cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slovenskí pozorňík
Predohra
Daniel Lichard sa na rozdiel od štúrovcov sa nezúčastnil slovenského povstania so zbraňou v ruke. Sám tvrdil, že aj v tejto revolučnej dobe sa zúčastňoval politického, ale nie vojenského boja za slovenské národné záujmy. Príčina jeho neúčasti v povstaní môže byť v nechutí k bojovým zrážkam, ale aj v niečom odlišné politické názory od názorov Ľudovíta Štúra a J. M. Hurbana. Počas revolúcie nemohol Lichard ani len pomyslieť na vydávanie politických novín a bol rád, že si zachránil život. Preto ani nedošlo k vychádzaniu jeho politických novín Slovenskej Zorňice s hospodárskou prílohou Žitva, ktorých skoré založenie oznamoval slovenskej verejnosti, ako sme spomínali už v septembri roku 1848.
Až vo februári nasledujúceho roku, keď už väčšina územia Slovenska bola obsadená cisárskym vojskom, začínajú sa ozývať prvé nesmelé hlasy za obnovenie slovenských politických novín - tohto dôležitého prostriedku informácií i organizovania ľudovýchovnej, osvetovej i politickej činnosti. Veď počas revolúcie sa popretŕhalo spojenie štúrovského bratislavského národného strediska so všetkými slovenskými krajmi, ktoré bolo v predchádzajúcich rokoch pomerne dobre vybudované.
Preto aj Daniel Lichard, po dohode so štúrovcami, už začiatkom roku 1849 pokúšal sa vymôcť si vo Viedni povolenie na vydávanie politických novín, zvaných Slovenskí pozorňík. V marci toho istého roku mali slovenskí národovci vo Viedni porady o svojom budúcom politickom postupe. Tu medzi iným prejednávali aj možnosti obnovenia slovenských politických novín. Ich nádeje však neboli ružové. Ministri sa stavali k ich žiadostiam o slovenskú národnú rovnoprávnosť veľmi neochotne, pričom ich aj často podvádzali. “Moje návštevy u Stadiona a kniežaťa Schwarzenberga", spomína J. M. Hurban, “bývali dlhé a prázdne...nasledovala stereotypná odpoveď: “my nič nemôžeme teraz urobiť pre slovenský národ". “...Hneď boli ministri sladkými ako mäd, studenými ako ľad, hneď zas mrzutými...„.
Ani slovenskými deputáciami a intervenciami u vlády i mimo nej, nepodarilo sa Štúrovi, Hurbanovi a ich spolupracovníkom dosiahnuť oddelenie Slovenska od ostatného Uhorska a vytvorenie slovenského kniežatstva. Vláda odmietla aj splnenie iných slovenských politických a kultúrnych požiadaviek. Po tomto odmietnutí a sklamaní sa, štúrovci videli, že sa môžu spoliehať len na vlastné sily, čo ako slabé a nejednotné. V tejto situácii, keď bolo treba prebúdzať národné povedomie ľudu a nadviazať popretŕhané spojenia počas revolúcie, bolo potrebné čo najskôr obnoviť vydávanie samostatných slovenských politických novín. Preto aj Lichardove akcie za ich vydobytie našli na Slovensku vtedy plnú podporu národovcov.
Získavanie povolenia
Ako sa však Lichardovi podarilo za zložitej situácie roku 1849 vymôcť si povolenie na vydávanie politických novín? Pustil sa snáď do tohto zápasu len z nevyhnutnosti, že sa na takúto úlohu momentálne iný národovec nepodobral? Rozhodne nie! Veď sám považoval novinársku i politickú prácu za prvoradú, tesne spojenú s celým svojím dovtedajším účinkovaním.
Lichard, ako sa zdá, ešte koncom roku 1848, alebo začiatkom nasledujúceho roku, žiadal písomne ministra vnútra grófa Stadióna nielen o povolenie vydávania novín, ale aj o vládnu finančnú podporu, ktorú mu však vláda, podľa všetkého, neposkytla. Povolenie na vydávanie novín mu stále nechodilo, preto si Lichard hľadal iné cesty vedúce k vydobytiu ich povolenia. 12. marca 1849 bola porada slovenských národovcov vo Viedni (M. M. Hodža, Karol Štúr, Andrej Caban, Karol Hájiček, Ján Mandelík a Daniel Lichard), ktorí sa dohodli, že budú na viedenských ústredných úradoch intervenovať za povolenie vydávania plánovaných Lichardových novín, prípadne za ich premenu na noviny úradné. Na osobitnej audiencii u ministra Bacha dostali potom títo národovci uistenie, že možno počítať s vládnou podporou pri vydávaní slovenských novín, pravda za podmienky, že ich program vláda schváli. Bach bol, zdá sa ovplyvnený pri predbežnom súhlase so založením slovenských novín, spomínanými návrhmi slovenských vládnych dôverníkov a grófa Jána Majlátha.
Po niekoľkých intervenciách, overovaní si Lichardovho politického zmýšľania na okresných a krajských úradoch, sa viedenské ministerstvo vnútra konečne rozhodlo udeliť Lichardovi povolenie na vydávanie slovenských politických novín.
Udalosti pred vydaním novín a charakter novín
Krátko pred uverejnením ich prvého čísla dostáva Lichard ešte posledné direktívy, v akom smere a duchu smie svoje noviny viesť. Vrchné vojenské veliteľstvo v Bratislave poslalo 1. IV. 1849 prípis Jozefovi Vietoriszovi c. kr. komisárovi v Nitre, aby na tieto noviny a na ich vydavateľa a redaktora dával bedlivý pozor. Program Slovenského pozorňíka musel okrem iného Lichard predložiť aj hlavnému veliteľovi cisárskych vojsk poľnému maršalovi Windischgrätzovi, ktorý sústreďoval vo svojich rukách nielen vojenskú, ale aj politickú moc. Windischgrätz žiadal, “aby pri vychádzaní týchto novín sa dával hlavne pozor na to, aby tá čiastka programu, ktorá je venovaná záujmom všetkých Slovanov, bývajúcich v rozličných krajinách cisárstva, nebola zneužívaná k panslavistickým prechmatom, alebo ku poškodzovaniu ostatných národností a neprivodila tak trenice medzi nimi“. Windischgrätzova pripomienka, aby Lichard vo svojich novinách nerobil “panslavistickú agitáciu", bola prejavením nedôvery k nemu. Týmto Windischgrätz vlastne len tlmočil želanie rakúskych i maďarských vládnucich kruhov, sústredených v maďarskej Starokonzervatívnej strane. Títo chceli za každú cenu zabrániť vyčleneniu Slovenska z ostatného uhorského územia a jeho pretvoreniu na kniežatstvo, či vojvodstvo priamo podriadené viedenskej vláde. Rovnako chceli zamedziť rozvoju slovenskej periodickej tlače, ktorá by takéto koncepcie presadzovala v súlade s propagovaním slovanskej vzájomnosti. Pravda, ani jeden z nich už dodatočne nemohol zmeniť povolenie na vydávanie Slovenského pozorňíka, ktoré Lichard dostal od ministerstva vnútra. Snažili sa preto aspoň dosiahnuť zákaz uverejňovať v nich články o politických cieľoch rakúskych Slovanov, o potrebe ich rovnoprávnosti nacionálnej i sociálnej. Tým chceli Licharda zbaviť možnosti Slovenským pozorníkom aktívne pôsobiť na vývoj udalostí.
