cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Veľké Borové
náhľad|Ženy z obce spievajú na folklórnom festivale amatérskych hudobníkov Letokruhy náhľad|Drevené plastiky, diela ľudového rezbára Jozefa Smutniaka z Jóbovej ráztoky pri Veľkom Borovom náhľad|Liptovské zrubové chalupy so šindľovou strechou náhľad|Kostol Povýšenia sv. Kríža náhľad|Leto vo Veľkom Borovom, pohľad na svahy krasovej plošiny [[Svorad (plošina)|Svorad, v pozadí Prosečné (1 372 m n. m.)]] náhľad|Lúky na krasovej plošine Svorad náhľad|Zima vo Veľkom Borovom náhľad|Zvonica s vyhliadkovou plošinou pri hornom penzióne. Je to zároveň esteticky poňatá trafostanica. náhľad|Osada Jóbova Ráztoka náhľad|[[Prosiecka dolina]] náhľad|[[Kvačianska dolina, Oblazy, horný mlyn]]
Veľké Borové je malá horská obec na severnom Slovensku v okrese Liptovský Mikuláš.
Polohopis
Obec leží na okraji Chočských vrchov, v bezprostrednom okolí sa nachádza Kvačianska a Prosiecka dolina – krasové doliny s vápnomilnou vegetáciou, vodopádmi, ponormi a vyvieračkami. V Kvačianskej doline (lokalita Oblazy) sú dva drevené vodné mlyny a píla. Nad obcou sa rozprestiera lúčnatá krasová plošina Svorad, neďaleko Západné Tatry (Roháče). So susednými goralskými obcami Malé Borové a Huty tvorí svojrázny mikroregión, zdieľajúci spoločnú históriu.
Prírodné pomery
Obec leží na rozhraní Skorušinských vrchov, Chočských vrchov, Oravskej vrchoviny a Zubereckej brázdy, na pomedzí Liptova (okres Liptovský Mikuláš) a Oravy (okres Dolný Kubín); horný koniec – „na chotári“ sa nachádza priamo v sedle, tvoriacom hranicu regiónov. Nadmorská výška v strede obce je, v celom katastrálnom území  (dolina Borovianky pred sútokom s Ráztockým potokom) až  (vrchol Prosečného).
Obcou preteká potok Borovianka, ústiaci tiesňavovitým úsekom s ponorom a vodopádmi do Kvačianskej doliny. Tesne pred sútokom s Kvačiankou na Oblazoch ešte zľava priberá Ráztocký potok, tečúci z osady Jóbova Ráztoka, vytvárajúci úzku roklinu s 8-metrovým Ráztockým vodopádom v závere. Na JZ sa nad obcou rozprestiera rozsiahla lúčnatá krasová plošina Svorad, nesúca názov podľa benediktínskeho pustovníka sv. Andreja-Svorada, žijúceho na prelome 10. a 11. storočia, ktorý na Liptove podľa legiend pôsobil. Na lúkach Svoradu pramení potok Prosiečanka, pred vstupom do Prosieckej doliny sa nachádza jej mohutný závrtovitý ponor.
Dejiny
Obec založená pravdepodobne v 16. storočí goralskými osadníkmi z hornej Oravy. Prvá písomná zmienka z roku 1646 (podľa údajov ŠÚ SR, Kropilák uvádza 1696 ). Patrila zemianskej rodine Jóbovcov (Joobovcov) z Prosieka. Pôvodná osada (Borovo/Borove/Borowe) sa po roku 1786 rozčlenila na Malé Borové a Veľké Borové. Po roku 1808 bola k obci pričlenená osada Jóbovská Roztoka (Jóbova Ráztoka).
Obyvatelia sa živili prevažne chovom oviec, drobným poľnohospodárstvom a neskôr od prvej polovice 18. storočia aj podomovým sklárstvom. Sklárske huty vznikli na mieste susednej goralskej obce Huty, kde prebiehala aj ťažba kremeňa. Vyrábalo sa tu hlavne tabuľové sklo, ktoré si sklári ukladali na chrbát do krošne, s ktorou putovali po blízkom aj vzdialenejšom okolí a ponúkali svoje služby. Sklárska výroba pretrvala približne 60 rokov, až do vyčerpania nálezísk kremeňa začiatkom 19. storočia.
9. mája 1895 v blízkosti obce dopadol meteorit, kamenný chondrit typu L5 s hmotnosťou približne 6,1 kg. Pre múzejné a výskumné potreby bol neskôr rozrezaný na viacero fragmentov, z ktorých najväčší s hmotnosťou približne 5,5 kg je uložený v Maďarskom prírodovednom múzeu v Budapešti, ktorému ho v roku 1895 daroval Ľudovít Kürthy, hlavný župan Liptovskej župy. Menšie fragmenty sú v múzeu v Chicagu (194 g), Londýne (53 g) a na ďalších miestach.
Za prvej Česko-slovenskej republiky boli v obci rozvinuté remeslá, obyvatelia chodili po celom Česko-Slovensku a okolitých štátoch ako sklári, riečičiari (řiečica – drevené sito s veľkými okami na osievanie obilia a iných sypkých materiálov) a sitári.
Staršie názvy obce: Borovo (1669), Borove (1773), Borowe (1786), Nagy-Borove, Welké Borowé (1808), Nagyborove (1863), Veľké Borové (1920).
Súčasnosť
Obec trpí posledné desaťročia úbytkom a starnutím obyvateľstva, čiastočne zapríčineným odľahlou polohou a komplikovanou dostupnosťou pracovných príležitostí. Veľa z pôvodne trvalo obývaných domov je dnes preto využívaných na rekreačné účely, prevažne ako súkromné chalupy.
Jóbova Ráztoka
Pôvodne samostatná osada v doline Ráztockého potoka, 1,3 km severovýchodne od centra obce, je doložená v 18. storočí. K obci bola pričlenená po roku 1808. Tvorí ju len niekoľko domov, v roku 1828 je doložený len jeden dom a 6 obyvateľov. Po roku 1989 pribudlo niekoľko chát a apartmánových domov.
Staršie názvy: Rosztoka D[omini] Job (1773), Rosztoka, Rasztoka, Jób-Rosztoka (1786, 1808), Jóbowská Rostoka, Jóbovská Roztoka, Joobova Ráztoka. Časť zdrojov uvádza súčasný názvov ako Jóbova ráztoka (s malým „r“).
Obyvateľstvo
Údaje zo sčítaní:
Podrobné údaje zo sčítania z roku 1910:
Zaujímavosti
V osade Jóbova Ráztoka do nedávna žil a tvoril miestny ľudový rezbár Jozef Smutniak (* 1923† 2013). Jeho rezbárske dielo bolo presťahované do Liptovského Hrádku, kde je vystavené v priestoroch A-projektu na Moyzesovej ulici č. 194. Galériu spravuje A-projekt n.o. a Spolok rezbárov, prístup je možný po telefonickom dohovore.
Na úpätí vrchu Súšava nad obcou vo výške 953 m n. m. rastie borovica, ktorá v roku 2004 zvíťazila v celoslovenskej ankete Strom roka (odhadovaný vek je 250 až 350 rokov, obvod vo výške 130 cm dosahuje 460 cm).
