cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
3817 Lencarter
3817 Lencarter je planétka s priemerom 17 km, ktorú objavil E. F. Helin, S. J. Bus 25. júna 1979.
Ján Oravec
Ján Oravec môže byť:
Rijád
Rijád je hlavné mesto Saudskej Arábie. Mesto má približne 7,6 milióna obyvateľov.
Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti Arabského polostrova, v regióne Nadžd. Rozprestiera sa na ploche 1300 km² a rozloha celej aglomerácie činí 1815 km².
Dejiny
Rijád bol ešte v predislamských časoch nazývaný Haždar. Bol založený na sútoku niekoľkých riek (dnes wádí) ako malá osada, tam kde bola dostupná podzemná voda. Hlavným mestom prvého saudského štátu sa stal po tom, čo Turci v roku 1818 dobyli a vyplienili pôvodné hlavné mesto Dirʿíja. Na začiatku 19. storočia tu sídlili wahhábovci, v roku 1902 ho dobyl Ibn Saud, ktorý si ho v roku 1932 vybral za hlavné mesto nového kráľovstva (Saudská Arábia). V roku 1950 tu boli strhnuté hradby, čo uľahčilo budúci rozvoj. Od roku 1982 tu sídli všetka administratíva (dovtedy bola v Džidde) a zažíva prudký rast. Boli vybudované nové bulváre a mrakodrapy.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov Rijádu sa od 19. storočia veľmi rýchlo zvyšuje. V roku 1862 tu sídlilo iba 7,5 tisíca obyvateľov, v roku 1935 to bolo 30 tisíc, v roku 1972 pol milióna, v roku 2013 5,89 milióna a v roku 2018 už 7,67 mil. obyvateľov.
Doprava
Medzinárodné letisko kráľa Chálida leží približne dvadsaťpäť kilometrov severne od centra mesta. Do jeho otvorenia v roku 1983 slúžila ako medzinárodné civilné letisko dnešná vojenská letecká základňa Rijád saudského kráľovského letectva.
Šport
V Rijáde hrajú tri prvoligové futbalové kluby: Al Hilal FC, Al Nassr FC a Al Shabab FC.
Historizmus
Historizmus alebo historicizmus môže byť:
Coudray (Mayenne)
Coudray je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pracovná pomôcka
Pracovná pomôcka je vec slúžiaca na uľahčenie práce, napr. klin.
Petting
náhľad|vpravo|Pár počas pettingu Petting alebo peting (z angl. pet – maznáčik, domáce zvieratko) je maznanie sa, bozkávanie, hladenie až jemné erotické dotyky, bez toho, aby nastala súlož; môže však dôjsť k orgazmu alebo ejakulácii, najčastejšie u zdržanlivejších mladistvých.
V prípade dotyku genitálii sa označuje ako heavy petting.
Vailhourles
Vailhourles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 635 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Píla (okres Lučenec)
Píla je obec na Slovensku v okrese Lučenec.
Dejiny
Obci s názvom Píla je na Slovensku niekoľko. Táto leží v údolí pod vrchom Javor. Vznikla v 14. storočí ako osada drevorubačov a patrila k divínskemu panstvu Balassovcov. Prvá písomná zmienka pochádza z roku 1456 a spomína sa pod názvom Fyryz. Pôvodne obec ležala v dolinke povyše dnešného mlyna. V roku 1742 ju celú zničila veľká povodeň. Tí, ktorí besnenie živlov prežili novú obec postavili v mieste osady Gúrovci. Staré a cudzojazyčné pomenovania obce boli: Fyryz (1456), Fyreez (1502), maďarsky Fürész. Dnešné pomenovanie obce Pila je od roku 1808. Patrila Divínskemu panstvu. V 1. polovici 18. storočia obec pre povodne spustla. V roku 1828 mala zase 24 domov a 142 obyvateľov. Zaoberali sa málo výnosným poľnohospodárstvom a chovom dobytka. Poľnohospodárstvo bolo hlavným zamestnaním aj za I. ČSR.
Stredom obce preteká miestny potôčik Pilňanka, ktorý napája množstvo malých prítokov. Pilňanka sa vlieva do Krivánskeho potoka, ktorý je vyhlásený za prírodnú pamiatku, po jeho brehoch rastie vzácna rastlina Perovník pštrosí.
