cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cievna mozgová príhoda
Názvy
Príznaky bývajú charakteristické podľa postihnutej tepny, napríklad pri uzatvorení arteria cerebri media vľavo dochádza k poruche reči, uzáver arteria cerebri anterior je spojený so stratou citlivosti a pohyblivosti jednej strany tela, poruchy prietoku cez arteria basilaris, postihujúce mozgový kmeň majú za následok poruchu pohyblivosti aj citlivosti na všetkých končatinách, malé lakunárne mozgové infarkty môžu spôsobiť lokalizovanú poruchu pohyblivosti alebo citlivosti jednej končatiny, prípadne poruchu reči.
Príčiny obmedzenia alebo úplného zastavenia prietoku niektorou mozgovou tepnou a tým ischemickej náhlej cievnej mozgovej príhody sú najmä:
U mnohých pacientov sa príčina náhlej cievnej príhody nedá zistiť.
Asi u 20 - 40 % pacientov s ischemickou cievnou mozgovou príhodou sa vyskytne hemoragická transformácia - zakrvácanie do ložiska ischémie, ktoré môže byť drobné petechiálne alebo vytvoriť rozsiahly výron v tkanive (intraparenchymálny hematóm). Častejšie sa vyskytuje u pacientov po trombolytickej liečbe.
Saint-Amans (Aude)
Saint-Amans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Cievna mozgová príhoda
Názvy
=== Hemoragické cievne mozgové príhody  === alt=cievna mozgová príhoda ischemická/hemoragická|náhľad|Ischemická cievna mozgová príhoda vzniká upchatím tepny (1a), za ktorým zostane oblasť nedokrveného mozgového tkaniva (2a). Hemoragická cievna mozgová príhoda vzniká krvácaním z tepny (1b), ktoré poškodzuje okolité mozgové tkanivo priamo alebo nepriamo tlakom krvného výronu (2b). Tvoria približne  20 % všetkých cievnych mozgových príhod. Vznikajú v dôsledku neúrazového krvácania do mozgu - intracerebrálne krvácanie (intracerebrálna hemoragia - ICH, 15 %) alebo v dôsledku krvácania medzi medzi mozgové obaly v priestore mozgových komôr - subarachnoidálne krvácanie (subarachnoidálna hemoragia - SAH, 5 %).
Intracerebrálne krvácanie je najzávažnejším druhom náhlej cievnej mozgovej príhody. Do roka po ňom zomrie viac, ako polovica postihnutých a väčšina prežívajúcich ostane odkázaná na opateru. Krvácanie môže zapríčiniť  vrodené oslabenie cievnej steny - amyloidná angiopatia, cievne anomálie, disekciu,  cievna arteriovenózna malformácia, zvýšený krvný tlak, porucha zrážanlivosti krvi (aj spôsobená liečbou antikoagulanciami). Sklon ku krvácaniu majú cievy nádorov a môže dôjsť aj k druhotnému zakrvácaniu v tkanive, poškodenom ischemickou cievnou mozgovou príhodou. Závažnosť závisí od lokalizácie krvácania, pričom krvácanie do mozgového kmeňa je najzávažnejšie, často smrtiace, a ďalej od veľkosti krvného výronu. Je bežné, že krvácanie pokračuje  aj niekoľko hodín, čo je spojené so zhoršenými vyhliadkami na uzdravenie. Býva vždy prítomná porucha vedomia, pacienti v bezvedomí majú veľmi vysokú úmrtnosť. Príčinou smrti býva zlyhanie dýchania.
Dynamic Host Configuration Protocol
Dynamic Host Configuration Protocol (DHCP) je súbor zásad, ktoré využívajú komunikačné zariadenia (počítač, router alebo sieťový adaptér), umožňujúci zariadeniu vyžiadať si a získať IP adresu od servera, ktorý má zoznam adries voľných na použitie.
DHCP Server (Dynamic Host Configuration Protocol) vykonáva automatické pridelenie IP adries svojim klientom. Môžu to byť akékoľvek systémy, podporujúce DHCP. DHCP je štandardný protokol, môžu ho využívať aj systémy mimo Microsoft. Z Microsoft operačných systémov podporujú funkciu DHCP klienta všetky až na veľmi exotický LAN Manager pre OS / 2.V rámci siete potom máme DHCP Server - prideľujúci adresy a počítače - ktoré ich od neho preberajú (DHCP Clients). V sieti môžu byť aj počítače, ktoré majú tieto adresy nastavené manuálne.
Saint-Amans (Aude)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Cievna mozgová príhoda
Názvy
Subarachnoidálne krvácanie je väčšinou spôsobené prasknutím aneuryzmy tepny (vakovitej vydutiny s oslabenou stenou). Často vzniká pri námahe alebo rozčúlení. Typicky, ale nie vždy  sa prejavuje náhlou prudkou bolesťou hlavy a zvracaním, prípadne krátkym bezvedomím. Ak krvácanie poškodí aj mozgové tkanivo, alebo tlakom na tepnu spôsobí jeho nedokrvenie, objavujú sa aj ložiskové výpady mozgovej funkcie. Zvýšenie vnútrolebečného tlaku následkom subarachnoidálneho krvácania, opuch mozgu, jeho nedokrvenie a ďalšie komplikácie môžu viesť k nevratnému poškodeniu mozgu.
Saint-Amans (Aude)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 62 obyvateľov (2009).
Cievna mozgová príhoda
Príznaky
Malá časť pacientov, najmä s hemoragickými cievnymi mozgovými príhodami, rýchlo stráca vedomie a umiera  na mieste. Do bezvedomia upadá aj ďalšia časť pacientov s rozsiahlym poškodením mozgu, ktorých vyhliadky na dlhodobé prežívanie sú väčšinou zlé. Menej závažné poruchy vedomia sa vyskytujú u mnohých pacientov. Najväčšia skupina pacientov, väčšinou s ischemickými príhodami,  je postihnutá poruchami vnímania - necitlivosťou časti tela, poruchami zraku a poruchami porozumenia reči, alebo poruchami pohyblivosti - oslabením alebo úplným ochrnutím končatiny, poruchou reči, ochrnutím svalov tváre, čo sa prejaví jej stranovou asymetriou, napríklad poklesom kútika úst. Poruchy pamäte a psychické zmeny nie sú zriedkavé a pacienti sa môžu javiť ako zmätení alebo intoxikovaní alkoholom. Očné príznaky sú časté - zreničky bývajú nerovnako široké, pohľad fixovaný alebo nystagmus, videnie neostré, dvojité, zriedkavejšie úplná slepota. Postihnutie záleží od miesta poškodenia mozgu a väčšinou (nie vždy) je lokalizované na ľavú alebo pravú polovicu tela. Častými príznakmi sú tiež bolesti hlavy, závrat, zvracanie, alebo len zmätenosť, ktorá môže byť len krátkodobá a ako príznak cievnej mozgovej príhody sa ľahko prehliadne. Aj ak sú príznaky nevýrazné a čoskoro ustúpia, takíto pacienti sú ohrození skorým opakovaním náhlej cievnej príhody s horším priebehom, mali by byť odborne vyšetrení a mali by dostať preventívnu liečbu, ak je potrebná a možná.