Lichard vo svojich novinách síce mienil presadzovať slovenské národné požiadavky, ale pritom sa nechcel odchyľovať od základnej línie oficiálnej vládnej politiky, tak, ako ju bol formuloval František Jozef a jeho vláda v tzv. oktrojovanej ústave roku 1848. V “Oznámení Slovenského pozorňíka", ktoré Lichard rozoslal ako leták, písal, že od 4. apríla 1849 začne vychádzať v Skalici tento tlačový orgán s hospodárskou prílohou Žitva. Píše tu doslova: “Záměr novín těchto bude napomáhati vyvinovaní národu slovenského v životě duchovním i materiálním, aby měl radostnou budoucnost dle cisářské zásady: “Jedna mocná austriácka monarchia, na základe rovnoprávnosti všetkých jej národov. Budouť tedy podávati Noviny tyto obraz věrný života mocnářství Rakouskeho, především ale Slovenska; Děje cizozemské též se budou ve stručných zprávach líčiti; Záležitosti literatúry, životopisy, básne atď. budou se klásti ve zvláštní oddělení, pod jménem: Světozor, ostatek pak budou zajímati Oznamovaní úředné. Příloha Žitva bude hleďeti zvláštně ku potřebám lidu obecného a zajímati tedy články hospodářské a podobné…".
Toto ohlásenie prijala pokroková slovenská verejnosť ovplyvnená štúrovcami s veľkým uspokojením, pretože Slovenský pozorňík mal nadväzovať popretŕhané spojenie v revolúcii a oživiť národné hnutie i ľudovýchovné spolky.
Organizátorská funkcia Slovenského pozorníka bola o to významnejšou, že v týchto mesiacoch, keď pohasínali revolučné boje a nastupovala reakcia cisárskeho absolutizmu, nejeden z príslušníkov nášho národného hnutia stál bezradný a nevedel, na ktorú stranu sa pridať. Lichard vtedy cítil veľkú zodpovednosť pred slovenským publikom. Svojou publicistikou chcel v prvom rade bojovať za nacionálne požiadavky vlastného národa, aj keď sa pritom nechcel vzdať podpory oficiálnej viedenskej politiky. Domnieval sa, že prostredníctvom svojich novín pomôže vymáhať vytvorenie slovenského vojvodstva nezávislého od Maďarov.
Ako skúsený novinár však Lichard vedel, že sa nestačí spoliehať len na vlastné slovenské sily. Preto sa aj obrátil na popredných českých politikov, ktorých vyzýval k česko-slovenskej spolupráci. Ešte roku 1848, v dobe zasadania kroměřížskeho snemu, oznámil písomne jednému z vodcov českej buržoázie - Františkovi L. Riegrovi svoj úmysel vydávať politické noviny. Pritom ho žiadal, aby zabezpečil rozobratie 60-tich akcií na ne medzi českými národovcami a tým pomohol ich finančne stabilizovať. Ako vidieť, Lichard sa pokúsil pre nedostatok peňazí svoje noviny udržať pri živote akciovým kapitálom.
Rieger mu v odpovedi sľúbil pomáhať pri založení Slovenského pozorňíka a volal ho do Kroměříže, aby sa s ním dohodol na podrobnostiach. Sám však odmietol prevziať starostlivosť o takéto akcie, údajne pre nedostatok času. Či sa vtedy uskutočnila schôdza D. Licharda s Fr. L. Riegrom - nevieme. Aj z tohto listu však vidieť, že Rieger pripisoval veľký význam týmto slovenskými politickým novinám a mal záujem na nadviazaní spolupráce s Lichardom a s jeho stúpencami.
Aj iní predstavitelia českého národného života prijímali so sympatiami Ohlas o vydávaní Slovenského pozorňíka. Takým bol napr. A. V. Šembera - redaktor Moravských novín v Brne i Jozef Růžička a Bedřich Vilém Košuth, redaktori Českobratského hlásatele z Prahy. Títo sa však domnievali, že noviny budú vychádzať v češtine, pretože vraj štúrovci sú ochotní sa navrátiť k jazykovej jednote Čechov, Moravanov a Slovákov.
Keď sa však presvedčili, že Lichard Slovenského pozorníka vydáva v štúrovskej v tzv. opravenej slovenčine, netajili sa svojím sklamaním. Najvýraznejšie vtedy vystúpil proti štúrovskej slovenčine Vilhém Dušan Lambl, ktorý nazval tento čin skalického redaktora odtrhnutím sa od spolupráce s českým národom i od ostatných Slovanov a takto vyčítal štúrovcom: “Vůdcove lidu slovenského! Neuznali jste již potřebu našeho těsného spojení? Či to bylo jenom klam a mam, a nyní zamýšlite snad literaturu svou zvelebovati v paterém, neb šesterém různořečení?"
Lichard teda v tejto dobe zastával rovnakú politickú i nacionálnu líniu ako Štúr a jeho stúpenci. Veď ak chcel aj získať podporu a sympatie domácich čitateľov, musel nadväzovať na štúrovskú slovenskú predrevolučnú publicistiku. Na tento Lichardov pokrokový úmysel ukazuje už motto vytlačené pod titulom Slovenského pozorňíka. V ňom vydavateľ a redaktor sľuboval, že svojimi novinami bude “obecného muža na Slovensku vzdelávať". Treba povedať však, že sa to celkom Lichardovi týmito politickými novinami nepodarilo dosiahnuť nielen preto, že vychádzali krátko, ale aj preto, že ich prílišná proviedenská politika nedosiahla náležitý ohlas medzi slovenskými čitateľmi.
Pôsobenie novín
V tejto dobe sa Lichard veľmi kriticky vyslovoval o tzv. konštitučnej ústave zo 4. III. 1849 preto, že v nej nebolo jedinej zmienky o štátoprávnom usporiadaní Uhorska z hľadiska životných národných záujmov Slovanov. Nesúhlasil ani s optimistickým názorom Karla Havlíčka-Borovského, ktorý vtedy veril, že cisár to s ústavným zabezpečením nacionálnej rovnoprávnosti Slovanov myslel vážne. Lichard v týchto novinách niekoľko razy sa kategoricky dožadoval vytvorenia slovenského vojvodstva, oddelenie Slovenska od ostatného uhorského územia a varoval pred podvodnou cisárskou politikou, ktorá na Slovensku do úradov dosadzovala maďarských šľachticov, zemanov a predstaviteľov buržoázie organizovaných v maďarskej Starokonzervatívnej strane. Označoval ich za nepriateľov slovenského ľudu a hrobárov národnej rovnoprávnosti.
V Slovenskom pozorňíku vychádzali ostré polemiky s tými maďarskými i nemeckými novinami, ktoré boli protislovensky zamerané a nesúhlasili s platnosťou požiadavky nacionálnej rovnoprávnosti aj pre Slovanov. V článku Dosavadný stav národnosti našej uverejnenom v poslednom čísle Slovenského pozorňíka, sa Lichard kriticky pustil aj do vlastných radov, odsudzoval slovenských odrodilcov zemanov a inteligentov, pričom tiež vyčítal slovenskej inteligencii jej odtrhnutosť od ľudu a sebeckosť. Takto charakterizoval ich vzťah k národnému hnutiu: “Zo Slovákov jedni o národnosti svojej a o slovenskom národe nič neznali, druhí žili v tej nebezpečnej bezpečnosti, že už čo všetko, ale reč im už predsa nikto odňať a jazyky vyrezať nemôže; tretí vzdychali síce nad pretrpenými krivdami, ale i tí hrozbami naplašení, naposledy pokrčili plecami a zanechali to Pánu Bohu. V takomto stave zastihnul náš osudný rok 1848". V Slovenskom pozorňíku Lichard však už prejavoval aj niektoré svoje politické omyly. Jedným z nich bol názor, že cisár a jeho vláda budú i naďalej zachovávať revolučný výdobytok - slobodu tlače, tento “najzávažnejší poklad v pominulých búrkach vydobytý". Bolo to aj v priamom protiklade so skutočnosťou. Veď i Slovenský pozorňík bol povolený len veľmi ťažko a samého Licharda vrchnosť neustále kontrolovala. Musel tiež predkladať každé číslo svojich novín na kontrolu generálovi Kempenovi v Bratislave. Lichardov optimizmus o zachovaní slobody tlače po víťazstve kontrarevolúcie bol neoprávneným. Darmo sľuboval svojim čitateľom, že sloboda tlače mu umožní v novinách “bojovať za pravdu a právo, bez strachu a pobočných záujmov". Lichard napriek tomu, že v novinách niekoľko razy vyslovil nespokojnosť s politickou praxou cisárskej Viedne, predsa len presvedčoval svojich čitateľov o oprávnenosti viedenskej politickej línie.
Lichard po siedmich číslach náhle prerušil vydávanie Slovenského pozorňíka. V osobitnom ozname čitateľom z 18. mája 1849 tvrdil, že tak musel urobiť preto, lebo ho minister vnútra pozval do Viedne a vyjednával s ním o prevzatí redakcie vládnych Slovenských novín. Súčasne tu vyvracal klebety viedenských novín Lloyde stojacích v službách maďarskej Starokonzervatívnej strany, ktoré tvrdili, že vláda zakázala Slovenskí pozorňík pre jeho “slobodomyseľný boj za slovenskú národnosť".
Void-Vacon (obec)
Void-Vacon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Veľký Lapáš
Veľký Lapáš je obec na Slovensku v okrese Nitra.
Polohopis
Obec Veľký Lapáš leží v západnej časti Žitavskej sprašovej pahorkatiny v nadmorskej výške 160 m n. m., na hlavnej ceste medzi mestami Nitra a Vráble, 7 km východne od okresného mesta Nitra.
Dejiny
Prvá zmienka o obci pod názvom Lapas je v Zoborskej listine z roku 1113, Lapas ako časť majetku zoborského kláštora. V roku 1156 ostrihomský arcibiskup prepustil desiatky z tejto obce Ostrihomskej kapitule. V 13. storočí získal majetky v obci Peter z janíkovskej vetvy Ludanických. V 70. rokoch 16. storočia obec zničili Turci. Obyvatelia obce odvádzali Turkom dane a desiatky. Za každý obývaný dom 50 akčí. V tomto období bol v obci jednokolesový mlyn. Daňový súpis z rokov 1663-64, keď bola obec poplatná Turkom, ju spomína pod názvom Nagy Lapás. Vo Veľkom Lapáši bolo vtedy 55 zdanených rodín a 39 obývaných domov. V 18. storočí boli časté vzbury proti zemepánom. Po zrušení poddanstva sa skončil poddanský vzťah Lapášanov voči zemepánom. Bývalí poddaní prijímali nové polofeudálne záväzky voči bývalým zemepánom. Za prepustenú pôdu, požičané obilie, peniaze, či náradie, za dovolenie pásť dobytok, splácali podĺžnosť voči svojim veriteľom tak, že sa zaviazali určitý počet dní odpracovať na ich majetku. Takto poddanské roboty vystriedali rozličné formy odrábania a námedzná práca. Niekdajší poddaní sa stávali poľnohospodárskymi robotníkmi. Majitelia pôdy vo Veľkom Lapáši roku 1864 boli títo roľníci: Adler, Baják, Balla, Barča, Bartoš, Beňuš, Brindza, Časný, Čurgaly, Dobiš, Duchoň, Egyud, Fintor, Gábriš, Gugh, Herceg, Horňák, Chromý, Karabinoš, Kiš, Lekvár, Moravčík, Potočka, Pilka, Radecký, Roško, Sáraz, Ševčík, Šmitala, Šrank, Uharček, Záhorka, Zahumenický, Zelenák. V 19. storočí pozemkové podiely vlastnili viaceré šľachtické rodiny Gici, Tahy, Dezseo a iní. Na choleru zomrelo v roku 1831 11 ľudí. JRD vzniklo vo Veľkom Lapáši v roku 1957. V rokoch 1960-1990 tvorila obec s Malým Lapášom veľkú obec Lapáš.
Politika
Starostom obce je od volieb v roku 2018 Ing. Katarína Babalová.
Kultúra a zaujímavosti
V obci pôsobí dychová hudba Lapášanka a folklórny súbor Rapkáčik.
Stavby
rímskokatolícky kostol, škola, obecný úrad, pošta, kultúrny dom, potraviny Jednota, penzión a pohostinstvo U Bosorky, penzión Hoffer
Pamiatky
V obci sa nachádza rímskokatolícky gotický kostol Nepoškvrneného počatia Panny Márie. Zbarokizovaný bol v roku 1715, v roku 1750 bol opravený. V roku 2012 bola zrealizovaná prístavba kostola.
Parky
Pri kultúrnom dome a pri kostole.
Pravidelné podujatia
Každoročne sa tu konajú Zoborské slávnosti dychových hudieb, Dni obce, stavanie mája, výstava vín spojená s verejnou ochutnávkou a iné kultúrne podujatia.
Hospodárstvo a infraštruktúra
Cez obec prechádza cesta prvej triedy I/51 spájajúca mestá Nitra a Vráble.
