cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kubrica (Trenčín)
Má charakter menšej osady. Nachádza sa v úzkej doline potoka Kubrica medzi Kočinou Horou a masívom Janovho vrchu. V mestskej časti sa nachádza kaplnka a cintorín. Dopravnú obsluhu mestskej časti zabezpečuje autobusová linka mestskej hromadnej dopravy č.11. V katastrálnom území Kubrice sa nachádza niekoľko turistických a rekreačných zariadení. Smerom do centra Trenčína sa nachádza Kubrá. Susedí s obcou Soblahov.
Príroda
Zo živočíchov sa tu vyskytuje jeleň lesný, diviak lesný, rak riečny alebo pstruh potočný.
Germay
Germay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Obyvateľstvo
Externé odkazy
Penduduk
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2000
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta IIHF v inline hokeji 2000 bola kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2000 v inline hokeji mužov, ktoré sa konali v Česku. Kvalifikáciu organizovala Medzinárodná hokejová federácia (IIHF) a konala sa od 9. júla do 5. decembra 1999 v 5 dejiskách, za účasti 19 tímov rozdelených do 3 geografických zón. Na finálový turnaj postúpili dve najlepšie družstvá z každej skupiny.
Skupina II
Pozn.: Taliansko sa neskôr účasti na MS vzdalo (kvôli reorganizácii inline hokeja v Taliansku), nahradilo ho Maďarsko.
Skupina III
Pozn.: Pôvodne sa mala turnaja zúčastniť aj Ukrajina.
Zóna Južnej hemisféry
Pozn.: Pôvodne sa mala turnaja zúčastniť aj 🇳🇦. Na MS sa nakoniec kvalifikovalo aj Čile, ktoré nahradilo 🇨🇦 (tá sa vzdala účasti kvôli nedostatku finacií na cestu).
Ázijsko-oceánska zóna
Pozn.: Pôvodne sa malo turnaja zúčastniť aj 🇯🇵.
Pavol Hamžík
JUDr. Pavol Hamžík (* 20. august 1954, Trenčín) je slovenský diplomat, politik a právnik. V rokoch 19961997 bol ministrom zahraničných vecí SR, v rokoch 19982001 podpredsedom vlády SR. Pôsobil ako veľvyslanec v Nemecku (1994-1996) a na Ukrajine (2009-2013), od augusta 2018 je mimoriadnym a splnomocneným veľvyslancom Slovenskej republiky v Maďarsku. V rokoch 1998 až 2002 bol poslancom BR SR. V rokoch 19992003 bol predsedom Strany občianskeho porozumenia.
Životopis
Hamžík sa narodil v Trenčíne v auguste 1954. V rokoch 1969-1973 navštevoval Gymnázium v Trenčíne. Po absolvovaní Právnickej fakulty Univerzity Komenského (1973-1978) pracoval ako právnik v Ústave mechanizácie odevnej výroby Trenčín. Od roku 1984 pôsobil na rôznych postoch na Federálnom ministerstve zahraničných vecí v Prahe, následne ako konzul na veľvyslanectve ČSSR v Dánsku, ako vedúci vládnej delegácie a Stálej misie SR pri KBSE vo Viedni. V rokoch 1984-1989 bol Hamžík radovým členom Komunistickej strany Československa. Počas pôsobenia v diplomatických službách bol FMZV vyslaný na postgraduálne štúdium na Diplomatickej akadémii v Moskve, kde študoval od septembra 1989 do júna 1991.
Po vzniku Slovenska pracoval v rokoch 1993-1994 ako vedúci vládnej delegácie a Stálej misie SR pri Konferencii o bezpečnosti a spolupráci v Európe a na odzbrojovacích rokovaniach Zmluvy o konvenčných ozbrojených silách v Európe (CFE) a Zmluvy Otvorené nebo vo Viedni. V KBSE pôsobil ako predseda Riadiacej skupiny k vojnovej kríze v bývalej Juhoslávii a ako zástupca SR v Trojke KBSE. V tehto funkcii sa spolupodieľal na vytvorení modalít pre prvé misie KBSE v Kosove, Sandžaku a Vojvodine, ako aj Skopie.
Tretia vláda Vladimíra Mečiara (19941998)
Od roku 1994-1996 Hamžík pôsobil ako veľvyslanec Slovenska v Nemecku. Od septembra 1996 do polovice roka 1997 bol členom Hnutia za demokratické Slovensko (HZDS). Dňa 27. augusta 1996 Hamžíka vymenovali za ministra zahraničných vecí SR. Po zmarenom referende o členstve SR v NATO a priamej voľbe prezidenta z funkcie ministra dňa 26. mája 1997 odstúpil. Následne pôsobil v súkromnej sfére ako právnik a manažér.
Prvá vláda Mikuláša Dzurindu (19982002)
V roku 1998 bol spoluzakladateľom a členom prípravného výboru Strany občianskeho porozumenia (SOP). Do 26. júna 1999 zastával funkciu prvého podpredsedu, potom ho zvolili za predsedu SOP. V tejto funkcii nahradil Rudolfa Schustera, ktorý sa stal prezidentom SR. V parlamentných voľbách v septembri 1998 bol Pavol Hamžík na kandidátke SOP zvolený za poslanca Národnej rady SR. Od 30. októbra 1998 do 2001 zastával post podpredsedu vlády SR pre európsku integráciu, následne bol v rokoch 2001-2002 za NR SR členom bruselského Konventu o budúcnosti Európy.
Návrat do diplomatického zboru
Svoju činnosť SOP ukončila zlúčením so stranou SMER v roku 2003. Strana v dôsledku vnútorného rozpadu už v roku 2002 samostatne nekandidovala v parlamentných voľbách. Pavol Hamžík v rokoch 2002-2006 pôsobil opäť ako právnik a manažér. V roku 2006 nastúpil na ministerstvo zahraničných vecí ako generálny štátny radca, zároveň v rokoch 2007-2008 pôsobil tiež ako poradca ministra zahraničných vecí ako splnomocnenec (šerpa) predsedu vlády SR pre rokovania o Lisabonskej zmluve.
V máji 2009 bol vymenovaný za mimoriadneho a splnomocneného veľvyslanec SR na Ukrajine, kde pôsobil do roku 2013. V rokoch 2014-2018 opätovne pôsobil na MZVEZ ako generálny štátny radca a poradca predsedu vlády pre energetickú bezpečnosť. V roku 2018 bol vymenovaný do funkcie veľvyslanca SR v Maďarsku.
Akademická činnosť
Pavol Hamžík bol v rokoch 1995-1999 členom Vedeckej rady Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. Tu obhájil a bol mu prepožičaný titul docenta, tiež tu pracoval ako prednášajúci. Od roku 2020 pôsoilí ako prednášajúci na Diplomatickej akadémii Právnickej fakulty UK v Bratislave.
Osobný život
Hamžík je ženatý, jeho manželka Dagmar je lekárka. Spolu majú dve dcéry. Aktívne ovláda nemecký, anglický, ruský a český jazyk, dohovorí sa francúzsky, maďarsky, ukrajinsky a dánsky.