== Diagnostika     == Podozrenie na cievnu mozgovú príhodu je možné vysloviť na základe príznakov, približnú lokalizáciu postihnutej oblasti mozgu je možné určiť klinickým neurologickým vyšetrením, pri ktorom sa zisťujú poruchy citlivosti a funkcie rôznych častí tela a zmyslových orgánov a prítomnosť základných reflexov. Týmto spôsobom nie je možné presne stanoviť miesto postihnutia mozgu a hlavne nedá sa bezpečne zistiť, či ide o poškodenie nedokrvením alebo krvácaním. Preto je pri podozrení na cievnu mozgovú príhodu nevyhnuté okamžité vyšetrenie mozgu počítačovou tomografiou (CT), ktoré rozlíši medzi krvácaním a nedokrvením mozgu a s odstupom niekoľkých hodín zobrazí aj rozsah nedokrvenia. Podľa vybavenia je možné vykonať aj CT angiografiu, ktorá zobrazí prekrvenie v povodí jednotlivých mozgových tepien  a ich prípadné anomálie. Vyšetrenie nukleárnou magnetickou rezonanciou je náročnejšie na  spoluprácu pacienta a trvá dlhšie, čo je vzhľadom k potrebe čo najskoršej liečby nevýhodou, rozlíši však oblasť ischémie už po niekoľkých minútach od vzniku a odlíši aj staršie krvácania a mikrokrvácania. Vyšetrenie mozgomiešneho moku (liquor cerebrospinalis), odobratého lumbálnou punkciou (napichnutím miešneho kanála v driekovej oblasti) sa v súčasnosti používa len za špecifických okolností.
Existuje však možnosť aj trombózy, ktorá je zriedkavejšia a ktorá sa pri CT diagnostikuje lepšie ako pri MR a aj liečba je iná, navyše sa ako príčina obvykle ani neuvažuje.
Ďalšie vyšetrenia sú potrebné k zisteniu príčiny cievnej mozgovej príhody a niekedy aj k stanoveniu optimálneho liečebného postupu. Na lokalizáciu prípadného zúženia v systéme tepien, zásobujúcich mozog sa využívajú neinvazívne vyšetrenia duplexnou ultrasonografiou. Katetrizačná angiografia umožňuje presnú lokalizáciu abnormalít a prípadnú endovaskulárnu liečbu. K objasneniu príčin prispieva tiež echokardiografické vyšetrenie, kompletné vyšetrenie zrážanlivosti krvi a ďalšie.
Liečba
Po stanovení diagnózy závažnej náhlej cievnej mozgovej príhody je potrebné čo najskôr zahájiť jej liečbu. Týka sa to mozgového infarktu a hemoragických príhod, ale aj po tranzientnom ischemickom ataku a reverzibilnom ischemickom deficite má nasledovať komplexné vyšetrenie pacienta s cieľom zistiť príčinu príhody a zabrániť jej opakovaniu s horšími následkami.
Čo najskoršie nasadenie liečby pri mozgovom infarkte je potrebné preto, lebo v oblasti zníženého prekrvenia (ischemická penumbra) sa vždy vyskytuje mozgové tkanivo, ktoré len postupne, v priebehu hodín podlieha deštrukcii a je možné zachrániť ho rýchlym obnovením krvného prietoku. Pri hemoragických príhodách je vždy riziko rozširovania krvného výronu s poškodzovaním ďalšieho susediaceho tkanivá a vzniku komplikácii.
V rámci predlekárskej prvej pomoci je preto dôležité rýchlo rozpoznať príznaky a privolať záchrannú službu, ktorá, ak je dobre organizovaná, vopred zabezpečí aj urýchlenú diagnostiku v zdravotníckom zariadení. Odporúča sa pacientov uložiť so zvýšením hornej polovice tela o 30 - 60  stupňov, pacientov  v bezvedomí treba uložiť do stabilizovanej polohy a pri poruchách vitálnych funkcii zahájiť kardiopulmonálnu resuscitáciu.
Pri všetkých cievnych mozgových príhodách je potrebná rýchla, ale nie príliš radikálna úprava zvýšeného krvného tlaku. Náhly pokles na normálne hodnoty môže spôsobiť nedostatočné prekrvenie ohrozených oblastí mozgu, preto sú cieľové hodnoty stanovené v rozsahu 160/90 až 180/105 torr podľa druhu príhody a pridružených ochorení pacienta, zásadnou požiadavkou je vyhnúť sa poklesu tlaku pod normálne hodnoty z akéhokoľvek dôvodu. Ak vzniknú, treba súčasne liečiť prípadné poruchy krvného obehu a dýchania. Pri zniženej saturácii krvi kyslíkom (pod 94%) je potrebné pacientovi podávať kyslík. Treba zabrániť hypertermii (vysokej telesnej teplote), ktorá zvyšuje potrebu kyslíka.
Ďalšia liečba sa zásadne líši pri mozgovom infarkte a hemoragických cievnych mozgových príhodách.
Mozgový infarkt: cieľom liečby je rýchla rekanalizácia upchatej mozgovej tepny a obnovenie prietoku krvi. Štandardným postupom je trombolýza (rozpustenie krvnej zrazeniny- trombu) liekom zo skupiny fibrinolytík - rekombinantným tkanivovým aktivátorom plazminogénu (r-tPA), podaným do žily. Nakoľko mozgové tkanivo je veľmi citlivé na nedokrvenie, najlepšie výskledky sa dosahujú pri podaní do 1,5 hodiny a priaznivý účinok liečby je pozorovateľný pri podaní do 3 - 6 hodín od vzniku príznakov. Podmienkou pre podanie trombolytickej liečby je vylúčenie mozgového krvácania (CT alebo MRI vyšetrením) a neprítomnosť žiadnej z početných kontraindikácii - napr. veľký rozsah infarktu, ťažký neurologický deficit, nezvládnuteľný vysoký krvný tlak, prebiehajúca antikoagulačná liečba, nedávna operácia a ďalšie. Ďalšie spôsoby rekanalizácie sú vyhradené pre špecifické situácie - karotická endarterektómia u pacientov so zisteným uzáverom karotickej tepny, intraarteriálna trombolýza alebo endovaskulárna mechanická rekanalizácia katétrom, zavedeným do tepny, prípadne mechanické odstránenie trombotickej masy (mechanická trombektómia), čo je perspektívna metóda, uplatniteľná aj v dlhšom časovom okne od vzniku ischémie.
Subarachnoideálne krvácanie: liečebný postup vychádza z toho, že je väčšinou zapríčinené prasknutím aneuryzmy (vydutiny) mozgovej tepny a ohrozuje pacienta potenciálne smrteľnými komplikáciami, spojenými s poškodením celého mozgu. Krvácanie z aneuryzmy sa často opakuje a ohrozuje pacientov, ktorí prežili prvý atak. Z týchto dôvodov je snaha operovať čo najväčší počet pacientov. Prvou podmienkou je zistiť zdroj krvácania, čo sa robí pomocou 3D CT angiografie alebo digitálnou subtrakčnou angiografiou (DSA), prípadne MR angiografiou. Liečebným postupom je klipovanie krčka aneuryzmy neurochirurgickou svorkou alebo katetrizačné vyplnenie vaku aneuryzmy - koiling s prípadným zavedením cievneho stentu. O druhu výkonu sa rozhoduje podľa angiografického nálezu. Operácia sa vykonáva čo najskôr, u pacientov s komplikáciami urgentne, a to aj v prípade ich ťažkého stavu.
