cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jiří Winter Neprakta
Dielo
Svoju umeleckú dráhu zahájil v roku 1948 a po mnoho rokov tvoril umeleckú dvojicu Neprakta s námetárom Bedřichom Kopecným. Neskôr spolupracoval s českým spisovateľom a humoristom Miloslavom Švandrlíkom. Obaja patrili medzi hlavných autorov československého satirického a humoristického časopisu Dikobraz. Spoločne s humoristom Miloslavom Švandrlíkom nakreslil niekoľko kníh o dvoch žiakoch Kopytovi a Mňoukovi.
Roku 1957 sa zúčastnil prvej výstavy skupiny Máj 57.
Jiří Winter začínal ako ilustrátor odborných prírodovedných kníh (pôvodne chcel byť prírodovedcom, nie výtvarníkom), neskôr svojimi ilustroval niekoľko sto kníh zábavných a vedecko-populárnych. Okrem toho sa zaoberal divadelnou aj filmovou tvorbou (návrhy kostýmov, scén, kulis) - z tejto oblasti patrí k jeho najznámejším počinom napríklad film Šialene smutná princezná a Rakev ve snu viděti... alebo divadelné hry Těžká Barbora a Osel a stín. Spolupracoval aj s Laternou magikou na príprave nového programu.
S Janom Werichom Jiřího Wintera nepojila iba dlhoročná spolupráca, ale aj rovnako dlhoročné osobné priateľstvo, práve tak ako s Jiřím Trnkom, s ktorým spolupracoval Jiří Winter v oblasti animovaného filmu. Rovnako sa priatelil aj so spisovateľom Bohumilom Hrabalom, Jiřím Suchým, Miroslavom Horníčkom alebo so zakladateľom a prvým riaditeľom Západočeskej galérie v Plzni Oldřichom Kubou.
Jiří Winter bol tiež autorom niekoľkých komiksov pre deti (a jedným z priekopníkov tohto typu výtvarnej tvorby u nás), neúnavným návštevníkom prírodovedných krúžkov, kde organizoval besedy s deťmi a iniciátorom (a neskôr členom porôt) mnohých prírodovedných súťaží a ďalších aktivít v oblasti poznávania a ochrany prírody. Jeho zásluhou začal študovať prírodovedu MVDr. Přemysl Rabas, terajší riaditeľ ZOO Dvůr Králové nad Labem a aktívny ochranca prírody a životného prostredia, s ktorým sa Jiří Winter pri jednej takejto súťaži zoznámil.
Málo známa a pritom neobyčajne záslužná je tiež Winterova činnosť antropologická, pretože antropológia (spoločne s históriou, orientalistikou a prírodovedou) bola ďalším odborom, v ktorom mal tento renesančný človek neobyčajné znalosti, ktoré aktívne užíval pri svojej práci. Dlhoročná spolupráca s profesorom Emanuelom Vlčkom, naším popredným antropológom svetového formátu, vyústila do série antropologických portrétov našich historických osobností (napr. Karla IV.), ktorých kostrové pozostatky profesor Vlček skúmal. Jedným z najzaujímavejších diel z tejto oblasti je portrét Zdislavy z Lemberka, ktorý Jiří Winter vytvoril na prianie pápeža Jána Pavla II. pre Kongregáciu pre blahorečenie a svätorečenie pred svätorečením vtedy blahoslavenej Zdislavy z Lemberka.
Mimo túto výtvarnú činnosť bol Jiří Winter tiež vynikajúcim orientalistom a zberateľom, ktorého zbierky si často požičiavalo české Národné múzeum v Prahe v aj Náprstkovo múzeum v Prahe na vystavenie.
Na ochrane prírody a životného prostredia sa aktívne podieľal (okrem iného bol niekoľko rokov predsedom pražského Spolku ochrancov zvierat).
Spoločenské hry a hračky Jiřího Wintera
Jiří Winter pre deti navrhoval stolové hry, hračky (napr. populárne hojdacie koníky a hojdacie kohúty, ktorí sa v nezmenenej podobe vyrábajú viac ako pol storočia. Magnetická križovatka
Ocenenie
Dňa 1. mája 1981 bol Jiřímu Winterovi udelený titul Zaslúžilého umelca; paradoxne napriek tomu, že komunistický režim ČSSR mu strpčoval život, napríklad pre jeho spoluprácu s Miloslavom Švandrlíkom na knihe Čierni baróni.
V máji 1983 bola Jiřímu Winterovi udelená Cena národného výboru hl. m. Prahy za "spoločensky angažovanú tvorivú prácu v oblasti karikatúry a kresleného humoru".
16. marca 2001 bol do Českej databanky rekordov zaevidovaný údaj o vytvorení českého rekordu Najviac uverejnených kreslených vtipov. Certifikát bol Jiřímu Winterovi slávnostne odovzdaný 9. júna 2001 v rámci 11. ročníka festivalu Pelhrimov - mesto rekordov.
V roku 2004 udelila Česká únia karikaturistom Jiřímu Winterovi Rád biele opice za celoživotný prínos českej karikatúre.
Neoprávnená evidencia ŠtB
V roku 2010 sa objavila neoverená správa o spolupráci Jiřího Wintera s ŠtB s krycím menom Gráf. Jeho evidencia v archívoch ŠtB bola predmetom súdneho rokovania, podľa rozsudku bol v materiáloch bývalej Štátnej bezpečnosti evidovaný neoprávnene.
Nadačný fond Jiřího Wintera - Neprakty
V roku 2022 bol založený Nadačný fond Jiřího Wintera - Neprakty, ktorého účelom je sústredenie a ochrana všetkého diela Jiřího Wintera – Neprakty a jeho zbierok, starostlivosť o ne, rozširovanie zbierok nákupy, prezentácie formou výstav, besied, komentovaných prehliadok a projekcií a založenie a prevádzkovanie múzea Jiřího Wintera - Neprakty s doplnkovými expozíciami o histórii Orechovky a jej osobnostiach, najmä o prvom vlastníkovi vily architektovi Aloisovi Kubičkovi.
Spomienkové akcie na Jiřího Wintera - Nepraktu
Nadačný fond Jiřího Wintera - Neprakty sa rozhodol pripojiť k pravidelným spomienkovým akciám pri hrobe Jiřího Wintera - Neprakty, ktoré organizuje jeho manželka Daniela (dcéra Oldřicha Kuby, zakladateľa a prvého riaditeľa Západočeskej galérie v Plzni).
24. apríla – pri príležitosti sviatku Sv. Juraja
12. júla – pri príležitosti dňa narodenia Jiřího Wintera – Neprakty (* 1924)
30. októbra – pri príležitosti dňa úmrtia Jiřího Wintera – Neprakty (+ 2011)
Správa pražských cintorínov organizuje komentované prechádzky Olšanskými cintoríny s názvom "Maliari a výtvarníci." V rámci týchto prechádzok sa účastníci zastavujú tiež pri hrobe Jiřího Wintera - Neprakty a Bedřicha Kopecného, ​​ktorý sa nachádza neďaleko novej obradnej siene Olšanských cintorínov v úseku IX, oddelenie 10a, hrob č. 23.