Vezseny
Vezseny je obec v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe v obvode Szolnok.
Má rozlohu 2517 ha a žije tu 704 obyvateľov (2007).
Piesok
Pod pojmom piesok sa niekedy chápu aj nepremiestnené produkty rozpadu hornín (elúvium), obyčajne však bývajú ako piesok charakterizované hlavne akumulácie zŕn rozrušených hornín, ktoré boli v rôznej miere premiestnené, triedené a opracované. Sedimenty s menšími úlomkami sa nazývajú silt, úlomky väčšie ako 2 mm sú štrky. Spevneným ekvivalentom pieskov sú pieskovce. Spolu tvoria približne štvrtinu všetkých úlomkových usadenín z geologických formácií.
Termín definoval C. K. Wentworth (1922).
Zloženie
thumb|right|Pieskové [[Duna|duny v líbyjskej púšti]] Zrná piesku môžu tvoriť úlomky minerálov a/alebo hornín, ale aj odumretých častí živočíchov a rastlín. Najrozšírenejšia zložka pieskov je však spravidla kremeň (tvorí v priemere dve tretiny objemu pieskov), nakoľko je aj najbežnejšia zložka väčšiny zdrojových hornín a je dostatočne odolný voči chemickému zvetrávaniu, ako aj mechanickému rozrušovaniu počas transportu. Bežná súčasť sú aj sľudy, či už svetlé (muskovit), alebo tmavé (biotit). Prítomnosť muskovitu poukazuje na metamorfný pôvod materskej horniny, nakoľko tento sa viac vyskytuje v metamorfitoch, piesky s vyšším obsahom biotitu majú naopak na vulkanický pôvod. Glaukonit sa vyskytuje v morských pieskoch, alebo pieskovcoch.
Z ďalších minerálov sú zastúpené živce, tieto však v prítomnosti vody podliehajú premenám (ilitizácii a kaolinozácii) na ílové minerály, či už v procese diagenézy, alebo pri neskoršom zvetraní. Biele piesky s vysokým obsahom vápenca poukazujú na tropické prostredie pri vzniku piesku. Z karbonátov býva prítomný aj dolomit a siderit. Posledná skupina minerálov sú tzv. ťažké minerály (minerály s mernou hmotnosťou vyššou ako 2,8 g.cm-3). Patria tam napr. magnetit, amfiboly, zirkón, rutil, olivín, topás, chromit a viaceré iné.
Sedimentačné prostredie
Na zemskom povrchu prakticky neexistuje oblasť, kde by sa piesky nevyskytovali. Najväčším miestom ich akumulácie sú riečne brehy, delty a morské pláže, v tesnom závese nasledujú púštne oblasti. Na dne oceánov sa však piesky vyskytujú len v obmedzenom množstve, sú typickým kontinentálnym sedimentom.
NGC 48
NGC 48 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 7. septembra 1885.
Piesok
Sedimentačné prostredie
Na základe chemického zloženia a zrnitostného vytriedenia pieskov sa dá predpokladať ich pôvod. Vo všeobecnosti platí, že staršie piesky sú lepšie vytriedené, kým mladé (recentné) sú nezrelé. Staršie piesky, resp. pieskovce majú obvykle vyšší obsah SiO2 a CaCO3, čo sa dá objasniť dobrou odolnosťou kremeňa voči zvetrávaniu a spevnením jednotlivých zŕn kalcitovým cementom. Mladšie piesky naopak obsahujú pomerne vysoké objemové percento úlomkov hornín a minerálov iných ako kremeň, nakoľko neubehol dostatočne dlhý čas na ich rozloženie. Čím sú piesky, prípadne pieskovce staršie, tým viac ich textúrne znaky vypovedajú o klimatických podmienkach a spôsobe transportu.
NGC 48
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Piesok
Použitie a význam
Piesky sú dôležitá surovina pre chemický, sklársky a stavebný priemysel, ako aj zdroj akumulácie niektorých minerálov (aj drahokamov) a prírodný rezervoár ropy, zemného plynu a vody.
Veľká časť pieskov sa priemyselne používa ako zložka betónu v stavebníctve, alebo ako prirodzený filter pri úprave vody. Druhá veľká oblasť použitia (hlavne piesky s vysokým obsahom oxidu kremičitého) je v sklárskom priemysle ako základná surovina na výrobu skla, prípadne v tehliarskom priemysle ako prísada na výrobu tehál.
Piesok je taktiež zdrojom na výrobu čistého kremíka, používaného pre potreby elektrotechniky a výpočtovej techniky. Ostatné využitie piesku má dekoračný charakter (úprava golfových ihrísk, záhrad), rekreačný (ako podkladový materiál na výrobu plážových ihrísk, pieskovisk) aj umelecký charakter (stavba pieskových sôch a hradov z piesku).
Astyanax (rozlišovacia stránka)
Astyanax môže byť:
Štrasburg-8
Štrasburg-8 je francúzsky kantón v obvode Strasbourg-Ville v departemente Bas-Rhin v regióne Alsasko. Tvorí ho časť mesta Štrasburg (väčšina štvrte Neudorf).
NGC 5877
NGC 5877 je trojhviezda v súhvezdí Váhy, ktorú objavil Julius Schmidt 24. mája 1867.
Spělkov
Spělkov je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 47 obyvateľov, z toho 25 mužov a 22 žien, pričom priemerný vek v obci bol 47,1 roka (muži 43,3 roka, ženy 51,4 roka).
Le Pont-de-Planches
Le Pont-de-Planches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ekonomická teória
Ekonomická teória alebo hospodárska teória môže byť:
Konjunktný systém
Konjunktný systém je systém, ktorého stavebné prvky sa súbežne so svojou relatívnou autonómiou vzájomne prelínajú. Typickými konjunktnými systémami sú spoločenské systémy, ktorých základným stavebným prvkom je človek, vystupujúci v mnohých roliach (napr. ako člen rodiny, člen záujmového zoskupenia, člen politickej strany, občan štátu, člen pracovného kolektívu, člen náboženskej komunity atď.).
Krtovité
Krtovité je čeľaď hmyzožravcov.
Ich najznámejším zástupcom je krt obyčajný, žijúci aj na Slovensku.
Krty žijú v podzemných chodbách, živia sa bezstavovcami, ktorých vyhľadávajú pomocou sluchu a čuchu.
Moďoroš
Moďoroš je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Esztergom.
Má rozlohu 733 ha a žije tu 845 obyvateľov (2007).
Teória sociálnych kategórií
Teória sociálnych kategórií je teória vychádzajúca z predpokladu, že pôsobenie masových médií je determinované sociálnokategoriálnymi prvkami. Bez ohľadu na heterogenitu panujúcu v moderných spoločnostiach sa podľa týchto názorov jednotlivci alebo určité podskupiny vyznačujúce sa rovnakým alebo podobným správaním vo vzťahu k médiám, pričom tieto podskupiny sú definované určitými sociálnymi kategoriami, ako je napríklad vek, pohlavie, príslušnosť k spoločenskej vrstve a pod.