Súčasťou liečby je prevencia epileptických záchvatov a podávanie osmotických diuretík (napr. manitolu) s cieľom znížiť vnútrolebečný tlak.
Po neodkladnej liečbe nasleduje komplexné vyšetrenie pacienta a snaha o zvládnutie ochorení, ktoré by mohli spôsobiť opakovanú cievnu mozgovú príhodu. Dôležitou súčasťou starostlivosti je fyzioterapia a rehabilitácia, smerujúca k čo najúplnejšej obnove zaniknutých neurologických funkcii - rehabilitácia reči, pohybu, starostlivosť o dostatočnú výživu u pacientov s poruchami prehĺtania atď. Okrem nácviku pohybu je podstatné zvládnuť spasticitu - tendenciu k fixácii končatiny v pokojovej polohe. Niektoré  zaniknuté funkcie sa zlepšia alebo obnovia až po  mesiacoch. Mnoho pacientov nakoniec potrebuje dlhodobo pomoc inej osoby alebo kompenzačné pomôcky.
Komplikácie
Nebezpečné je druhotné zakrvácanie do mozgového tkaniva, ku ktorému môže dôjsť aj u ischemických príhod (hemoragická transformácia). Všetky krvácania spôsobujú metabolické procesy, spojené s opuchom mozgu. Tým dochádza k zvýšeniu vnútrolebečného tlaku, ktoré môže poškodiť dýchacie centrum a obmedziť prietok krvi v mozgu s fatálnymi následkami. Vyskytujú sa epileptické záchvaty a poruchy vitálnych funkcii, najmä dýchania.
Pacienti po závažnej cievnej mozgovej príhode ostávajú dlhšiu dobu upútaní na lôžko so všetkými dôsledkami. Ohrození najmä sú preležaninami, hlbokou žilovou trombózou a pľúcnou embóliou, hypostatickou pneumoniou. Najmä u pacientov s poruchami prehĺtania hrozí dehydratácia, podvýživa a vdýchnutie stravy.
Prevencia
Rizikové faktory náhlej cievnej mozgovej príhody sú zhodné so všeobecnými rizikovými faktormi aterosklerózy a srdcovocievnych chorôb. Zvlášť sú ohrození fajčiari, obézni ľudia,  pacienti s vysokým krvným tlakom, aterosklerózou, významným rizikom pre ischemickú cievnu mozgovú príhodu je fibrilácia srdcových predsiení u pacientov s ischemickou chorobou srdca. Preventívne opatrenia sú zhodné s prevenciou a štandardnou liečbou uvedených ochorení.
Prognóza
Počet cievnym mozgových príhod na Slovensku za posledné desaťročie podstatne vzrástol, ale vďaka pokrokom v liečbe úmrtnosť klesá. Väčšine pacientov po mozgovom infarkte alebo hemoragických príhodách zostáva menší alebo väčší funkčný deficit, ktorého miera sa dá korigovať včasnou a kvalifikovanou rehabilitáciou s aktívnou účasťou pacienta. Podstatné zlepšenie výsledkov sa dosiahlo najmä vďaka včasnej liečbe, prognóza teda vo veľkej miere záleží na rýchlom rozhodnutí pacienta alebo blízkych volať zdravotnícku záchrannú službu už pri prvých príznakoch.
Externé odkazy
https://www.casjemozog.sk/docs/Bedeker_pre_pacientov.pdf (veľmi podrobné a zrozumiteľné informácie pre pacientov a ich blízkych)
3135 Lauer
3135 Lauer je planétka s priemerom 21 km, ktorú objavil S. J. Bus 1. marca 1981.
Elektrochemické obrábanie
Elektrochemické obrábanie je obrábanie elektricky vodivých a zároveň elektrochemicky rozpustných materiálov, pri ktorom dochádza súčasným pôsobením elektrického prúdu a elektrolytu k zmena vlastností obrábaného povrchu a úberu materiálu. Princípom elektrochemického obrábania je lokálne rozpúšťanie materiálu obrobku v elektrolyte.
Na rozdiel od anódomechanického obrábania tu nedochádza k tvorbe iskier.
Zdroje
''Ing. Jaroslav Řasa, CSc.,Ing. Zuzana Kerečaninová: Nekonvenční metody obrábění''
Ana
Ana môže byť:
Vojnový zločin
náhľad|vpravo|Vraždenie civilistov nacistickými oddielmi na Ukrajine po nemeckom vpáde. Chlapec stojaci nad telami svojich príbuzných bol následne zavraždený ranou do tyla. Slarov, Ukrajina, ZSSR. 4. júl 1941. Vojnový zločin je previnenie proti vojnovému právu postihnuteľné podľa medzinárodného (trestného) práva. Prakticky každé previnenie proti vojnovému právu v medzinárodnom konflikte je vojnovým zločinom, naproti tomu v prípade vnútroštátneho konfliktu (napr. občianska vojna) definíciu vojnového zločinu naplňovať nemusí. Hlavnými typmi vojnových zločinov sú prečiny proti vojnovému a medzinárodnému právu ohľadom zaobchádzania so zajatcami a podrobenými civilistami (mučenie, genocída…), spôsobov vedenia bojov (napr. použitie zakázaných zbraní, ako sú chemické zbrane, nášľapné míny) a zločiny proti mieru (napr. príprava útočnej vojny).
Ana
ANA môže byť:
Vojnový zločin
Od roku 2002 existuje v Haagu Medzinárodný trestný súd (ICC), ktorý má právo súdiť páchateľov vojnových zločinov, ktoré boli spáchané po dátume jeho založenia. Pôsobnosť Medzinárodného trestného súdu však nie je celosvetová, pretože celý rad štátov proti nemu vyslovila výhrady a odmietla mu podriadiť svojich občanov (napr. USA, Čína, Izrael…) V minulosti boli na popud OSN zriaďované súdy na trestanie vojnových zločinov spáchaných v konkrétnych konfliktoch (Norimberský tribunál, Tokijský tribunál, Medzinárodný trestný tribunál pre bývalú Juhosláviu, Medzinárodný trestný tribunál pre Rwandu).
Zoznam postáv seriálu Priatelia
Zoznam postáv televízneho seriálu Priatelia
Hlavné postavy
Ďalšie celebrity objavujúce sa v seriáli Bonnie Somerville                       Mona                                           Rossove dievča
Michael Rapaport - policajt Gary čo chodil s Phoebe v V. sérii, keď našla jeho odznak
Vagaršapat
Vagaršapat (, v rokoch 19451995 oficiálne Ečmiadzin je mesto v Arménsku. Nachádza sa 20 kilometrov západne od arménskeho hlavného mesta Jerevanu. V meste sídli katolikos Arménskej apoštolskej cirkvi, ktorému sú podriadené všetky arménske biskupstvá a patriarcháty. Vagaršapat je centrom bohatej oblasti ovocných sadov a viníc. Sídli v ňom taktiež potravinársky priemysel. Významná je produkcia vína a konzervovaných potravín. Vyrábajú sa v ňom aj plasty.
Dejiny mesta siahajú až do 7. storočia pred Kristom, keď bolo mesto známe ako Vardgesavan. Okolo roku 140 bolo mesto za vlády arménskeho panovníka Vologaisa I. premenované na Vagaršapat. Známe bolo aj ako Kainopolis. Neskôr sa za vlády kráľa Sohaema stalo hlavným mestom Veľkého Arménska a významným kresťanským centrom a sídlom arménskeho katolika. V roku 344 status hlavného mesta stratilo a o vyše storočie neskôr v roku 453 z mesta odišiel aj arménsky patriarcha. Do mesta sa patriarchovia vrátili až v roku 1441 počas katolikátu Kiraka.
V meste sa nachádza veľký počet historických pamiatok. Začiatok výstavby miestnej katedrály je datovaný do začiatku 4. storočia, čo z nej robí jednu z najstarších na svete. Podľa legendy ju mal založiť svätý Gregor Lusavorič, ktorý do Arménska priniesol kresťanstvo. Lokalita má aj rad ďalších pamiatok, najmä kostolov, ktoré sú významnými pútnickými miestami.
Ečmiadzinská katedrála a niektoré ďalšie chrámy v meste spolu s neďalekými archeologickými pozostatkami sú od roku 2000 zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Michal Grman
Odchovanec MHk 32 Liptovský Mikuláš. V sezóne 2002/03 pôsobil v ŠaHK Banská Bystrica, potom odišiel do Nitry, kde odohral iba 10 zápasov a následne sa vrátil do pôvodného klubu MHk 32 Liptovský Mikuláš, kde v tej istej sezóne odohral 16 zápasov a na jej konci odišiel do Česka do druholigového tímu HC Sareza Ostrava, ktorému dopomohol k postupu do 1. českej ligy. V sezóne 2005/06 prestúpil do českého klubu HC Prostějov, kde odohral 12 zápasov, v ktorých nebodoval. V tej istej sezóne sa vrátil do tímu MHk 32 Liptovský Mikuláš. V sezóne 2007/08 odohral sezónu v MsHK Žilina. V ďalšej sezóne sa znovu vrátil domov do Liptovského Mikuláša, ale dlho tam neostal, nakoľko v tíme HC Košice bola veľká maródka v obrane, odišiel do tohto tímu na hosťovanie. Pôvodne tam mal ostať do februára, ale nakoniec predĺžil hosťovanie do konca sezóny, čo sa mu vyplatilo a pomohol tak tímu HC Košice získať titul Majstra Slovenska pre sezónu 2008/09. Pred začiatkom sezóny 2009/10 sa upísal tímu HC Košice na 4 sezóny.
V novembri 2012 sa stal posilou českého extraligového klubu HC Energie Karlovy Vary. Po dvoch sezónach podpísal zmluvu s kazašským klubom Ertis Pavlodar.
Reprezentácia
V slovenskom drese odohral 4 zápasy, v ktorých neskóroval.
Rott (priezvisko)
Rott je nemecké priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v Poprade, Bratislave a Žiline. Omnoho častejšie je v Česku, predovšetkým v Prahe.
Známi nositelia
Pozri v článku Rott.
NGC 4946
NGC 4946 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Višňová (okres Liberec)
Višňová je obec v Česku v okrese Liberec v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 358 obyvateľov, z toho 688 mužov a 670 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,5 roka (muži 39,1 roka, ženy 42,0 roka).
Juraj Martinka
Juraj Martinka (* 22. december 1864, Vrbica – † 20. február 1938, Liptovský Mikuláš) bol slovenský lesný inžinier, muzeológ.
Životopis
Študoval na lesníckom odbore Vysokej školy baníckej a lesníckej, kde dostal roku 1888 absolutórium. V roku 19131916 viedol stavbu budovy Riaditeľstva štátnych lesov v Banskej Bystrici. Zameriaval sa na budovanie lesných dopravných zariadení, pozemných stavieb, neskôr na lesnícku muzeológiu. Vedúci oddelenia a riaditeľ v Liptovskom Hrádku (19211930). Jeden zo zakladateľov Pôdohospodárskeho múzea v Bratislave (1930), autor lesníckej a poľovníckej expedície. Výtvarník-amatér, tvorca modelov prírodných scenérií. Modely získali ocenenia na výstavách v Budapešti (1896), Paríži (1908), Londýne (1908), vo Viedni (1910). Predseda Lesníckeho múzea v Bratislave, člen výboru Lesníckeho a poľovníckeho múzea v Prahe, člen ČSAZ, od roku 1928 vládny radca.
Nominácia (jazykoveda)
Nominácia alebo pomenúvanie je využívanie jazykových prostriedkov na pomenovanie predmetov a javov, dejov a udalostí. Medzi nominačné jazykové prostriedky patria predovšetkým morfémy a slová, ktoré už v jazyku jestvujú. Veľmi zriedka sa na pomenovanie tvoria úplne nové, dosiaľ nejestvujúce prostriedky (morfémy a slová). Na druhej strane veľmi často sa pri nominácii používajú prostriedky z iných jazykov, najčastejšie celé slová.
Palau-del-Vidre
Palau-del-Vidre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Princeton
Princeton môže byť:
Palau-del-Vidre
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
916 America
916 America je planétka s priemerom 36 km, ktorú objavil Grigorij Nikolajevič Neujmin 7. augusta 1915.
Prvý triumvirát
Prvý triumvirát môže byť:
Albany River Rats
Albany River Rats je profesionálny hokejový klub hrajúci v AHL. Sídli v meste Albany v štáte New York. Je to farma klubov NHL Carolina Hurricanes a Colorado Avalanche. Klub bol založený v roku 1990.
Najviac zápasov v drese Albany v histórií odohral slovenský reprezentant Jiří Bicek. Odohral za River Rats 423 zápasov, bolo to ešte v čase keď to bola farma New Jersey Devils.
Od roku 2000 sa neprebojovali do play-off.
Matej Martinko
Matej Martinko (* 10. február 1898, Spišský Štiavnik – † 21. apríl 1945, Sachsenhausen) bol slovenský pedagóg, novinár.
Životopis
V roku 19211938 učiteľ na ľudových školách na východnom Slovensku. V máji 1943 za účasť v ilegál. protifašistickom hnutí zatknutý a väznený. V roku 1944 pracoval v redakcii povstaleckej Pravdy v Banskej Bystrici. Redigoval a kolportoval komunistickú tlač. Od novembra 1944 väznený v koncentračnom tábore v Rawensbrücku, Oranienburgu, naposledy v Sachsenhausene.
3. január
Narodenia
thumb|upright|[[Mel Gibson (* 1956)]] thumb|upright|[[Michael Schumacher (* 1969)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Josef Škvorecký († 2012)]]
Zvarthnoc
Zvarthnoc je zaniknuté mesto v Arménsku, približne na polceste medzi Jerevanom a Ečmiadzinom. Mesto bolo postavené v staroveku, avšak neskôr bol zabudnuté a znovuobjavené až v 20. storočí.
Celá lokalita je spoločne s Ečmiandzinom od roku 2000 zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Zoznam najväčších hitov v roku 1989 (USA)
Toto sú piesne, ktoré v jednotlivých týždňoch roku 1989 skončili v rebríčku Billboard Hot 100 na prvom mieste.