Les Chapelles
Les Chapelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rovaniemi
Rovaniemi (po fínsky) alebo Roavenjárga (v severnej saamčine) a Ruä'vnjargg (v skoltskej saamčine) je mesto na severe Fínska. Je administratívnym a obchodným centrom fínskej najsevernejšej provincie Laponska. Leží neďaleko severného polárneho kruhu medzi vrchmi Ounas a Korkalo na sútoku riek Kemi a Ounas.
Na začiatku roku 2006 sa mesto zlúčilo so svojim dedinským okolím do jedinej obce, čím sa stalo rozlohou jedným z najväčších miest na svete a najväčším v Európe, hoci v ňom žije asi len 63 000 ľudí.
Magnetický moment atómov
Elektróny sa pohybujú okolo jadra
Tomuto pohybu prísluší orbitálny magnetický moment \mu_l
Merateľný je len priemet momentu hybnosti do smeru vonkajšieho magnetického poľa
m_l je orbitálne magnetické kvantové číslo
Bohrov magnetón (viz. nizsie):
Elektróny majú vlastný moment hybnosti
Hovoríme o elektrónovom spine, ktorému prísluší spinový magnetický moment \mu_s. Je to základná vlastnosť mikročastice.
Priemet spinového magnetického momentu do smeru vonkajšieho magnetického poľa sa rovná
kde je priemet spinu do smeru vonakajšieho magnetického poľa,ktorý stotožňujeme so smerom osi z.
a túto veličinu voláme Bohrov magnetón.
V jadre sa pohybujú protóny a neutróny (majú magnetický moment)
Hovoríme o jadrovom spine, ktorému prísluší jadrový magnetický moment. Jadro ako celok nevykonáva žiaden translačný pohyb, preto má jadro ako celok orbitálny moment hybnosti rovný 0.
I je spin jadra
g-faktor, tiež gyromagnetický pomer je bezromerná veličina charakteristická pre dané jadro.
Orbitálne a spinové magnetické momenty môžu mať opačné znamienka a tým sa môžu i vzájomne rušiť, a tak silne ovplyvňovať výsledný magnetický moment atómu. Magnetické momenty jadier sú 1000x slabšie než orbitálne a spinové momenty elektrónu.
Magnetický moment celého atomu resp. molekuly je vektorovým súčtom všetkých príslušných orbitálnych a spinových momentov. Ak sa takýmto súčtom vytvorí makroskopické magnetické pole, je látka magnetická. Názov diamagnetické látky používame pre materiály, ktorých spinový aj orbitálny magnetický moment atómov, alebo molekúl je nulový (zlato, bizmut, ortuť, voda, vzácne plyny a mnohé organické látky).
Konzervativizmus na Slovensku
Konzervatívne orientované politické strany a politické hnutia sú od roku 1989 stálou súčasťou slovenskej politickej scény. Občania Slovenska sú vo všeobecnosti považovaní za konzervatívnych voličov. Môže to byť podmienené silným vplyvom náboženstva, kresťanských hodnôt a relatívne silným národným povedomím.
Politická orientácia
Spektrum slovenských konzervatívnych strán je veľmi široké. Dlhoročným predstaviteľom kresťanskej demokracie bolo hnutie KDH, ktoré sa po marcových parlamentných voľbách v roku 2016 po zisku 4,94 % hlasov dostalo mimo parlament. Liberálno-konzervatívne krídlo svoje liberálne témy prezentuje v ekonomických otázkach ako presadzovanie rovnej dane, menej zásahov štátu do podnikania alebo zmenšovanie byrokracie; konzervatívna pohľad má na kultúrno-spoločenské otázky. Zastupujú ho napríklad strany OĽaNO-NOVA, Most – Híd a ZA ĽUDÍ.
K národným, kresťanským a sociálnym pilierom sa hlási národne orientovaná SNS a krajne pravicová strana Kotleba - Ľudová strana Naše Slovensko. Napriek tomu, že všetky menované subjekty sú ideologicky rozličné, spadajú do pravého politického spektra. Poslednou stranou, ktorá je orientovaná v niektorých oblastiach konzervatívne je ľavicová Smer-SD, ktorá je známa svojimi odmietavými postojmi voči moslimom a utečencom z tretích krajín. Okrem korupčných káuz Smer-SD pravidelne čelí ostrej kritike liberálnej verejnosti a médií za ignorovanie otázok týkajúcich sa registrovaných partnerstiev, dekriminalizácie marihuany alebo odluky cirkvi od štátu. V európskom ponímaní je to neobvyklé, pretože práve ľavicové, sociálno demokratické strany sú tie, ktoré máju v agende témy osobných práv a slobôd.
Spoločným znakom týchto strán je preferovanie tradičných hodnôt, ochrana rodiny a výchova spoločnosti v kresťanskom duchu.
Busov
Busov môže byť:
Ferdinand Ochsenheimer
Životopis
Narodil sa v Mainzi v Porýnii-Falcku.
Po skončení základného vzdelania študoval na univerzite v Mainzi, kde promoval ako doktor filozofie. Spočiatku pôsobil ako herec v Mannheime v Nemecku, neskôr v Lipsku a potom v Drážďanoch. Od roku 1807 pôsobil ako veľmi vzdelaný a významný dvorný divadelný herec vo Viedni, kde patril k vysoko uznávaným umelcom. Bol v priateľskom vzťahu aj s ďalším známym nemeckým spisovateľom a básnikom Johannom Wolfgangom Goethem (1749 – 1832), ktorý sa tiež zaoberal hmyzom, ako svojim koníčkom. Okrem svojej umeleckej kariéry je známy hlavne ako významný a v svojej dobe jeden z najznámejších európskych entomológov. Spolupracoval s viacerými významnými entomológmi, napr. s Georgom Friedrichom Treitschkem (1776 – 1842), ktorý po Ochsenheimerovi zdedil aj jeho významnú zbierku hmyzu, ktorá obsahovala v tom čase veľmi zriedkavo zbierané drobné motýle – Microlepidoptera.
Počas svojho života opísal nasledujúce druhy hmyzu: napr. z čeľade Sesiidae: Synansphecia doryliformis Ochsenheimer, 1808, Chamaesphecia euceraeformis Ochsenheimer, 1816, Synanthedon cephiformis Ochsenheimer, 1808, z čeľade Noctuidae Anicla infecta Ochsenheimer, 1816, z čeľade Hesperiidae Muschampia proto Ochsenheimer, 1808, z čeľade Sphingidae: Hyles (Sphinx) zygophylli Ochsenheimer, 1808. Z denných motýľov napr.: Zygaena transalpina ssp. angelicae Ochsenheimer, 1808, Zygaena dorycnii Ochsenheimer, 1808, Thymelicus lineola Ochsenheimer, 1808, lolana iolas Ochsenheimer, 1816 a mnoho druhých.