Teória sociálnych kategórií je teória rozpracovaná celkom v duchu E. Durkheima, ktorý poukazoval na význam deľby práce pre spoločnosť a zdôrazňoval, že v spoločnosti založenej na deľbe prácesa vytvárajú subkultúry identifikovateľné podľa sociálnych kategórií, ktoré rozvíjajú svoje vlastné modely správania a vlastnej normy. Myšlienka, že identické mediálne obsahy sa odlišne vnímajú podľa sociálnokategoriálneho postavenia rôznych recipientov, tvorí základ prvých rozsiahlych výskumov pôsobenia masových médií, tzv. Payn-Fund-Studies.
Chránený strom
Chránený strom (ChS) je kategória chránených prírodných objektov. Za chránené stromy sa vyhlasujú kultúrne, vedecky, ekologicky, krajinotvorne alebo esteticky mimoriadne významné stromy, alebo ich skupiny, vrátane stromoradí. Za chránené stromy možno vyhlásiť aj stromy rastúce na lesnom pôdnom fonde. Lesy Slovenskej republiky majú vo svojej správe celkovo 133 chránených stromov.
Pozri aj
thumb|chránený strom
Alice (Texas)
Alice je americké mesto a sídlo okresu Jim Wells County v južnom Texase. Ako mnoho iných texaských miest, jeho vznik súvisí so železnicou. V roku 1880 mala viesť železnica cez mesto Collins, nachádzajúce sa tri míle od Alice. Miestni obyvatelia však odmietli predať pozemky na výstavbu, preto trasa železnice bola posunutá tri míle na západ a okolo železničnej zastávky vzniklo mesto, ktoré vo význame i počte obyvateľstva predbehlo Collins a stalo sa sídlom okresu.
Hospodárstvo mesta je založené na ťažobnom priemysle. V meste sa nachádza vysoká škola a dve golfové ihriská.
NGC 5878
NGC 5878 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. apríla 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
NGC 49
NGC 49 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 7. septembra 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Štrasburg-9
Štrasburg-9 je francúzsky kantón v obvode Strasbourg-Ville v departemente Bas-Rhin v regióne Alsasko. Tvorí ho časť mesta Štrasburg (štvrte Koenigshoffen, Montagne Verte a Elsau).
Joaquín Sabina
Joaquín Ramón Martínez Sabina (* 12. február 1949, Úbeda, Španielsko) je španielsky spevák, textár a básnik, široko známy v španielsky hovoriacich krajinách.
Vydal 21 albumov, z nich 3 kompilácie v spolupráci s rôznymi umelcami, spoločne naspievané alebo v inej spolupráci. Taktiež komponoval pre rôznych umelcov, ako napríklad Ana Belén alebo Miguel Ríos. Ako spisovateľ vydal deväť kníh s kompiláciami textov piesní publikovaných v týždenníku Interviú (Interview).
V roku 2001 utrpel ľahkú mozgovú príhodu ohrozujúcu jeho život, ale uzdravil sa za niekoľko týždňov bez fyzických následkov. Táto udalosť ovplyvnila jeho uvažovanie, uvrhla ho do depresie a spôsobila štvorročnú koncertnú pauzu. Po víťazstve nad depresiou publikoval svoj osemnásty album, Alivio de luto (2005).
NGC 50
NGC 50 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil taliansky astronóm Gaspare Stanislao Ferrari v roku 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Promócia
náhľad|Promócia v [[Praha|Prahe]] Promócia je slávnostný akademický akt, pri ktorom sa kandidátovi udeľuje vedecká hodnosť, titul či diplom.
Promótor
Promótor je osoba, ktorá zodpovedá za vykonanie priebeh celých promócií. Je to určená alebo zvolená osoba príslušnou vysokou školou.
Charakter a miesto konania
Udalosť má verejný charakter. To znamená, že je prístupná širokej verejnosti. Tou sa hlavne myslia príbuzní a blízki promovaného absolventa, avšak nie je vylúčená ani prítomnosť verejnosti, ktorá nie je v žiadnom vzťahu s účastníkmi promócie. Odovzdávanie získaných vysokoškolských titulov prebieha vo vhodných spoločenských priestoroch. Obvykle v aule, to však nemusí byť pravidlom. Priestory auly môžu byť nahradené aj priestormi inej vysokej školy, inštitúcie alebo môžu byť nahradené s priestormi divadla, kina, katedrály a iných vhodných priestorov (zvyčajne napr. vzhľadom na počet poslucháčov, alebo predpokladaný počet zúčastnených a pod.).
Chastel-sur-Murat
Chastel-sur-Murat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rovina súmernosti
Rovina súmernosti je v kryštalografii myslená rovina prechádzajúca stredom kryštálu v smere rovnobežnom s jeho plochami (skutočnými aj možnými), ktorá ho rozdeľuje na zrkadlovo zhodné polovice (značka „m“ z angl. mirror = zrkadlo). Tvary 7 kryštalografických sústav môžu byť súmerné podľa 0 - 7 rovín súmernosti, resp. v kubickej ich môže byť až 9.
Chastel-sur-Murat
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Madison Square
right|thumb|Madison Square
Madison Square je námestie v New Yorku na Manhattane, ktoré je vytvorené prepojením Piatej Avenue a Broadway. Pomenované je po Jamesovi Madisonovi, čo bol štvrtý prezident Spojených štátov a hlavný autor ústavy Spojených štátov.
Štrasburg-10
Štrasburg-10 je francúzsky kantón v obvode Strasbourg-Ville v departemente Bas-Rhin v regióne Alsasko. Tvorí ho časť mesta Štrasburg (štvrte Neuhof a Port du Rhin).
Malý Lapáš
Malý Lapáš je obec na Slovensku v okrese Nitra. V rokoch 1960-1990 tvoril Malý Lapáš spoločne s Veľkým Lapášom obec Lapáš, v roku 1990 sa Malý Lapáš po úspešnom referende osamostatnil.
Poloha
Malý Lapáš leží východne od Nitry. Celková rozloha obce je 322 ha, nadmorská výška v strede obce je 170 metrov. Chotár sa rozprestiera v rozpätí 155 - 246 metrov.
Dejiny
Obec vznikla delením rodového zemianskeho majetku na území Veľkého Lapáša asi v 15. storočí. Prvá písomná zmienka o Malom Lapáši je z roku 1474 pod názvom KysLapas. Malý Lapáš sa vyvíjal ako zemianska obec s poľnohospodárskym charakterom, ktorá nepodliehala zdaneniu.
V roku 1630 sa na území spomína osada Egeri (Jáger), ktorej názov svedčí o tom, že tu bola horáreň. Patrila rodu Pohranických zo susedných Pohraníc. V druhej polovici 18. storočia dal gróf Jánoky v osade Jáger postaviť svoj reprezentačný kaštieľ v barokovo-klasicistickom štýle. Neskôr osada celkom spustla. V roku 1958 bola samota Pustý Jáger pričlenená k obci Malý Lapáš. Do dnešných čias sa zachovali zvyšky kaštieľa Janókyovcov, pseudorománsko-gotická kaplnka z konca 19. storočia, veľká vinohradnícka pivnica a ovocný sad, ktoré patria do súkromného vlastníctva.
Obyvateľstvo
Obyvateľstvo obce je prevažne slovenskej národnosti a rímskokatolíckeho vierovyznania. V posledných rokoch zažíva obec vysoký rast obyvateľstva. Zatiaľ čo v sčítaní obyvateľstva v roku 2001 mala obec 365 obyvateľov, ku koncu roka 2014 ich bolo už 714. Dôvodom rastu obyvateľstva je veľká individuálna bytová výstavba a priaznivé podmienky bývania vzhľadom na polohu k mestu Nitra.
Vouthon-Bas
Vouthon-Bas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Strachujov
Strachujov je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 141 obyvateľov, z toho 73 mužov a 68 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 35,6 roka, ženy 45,7 roka).
Alchemilka Sojákova
Alchemilka Sojákova (Alchemilla sojakii ) je endemit Krivánskej Malej Fatry na Slovensku. Patrí do čeľade ružovité a je zriedkavá.
Eric Taino
Eric Taino (* 18. marec 1975, Jersey City, New Jersey, USA) je bývalý filipínsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP vo štvorhre.
Le Tremblois
Le Tremblois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slovenský Bánhedeš
Slovenský Bánhedeš je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Mezőkovácsházskom okrese.
Alchemilka panenská
Alchemilka panenská (Alchemilla virginea ) je endemit Krivánskej Malej Fatry na Slovensku. Patrí do čeľade ružovité a je zriedkavá.
Slovenský Bánhedeš
Má rozlohu 4224 ha a žije tu 1223 obyvateľov (2009).
Thomas Digges
Thomas Digges (* 1546 – † 24. august 1595) bol anglický matematik a astronóm, syn Leonarda Diggesa, vynálezca teodolitu a známy popularizátor vedy.V roku 1576 upravil Kopernikovský systém odstránením vonkajšej sféry hviezd a nahradením hviezdami vypĺňajúcimi neohraničený vesmír.
náhľad|Ilustrácia Kopernikovského vesmíru z knihy Thomas Diggesa
NGC 5879
NGC 5879 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 5. mája 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,4.
Frobeniova veta
Frobeniova veta môže byť tvrdenie týkajúce sa:
NGC 51
NGC 51 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 7. septembra 1885.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Emmen (Švajčiarsko)
Emmen je švajčiarske mesto, ktoré sa nachádza v strednom Švajčiarsku v kantóne Luzern. Emmen je predmestím Luzernu.
Obyvateľstvo
Emmen je druhým najväčším mestom kantónu Luzern. Najväčší prírastok obyvateľstva zaznamenal po druhej svetovej vojne.
Tekutina
Tekutina alebo tekutá látka je spoločný názov pre kvapaliny a plyny (resp. aj pre plazmu). Spoločnou vlastnosťou tekutín je tekutosť, čiže neschopnosť udržať svoj stály tvar vďaka možnému vzájomnému pohybu častíc.
Tekutiny sa delia podľa toho, či spĺňajú Newtonov zákon viskozity, ktorý hovorí, že odpor spôsobený vnútorným trením v tekutine je priamo úmerný rýchlosti toku. Štúdiom vlastností tekutín sa zaoberá reológia.
Hranica medzi tekutinou a pevnou látkou nie je z hľadiska ich tekutosti až tak zreteľná. Príkladom je experiment Queensland University súvislo prebiehajúci od roku 1927 - pitch drop experiment. Jedná sa o kvapkanie bitúmenovej živice(asfalt), jedna kvapka sa oddelí za 8-13 rokov.
Mercedes-Benz 500E
thumb|right|Interiér modelu 500 E Mercedes-Benz 500E je vysokovýkonná verzia modelu W124, ktorú v rokoch 1990 až 1994 (modelové roky 1991 až 1994) predávala nemecká automobilka Mercedes-Benz. Model 500E bol vytvorený v úzkej spolupráci s automobilkou Porsche; každé 500E bolo skladané ručne v Porsche, pričom počas výroby bolo prepravované tam a spať medzi závodmi Mercedesu a Porsche - výroba jedného modelu trvala 18 dní. Navrhnutý bol medzi rokmi 1989 a 1991.
Granitoid
Granitoid, granitoidná alebo granitická hornina je súborné označenie pre kyslé vyvreté horniny od alkalických granitov cez granodiorit po tonality. Tieto horniny sa v prírode bežne prestupujú a sú si natoľko podobné, že bez mikroskopickej analýzy ich prakticky nemožno rozlíšiť. Granitoidy majú najčastejšie felzický charakter.
Barton Swing Aqueduct
Barton Swing Aqueduct je priehradový otočný akvadukt premosťujúci Manchester Ship Canal pri predmestí Manchesteru Barton upon Irwell. Je prvým a jediným otočným akvaduktom na svete.
Granitoid
Termín granitoid zaviedol v roku 1925 ruský geológ Fiodor Levinson-Lessing. V praxi sa často používa termín granit (žula) nesprávne v širšom zmysle pre pomenovanie všetkých granitoidných hornín.
Mercedes-Benz 500E
Špecifikácie
Model 500 E poháňal atmosférický vidlicový osemvalcový motor s objemom 5,0 litra, pochádzajúci z modelu 500 SL (R129). Brzdové komponenty zdieľal takisto s modelom SL 500: predné 300 mm brzdové kotúče so 4-piestovými brzdovými strmeňmi. Od roku 1993 boli použité brzdové kotúče s priemerom 320 mm z modelu 600 SL. Zadné brzdy boli vždy z modelu SL 500. Model 500 E mal iba ľavostranné riadenie a štyri kožené sedadlá Recaro (predné vyhrievané).
Barton Swing Aqueduct
Dnešný most bol postavený na mieste staršieho oblúkového akvaduktu, ktorý tu stál v rokoch 1761 – 1893. Bol súčasťou plavebného kanálu Bridgewater Canal, ktorý slúžil na prepavu uhlia z baní vo Worsley do Manchesteru. Dnes Bridgewater Canal slúži len pre menšie lode. Na konci 19. storočia bol v Manchesteri vybudovaný vnútrozemský prístav spojený s Írskym morom kanálom Manchester Ship Canal, ktorý bol vybudovaný v rokoch 1887 – 1893 a približne opisuje pôvodnú trasu rieky Irwell. Kvôli jeho výstavbe musel byť pôvodný akvadukt zničený a na jeho mieste postavený nový. Nový advadukt bol navrhnutý Edwardom Leaderom Williamsom, ktorý bol hlavným inžinierom samotného kanálu a jeho výstavba prebiehala medzi rokmi 1890 – 1893.