Od začiatku 20. storočia pôsobila v obci cirkevná evanjelická škola. V roku 1938 k nej pribudla cirkevná katolícka škola, v súčasnosti sú obidve bez žiakov. Po druhej svetovej vojne bola v obci vybudovaná budova terajšieho obecného úradu, obecné maštale pre spolok súkromne hospodáriacich roľníkov, ktorý svoju činnosť ukončil až v roku 1981. V 70. rokoch v čase najväčšieho rozkvetu obce si miestni občania svojpomocne vybudovali budovu kultúrneho domu, pohostinstva a rozličného tovaru, domu smútku a vybudoval sa tiež nový podjazd do obce, ktorý je jediným vstupom do nej. Pôvodný slúži teraz iba pre potok Pilňanka.
Oravec
Oravec môže byť:
Branislav Ondruš
Mgr. Branislav Ondruš (* 28. marec 1973, Levoča) je slovenský politik, štátny tajomník ministra práce SR, bývalý poslanec Národnej rady SR. V minulosti pôsobil ako riaditeľ Tlačového a informačného odboru Úradu vlády SR, ako moderátor spravodajskej relácie Noviny na JOJ-ke ako aj televíznych novín v televízii Markíza.
Branislav Ondruš pochádza z Levoče, ale vyrastal v Spišskej Novej Vsi. V rokoch 1991 - 1996 študoval politológiu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského. V roku 1994 študoval na Thames Valley University európske politické systémy, čo sa odrazilo v jeho pôsobení ako politického experta ešte počas štúdia v rokoch 1995 - 1996 v Rade Európy v Štrasburgu. Po skončení školy v roku 1996 nastúpil do televízie Markíza ako moderátor televíznych novín, ekonomický redaktor a komentátor. V roku 1999 sa stal najprv hovorcom Strany demokratickej ľavice a 21. októbra 2000, na šiestom zjazde strany v Košiciach, bol zvolený za jej prvého podpredsedu (v období keď táto strana bola v koalícii so Slovenskou demokratickou koalíciou, Maďarskou koalíciou a Stranou občianskeho porozumenia). Začiatkom roka 2002 nastúpil do televízie Joj, v ktorej spolu s Danou Roháčovou otvorili 2. marca 2002 o 19:00 jej vysielanie reláciou Noviny. Po prepade SDĽ odišiel na čas z politiky. (Vo voľbách v septembri 2002 získala SDĽ len 1,36% hlasov a nedostala sa do parlamentu.) V roku 2012 kandidoval za stranu Smer, dostal sa do parlamentu a získal kreslo tajomníka ministerstva práce.
5. decembra 2007 Mladí ľavičiari (občianske združenie sociálno-demokratickej mládeže) zverejnili informáciu "zo zdroja blízkeho týždenníku Slovo", že pod pseudonymom Jakub Topol píše Branislav Ondruš. Gabriel Šípoš v článku z 29. apríla 2008 na svojom blogu zverejnil viacero dohadov, že Ondruš používa pseudonym Topol zámerne na utajovanie konfliktu záujmov. Šípoš zistil, že Slovo uverejnilo štyri články, v ktorých Topol dokonca citoval Braňa Ondruša ako tretiu osobu, v odborných a pozitívnych súvislostiach.
Ondruš je ženatý, má štyri deti: Luciu (1994), Katarínu (1995), Jakuba (1998) a Martina (2002).
NGC 5048
NGC 5048 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
3818 Gorlitsa
3818 Gorlitsa je planétka s priemerom 18 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 20. augusta 1979.
Mackwiller
Mackwiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Historizmus (filozofia)
Historizmus alebo historicizmus je tendencia chápať všetko historicky, t. j. ako produkt vývoja, alebo geneticky, čiže ako to čo sa udialo (nastalo, stalo sa). S historizmom sa často spája sklon utiekať sa do minulosti a ospravedlňovanie existujúcich pomerov ich kauzálnym odvodzovaním z predchádzajúceho. Vo filozofii vystupuje historizmus ako historický relativizmus. Historizmus zdôrazňuje vývojovú procesuálnosť.