Z rodov (Genus) opísal napr. rod Aglia Ochsenheimer, 1810, Endromis Ochsenheimer, 1810, Gastropacha Ochsenheimer, 1810, Harpyia Ochsenheimer, 1810, Notodonta Ochsenheimer, 1810, Pygaera Ochsenheimer, 1810, Anarta Ochsenheimer, 1816 Mythimna Ochsenheimer, 1816, Zerynthia Ochsenheimer, 1816, Charaxes Ochsenheimer, 1816 a mnohé ďalšie.
Na jeho počesť bol jeho menom pomenovaný rod Ochsenheimeria Hübner, 1825 (Ypsolophidae), ako i pomenovaných niekoľko druhov, alebo poddruhov hmyzu: Pieris ochsenheimeri Staudinger, 1886, Zygaena ochsenheimeri Zeller, 1847, Euploea ochsenheimeri Moore, 1857, Nemophora ochsenheimerella (Hübner, 1813), Pammene ochsenheimeriana (Lienig & Zeller, 1846) a pod.
Pre entomologickú verejnosť má význam hlavne jeho celoživotné obrovské dielo, ktoré vychádzalo na pokračovanie v Lipsku cca 27 rokov v 10 – tich častiach pod všeobecne známym názvom Die Schmetterlinge von Europa.
Auderghem
Auderghem (po holandsky Oudergem) je belgické mesto ležiace v Bruselskom regióne.
Poloha
Nachádza sa v jeho juhovýchodnej časti. So zvyškom belgickej metropoly je spojené linkou 5 bruselského metra. V roku 2015 mal 31 985 už obyvateľov.
Mesto má rozlohu 9,03 km2. Kým zo severozápadnej strany obklopujú Auderghem ďalšie obce, ktoré tvoria Bruselský región, z juhovýchodnej strany ho ohradzuje les Forêt de Soignes. Hlavnými osami Auderghemu sú ulice Boulevard du Souverain a Chaussée de Wavre. Cez obec tiež prechádza estakáda diaľničného privádzača, ktorý spája Brusel s Luxemburgom.
História
Auderghem bol nezávislou obcou už v roku 1863. Vtedy mal len 1 600 obyvateľov. Svojou nezávislosť získal potom, čo bola pôvodná obec rozdelená kráľovským dekrétom na tri časti (vznikli tiež nezávislé obce Watermael a Boitsfort). V roku 1911 bola zavedená železnica, ktorá spojila centrum Bruselu s neďalekou obcou Tervuren, kde sa nachádza zámocký park. Vďaka železničnej doprave sa mohol Auderghem rozvíjať. V roku 1956 sa v miestnom zámočku Val-Duchesse konala medzinárodná konferencia, počas ktorej bol položený základ tzv. Rímskym zmluvám, Európskemu hospodárskemu spoločenstvu a Euratomu.
Obyvateľstvo
Auderghem má približne 30 811 obyvateľov (2006).
Kurityán
Kurityán je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Kazincbarcickom okrese.
Má rozlohu 754 ha a žije tu 1741 obyvateľov (2007).
Argeș
Argeș môže byť:
Locmalo
Locmalo je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Darazac
Darazac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Maňa
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Maňa v okrese Nové Zámky.
Jablonové (okres Bytča)
Jablonové je obec na Slovensku v okrese Bytča.
Šenov u Nového Jičína
Šenov u Nového Jičína je obec v Česku v okrese Nový Jičín v Moravskosliezskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 099 obyvateľov, z toho 1 035 mužov a 1 064 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 38,9 roka, ženy 41,3 roka).
Jovsianska hrabina
Jovsianska hrabina je národná prírodná rezervácia, nachádza sa na úpätí Vihorlatských vrchov, na rozhraní pahorkatiny a roviny pri obci Jovsa, v nadmorskej výške 162 Zaberá plochu a je súčasťou chráneného územia CHKO Vihorlat.
NPR je vyhlásená na ochranu prirodzených lesných spoločenstiev s výskytom chránených druhov rastlín, najmä bledule jarnej (Leucojum vernum L.). Je to dubovo-hrabový les na južných svahoch sopečného pohoria. NPR je zriadená na vedecké a osvetovo-výchovné účely.
Okrajom rezervácie preteká potok Myslina. Územie je známe výskytom bledule jarnej karpatskej (Leucojum vernum ssp. carpaticum). Bleduľa sa vyskytuje aj v priľahlých lúčnych spoločenstvách, ktoré sú aspoň čiastočne ovplyvňované vodným režimom potoka. V tejto NPR má najvhodnejšie ekologické podmienky na východnom Slovensku a je tu jej najpočetnejšia populácia.
Porast okolo potoka tvoria jelša lepkavá (Alnus glutinosa), hrab obyčajný (Carpinus betulus), lieska obyčajná (Corylus avellana), slivka trnková (Prunus spinosa), topoľ osikový (Populus tremula), hlohy (Crataegus spp.), vŕba rakyta (Salix caprea).
Jendek (priezvisko)
Jendek je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Bratislave a Chorvátskom Grobe.
Známi nositelia
Pozri v článku Jendek.
Titus Livius
Titus Livius (* 59 pred Kr., Patavia, Taliansko – † 17 po Kr., Patavia) bol významným rímskym historikom, autorom monumentálneho diela Ab urbe condita (Od založenia mesta).
Livius pochádzal z bohatej rodiny z Patavie. Absolvoval školy najprv v svojom rodnom meste a neskôr, podľa najlepších štandardov jeho doby, v Ríme. Tu sa zoznámil s cisárom Augustom, ale do politického života ríše sa nezapojil. Spočiatku sa venoval filozofii, od roku 27 alebo 25 pred Kr. sa plne zameral na históriu a začal s písaním svojho rozsiahleho diela. Pre jeho veľkú vzdelanosť ho Augustus vybral ako učiteľa svojho prasynovca, budúceho cisára Claudia.
Ab urbe condita
Názov Liviovho diela vychádza z analistickej tradície rímskej historiografie, ktorá sa zaoberala obvykle dejinami Ríma od jeho počiatkov do vlastných čias napísania dejepisnej práce. Ab urbe condita preto sleduje udalosti rímskych dejín v chronologickom poradí a datuje ich menami konzulov, ktorí každý rok nastúpili do úradu, aj keď tým prerušuje niť svojho rozprávania.