Viliam Martin
náhľad| Viliam Martin, profesor plk. Ing. Viliam Martin (do roku 1940 Martiny) (27. marca 1913, Banská Bystrica – 7. mája 1976, Praha) bol slovenský a československý dôstojník, protifašistický bojovník, partizán a pedagóg. Príslušník slovenskej armády a ČSLA. Účastník protifašistického odboja v armáde. Bol pracovníkom Veliteľstva pozemného vojska v Banskej Bystrici. Organizoval odsun zdravotníckeho materiálu partizánskym jednotkám (1944). Veliteľ partizánskych skupín, príslušník 1. československého armádneho zboru v ZSSR. Nositeľ niekoľkých vyznamenaní.
Rané roky, štúdiá, rodina
Viliam Ján Martin sa narodil 27. marca 1913 v meste Banská Bystrica, v rodine obuvníka evanjelického vyznania Viliama Martiny a katolíčky Ludmily Szélovej, ako jediné dieťa. Otec, vďaka expanzii Baťovej veľkovýroby obuvi, prišiel o živnosť. V roku 1930 odovzdal svoj živnostenský list a prevzal miesto domovníka v evanjelickom spolku, kde poberal nízky a nepravidelný plat. Rodina žila v skromných pomeroch. Viliam v Banskej Bystrici navštevoval všeobecnú školu a Štátne reálne gymnázium, ktoré zakončil v roku 1932 maturitnou skúškou. V dôsledku hospodárskej krízy nemohol nájsť zamestnanie až do 15. júna 1933, kedy nastúpil ako výpomocný učiteľ do novootvorenej Všeobecnej školy v obci Malachov, kde pôsobil do 31. augusta 1934. Potom odišiel do Bratislavy študovať Štátnu pedagogickú akadémiu. Po dokončení štúdií s aprobáciou na fyziku a chémiu odišiel vyučovať žiakov do Štátnej meštianskej školy v meste Podbrezová a po niekoľkých mesiacoch prestúpil do Štátnej meštianskej školy v meste Tornaľa. V Podbrezovej, na popud členov učiteľského zboru, vstúpil do Čs. soc. demokratické strany. V Podbrezovej sa zoznámil aj so svojou budúcou ženou Annou Mišútovou (21. januára 1921, Donovaly – 15. februára 1987, Praha), s ktorou sa oženil v roku 1938. Starým otcom Anny bol Ján Bohúň, držiteľ Štátneho vyznamenania, ktoré dostal od T. G. Masaryka za odbojovú činnosť proti rakúskej monarchii. Za túto vlasteneckú činnosť bol niekoľko rokov väznený. Viliam s Annou vychovali tri deti; Annu (nar. 14. septembra 1938), Miloša (nar. 27. november 1940) a Danielu (nar. 1. apríla 1951).
Armáda, vojna, SNP, partizánsky pluk
Od 1. októbra 1937 do 31. augusta 1939 vykonával základnú vojenskú službu v Trenčíne, Ružomberku a v Banskej Bystrici. Po skončení základnej vojenskej služby pôsobil ako učiteľ na štátnej ľudovej škole v obci Hrochoť. Aby sa vyhol ako štátny zamestnanec a učiteľ povinnému vstupu do Hlinkovej gardy, 15. februára 1940 sa stal dôstojníkom z povolania. V slovenskej armáde slúžil ako pobočník veliteľa nemocnice a ako veliteľ roty pomocného zdravotníctva v Ružomberku. V tomto období si na vlastnú žiadosť, z vlasteneckých pohnútok, zmenil svoje priezvisko z Martiny na Martin. Od marca 1941 pracoval v zdravotnej správe VPV (Veliteľstvo pozemného vojska) ako pridelený dôstojník pomocného zdravotníctva v Banskej Bystrici. Dňa 26. júna 1941 bol poslaný na bojisko vo funkcii dôstojníka pomocného zdravotníctva, s veliteľstvom slovenskej poľnej armády. Od augusta do decembra 1941 bol pobočníkom veliteľa poľnej nemocnice slovenskej armády pri rýchlej divízii v meste Pologi, severne od Azovského mora. Na východný front bol odvelený spoločne s kapitánom Nálepkom, kolegom z vysokej školy v Bratislave. Dňa 10. decembra 1941 sa zo zdravotných dôvodov vrátil z frontu na Slovensko a ako dôstojník bol opäť pridelený k zdravotnej správe VPV v Banskej Bystrici. Počas tohto obdobia sa zúčastnil príprav SNP (Slovenského národného povstania). Zapojil sa do protifašistického odboja. Organizoval odsun zdravotníckeho materiálu partizánskym jednotkám a po celý čas bol v kontakte s členmi revolučnej SNR (Slovenská národná rada) Imrichom Bohúňom a Danielom Ertlom. Dňa 29. augusta 1944, po vyhlásení SNP, požiadal o pridelenie na pechotu. Zaradený bol do posádky Banská Štiavnica, kde prevzal velenie vo funkcii veliteľa III/24. pešieho práporu Topľa, s ktorým prehradil územie v smere od Levíc na Banskú Štiavnicu. S práporom sa zúčastnil, v rámci 3. taktickej skupiny 1. čs. armády, obraných bojov v Dolných Hamrovoch – Sandriku, Hodruše, Banskej Štiavnici, Tŕnii, Ľadnej, Hronskej Dúbrave a Hrochoti, spolu s jednotkami 2. čs. paradesantné brigády. Po čiastočnom potlačení SNP prešiel cez hory z priestoru Hrochoť do obce Donovaly, kde sa zdržiaval ako vojenský spravodajca. Jeho žena Anna, hoci už bola matkou dvoch detí, sa tiež aktívne zapojila od septembra 1944 do apríla 1945 do odbojovej činnosti na Donovaloch. Obstarávala odbojárom falošné doklady, zaisťovala potraviny a lekársku pomoc pre partizánov. V ohnisku SNP, počas prechodu frontu na začiatku apríla 1945, bol ťažko zranený ich štvorročný syn, ktorý bol v ohrození života, ale vďaka penicilínu, ktorý ku koncu vojny zhadzovali z lietadiel americkí letci na povstalecké územia, následky zranenia prežil. Dňa 15. februára 1945 Viliam vstúpil do 1. partizánskeho pluku 4. čs. partizánske brigády "Ciprich", kde velil čate na území Nízkych Tatier (Lužná, Magurka, Železná). Koncom apríla 1945 sa prihlásil do československej armády a od 1. mája 1945 bol pridelený k DOV Levice a od augusta 1945 potom k pešiemu pluku 12 Levice. náhľad| Malý Viliam s rodičmi.