Ján Molnár (1757)
Životopis
Roku 1782 vyštudoval teológiu na univerzite v Jene. Od roku 1784 evanjelický kňaz v Banskej Bystrici-Radvani, 1787 farár, 1791 senior v Pešti. Účastník peštianskej synody 1791, l796 kandidoval na funkciu superintendanta banského okolia. Autor cirkevných a homiletických prác.
Bitka o Alesiu
thumb|Zrekonštruované rímske opevnenie Bitka o Alesiu alebo obliehanie Alesie sa odohrala v septembri roku 52 pred Kr. v blízkosti galského oppida Alesia, strediska kmeňa Mandubov. Rimania vedení Gaiom Juliom Caesarom a veliteľmi Markom Antoniom, Titom Labienom a Gaiom Treboniom nakoniec Alesiu dobyli po niekoľkodňovom obliehaní a po úspešnom odrazení galských protiútokov pod velením Vercingetorixa.
Serralongue
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Philipp Petzschner
Philipp Petzschner (* 24. marec 1984, Bayreuth, Nemecko) je súčasný nemecký profesionálny tenista.
3229 Solnhofen
3229 Solnhofen je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavil H. Thiele 9. augusta 1916.
Munții Făgăraș
náhľad|Letecký pohľad na Făgăraș v zime náhľad|Jazero [[Bâlea]] Munții Făgăraș alebo Munții Făgărașului je najvyššie a najrozľahlejšie pohorie Rumunska, rozkladajúce sa na historickej hranici Sedmohradska a Valašska. V súčasnosti ide o hranice žúp Brašov a Sibiu na severe a žúp Argeș a Vâlcea na juhu. Hlavný hrebeň je vzdušnou čiarou dlhý približne 70 km a v dĺžke 60 km prakticky neklesne pod hranicu 2 000 metrov nad morom (výnimkou je sedlo Zârna vo východnej časti pohoria vo výške 1 923 metrov). Nachádza sa tu najvyšší rumunský vrchol Moldoveanu (2 544 m) a niekoľko ďalších vrcholov, ktoré sú najvyššie v Rumunsku.
Geografia
Vrchy sú značne modelované ľadovcom, ale žiadny sa tu nenachádza. Zvláštnosťou je strmosť severných dolín a pozvolnosť južných. Severné doliny sú tiež viac modelované spomínanými ľadovcami. Je ich tiež oveľa viac - na severnej strane hrebeňa sa nachádza približne 25 dolín, zatiaľ čo na južnej iba 8. Južné doliny sú tiež až šesťkrát dlhšie, dosahujú dĺžku až 30 kilometrov a sú značne opustené a divoké.
Významné vrcholy
V horách je 8 vrcholov vyšších ako 2 500 metrov ďalej 42 kopcov presahuje výšku 2 400 m a na 150 výšku 2 300 m. Najvyšší Moldoveanu je 16. najvyšší vrchol v Karpatoch.
Vodstvo
V horách sa nachádza 96 plies a niekoľko priehrad. Najväčším plesom je Bâlea (4,65 ha), najhlbšie je Podragu (16 metrov) a najvyššie položené je Lac Mioarelor (2 282 m). Ďalšie významné plesá sú: Avrig, Urlea, Capra (Rumunsko) a Călțun. Z priehrad je najdôležitejšia Vidraru, ktorá je 11 km dlhá a jej brehy dosahujú dĺžku 60 km. Hrádza nádrže je 160 metrov vysoká a jej súčasťou je vodná elektráreň. Celú ju obopína cesta č. 7c vedúca z Curtea de Argeș do Sibiu. Najväčšou riekou pretekajúcou na západe pohoria, ktorá ho oddeľuje od susedného masívu Munții Cândrel, je Olt. Ďalšími významnými riekami sú Argeș a Dâmbovița.
Klíma
Sami domorodci Făgăraș prezývajú "Daždivé hory" a možno povedať, že je to úplne výstižné. Mohutná horská hradba zachytáva vlhkosť a pohorie je veľmi bohaté na zrážky. Zima trvá až 7 mesiacov a leto iba dva. Na hrebeni je priemerná ročná teplota -2°C.
Geológia
náhľad|Făgăraș od severu z cesty 7c Počiatky vzniku týchto hôr môžeme hľadať v období kriedy, ku koncu druhohôr. Vcelku ide o pohorie skladajúce sa z kryštalických bridlíc. Predovšetkým z chloritových, sericitových a tiež z rúl (hlavne na juhu pohoria). Niektoré časti sú z dolomitu, najväčšia oblasť je v západnej časti hrebeňa, kde začína samotný holý hrebeň v oblasti kopca Chica Pietrelor a ďalej uprostred hrebeňa. Tu dokonca vzniklo vápencové skalné okno Fereastra Zmeilor (Dračie okno). Táto vápencová časť sa nachádza v okolí sedla Portița Arpașului a v doline Caprei.
Turizmus
náhľad|Transfagarašská cesta Pohorie sa stáva v poslednej dobe populárny pre letné, ale aj zimné športy. Obľúbený je prechod hrebeňa, ktorý zaberie pri priaznivých podmienkach asi týždeň a zavedie návštevníkov do krásnej prírody. V dnešnej dobe sa však stáva až veľmi populárnym a často je na hlavnom hrebeni príliš veľa ľudí. Pre milovníkov samoty a divočiny sú oveľa lákavejšie južné doliny alebo pohorie Iezer Păpușa, kde možno aj niekoľko dní putovať bez stretnutí s človekom. V zime možno v horách lyžovať, platí to hlavne pre okolie jazera Bâlea, inde ide o skutočné dobrodružstvo a prevádzkovať možno len skialpinizmus. Zimný prechod hrebeňa je obdivuhodný športový výkon. Nebezpečenstvo hrozí najmä vtedy, keď sa pokazí počasie. Cez pohorie prechádza transfagarašská cesta, ktorá vystúpi až do výšky 2 030 metrov a hlavný hrebeň pretína tunelom. Pri ústí tunela sa na severnej strane nachádza jazero Bâlea a niekoľko hotelov. Stúpa sem lanovka.
Na celom hlavnom hrebeni Făgăraș sú vybudované útulné, takzvané refuge, ktoré slúžia k úkrytu pred zlým počasím. V roku 2010 boli pôvodné schátralé a poničené refuge opravené a zároveň zhotovené niekoľko ďalších. Ich popis a umiestnenie je uvedený tu – Refuge na Fagaraši. V hlavnej sezóne je však nutné počítať aj s tým, že budú obsadené turistami, ktorí prídu skôr, preto nie je dobré na ne spoliehať. Blízko väčšiny útulný je aj zdroj vody.
Flóra
Făgăraș je nesmierne živé pohorie a stretnúť sa so živou prírodou nie je žiadny problém. Lesy sú prevažne bukové a predovšetkým pôvodné karpatské, ďalšími drevinami sú smreky, borovica, duby, borievky, kosodrevina a jelša. V alpínskom stupni rastú zvončeky, šafran a horec, početné sú tiež rôzne machy a raritou sú silenky (existujú aj fagarašské endemity).