Z pôvodných 142 kníh sa dochovali knihy I-X pojednávajúce o počiatkoch starovekého Ríma a XXI-XLV (poslednej, 45. knihe chýba záver) pojednávajúce o vojne s Hannibalom. Roku 1772 bol vo Vatikánskej knižnici objavený palimpsest obsahujúci časť knihy XCI. Od roku 1900 boli v Egypte nájdené ďalšie, menšie zlomky, počas 80. rokov napríklad niekoľko slov z knihy XI. Rozsiahle Liviovo dielo bolo už v staroveku skrátené, ale tento výťah (epitomé) sa nám dochovala iba pre knihu I. Ešte i táto skrátená verzia bola pre svoju rozsiahlosť ďalej skracovaná do tzv. perioch, ktoré sa dochovali pre všetkých 142 kníh. Výťahy kníh XXXVII-XXXX (37 – 40) a XXXXVIII-LV (48 – 55) boli objavené v 20. storočí na egyptskom nálezisku v Oxyrhynchu.
Livius údajne napísal i niekoľko menších filozofických a historicko-filozofických diel, ktoré sa nedochovali.
Liviove zdroje
Livius použil ako svoje pramene staršie diela mnohých analistov: Quinta Fabia Pictora, Quinta Claudia Quadrigaria, Sempronia Aselliona, Licinia Macra a Veleria Antia. V menšej miere využíval i grécky písané dielo historika Polybia a Origines (Počiatky) Marca Porcia Catona. Livius mal prístup tiež do všetkých oficiálnych archívov rímskeho štátu, odkiaľ mohol čerpať faktografické údaje, napríklad ohľadom poradia konzulských dvojíc. Sám sa sťažuje na nedostatok historiografických zdrojov spred vydrancovania Ríma Galmi (387 pred Kr.).
Liviov ohlas
Liviova história poslúžila ako prameň pre veľký počet neskorších rímskych literátov: Lucana, Silia Italica, Aurelia Victora, Cassiodora, Eutropia, Festa, Flora, Grania Liciniana, Orosia a Iulia Obsequenta.
Počas stredoveku záujem o Livia poklesol a bol obnovený počas renesancie, kedy sa ním inšpirovali Boccaccio, Francesco Petrarca aj Dante Alighieri. Francúzsky panovník František I. nechal vyhotoviť veľký počet umeleckých predmetov inšpirovaných Liviovým dielom.
Calingasta
Calingasta môže byť:
Lácacséke
Lácacséke je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Cigándskom okrese.
Má rozlohu 1637 ha a žije tu 326 obyvateľov (2007).
Ľadový hokej na Olympijských hrách
right|thumb|Piktogram
Ľadový hokej na Olympijských hrách je turnajom, ktorý sa koná na každých Olympijských hrách od roku 1920. Od roku 1924 sa koná na každých Zimných olympijských hrách. Je organizovaný Medzinárodnou hokejovou federáciou.
Mužské turnaje
Nasledujúca tabuľka ukazuje štáty, ktoré sa zúčastnili na olympijských hrách. Pre každý turnaj je zobrazené ich celkové poradie, alebo "–" ak sa olympijských hier nezúčastnili. Prázdne bunky v tabuľke znamenajú, že štát v tom čase neexistoval.
- Tím nebol na ZOH V daní rok
ZS-Tím sa zúčastní na daných ZOH, ktoré sa len budú konať
Ženské turnaje
- Tím nebol na ZOH V daní rok
Malka (rieka)
Malka alebo Balyksu (rus. Малка alebo Балыксу) je rieka v Kabardsko-balkarskej republike, čiastočne tečie po hranici Stavrpoľského kraja v Rusku. Dosahuje dĺžku. Jej povodie má rozlohu. Predstavuje ľavý prítok rieky Terek.
Pramení na severných svahoch Elbrusu na Severnom Kaukaze. Má zmiešaný hydrologický režim. Zdrojom vody je prevažne topiaci sa ľad. Povodne sú časté v obdobiach oteplenia. Priemerný prietok od ústia je /s. Zamŕzanie je nepravidelné, na dolnom toku trvá od 3 dní do dvoch mesiacov.
Vermont
thumb|Typická príroda Vermontu
Vermont je štát na severovýchode USA. Hraničí s kanadskou provinciou Quebec a so štátmi Massachusetts, New Hampshire a New York. Patrí medzi malé štáty, má len rozlohu (rozloha približne porovnateľná s rozlohou Slovinska), nachádza sa v území často označovanom ako Nové Anglicko. Vermont pochádza z francúzskeho slova Mont-Vert (Zelená hora).
Geografia
Cez celý štát sa tiahnu hory Green Mountains, s vrcholkami vysokými priemerne okolo, len na západe územia štátu sa nachádza nížina pozdĺž Rieky svätého Vavrinca, ktorá je spolu s riekou Connecticut na východe prirodzenou hranicou.
Osídlenie
thumb|left|Neoklasicistický vermontský Capitol v meste Montpelier, ktorý bol projektovaný Ammi B. Youngom Vo Vermonte sa nenachádza žiadna veľká aglomerácia, veľká časť obyvateľstva žije na vidieku. Najväčšie mestá sú Burlington, Colchester, Essex, Keene (letisko) a Springfield, ktoré nemajú viac než 200 000 obyvateľov. Hlavné mesto Montpelier má 8 000 obyvateľov.
Vermont bol osídlený už koncom 18. storočia, kedy boli vytlačení Irokézovia francúzskymi kolonistami. Vždy tu boli problémy medzi Angličanmi a Francúzmi, ktorí chceli územie pre seba. V roku 1777 vyhlásil Vermont nezávislosť ako slobodná republika. Od roku 1779 je štátom USA.
Doprava
Vermont je tranzitná krajina, všetci cestujúci z Východného pobrežia do Québecu, presnejšie do Montrealu, musia prejsť cez Vermont. Diaľnice sú teda vedené hlavne severo – južným smerom, cez Green Mountains. Štátom prechádza aj dôležitá železničná trať, ktorá väčšinou kopíruje diaľnicu.
Lars Onsager
Lars Onsager (* 27. november 1903, Oslo, Nórsko – † 5. október 1976, Coral Gables, Florida, USA) bol nórsky fyzikálny chemik a fyzik.
V roku 1925 vyštudoval Nórsky technický inštitút a o tri roky neskôr sa presťahoval do USA, kde pracoval na Johns Hopkins University. Vyštudoval Yale University. V roku 1958 získal Lorentzovu medailu a v roku 1968 Nobelovu cenu.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Michal nad Žitavou
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Michal nad Žitavou v okrese Nové Zámky.
Hvozdnica
Hvozdnica je obec na Slovensku v okrese Bytča.
Polohopis
Hvozdnica sa rozkladá v Bytčianskej kotline v blízkosti Javorníkov. Z južnej strany je obtekaná riekou Váh. Preteká ňou potok Štiavnik, ktorý ústi do vodného diela Mikšová, ktoré je viditeľné pri vstupe do obce cez most.