Podľa Gála/Marcelliho historizmus vyžadoval usporiadanie udalostí do diachronických radov, prichádzal s nárokom, že jedine odhalením cesty vznikania pochopíme podstatu skúmaného predmetu.
Historizmus v moderne
Moderna prijala historizmus ako univerzálnu metódu prisvojovania si skutočnosti, vyzdvihla ho ako prvú podmienku inteligibility, ba samej reality a zviazala s ním svoju vlastnú povahu, vyhlásenú za historickú.
Tík
Tík (angl. teak) je tropický strom z čeľade hluchavkovité, pochádzajúci z južnej a juhovýchodnej Ázie. Dosahuje výšku 30 – 40 metrov a na zimu zhadzuje listy. Popularity sa tíkové drevo dočkalo v rokoch 1950 a 1960, pretože sa využívalo pre prvky Dánskeho štýlu. Tíkový nábytok sa pre svoju jedinečnosť a elegantný vzhľad stal populárny a vyhľadávaný.
Pestovanie a využitie
Tík ako strom rastie v Ázii – v Thajsku, Indonézii, Indii ale najmä v Barme, kde má pre svoj rast najlepšie podmienky. Po masovom využívaní a spracovaní tíkového dreva v 19. storočí sú tíkové lesy iba zlomkom toho svojej pôvodnej veľkosti. V súčasnosti je vývoz tohto dreva limitovaný vývoznými licenciami a spracováva sa predovšetkým drevo z plantáží v Indonézii.
Tíkové drevo sa používalo najmä na výrobu koloniálneho nábytku, momentálne však ide hlavne o výrobu vonkajšieho záhradného nábytku, palúb lodí a ďalších produktov, ktoré sú vystavené vplyvom počasia. Z tíkového dreva sa tiež vyrábajú podlahy a dyhy na nábytok.
Významným spracovateľom tíkového dreva je India, ktorá z nej vyrába dvere, rámy okien, nábytok a stĺpy pre domy stavané v starom štýle. Mnoho typických anglických knihovní z koloniálnych území Indie a Barmy je postavených práve z tíkového dreva.
Hyblaea puera, hmyz žijúci v juhovýchodnej Ázii, je jediným škodcom tíkového dreva, ktorého húsenica sa týmto, ale aj iným bežným drevom v tejto oblasti živí.
Učebná pomôcka
Učebná pomôcka je hmotný prostriedok, ktorý pomáha pri vyučovaní v škole.
WCT Johannesburg 1975
WCT Johannesburg 1975 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 11. do 17. apríla 1975  na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Bol súčasťou turnajov World Championship Tennis. Titul v dvojhre získal Brit Buster C. Mottram, ktorý vo finále porazil Holanďana Okkera. Titul vo štvorhre získali Američan Arthur Ashe a Holanďan Tom Okker, ktorí vo finále porazili juhoafrický pár Bob Hewitt, Frew McMillan.
Dvojhra mužov
🇬🇧 Buster C. Mottram vs. 🇳🇱 Tom Okker 6-4 6-2
Štvorhra mužov
🇺🇸 Arthur Ashe / 🇳🇱 Tom Okker vs. 🇿🇦 Bob Hewitt / 🇿🇦 Frew McMillan 6-3 6-2
NHL 1974/1975
Sezóna 1974/1975 bola 58. sezóna NHL. Tretíkrát po sebe bola NHL v párnom roku rozšírená o ďalších dvoch nových účastníkov. V roku 1970 to boli Buffalo Sabres a Vancouver Canucks, v roku 1972 Atlanta Flames a New York Islanders a v tejto sezóne Kansas City Scouts a prvýkrát v histórii aj klub z hlavného mesta Spojených štátov Washington Capitals.
Reorganizácia skupín
NHL mala tak prvýkrát od svojho vzniku 18 účastníkov. Došlo aj k reorganizácii skupín. Namiesto dvoch dovtedajších osemčlenných divízií (Východná a Západná) boli vytvorené dve deväťčlenné konferencie. Jedna z nich bola pomenovaná po Princovi z Walesu a druhá po vtedajšom prezidentovi NHL Clarence Campbellovi (* 1905 – † 1984), ktorý v tejto funkcii pôsobil v rokoch 1946 – 1977. Každá z konferencii bola rozdelená na dve divízie.
