči · Ferekydes zo Syru · Ferenc Mádl · Ferencz Wagner · Fernando de la Rúa · Fernando Henrique Cardoso · Feuillanti
fé
Félix Faure
fí
Fínska demokratická republika · Fínska oslobodenecká armáda
fl
Flagelantstvo (stredovek) · Flauvius Vegetius Renatus · Flavius Aetius · Flavius Iosephus · Flavius Merobaudes · Flavius Rufinus · Flegón z Trallu · Flins · Floriano Peixoto · Florián Augustín Balogh · Florián Červeň · Florián František Rómer · Florynka · Flóra (odbojová skupina)
fo
Fogarašská župa · Forces françaises libres · Ford T · Forchheimský mier · Formovanie moderného českého národa · Formovanie moderného slovenského národa · Fort Ross (Kalifornia) · Forum Romanum · FOSDEM · Fotios
fó
Fókaia · Fókas · Fórum (námestie)
fr
Frakcia Červenej armády · France antarctique · Francesco Maria Accinelli · Francis Parkman · Francisco Franco · Francúzska a indiánska vojna · Francúzska Indočína · Francúzska okupačná zóna Nemecka · Francúzska východoindická spoločnosť · Francúzska západoindická spoločnosť · Francúzske Kongo · Francúzske korunovačné klenoty · Francúzske kráľovstvo · Francúzsky právny systém v období Francúzskej revolúcie · Francúzsky revolučný kalendár · Francúzsky štát · François Fejtő · François Fillon · François Guizot · François Hollande · François Mignet · François Mitterrand · Franjo Tuđman · Frank-Walter Steinmeier · Frankistické Španielsko · Frankizmus · Franklin Delano Roosevelt · Franklin Pierce · Frankovia · Franská ríša · František Abafi · František Aurel Pulský · František Barkóci (arcibiskup) · František Berchtold · František Bíroš · František Bokes · František Brezina · František Cinger · František Cyprich · František Dvorník · František Esterházi (16. storočie) · František Fajtl · František Fábry · František Forgáč (1560 – 1615) · František Hanovec · František Holý · František Hrnčíř · František Hrušovský · František I. (Francúzsko) · František I. (Kráľovstvo oboch Sicílií) · František I. (Svätá rímska ríša) · František I. Turzo · František II. (Francúzsko) · František II. (Kráľovstvo oboch Sicílií) · František II. (Svätá rímska ríša) · František II. Druget · František II. Nádašdy · František II. Rákoci · František Jozef I. · František Kazinczy · František Kopernický · František Kriegel · František Kubíni · František Ladislav Čelakovský · František Lízna · František Mikloško · František Nádašdy · František Novosád · František Palacký · František Přikryl · František Psotka · František Rell · František Rédei · František Révai (1489 – 1553) · František Richard Osvald · František Rut Tichý · František Sedlák · František Vešeléni · František Višváder · František Víťazoslav Sasinek · František Vnuk · František Ziči · František, vojvoda bavorský · Františka Hrušovská · Františka Plamínková · Františkánske misijné stanice v Sierra Gorda · Franz Jonas · Franz Rosenzweig · Franz von Papen · Fredegarova kronika · Fredegunda · Frederik II. (Dánsko) · Frederik III. (Dánsko) · Frederik V. (Dánsko) · Frederik Willem de Klerk · Fredrikshamnský mier · Free Derry · Freud Museum · Friderica Derra de Moroda · Fridrich David Fuchs · Fridrich Dohnány · Fridrich I. (Svätá rímska ríša) · Fridrich I. Habsburský · Fridrich II. (Svätá rímska ríša) · Fridrich III. (Nemecko) · Fridrich III. (Svätá rímska ríša) · Fridrich V. (Falcko) · Friedrich Ueberweg · Fronda · Frýgická čiapka
fu
Fuldské letopisy · Futbalová vojna
Nevados de Chillán
Nevados de Chillán je názov jedného z najaktívnejších vulkánických komplexov centrálnej časti Čile. Len od začiatku 20. storočia bolo zaznamenaných štrnásť, prevažne explozívnych erupcií. Celý komplex je vybudovaný na troch pleistocénnych kalderách a pozostáva z niekoľkých stratovulkánov. Najväčší, prevažne andezitový stratovulkán je Volcán Nevado (3 212 m), nachádzajúci sa na severozápadnom okraji skupiny. Volcán Chillán, ktorý bol aktívny v 17. až 19. storočí sa nachádza na juhovýchodnom konci. V súčasnosti aktívny je lávový komplexný dóm Volcán Nuevo, nachádzajúci sa medzi spomínanými dvoma stratovulkánmi.