Fauna
Făgăraș je vďaka svojej divokosti bohatý na horskú faunu. Horné časti tvoria pastviny pre ovce a kone (tieto stáda sú stráženépsami), z divokej zveri nie je problém stretnúť kamzíky, divoké prasatá a medvede. Ďalej tu žijú vlci, rysy, jelene, orly a ďalšia horská zver. Stretnúť sa môžeme aj s vretenicou severnou a potoky sú plné pstruhov.
Externé odkazy
center|náhľad|600px|Pohľad na časť hrebeňa, vľavo Lacul Călțun, uprostred Negoiu
Jurský Chlm
Jurský Chlm je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Mužla v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1993 na rozlohe 5,8003 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Predmetom ochrany v tomto chránenom území je ojedinelý výskyt kozinca bezbyľového na neveľkej ploche, miestami aj so zlatou bradou južnou. Z fytogeografického hľadiska ide o vzácny druh, ktorý slúži pre účely výskumné, ako i náučné a propagačné.''
Watthodina
Watthodina (značka Wh) je jednotka energie. Zodpovedá práci stroja s výkonom jeden watt po dobu jednej hodiny, tzn. 3 600 joulom.
Watthodina nepatrí do sústavy SI, hoci je odvodená od jednotky watt. Jednotkou energie sa v sústave SI stala jednotka joule, ktorá zodpovedá jednej wattsekunde.
V energetike sa pre účely merania dodanej/spotrebovanej energie najčastejšie používa jej násobok kilowatthodina, kWh, zodpovedajúca 1 000 watthodinám (3 600 000 joulom, alebo 3,6 megajoulom). Ide teda o energiu, spotrebovanú spotrebičom s konštantným príkonom jeden kilowatt, pracujúcim po dobu jednej hodiny.
Násobky
V praxi sa často používajú násobky tejto jednotky, napr.:
Kasaï-Occidental
Kasaï-Occidental (doslova západný Kasai) je provincia Konžskej demokratickej republiky. Susedí s provinciami Bandundu, Équateur, Kasaï-Oriental, Katanga a s Angolou.
Administratívne členenie
Provincia Západný Kasai sa delí na 2 mestá a 2 okresy :
Obzor
Obzor môže byť:
Saúl
Saúl môže byť:
3261 Tvardovskij
3261 Tvardovskij je planétka s priemerom 64 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 22. septembra 1979.
Oto Karol Moller
Životopis
Detstvo aj študentské roky strávil v rodnom meste. Strednú školu ukončil 1686 v Bratislave. Na pozvanie strýka Daniela Viliama M. odišiel študovať medicínu do Altdorfu, (1692-1696). Venoval sa lekárskej praxi. V roku 1703 sa stal dvorným lekárom Františka II. Rákocziho. Prežil s ním všetky vojnové povstalecké výpravy. Po porážke Rákocziho povstania 1705 sa ako lekár usídlil v Banskej Bystrici. Zastával úrad hlavného banskobystrického mestského lekára (1708) a neskôr aj post hlavného lekára Zvolenskej a Turčianskej župy. Obyvatelia mesta si ho zvolili niekoľkokrát za richtára (1734, 1738, 1742, 1746) a pôsobil tiež ako senátor. Bol majiteľom dvoch lekární. Podľa Emila Jurčoviča jednu z nich kúpil 21. marca 1713 od Ondreja Schneeho za 3 320 zlatých, čo bola veľmi vysoká suma. Moller ju potreboval pre svoje zámery a bola kvalitne vybavená. Finančné prostriedky získané lekárskou praxou investoval do baníctva (60 000 zlatých čo je prepočtom na zlato asi 7 miliónov eur). Za zásluhy ho roku 1728 Karol IV. povýšil do šľachtického stavu. Požiar v Banskej Bystrici v štyridsiatych rokoch 18. stor. ho pripravil o časť majetku a cennú knižnicu. Za svoje činy dostal prezývku "uhorský Hippokrates".
Lekárska prax
Karol Oto Moller bol vynikajúcim praktickým lekárom. Jeho služby využívali aj príslušníci cisárskeho dvora. Svoje schopnosti preukázal aj pri zdolávaní moru v rokoch 1706 a 1716, ktorý vtedy postihol najmä Pohronie a Turiec. Ako prvý úradný župný lekár v Uhorsku zaviedol pravidelné návštevy obcí v celej župe dvakrát do roka, za účelom kontroly zdravotného stavu obyvateľstva. Sledoval priebeh epidemických ochorení, vplyvy podnebia a poveternostných zmien na zdravie. Moller mal záujem o rozvoj lekárskych a prírodných vied, najmä o chémiu. Ako chemik - farmakológ skúmal a zavádzal nové liečivá a viaceré z nich pripravoval vo svojom laboratóriu.
Mollerova škola
Začiatkom 18. storočia nebola v Uhorsku žiadna vysoká lekárska škola, preto sa Moller rozhodol zriadiť v roku 1713 súkromnú lekársku školu z vlastných prostriedkov. Škola mala za úlohu pripravovať adeptov medicíny na štúdium na cudzích zahraničných univerzitách s cieľom ich rýchlejšieho absolvovania a čoskoro sa stala známou v celom Uhorsku. Bola vybavená laboratóriom pre teoretickú i praktickú výučbu medicíny a chirurgie. Na škole prednášal aj Moller a riadil praktické cvičenia vo vlastnej ordinácii a lekárni.Z absolventov Mollerovej školy vyšlo niekoľko významných lekárov, prírodovedcov a historikov. Študoval tu aj Matej Bel, s ktorým K. O. Moller neskôr vedecky spolupracoval. Po jeho smrti (1747) škola zanikla.
Priekopník balneoterapie
So záujmom skúmal liečivé pramene a termálne kúpele, najmä v stredoslovenskej oblasti. Niektoré kúpele a kyselky opísal, väčšina však ostala v rukopise. Zo štúdií, ktoré uverejnil o kúpeľoch v Sklených Tepliciach a vo Vyhniach vyznieva láska k týmto kúpeľným prostrediam azda aj preto, že v nich počas sezóny pracoval ako kúpeľný lekár. Poznal ich klady a zápory a v opise bol objektívny. Podrobne však skúmal aj liečivé účinky Rybárskych vôd (dnešný Sliač), vôd v Bojniciach, Turčianskych Tepliciach a mnohých ďalších. Robil rozbory vôd. Jeho chemické analýzy sú vynikajúcim obrazom súdobých analytických metodík, ktoré umožňovali čiastočne kvalitatívne poznanie zloženia vôd.
Alcubierrov pohon
Alcubierrov pohon alebo anglický medzinárodne zaužívaný názov Warp je hypotetický pohon vesmírnych lodí schopný udeliť im nadsvetelnú rýchlosť.
Teória
Teória sa zakladá na fakte, že hoci žiadne teleso nemôže prekročiť rýchlosť svetla, keď sa však podarí lokálne zmenšiť priestor (napr. pôsobením extrémne silnej umelej gravitácie), tak teleso prejde tou istou rýchlosťou priestor za kratší čas. Za telesom sa následne gravitácia a tým aj časopriestor znovu vráti do pôvodného stavu.
Dvojplanéta
Dvojplanéta je systém dvoch gravitačne viazaných planét alebo objektov porovnateľnej veľkosti obiehajúcich okolo spoločného ťažiska.
Medzi dvojplanéty sa zaraďuje predovšetkým Pluto a Cháron a často aj Zem a Mesiac.
Podobne existujú aj binárne planétky, ako napríklad 90 Antiope.
Jaroslav Filip
Jaroslav Filip (* 22. jún 1949, Hontianske Moravce – † 11. júl 2000, Bratislava) bol slovenský hudobník, hudobný skladateľ, humorista, dramaturg, herec a zanietený propagátor internetu s neobyčajne širokým spektrom aktivít.
Život
Narodil sa v učiteľskej rodine. Mal troch súrodencov: o štyri roky mladšieho Ľuba, o šesť rokov mladšiu Táňu a o desať rokov mladšieho Vlastimila. Od siedmich rokov hral na klavíri, ktorému prišiel na chuť až v štrnástich rokoch. Spolu s láskou k hre na klavíri prepadol aj vášni bigbíťákov – vysielaniu Radia Luxembourg, jediného kanála, v ktorom hudobníci nasávali západnú hudbu. Bežne ho počúval aj niekoľko hodín v kuse. Študoval v základnej umeleckej škole v Šahách, ktorú ukončil ako jeden z prvých absolventov.
Začiatkom 60. rokov rokov študoval na konzervatóriu v Bratislave. V tom období bol veľkým obdivovateľom Deža Ursinyho a jeho skupiny Beatmen. Mestský život ho však čoskoro pohltil natoľko, že začal zanedbávať školu. V štúdiu pokračoval kvôli zlému prospechu na konzervatóriu v Žiline. Po jeho absolvovaní v roku 1968 sa vrátil do Bratislavy pretože chcel byť hercom, čo bolo jeho komediantskému naturelu najbližšie. Dvadsiateho augusta 1968 nastúpil ako asistent kamery do Slovenskej televízie, ale dlho sa tam nezdržal, lebo o deň neskôr začala okupácia. Nastúpil ako poštový doručovateľ na Slovkoncerte (tu pracoval aj Ján Lehotský). Podľa vlastných slov nič nerobil, iba nosil na poštu tašku s korešpondenciou, ktorú občas aj zabudol v neďalekom bare. Neskôr nastúpil na miesto asistenta kamery po druhýkrát a rozhodol sa pre filmovú dramaturgiu. Medzitým činorodo prenikal do muzikantského sveta.
Hrával v bratislavskom vysokoškolskom klube Véčko so skupinou Petra Lipu Blues Five. Zúčastnil sa s ňou aj Pražského beatového festivalu v roku 1969. Isté obdobie pracoval v agentúre Slovkoncert. Neskôr študoval na VŠMU dramaturgiu a scénaristiku, kde v roku 1976 promoval. V 70. rokoch sa udialo všetko, čo bolo pre ďalší Filipov život kľúčové (okrem stretnutia s počítačmi). Začal hrať s Ursinym a nahral s ním podstatné albumy, oženil sa, účinkoval v Divadle u Rolanda, pracoval v rozhlase v relácii Pohľady do kultúry, začal moderovať televízne relácie a dal sa dokopy s Lasicom a Satinským, skladal scéniky. Okrem toho pravidelne tvoril filmovú hudbu a stvárňoval rôzne filmové postavy. V roku 1977 vyšiel rozhovor s Jarom Filipom pod názvom V každom žije pieseň.
Po revolúcii verejnosť vnímala Filipa predovšetkým ako humoristu. Najskôr prostredníctvom rozhlasovej relácie Apropo, neskôr cez jej televízne obmeny a rôzne súvisiace spolupráce so Stanom Radičom, Rasťom Piškom, Miroslavom Nogom, Štefanom Skrúcaným a Zuzanou Tlučkovou. V ich tvorbe boli výrazne prítomné prvky politickej satiry, predovšetkým vo vzťahu k vládnej koalícii a jej predsedovi Vladimírovi Mečiarovi. náhľad|Jarov náčrt vzhľadu prvého internetového magazínu Sieťovka.|alt=Jaroslav Filip bol tiež známy ako zanietený fanúšik a propagátor nových technológií, predovšetkým mobilných telefónov a internetu. Prostredníctvom dial-up pripojenia bol online už od začiatku druhej polovice 90. rokov, teda v dobe, kedy bola jeho penetrácia na Slovensku veľmi nízka. Aktívne sa zúčasťňoval emailových fór s ďalšími (aj zahraničnými) Slovákmi a je tiež autorom prvej emailovej drámy. Spolu s Róbertom Dydom založili v januári 1997 prvý (nultý) slovenský internetový magazín Sieťovka. Bol tiež zanieteným hráčom počítačových hier a od roku 1994 publikoval články a recenzie počítačových hier v časopise RIKI. Známe boli jeho pravidelné rubriky „horoskopy“ a „Hello Maniacs!“. Jeho povestnú nespavosť a sklony pracovať v noci reflektovala tiež jeho rozhlasová relácia Noční vtáci na rádiu Twist, kde s poslucháčmi komunikoval telefonicky, ale aj online.
S manželkou Evou mal tri deti: synov Jara a Lea a dcéru Evu. Jeho dcérou je aj hudobníčka Dorota Nvotová, ktorej matkou je herečka Anna Šišková.
Zomrel za počítačom ráno 11. júla 2000 na následky masívneho srdcového infarktu, ktorý bol výsledkom nesprávnej životosprávy a viery v alternatívne liečebné postupy.
V roku 2002 o ňom vyšla životopisná kniha Človek hromadného výskytu od Mariana Jaslovského a v roku 2008 bol o ňom spracovaný dokument z cyklu Radosť zo života. Podľa dostupných informácií je v produkcii aj dokumentárny film Hľadanie, jeho aktuálny stav je však neznámy.
Hudba
Meno Jara Filipa je primárne spájané s hudbou, ktorá tvorila najväčšiu časť jeho tvorby, hoci okrem nahrávok po nej ostalo len málo hmatateľných stôp keďže väčšinu skladieb komponoval priamo za klavírom a bez notových zápisov.
Prvé stopy jeho hudobnej tvorby mimo divadla sú spojené s Dežom Ursinym. Odhliadnuc od menších či väčších odmĺk, spolupracoval s bigbítovým skladateľom a spevákom takmer 24 rokov, najprv ako člen skupiny Provisorium a potom aj pri tvorbe sólových platní. Jaro Filip povedal o svojich začiatkoch v Provisoriu: „Do Provisoria som prišiel sťaby mladý chlapec z dediny, kuchynský klavirista typu, zahraj si všetko od bicích až po basu na klavíri. Môj štýl je dodnes poznamenaný sólovým hraním; Dežo mi vždy nadával, že načo zdvojujem basu. No preto, lebo doma som si ju musel hrať sám. To je, skrátka, choroba klaviristického samotárstva."
Napriek tomu, že skupina Provisorium sa v roku 1971 oficiálne rozpadla, pri mnohých ďalších projektoch sa znovu spomína tento názov, hoci s inými hudobníkmi. Je to preto, lebo v každom takomto projekte bol prítomný Dežo Ursiny a Jaro Filip – ostatní členovia sa stále menili, netvorili pevnú súčasť ich zoskupenia, takže išlo o akúsi „provizórnu“ kapelu.
Ich prvý spoločný album Jara Filipa, Satinského a Lasicu Bolo nás jedenásť z roku 1981 priniesol okrem typickej veselej tvorby aj niekoľko piesní, ktorých texty skrývali reflexie na spoločenské dianie a správanie ľudí. Rovnako plodne s dvojicou komikov nahral legendárne albumy S vetrom o preteky (1982), My (do tanca a na počúvanie) (1987) a Sťahovaví vtáci (1990). Spolu realizovali aj kabaret Ktosi je za dverami a viacero divadelných projektov. Práve hudobný prínos Jara Filipa priniesol pochmúrnu atmosféru a odkazovanie na vtedajšie štátne zriadenie či zlé ľudské vlastnosti.
Pieseň „Za dedinou“ je o nedôvere v ľudí a nemožnosti otvorenej komunikácie s nimi: „Za dedinou rastú štyri vŕby, vždy ta zájdem, keď ma jazyk svrbí, iba jednej z nich sa zdôverím". Skladbu prespievala aj populárna skupina IMT Smile. O nadčasovosti a význame tohto albumu svedčí aj fakt, že v roku 2007 vyšla jeho reedícia pod hlavičkou denníka SME, v edícii Slovenské legendárne albumy a jeho živá verzia s hosťami zaznela aj na hudobnom festivale Pohoda 2017.
Najvýraznejšia hudobná spolupráca v poslednom období života Jara Filipa začala vznikať v deväťdesiatych rokoch minulého storočia. V tom čase vzniklo niekoľko albumov Richarda Müllera s výrazným Filipovým prínosom. Práve touto tvorbou ukázal, že jeho talent nie je len v skladbách pre menšinové publikum, ale že dokáže tvoriť aj populárnu hudbu pre širšie spektrum poslucháčov. Mnohé piesne na albumy 33, LSD, Nočná optika či Koniec sveta sám skladal a niektoré z nich, ako napríklad „Milovanie v daždi“ či „Cigaretka na dva ťahy“ sú dnes notoricky známe.
Napriek tomu, že verejnosť pozná Jara Filipa do veľkej miery ako hudobníka, jeho prvý autorský album bol vydaný až v roku 1996. Na platňu s desiatimi piesňami zložil všetky texty Müller. V rovnakom roku vychádza aj CD s klavírnou ezoterickou hudbou Meditation for Piano. Jeho druhý a zároveň posledný sólový album vyšiel v roku 1998 a bol už podľa názvu Ten, čo hrával s Dežom poctou jeho nebohému priateľovi a kolegovi Dežovi Ursinymu. Okrem Andreja Šebana na gitare, Oskara Rózsu s basgitarou a Marcela Buntaja na bubnoch na ňom znovu spolupracoval s Müllerom, ktorý napísal všetky texty.
Film
Filmové postavy:
In memoriam
Po Filipovej smrti vzniklo viacero aktivít vyzdvihujúcich jeho odkaz:
The Return
The Return...... (celý názov The Return of the Darkness and Evil) je druhý album od švédskej black metalovej skupiny Bathory.
Na pôvodnom vydaní nebol uvedený tradičný zoznam piesní, namiesto neho sa tam objavila báseň, kde boli vložené a zvýraznené názvy piesní. Tie sa tam ale objavujú v inom poradí, ako v skutočnosti idú na albume. Quorthon sa vyjadril, že chcel, aby si ľudia najskôr mysleli, že album sa volá The Return a až po jeho vypočutí prišli na celý názov, teda The Return of the Darkness and Evil.
Skladby
Hudba a texty - Quorthon
Piesne „Bestial Lust“ a „Sadist“ bývajú niekedy uvádzané ako „Bestial Lust (Bitch)“ a „Sadist (Tormentor)“.
Japonská mytológia
thumb|150px|right|Bohyňa slnka Amaterasu. Japonská mytológia je systém vier a náboženských predstáv japonskej kultúry vychádzajúci z kultu prírody, šintoistického a budhistického náboženstva. Najdôležitejším prameňom starej japonskej mytológie sú mytologické zbierky Kodžiki a Nihonšoki.
Japonské mýty blízko súvisia s pôvodným japonským náboženstvom šintó. Mnohé japonské šintoistické svätyne sú napríklad zasvätené božstvám, ktoré sú známe z mytológie. Veľmi často sa mýty vzťahujú ku konkrétnym miestam v krajine a súvisia s konkrétnymi historickými osobnosťami alebo udalosťami. Veľmi výrazný je kult prírody. Každá udalosť ako stavba domu, zabitie zvieraťa, vyrúbanie stromu a podobne bola chápaná ako narušenie rovnováhy, ktorá sa musela obnoviť očistnými rituálmi.
Zdroje poznávania
Nezastupiteľné miesto v svetovej mytológií majú japonské kroniky Kodžiki a Nihonšoki. Kodžiki je najstarším dielom o japonskej mytológii a v preklade znamená Kronika dávnych príbehov. Pochádza z roku 712 a je to najstaršia japonská kniha. Nihonšoki je o niečo mladšia, pochádza z roku 720 a v preklade znamená Japonská kronika. V podstate ide o dva takmer výlučné zdroje informácií o japonskej mytológii.
Zlatá trojkoruna
Zlatá trojkoruna (ang. Triple Gold Club) označuje zisk troch najdôležitejších kolektívnych trofejí v ľadovom hokeji - olympijského zlata, titulu majstra sveta a víťazstva v Stanley Cupe - jedným hráčom.
Zlatú trojkorunu doteraz získalo 29 hráčov a 1 tréner, z toho deviati Švédi, siedmi Rusi, desiati Kanaďania, dvaja Česi a jeden Fín. V súčasnosti v klube nie sú žiadni slovenskí hráči. Dvaja Slováci, Michal Handzuš a Miroslav Šatan vyhrali majstrovstvá sveta (2002) a Stanley Cup (Šatan v roku 2009 s Pittsburgh Penguins a Handzuš v roku 2013 s Chicago Blackhawks).
Dvojplanétka
thumb|1999 KW4
Dvojplanétka (iné názvy: dvojitá planétka, binárna planétka) je systém dvoch planétok obiehajúcich okolo spoločného ťažiska, podobne ako je to pri dvojhviezdach alebo dvojplanétach. Niekedy sa ako "dvojplanétka" (angl. double asteroid) v užšom zmysle označuje len prípad, keď majú obe planétky približne rovnakú veľkosť, ostatné prípady sú potom "binárna planétka" v užšom zmysle (angl. binary asteroid).
Párové impaktné krátery ako Clearwater Lakes v Kanade sú pravdepodobne výsledkom dopadu binarnych planétok.
Je veľa teórií o vzniku takýchto sústav. Najnovšie štúdie zistili, že mnohé z nich sú makroporózne (so štrkovitým vnútrom). Satelity obiehajúce okolo veľkých asteroidov Pásma planétok ako sú 22 Kalliope, 45 Eugenia alebo 87 Sylvia sa mohli sformovať odtrhnutím od materského telesa, impaktom alebo odštiepením po šikmom dopade.
Binárne planétky nachádzajúce sa za obežnou dráhou Neptúnu sa formovali v časoch vzniku Slnečnej sústavy vzájomným zachytením alebo interakciou troch telies. Asteroidy blízko Zeme, ktorých obežná dráha je vo vnútornej ćasti Slnečnej sústavy sa mohli rozdeliť vďaka slapovým vplyvom po priblížení k suchozemskej planéte. Druhý variant bol navrhnutý na vysvetlenie vysokého počtu binárnych planétok v blízkosti Zeme a vo vnútornej ćasti Pásma planétok. Tento model, opísaný v odbornom časopise Nature (10. jún 2008), znázorňuje nahromadenie materiálu v okolí rovníka asteroidu ak slnečná energia roztočí "štrkovité" asteroidy na dostatočne vysokú rýchlosť. Týmto procesom sa tiež odhaľuje nový materiál na póloch asteroidu.
Kamenický sprašový profil
Kamenický sprašový profil je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Kamenica nad Hronom v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1984 na rozlohe 0,1500 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Chránené územie je vyhlásené na ochranu 5 až 15 metrov vysokého sprašového profilu s hniezdami vtákov na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele.
Ondrej Moriš
Ondrej Moriš (* 10. október 1916, Melčice-Lieskové – † 27. september 1944, Banská Bystrica) bol slovenský protifašistický bojovník, žandár, účastník SNP.
Životopis
Pôsobil ako žandársky strážmajster v Turčianskych Tepliciach, kde nadviazal styky s antifašistami na Hlavnom veliteľstve žandárstva. Účastník protifašistického odboja a SNP. V bojoch pri Čremošnom bol ťažko zranený črepinami mínometného granátu do chrbta. V nemocnici v Banskej Bystrici zraneniu podľahol.
Tourreilles
Tourreilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 121 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Národný dom (Banská Bystrica)
thumb|Národný dom v apríli 2014 Národný dom je dom v Banskej Bystrici na Národnej ulici 11. Bol postavený v rokoch 1927-28, autorom budovy je Emil Belluš a projekt bol vyhotovený v rokoch 1926-27. Sídli v ňom Štátna opera, stála divadelná a operná scéna mesta a regiónu.
Architektúra
V projekte Národného domu v Banskej Bystrici je jasne sledovaný racionalistický-funkcionalistický zámer. Prejavuje sa v riešení divadla s príslušenstvom v jednej hmotovej aj výtvarnej kompozícii a k nemu priradených hotelových častiach s verejnou službou kaviarne a reštaurácie. Je pochopiteľne, že tieto komplikované dispozičné, konštrukčné, ale aj urbanistické problémy vyústili do pomerne zložitého hmotného konceptu, ktorý sa ako mladý projektant usiloval vylepšiť striedmo použitým dekorom. Ale zostáva stále platný správny názor na základné členenie prevádzok i výtvarný dôraz na hlavný článok ako aj uvážlivé používanie kvalitných materiálov. Z rozsiahlych spoločenských priestorov sa v pôvodnej realizácii zachovala len divadelná sála, ostatné boli v päťdesiatych rokoch, na škodu veci, preadaptované.
O stavbe Národného domu Belluš píše
„Bola to na svoju dobu (1924) pre mňa úloha veľká, zložitá, ale aj znamenitá škola života. Všetky úkony architekta som vykonal bez pomoci sám, od náčrtku stavebných plánov, všetkých detailov, podrobných rozpisov až po superkolaudáci  mnohých úsekových dodávok. Tak začínal spoločenskú prax, poznával vzťah medzi nakresleným a vybudovaným, proces technickej realizácie a je obzvlášť dôležité, že mal možnosť poznávať aj praktickú prevádzku navrhnutej a realizovanej budovy.
Súčasnosť
Národný dom patrí dnes z viacerých hľadísk k novodobej histórii mesta. V jeho priestoroch sa odohrali mnohé historické udalosti prvoradej dôležitosti, ktoré z neho činia i pamiatku národnú, historickú.
V Národnom dome má svoje sídlo dodnes jediná stála divadelná a operná scéna mesta a regiónu. Jej prevádzkové a technické zázemie nebolo dostačujúce už ani v dobe postavenia budovy. Reštauračná a kaviarenská časť dnes opäť slúžia svojmu pôvodnému účelu, po predchádzajúcej zmene funkcie však skoro úplne zmizol pôvodný interiér. Hotelová časť so svojím skromným komfortom dnes už nevyhovuje.
Sorède
Sorède je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Benjamín
Benjamín alebo Benjamin môže byť:
Benjamín alebo benjamínok môže byť prenesene:
Benjamín môže byť aj Svätý Benjamín
Benjamin môže byť aj:
Bitka pri Čadci
Bitka pri Čadci bol stret medzi česko-slovenskými a poľskými jednotkami o Čadcu. Stret skončil obsadením časti Čadce poľskou armádou. Išlo o časť malej vojny medzi Poľskom a Česko-Slovenskom v roku 1938.
V súvislosti s česko-slovensko-poľským sporom o Oravu 24. novembra 1938 zaútočil v Oravskom Podzámku zhromaždený dav kamením na autobus s poľskou delegáciou a poľská vláda obratom oznámila, že v záujme zabezpečenia pokoja bude sporné územie obsadené poľskou armádou. Nasledujúceho dopoludnia začala Samostatná operačná skupina „Sliezsko“, poľskej armády, vstup do Čadčianskeho regiónu, stráženého zosilnenou obranou česko-slovenskej armády. Česko-slovenské jednotky začali urputné ústupové boje so zapojením delostrelectva a bombardérov, boli zaznamenané prípady streľby civilistov do tyla postupujúcich poľských vojsk. Ďalší deň bola oblasť obsadená poľským vojskom.
Dňa 30. novembra 1938 bol podpísaný delimitačný protokol. Poľsku bolo pri Čadci odstúpených 44 km2 s 2000 obyvateľmi, ktorí sa väčšinou hlásili k slovenskej národnosti. V roku 1939, po porážke Poľska, územie pripadlo späť tentoraz už Slovenskému štátu a v roku 1945 boli obnovené hranice s Poľskom v predmníchovskej podobe.