Základná časť
Víťazom konferencie sa stalo Buffalo Sabres. Víťazom konferencie sa stala Philadelphia Flyers.
Play-off
Z každej divízie postúpili do play-off traja najlepší. Víťazi priamo do štvrťfinále, tímy na druhých a tretích miestach odohrali predkolo na dva víťazné zápasy. Od štvrťfinále sa jednotlivé série hrali už klasicky na štyri víťazstvá.
Philadelphia získala double
Víťazstvo v Stanley cupe obhájila Philadelphia Flyers, ktorá vo finále play-off zdolala Buffalo Sabres 4 – 2 na zápasy. "Letci" z Philadelphie sa stali aj víťazmi základnej časti. V nej zviedli tesný boj s Montrealom Canadiens a so svojim neskorším finálovým súperom v boji o Stanley cup Buffalom. Všetky tri tímy získali zhodne 113 bodov. O víťazstve Philadelphie rozhodol podľa pravidla NHL najvyšší počet víťazných zápasov: Philadelphia 51, Buffalo 49 a Montreal 47 víťazstiev.
3819 Robinson
3819 Robinson je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil Brian A. Skiff 12. januára 1983.
Couesmes-Vaucé
Couesmes-Vaucé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Meter
Meter je základná jednotka dĺžky v medzinárodnej sústave jednotiek SI. Je definovaná ako dĺžka dráhy, ktorú prejde svetlo vo vákuu za 1/299 792 458 s. Značka pre meter je m.
História
Za príklad prepracovanosti sústavy mierkových jednotiek, stoja trebárs staroegyptské dĺžkové miery používané za I. dynastie asi okolo roku 3000 pred Kr., teda miery staré 5000 rokov. Základnou egyptskou mierou tejto doby bol 1 kráľovský lakeť (0,5236 m), ktorý sa delil na 7 dlaní. Každá dlaň mala 4 prsty. Pre väčšie vzdialenosti mali Egypťania i väčšiu jednotku - 100 kráľovských lakťov, ktorá sa volala chet alebo khet. Na meranie boli starí Egypťania celkom slušne vybavení, svedčia o tom aj diela, ktoré zanechali - (pyramídy). Zachovali sa celkom presné pravítka z kameňa a archeológovia súdia, že existovali podobné, lacnejšie a častejšie používané drevené pravítka, tie sa však nezachovali. Poznali aj pásma na vymeriavanie, ktoré boli drevené s lanom z palmových vlákien. Ani tie sa nezachovali, poznáme ich však z vyobrazení na freskách. Pre zložitejšie meracie práce používali stavitelia pyramíd pravouhlé trojuholníky s olovnicou, ktoré nahradzovali dnešné vodováhy.
Zemský meter
Zavedenie novej jednotky dĺžky si vynútila moderná doba. Vedci, ktorí sa ujali vypracovania návrhu na novú medzinárodnú meraciu jednotku, chceli, aby sa nová jednotka dala hocikde znovu vytvoriť (reprodukovať) podľa daného návodu. Ako dostatočne trvalé sa im pre tento účel zdali rozmery Zeme. A tak vznikol meter definovaný pôvodne ako 1 desaťmiliónta časť zemského kvadrantu.
Meter má pôvod vo Francúzsku. Starou jednotkou dĺžky bola siaha. Aby sa dosiahlo jednotnosti tejto miery v celej krajine, bol zhotovený jeden prototyp meradla - v podstate kovová tyč, podľa ktorej sa vyrábali meradlá pre praktickú potrebu (tento spôsob je v podstate bežný dodnes). Koncom 17. storočia bol však tento prototyp tak opotrebovaný, že podľa neho už nemohli byť zhotovované presné meradlá. Boli preto vyrobené dve nové kópie nazývané peruánska siaha a severná siaha podľa toho, že s nimi Francúzska akadémia vied uskutočňovala merania v Peru a v Laponsku. Táto siaha sa delila na šesť kráľovských stôp a merala 1,949 m.