Marek Jurek
Marek Jurek (* 28. jún 1960, Gorzów Wielkopolski) je poľský konzervatívny politik, predseda politickej strany Pravica Poľskej Republiky, poslanec I., IV. a V. funkčného obdobia Sejmu (v V. funkčnom období bol v rokoch 2005-2007 aj predsedou Sejmu). Od roku 2014 zastáva funkciu europoslanca a je členom frakcie Európskich konzervatívcov a reformistov.
Mladotice (okres Plzeň-sever)
Mladotice je obec v Česku v okrese Plzeň-sever v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 555 obyvateľov, z toho 280 mužov a 275 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,7 roka (muži 40,9 roka, ženy 42,4 roka).
Diaľnica A7 (Francúzsko)
thumb|Skylt 200px|thumb|Trasa A7. A7 (Autoroute du soleil) je pokračovaním A6 z Paríža do Lyonu, konkrétne medzi centrálnym Lyonom a stredom Marseille. Diaľnica je dlhá 302,5 km. časti diaľnice sú súčasťou koridorov E15, E80 a E714.
Diaľnica je vysoko zaťažená počas celého roka. Úseky v údolí Rhôny sú väčšinou tranzitnými, avšak množstvo miest pozdĺž celej trasy robí túto šesťpruhovú diaľnicu pomerne silno zaťaženú.
Ministerstvo vnútra Českej republiky
Stará budova MV SR na [[Letná|Letnej|thumb|right]] Ministerstvo vnútra Českej republiky je ústredný orgán štátnej správy pre vnútorné záležitosti.
Ministerstvo bolo zriadené zákonom č. 2/1969 Zb., o zriadení ministerstiev a iných ústredných orgánov štátnej správy Českej republiky. Tento kompetenčný zákon (v znení neskorších predpisov) vymedzuje základnú pôsobnosť ministerstva.
V roku 2010 obdržalo ministerstvo negatívnu Cenu pre Veľkého brata v kategórii "Najväčší úradný sliedil" za bojkotovanie prípravy legislatívy, ktorá by mohla zlepšiť ochranu osobných údajov pri využívaní kamerových systémov, odposluchov a databáz DNA.
Oblasti pôsobnosti
Ministerstvo vnútra je ústredným orgánom štátnej správy pre:
Ministerstvo:
Rachel Carsonová
Rachel Louise Carsonová (* 27. máj 1907, Springdale, Pensylvánia, USA – † 14. apríl 1964, Silver Spring, Maryland) bola americká zoologička a morská biologička.
Patrila k významným osobnostiam 20. storočia. Jej kniha „Tichá jar“ je často považovaná za podnet, ktorý začal globálne environmentálne hnutie a nepochybne mala ohromný účinok v USA, kde spôsobila odklon od národnej pesticídovej politiky.
Vzdelanie
Okrem tejto univerzity študovala aj na Marylandskej univerzite a niekoľko rokov pokračovala v štúdiu, najmä v Diere Woods v Massachusetts. Jej finančná situácia, ktorá nebola nikdy dobrá, sa ešte zhoršila v roku 1932, keď jej zomrel otec. Musela zanechať štúdium a všetok svoj čas venovala starostlivosti o matku.
Kariéra a publikovanie
Prijala prácu na čiastočný úväzok u amerického výboru pre rybolov ako vedecká spisovateľka, ktorá pracovala na textoch pre rozhlas – musela čeliť radikálnemu odporu zamestnať na túto pozíciu ženu. Porazila však ostatných uchádzačov a v roku 1936 sa stala len druhou ženou, ktorá bola výborom prijatá na plný úväzok na túto profesionálnu pozíciu (ako biologička).