3230 Vampilov
3230 Vampilov je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 8. júna 1972.
Megapenthes
Megapenthes alebo Megapenthés alebo Megapentes (starogr. Μεγαπένθης – Megapenthes/iný prepis Megapenthés, ) môže byť v gréckej mytológii:
Germisay
Germisay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viliam Čacho
Mgr. Viliam Čacho (* 11. december 1977) je bývalý slovenský hokejový útočník a hokejový tréner. V drese 🇸🇰 odohral tri zápasy, v ktorých strelil 1 gól a získal na Zimnej univerziáde v roku 2001 zlatú medailu. V najvyššej slovenskej súťaži odohral vyše päťsto zápasov, najväčší klubový úspech dosiahol v sezóne 2005/2006, keď s Nitrou získal bronzové medaily.
Klubový hokej
Je odchovancom Trenčína, s extraligovým hokejom začínal v Banskej Bystrici v ročníku 1998/99. Neskôr hrával v MHC Martin a MsHK Žilina, od sezóny 2004/05 do sezóny 2006/07pôsobil v HK Dynamax Nitra, kedy prestúpil do Dukly Trenčín. V sezóne 2007/08 sa stal štvrtým najproduktívnejším hráčom mužstva. Oblieka dres s číslom 48. V sezóne 2008/09 nebol klub s jeho výsledkami spokojný a v januári ho uvoľnil do MsHK Garmin Žilina.
V sezóne 2009/10 hral v Poľsku za klub KH Sanok. Jeho posledným hráčskym angažmánom bol prvoligový klub Dukla Michalovce.
Rodinný život
Viliam Čacho je ženatý a má dve deti. Jeho syn Viliam je slovenským hokejovým reprezentanom.
Kasaï-Oriental
Kasaï-Oriental (doslova "východný Kasai") je provincia Konžskej demokratickej republiky. Susedí s provinciami Bandundu, Équateur, Kasaï-Occidental, Katanga.
Administratívne členenie
Provincia Kasaï-Oriental sa delí na 2 mestá a 3 okresy :
3231 Mila
3231 Mila je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 4. septembra 1972.
Souanyas
Souanyas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Paparazzi
„Paparazzi“ je piaty singel americkej popovej speváčky Lady Gaga z jej debutového albumu The Fame (2009). Singel bol vydaný 5. júla 2009.
Adam Burrish
Adam Burrish (* 6. január 1983, Madison, Wisconsin, USA) je bývalý americký hokejista, ktorý hrával v zámorskej NHL za kluby Chicago Blackhawks, Dallas Stars a San Jose Sharks. V roku 2010 vyhral v drese Chicaga Stanleyho pohár.
Zranenie v 2009
V druhej tretine finálového zápasu sezóny 2008/2009 Západnej konferencie NHL medzi klubom Detroit Red Wings a Chicago Blackhawks (5:2) utrpel po nekontrolovanom páde vlastného spoluhráča Bena Eagera zranenie krku, ktoré však nebolo vážne. Jeho následky mohli byť smrteľné, nakoľko korčuľa spoluhráča ho zasiahla priamo do krku, no v ďalšom finálovom zápase môže nastúpiť. Toto zranenie pripomína zranenie slovenského útočníka Richarda Zedníka, ktorý ho utrpel vo februári 2008.
Trassanel
Trassanel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 29 obyvateľov (2009).
Zoznam biologických článkov/K
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 565 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ka
Kabombovité - Kačica divá - Kačica hvizdárka - Kačica chrapačka - Kačica chrapka - Kačica chripľavka - Kačica lyžičiarka - Kačica ostrochvostá - Kačica pestrá - Kačicovité - Kačička mandarínska - Kaguotvaré - Kajka morská - Kajman okuliarnatý - Kajmanka dravá - Kajmanka supia - Kakadu zlatochochlatý - Kakadu žltochochlatý - Kakadu žltochvostý - Kakaduorodé - Kakaové maslo - Kakaovník pravý - Kakaový bôb - Kakapo - Kalcichordáty - Kalciol - Kalcitonín - Kalichovky - Kalina obyčajná - Kalina siripútková - Kalmary - Kaloň egyptský - Kaluža (národná prírodná rezervácia) - Kalužiačik malý - Kalužiak červenonohý - Kalužiak močiarny - Kalužiak perlavý - Kalužiak sivý - Kalužiak štíhly - Kalužiak tmavý - Kambium - Kambrická explózia - Kamenár strakatý - Kamenárka strakatá - Kampylobakter - Kamzík vrchovský - Kamzík vrchovský balkánsky - Kamzík vrchovský tatranský - Kanárik poľný - Kaňa močiarna - Kaňa popolavá - Kaňa sivá - Kaňa stepná - Kapor - Kapor obyčajný - Kaprotvaré - Kaprovité - Kaprozúbka Dagetova - Kaprozúbka dvojpása - Kaprozúbka pásová - Kaprozúbka pestrá - Kaprozúbka Rachova - Kapsaicín - Kapsička pastierska - Kapuciarkorodé - Kapucínka väčšia - Kapusta obyčajná - Kapusta obyčajná hlávková - Kapusta obyčajná hlúbová - Kapusta obyčajná kalerábová - Kapusta obyčajná karfiolová - Kapusta obyčajná kelová - Kapusta obyčajná kŕmna - Kapusta obyčajná ružičková - Kapusta obyčajná špargľová - Kapusta repková kvaková - Kapusta repková pravá - Kapybara močiarna - Karamelizácia - Karanasa - Karas - Karas obyčajný - Karas striebristý - Karboxyhemoglobín - Kardinálka čínska - Karel Hrubý - Karel Kněžourek - Karel Slavoj Amerling - Karel Steinich - Kareta obrovská - Kareta obyčajná - Karetka novoguinejská - Kariamy - Karl Ernst von Baer - Karl Escherich - Karl Friedrich Brunner-von Wattenwyl - Karl Landsteiner - Karl Pearson - Karl Schawerda - Karl Wilhelm von Dalla Torre - Karlov (prírodná rezervácia) - Karlovice - sever - Karlovské bučiny - Karnitín - Karnosaury - Karnozín - Karol Brančík - Karol Cengel - Karol Juraj Rumy - Karol Kelecsényi - Karol Kočí - Karol Ľudovít Doležal - Karol Oboňa - Karol Rayger - Karolína Lujza Hesensko-darmstadtská - Karotén - Karvanice - Kastrácia (zoológia) - Kastrát - Kašeľ - Katabolizmus (metabolizmus) - Katal - Katalpa bignóniovitá - Katarína Horáková - Katecholamín - Katleja - Kaučukovník - Kavka tmavá - Kazarka hrdzavá - Kazarka pestrá - Kazimierz Funk - Kazuár veľkoprilbý - Kazuárovité
ká
Kálmán Kertész - Kávové zrno - Kávovník - Kávovník arabský
ke
Kel kučeravý (sabellica) - Kel palmový - Kengura červená - Kengura Doriova - Kengura horská - Kengura parma - Kengura sivá - Kengura svižná - Kengura tmavochvostá - Kengurovité - Kengury - Kenický - Kenneth Carpenter - Kentrosaurus - Kenyanthropus - Kenyanthropus platyops - Keňapitek - Ker - Ketogenéza - Ketogénna aminokyselina - Ketolátka - Ketóza (metabolizmus) - Ketóza (sacharid) - Ketupa rybárka
kh
Khaan
ki
Kileskus - Kinetický segregačný model aktivácie T buniek - Kivi južný - Kiviovité
kl
Kladistika - Klasifikácia klímy - Klasifikácia plodov podľa oplodia - Klások - Klášterce - Kleistokaktus - Klepietkavce - Klepsinovité - Klieštikovec kurí - Kliešť obyčajný - Kliešťovité - Klinček kartuziánsky - Klinček lesklý - Klinčekovec voňavý - Klinovka hadia - Klinovka žltonohá - Klinovotemenný splav - Klíč (prírodná rezervácia) - Klíčny list - Klíny (prírodná rezervácia) - Kloakovce (Monotremata) - Kloc - Klokoč perovitý - Klonovanie - Klopavkovité
kľ
Kľukva veľkoplodá
km
Kmeň (stonka) - Kmeň (taxonómia) - Kmeňová bunka
kn
Kněhyně - Čertův mlýn - Knížecí les - Knowledge-action gap
kô
Kôň (podrod) - Kôň (rod) - Kôň domáci - Kôň tarpan stepný - Kôpor voňavý - Kôprovník štetinolistý - Kôrokožec bezzubý - Kôrovce - Kôrovník dlhoprstý - Kôrovník krátkoprstý - Kôstkovica - Kôstkovité
kö
Köppenova klasifikácia podnebia
kr
Krab palmový - Krab piesočný - Krahuľa hôrna - Krajinná ekológia - Krakľa belasá - Krakľotvaré - Krakľovité - Krasovlas bezbyľový - Kravské meno - Králik domáci - Králik madeirský - Králik ohnivohlavý - Králik zlatohlavý - Králova zahrada - Království (prírodná rezervácia) - Kráľ smrekov (Boubín) - Krátkonôžka štíhla - Kreatinín - Kremaster - Kremenice - Kreodonty - Kreveta - Krily - Kristián Andrej Zipser - Krivonos bielokrídly - Krivonos smrekový - Križiak dvojfarebný - Križiak obyčajný - Križiak pásavý - Krídlovec lúčovitý - Krídlovec ohnivý - Krídložiabrovce - Krížový smrek - Krkavcovité - Krkavec čierny - Krnovec - Krňák - Krokodíl bahenný - Krokodíl dlhohlavý - Krokodíl filipínsky - Krokodíl Johnsonov - Krokodíl morský - Krokodíl nílsky - Krokodíl novoguinejský - Krokodíl olivový - Krokodíl orinocký - Krokodílotvaré - Krokodílovité - Kronosaurus - Kršiak rybár - Kršle - Krt obyčajný - Krtičník hľuznatý - Krtovité - Kručinka farbiarska - Kruhovky - Krušpán - Krutohlav hnedý - Krv - Krvavček kanadský - Krvná doštička - Krvná plazma - Krvná skupina - Krvné sérum - Krvné telieska - Krvný tlak - Krvotvorba - Krycie pletivo - Krycí epitel - Kryptomonády - Kryptops - Krytosemenné rastliny
kŕ
Kŕč
ku
Kučierka veľká - Kudu veľký - Kukavica chochlatá - Kuklík potočný - Kukučka obyčajná - Kukučkotvaré - Kukuľa behavá - Kukurica - Kukurica siata - Kulík bledý - Kulík krátkochvostý - Kulík morský - Kulík piesočný - Kulík riečny - Kulík vrchovský - Kulík zlatý - Kulíkotvaré - Kultivar - Kultivované mäso - Kultúrna ekológia - Kultúrna rastlina - Kumkvat - Kuna (rod) - Kuna americká - Kuna lesná - Kuna skalná - Kuna soboľ - Kunka červenobruchá - Kunka žltobruchá - Kunov (prírodná rezervácia) - Kunovec východný - Kuora malajská - Kuora trojpásová - Kuora vietnamská - Kuora žltookrajová - Kura (rod) - Kura domáca - Kuriatko jedlé - Kurkuma pravá - Kurotvaré - Kusá hora (prírodná pamiatka) - Kustovnica čínska - Kusu líščí - Kutikula - Kuvičok džungľový - Kuvičok hnedochrbtý - Kuvičok jarabý - Kuvičok obojkový - Kuvičok trilkavý - Kuvičok vrabčí - Kuvik obyčajný
ků
Kůlny
Giey-sur-Aujon
Giey-sur-Aujon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bruno Bettelheim
Bruno Bettelheim (* 28. august 1903, Viedeň, Rakúsko – † 13. marec 1990, Silver Spring, Maryland, USA) bol americký spisovateľ, filozof a detský psychológ.
Očakávanie
Očakávanie je predpokladanie, rátanie s niečím, dúfanie v niečo, predpoklad, domnienka.
Kamenínske slanisko
Kamenínske slanisko je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Kamenín v okrese Nové Zámky v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v rokoch 1953, 1983 na rozlohe 34,8885 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Zlatno (časť Vaľkovne)
Zlatno je v súčasnosti časťou obce Vaľkovňa. Je to osada na ľavom brehu rieky Hron, pri ústiach potokov Havraník a Zlatnica. Vznikla ako sídlisko koncom 18. storočia pri železných hámroch, ku ktorým v roku 1848 pribudla valcovňa. Do roku 1954 pod obec Šumiac.
Rímska mytológia
Rímska mytológia bola súčasťou rímskej kultúry. Bola prevzatá od iných národov, základ tvorí grécka mytológia. Hlavnými bohmi boli pôvodne grécki bohovia, ktorí boli iba premenovaní. Okrem toho každá domácnosť uctievala svojich vlastných domácich bôžikov (larés, penátés) a každý mal svojho osobného ochranného ducha, génia.
Írski dobrovoľníci
Írski dobrovoľníci bola vojenská organizácia založená Írskymi nacionalistami v roku 1913. Údajne bola vytvorená v reakcii na vytvorenie Ulsterských dobrovoľníkov v roku 1912 a jej hlavným cieľom bolo "zabezpečenie práv a slobody pre celý írsky ľud". Dobrovoľníci boli členovia Galskej ligy, Sinn Féin a tajne aj členovia Írskeho republikánskeho bratstva. Dobrovoľníci bojovali za nezávislosť Írska Veľkonočným povstaním v roku 1916 a spolu s Írskou občianskou armádou, Ženskou ligou a Fianna Éireann vytvorili Írsku republikánsku armádu.
3263 Bligh
3263 Bligh je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil K. Reinmuth 5. februára 1932.
NHL 13
NHL 13 je videohra vyvinutá spoločnosťou EA Canada a vydaná spoločnosťou EA Sports. Je v poradí dvadsiatou druhou hrou zo série NHL. Bola vydaná v septembri 2012 a je určené pre herné konzoly PlayStation 3 a Xbox 360. Na obálke je vyobrazený Claude Giroux. Zápasy komentujú Gary Thorne a Bill Clement.