NGC 5049
NGC 5049 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 31. decembra 1785.
Meter
Zemský meter
Nové kópie však mnoho nevyriešili, a tak v roku 1790 bola na návrh francúzskeho Národného zhromaždenia ustanovená medzinárodná vedecká komisia, ktorá mala zvoliť a určiť novú jednotku miery. Po dlhých sporoch bola nakoniec za novú jednotku zvolená dĺžka jednej desaťmiliontej časti zemského kvadrantu. Kvadrant je dĺžka poludníka Zeme medzi pólom a rovníkom, t. j. vlastne 1/4 obvodu Zeme v smere poludníka (to je dôležité pretože Zem nie je guľa, a tak jej obvod meraný pozdĺž rovníka je iný než obvod meraný pozdĺž poludníka).
NGC 5049
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Meter
Zemský meter
Vo Francúzsku bol metron zavedený zákonom z roku 1795. Prvý prototyp metra mal tvar tyče s obdĺžnikovým prierezom (25 mm x 4,05 mm) a bol vyrobený z platiny. V roku 1797 tento prototyp uložili do štátneho archívu v Louvri a v roku 1799 bola zákonom stanovená definitívna prevodná hodnota pre staré francúzske miery. 1 meter = 443,295 938 (parížskych) čiarok peruánskej siahy. Dĺžka kvadrantu Zeme meraním stanovená ako 5 130 740 peruánskych siah a 1 desaťmiliónta časť tejto vzdialenosti je - meter. To všetko pri teplote 16,5 °C alebo 13 °R, lebo v tej dobe sa vo Francúzsku používala pre meranie teploty stupnica Réaumurova.
Archívny meter
Neskoršie meranie s použitím omnoho presnejších prístrojov ako mali vedci 18. storočia ukázalo, že dodnes používaný meter sa v skutočnosti nerovná presne desaťmilióntej časti zemského kvadrantu. Po tomto zistení nastalo v metrologických kruhoch zdesenie. Zmeniť dĺžku metra podľa nových meraní zemského kvadrantu, aby skutočne zodpovedala jeho desaťmilióntej časti, nebolo možné. A tak bola stará definícia opustená a nahradená novou, ktorá umožňuje presnú reprodukciu prototypu metra uloženého v archíve Medzinárodného úradu pre váhy a miery v Sèvres v Paríži. Tento prototyp metra totiž slúžil a ešte dlho bude slúžiť ako vzor pre výrobu kópií, z ktorých sa potom odvodzujú všetky vyrábané meradlá v jednotlivých územiach používajúcich metrickú sústavu. Pretože je uložený v archíve, hovorí sa mu taktiež niekedy archívny meter. Konečnú podobu získal prototyp metra v roku 1886. Je to platinoirídiová tyč s prierezom v tvare H, na ktorej je dvoma vrypmi vyznačená vzdialenosť 1 m. Podľa toho prototypu bolo vyrobených celkovo 40 rovnakých tyčí.
Oranžový meter
Definícia metra pomocou vzdialenosti dvoch rysiek na prototype bola praktická, ale nepostačovala stále vzrastajúcim nárokom na reprodukciu tejto základnej jednotky. Roku 1960 sa preto prikročilo k novej definícií: meter je dĺžka rovnajúca sa 1 650 763,73 násobku vlnovej dĺžky žiarenia šíriaceho sa vo vákuu, ktoré prislúcha prechodu medzi energetickými hladinami 2p10 a 5d5 atómu kryptónu 86. Podľa tejto definície je meter možné reprodukovať s presnosťou rádovo 10−9 (to znamená, že dĺžka kópie a originálu sú rovnaké ešte na deviatom mieste za desatinnou čiarkou). Rozhodujúcu úlohu pri tejto definícii hrá spektrálna čiara oranžovej farby, a preto sa novo definovanému metru populárne hovorí oranžový meter.
Svetelný meter
Od roku 1983 je meter definovaný jednoduchšie: dĺžka dráhy, ktorú prejde svetlo vo vákuu za 1/299 792 458 s. Dôvodom k zavedeniu tejto definície je jej ešte väčšia presnosť. Sústava SI teda nie je strnulý, nemenný systém, ale skôr živý organizmus schopný reagovať na novo vzniknuté problémy a potreby v stále sa rozvíjajúcej vede a technike.
Kasai (región)
Provincie Belgického Konga 1933-1960|thumb|300px
Kasai je historický región a byvalá provincia v Konžskej demokratickej republike. Pomenovaný je podľa rovnomennej rieky.
Rozdelenie
V rokoch 1960-61 tvorila jeho južná časť de facto nezávislý štát Južný Kasai. Po porážke separatistov diktátor Mobutu Sese Seko Kasai administratívne rozdelil na Západný (Kasaï-Occidental) a Východný (Kasaï-Oriental).
Filip II. (Španielsko)
Filip II. Habsburský, zvaný El Prudente, Múdry (* 21. máj 1527, Valladolid, Španielsko – † 13. september 1598, El Escorial, pri Madride) bol španielsky kráľ (15561598), kráľ neapolský a sicílsky (15541598), anglický (spoluvládca Márie I. 15541558), portugalský (15801598) a vojvoda burgundský (označovaný ako Filip V. Burgundský) a milánsky.
Mladosť
Filip sa narodil ako najstaršie dieťa španielskeho kráľa Karola I. (cisár Rímsko-nemeckej ríše ako Karol V.) a Izabely Portugalskej, dcéry portugalského kráľa Manuela I. a Márie Aragónskej.
V roku 1540 získal svoje prvé územie, milánske vojvodstvo, ktoré mu daroval jeho otec Karol potom, čo ho získal po bezdetnom Františkovi Sforzovi.
Sobášna politika
V roku 1543 sa Filip oženil so svojou sesternicou Máriou Portugalskou. Toto manželstvo ale bolo veľmi krátke, pretože Mária zomrela v roku 1545, niekoľko dní po pôrode prvorodeného syna Karola, ktorý sa narodil s genetickými chybami a trpel psychickou labilitou, ktoré boli spôsobené blízkym príbuzenstvom rodičov.
V roku 1554 sa oženil druhýkrát s o jedenásť rokov staršou sesternicou svojho otca, anglickou kráľovnou Máriou I., z politických dôvodov. Toto manželstvo bolo bezdetné a krátke, Mária zomrela v roku 1558. Po jej smrti sa neúspešne uchádzal o ruku jej nevlastnej sestry Alžbety I. Po skončení vojen s Francúzskom v roku 1559 si Filip vzal dcéru francúzskeho kráľa Henricha II. Alžbetu z Valois, pôvodne sľúbenú jeho synovi. Následník Karol sa potom pokúsil otca zabiť, čo Filipa len utvrdilo v presvedčení, že Karol nemôže nastúpiť na trón, pretože sa u neho naplno prejavili následky nešťastnej sobášnej politiky. Opakované sobáše bratancov a sesterníc znásobovali psychické ochorenia dedené z portugalskej i habsburskej strany. Následky takýchto praktík boli v tej dobe neznáme, a tak kráľovské manželstvá medzi blízkymi príbuznými sa uzatvárali i naďalej po celej Európe. Filip potreboval nutne zdravého následníka, ale Alžbeta zomrela po narodení dvoch dcér v roku 1568 pri potrate.
V roku 1570 sa Filip oženil s pápežským povolením s neterou Annou Habsburskou, dcérou svojej sestry Márie a bratanca cisára Maximiliána II. Anna bola tiež prisľúbená jeho synovi Karlovi, ktorý v roku 1568 zomrel. V tomto manželstve sa narodil konečne syn Filip, neskorší nástupca Filip III.
Panovanie
Pragmatická sankcia z roku 1549 zaistila Filipovi nástupnícke právo v Holandsku (ako súčasť „sedemnástich provincií“), ktoré bolo už od roku 1477 čiastočne zjednotené pod vládou Habsburgovcov. Bolo spravované pomerne liberálnymi miestodržiteľmi a jednotlivé mestá sa mohli voľne rozvíjať a voľne vyznávať reformované náboženstvá. Toto sa ale zmenilo, Filip sa snažil o vytvorenie centrálnej správy a nastolenie jednotného náboženstva. Miestodržiteľom sa stal vojvoda z Alby, ktorý bol veľmi tvrdý správca a vyslúžil si prezývku „Železný vojvoda“.