Okrem južnej časti obce je tvorená Podjavorínckou vrchovinou v rozsahu od 310 do 600 m n. v.
Chotár obce hraničí od severovýchodu smerom k juhu s mestskými časťami Bytče – Malou Bytčou, Mikšovou a Beňovom; na východ je medzi územia Malej Bytče a Mikšovej vklinené územie obce Predmier. Od juhu smerom na západ susedí Hvozdnica s obcami považskobystrického okresu – Podvážie, Jasenica, Stupné a Brvnište. Zo severnej strany susedí s obcou Štiavnik.
Názov
Vývin názvu obce Obec mala v minulosti tieto názvy:
Zaujímavosti
Príbehy najstarších obyvateľov obce Hvozdnica a Štiavnik zachytil vo filme Ako to dokázali? režisér Juraj Jakubík.
Rodáci
Gašpar Rovňan (* 8. január 1870, Hvozdnica – † 1. november 1944, Zlaté Moravce) bol slovenský verejný činiteľ, úradník.
Milan Rovňan (1929 Hvozdnica – 24. října 1995 Žilina) byl slovenský fotbalový útočník a trenér.
Školstvo
Obec Hvozdnica zriaďuje Základnú školu s materskou školou a centrum voľného času, obe sú zaradené do siete škôl a školských zariadení ministerstva školstva.
Rukojemnícka dráma v Sydney
Rukojemnícka dráma v Sydney môže byť:
Hvozdnica
Školstvo
Základná škola je určená pre primárne vzdelávanie (1. – 4. ročník) a nie je plne organizovaná, vďaka tomu je v triedach menší počet žiakov na učiteľa. V posledných rokoch bola v škole zrealizovaná rekonštrukcia priestorov a vybavenia.
Obec prispieva na prevádzku školských zariadení, pretože plnia aj kultúrno spoločenskú funkciu, v roku 2016 to bolo na CVČ sumou dve tisíc eur mesačne.
Les Chavannes-en-Maurienne
Les Chavannes-en-Maurienne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ládbesenyő
Ládbesenyő je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Edelénskom okrese.
Má rozlohu 1040 ha a žije tu 298 obyvateľov (2007).
Ivan Hálek
MUDr. Ivan Hálek (* 11. november 1872, Praha – † 17. február 1945, Modřany, Praha ) bol významný český lekár, zdravotnícky organizátor, humanista, spisovateľ, publicista, prekladateľ a pedagóg pôsobiaci na Slovensku.
Biografia
Bol synom českého básnika Víťazoslava Hálka, otcom herečky Eleny Hálkovej a starým otcom herečky Jany Štěpánkovej.
Po ukončení gymnaziálnych štúdií v Prahe absolvoval lekársku fakultu Karlovej univerzity (1896). Počas vysokoškolských štúdií bol stúpencom učenia L. N. Tolstého a osobne sa poznal so slovenskými tolstojovcami Dušanom Makovickým a Albertom Škarvanom. V duchu tohto učenia sa snažil aj vzdelávať a mravne povzniesť slovenský ľud, najmä na Kysuciach.
Od roku 1901 až do marca roku 1939 pôsobil ako lekár na severozápade Slovenska. Po vzniku vojnovej Slovenskej republiky sa vrátil do Čiech, žil až do smrti v Modřanoch pri Prahe.
Pôsobil aj ako politik a poslanec Národného zhromaždenia za Slovenskú národnú a roľnícku stranu, respektíve za Republikánsku stranu poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrári), s ktorou Slovenská národná a roľnícka strana začiatkom 20. rokov splynula.
Good Fancy
Good Fancy je slovenská kapela, založená v apríli 2004. Ešte toho istého roku získava dve významné ocenenia a nahráva prvé dve skladby v profesionálnom hudobnom štúdiu. Vo februári roku 2005 kapela má svoj prvý videoklip ku piesni „Len za tebou“. Po zvyšok roku sa venuje koncertnej činnosti, ďalším súťažiam a nahrávaniu. V roku 2006 prebieha natáčanie druhého klipu („Letokruhy“). Kapela pokračuje v koncertnej činnosti. Good Fancy má na konte rovnomenný debutový album z roku 2011. V rovnakom roku vznikol klip k piesni "Kométa". V januári 2013 natočili singel a videoklip ku piesni "Správa".
Gerhard Herzberg
Gerhard Heinrich Friedrich Otto Julius Herzberg (* 25. december 1904, Hamburg, Nemecko – † 3. marec 1999, Ottawa, Kanada) bol kanadský fyzik a fyzikálny chemik nemeckého pôvodu.
Jeho hlavný prínos spočíva v chemickej analýze astronomických objektov a v oblasti atómovej a molekulárnej spektroskopie, vďaka ktorej dokázal odhaliť štruktúru mnohých molekúl. V rokoch 1973 až 1980 bol kancelárom Carletonskej univerzity v Ottawe.
V roku 1971 získal Nobelovu cenu za chémiu.
Prahova
Prahova môže byť:
Locmaria
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bója
Navigačné bóje a značky IALA
Podľa medzinárodnej organizácie IALA (International Association of Lighthouse Authorities, v preklade Medzinárodné združenie pre správu majákov), ktorá systém, kategorizáciu a pravidlá navigačných bójí spravuje, existuje v súčasnosti 6 základných druhov navigačných a značkovacích bójí:
Ďalšie typy bójí
* Poznámka: Slovenský názov je funkčný preklad anglického a nemusí byť oficiálnym názvom.
Zoznam môže byť neúplný vzhľadom na rozmanitosť používana bójí, vývoj technológií a regionálnych špecifík jednotlivých štátov.
Štramberk
Štramberk je mesto v Česku v okrese Nový Jičín v Moravskosliezskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 385 obyvateľov, z toho 1 680 mužov a 1 705 žien, pričom priemerný vek v meste bol 42,1 roka (muži 40,3 roka, ženy 44,0 roka).
Náměstí Svobody (Brno)
Náměstí Svobody (hovorovo Svoboďák; v minulosti označované ako Dolní trh alebo nemecky Grosser Platz, teda Veľké námestie) je najvýznamnejšie námestie v Brne. Nachádza sa priamo v centre historického jadra mesta (katastrálne územie Město Brno) a je zhruba trojuholníkového tvaru.
História
náhľad|vľavo|Zaniknutý [[Kostol svätého Mikuláša (Brno)|kostol sv. Mikuláša (1866)]] Náměstí Svobody je pomyslený stred a centrum celého mesta. Prvé zmienky o ňom pochádzajú z 13. storočia, kedy nieslo názov Forum Inferius, čo sa onedlho preložilo do češtiny ako Dolní rynek. V dobách stredoveku si tu bohatí mešťania a šľachtici budovali domy, vďaka čomu význam námestia rástol. Roku 1679 bol vystavaný morový stĺp, ktorý sa čoskoro stal dominantou celého námestia. V roku 1869 bol zbúraný Kostol svätého Mikuláša, jeho posledné zvyšky zanikli po náletu v roku 1945. Na prelome 19. a 20. storočia bolo námestie rozsiahle prestavané, mnoho domov bolo zbúraných a prestavaných v novorenesančnom slohu. V roku 1929 vyrástla na západnej strane námestia podľa projektu architekta Bohuslava Fuchsa rozsiahla funkcionalistická budova Moravskej banky s pasážou Beta.
V roku 1901 námestie preťala v severojužnom smere električková trať od hlavnej stanice na Moravské námestie, ku ktorej sa počas niekoľko ďalších rokov pridali trate Mendlovo náměstí - Šilingrovo náměstí - Náměstí svobody (zo západu po Zámečnické ulici) a - Stará osada - Selská z východu po Kobližnej. Do súčasnosti sa dochovala len prvá z tratí vedená severojužným smerom.
Zatiaľ posledná rekonštrukcia námestia prebehla v roku 2006, kedy bolo námestie kompletne predláždené, osadená bronzová fontána s veršami Jána Skácela, opravený morový stĺp, vyznačená poloha bývalého kostola sv. Mikuláša a novo vysadených niekoľko stromov. Ešte pred zahájením rekonštrukcie boli v podzemí vybudované kolektory. V roku 2010 bol na námestie umiestnený orloj, v skutočnosti nejde o orloj v pravom zmysle slova, ale o veľmi zvláštne hodiny vyrobené z africkej žuly v tvaru náboja, ktoré tak majú pripomínať obliehanie Brna Švédmi v roku 1645.
Antares
Antares (gr. anti Ares = proti Marsu), Vespertilio (lat. netopier) alebo Alfa Scorpii (α Sco/α Scorpii) je najjasnejšia hviezda v súhvezdí Škorpión a jedna z najjasnejších hviezd na nočnej oblohe. Zriedkavejšie sa pre túto hviezdu používa aj staroarabský názov Kalb al Akrab („srdce Škorpióna“), pretože v obrazci Škorpióna naozaj tvorí jeho srdce.
Spolu s hviezdami Aldebaran, Spika a Regulus patrí medzi 4 najjasnejšie hviezdy v blízkosti ekliptiky, podľa ktorých sa kedysi delil rok na štyri ročné obdobia. Podobne sfarbený Aldebaran sa nachádza takmer na opačnej strane zvieratníka.
Je to polopravidelná premenná hviezda meniaca zdanlivú jasnosť od 1,22m do 1,31m v perióde 1 733 d. Patrí do spektrálneho typu Ml, triedy svietivosti Ia. Tento červený obor má svietivosť 65 000-násobne väčšiu ako Slnko. Jeho sprievodca, hviezda 2-násobne väčšia ako Slnko, zdanlivej jasnosti 6,8m, spektrálneho typu B4, je na oblohe od neho vzdialený 3,4". Na ich rozlíšenie potrebujeme ďalekohľad s priemerom objektívu aspoň 15 cm. Sprievodca obehne hlavnú zložku raz za približne 853 rokov.
Proso siate
Proso siate je obilnina z čeľade lipnicovitých.
História prosa
Proso patrí popri pšenici a jačmeni k najstarším kultúrnym plodinám. Jeho pravlasťou je Čína, východná Ázia a India. Kúsky prosa boli nájdené na rôznych miestach Európy v stavbách pochádzajúcich z doby kamennej. Pravdepodobne asi do raného novoveku bolo v ľudskej strave hlavnou obilninou. Postupne ho vytláčali pšenica, raž, neskôr ryža a kukurica a svoj vplyv má aj rozšírenie zemiakov. Ešte dnes býva starodávnym zvykom podávať prosnú kašu ako posledné jedlo na svadobnej hostine na moravských svadbách, aby mali novomanželia vždy dosť peňazí. Proso bolo jednou z hlavných obilnín Slovanov, ktorí ho konzumovali v podobe výživných kaší, placiek a polievok. Germánske národy poznali proso od Slovanov. Svedčia o tom niektoré zvyky v Nemecku (v pôvodných oblastiach Slovanov), kde sa pri krste podával prosný chlieb.
Zloženie prosa
Najviac konzumovaný produkt vyrobený z prosa je pšeno. Získava sa odstránením plevy zo zrna prosa. Pšeno má optimálne výživné vlastnosti, je veľmi chutné a ľahko stráviteľné. Obsahové látky majú priaznivý pomer bielkovín (12 %), tukov (4 %) a sacharidov (68 %). Tento pomer sa približuje k odporúčanému pomeru živín. Dôležitá je neprítomnosť lepku, preto sa odporúča pri bezlepkovej diéte. Obsah tuku je vyšší ako u ostatných obilnín, najviac tuku sa nachádza v klíčku. Pšeno je významným zdrojom vitamínov skupiny B a železa. Svojou nutričnou hodnotou sa pšeno vyrovná ovseným vločkám.
Darnets
Darnets je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Mužla
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Mužla v okrese Nové Zámky.
Hranice
Hranice môžu byť:
Dáňa
Dáňa môže byť:
Tupolev Tu-124
thumb|right|Tupolev Tu-124V [[České aerolinie|Československých aerolínií na letisku Štokholm-Arlanda, júl 1968]] thumb|right|Kokpit lietadla Tu-124Š thumb|right|Kabína pre cestujúcich v lietadle Tu-124Š
Tupolev Tu-124 (v kóde NATO: „Cookpot“) bolo úzkotrupé prúdové dopravné lietadlo s krátkym doletom vyvinuté v Sovietskom zväze na konci 50. rokov 20. storočia.
Vznik a vývoj
Lietadlo Tu-124 vychádzalo typovo zo svojho predchodcu Tu-104. Vývoj lietadla začal v roku 1959, prvý prototyp vzlietol už 29. marca 1960. O dva roky neskôr začali stroje lietať v komerčnej prevádzke. Celkovo bolo vyrobených 165 kusov všetkých verzií.
Služba u ČSA
Tri stroje Tu-124V vlastnili Československé aerolínie, pre ktoré „malé Tučka“, ako boli prezývané, lietali v rokoch 1964 a 1972. Nasadzované boli na krátke a stredné európske a vnútroštátne linky.
Andy Roddick
Andrew Stephen Roddick (prezývaný A-Rod; * 30. august 1982, Omaha, Nebraska) je bývalý americký profesionálny tenista. Je bývalou svetovou jednotkou. Aktuálne (15. august 2012) je v medzinárodnom rebríčku ATP na 21. mieste. V súčasnosti sú spolu s Rogerom Federerom hráčmi, ktorí sú najdlhšie v top 10 ATP.
Roddick bol hráč s tvrdým podaním a silným forhendom. Držal rekord v rýchlosti podania v profesionálnom tenise.
V auguste 2012 po víťaznom zápase prvého kola US Open oznámil po turnaji ukončenie kariéry. Posledný zápas odohral 5. septembra vo štvrtom kole turnaja proti Argentínčanovi Juanovi Martínovi del Potrovi, keď prehral 1:3 na sety.
Tenisová kariéra
V roku 2000 skončil na prvom mieste svetového rebríčka juniorov, výhrou na Grand Slamoch Australian Open a US Open a účasťou vo štvrťfinále na French Open. Svoj prvý zápas ako profesionálny hráč vyhral na turnaji ATP Masters Series v Miami, kde sa dostal do druhého kola, kde ho porazil Andre Agassi.
Roku 2001 debutoval za daviscupovú reprezentáciu USA v zápase proti Švajčiarsku, výhrou nad Georgeom Bastlom. Opäť sa kvalifikoval na turnaj AMS Miami, kde porazil Harela Levyho, Marcela Riosa, Peta Samprasa a Andreia Pavela no následne ho v štvrťfinále vyradil Lleyton Hewitt. Prebojoval sa do 3. kola French Open, kde ho porazil Lleyton Hewitt a na Wimbledone, kde ho vyradil Goran Ivanišević. Do ďalšieho štvrťfinále podujatia série AMS sa prebojoval na turnaji v Montreale a následne ho v podujatí tej istej série v Cincinnati hneď v prvom kole porazil Gustavo Kuerten. Na US Open sa dostal až do štvrťfinále, kde ho vyradil Lleyton Hewitt. Stal sa najmladším hráčom, ktorý sa prebojoval do prvej 20. medzinárodného rebríčka ATP.
Rok 2003 je u Andyho Roddicka často označovaný ako jeho najlepší rok. Už na jeho začiatku sa na Australian Open sa prebojoval do semifinále, keď v dramatickom štvrťfinále proti Maročanovi Younesovi El Aynaoui zvíťazil vo vyše päťhodinovej bitke v najdhlšie trvajúcom piatom sete v histórii Grand Slamu (2 hodiny 23 minút) zvíťazil v tie-breaku 21 – 19. Následne ho v semifinále vyradil Rainer Schuettler. Na French Open vypadol hneď v prvom kole, no hneď nato získal titul na turnaji Queen's Club v Londýne a hneď po ňom sa dostal až do finále Wimbledonu, kde ho porazil Roger Federer. Získal taktiež dva tituly série AMS a to v Montreale a Cincinnati. Po turnaji v Cincinnati zvíťazil Roddick na US Open a po štyroch rokoch sa od Andre Agassiho stal prvý Američan, ktorý skončil v koncoročonom hodnotení na 1. mieste. V daviscupovom zápase proti Slovensku jeden zápas vyhral a jeden prehral. Na turnaji šampiónov v Houstone postúpil do semifinále, kde ho vyradil Roger Federer.
2007
Prvý Roddickov turnaj v roku 2007 bol Australian Open, kde sa prebojoval až do semifinále, kde ho porazil budúci víťaz Roger Federer. V Davisovom pohári proti Česku vyhral oba svoje zápasy. Prebojoval sa do finále turnaja v Memphise, kde ho však porazil Tommy Haas. Na turnaji ATP Masters Indian Wells sa prebojoval až do semifinále, na turnaji ATP Masters Series Miami sa dostal do štvrťfinále, kde skrečoval.
Na turnaji French Open vypadol Roddick prekvapivo už v prvom kole, v nasledujúcom turnaji The Artois Championships, ktorý sa hral už na trávnatom povrchu však zvíťazil. Wimbledon, tretí grandslamový turnaj v roku znamenal pre Roddicka prebojovanie sa do štvrťfinále, kde prehral s Richardom Gasquetom, aj napriek tomu, že Roddick už viedol 2 – 0 na sety.
Svoj druhý titul v roku 2007 získal Roddick na tvrdom povrchu vo Washingtone, kde vo finále porazil prekvapenie turnaja, vysokého Američana Johna Isnera.
2008
Na Australian Open ako 6. nasadený vypadol už v 3.kole s 29. nasadeným nemcom Philippom Kohlschreiberom v 5-setovej dráme po setoch 4 – 6,6 – 3,6 – 7,7 – 6,6 – 8. Na French Open neštartoval a nedarilo sa mu ani vo Wimbledone, kde vypadol opäť ako 6. nasadený už v 2.kole so Srbom Jankom Tipsarevičom v štyroch setoch 7 – 6,5 – 7, 4 – 6 a 6 – 7. Na domácej pôde v New Yorku na US Open bol nasadená osmička. Vypadol vo štvrťfinále s Novakom Đokovićom v 4 setoch 2 – 6,3 – 6,6 – 3 a 6 – 7.
Les Déserts
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Legyesbénye
Legyesbénye je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Szerencsskom okrese.
Má rozlohu 2031 ha a žije tu 1651 obyvateľov (2007).
Dark Throne
Dark Throne je online multiplayer hra (MMORPG). Jej prostredie je textové a je prístupné z vačšiny rozšírených webových prehliadačov.
História
Hra sa už vyvíja dlhší čas. Od začiatka už bola vo viacerých verziách, pár sa ich ešte chystá:
Profil hráča
Na začiatku si vytvoríte postavu, ktorú charakterizuje rasa a jej zameranie: Rasy (Races):
Zamerania (Classes):
Neskôr si môžete pridať obrázok (avatar).
Hra
Po vytvorení profilu je možné začať hrať. Cieľom je vypracovať sa na čo najvyšší level, alebo celkové hodnotenie. Na začiatku má každý hráč level 1, ktorý sa ale zvyšuje pri vačšom počte skúsenostných bodov (Experience), ktoré dostávame za úspešný útok. V hre sa musíme starať o vlastnú populáciu. Mali by sme zabezpečiť jej rast a ľudí je potrebné zaškoliť na nejakú odbornosť. Medzi tie patria: baník, vojak-útočník, voják-obranca, špión, strážca. Ku dôležitým ukazovateľom hry patria Útok (Offense), Obrana (Defense), Útok špiónov (Spy Offense) a Obrana strážcov (Spy Defense). Pomocou nich sa vypočíta sila útoku, obrany.. Tieto ukazovatele sa dajú zvyšovať viacerými spôsobmi. Medzi najefektívnejšie patrí zvyšovanie úrovne prisluchajúcich budov alebo kupovanie príslušenstva pre daný typ ľudí. Všetko toto by sme nemohli robiť, keby sme nemalidostatok peňazí. Peniaze sa zarábajú v baniach alebo ako korisť pri útokoch.
Prostredie hry
Prostredie hry je celé v angličtine. Položky sú logicky štrukturované. Naľavo je panel s údajmi o počte nových prijatých správ, zarobenom zlate, netrénovaných vojakoch, leveli, skúsenostných bodoch, zostávajúcich ťahoch a aktuálnom čase. Hore je lišta s ponukou:
Susedná krajina
Delenie
Krajiny spolu môžu "susediť" (hraničiť) niekoľkými spôsobmi:
Špeciálne prípady
Z tohto hľadiska možno rozdeliť špecifické územia, ktoré sú:
thumb|120px|Štát A má izolované územie, medzi štátmi B a Ctoto územie je pre štát A exkláva, pre štáty B a C je to susedná krajina, ktorá sa tak uvádza iba raz
Exkláva
Exkláva je teda územie štátu, ktoré je izolované iným štátom, alebo administratívnym územím od hlavnej časti.. Najznámejšie exklávy v Európe:
Enkláva
thumb|120px|Štát A je voči štátu B enkláva Enkláva je územie štátu, ktoré leží v inom štáte, pričom nesusedí so žiadnym iným. Enkláva môže byť časť územia iného štátu (v tom prípade je to z hľadiska materského štátu exkláva), alebo samostatný štát susediaci s jedným štátom. Najznámejšie enklávy v Európe:
Enkláva a exkláva súčasne
thumb|120px|Štát A má izolováné územie v štáte B – z hľadiska štátu A je to exkláva, z hľadiska štátu B je to enkláva Medzi najznámejšiu exklávu a súčasne enklávu v Európe patrí
Ostrovný štát
thumb|120px|Ostrovný štát A nepriamo susedí so štátmi B, C a D Ostrovný štát je štát, ktorý nesusedí so žiadnou inou krajinou priamo, iba cez námorné hranice. Medzi najznámejšie ostrovné štáty v Európe patria
Ján Rezik
Ján Rezik (* asi 50. roky 17. storočia, Krušovce – † 4. august 1711, Prešov) bol slovenský spisovateľ, autor biografickej prózy, a pedagóg.
Životopis
Pochádzal z rodiny evanjelického farára, študoval v Prešove a Toruni (Poľsko). Po ukončení štúdia pracoval ako učiteľ v Košiciach a v Prešove, kde pôsobil ako profesor logiky na kolégiu. V roku 1688 sa kvôli prenasledovaniu protestantov vrátil znovu do Toruňa, no v roku 1705 sa opäť vrátil do Prešova. Bol menovaný rektorom lýcea a stal sa profesorom rečníctva a histórie, a pôsobil tu až do roku 1709.
Tvorba
Venoval sa písaniu príležitostnej latinskej poézie, memoárovej literatúry, ale tiež divadelných hier, ktoré boli určené hlavne pre školské predstavenia. Písal väčšinou v latinčine a jeho diela boli do slovenčiny preložené až oveľa neskôr.
Zvolen
Zvolen je okresné mesto na Slovensku. Je to jedno z najstarších miest na Slovensku, sídlo okresu, administratívne a spoločenské centrum regiónu, centrum vzdelávania a vedy s komplexnou sieťou škôl a širokou sieťou vedecko-výskumných pracovísk. Počtom obyvateľstva je dvanáste najväčšie mesto na Slovensku a druhé v kraji. Urbanistický priestor Zvolen – Banská Bystrica s takmer 130 tisíc obyvateľmi je treťou najväčšou koncentráciou obyvateľstva na Slovensku.
Polohopis
Zvolen leží na juhu Zvolenskej kotliny, na sútoku riek Hron a Slatina. Je obkolesený sopečnými pohoriami Poľana od východu, Kremnické vrchy od západu a Javorie a Štiavnické vrchy od juhu.
Mesto leží južne od Banskej Bystrice,  severozápadne od Lučenca,  severne od Krupiny a  východne od Žiaru nad Hronom.
Vodné toky
Mestom Zvolen preteká rieka Hron s dlhodobým prietokom 30 m³/s a rieka Slatina. Slatina ústi do Hrona vo Zvolenskej kotline na západnom okraji mesta Zvolen v nadmorskej výške približne 278 m n. m.
Mestský erb
Mestský znak sa skladá z červeného polokrúhlo tvarovaného štítu, kde je umiestnený strieborný dvojitý tlapovitý procesiový kríž. Tento erb má korene v histórii uhorských panovníkov a je tiež spojený s teritoriálnym symbolom Horného Uhorska a Slovenska. Klin v spodnej časti kríža slúžil na uchytenie na tyči, ktorá sa používala pri slávnostných procesiách. Jeho pôvod sa datuje už do 13. storočia.
Zvolenský erb patrí medzi najstaršie erby miest na Slovensku a preto má špeciálnu povolenú výnimku, ktorá umožňuje používať nielen polokrúhly neskorogotický štít, ale aj starší trojuholníkový ranogotický štít. Tento erb je zaznamenaný v Heraldickom registri Slovenskej republiky pod referenčným číslom HR: Z – 2/91.
Mestská vlajka
Mestská vlajka má pomer strán 2 : 3 a na svojom dolnom okraji je zdobená špecifickým "lastovičím chvostom", ktorý sa rozprestiera do jednej tretiny jej celkovej dĺžky. Vlajku tvorí trojica pozdĺžnych pruhov rovnakej šírky, ktoré sú usporiadané vertikálne pod sebou a sú delené v prvej tretine ich výšky. Farby pruhov sa menia smerom z vrchu nadol: červená - biela, biela - červená, červená - biela.
Mestská pečať
Pečatidlo Mesta Zvolen je navrhnuté podľa mestského pečatidla z 13. storočia, vo vnútri ktorého je po obvode umiestnený kruhopis: „+ S.CIVITATIS.D/E/.SOLIO.“
Insígnie mesta
Insígnie mesta pozostávajú zo striebornej reťaze spojenej upraveným mestským erbom, na ktorej je zavesený prívesok, znázorňujúci na lícnej strane kruhopis: ZVOLEN + MCCXLIV + MESTO + MCMLXIX, v strede obsahujúci mestský erb a na rubovej strane reliéf z odovzdania erbu mesta kráľom Belom IV. s kruhopisom: BELA IV + UDEĽUJE ZVOLENU ERB + MCCXLIV.
Dejiny
V období neskorej bronzovej doby (1250 – 700 pred Kr.) sa objavuje osídlenie lokality Pustý hrad, kde sa zachovali nálezy bronzových predmetov. Z rovnakého obdobia pochádza aj pohrebisko v lokalite Krivá púť, kde bolo odkrytých celkom 143 hrobov ľudí lužickej kultúry. Na tejto lokalite a v lokalite Haputka sa našla keramika ľudí z obdobia púchovskej kultúry (2. – 1. storočie pred Kr.), pričom kontinuitu osídlenia tu dokladajú nálezy z 3. storočia.