Povojnové roky, MNO, pedagogická činnosť
Po skončení vojny zostal vo vojenskej službe. Od 1. novembra 1946 bol premiestnený na Veliteľstvo 2. pešej divízie v Banskej Bystrici. Tu sa stal vo februári 1947 členom Komunistickej strany Slovenska. Neskôr prijal pozvanie prezidenta Edvarda Beneša pracovať na povojnovom budovaní "Hlavného štábu čs. brannej moci" v Prahe (po roku 1950 "Generálneho štábu Československej ľudovej armády"), zo začiatku sľubne nadväzujúceho na prvorepublikové demokratické princípy a využívajúceho bojové skúsenosti československých dôstojníkov, ktorí sa vrátili do vlasti z bojov na západnom i východnom fronte. Od októbra 1947 do februára 1950 úspešne absolvoval Vysokú školu vojenskú v Prahe. Od 1. marca 1950 do 17. septembra 1958 pracoval na Ministerstve národnej obrany v Prahe 6, rovnako ako jeho priateľ generálmajor Ing. Alexander Timko, náčelník kancelárie odboja, ktorému bol veliteľom počas SNP. V priebehu politických čistiek v 50. rokoch bol donútený, rovnako ako mnoho ďalších prvorepublikových dôstojníkov, odbojárov či interbrigádistov, Generálny štáb predčasne opustiť. Preto sa vrátil k svojej pôvodnej pedagogickej profesii a od 18. septembra 1958 do 14. septembra 1968 prednášal na vojenskej katedre Vysokej školy chemicko-technologickej v Prahe. Je autorom knihy Dejiny chemického vojska a držiteľom vyznamenania Československý vojnový kríž 1939, Československá medaila Za chrabrosť pred nepriateľom, Rád Slovenského národného povstania 2. triedy, Rád červenej hviezdy (ČS), Odznak Československého partizána a ďaľších vyznamenaní. Medzi jeho celoživotné koníčky patrila kresba, maľba, hra na husle a pražské historické pamiatky. Zomrel 7. mája 1976 v Prahe na zlyhanie srdca, v dôsledku celkového vyčerpania organizmu po dlhoročnom boji s rakovinou.
Referencie
''Životopis Viliama Martina napísaný v Prahe 3. februára 1971. Informácie z kondolencie poslané Alexandrom Timkom vdove Anne Martinovej v Prahe 11. mája 1976. Informácie z encyklopédie odboja a SNP - DEJINY SLOVENSKÉHO NÁRODNÉHO POVSTANIA 1944 - zväzok 5.''
Chevillon (Haute-Marne)
Chevillon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Warsaw Open 2009
Warsaw Open 2009 bol tenisový turnaj žien, ktorý sa konal v dňoch od 18. do 23. mája 2009  na otvorených antukových dvorcoch v poľskom meste Varšava. Titul v dvojhre žien získala Rumunka Alexandra Dulgheruová, ktorá vo finále porazila Ukrajinku A. Bondarenkovú. Bol to jej prvý titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Američanky Raquel Kopsová-Jonesová a Bethanie Matteková-Sandsová, ktoré vo finále porazili čínsky pár Jen C’, Čeng Ťie. Pre R. Kopsová-Jonesovú to bol tretí a pre B. Sandsovú siedmy titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Dvojhra žien
🇷🇴 Alexandra Dulgheruová vs. 🇺🇦 Aľona Bondarenková 7-63 3-6 6-0
Štvorhra žien
🇺🇸 Raquel Kopsová-Jonesová / 🇺🇸 Bethanie Matteková-Sandsová vs. 🇨🇳 Jen C’ / 🇨🇳 Čeng Ťie 6-1 6-1
Mercury-Redstone 3
Shepardov let bol z technického hľadiska úspechom, hoci nadšenie z tohto počinu utlmila skutočnosť, že len tri týždne pred Shepardovým letom sa prvým človekom vo vesmíre a tiež na obežnej dráhe Zeme stal sovietsky kozmonaut Jurij Gagarin, ktorý 12. apríla 1961 v kozmickej lodi Vostok 1 jedenkrát obletel Zem a úspešne pristál.
Prípravy na let
V roku 1959 dostal novovzniknutý Národný úrad pre letectvo a vesmír (NASA) povolenie od prezidenta Dwighta D. Eisenhowera vybrať svojich prvých astronautov z radov vojenských skúšobných pilotov. Služobné záznamy 508 absolventov škôl skúšobných pilotov získala NASA z ministerstva obrany. Z tohto celkového počtu vyhovovalo minimálnym štandardom 110 pilotov. Tie zahŕňali vek menej ako 40 rokov, bakalársky titul alebo jeho ekvivalent a výšku menej než 180 cm. U niektorých požiadaviek sa mohlo počítať s istou toleranciou, ale požadovaná výška bola pevne stanovená. Dôvodom boli rozmery kabíny kozmickej lode Mercury.
Všetkých 110 kandidátov následne rozdelili do troch skupín, pričom v prvej skupine boli tí najsľubnejší. Prvá skupina 35 kandidátov sa zhromaždila v Pentagóne dňa 2. februára 1959. Dôstojníkov námorníctva a námornej pechoty privítal náčelník námorných operácií, admirál Arleigh Burke, zatiaľ čo dôstojníkov vzdušných síl prijal náčelník štábu letectva, generál Thomas D. White. Obaja preukázali svoju podporu vesmírneho programu a prisľúbili, že na kariéry dobrovoľníkov to nebude mať nepriaznivý vplyv. Predstavitelia NASA ich potom informovali o programe Mercury. Pripustili, že ide o veľmi riskantný podnik a zdôraznili, že v prípade úspechu bude mať veľký celoštátny význam. Podobný proces sa o týždeň neskôr v Pentagóne zopakoval s druhou skupinou 34 kandidátov. Zo 69 bolo 6 kandidátov nad hranicou výškového limitu, 15 bolo vyradených z iných dôvodov a 16 odmietli. NASA tak po prvých výberových procesoch zostalo 32 kandidátov (15 z vojenského letectva, 2 z námornej pechoty a 15 z námorníctva). Vzhľadom na to, že úspešných kandidátov bolo po prvom výberovom kole viac, než sa očakávalo, NASA rozhodla vybrať 6 astronautov miesto pôvodne plánovaných 12. Potom nasledovala vyčerpávajúca séria rôznych fyzických a psychologických testov na Lovelace Clinic v Albuquerque (štát Nové Mexiko) a vo Wright Aerospace Medical Laboratory v Ohiu.
thumb|left|Sedmička [[kozmonaut|astronautov programu Mercury. Hore zľava doprava: Alan Shepard, Gus Grissom a Gordon Cooper. Dole zľava doprava: Walter Schirra, Deke Slayton, John Glenn a Scott Carpenter]]
Koncom marca 1959 boli ukončené všetky výberové testy zostávajúcich kandidátov a výberová komisia začala analyzovať výsledky. Testami neprešlo 8 kandidátov, požiadavky splnilo 13 kandidátov, výborné výsledky s výhradami preukázali 3 kandidáti a výborné výsledky bez výhrad preukázalo 7 kandidátov. Vzhľadom na to, že NASA pôvodne plánovala vybrať šesťčlennú skupinu, nakoniec sa rozhodlo, že skupina prvých astronautov bude sedemčlenná. Sedmička vybraných astronautov programu Mercury bola verejnosti predstavená dňa 9. apríla 1959 na tlačovej konferencii v Dolley Madison House na námestí Lafayette Square vo Washingtone, D. C. Záujem médií o túto udalosť bol enormný. Mnohí novinári a fotografi sa tiesnili v bývalom tanečnom salóne. V čele miestnosti si za konferenčný stôl sadlo sedem mužov v civilnom odeve: Donald K. „Deke“ Slayton, Alan B. Shepard, Jr., Walter M. „Wally“ Schirra, Jr., Virgil I. „Gus“ Grissom, John H. Glenn, Jr., Leroy Gordon „Gordo“ Cooper, Jr. a Malcolm Scott Carpenter. Shepard v reakcii na značný mediálny rozruch pred nimi povedal prísediacim Slaytonovi a Schirrovi: ''„Nemôžem tomu uveriť. Títo ľudia sú blázni.“ „Áno, ako červia farma,“'' odpovedal mu Slayton. Celá konferencia trvala dve hodiny, a zatiaľ čo väčšina astronautov odpovedala stručne na položené otázky, jeden z nich si prítomnosť médií užíval. John Glenn, ktorý už bol v tom čase v USA verejne známy aj vďaka účasti v televíznej súťaži Name That Tune (Uhádni názov tejto melódie), sa stal mediálne obľúbený hlavne kvôli svojim dlhým patriotickým odpovediam. Obrovský záujem médií o osobnosti budúcich astronautov, z ktorých sa okamžite stali uctievané celebrity, pocítili aj ich rodiny, ktoré si museli zvykať na takmer nový život. Novým celebritám prichádzali rôzne ponuky, napríklad dom na kľúč za veľmi nízku cenu, výhodné úvery na nové domy v Houstone alebo každý rok najnovšie športové autá Chevrolet Corvette za symbolický jeden dolár. Časopis Life astronautom ponúkol sumu pol milióna dolárov, ktorú si mali rozdeliť medzi sebou do troch rokov ako výmenu za prístup do svojho súkromia. Magazín sa oficiálne od 24. augusta 1959 stal v podstate pravidelným informátorom o súkromnom dianí u sedmičky astronautov. Riziko veľkej výzvy v podobe kozmického letu sa ukázalo v plnej miere už v noci na 18. mája 1959, kedy mali všetci siedmi astronauti na Cape Canaveral možnosť sledovať svoj prvý štart rakety, nosiča SM-65D Atlas podobného tomu, aký ich mal vyniesť na nízku obežnú dráhu Zeme. Necelých šesťdesiat sekúnd po štarte Atlas explodoval a rozžiaril nočnú oblohu nad Floridou. Astronauti boli ohromení. Shepard zľahka buchol lakťom do Glenna a povedal: ''„No, som rád, že túto nám odpratali z cesty. Len dúfam, že to opravia...“''
thumb|right|John Glenn (vľavo), Gus Grissom (v strede) a Alan Shepard (vpravo) pózujú pred raketou [[Redstone (balistická raketa)|Redstone, apríl 1961]]
Priebeh letu
thumb|left|170px|Alan Shepard v kabíne lode Freedom 7 pred štartom
thumb|170px|Štart Mercury-Redstone 3 s Alanom Shepardom na palube, 5. máj 1961
Odpočítavanie potom prebiehalo bez problémov až do času T-2 minúty, kedy vysoký tlak kyslíka vo vnútri rakety Redstone takmer spôsobil zrušenie štartu. Shepard bol už z neustáleho zdržovania letu nervózny a do bunkru riadenia štartu odkázal: ''„Som pokojnejší ako vy. Prečo neopravíte ten svoj malý problém a nezapálite túto sviečku?“'' Spomínaný problém sa podarilo vyriešiť celkom rýchlo a potom už štartu nič nebránilo. Shepard začul v slúchadlách hlas Deka Slaytona, ktorý mu pokojne odpočítaval posledné sekundy. „T mínus sedem... šesť... päť...“ Shepard sa pevne zaprel nohami o kabínu. Slayton pokračoval: „Štyri...“ Alan položil ruku do blízkosti stopiek na palubnej doske. V prípade, že by automatické stopky zlyhali, musel by ich zapnúť manuálne. „Tri...“ Ľavú ruku si dal na páku zrušenia štartu. Záchranná vežička bola pripravená. „Dva... jeden...“ Tesne pred štartom si pre seba zamrmlal modlitbu, v ktorej požiadal „toho hore“, aby nad ním bdel, a povedal: „Neposer to, Shepard.“ Raketa Redstone vyštartovala o 09:34:13,48 miestneho času (14:34:13,48 svetového času) a v tom momente Shepard ohlásil: „Rozumiem, vzlet a hodiny bežia!“ Vzápätí mu Deke Slayton odpovedal so slovami: „Si na ceste, José!“ Štart prvého Američana do vesmíru sledovalo množstvo ľudí na plážach okolo Cocoa Beach a milióny divákov prostredníctvom živého televízneho prenosu.
thumb|left|Vrtuľník [[Sikorsky H-34|HUS-1 z lode USS Lake Champlain vyzdvihuje kozmickú loď Freedom 7 z Atlantiku]]
Raketa značne zrýchľovala a 142 sekúnd po štarte sa vypol motor. Pyrotechnika odpálila už nepotrebnú záchrannú vežičku a došlo k oddeleniu kozmickej lode. V čase 3 minúty a 5 sekúnd od štartu Shepard prešiel na manuálne riadenie lode, ktoré trvalo približne minútu. Vyskúšal riadenie vo všetkých troch osách (sklon, vybočenie a náklon). Potom opisoval výhľad z kozmickej lode na pobrežie Floridy z výšky viac než 180 km. Ešte pred štartom však sklopil šedý filter na optike periskopu, aby sa vyhol nepríjemným slnečným lúčom, ktoré ho oslepovali. Potom na filter zabudol, a tak pod sebou videl len bezfarebnú scénu. Príslušným prepínačom sa pokúsil filter odklopiť, ale zavadil pritom rukou o rukoväť núdzového prerušenia štartu, a tak sa ďalších pokusov radšej vzdal. V čase 5 minút po štarte Freedom 7 dosiahla maximálnu výšku 187,4 km a v tom momente sa zapálili brzdiace rakety, ktoré síce pri suborbitálnom lete neboli potrebné, ale musela sa otestovať ich funkcia a účinnosť pre pripravované orbitálne lety. Po vypnutí rakiet Shepard uviedol loď do správnej polohy pre zostup – tepelným štítom v smere letu. Snažil sa zahliadnuť hviezdy, ale dva priezory, ktoré mal k dispozícii, boli príliš malé a horizont svojím jasom prebíjal všetko ostatné. Počas ôsmej minúty letu začal pociťovať narastajúce účinky preťaženia, ktoré počas zostupu relatívne rýchlo dosiahlo hodnotu 11,0 g. Kvôli účinkom silného preťaženia Alan dokázal dať najavo, že je všetko v poriadku iba slovami: „Okay... okay... okay... okay“ Vo výške 7 km sa otvoril stabilizačný padák, po ktorom vzápätí nasledoval hlavný padák. V 5 kilometroch sa otvoril ventil, vďaka ktorému začal do kabíny lode prúdiť okolitý vzduch. Tepelný štít sa chvíľu potom odpojil od dna kabíny a zostal visieť pripevnený k látke, aby tlmil náraz pri pristátí na hladinu. Kozmická loď pristála po 15 minútach a 22 sekundách letu na hladine Atlantického oceánu o 09:49:35 miestneho času (14:49:35 svetového času). Chvíľu potom, čo dal Shepard pokyn na vyzdvihnutie, bol vynesený na palubu vrtuľníka HUS-1. Vrtuľník prepravil Sheparda a kozmickú loď Freedom 7 na palubu lietadlovej lode USS Lake Champlain. Celý záchranný proces trval iba jedenásť minút.
thumb|Alan Shepard s manželkou Louise a svojimi rodičmi v areáli [[Biely dom|Bieleho domu dostáva od prezidenta Johna F. Kennedyho Medailu NASA za výnimočnú službu, 8. máj 1961]]
Poznámky
<references group="pozn."/>
Anton Martinkovič
Anton Martinkovič (* 9. február 1924, Hlohovec – † 11. február 1995, Banská Bystrica) bol slovenský lekár – hematológ.
Ambón
thumb|Ambón balkánskeho typu v chráme [[Byzantský obrad|byzantského obradu.]] thumb|Trojstupňový ambón v chráme sv. Michala v [[Samara|Samare (Rusko).]] Ambón (iné názvy: ambóna, ambon, ambona; gr. τὸ Ἄμβων - vyvýšenina) je vyvýšená plošina v kresťanských chrámoch. Ako rečnícka plošina sa vyskytovala nielen v starokresťanských a stredovekých chrámoch, ale aj v súdnych budovách či bazilikách, často s ozdobenou čelnou stenou a pultom.
V rímskokatolíckej cirkvi ambóny slúžili a slúžia na čítanie lekcie z Písma a Evanjelia, i ako miesto, odkiaľ kňaz káže. Dnes sa opäť zavádzajú. Zvyčajne sa nachádzajú blízko oltárneho stola. Historicky sa z ambony vyvinula kazateľňa.
V gréckokatolíckych a pravoslávnych cerkvách má ambón v súčasnosti formu polkruhového výbežku zo soley, a to vždy v jej strede, presne pred cárskymi dverami ikonostasu. Symbolizuje odvalený kameň Kristovho hrobu. Diakon, kňaz alebo biskup, ktorý na ňom stojí, symbolizuje anjela ohlasujúceho zvesť o Kristovom vzkriesení. Z ambóna sa číta evanjelium, prednáša homília (kázeň), rozdáva Kristovo telo a krv veriacim, udeľuje požehnanie, diakon z ambóna prednáša ekténie.
Tovarový obeh
Tovarový obeh alebo obeh tovaru je obeh, ktorý je procesom tovarovej výmeny uskutočňovanej prostredníctvom peňazí, a ktorý v podmienkach tovarovej výroby slúži ako spojovací článok medzi výrobou a spotrebou (na rozdiel od naturálnej výmeny); v rozvinutom tovarovom obehu tuto funkciu plní vnútorný obchod a zahraničný obchod.
Tovarový obeh je forma výmeny produktov práce na ich ceste od výrobcu k spotrebiteľovi prostredníctvom peňazí, t. j. premeny tovaru na peniaze a peňazí na tovar cestou aktov kúpy a predaja a s tým spojené rozdeľovanie tovarov ako úžitkových hodnôt (na rozdiel od priamej výmeny).
Krvný obeh
Krvný obeh alebo cirkulácia krvi je pohyb krvi v organizme zabezpečovaný činnosťou srdca.
Malý (pľúcny) krvný obeh
Malý krvný obeh sa začína v pravej komore. Do nej priteká odkysličená krv z pravej predsiene. Z pravej komory vychádza pľúcnicový kmeň (truncus pulmonalis), ktorá sa rozvetvuje na pravú a ľavú pľúcnu tepnu. Tie vedú odkysličenú krv k pravým a ľavým pľúcam. Na začiatku pľúcnice sa nachádza polmesiačkovitá (semilunárna) chlopňa, ktorá zabezpečuje jednosmerný tok krvi z pravej komory do pľúcnice.
V pľúcnych kapilárach sa krv okysličí a je ďalej vedená štyrmi pľúcnymi žilami (z pravých aj ľavých pľúc vychádzajú po dve pľúcne žily) do ľavej predsiene srdca.
Veľký (telový) krvný obeh
Po naplnení ľavej predsiene okysličenou krvou z pľúc sa tlakom krvi otvorí dvojcípa chlopňa (mitrálna chlopňa) a krv prechádza do ľavej komory. Odtiaľ je vyvrhnutá do srdcovnice (aorty). Na jej začiatku sa tiež nachádza polmesiačikovitá chlopňa. Aorta sa otáča doľava dozadu k chrbtici a vytvára oblúk. Z oblúka aorty vystupujú smerom k hlave tri tepny: ramenohlavová tepna, ľavá spoločná krčnica a ľavá podkľúčna tepna. Aorta potom pokračuje smerom nadol ako hrudníková aorta a ďalej ako brušná aorta, ktorá sa rozvetvuje na ďalšie menšie tepny, ktorými sa krv dostáva do kapilárnej siete.
V kapilárnej sieti dochádza k odovzdaniu kyslíka tkanivám výmenou za oxid uhličitý. Odkysličenú krv zbierajú žily z celého tela, ktoré sa spájajú do väčších a väčších ciev až nakoniec vytvárajú hornú a dolnú dutú žilu. Tie napokon ústia do pravej predsiene, kam privádzajú odkysličenú krv z celého organizmu.
Krvné zásobenie srdca zabezpečujú vencovité (koronárne) tepny, ktoré vystupujú priamo zo srdcovnice. Vencovité tepny privádzajú kyslík a živiny jednotlivým bunkám myokardu. Odkysličená krv sa zo srdca odvádza srdcovými žilami, ktoré ústia do koronárneho splavu(sinus coronarius). Koronárny splav je žila, ktorá ústi do pravej predsiene.
Krvný obeh plodu
Krvný obeh plodu sa vyznačuje viacerými osobitosťami. Funkciu pľúc, t. j. okysličovanie krvi a odvádzanie oxidu uhličitého, zabezpečuje placenta. Z nej prúdi okysličená krv pupočnou žilou (vena umbilicalis). Časť okysličenej krvi sa privádza cez pečeňové riečisko do tela a zvyšok je odvádzaný žilami do pravej predsiene. Tu sa mieša okysličená a odkysličená krv, ktorá sem priteká dutými žilami. Časť krvi sa z pravej predsiene dostáva do ľavej predsiene cez otvor v predsieňovej priehradke. Zvyšok krvi potom prúdi do pravej komory a odtiaľ do pľúcnice. Krv z ľavého srdca a aj väčšina krvi z pľúcnice (prostredníctvom ductus arteriosus, spojky medzi pľúcnicou a srdcovnicou) sa napokon dostáva do srdcovnice, odkiaľ je odvádzaná pupočnými tepnami do placenty.
Po pôrode sa musí uzatvoriť otvor v predsieňovej priehradke a aj cievne spojky (napr. ductus arteriosus), ktoré zabezpečujú krvný obeh plodu. Ak sa tak nestane, dochádza po pôrode k tzv. obehovým skratom, t. j. krv neprúdi tým smerom, ktorým má, ale aj určitými odbočkami (napr. otvorom v predsieňovej priehradke z ľavej predsiene, kde je väčší tlak, do pravej predsiene alebo cez neuzavretú cievnu spojku zo srdcovnice do pľúcnice). Do pravej časti srdca potom prúdi viac krvi ako by malo a táto časť je potom preťažená. V neskorších štádiách sa môže skrat obrátiť a krv začne prúdiť z pravého srdca do ľavého. Do veľkého obehu sa dostáva veľké množstvo neokysličenej krvi, čo sa prejavuje modrastým sfarbením, najmä na perách a slizniciach – cyanóza.