To sa nepáčilo liberálnym mestám a v roku 1568 severné mestá na čele s Utrechtom vyhlásili revolúciu vedenú Viliamom Oranžským. Severné provincie vyhlásili federáciu a v roku 1581 vznikla Republika spojených holandských provincií. Nezávislosť od Španielska si spojené provincie vynútili, až po smrti Filipa, roku 1609.
Viedol úspešnú vojnu s Turkami (bitka pri Lepante) a pokúsil sa napadnúť s Armadou Anglicko, ale jeho flotila bola nenávratne zničená, čo bola najväčšia porážka v španielskych námorných dejinách (1588). K Španielsku pripojil Portugalsko a Filipíny. Často bojoval a dôsledkom udržovania veľkej armády a štátneho aparátu boli dva štátne bankroty.
Manželstvá a deti
1/ 15. november 1543 ∞ princezná Mária Portugalská (* 1527 – † 1545), dcéra portugalského kráľa Jána III. a Kataríny Habsburskej
3/ 2. február 1560 ∞ princezná Alžbeta z Valois (* 1545 – † 1568), dcéra francúzskeho kráľa Henricha II. a Kataríny Medicejskej
4/ 12. september 1570 ∞ Anna Habsburská (*1549 – †1580), dcéra cisára Maximiliána II. a Márie Španielskej
Valady
Valady je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Jasenná (okres Náchod)
Jasenná je obec v Česku v okrese Náchod v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 719 obyvateľov, z toho 350 mužov a 369 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 39,3 roka, ženy 42,0 roka).
Valady
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ladislav Jurkemik
Ladislav Jurkemik (* 20. júl 1953, Jacovce) je bývalý slovenský futbalista (obranca) a tréner.
Hráč Interu Bratislava (1971-80, 1981-83), Dukly Banská Bystrica (1980-81), FC St. Gallen (1984-88), FC Chur (1988-92). V lige 318 zápasov a 53 gólov.
Juniorsky Majster Európy 1972, Majster Európy 1976, tretí na Majstrovstvách Európy 1980. Reprezentoval 57 krát, dal 3 góly. Bol účastníkom Majstrovstiev sveta vo futbale v roku 1982.
V roku 2002-2003 reprezentačný tréner Slovenska, Inter Bratislava 2006-2007.
Jaroslav Šolc
Jaroslav Šolc (* 2. apríl 1920, Lisková – † 8. december 1985, Bratislava) bol slovenský vojenský historik, generál a protifašistický bojovník.
Životopis
Pôsobil v mládežníckom hnutí, neskôr politický pracovník v armáde a odbojových zväzoch, príslušník ČSĽA. Spoluorganizátor protifašistického odboja, účastník SNP. Účastník zjednocovacieho zjazdu KSS a soc. demokracie v Banskej Bystrici (17. septembra 1944). Venoval sa dejinám 2. svetovej vojny, histórii vojenstva na Slovensku a dejinám slovensko-českých vzťahov. Člen vedeckých rád, externý pracovník Múzea SNP v Banskej Bystrici (19731977) a člen vedeckej rady Múzea. Autor kníh, článkov a štúdií.
Pleš (okres Lučenec)
Pleš je obec na Slovensku v okrese Lučenec.
Dejiny
V lokalite obce bol objavený mohylový násyp z mladšej doby kamennej. Prvá písomná zmienka o obci (Pelys) je z roku 1246. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom a chovom oviec. Obec bola v roku 1397 farnosťou.
NGC 5050
NGC 5050 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 30. apríla 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Maják na konci sveta
Maják na konci sveta (1905, Le Phare du bout du monde) je prvý posmrtne vydaný dobrodružný román francúzskeho spisovateľa Julesa Verna zaradený do jeho cyklu Podivuhodné cesty (Les Voyages extraordinaires).