Turistika
V bezprostrednom okolí obce možnosti pre dlhé prechádzky v prírode, pešiu turistiku rôznej náročnosti, cykloturistiku, bežecké lyžovanie. Strediská pre zjazdové lyžovanie v okolí blízkej obce Zuberec.
Značené turistické trasy v okolí obce:
Doprava
Až do vybudovania horského priechodu Huty na ceste II/584 v rokoch 19821986 boli horské obce Veľké Borové, Malé Borové a Huty z okresného mesta Liptovský Mikuláš dostupné len po náročnej úzkej vozovej ceste so strmými skalnatými úsekmi, vedúcej Kvačianskou dolinou.
V súčasnosti je Veľké Borové koncovou obcou na ceste III. triedy III/2347 z Hút (križovatka s cestou II/584). Prístup je možný:
Ohnište
Ohnište je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody NAPANT.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Liptovský Ján, Liptovský Hrádok v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1973 na rozlohe 852,2600 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: CHÚ je zriadené na ochranu zaujímavých geomorfologických výtvorov, krasového systému, prirodzených lesných porastov pralesovitého charakteru, vedecky významných rastlinných a živočíšnych druhov a ich spoločenstiev na dolomitoch a dolomitických vápencoch.
Azurit
Azurit je minerál kryštalizujúci v monoklinickej sústave, chemicky zásaditý uhličitan meďnatý - Cu3(CO3)2(OH)2.
Charakteristika
Vytvára tabuľkovité alebo krátke prizmatické kryštáliky, ktoré môžu byť zdvojčatené. Tento minerál sa však vyskytuje aj v podobe celistvej, hľuzovitej a zemitej, vytvára náteky na stenách banských štôlní aj na kameňoch vo vode vytekajúcej zo starých háld. Zvyčajne máva azúrovomodrú farbu a bledomodrý vryp. Najčastejšie býva nepriehľadný, zriedka polopriehľadný. Má sklený lesk.
Vznik
Vzniká v oxidačných častiach medených ložísk.
Poznávanie
Azurit sa so šumením rozpúšťa v kyseline chlorovodíkovej. Ľahko sa taví a pri zohrievaní černie.
Montfranc
Montfranc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mužská dvojhra na WCT Johannesburg 1976
Mužská dvojhra na WTC Johannesburg 1976 sa hrala ako súčasť WTC Johannesburg 1976 od 6. apríla 1976. Titul získal Novozélanďan Onny Parun, ktorý vo finále porazil Juhoafričana Drysdala 7-6 6-3.
Krušnohorská hornatina
Krušnohorská hornatina je geomorfologická oblasť rozkladajúca sa na pomedzí severozápadných Čech, Saska, Bavorska a Durínska. Na východe v oblasti Šluknovského výbežku nadväzuje na Krkonošskú oblasť Sudet, na juhozápade susedí s Českoleskou oblasťou Šumavskej subprovincie. Na juhovýchode a juhu prechádza do nižšej oblasti Krušnohorskej subprovincie: Podkrušnohorskú oblasť a Karlovarskú vrchovinu.
Severná, severozápadná a západná hranica leží na území Nemecka, no z dôvodu odlišného členenia je zložité jej presné vymedzenie. Na severe a severozápade leží Erzgebirgsvorland (Krušnohorské podhorie) a Vogtland (Fojtsko), ktoré geologicky zapadajú do Krušnohorskej subprovincie, aj keď ich nižšia nadmorská výška nezodpovedá Krušnohorskej hornatine. Nemecké členenie radí Erzgebirgsvorland dokonca už pod severonemeckú nížinu, Vogtland však priraďuje k "Mittelgebirge", teda k Českej vysočine. Nemecký prírodný región Östliche Mittelgebirge pokračuje k hornatine Thüringisch-Fränkisches Mittelgebirge (Durínsko-franské stredohorie) na pomedzí Saska, Durínska a Bavorska. Táto hornatina priamo nadväzuje na Smrčiny a môže byť považovaná za predĺženie Krušnohorskej hornatiny. Zahŕňa najmä Frankenwald (Franský les) a Thüringer Wald (Durínsky les). Najzápadnejšou časťou tohto regiónu je Thüringer Becken mit Randplatten (Durínska panva s okrajovými doskami), ktorú opäť nemožno považovať za súčasť hornatiny. Václav Král už ju ani neradí pod Českú vysočinu, ale pod Stredonemecké hornatiny a kotliny.
Členenie
Krušnohorská hornatina sa delí na nasledujúce celky:
Bitka pri Bratislave
Bitka pri Bratislave, resp. bitky pri Bratislave bolo ozbrojené stretnutie, resp. viacero ozbrojených stretnutí v roku 907, ktoré sa odohralo, resp. odohrali buď pri Bratislave alebo priamo v Bratislave. Pri bitke boli bavorské vojská porazené staromaďarskými kmeňmi. Takmer na 50 rokov zmenila situáciu v oblasti stredného Dunaja a umožnila starým Maďarom uskutočňovať nájazdy do rozsiahlych oblastí strednej, južnej a západnej Európy.
Dátum
Dátum konania bitky resp. bitiek je sporný. P. Dvořák k tomu píše: ''Pokiaľ ide o presné určenie bitky, dodnes nejestvuje jednotný názor. Nezhodujú sa v tom ani základné príručky. Lexikón slovenských dejín píše o troch bitkách, ktoré sa mali odohrať 4.-5. júla a 9. augusta; o troch bitkách v júli a auguste píšu aj Dejiny Slovenska I., Kronika ľudstva udáva ako dátum bitky 5.-6. júl, Kronika Slovenska a Dejiny Slovenska a Slovákov Milana S. Ďuricu 4. júl…, Encyclopaedia Beliana spomína len rok 907.''
L. Veszprémy uvádza: ''Nerovnaké údaje v nekrológiách hovoriace o júnových dňoch, resp. o rozmedzí 28. júna až 5. júla, nasvedčujú, že bitka nebola jednodňová, ale že sa skladala z dlhšie trvajúcich bojov a aj vojská vedené elitami mohli napadnúť Maďari v rozličnom čase ([Pozn. pod čiarou:] Podľa Jonáša Záborského aj Júliusa Botta sa odohrala bitka v auguste…. Podľa  P. Ratkoša 5. júla 907…, Ján Dekan hovorí len o júli…, Dušan Čaplovič o 4. júli…). Uvedené nezrovnalosti mohli viesť k rozličným interpretáciám: časť historikov – opierajúca sa o Aventina – sa domnievala, že bitka sa odohrávala viac dní, a iná časť historikov si pre jej datovanie vybrala posledný deň – 5. júl. V súčasnosti sa všeobecne hovorí o prvom dni bitky 4. júla a predpokladaný termín trvania 4. a 5. júla podopiera aj viacero prameňov.''
T. Ortvay o dátume bitky píše: ''Čo sa týka okamihu bitky, zdroje sa vzájomne líšia v tom, že niektoré udávajú rok 907 a iné rok 908 [nasleduje poznámka pod čiarou]. Na základe kritického porovnania je však úplne nepochybné, že sa táto veľká vojnová udalosť konala 5. alebo 6. júla roku 907.'' Treba dodať, že zápis v Salzburských análoch hovoriaci o 4. júli v Ortvayovej dobe ešte nebol známy.
Boj
Markgróf Luitpold Bavorský vybudoval armádu s cieľom poraziť kočovné staromaďarské kmene. Luitpold bol porazený a sám pri bitke zahynul. Podľa Aventina v dôsledku bitky „väčšina bavorskej šľachty zahynula a ostatný ľud bol v nesčíselnom počte pobitý“.
V nemeckej verzii tejto Aventinovej kroniky je na začiatku uvedené aj meno dvoch staromaďarských vodcov v tejto bitke – Dursak a Bogat. Tieto mená sú spomenuté aj v latinskej verzii, ale je tak urobené asi o stranu pred samotným opisom bitky, takže ich súvis s bitkou nie je v tejto verzii až taký priamočiary.
Možný doklad dôveryhodnosti Aventinovej prezentácie bitky
Údaj u Aventina, že sa východofranský kráľ vydal na cestu 17. júna z Ennsburgu hovorí v prospech správnosti Aventinových údajov, pretože sa zachovala listina zo 17. júna 907 (spísaná v Sankt Floriane), ktorou kráľ Ľudovít IV. daroval pasovskému biskupovi Burchardovi mesto Altötting na žiadosť soľnohradského arcibiskupa Thietmara, grófa Liutpolda a grófa Isangrima a ďalších osôb. Listina je síce falošná, ale dá sa predpokladať, že bola zhotovená na základe pravej predlohy. Zachovala sa v zbierke odpisov z 12. storočia, ktorú, ako sa zdá, Aventinus použil ako zdroj.
Následky
Víťazstvom starých Maďarov pri Bratislave:
Účastníci bitky a úloha Veľkej Moravy v bitke
Strany bitky sú v literatúre prezentované nasledovne :
M. Kučera v roku 2002 prezentuje kombinovaný názor, keď tvrdí, že išlo o bitku Bavorov a Maďarov a veľkomoravské vojská sa jej nezúčastnili, alebo v nej bojovali spolu s Maďarmi. Okrem toho predpokladá, že Braslav sa spojil s Maďarmi, vďaka čomu mohol zostať vládnuť v bratislavskej pevnosti aj po páde Veľkej Moravy.
Alternatívne lokalizácie bitky
Aventinus bitku lokalizoval k dnešnej Bratislave. Najneskôr od objavu Salzburských análov začiatkom 20. storočia aj štandardná literatúra uvádza ako miesto bitky vždy dnešnú Bratislavu alebo jej okolie. Konkrétne v slovenskej historiografii sa Bratislava za nepochybné miesto bitky považuje najneskôr, odkedy toto umiestnenie prezentoval P. J. Šafárik vo svojej knihe Slovanské starožitnosti.
Časť maďarských historikov navrhuje však iné umiestnenie. Spôsobené je to asi najmä tým, že – dodnes veľmi vplyvný – maďarský historik 19. storočia Gyula Pauler prijímal údaje z Aventina len skepticky, a keďže v tom období ešte neboli objavené Salzburské anály, nepovažoval ani Aventinovo umiestnenie bitky do Bratislavy za dôveryhodné. Konkrétne iné umiestnenia bitky maďarských autorov sú: Pomocou vojenského modelovania však možno dokázať, že Aventinovo stotožnenia miesta bitky (Brezalauspurcu) s Bratislavou je správne.
Erik Mongrain
Erik Mongrain (* 12. apríl 1980, Quebec, Montreal, Kanada) je kanadský skladateľ a gitarista, je známy svojim jedinečným akustickým štýlom, používa obojručnú brnkaciu techniku na akustickej gitare.
Bitka pri Bratislave
Primárne zdroje o bitke
Bitka pri Bratislave sa spomína v nasledujúcich primárnych zdrojoch (najpodrobnejšie je opísaná v Aventinovi, v ostatných zdrojoch sa spomína spravidla len jednou či dvoma vetami) : (Poznámka: V zátvorke je vždy uvedený rok, ku ktorému sa v zdroji vzťahuje informácia o tejto bitke)
Erik Mongrain
Životopis
Erik Mongrain je samouk v hre na gitaru, hrať sa naučil vo svojich 14. rokoch. V detstve sa zaujímal hlavne o šport, neskôr rozvinul záujem o hru na gitare a naučil sa hrať, pričom sa spoliehal na vlastný hudobný sluch. Erik začínal s hrou na elektrickej gitare, neskôr však rozvinul záujem o klasickú a akustickú gitaru (po vypočutí diel J. S. Bacha). Ako samouk sa naučil čítať noty a začal hudbu aj sám komponovať.
Erika Mongraina spočiatku inšpirovala hudba od interpretov ako Metallica, Jimi Hendrix a Kurt Cobain. V 18. rokoch sa dostal k tvorbe gitaristu Dona Rossa, ktorá výrazne ovplyvnila jeho ďalšiu tvorbu. V neskoršom období bol Erik silne ovplyvnený tvorbou Michaela Hedgesa a začal experimentovať s technikou známou ako lap tapping, pri ktorej si hráč položí gitaru na kolená a na struny brnká oboma rukami.
Bitka pri Bratislave
V Annales Iuvanenses maximi (Salzburských análoch)
Bitka je významná aj tým, že sa v súvislosti s ňou v podobe Brezalauspurc zachovala najstaršia "súdobá" zmienka o Bratislave (pozri aj Historické názvy Bratislavy) v tvare "Brezalauspurc". Ako potvrdenie môže slúžiť napr. J. Stanislav, ktorý píše, že v tzv. Annales Iuvanenses maximi (z kláštora v Admonte) je v súvislosti s touto bitkou uvedený tvar "Brezalauspurc" ; pričom J. Stanislav vyjadruje názor, že tvar Brezalauspurc je skomolený pisárom a skutočnému tvaru názvu mesta vzdialený (za realite blízky tvar považuje naopak tvar Braslavespurch, pretože historické meno Bratislavy považuje za odvodené od mena Braslav).
Erik Mongrain
Súčasná tvorba
thumb|300px|Erik Mongrain - 2005 Erik Mongrain vystupuje naživo v Spojených štátoch, Kanade a Anglicku. Začínal ako pouličný umelec a neskôr vystupoval na rôznych hudobných akciách, ktoré sa konali jednak v staniciach metra, jednak na koncertoch a tiež v televízii. Pripravuje sa dokument o Mongrainovej tvorbe, ktorého producentom je Lance Trumbull a je súčasťou projektu Everest Peace Project. Nedávno bola jeho fotografia uverejnená na obálke časopisu Guild Magazine. Okrem toho poskytol rozhovor pre časopis Le Journal de Montréal a článok o ňom vyšiel v časopise Journal Espagnol Granada.
Bitka pri Bratislave
V Annales Iuvanenses maximi (Salzburských análoch)
Treba dodať, že zmienka ale nie je súdobá v pravom slova zmysle, pretože sa zachoval len výpis (pôvodného textu) z 12. storočia.