Granitoid
Minerálne zloženie
V QAPF diagrame tvoria tieto horniny pás v oblasti medzi 20 až 60 percentným zastúpením kremeňa. Z petrochemického hľadiska je obsah SiO2 vyšší než 65 %. Kremeň je ich podstatnou zložkou a výrazne sa podieľa na ich svetlom sfarbení. Ďalšími podstatnými minerálmi sú okrem kremeňa, živce, biotit, menej muskovit, zriedkavo tiež amfibol alebo rombické pyroxény. V prípade že granitoidná hornina obsahuje pyroxény môže byť označená ako charnokit. V žulách prevláda draselný živec nad plagioklasmi. V granodioritoch a tonalitoch plagioklas. Niekedy sú pri ich pomenovaní zahrnuté v názve niektoré minerály, napr. biotitický granitoid.
Mercedes-Benz 500E
Špecifikácie
Nazývaný tlačou ako "vlk v ovčom rúchu", jeho výkonostné testy priniesli tieto výsledky: zrýchlenie z 0 na 100 km/h za 5,5 až 6 sekúnd, štvrťmíle prekonal za 14,1 sekundy s konečnou rýchlosťou 163 km/h a maximálna rýchlosť na hodnote 260 km/h (elektronicky obmedzená). Jeho spotreba v meste je 16,8 l/100 km a na diaľnici 13,8 l/100 km.
Nagytőke
Nagytőke je obec v Maďarsku v Čongrádskej župe v Szentesskom okrese.
Má rozlohu 5468 ha a žije tu 475 obyvateľov (2007).
Granitoid
Minerálne zloženie
Podľa oxidačného stavu sú rozoznávané dva typy granitoidov:
Fyzikálne vlastnosti
Ich objemová váha, ktorá má význam pri posudzovaní možného zaťaženia základov budov, ktoré by na nich mohli byť postavené, sa pohybuje v rozmedzí od 600 do 2 600 kp/cm2.
Vznik
Vznikajú kryštalizáciou magmy v hlbších častiach kontinentálnej zemskej kôry. Otázka vzniku týchto hornín však nie je jednoznačne vyriešená. Medzi možné spôsoby vzniku, ktoré sa pravdepodobne môžu aj kombinovať je považovaná granitizácia, proces, pri ktorom sú východzie horniny vystavené vysokým tlakom a teplotám, kedy môže dôjsť k metamorfóze až ultrametamorfóze, prípadne za dostatku fluíd i k metasomtóze. Iné teórie prepokladajú, že granitoidná magma môže byť derivovaná z bázickejších spodnokôrových alebo vrchnoplášťových tavenín parciálnou alebo frakčnou kryštalizáciou.
Všeobecne sa uvažuje o 4 základných spôsoboch vzniku granitoidov:
Výlevnými ekvivalentami granitoidov je rad hornín od ryolitu po dacit.
Výskyt
náhľad|Permské granity gemerika z oblasti Súľovej, 2 eur minca ako mierka. Granity z tejto oblasti tvoria špecializovaný (zrudnený) S-typ granitov s vysokým obsahom vzácnych prvkov a [[greizenmi vo svojej vrchnej časti.]] Granitoidy tvoria takmer 95 % všetkých intruzívnych hornín kontinentálnej kôry. Často budujú rozsiahle komplexy.
Skupina granitoidných hornín sa významne podieľa na zložení kryštalinika Západných Karpát. Vyskytujú sa prakticky vo všetkých jadrových pohoriach, veporskom a gemerskom pásme. Vo veporiku tvoria Veporský granitoidný plutón. V Západných Karpatoch sú rozoznávané hercýnske a alpínske granitoidy. Hercýnske granitoidy tvoria tieto typy :
Ložiská viazané na granitoidné horniny
Na ložiská granitoidných hornín sú viazané viaceré ekonomicky významné ložiská. V hlbších úrovniach kôry, väčšinou vo vrchnej časti intrúzií to môžu byť vzácnoprvkové albitity, pegmatity a greiseny. Subvulkanickú úroveň dosahujú porfýrové ložiská. Na kontakte granitoidných intrúzií s karbonátmi vznikajú procesom metasomatózy horniny označované ako skarny, ktoré môžu byť potenciálne významné ložiská železa, ale i medi, zlata či iných prvkov. Okrem toho magmatická a postmagmatická aktivita spôsobuje vznik rôznych ďalších hydrotermálnych mineralizácií.
Milešovka
Milešovka  je najvyšší vrch v Českom stredohorí. Meno získala podľa neďalekého Milešova a je miestom s najdrsnejším počasím v Česku. Z vrcholu, na ktorom je okrem rozhľadne i meteorologická stanica, je ďaleký kruhový rozhľad. Vrch patrí do národnej prírodnej rezervácie s rozlohou 51,3 ha, ktorá bola vyhlásená v roku 1951.
Turistika
Milešovka patrí k ľahšie prístupným vrchom s vynikajúcim výhľadom. Turistické chodníky na vrchol vedú z Velemína, Bílky, Černčic a Milešova. Na vrchole je cez sviatky a v turistickej sezóne dostupné občerstvenie a k dispozícií je i návšteva rozhľadne s odborným výkladom a informáciami o histórii meteorologického observatória.
Tlaková níž (singel)
„Tlaková níž“ je prvý singel z rovnomenného, v poradí druhého albumu speváka Mira Jaroša. V roku 2007 sa stal v 52. týždni desiatou najhranejšou skladbou v slovenskom éteri.
Vznik
Pesnička „Tlaková níž“ vznikla v Prešove, v štúdiu Perina niekedy v marci 2007. Vznik piesne sprevádzal dážď a keď si Randy (Vlado Gnepa – producent) na klavíri hral nejaké tóny, Mira spontánne napadla melódia, ktorú najprv naspieval v angličtine („Free to love“). Slovenský text neskôr napísal Jozef Husovský.
Pesničku objavilo Fun radio, hudobnú dramaturgiu zaujala natoľko, že ju začali hrávať niekoľkokrát denne. Pesnička prešla call outami a stala sa jednou z najžiadanejších. Neskôr ju začali hrávať aj iné slovenské rádia. Niektoré volili hrať skôr remix nahrávky (Groove and simple), nakoľko sa im rádiová verzia zdala príliš pomalá. V decembri 2007 sa dostala na desiatu priečku najhranejších slovenských pesničiek v slovenskom éteri. Pre Mira to bol prvý ozajstný hit. Vďaka úspechu nahrávky sa Miro vrátil na scénu a dostal ponuku nahrať celý album u vydavateľstva EMI.
Videoklip
Obrazové spracovanie natočili Imagine vision a predstavuje Mira s kapelou ako hrajú v starom opustenom sklade. Spieva príbeh tlakovej níže a na obrazovke sa striedajú príbehy bežných ľudí (žiarlivosť, hádka, rozchod...) Natáčalo sa v opustenej, páchnucej, chladnej hydinárni plnej zrna. Videoklip po uvedení rotoval na hudobných staniciach, aj na českom Óčku.
Očianka stopkatá
Očianka stopkatá (Euphrasia stipitata ) je endemit Krivánskej Malej Fatry na Slovensku. Patrí do čeľade krtičníkovité (Scrophulariaceae), je to ohrozený a zriedkavý druh.
Chaudes-Aigues (obec)
Chaudes-Aigues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Charly-sur-Marne (kantón)
Charly-sur-Marne je francúzsky kantón v obvode Château-Thierry v departemente Aisne v regióne Pikardia. Tvorí ho 19 obcí.
Mužská štvorhra na SAP Open 2009
Mužská štvohra na SAP Open 2009 sa hrala ako súčasť SAP Open 2009 od 9. do 15. februára 2009. Titul získali Nemec Tommy Haas a Čech Radek Štěpánek, ktorí vo finále porazili indicko-fínsky pár Rohan Bopanna, Jarkko Nieminen 6-2 6-3. Pre Štěpánka to bol 13. a pre Haasa prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Zoznam inváznych druhov na Slovensku
Toto je zoznam inváznych druhov na Slovensku a spôsoby ich odstraňovania.
NGC 5880
NGC 5880 je galaxia v súhvezdí Váhy, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Zoznam inváznych druhov na Slovensku
Živočíchy
** Pri odchyte, usmrtení a nakladaní s jedincami, vrátane ich využitia ako krmivo, je potrebné postupovať v súlade so zákonom č. 139/2002 Z.z. o rybárstve v znení neskorších predpisov a jeho vykonávacím predpisom a dodržiavať ustanovenie § 7a ods. 7 zákona; pri rybách sa povinnosť odstraňovania vzťahuje iba na náhodne ulovené jedince.
NGC 5880
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Zoznam inváznych druhov na Slovensku
Živočíchy
*** Odchytené živé jedince sa odovzdajú organizácii ochrany prírody.
**** Pri odchyte, usmrtení a nakladaní s jedincami je potrebné postupovať v súlade so zákonom 274/2009 Z.z. o poľovníctve v znení neskorších predpisov a jeho vykonávacím predpisom.“.
Dreviny
* Jedince samčieho pohlavia (nevytvárajúce plody) možno ponechať v zastavanom území obce.
Condé-en-Brie (kantón)
Condé-en-Brie je francúzsky kantón v obvode Château-Thierry v departemente Aisne v regióne Pikardia. Tvorí ho 27 obcí.
Malý Cetín
Malý Cetín je obec na Slovensku v okrese Nitra.
Obec leží na Z okraji Žitavskej sprašovej pahorkatiny na ľavostrannej nive a terase Nitry, 10 km JV od Nitry. Prvá písomná zmienka o obci je z r. 1113, kedy bola majetkom zoborského kláštora. Od 15 stor. bola vo vlastníctve Ostrihomského arcibiskupstva. Na majetku hospodárila až do 19. stor. cirk. šľachta, predialisti. V 16. stor. bola časť pôdy v podnájme zemanov z Veľkého Cetína. V r. 1554 obec napadli Turci. Počas jozefínskeho sčítania v r. 1784 - 1787 žilo v obci 217 obyvateľov, z toho 43 šľachticov. Cholera si v r. 1831 vyžiadala 35 a v r. 1849 18 mŕtvych. Obyvatelia obce sa venovali poľnohospodárstvu a zúčastnili sa štrajkov v r. 1928 a 1929. JRD bolo založené v r. 1951
Stránecká Zhoř
Stránecká Zhoř je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 615 obyvateľov, z toho 305 mužov a 310 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,4 roka (muži 37,6 roka, ženy 39,3 roka).
Estakáda Hričovský kanál
Estakáda Hričovský kanál je estakáda na diaľnici D1. So svojou dĺžkou je najdlhším mostom na území Slovenska.
Išlo o jeden z rozhodujúcich stavebných objektov v rámci výstavby II. úseku diaľnice D1 Sverepec - Vrtižer, ktorý vytvoril obchvat Považskej Bystrice a skompletizoval tak súvislý diaľničný ťah medzi Bratislavou a Žilinou. Zhotoviteľom úseku boli v rokoch 2007 – 2010 firmy Váhostav SK, Strabag a Bogl&Krysl. Účelom mostu bolo bezpečne previesť diaľnicu D1 cez inundačné územie rieky Váh a Hričovského kanála bez ovplyvnenia výšky povodňového stavu.
Most sa riešil ako dva súbežné diaľničné objekty s troma dilatačnými celkami. Prvý sa navrhol ako spojitá spriahnutá oceľovo-železobetónová nosná konštrukcia s 25 poľami. Druhý dilatačný celok sa riešil z tyčových predpätých prefabrikátov dlhých a, ktoré sú spriahnuté so železobetónovou doskou a vytvárajú spojitú konštrukciu s 21 poľami. Tretí bol vybudovaný letmou betonážou.
NGC 52
NGC 52 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. septembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Naszály
Naszály je obec v Maďarsku v Komárňansko-ostrihomskej župe v obvode Tata.
Má rozlohu 3 023 ha a žije tu obyvateľov.
Tat Ali (sopka)
Tat Ali je dominantný vulkán pohoria Tat Ali, ktoré sa nachádza východne od jazera Afrera v Etiópii.Štítový vulkán holocénneho veku je tvorený rôznorodými horninami, prevažne však bazaltami a pórovitými sklami (tzv. pantelleritmi). Sopku pretína severozápadno-juhovýchodný zlomový systém, ktorý je pôvodcom posledných erupcií. Najmladšie lávové prúdy sa nachádzajú na vrchole sopky, taktiež je tam prítomná aj fumarolická aktivita.
Fère-en-Tardenois (kantón)
Fère-en-Tardenois je francúzsky kantón v obvode Château-Thierry v departemente Aisne v regióne Pikardia. Tvorí ho 23 obcí.
NGC 53
NGC 53 je galaxia v súhvezdí Tukan, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 15. septembra 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
NGC 5881
NGC 5881 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1789.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Konkrétny systém
Konkrétny systém je systém, ktorého aspoň dva prvky majú fyzickú podstatu, pričom existencia a vlastnosti prvkov a väzieb medzi nimi sa určujú na základe experimentálnych a empirických postupov.
NGC 54
NGC 54 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil nemecký astronóm Ernst Wilhelm Leberecht Tempel v roku 1886.
Giovanni Demisiani
Giovanni Demisiani (grécky: Ἰωάννης Δημησιάνος; † 1614) bol grécky teológ, chemik a matematik, člen Accademie dei Lincei, pochádzajúci zo Zakynthosu.