Verne rozpísal tento román roku 1901 a príležitostne na ňom pracoval až do roku 1903. Nakladateľ Hetzel prejavil o jeho vydanie záujem tesne pred autorovou smrťou roku 1905, takže sa Verne za svojho života vydania nedočkal a ani nestihol knihu na vydanie úplne pripraviť. Tieto práce dokončil po otcovej smrti až jeho syn Michel, ktorý rukopis tiež čiastočne upravil. Podľa mnohých odborníkov nie sú tieto úpravy nijako zásadné, a preto je niekedy Maják na konci sveta považovaný za posledné autentické Vernovo dielo. Napriek tomu ide o prvý Vernov román, ktorý bol do cyklu Podivuhodné cesty zaradený až jeho synom.
Obsah románu
Zo seriálu dobrodružných a fantastických Vernových kníh je tento príbeh o statočnom strážcovi argentínskeho majáku jeden z najpravdepodobnejších. Traja muži, Vasquez, Felipe a Moriz, sú ponechaní ako strážcovia nového majáku na malom ostrove Štátov (Isla de los Estados) v Atlantickom oceáne asi dvesto kilometrov severovýchodne od mysu Horn s tým, že budú za tri mesiace vystriedaní. Ostrov má však bohužiaľ ešte iného obyvateľa, a to bandu pirátov, vedenú mužom menom Kongre, ktorí si z ostrova urobia skrýšu pre svoju nakradnutú korisť. Piráti Felipeho a Morize zavraždia, zmocnia sa majáku a Vasquez je nútený utiecť do vnútra ostrova. Čoskoro kvôli nefunkčnosti majáka stroskotá pri ostrove loď, z ktorej sa ako jediný zachráni prvý dôstojník John Davis. Vasquez sa s ním dohovorí, že sa spoločne pirátom pomstia. Zo stroskotanej lode vyslobodia delo, pomocou ktorého zabránia pirátom odplávať. Tí sú nakoniec po príchode vojenskej lode s novými strážcami pochytaní. Porazený Kongre spácha samovraždu.
2090
2090 (MMXC) je kalendárny rok, ktorý podľa gregoriánskeho kalendára začne nedeľu 1. januára 2090 a skončí nedeľu 31. decembra 2090. Pôjde o 90. rok 3. tisícročia, 90. rok 21. storočia a 1. rok 90. rokov 21. storočia.
Švajčiarske národné vodnopólové družstvo mužov
Švajčiarske národné vodnopólové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Švajčiarsko v medzinárodných vodnopólových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Schweizerischer Schwimmverband (SSCHV). Jeho najlepší výsledok je 7. miesto na Majstrovstiev Európy.
Vrcholné podujatia
Na olympijských hrách sa švajčiarske družstvo zúčastnilo 5-krát. Najlepšie umiestnenie dosiahlo hneď pri svojich prvých štartoch, keď v roku 1920 a 1924 skončilo jedenáste, hoci v zápasoch nebodovalo. Naposledy štartovalo v Londýne 1948, kde skončilo na 12. priečke. Od roku 1960, odkedy sa hrá svetová či európska kvalifikácia na olympijský turnaj, sa mu ani raz nepodarilo na ňu kvalifikovať. Na Majstrovstvá sveta sa družstvu nepodarilo kvalifikovať ani raz.
Na Majstrovstvách Európy sa družstvo zúčastnilo rovnako 5-krát. V roku 1950 pri svojom prvom štarte na ME skončilo siedme, hoci nebodovalo ani v jednom zápase. Naposledy sa na vrcholnom podujatí ME zúčastnilo v nemeckom Bonne v roku 1989, kde skončilo na 14. priečke. Od roku 1994 sa zúčastňuje sporadicky iba B kategórie ME. V roku 2009 ich aj organizovalo, ale skončilo na poslednom 12. mieste.
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 2013
Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov 2013 boli v poradí 27. Majstrovstvá Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v 2 filipínskych mestách: Manila a Pasay od 1.11. augusta 2013, za účasti 15 tímov. Pôvodne sa mal ázijský šampionát uskutočniť v Libanone, ale kvôli bezpečnostným problémom týkajúcim sa občianskej vojne v Sýrii mu bola organizácia odňatá. Filipíny boli hostiteľom ázijského šampionátu mužov tretíkrát, predtým to bolo v rokoch 1960 a 1973 (oba v Manile). