cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Poluvsiansky potok (prítok Stránskeho potoka)
Využitie
Kedysi sa potok využíval ako stoka, ale po zavedení kanalizácie sa čistota vody v ňom zlepšila.
151 Abundantia
151 Abundantia je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil J. Palisa 1. novembra 1875.
Je pomenovaná po rímskej bohyni Abundantii.
Germinon
Germinon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Abertamy
Abertamy je mesto v Česku v okrese Karlovy Vary (Karlovarský kraj). Nachádza sa v oblasti Krušných hôr, v nadmorskej výške
Germinon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Abertamy
Mestské práva získala obec v roku 1876.
Germinon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Abertamy
1. januára 2012 tu žilo 1 273 obyvateľov, z toho 655 mužov a 618 žien, pričom priemerný vek v meste bol 37,4 roka (muži 36,8 roka, ženy 37,9 roka).
Opus Dei
náhľad|Sídlo Opus Dei v Ríme Opus Dei (slovensky Božie Dielo) je osobná prelatúra katolíckej cirkvi. Plný názov znie Prelatúra Svätého Kríža a Opus Dei. Za hlavnú úlohu a cieľ si Opus Dei vytýčilo oboznámiť ľudí všetkých spoločenských vrstiev, žijúcich v najrozličnejších podmienkach, so skutočnosťou, že kresťania sú vo všeobecnosti povolaní k svätosti a teda aj k apoštolátu. Dejiskom úsilia a uskutočňovania tohto poslania je obyčajná a normálna každodenná práca všedného dňa.
Opus Dei poskytuje svojím členom duchovné vzdelávanie a duchovnú pomoc v takej miere, v akej ju potrebujú, aby v každodennom živote - nezávisle od jeho usporiadania - žili v osobnej slobode a zodpovednosti tak, ako má žiť kresťan, ktorý svoju vieru berie vážne.
Dejiny
Opus Dei bolo založené rímskokatolíckym kňazom Josemaríom Escrivom 2. októbra 1928 v Madride v Španielsku. V tento deň sa Josemaría Escrivá zúčastnil duchovných cvičení v dome misionárov sv. Vincenta de Paul, ktorí sídlili na ulici Garciá de Paredes. Vo chvíľach rozjímania mal silný duchovný zážitok, víziu v ktorej videl Opus Dei. Na základe tejto skúsenosti začal budovať Opus Dei, čo v latinčine znamená Božie dielo. 14. februára 1930 rozšíril Opus Dei aj o ženskú vetvu.
Dielo, ako sa skrátene nazýva, sa na začiatku šírilo hlavne medzi študentmi a robotníkmi. Avšak rýchlo sa rozšírilo aj do všetkých spoločenských vrstiev. Zakladateľ plánoval rozšírenie pôsobenia do Francúzska už v roku 1935. Ale španielska občianska vojna a potom druhá svetová vojna to znemožnili. Roku 1940 mohlo začať Dielo pôsobiť v Portugalsku. Krátko po skončení druhej svetovej vojny začína činnosť v Anglicku, Taliansku, Francúzsku, Írsku, USA a v Mexiku. Josemaría Escrivá sa v roku 1946 presťahoval do Ríma, kde zriadil ústredie Opus Dei. Jeho šírenie pokračuje nepretržite do ďalších krajín.
Josemaría Escrivá de Balaguer umrel 26. júna 1975 v Ríme. Už za svojho života získal povesť svätosti, a tak sa už 12. mája 1981 mohol v Ríme začať proces jeho blahorečenia. Za prvého nástupcu zakladateľa bol 19. septembra 1975 zvolený Mons. Álvaro del Portillo, ktorý žil 40 rokov po jeho boku ako jeho najbližší dôverník a spolupracovník a po desaťročia bol generálnym tajomníkom Opus Dei. Od 28. novembra 1982 viedol Opus Dei ako pápežom menovaný prelát. Svoju definitívnu právnu podobu získalo Opus Dei v roku 1982, keď ho pápež Ján Pavol II. ustanovil ako osobnú prelatúru. Nie je teda ani rádom ani hnutím, ale súčasťou hierarchickej štruktúry cirkvi. Od doby svojho vzniku až do dnešných dní sa činnosť prelatúry rozšírila do celého sveta (pôsobí v 90. krajinách) a dnes má Opus Dei niečo okolo 90 tisíc členov. Na čele Opus Dei stojí v súčasnosti prelát, ktorým je Mons. Fernando Ocáriz.
Členstvo
Aby mohli laici vstúpiť do prelatúry, musia dovŕšiť 18 rokov. Žiadosť treba obnoviť vždy po roku. Až po piatich rokoch môžu získať definitívne členstvo v Diele. Jednotný životný štýl vlastný členom Opus Dei neexistuje. Členovia sú normálnymi občanmi štátu a majú najrozličnejšie zamestnania. Vo svojom súkromnom živote často žijú skromne.
Gdansk
Gdansk (po česky a nesprávne po slovensky: Gdaňsk; poľ. Gdańsk, kašub. Gduńsk,, lat. Gedania) je jedno z najstarších a najväčších poľských miest, ležiace v Pomoransku na rieke Visla na brehu Baltského mora v Gdanskom zálive. Prvá zmienka o meste Gdansk je z roku 999. Je metropolou Pomoranského vojvodstva, má rozlohu 262 km² a 459 000 obyvateľov (2006).
Druhá svetová vojna
Mesto Gdansk bolo začiatkom 20. storočia pod silným vplyvom Pruska a neskôr Nemecka. Významné prístavné mesto sa po 1. svetovej vojne stalo samostatným mestským štátom, bolo pod správou Spoločnosti národov a v zahraničí ho zastupovalo Poľsko, s ktorým bolo v colnej únii a na jeho území bola aj poľská vojenská základňa v prístave Westerplatte, čo Nacistické Nemecko v roku 1939 využilo ako zámienku na útok proti Poľsku, keďže asi 90% obyvateľstva v tom čase tvorili etnickí Nemci. Útokom na Gdansk a jeho blízke okolie 1. septembra 1939 sa začal konflikt medzi Nemeckom a Poľskom, ktorý vyústil do 2. svetovej vojny.
Tvar vesmíru
Tvar vesmíru predstavuje lokálnu a globálnu geometriu z hľadiska zakrivenia a topológie. Tvar vesmíru súvisí so všeobecnou teóriou relativity, ktorá sa popisuje, ako hmota a energia zakrivujúca časopriestor.
Existuje rozdiel medzi pozorovateľným vesmírom a celým vesmírom. Pozorovateľný vesmír pozostáva z častí, ktoré pre konečnú rýchlosť svetla a vek vesmíru môžeme pozorovať. Za pozorovateľný vesmír sa považuje guľa okolo Zeme rozpínajúca sa na 93 miliardách svetelných rokov (8,8 * ) a je približne podobná v každom bode (za predpokladu, že vesmír je naozaj izotropný, tak ako sa javí z nášho pohľadu).