Excerpta Aventini ex…
V Excerpta Aventini ex Annalibus Iuvavensibus antiquis derivati je uvedený tvar Braslavespurch. Excerpta Aventini ex Annalibus Iuvavensibus antiquis derivati sú ''údaje, ktoré v r. 1517 vypísal v altaišskom kláštore… Aventinus z nejakého exemplára, ktorý obsahoval dnes stratené Annales luvavenses antiqui alebo alespoň nejaké letopisy odvodené z týchto análov a takisto nezachované (z Ann. luvavenses antiqui sú odvodené napr. aj Annales luvavenses maximi). Tieto excerptá využil Aventinus vo svojom diele Annales Boiorum.'' Ako overenie môže poslúžiť napr. J. Stanislav, ktorý píše že "u Aventina" je použitý tvar "Braslavespurch" z dnes už strateného textu Annales Juvanenses antiqui.
Annales Altahenses maiores
V tomto texte Aventinus na okraj pridal poznámku k roku 907, v ktorej je použitý tvar Braslavaspurch.
Erik Mongrain
Súčasná tvorba
V priebehu leta 2008 sa Mongrain zúčastňuje vystúpení po Európe (Francúzsko, Belgicko, Nemecko a Spojené kráľovstvo). Okrem toho má naplánovaných niekoľko vystúpení vo svojej domovskej provincii, v Quebecu. Hudobná spoločnosť iVideoTune nafilmuje štyri klipy z jeho najnovšej tvorby, medzi nimi napr. Equilibrium.
Bitka pri Bratislave
Anály Bavorov
Vo vydaní tlačenej latinskej verzie Análov Bavorov z 19. storočia je v súvislosti s touto bitkou uvedený tvar (v akuzatíve) Vratizolaum.
Vo vydaní tlačenej nemeckej verzie Análov Bavorov z 19. storočia je na tom istom mieste uvedený tvar Presburg, vo vydaní z roku 1580 je na tom istom mieste tvar Preßburg.
P. Dvořák uvádza v slovenskom preklade príslušnej latinskej pasáže Análov Bavorov v zátvorke pri slove Bratislava, teda na tom istom mieste, kde je vo vyššie uvedených zdrojoch uvedené Vratizolaum či Vratislauiam, tvar Brezalauspurch (bez uvedenia zdroja tohto slova).
3627 Sayers
3627 Sayers je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil český astronóm Luboš Kohoutek 28. februára 1973.
Pojem subjektu
Pojem subjektu je jeden z výsledkov poznávania subjektu v špeciálnych vedách alebo vo filozofii. Pojem subjektu je nesprávne zamieňať so subjektom samým.
Semilly
Semilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam najvyšších budov v Bostone
400px|náhľad|vpravo|Pohľad na bostonské mrakodrapy 400px|náhľad|vpravo|Pohľad na bostonskú finančnú štvrť Toto je zoznam najvyšších budov v Bostone. Od roku 1976 je najvyššou budovou mesta Hancock Place.
400px|náhľad|vpravo|Ames Building, považuje sa za prvý bostonský mrakodrap
Gambsheim
Gambsheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karlovarská vrchovina
Karlovarská vrchovina je geomorfologická oblasť v západných Čechách (Karlovarský kraj). Rozkladá sa zhruba medzi mestami Kynšperk nad Ohří, Horní Slavkov a Karlove Vary na severe, Mariánské Lázně a Planá na západe, Bezdružice na juhu a Žlutice na východe. Severná časť je odvodňovaná riekou Ohře a jej prítokmi, najmä Teplou, južné a východné okraje spadajú do povodia Mže a Strely.
Členenie
Karlovarská vrchovina sa delí na 2 celky:
Aurelio Peccei
Aurelio Peccei (* 4. júl 1908, Turín, Taliansko – † 14. marec 1984, Rím) bol taliansky ekonóm, priemyselník, prognostik a futurológ.
Ratkovo (chránený areál)
Ratkovo je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Aurelio Peccei
Kariéra
Aurelio Peccei bol manažérom niekoľkých významných talianskych firiem. Vytvoril sieť automobiliek Fiat v Južnej Amerike. Riadil taliansku leteckú spoločnosť Alitalia.
Ratkovo (chránený areál)
Nachádza sa v katastrálnom území obce Liptovský Trnovec, Liptovská Sielnica v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 97,5149 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana územia s mimoriadnym bohatstvom pôvodných a úspešných introdukovaných cudzokrajných drevín - cca 150 druhov, kt.vytvára predpoklady pre dentrologický výskum. Dôležité refúgium avifauny v oblasti vodnej nádrže Liptovská Mara.''
Aurelio Peccei
Zakladateľ a prezident Rímskeho klubu
Bol zakladateľom organizácie Club of Rome – Rímskeho klubu v roku 1968. Bol prvým prezidentom Rímskeho klubu v rokoch 1968 až 1984. Zaoberal sa globálnymi problémami.
Alfa Circini
Alfa Circini (α Cir/ α Circini/ Alpha Circini) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Kružidlo. Nachádza sa v tom istom zornom poli triédra ako alfa Centauri, južne od nej. Už ďalekohľadom s priemerom objektívu 6 cm možno pozorovať, že táto hviezda magnitúdy 3,19 má v odstupe 15,7“ sprievodcu s magnitúdou 8,6. Je to fyzická dvojhviezda. Obe zložky sú na hlavnej postupnosti, ale hlavná je žltobiela typu Ap a sprievodca oranžový so spektrálnym typom K5 V.
Alexander R. Todd
Alexander Robertus Todd, Baron Todd (* 2. október 1907, Glasgow, Spojené kráľovstvo – † 10. január 1997, Oakington) bol škótsky biochemik, ktorého výskum v oblasti štruktúry a syntézy nukleotidov, nukleozidov a koenzýmov mu v roku 1957 priniesol Nobelovu cenu za chémiu.
Narodil sa neďaleko Glasgowa. Bakalársky titul získal na University of Glasgow, doktorát na Goethe-Universität Frankfurt vo Frankfurte nad Mohanom. Doktorskú prácu venoval chémii žlčových kyselín. Ďalší doktorát získal na Oriel College v Oxforde.
Potom pôsobil v Lister Institute, na Univerzite v Edinburghu, na University of London a v Cambridge. V roku 1938 sa stal profesorom chémie a riaditeľom laboratórií univerzity v Manchestri. Práve tu začal skúmať nukleozidy, zmesi, ktoré tvoria štrukturálne jednotky nukleových kyselín (DNA a RNA), za čo dostal najprestížnejšie vedecké ocenenia.
V roku 1949 syntetizoval adenozíntrifosfát (ATP) a flavínadeníndinukleotid (FAD). V roku 1955 objasnil štruktúru vitamínu B12, neskôr pracoval na skúmaní štruktúry a syntézy vitamínu B1 alebo vitamínu E a študoval alkaloidy nachádzajúce sa v hašiši a marihuane.
Za svoj život získal na 40 čestných titulov. V rokoch 19521964 bol predsedom britskej vládnej rady pre vedu. V rokoch 19751980 bol prezidentom Kráľovskej spoločnosti (Royal Society for the Improvement of Natural Knowledge). Bol povýšený do šľachtického stavu – v roku 1954 získal titul sir, v roku 1962 titul barón.
Jozef Šártori
Jozef Anton Šártori (* 8. marec 1767, Smolník – † 18. jún 1839, Smolník) bol banský inžinier a kartograf.
Životopis
Narodil sa v šľachtickej rodine Jána Šártoriho a jeho manželky Charitas. V rokoch 17881792 študoval na Baníckej akadémii v Banskej Štiavnici, Ing. Od roku 1792 pôsobil na arcibiskupskom panstve v Egri, neskôr v službách kráľovskej komory, 1829 pracoval na projekte regulácie rieky Slaná. Roku 1794 zmapoval jaskyňu Baradla v Maďarsku; kópia mapy je uložená v Szechényiho knižnici v Budapešti. Kráľovský banský radca.
Montjaux
Montjaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 391 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3628 Boznemcova
3628 Boznemcova je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavila Zdeňka Vávrová 25. novembra 1979. Je pomenovaná po českej spisovateľke Božene Němcovej.
Oľga Alexejevna Govorcovová
Oľga Alexejevna Govorcovová,, 🇧🇪 (* 23. august 1988, Pinsk, Bielorusko) je súčasná bieloruská profesionálna tenistka.
Dílce
Dílce je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 48 obyvateľov, z toho 22 mužov a 26 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,7 roka (muži 35,1 roka, ženy 38,1 roka).
Demänovská Dolina
Demänovská Dolina je obec na Slovensku v okrese Liptovský Mikuláš.
Polohopis
Obec s výrazne turistickým charakterom sa nachádza v centrálnej, najatraktívnejšej časti Nízkych Tatier, v rovnomennej doline, približne 15 km južne od Liptovského Mikuláša. Úzke a hlboké údolie Demänovky obmedzuje priestor na rozsiahlejšiu zástavbu a tak obec pozostáva z niekoľkých osád. Veľkú časť tvoria budovy, komplexy a vybavenie, slúžiace turistom, ktorí sem prichádzajú po ceste II/584 z okresného mesta. Celý chotár sa nachádza v Národnom parku Nízke Tatry.
Dejiny
Archeologické nálezy v jaskyni Okno dokladajú pohyb človeka v tejto oblasti už v praveku. K osídleniu však došlo až v 18. a 19. storočí baníkmi, ktorí tu dolovali rudy, ťažili drevo a pásli ovce a dobytok. Popularitu oblasti a záujem o celú oblasť vzbudilo objavenie Demänovskej jaskyne slobody v roku 1921, no masovú turistiku vyvolala výstavba lanovky na Chopok.
Obec Demänovská Dolina vznikla spojením objektov cestovného ruchu k 1. augustu 1964 vyčlenením z častí katastrálnych území Bodíc a Demänovej. Obec je rozdelená do niekoľkých miestnych častí: Tri studničky (autokemping), okolie Demänovských jaskýň, Lúčky, Repiská a Jasná.
Turizmus
Okolie obce, známe ako stredisko Jasná, je medzinárodne známe centrum zimnej i letnej turistiky. Atraktívna poloha na severných svahoch Nízkych Tatier ponúka výborné podmienky na turistiku, horskú cyklistiku i lyžovanie, čo s vybudovaným zázemím ročne priťahuje státisíce návštevníkov. Jedinečnosť územia tejto časti národného parku dotvárajú svetoznáme jaskyne. Zaujímavosťou je prepojenie severnej demänovskej časti Chopka s južnými svahmi kabínkovou lanovkou cez vrcholovú stanicu.
Muzeografia
Termín muzeografia (lat. museographia), ktorý sa objavil už v 18. storočí (Nickel, 1727), je starší ako pojem muzeológia.
V súčasnosti je muzeografia definovaná v podstate ako praktická alebo aplikovaná podoba muzeológie, to znamená súbor techník vyvinutých pre naplnenie múzejných funkcií, zvlášť potom súvisiacich s plánovaním a vybavením múzejných priestorov, s uchovávaním, reštaurovaním, bezpečnosťou a vystavovaním. Na rozdiel od termínu muzeológia bol tento termín dlho používaní pre označenie praktických aktivít spojených s múzeom. Pojem je pravidelne používaní vo frankofónnom svete, zriedkavo však v krajinách, v ktorých sa hovorí po anglicky, kde je uprednostňované vyjadrenie "museum practice". Veľa muzeológov zo strednej a východnej Európy používalo termín "aplikovaná muzeológia", čo je praktická aplikácia techník, ktoré vychádzajú zo štúdia muzeológie, čo je veda vo fáze vývoja.
Orba
náhľad|Orba Orba alebo oranie je najstaršia a najčastejšie vykonávaná operácia základnej prípravy pôdy, pri ktorej sa pôda premieša, rozdrobí, obráti a nakyprí. Pozemky sa orú jeden až dvakrát ročne na všetkých obrábaných pôdach s kultúrnymi rastlinami. Základným nástrojom na orbu v moderných podnikoch s rastlinnou výrobou je pluh.
Ladislav Sára
Ladislav Sára (* 9. február 1913, Podbrezová-Lopej† 19. február 1945, Melk) bol pedagóg, protifašistický bojovník, rozhlasový hlásateľ.
vpravo|thumb|Pamätná tabuľa venovaná na pamiatku Ladislavovi Sárovi v Banskej Bystrici
Životopis
V prvej svetovej vojne mu zomrel otec, jeho matka po ňom zdedila čižmársku dielňu. V rokoch 191822 študoval na ľudovej škole v Brezne. V školskom roku 1928/29 začal navštevovať Učiteľský ústav v Banskej Štiavnici, posledný školský rok 1932/33 absolvoval v Lučenci, kde aj zmaturoval. Skúšky učiteľskej spôsobilosti pre ľudové školy zložil 30. novembra 1935 v Lučenci, o dva roky neskôr v Banskej Bystrici získal aj kvalifikáciu pre meštianske školy.
V roku 1933 začal vyučovať v Hradišti (dnešné Zemplínske Hradište), v rokoch 193437 vyučoval na ľudovej škole v Trebišove, v rokoch 193739 na meštianskej škole v Brezne. Od roku 1939 vyučoval slovenský jazyk, dejepis a zemepis na Vyššej priemyselnej škole v Banskej Bystrici, kde zotrval do roku 1944. Účastník kultúrnych podujatí v Banskej Bystrici, spolupracovník amatérskeho divadla, autor kroniky Mestského divadelného združenia. Spoluorganizátor rozhlasových krajových vysielaní. Po vypuknutí SNP v roku 1944 bol prvý hlásateľ Slobodného slovenského vysielača v Banskej Bystrici. Počas povstania pracoval na Povereníctve SNR pre školstvo a osvetu v Banskej Bystrici. Po zajatí na Starých Horách 31. októbra 1944 bol väznený v Banskej Bystrici, neskôr v Bratislave. Zahynul počas náletu amerických stíhačiek na nacistický transport do koncentračného tábora.
Majstrovstvá Európy v netballe 2015
Majstrovstvá Európy v netballe 2015 boli v poradí 18. Majstrovstvá Európy v netballe žien, ktoré organizuje Európska netballová federácia (Netball Europe). Konali sa v dňoch od 14.17. mája 2015 v Belfaste, v Severnom Írsku, za účasti 6 tímov. Okrem 4 európskych družstiev sa na turnaji predstavili aj Južná Afrika a Trinidad a Tobago. Severné Írsko bolo organizátorom európskeho šampionátu druhýkrát, keď svoj prvý turnaj hostilo v roku 2007, tiež v Belfaste. 🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿 získalo svoj pätnásty titul v histórii.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku INF k 15. februáru 2015.
Semoutiers-Montsaon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Coquimbo (región)
Coquimbo alebo Región Coquimbo (šp. Región de Coquimbo) alebo '''IV. región (Coquimbo)''' je jedným z 15 regiónov Čile. Nachádza sa v centrálnej časti krajiny a administratívnym centrom je mesto La Serena.
Susedí na severe s regiónom Atacama, na juhu s regiónom Valparaíso. Na východe je ohraničený štátnou hranicou s Argentínou, na západe Pacifikom. Zaberá 5,63% rozlohy celého Čile a žije tu 759 228 obyvateľov.
Administratívne delenie regiónu
Región sa ďalej delí na 3 provincie a 15 komún.
Lysimaché (dcéra Abanta)
Lysimaché (Lysimaché) je v gréckej mytológii dcéra Abanta z Argu. Podľa antického autora Apollodora z Atén sa Lysimaché vydala za argejského kráľa Talaa a stala sa matkou synov Adrasta, Parthenopaia, Prónaka, Mékistea, Aristomacha a dcéra Erifyly, ktorá sa vydala za Amfiaraa.
V inej verzii od Pausania sa Talaos oženil sa s Lysianassou, dcérou sikyónskeho kráľa Polyba.
Vincent Damphousse
Vincent Damphousse (* 17. december 1967, Montreal, Quebec, Kanada) je bývalý profesionálny kanadský reprezentant v ľadovom hokeji. Hrával na pozícií centra.
Počas svojej kariéry obliekol dres piatich klubov NHL, postupne hral za Toronto Maple Leafs, Edmonton Oilers, Montreal Canadiens, San José Sharks a Colorado Avalanche.
Bol draftovaný v prvom kole v roku 1986 Torontom. V Toronte odohral päť sezón, v roku 1991 prestúpil do Edmontonu Oilers. Sezónu 1992/93 odohral za Montreal Canadiens, jeho rodný klub, Montrealu pomohol získať Stanleyho pohár v roku 1993. Neskôr sa stal kapitánom Canadiens. 11 zápasov v sezóne 1994/95 odohral v nemeckej DEL, o rok neskôr sa stal hráčom San José Sharks. Tu odohral svojich posledných 6 sezón v NHL. V roku 2004 podpísal zmluvu s Coloradom Avalanche, ale za klub nikdy nenastúpil kvôli lockoutu. 7. septembra 2005 oznámil koniec s aktívnou činnosťou. V NHL spolu odohral 18 sezón v ktorých získal 1205 kanadských bodov.
Geispolsheim (obec)
Geispolsheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Daniel Sartorius
Daniel Sartorius (* 5. január 1704, Štítnik – † 8. február 1767, Banská Bystrica) bol evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ. Pseudonymy: Dobrovolný Služebník, Důvěrný Služebník Boží, Důvěrný Spisovatel.
Životopis
Do školy chodil v Kameňanoch a Ožďanoch (1), študoval na gymnáziu v Kežmarku, teológiu na univerzite vo Wittenbergu. Rektor v Štítniku, konrektor, rektor, od roku 1732 slovenský evanjelický kazateľ v Prešove, neskôr v Kežmarku, od roku 1746 len slovenský farár evanjelickej cirkvi v Banskej Bystrici. Popredný barokový autor nábožensko-popularizačných spisov, ovplyvnený pietizmom. Vydal tiež Lutherov Katechizmus, v rukopise zostali jeho pojednania o metafyzike a logike. Písal výlučne po slovensky (slovakizovanou češtinou).
Sielnický borovicový háj
Sielnický borovicový háj je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Liptovská Sielnica v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1978 na rozlohe 5,5800 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Pamiatka na udalosti spojené s históriou nášho národa a samotnej obce Liptovská Sielnica.
Fringe
Fringe je americký televízny sci-fi seriál vytvorený J. J. Abramsom, Alexom Kurtzmanom a Robertom Orcim. V USA mal premiéru 9. septembra 2008 na televíznej stanici FOX, v Spojenom kráľovstve mal premiéru 5. októbra 2008 na Sky1.
Seriál sa zaoberá vedcom Walterom Bishopom (opisovaným ako „Frankenstein zmiešaný s Albertom Einsteinom“, ktorého stvárňuje John Noble), jeho synom Peterom Bishopom (Joshua Jackson) a agentkou FBI Oliviou Dunhamovou (Anna Torvová). Seriál je opisovaný ako niečo medzi Aktami X, Zónou súmraku a Tmavým anjelom.
Spolu so seriálom Dollhouse od Jossa Whedona, Fringe tvoril súčasť novej iniciatívy televízie FOX známej ako "Remote-Free TV", čo znamenalo, že epizódy boli dlhšie oproti štandardným drámam vďaka zredukovaniu reklamných spotov na polovicu, čo pridalo navyše okolo 6 minút vysielacieho času. Od tohto prístupu sa v druhej sezóne upustilo.
Americká premiéra prvej série prebehla 9. septembra 2008, druhá začala 17. septembra 2009 a tretia 23. septembra 2010 a to všetko na televíznej stanici Fox. 25. Marca bolo oznámené, že seriál bude mať štvrtú sériu, 22 epizód. Začiatok štvrtej série je predbežne plánovaný na september 2011. Druhú sériu vysiela TV Markíza.
Dej
Fringe sleduje činy špeciálnej agentky FBI Olivie Dunhamovej, vedca Waltera Bishopa a jeho syna Petera, ako vyšetrujú rôzne aspekty okrajovej vedy (telepatiu, Levitáciu, neviditeľnosť, reanimáciu a pod.). Po celom svete sa z neznámych dôvodov dejú série zdanlivých experimentov, spoločne nazývaných ako "vzorec". Olivia, Peter a Walter vyšetrujú tieto čudné javy, aby zistili ich pôvod. So "vzorcom" je tiež prepojená veľká nadnárodná spoločnosť Massive Dynamic, ktorá vedie globálny výskum, ktorý drží patenty pre množstvo nových a dôležitých technológií.
Produkcia
Spolutvorcovia Fringe sú J. J. Abrams, Roberto Orci a Alex Kurtzman, produkčnou spoločnosťou je Bad Robot v spolupráci s Warner Bros. Television. Abramsova inšpirácia pre Fringe prišla z množstva zdrojov, vrátane kníh Micheala Crichtona a televíznych seriálov Akty X, a Zóna súmraku. Dodatočne Orci pridal, že je to kombinácia procedurálnych a "extrémne serializovaných a veľmi kultových" seriálov, spomenúc z nich napríklad Právo a poriadok a Stratení.
Dvojhodinová pilotná epizóda stála celkovo 10 miliónov $, vďaka čomu vytlačila Abramsov vlastný seriál Stratení z priečky najdrahšej pilotnej epizódy v histórii televízie. Krava použitá v pilotnej epizóde musela byť v nasledujúcich epizódach premiestnená, kvôli obmedzeniu dovážania dobytka z Kanady do Spojených štátov.
1. séria
1. séria tohto seriálu sa zaoberá nepredstaviteľnými a neuveriteľnými prípadmi, ktoré spolu nesúvisia ale postupne do seba začínajú zapadať. Nazývajú ich Vzorec. Niekto experimentuje, lenže laboratóriom je celý svet. Začalo sa to letom z Hamburgu do Bostonu. Dokým sa ľudia na palube nezačali doslova rozpúšťať. Na Pomoc bola privolaná agentka FBI Olívia Dunhamová a jej partner Charlie Francis (ten bol v druhej sérii zabitý meňavcom). Olíviin partner John Scott bol tiež privolaný ale počas výbuchu v sklade bol zasiahnutý neznámou chemickou zmesou. V zúfalstve Olívia privolala na pomoc Petera Bishopa a jeho otca Waltera Bishopa. Ten Johna vyliečil ale zistilo sa že John Scott pracoval pre teroristickú skupinu pod názvom ZTF. ZTF bol aj ich manifest ktorý napísal Walterov kolega William Bell. Najväčším zloduchom v prvej sérii je David Robert Jones, ktorý sa chce dostať do Alternatívneho vesmíru a zabiť tam Williama Bella, zakladateľa Massive Dynamic, ktorý sa sem uchýlil z dôvodov, ktoré sa dozvedáme v druhej sérii. Na konci série sú zakomponované oba vesmíry, keď je do Alternatívneho vesmíru prenesená Olívia ktorá sa tu stretne s Williamom Bellom.
Noc vytúžených úlovkov – Night Of Desirable Objects
Na začiatku dielu sa ocitáme v Lansdale, kde skupina robotníkov opravuje cestu. Je koniec smeny a robotníci sú pripravení ísť domov. Jeden z robotníkov však čosi objaví v poli, ktoré sa nachádza hneď pri ceste. Keď sa rozhodne to preskúmať zistí že sa jedná o ruku. Tou je stiahnutý priamo do zeme. Z rádia je počuť, že v okolí je za niekoľko týždňov nezvestných 6 osôb. Na miest preto nastupuje tím oddelenia Fringe, do ktorého je nasadený meňavec Charlie a do ktorého sa vrátila Olívia, ktorú prepustili z nemocnice. Walter v laboratóriu zistí, že cestovanie medzi vesmírmi má vedľajšie účinky, ktoré sa u Olívie začnú prejavovať - všetky zvuky počuje veľmi silne. Medzitým Olívia navštívi Ninu Sharpovú, ktorá jej povie o svojom boji z rakovinou a o mužovi, ktorý jej pomohol - o Samovi Weissovi. Olívia potom narazí na muža menom Hughes, ktorý medzitým stratil manželku a syna a rozhodnú sa telá exhumovať, ale zistia niečo neuveriteľné - telo malého dieťaťa nebolo v rakve. Je tam len otvor ktorým sa dieťa najskôr podhrabalo. Nájdenú tajnú miestnosť, v ktorej Hughes po celú dobu dieťa vychovával. Olívia nájde aj tajnú podzemnú chodbu, kde je však chytená a odvlečená samým podzemným stvorením. Peter beží Olívii na pomoc, keď stvorenie začne hrabať aby sa dostalo von a zvrhne na seba policajné auto. Následne stvorenie umiera. Večer si dáva Olívia sprchu a znova počuje veci nahlas. Rozhodne sa že navštívi Sama Weissa. Zároveň Charlie navštívi obchod kde je písací stroj Selectric 251 a dostáva rozkaz, aby prinútil Olíviu, nech si spomenie na okolnosti toho čo predchádzalo nehode.
Trieštivý – Fracture
Na začiatku dielu sa ocitáme v Pennsylvánii, kde si dvojica policajtov dáva pauzu. Jeden z nich ide pre kávu, keď v tom druhému niekto volá. Policajt má za úlohu prísť na vlakovú stanicu a stretnúť sa z mužom, ktorý bude mať na sebe čierny kabát a v ruke čierny kufrík. Stane sa však niečo, čo ani policajt nečakal. Náhle dôjde k výpadku elektriny a policajt začne doslova tuhnúť. Chvíľu nato exploduje. Olívia si stále nemôže spomenúť na udalosti a na stretnutie z Bellom. Pravidelne teda navštevuje Sama Weissa, ktorý jej pomáha. Upozorňuje ju, že má čoskoro očakávať bolesti hlavy, ktoré budú nehodou spôsobené. Tím sa na miesto nehody vydá, nenájde ale zdroj bomby, ale pozostatky strážnika Gillespieho, ktorý bol bomba. Walter po obhliadke tela zistí, že má na sebe vpichy po nejakom sére. Tím odhalí, že si sérum pichal od doby, čo bol v Iraku a spolupracoval na tajnom projekte. Peter a Olívia sa teda vydávajú do Iraku, kde sa snažia nájsť doktorov, ktorí majú s týmto projektom niečo dočinenia - nájdu jedného doktora, ktorý im povie o látke, ktorou boli vojaci vybavení, ale väčšina z nich neprežila - iba jeden strážnik, žena menom Burgessová a niekoľko ďalších. Doktor sa zmienil ešte o jednom - plukovníkovi Gordonovi, ktorý chcel v programe pokračovať. Na poslednú chvíľu sa Burgessovú podarí zachrániť a plukovníka Gordona zatknúť. Ku koncu dielu sa Olívia znova vracia k Samovi, podarí sa mu urobiť pokrok. Palica o ktorú sa Olívia opierala, je už nepotrebná. Na konci dielu Gordon rozpráva o nebezpečenstve, ktoré sa chystá. Kto je muž v čiernom kabáte a s kufríkom v ruke. Vidíme že kufrík nesie Pozorovateľovi. Sú v ňom fotografie. Fotografie Waltera. Muž v kabáte je iba jeho poslíčkom.
Pozemšťan – Earthling
Muž sa snaží prekvapiť svoju ženu usporiadaním romantického večera na ich výročie, v dome sa však začnú diať divné veci. Keď sa žena vráti domov, je milo prekvapená, že jej muž je už doma, sedí v kresle bez jedinej známky pohnutia. Žena začína mať obavy a keď k mužovi podíde bližšie a dotkne sa ho, zmení sa na popol. Walter prehľadáva telo a prichádza s myšlienkou, že mužovi bolo zrejme niečo vpichnuté do tela. Muž sa volá Randy Dancik. Broyles riešil podobný prípad pred štyrmi rokmi, keď sa niekoľko obetí premenilo na prach, každá z obetí pracovala alebo navštívila nemocnicu Tyson General v D.C. Po treťom úmrtí sa Broylesovi ozval muž, ktorý poznal všetky detaily prípadu. Detaily, ktoré mohol poznať iba vrah. Dal Broylesovi vzorec, pomocou ktorého by mohli zastaviť sériu vrážd, ale nebol rozlúštený. Tieň sa znovu objavuje v nemocnici, do ktorej sa tím vydáva, pretože Randy Dancik tu pred svojou smrťou bol. V nemocnici dôjde k ďalšej vražde. FBI však nájde stopu, ktorá vedie ku Thomasovi Kozlovovi, ktorý pracoval v nemocnici v D.C., ale prešiel do inej nemocnice. V mieste bydliska ho však nezastihnú, zrejme tušil, že si pre neho prídu. Broyles kontaktuje CIA a dozvie sa, že Kozlov neukradol tajnú ruskú zbraň, ale svojho brata, ktorý bol kozmonaut. Jeho brat bol totiž v izolovanom prostredí, odkiaľ ho odniesol. Brat bol v kóme v jednej z nemocníc. Walter zistí, že tieň radiáciu z obetí vysal, ale kým tím do nemocnice dorazil, pacient bol už preč. Kozmonaut nebol tým, kto zabíjal, ale podľa Waltera to, čo sa nachádzalo v ňom. Vyzerá to tak, že kozmonaut šiel na vesmírnu prechádzku a niečo si z nej v sebe priniesol. Organizmus, ktorý sa dokáže premietať, a nemusí pritom opustiť svojho hostiteľa. Walter záhadný vzorec vyrieši, výsledky ale nie sú priaznivé. Rusi sa už tento organizmus snažili z tela kozmonauta dostať, ale nie je to možné. Organizmus sa spojil s hostiteľom a nedá sa oddeliť. Keď sa Timur spojí s Broylesom, povie mu, ako na tom jeho brat je. Záhadný organizmus si vyberá ďalšiu obeť – Timur sa mení na prach. Tím vie, kde sa Timur s bratom nachádzajú, tieň si ide ale vybrať ďalšiu obeť. Nie je šanca, ako jeho brata zachrániť, a tak Broyles jedná a zastrelí ho.
Vatikán
thumb|right|Pohľad z [[Bazilika svätého Petra|Baziliky sv. Petra na námestie]] right|thumb|Mapa Vatikánu thumb|Námestie sv. Petra
Fringe
Slobodná vôľa – Of Human Action
Tento diel rozpráva príbeh jedného chlapca, ktorý dokáže ovládať myseľ ostatných ľudí. Hrá obeť únosu a zmanipuluje dvoch mužov, aby požadovali výkupné vo výške niekoľko miliónov dolárov. Tím postupne záhadu vyrieši, ale chlapec ovládne Petera, ktorého prinúti ísť za chlapcovou matkou. Ta je jedným z dôvodov, prečo chlapec od otca utiekol - otec klamal a vravel, že je matka mŕtva, ale ona utiekla a našla si iného muža. Na konci dielu sa dozvedáme, že chlapec bol testovacím subjektom spoločnosti Massive Dynamic.
Vatikán
Vatikán, dlhý tvar Vatikánsky mestský štát (lat. Status Civitatis Vaticanae), je najmenší štát sveta. Nachádza sa ako malá enkláva v strede Ríma. Vlastné územie Vatikánu zahrňuje Baziliku sv. Petra, Svätopeterské námestie s Apoštolským palácom, priľahlé budovy a vatikánske záhrady. K Vatikánu tiež patria aj tzv. extrateritoriálne územia – patriarchálne baziliky a pápežské letné sídlo v Castel Gandolfo.
Fringe
August – August
Tento diel je o veľmi dôležitej postave seriálu Fringe - Pozorovateľovi. Je to muž, ktorý pozoruje ľudstvo už od jeho počiatkov. V tomto diele sa dozvedáme, že je ich viac - tento diel sa ale venuje jednému z nich - Augustovi. Príbeh začína, keď August unesie jedno dievča, ktorá netuší nič o oddelení Vzorca ani o Pozorovateľoch. Dievčaťu nič nespraví, naopak jej ukáže, že bez jeho pomoci by zomrela - lietadlo, ktorým mala letieť sa zrútilo do mora a nikto neprežil. Ostatným Pozorovateľom sa ale Augustov čin nepáči, pretože pre nich dievča nie je ničím výnimočná, a tak dohodnú rovnováhu - najmú nájomného vraha, ktorý má dievča zabiť. August ju ale zachráni a sám zomrie - pred smrťou sa pýta Septembra, iného Pozorovateľa, či už je dievča výnimočná a on odpovie, že áno. Potom sa ju už nikto nesnaží zabiť. V Massive Dynamic sa dozvedáme, že Pozorovateľ je znázornený na mnohých umeleckých dielach a že jeho prítomnosť určuje dôležitú udalosť - objavuje sa stále častejšie a častejšie. Tiež vie cestovať časom.
Vatikán
Podľa základného zákona štátu z roku 1929 je to teokratická (cirkevná) absolútna volená monarchia, v ktorej čele je rímsky pápež, viditeľná hlava Katolíckej cirkvi. Vatikánsky mestský štát vznikol v roku 1929, nepriamo nadväzuje na Pápežský štát (756-1870).
Fringe
Červ – Snakehead
Tento diel sa venuje čínskej medicíne, kedy jeden čínsky doktor vymyslel liek, ktorý ale možno získať jedine z jedného organizmu, ktorý pre vývoj potrebuje ľudského hostiteľa. Ako obeti si vyberá ľudí z Číny a priľahlých štátov, ktorí chcú vycestovať z ich rodnej zeme - keď sú na mori, tak obetiam jeho poskokovia dajú pilulku, v ktorej sa larva nachádza. Potom, čo je tím informovaný o mŕtvolách vyplavených z mora a zachránia jedno dievča, začne sa o prípad zaujímať. Našťastie sa im podarí zastaviť ďalšiu loď a nájsť všetkých cestujúcich.
Vatikán
Obyvateľstvo tvoria väčšinou biskupi, kňazi a príslušníci osobnej stráže pápeža – švajčiarskej gardy.
Príjmy štátu plynú hlavne z darov veriacich z celého sveta, vydávania poštových známok, mincí a z cestovného ruchu.
Pápežský štát
Pápežský štát alebo Cirkevný štát vznikol r. 756 pripojením Ravenny a tzv. Pentapolisu (Ancona, Fano, Pesaro, Rimini, Senigallia) k rímskemu vojvodstvu.
S výnimkou krátkych medziobdobí (Cola di Rienzo, Rímska republika a i.) v ňom vládli pápeži ako svetskí panovníci.
Cirkevný štát zaujímal významnú úlohu v politickom živote, sám alebo v spojenectve s inými účastník mnohých vojen, v rôznych obdobiach značne závislý od Byzantskej ríše, Franskej ríše, nemeckej ríše, Francúzska, Španielska, Rakúska. Jeho územný rozsah sa menil, ekonomickým vývojom zaostával za vývojom stredotalianskych a severotalianskych mestských štátov.
R. 1860 sa jeho územie zúžilo na tzv. Patrimonium sancti Petri (Rím s bezprostredným okolím). Pokus Garibaldiho dobrovoľníkov pripojiť ku kráľovstvu aj zvyšok cirkevného štátu odrazila 1862 talianska armáda, 1867 francúzska armáda, v septembri 1870 obsadený talianskou vládou zanikol.