Podľa knihy Our Mathematical Universe sa dá tvar vesmíru popísať viacerými topologickými alebo geometrickými atribútmi, napríklad: Medzi týmito vlastnosťami existujú isté súvislosti. Napríklad vesmír s pozitívnym zakrivením môže byť len konečný. Napriek tomu, že plochý alebo negatívne zakrivený vesmír sa vo všeobecnosti považuje za nekonečný, nemusí to tak byť v prípade netriviálnej topológie.
Presný tvar je stále predmetom debát, ale experimentálne dáta z rôznych nezávislých zdrojov (WMAP, BOOMERanG a Planck) potvrdzujú, že pozorovateľný vesmír je plochý s odchýlkou len 0,4 %. Teoretici sa pokúšajú vytvoriť formálny matematický model tvaru vesmíru. Väčšina teoretikov v súčasnosti používa tzv. Friedmann–Lemaître–Robertson–Walker (FLRW) model.
Tvar pozorovateľného vesmíru
Ako sa hovorí v úvode, zvažujú sa dva aspekty Pozorovateľný vesmír môžeme považovať za guľu s priemerom 98 mld svetelných rokov okolo hocijakého pozorovateľa a v ktorej čím ďalej sa pozrie, tým sa pozerá viac naspäť v čase a červený posun rastie. V ideálnom prípade by sme mohli dovidieť až po Veľký tresk, prakticky však dovidíme len po kozmické mikrovlnné pozadie, pretože všetko predtým bolo nepriehľadné. Experimenty ukazujú, že pozorovateľný vesmír je takmer izotropný a homogénny.
Ak by pozorovateľný vesmír obsahoval celý vesmír, mohli by sme zistiť globálnu štruktúru celého vesmíru priamym pozorovaním. V opačnom prípade by naše pozorovania boli obmedzené iba na jeho časť, a preto by sme globálnu geometriu pozorovaniami nezistili.
Zakrivenie vesmíru
Zakrivenie priestoru je matematickým opisom platnosti Pytagorovej vety pre priestorové súradnice. Existujú 3 možnosti zakrivenia vesmíru. Príklad plochej geometrie je Euklidovská geometria, tzn. trojuholník nakreslený na plochom hárku papiera.
Zakrivená geometria je doménou Neeuklidovskej geometrie. Príklad pozitívne zakriveného povrchu by bol trojuholník na povrchu gule so základňou na rovníku a 90° uhlami smerom k pólu, so súčtom uhlov 270°. Príkladom negatívne zakriveného povrchu je konské sedlo, súčet uhlov trojuholníka na ňom je menej ako 180°.
Skutočná hodnota kritickej hustoty je. Podľa týchto hodnôt to vyzerá, že vesmír je plochý.
Ďalší spôsob určenia Ω je geometrické meranie uhlov naprieč pozorovateľným vesmírom. To sa dá pomocou CMB a meraní spektra a anizotropie teploty. Pomocou podobnej metódy určil BOOMERanG experiment súčet uhlov na 180°, čo zodpovedá.
Globálna štruktúra vesmíru
Globálna štruktúra pokrýva geometriu a topológiu celého vesmíru. Vesmír je často geodetický mnohotvar bez topologických defektov, čo značne komplikuje analýzu. Globálna geometria sa skladá z lokálnej geometrie a topológie. Z toho vyplýva, že samotná topológia neurčuje celkovú geometriu. Napr. Euklidovský 3-rozmerný priestor a hyperbolický 3-rozmerný priestor majú rovnakú topológiu, ale rozdielnu globálnu geometriu.
Pod štúdium globálnej štruktúry patrí skúmanie
Nekonečný alebo konečný
Jednou z momentálne nezodpovedaných otázok o vesmíre je či je konečný alebo nekonečný. Logicky tomu môžeme porozumieť tak, že konečný vesmír ma konečný objem, ktorý by sa teoreticky dal naplniť nejakým množstvom materiálu, zatiaľ čo nekonečný vesmír je neohraničený a žiadny vyčísliteľný objem ho nenaplní.
Ohraničený a neohraničený
Ak predpokladáme, že vesmír je konečný, taký vesmír môže, ale aj nemusí mať okraj. Mnoho konečných matematickým priestorov, napr. disk, má okraj alebo hranicu. Ohraničené priestory sa konceptuálne aj matematicky popisujú zložito. Hlavne je veľmi náročné predpovedať, čo by sa stalo na okraji takého vesmíru. Z tohto dôvodu sa ohraničenými priestormi zvyčajne nezaoberáme. Nekonečný vesmír (alebo nekonečný v špecifickom smere priestoru) musí byť v tom smere neohraničený.
Zakrivenie
Zakrivenie priestoru obmedzuje možnosti jeho topológie. Ak je priestorová geometria sférická, tak topológia je kompaktná. Pri plochej alebo hyperbolickej geometrii môže byť topológia buď kompaktná alebo nekonečná. Je veľmi dôležité poznamenať, že veľa učebníc chybne uvádza, že plochý vesmír znamená automaticky nekonečný vesmír. Správna formulácia je, že plochý vesmír, ktorý je zároveň jednoducho spojený, znamená nekonečný vesmír. Napríklad Euklidovský priestor je plochý, jednoducho prepojený a nekonečný, ale torus je plochý, viacnásobne prepojený, konečný a kompaktný. Najnovší výskum ukazuje, že ani najvyspelejšie budúce experimenty (ako SKA) nebudú schopné rozlíšiť zakrivenie vesmíru, ak bude skutočná hodnota kozmologického zakrivenia menšia ako 10−4. V prípade, ak hodnota bude väčšia ako 10−3, tak tieto geometrie môžeme rozlíšiť už teraz. Výsledky misie Planck prezentované v roku 2015 ukazujú, že parameter zakrivenia, ΩK, je 0,000 ± 0,005, a zhoduje sa s plochým vesmírom.
Vesmír s nulovým zakrivením
Vo vesmíre s nulovým zakrivením je lokálna geometria plochá. Najznámejšou štruktúrou je Euklidovský priestor, ktorý je nekonečný. Medzi ohraničené ploché vesmíry zaraďujeme Kleinovu fľašu alebo torus. Ak takýto vesmír neobsahuje tmavú energiu, bude sa naveky rozpínať, ale expanzia bude postupne spomaľovať a asymptoticky sa blížiť k nule. Za prítomnosti tmavej energie expanzia spočiatku spomalí kvôli gravitačným vplyvom, ale neskôr bude zrýchľovať. Celková energia plochého vesmíru môže byť 0.
Vesmír s pozitívnym zakrivením
Pozitívne zakrivený priestor popisuje sférická geometria, ktorú si možno predstaviť ako trojrozmernú hyperguľu. Môžu ju popisovať aj iné sférické monohopočetne trojrozmerné geometrie (ako napr. Poincarého dvanásťstenný priestor).
Vesmír s negatívnym zakrivením
Takýto vesmír popisuje hyperbolická geometria a môžeme si ho predstaviť ako trojrozmernú analógiu nekonečne predĺženého konského sedla. Existuje veľké množstvo hyperbolických geometrií a ich klasifikácia nie je celkom pochopená.
Zakrivenie: otvorený alebo uzatvorený
Keď kozmológovia hovoria o otvorenom alebo uzatvorenom vesmíre, tak zvyčajne myslia negatívne resp. pozitívne zakrivenie.
Raleigh (Severná Karolína)
Raleigh je hlavné mesto amerického federálneho štátu Severná Karolína a sídlo okresu Wake County. Je známe ako mesto dubov.
Je to druhé najväčšie mesto v Severnej Karolíne, po meste Charlotte. V metropolitnej oblasti mesta žije vyše 914-tisíc obyvateľov. Raleigh patrí medzi najrýchlejšie rastúce mestá Spojených štátov. Bolo pomenované po Walterovi Raleighovi.
Loches-sur-Ource
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 367 obyvateľov (2009).
152 Atala
152 Atala je planétka s priemerom 287 km, ktorú objavil P. P. Henry 2. novembra 1875.
Newsy Lalonde
Édouard Charles "Newsy" Lalonde (31. októbra 1887, Cornwall, Ontário - 21. novembra 1970, Montreal, Quebec) bol kanadský profesionálny hokejista. Od roku 1950 je členom hokejovej siene slávy.
Lumen naturale
Lumen naturale (lat.) je prirodzené svetlo.
Andělská Hora (okres Karlove Vary)
Andělská Hora je obec v Česku v okrese Karlovy Vary v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 284 obyvateľov, z toho 145 mužov a 139 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 41,5 roka, ženy 39,3 roka).
2308 Schilt
2308 Schilt je planétka s priemerom 19 km, ktorú objavil C. U. Cesco, A. R. Klemola 6. mája 1967.
Druhotná kvalita
V dejinách filozofie odlišuje druhotné kvality od prvotných napr. Demokritos, Galileo Galilei, René Descartes, John Locke a ďalší.
Kolónia (osada)
Kolónia alebo zastarano osada je územie obývané istým národom v cudzom etnickom prostredí. Zvyčajne býva založené na mieste s geografickým alebo hospodárskym významom.
Dejiny
Prvé kolónie začali zakladať Gréci približne okolo 8. storočia pred Kr. ako príčinu narastajúceho nedostatku potravín (hlavne obilia) v hustejšie zaľudnených "materských" osadách. V neskoršom období sa osady osamostatnili a stali sa štátnymi útvarmi s vlastnou ústavou.
Existovalo viacero druhov kolónií:
Kvalita (filozofia)
Kvalita (iné názvy: bytostné určenie, menej často: akosť ) je vo filozofii podstatná určenosť veci, vzhľadom na ktorú je danou a nie inou vecou. Kvalita je úzko spätá s bytím veci, má vnútorný vzťah k povahe veci. Dôležitým významovým útvarom, v ktorom sa kvalita manifestuje vo vedomí, je kategória kvality.
Filozofické názory na kvalitu
Účelné je rozlišovať aspoň dve chápania:
Zoznam najdlhších jaskýň
Toto je zoznam jaskýň sveta zoradených vzostupne podľa svojej dĺžky.
Kvalita (filozofia)
Filozofické názory na kvalitu
Podľa Hegelovho chápania kvality je primerané a účelné vysvetľovať aj kvalitu produkcie, t. j.kvalitu priebehu a výsledkov akýchkoľvek transformačných procesov takto: ''Kvalita produkcie – súhrn vlastností, príznakov, zvláštností produkčných procesov a ich výsledkov, prejavujúci sa v danom okolí a čase príznačnými funkciami. Študovať kvalitu produkcie si vyžaduje zasadiť ju do konkrétneho okolia a času, vyjasniť jej účelové funkcie aj poslanie a ciele štúdia,vytvoriť tomu zodpovedajúci model kvality a podľa potrieb cieľov štúdia experimentovať s jeho premenými charakteristikami.''
Ceará
Ceará je brazílsky spolkový štát, ktorý sa nachádza na severovýchode Brazílie. Hlavné mesto má názov Fortaleza.
Geografia
V brazílskom štáte Ceará sa nachádza najmenší brazílsky národný park Ubajara s rozlohou 563 hektárov. Od hlavného mesta Fortaleza je vzdialený 351 kilometrov. Je zeleným ostrovom v polopúšti Caatinga. Jeho najväčšou atrakciou sú kvapľové jaskyne.
Okultná kvalita
Okultná kvalita (lat. qualitas occulta) je skrytá kvalita. Existenciu skrytých kvalít predpokladala stredoveká scholastika, podľa ktorej tvorili samostatné sily alebo podstaty vecí (napr. magnetizmus).
Bouilh-Devant
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Longchamp-sur-Aujon
Longchamp-sur-Aujon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 419 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maďarská republika rád
Maďarská republika rád (skr. MRR) (maďarsky: Magyarországi Tanácsköztársaság) alebo Maďarská komúna bola dočasný štátny útvar v Maďarsku existujúci 133 dní od 21. marca do 1. augusta 1919. Pod priamym vplyvom MRR existovala od 16. júna do 7. júla 1919 jej odnož Slovenská republika rád.
Vznik
Po rozpade Rakúsko-Uhorska a vojenskej porážke bola 16. novembra 1918 vyhlásená Maďarská demokratická republika (vedená Mihálom Károlyim), ktorá mala priniesť liberálno-demokratické reformy. Budapešť dúfala, že ak obetuje starý režim, ponúkne Slovákom i Rumunom autonómiu a začne používať samourčovací jazyk amerického prezidenta Wilsona, tak sa víťazná Dohoda nad Maďarskom zľutuje a podarí sa udržať maďarský štát v jeho historických uhorských hraniciach (pred 1. sv. vojnou). Snaha nakloniť si Dohodu nebola úspešná a tak niektorí upriamili pozornosť na Rusko, zmietajúce sa v občianskej vojne. Podľa Čiernej knihy komunizmu v tomto období prišlo do Maďarska 250 až 300 ,agitátorov‘ a "poverencov". Bol medzi nimi aj Béla Kun, vyhlasujúci o sebe, že je osobným priateľom vodcu ruskej revolúcie Vladimíra Iľjiča Lenina. A práve na spojenectve s ruskými boľševikmi bola postavená Kunova stratégia prežitia Maďarskej republiky rád, ako sa nový režim podľa ruského vzoru začal nazývať.
Po nezdare tejto republiky (Károlyi, medzičasom prezident, bol neschopný vládca)  prevratom prevzala v Maďarsku 21. marca 1919 moc komunistická strana vedená Béla Kunom, ktorý ustanovil MRR s proletárskou vládou vedenou ideológiou diktatúry proletariátu.
MRR zoštátnila kľúčové odvetvia (továrne a bane nad 20, neskôr 10 zamestnancov, ale tiež dopravné spoločnosti, banky a nájomné domy ) a veľkostatky nad 40 hektárov, pričom však pôdu nerozdelila roľníkom. Podporu obyvateľstva však komunisti získali vďaka prísľubu obnoviť Veľké Maďarsko v pôvodných hraniciach.
Kun geniálne a so všetkou pompou hlásal, že si praje obnoviť integritu pôvodného Uhorska, čo stačilo na to, aby na jeho stranu prešla časť dôstojníckeho zboru starej armády. Bývalý rakúsko-uhorský plukovník Aurél Stromfeld v priebehu pár dní vytvoril nový maďarský generálny štáb a vyhlásil mobilizáciu.
Boje a porážka
V apríli 1919 aj z podnetu západných dohodových mocností (Entente) napadli MRR 16. apríla rumunské a 27. apríla československé vojská (budúci spojenci v Malej dohode). 16. apríla proti Maďarom nečakane začala postupovať rumunská armáda. Rumuni, cítiac sa ohrození agresivitou maďarských boľševikov, postúpili k rieke Tise. Už 25. apríla stáli na línii tvorenej mestom Čop, riekou Tisou a maďarským mestom Polgár. Maďarskí vojaci ustupovali na celom úseku frontu a pod tlakom Rumunov vyprázdnili aj územia styku s česko-slovenskými vojakmi. Česko-slovenská armáda dostala rozkaz tieto oblasti obsadiť. Tým 27. apríla 1919 prakticky vypukla vojna Česko-Slovenska s Maďarskou republikou rád. Rumuni po dosiahnutí rieky Tisy nečakane uzavreli s Budapešťou prímerie, čím sa situácia razom zmenila. Proti málopočetným československým jednotkám vysunutým ďaleko pred schválenú demarkačnú čiaru sa zrazu šikovala takmer stotisícová maďarská Červená armáda, ktorej sa prímerím s Rumunmi uvoľnili ruky (Dôvod bol začiatok bojov na hraniciach vtedy Rumunskom kontrolovanej Besarábie, kde sa zjavili červené kozácke oddiely.)
Krvavou súčasťou konfliktu, bol prekvapivý maďarský útok na Komárno. V noci na 1. mája 1919 maďarská Červená armáda spustila útok a bombardovanie na česko-slovenské pozície. Malú hliadku na dunajskom železničnom moste rýchlo pobili.
Maďarská Červená armáda prešla dňa 20. mája do protiofenzívy. Koncom mája 1919, potom, čo vojenský zástupca Entente požadoval ďalšie územné ústupky Maďarska, sa Kun rozhodol naopak rozšíriť hranice Maďarska. Maďarská ofenzíva sa začala 30. mája útokom na Lučenec. V júni maďarská Červená armáda obsadila východnú časť novo sa formujúceho československého štátu (dnešné východné Slovensko). Maďarské vojsko stálo len niekoľko kilometrov od poľských hraníc. Maďarský postup sa podarilo zastaviť až na línii Lipany – Bardejov – Medzilaborce. V Prešove bola za Kunovej účasti 16. júna 1919 vyhlásená Slovenská republika rád. Maďarská Červená armáda dosiahla značné vojenské úspechy pod vedením plukovníka Auréla Stromfelda. 4. júna 1919 bol v maďarských rukách Zvolen a bezprostredné nebezpečenstvo hrozilo Banskej Bystrici. 10. júna 1919 československé jednotky pod velením razantného plukovníka Josefa Šnejdárka obišli maďarské pozície pri Hronskej Breznici a dobyli naspäť Banskú Štiavnicu aj Zvolen. Po počiatočnom vojenskom úspechu však Kun stiahol o tri týždne vojská, aj preto, že Francúzi sľúbili maďarskej vláde, že rumunské sily odpochodujú z územia za Tisou (sk: Zátisia hu: Tiszántúl). Ústup maďarskej Červenej armády znamenal stratu podpory maďarskej verejnosti aj preto, že rumunské sily neodtiahli spoza Tisy.
Situácia maďarských komunistov sa začala zhoršovať, keď po neúspešnom puči sociálnych demokratov (24. júna 1919) nastúpila nová komunistická vláda Antala Dovcsáka, ktorá sa uchýlila k rozsiahlym represáliám. Revolučný tribunál nariadil popravy ľudí, ktorí boli podozriví z toho, že sa podieľali na pokuse o prevrat. Toto sa stalo známym ako „červený teror“ a výrazne znížilo domácu podporu vláde.
Maďari zistili, že je stále ťažšie bojovať proti Československu a neskôr Rumunsku s malými jednotkami dobrovoľníkov vo dvoch vojnách v zahraničí a komunistická strana doma slabne čiastočne aj preto, že najoddanejší komunisti sa dobrovoľne hlásili do boja. Kun potom neúspešne obrátil armádu proti Rumunom, ktorí 30. júla 1919 prerazili slabé maďarské línie. Béla Kun spolu s ďalšími vysokopostavenými komunistami utiekol 1. augusta 1919 do Rakúska a MRR podľahla spojenému náporu interventov a domácej opozície. Iba málo komunistov (napr. György Lukács, bývalý komisár pre kultúru a marxistický filozof) naďalej podporovalo komunistickú stranu. Budapeštiansky Soviet zvolil novú vládu na čele s odborovým predákom Gyulom Peidlom, ktorá trvala len niekoľko dní, kým Budapešť 6. augusta 1919 celkom neobsadili Rumuni.
Ďalší vývoj
Vytvorené mocenské vákuum využili polooficiálne oddiely (technicky pod velením Horthyho, ale v praxi konajúce nezávisle), keď začali kampaň násilia proti komunistom, ľavičiarom a židom, známu ako „biely teror“. Mnoho priaznivcov MRR bolo uväznených, ale aj popravených, dokonca bez súdu.
Začiatkom novembra 1919 sa rumunské vojská stiahli späť na svoje územie a 16. novembra 1919 vstúpil na čele národnej armády do Budapešti bývalý admirál námorníctva rakúsko-uhorskej armády Miklós Horthy. Situácia bola stabilizovaná a 1. marca 1920 parlament vyhlásil Maďarské kráľovstvo, ktorého regentom sa stal Horthy. Väčšina z odsúdených počas bieleho teroru bola neskôr v roku 1921 prepustená do Sovietskeho zväzu v rámci dohody o výmene väzňov medzi Maďarskom a ZSSR (spolu 415 väzňov).
Zmeny hraníc následne potvrdila Trianonská zmluva, ktorá bola podpísaná 4. júna 1920.
Václav Varaďa
Václav Varaďa (* 26. apríl 1976, Valašské Meziříčí) je bývalý český reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej
Václav Varaďa je útočník, hrajúci na ľavom krídle. Je 183 cm vysoký a váži 92 kg (údaj z roku 2005). Od sezóny 1995/96 hrá v NHL. Osem sezón odohral za Buffalo Sabres a od sezóny 2002/03 hrá za klub Ottawa Senators. V sezóne 2004/05 hral za HC Vítkovice Steel v českej hokejovej extralige. V sezóne 2005/06 hrá s číslom 25 za klub NHL Ottawa Senators a má uzavretú zmluvu na ročný príjem 1,216 mil. dolárov.
Reprezentácia
Reprezentoval Česko na majstrovstvách sveta v roku 2005.a 2000. na obidvoch ziskal titul
Giffaumont-Champaubert
Giffaumont-Champaubert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Václav Prospal
Václav Prospal (* 17. február 1975, České Budějovice) je bývalý český hokejista.
Klubový hokej
Václav Prospal je útočník, ľavé krídlo. Je vysoký a váži  (údaj z roku 2006). V NHL hrá od sezóny 1996/97. Začínal v klube Philadelphia Flyers, 4 sezóny odohral za Ottawa Senators, jednu za Florida Panthers a od sezóny 2002/03 hrá za Tampa Bay Lightning. Výnimkou bola sezóna 2003/04, keď hral za Anaheim Mighty Ducks. Zhodou okoloností práve v tejto sezóne získala Tampa Stanley Cup. Ďalšou výnimou bola sezóna 2004/05, keď bol v NHL lockout. Václav Prospal vtedy hral za HC České Budějovice v českej hokejovej extralige. Na sezónu 2005/06 mal s Tampou uzavretú zmluvu na 1,9 mil. dolárov ročne. Václav Prospal nosil dres číslo 20.
25. februára 2008 prestúpil do Philadelphie Flyers za obrancu Alexandre R. Picard. Dres Flyers tak obliekol po desiatich rokoch, no dlhý čas tam nestrávil, v júni ho Philadelphia Flyers vymenila späť do Tampa Bay Lightning. V súčasnosti hrá za Columbus Blue Jackets.
Reprezentácia
Václav Prospal získal s reprezentáciou Česka titul majstra sveta na majstrovstvách sveta v roku 2005 a bronzovú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 40.
Zimné olympijské hry 2006
Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0. Václav Prospal bol s 21 strelami najčastejším strelcom svojho mužstva.
Ondrej Hodža
Ondrej Hodža (* 15. september 1819, Rakša – † 28. júl 1888, Sučany) bol slovenský evanjelický kňaz, národnokultúrny pracovník a cirkevný hodnostár; brat národného buditeľa a jazykovedca Michala Miloslava Hodžu a otec Jána Miloslava Hodžu a slovenského politika, štátnika a publicistu Milana Hodžu.
Životopis
Narodil sa v rodine Jána Hodžu a jeho manželky Márie, rodenej Hriankovej. Študoval na gymnáziu v Rožňave, evanjelickú teológiu v Bratislave a na univerzite v Halle. V rokoch 18461848 pôsobil ako evanjelický kaplán v Liptovskom Mikuláši, v rokoch 18481887 ako farár v Sučanoch a od roku 1860 bol turčiansky senior. V roku 1841 pracoval ako zapisovateľ Ústavu a reči a literatúry českoslovanskej v Bratislave. Bol aktívnym činiteľom štúrovského hnutia, v roku 1844 sa stal spoluzakladateľom spolku Tatrín, v roku 1846 sa zúčastnil schôdze evanjelický kňazov Liptova, na ktorej podpísali osvedčenie za štúrovskú slovenčinu. Bol tiež účastníkom slovenského povstania v rokoch 18481849, neskôr bol väznený v Martine a v Banskej Bystrici, v roku 1861 sa stal signatárom Memoranda národa slovenského a v roku 1863 bol spoluzakladateľom a členom výboru Matice slovenskej. Podporoval slovenské školy, obraňoval národné práva na cirkevnom a kultúrnom poli.
Tvorba
Okrem iného bol tiež autorom správ v Slovenských národných novinách, publikoval tiež v periodikách Orol tatranský, neskôr Obzor, Cirkevné listy a i. Je tiež autorom ľudovovýchovnej prózy o aktuálnych národných problémoch.
Adolphe Adam
Adolphe-Charles Adam (* 24. júl 1803, Paríž, Francúzsko – † 3. máj 1856, Paríž, Francúzsko) bol francúzsky hudobný skladateľ. Bol žiakom Françoisa-Adriena Boieldieua. Zložil 53 opier v štýle francúzskej komickej opery, k najznámejším patria Si j'étais roi (1852) a Le postillon de Lonjumeau (1836). Je autor baletu Giselle (1841), ktorý sa uvádza i v súčasnosti.
153 Hilda
153 Hilda je planétka s priemerom 175 km, ktorú objavil J. Palisa 2. novembra 1875.
Tatra 77
Dejiny
Po pokusoch s prototypom malého automobilu s motorom vzadu označeným ako Tatra V 570, začala v roku 1931 Tatra s vývojom nového veľkého a luxusného vozidla s aerodynamickou karosériou. Za prísneho utajenia tak vznikol v roku 1933 druhý prototyp V 570 s prúdnicovou karosériou, z ktorého bol odvodený prototyp T 77. Bol to prvý automobil, ktorého aerodynamické vlastnosti optimalizovali a testovali v aerodynamickom tuneli, do tej doby používanom pre vývoj a testy lietadiel a vzducholodí. Za pokrokovou konštrukciou boli šéfkonštruktér Hans Ledwinka a karosársky inžinier Erich Übelacker.
Tatra 77
Tatra 77 bola verejnosti predstavená 8. marca 1934 na berlinskom autosalóne a na jeseň 1934 na autosalóne v Paríži. Jej uvedení i tu spôsobilo senzáciu a už počas marca 1934 začala sériová výroba automobilov Tatra s aerodynamickou karosériou, vzduchom chladenými motormi uloženými vzadu a výkyvnými polosami. T 77 bola tiež prvým modelom firmy s celooceľovou samonosnou karosériou na podvozku založenom na tatrováckej koncepcii. Motor bol umiestený dozadu priamo k hnanej náprave, čím odpadol obvyklý stredový tunel pre centrálnu rúru a výfukové potrubie. Tým sa znížila hmotnosť, čo bol jeden z cieľov konštruktérov, a zároveň podvozok mohol byť takmer plochý.
Súčiniteľ aerodynamického odporu T 77 mal hodnotu 0,36, čo umožňovalo automobilu ľahko dosiahnuť a udržať maximálnu rýchlosť 145 kilometrov za hodinu. Tatre na to postačoval výkon len 44 kW, pokým konkurenčné vozidlá tej doby k tomuto potrebovali motor s výkonom viac ako 75 kW.
Tatra 77 A
V roku 1935 bol vyvinutý zdokonalený typ T 77 A. Tato verzia používala motor s objemom a výkonom 75 koní (55 kW), súčiniteľ aerodynamického odporu bol znížený na hodnotu 0,212 a rázvor sa zväčšil o, čím sa zlepšili jazdné vlastnosti i maximálna rýchlosť na /h. Opticky je typ 77 A rozoznateľný podľa trojice predných svetlometov. Hoci bol v roku 1936 predstavený typ T 87, výroba T 77 A pokračovala vďaka neustálemu záujmu a tak bolo do roku 1938 vyrobených 154 kusov. Celkovo bolo vyrobených 255 kusov T 77 a T 77 A, pričom vďaka prianiam a požiadavkám zákazníkov a ručnej výrobe bol každý kus unikátom.
2309 Mr. Spock
2309 Mr. Spock je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil J. Gibson 16. augusta 1971.
Alanija (národný park)
Národný park Alanija (🇷🇺) bol založený 18. februára 1998 "kvôli ochrane unikátnych prírodných celkov v juhozápadnej časti Republiky Severné Osetsko-Alanija, za účelom ich prírodoochranárskeho, osvetového, náučného a kultúrneho využitia a vytvorenia podmienok pre rozvoj organizovaného turizmu v tejto oblasti. . Nachádza sa na hraniciach s Gruzínskom a zaberá plochu 549,26 km2.
Externé odkazy
Stránka Národného parku Alanija
Henri Rousseau
Henri Julien Felix Rousseau (* 21. máj 1844, Laval, Francúzsko - † 2. september 1910, Paríž) bol francúzsky naivný maliar, pôvodným zamestnaním colník, čo bola zároveň aj jeho prezývka (Le Douanier).
Bol samouk, maľoval ako amatér. V jeho obrazoch sa spája naivná forma podania s prenikavým maliarskym a básnickým videním. Maľoval svoje okolie i vysnívané exotické námety.
Henri Rousseau je považovaný za otca naivných maliarov novšej doby. Je pochovaný na Cimetière de Bagneux v Paríži.
News of the World
News of the World bol tabloid vydávaný v Spojenom kráľovstve od roku 1843 do 2011. Vytvoril ho John Browne Bell ako leták, ktorý v 1891 kúpil Lascelles Carr a neskôr predal spoločnosti News Ltd. (dnes News International) Ruperta Murdocha. Na tabloid sa periodikum transformovalo v roku 1984.
Periodikum sa koncentrovalo na informácie o celebritách a populistické správy. Pre svoju obľubu v sexuálnych škandáloch získalo prezývky News of the Screws a Screws of the World. News of the World zverejňoval celebrity pod vplyvom drog, kriminálne a sexuálne živle, pričom využíval dôverníkov alebo prestrojených novinárov, ktorý získavali fotografie, videá a odpočúvali telefóny počas policajného vyšetrovania. V októbri 2010 sa predávalo približne 2,812 milióna výtlačkov týždenne.
Týždenník ukončil svoju činnosť 10. júla 2011 po tom ako boli Andy Coulson a Clive Goodman obvinení z odpočúvania telefonátov.
Drak sa vracia (film)
Drak sa vracia je film slovenského režiséra Eduarda Grečnera z roku 1967. V Dejinách slovenskej kinematografie je definovaný ako „príbeh o láske, nenávisti a hľadaní cesty z osamelosti.“ Grečner však nebol prvým autorom, ktorý sa pokúsil novelu Dobroslava Chrobáka adaptovať na filmové plátno.
Dielo sa začína čakaním Evy Hajnákovie na svojho manžela Šimona Jariabka. Kým doma čaká, spomína na minulosť, v ktorej milovala Draka. Ten bol však dedinčanmi vyštvaný a Eva sa vydala za Šimona. Práve jej manžel ju vytrhne zo spomínania. Oznamuje jej, že sa Drak vracia do dediny. S jeho návratom nastáva v dedine veľký zmätok. Onedlho sa zistí, že v horách nad dedinou, kde sa im pasú stáda kráv, vypukol požiar. Hľadá sa dobrovoľník, ktorý by stádo zachránil. Drak to vidí ako možnosť si očistiť meno u dedinčanov a prihlási sa. Richtár súhlasí, ale posiela s ním aj Šimona Jariabka. Podarí sa im dobytok zachrániť. Richtár uzná Drakovu pomoc a na znak jeho očistenia ho nazve jeho skutočným menom. Drak sa zmieri s dedinčanmi a odpúšťa im. V konečnom dôsledku získajú Drak aj Šimon lásku. Drak si priviedol milú z hôr a Šimon konečne získal lásku manželky Evy. Na záver sa dozvedáme že celý príbeh rozprávala Eva svojmu vnukovi a v spomienkach sa vracala do časov dávno minulých… no v spomienkach stále krásnych.
Balázsov posun
Prvýkrát sa o sfilmovanie novely pokúsil filmový teoretik Béla Balázs. Jeho synopsa a ani na jej základe napísaný scenár neboli v konečnom dôsledku realizované.
V Balázsovej adaptácii došlo k výraznému posunu, ktorý je možné dokázať len hlbším rozborom samotnej novely. V Chrobákovej próze je Drak vykreslený ambivalentne. Na jednej strane rozprávkovo-mytologicky - akoby iba on vedel vyviesť dobytok z nebezpečenstva plameňov, na druhej strane ako drak, ktorý ničí. To, že sa celý príbeh novely dá čítať rozprávkovo-mytologickým kódom dokazuje aj nastolenie rovnováhy v závere diela, kedy je Drak dedinčanmi prijatý.
Bela Balazs však Draka interpretuje inak. Dedinčania majú voči nemu predsudky a považujú ho za stelesneného syna diabla. Drak odchádza do mesta, kde sa zamestná vo fabrike vyrábajúcej keramiku. Nastáva uňho ideologický prerod a do dediny sa vracia ako uvedomelý občan. V dedine po záchrane dobytka neostáva, lebo má ešte veľa práce v meste; Drak teda znova odchádza.
Balázs zobral len fabulu Chrobákovej novely a na nej vytvoril úplne odlišný sujet obohatený o viacero nových motívov, z ktorých najdominantnejším je práve Drakov odchod do mesta. Na scenári a príprave zamýšľaného projektu spolupracoval s divadelným režisérom Jánom Jamnickým, ktorý Chrobákovu novelu na realizáciu preferoval a bol aj jeho (Chrobákovým) rovesníkom. Jamnický začal na projekte spolupracovať 15. októbra 1947, keď mu Slofis písomne potvrdil osobný dohovor s riaditeľom výroby o prípravných prácach na filmovom námete. Zaviazal sa, že do konca marca 1948 spolu s Chrobákom napíše filmovú poviedku, scénosled aj scenár. Balázs sa už na týchto prípravách nezúčastňoval.
Schvaľovací proces
Schvaľovacia komisia 7. mája 1948 konštatovala, že filmový scenár navrhnutý Chrobákom s Jamnickým „má predpoklady stať sa silnou a rýdzo slovenskou drámou.“ Jej členovia k nej mali však viacero pripomienok. Preto bol opätovne prizvaný odmietnutý Béla Balázs. S Jamnickým podpísal 15. mája 1948 dohodu o spoločnom vypracovaní scenára, ktoré bolo podmienené schválením Ústrednej Filmovej Komisie. O štyri dni neskôr obhájili v triumviráte spolu s Chrobákom novú koncepciu námetu. Tomuto námetu dominuje sociálno-kritické hľadisko. Situácia sa však nepochopiteľne zvrtla po zasadaní UFK 6. augusta 1948. Námet zahŕňajúci mestskú epizódu bol označený za nedostatočný. Béla Balázs informoval Jána Jamnického o tom, že dostal list zo Slofisu, v ktorom mu píšu, že rezignujú na ich ďalšiu spoluprácu. Scenár filmu vraj musí byť napísaný domácim autorom. Projekt stroskotal. Chrobákova novela sa dočkala sfilmovania až v roku 1967 Eduardom Grečnerom.
Počiatky práce na natáčaní filmu Drak sa vracia popisuje Eduard Grečner slovami: „Bolo to veľmi odvážne, pustiť sa do prerozprávania sugestívnej Chrobákovej prózy do reči filmu.“ Dodáva, že dôvodmi ukončenia spoločného projektu Balázsa a Jamnického boli podľa neho nastupujúca kultúra komunistickej ideologickej nadvlády a záchranné pokusy o „ideologické vylepšenie“ scenára.
Prvé pokušenie sfilmovať novelu Grečnera vábilo už na filmovej škole v Prahe. Prvá verzia scenára, ktorý Grečner písal, bola určená pre režiséra Stanislava Barabáša. Na réžiu si Grečner ešte netrúfal. Jeho kvalitný a hodnotný scenár však neprešiel ideologickým sitom. Z dôvodu zmien spoločensko-politických pomerov bolo v päťdesiatich rokoch zakázaných sedem scenárov vrátane Draka.
Po siedmych rokoch, v roku 1965, predložil Eduard Grečner posudzovacej komisii svoj režisérsky scenár Draka. Scenár získal priaznivú odozvu. Podarilo sa premôcť vtedajšie kritické hlasy. „Proti tlakom, ktoré chceli film zakázať, pomohla brilantná argumentácia o tom, že Drak sa vracia je kultové dielo slovenskej literatúry a dielo treba pre realizáciu zaradiť do kolónky: zobrazenie kultúrneho dedičstva nášho ľudu.
Do hlavnej úlohy mal byť pôvodne obsadený Ján Jamnický. Ten ju pre vysoký vek odmietol. Režisér Eduard Grečner do tejto úlohy obsadil českého divadelného herca Radovana Lukavského. Do slovenčiny bol predabovaný Štefanom Kvietikom. Medzi najzaujímavejšie črty filmu patrí okrem pôsobivej kamery a skvelej predlohy aj originálna „avantgardná“ hudba Iľju Zelienky. Film zaznamenal pozitívne ohlasy už v dobovej tlači. „Je to dielo vizuálnej kultúry, pásmo čistých filmových obrazov. Pripomína klasickú tragédiu, zároveň je to však svojím myšlienkovým vyznením film súčasný“. Ivan Gerlach vo svojom texte Grečnerova filmová balada píše, že „výsledkom je nezvyčajný filmový tvar, baladické filmové podobenstvo, dovolávajúce sa divákových citov a zmyslov i jeho spolupráce. "Drak sa vracia" získal aj mnoho ocenení. Vďačí im za ne práve Iľjovi Zeljenkovi. V roku 1968 na piatom ročníku súťaže o najlepšie hudobné dielo vytvorené pre československý film a československú televíziu a bola mu udelená cena za hudbu v kategórii celovečerný film. V tom istom roku bola filmu udelená aj cena IGRIC. „Grečnerov film je v režisérovej interpretácii „symbolom nadčasovej osamelosti, v ktorej ´peklo sú tí druhí´.“
Hudba vo filme ako jedna z postáv
Grečnerova snímka je ojedinelá aj hudbou. Špeciálne pre film ju skomponoval hudobný skladateľ Ilja Zeljenka. Hudba hrá významnú, skoro až dejotvornú úlohu a je možné ju zaradiť medzi postavy príbehu filmu. Zeljenka ňou dokáže podtrhnúť dôležité momenty a využíva ju nielen na ilustrovanie aktuálneho filmového obrazu, ale na jeho doplnenie - najmä o nové významy.
Režisér Eduard Grečner nepodľahol šablóne veci len otrocky opisovať alebo dopovedať. Vo filme je na literárnu adaptáciu slov veľmi málo. Zeljenkova hudba je podobná symfónii. Ozýva sa tu pohanské búšenie bubnov, ale aj veľmi kreatívna práca s babským šepotom. Práve zvuky povyšujú literárnu adaptáciu známeho diela na jeden z najvýraznejších a najzaujímavejších titulov v histórii slovenskej kinematografie.
154 Bertha
154 Bertha je planétka s priemerom 191 km, ktorú objavil P. M. Henry 4. novembra 1875.
Longeville-sur-Mogne
Longeville-sur-Mogne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 105 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bouilh-Péreuilh
Bouilh-Péreuilh je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hermann Scheer
Hermann Scheer (* 29. apríl 1944, Wehrheim, Nemecko - † 14. október 2010, Berlín, Nemecko) bol nemecký poslanec Spolkového snemu, predseda Eurosolaru (Európskej asociácie pre obnoviteľné zdroje energie) a generálny predseda Svetovej rady pre obnoviteľné zdroje energie (WCRE). Bol nositeľom viacerých ekologických ocenení vrátane Svetovej ceny za solárnu energiu, Svetovej ceny za bioenergiu, Svetovej ceny za veternú energiu ako aj alternatívnej Nobelovej ceny, ktorú mu bola udelená za angažovanosť v záujme solárnej energie.
2310 Olshaniya
2310 Olshaniya je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 26. septembra 1974.
Internát
Internát je v širšom zmysle zariadenie na kolektívne ubytovanie, stravovanie a (spravidla aj) výchovu žiakov, študentov či podobných chovancov, t. j. v súčasnosti školský internát (vrátane toho, čo sa staršie nazývalo domov mládeže), študentský domov (t.j. vysokoškolský internát), detský domov alebo špeciálne výchovné zariadenie a historicky aj napr. internátna stredná škola pre pracujúcich, penzionát, konvikt, kolégium, seminár, alumnát a pod. . Toto širšie ponímanie niekedy zahŕňa aj zariadenie na kolektívne ubytovanie pracujúceho dorastu alebo robotníkov (a často nezahŕňa študentské domovy). V užšom zmysle sa výrazom internát označuje len školský internát (okrem internátu materskej školy) a študentský domov. Slovo internát má aj ďalšie, ešte užšie významy, tie sú uvedené na rozlišovacej stránke.
Oľga Hoffmannová
Oľga Hoffmannová (* 15. február 1952, Bratislava) je slovenská bábkoherečka a herečka.
Životopis
Roku 1975 absolvovala štúdium bábkoherectva na bábkárskej katedre DAMU v Prahe. Roku 19741981 členka KBD v Banskej Bystrici, od roku1982 Radošinského naivného divadla v Bratislave. Počas stredoškolských štúdií (19621971) účinkovala v ochot. bábkárskom súbore Máj v Bratislave. V KBD sa jej herecké nadanie so smyslom pre štylizované, syntetické bábkoherectvo uplatnilo v mnohých, najmä živých postavách. Jej herecké kreácie smerovali od činoherne stvárnenej Matky (Jánošík, 1975) cez pohybovo exponovaného Gašparka (Gašparkov zázračný mlynček a Gašparko stavia mlynček, 1976) k syntetizujúcemu prejavu (Ona v hre z Knihy rozprávok, 1976) a využitiu masky ako symbolu pretvárky (Gabinka v hre kráska a zviera, 1977), s grotesknosťou a pantomimickými výrazovými prvkami stvárnia Sliepku Pipkovú (Hašterica, 1978). Pohybovo-pantomimické skúsenosti obohatené o klaunský prejav najkompaktnejšie využila v postave Klaunky Oli (Malé kluniády, 1980). Príležitostne účinkuje v tel. bábkových inscenáciách.
Formalizmus
Formalizmus môže byť:
Formalista je stúpenec formalizmu.
Karol Štúr
Karol Štúr (pseudonymy Drahotín spod Rokoše, Drahotín Štúr) (* 25. marec 1811, Trenčín – † 13. január 1851, Modra ) bol slovenský básnik, kňaz a učiteľ.
Životopis
Narodil sa ako najstarší syn učiteľa, pričom mal ešte troch mladších bratov a sestru. Vyrastal v Uhrovci, vzdelanie získaval na gymnáziu v Rábe, v Šoproni a na bratislavskom evanjelickom lýceu, ktoré ukončil v roku 1833. Tu aj v roku 1829 založil Spoločnosť česko-slovanskú (spolu so Samom Chalupkom, Danielom Lichardom a ďalšími) a v školskom roku 1832 – 1833 bol jej podpredsedom a knihovníkom. Vo vzdelávaní pokračoval štúdiom teológie a pracoval ako vychovávateľ v Záriečí. V rokoch 1835 – 1836 študoval v Berlíne, potom bol istý čas u rodičov v Uhrovci a od roku 1838 pôsobil ako kaplán vo Vrbovom.
V roku 1839 sa stal profesorom a rektorom na evanjelickom gymnáziu v Modre, kde v roku 1843 prijal aj niekoľko študentov, ktorí odišli z bratislavského lýcea na protest proti zbaveniu jeho brata Ľudovíta profesúry. Od roku 1846 bol slovenským farárom v Modre a svoje profesorské miesto zveril Jánovi Kalinčiakovi. Priamo sa nezúčastnil na revolučnom hnutí v rokoch 1848 – 1849, no často bol perzekvovaný, a to aj pre činnosť brata Ľudovíta. Spolu boli proti maďarizácii podporovanej grófom Zayom. Zomrel ako 40-ročný, ostala po ňom vdova a sedem detí, o ktoré sa staral ďalej jeho brat Ľudovít.
Tvorba
Básne začal skladať ako študent, pričom vychádzal zo svojej záľuby v antických vzoroch. Svoje básne písal po česky. Medzi jeho diela patrí i časomerný žalospev na smrť profesora S. Zsigmondyho, žalospev na pamiatku smrti Karla Hynka Máchu, ale taktiež viacero prozaických útvarov s ľudovýchovným zameraním. Svoje diela publikoval v almanachu Plody a vo viacerých časopisoch. Svetobôľne nálady prekonával vo svojich dielach povzbudzovaním k činorodej práci, ale tiež čoraz jasnejšími slovanskými perspektívami. Okrem vlastnej tvorby sa tiež venoval prekladom z gréčtiny, kde prekladal najmä Platóna a Aristofana.
Louth
Louth môže byť:
Bochov
Bochov je mesto v Česku v okrese Karlovy Vary v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 070 obyvateľov, z toho 1 035 mužov a 1 035 žien, pričom priemerný vek v meste bol 38,3 roka (muži 38,1 roka, ženy 38,6 roka).
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1325.
Od 10. októbra 2006 bol obci vrátený status mesta.
Spomienky na Sherlocka Holmesa
Spomienky na Sherlocka Holmesa je zbierka jedenástich detektívnych poviedok o slávnom detektívovi Sherlockovi Holmesovi od Arthura Conana Doyla. Poviedky pôvodne vychádzali v The Strand Magazine v rokoch 1892 - 1893. Všetky ilustroval Sidney Paget. V roku 1894 vyšli knižne. Poviedka „Lepenková škatuľa“ bola z tejto zbierky preradená do zbierky Posledné vystúpenie.
Mužská dvojhra na Qatar ExxonMobil Open 2000
Mužská dvojhra na Qatar ExxonMobil Open 2000 sa hrala ako súčasť Qatar ExxonMobil Open 2000 od 3. do 10. januára 2000. Titul získal Francúz Fabrice Santoro, ktorý vo finále porazil obhajcu Rainer Schüttler 3-6 7-5 3-0. Bol to jeho tretí titul v dvojhre na okruhu ATP.
Gigny-Bussy
Gigny-Bussy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hádzaná na Stredoamerických hrách 2013
Hádzaná na Stredoamerických hrách 2013 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických hier 2013. Konal sa v San José, v Kostarike, od 4. do 8. marca 2013, za účasti 5 mužských a 5 ženských tímov. Pôvodne sa v oboch kategóriách mala predstaviť aj Panama. Hádzanársky turnaj sa na stredoamerických hrách uskutočnil tretíkrát. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Gimnasio de la Ciudad Deportiva Hatillo s kapacitou 5 200 divákov. Zvíťazili hráči Nikaraguy a hráčky domácej Kostariky.
Tento hádzanársky turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Stredoamerické a karibské hry 2014, ktoré sa uskutočnili v mexickom meste Veracruz. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá v oboch kategóriách. Víťaz v ženskej kategórie sa zároveň kvalifikoval na Panamerické majstrovstvá 2013, ktoré sa uskutočnili v Dominikánskej republike.
Konečné poradie
1 zároveň postup na Panamerické majstrovstvá 2013
155 Scylla
155 Scylla je planétka s priemerom 49 km, ktorú objavil J. Palisa 8. novembra 1875.
Pavel Hoffmann
Životopis
V roku 1956-1966 pracovník ekonomického ústavu SAV, 1966-1983 Výskumného ústavu oblastného plánovania v Bratislave; 1983-1989 vedúci odboru teórie a prognózovania národohosp. rozvoja Ekonomického ústavu SAV v Bratislave. Od februára do júna 1990 prvý podpredseda Štátnej plánovacej komisie, od júna 1990 do októbra minister vlády ČSFR, od októbra 1991 podpredseda vlády ČSFR a predseda Rady hosp. a sociálnej dohody ČSFR.
HC Košice v sezóne 2011/2012
HC Košice v sezóne 2011/2012 hrali svoju 19. sezónu v najvyššej slovenskej hokejovej súťaži pod názvom Tipsport extraliga. HC Košice v nej obsadili 2. miesto.
Káder
Tréneri
V priebehu sezóny: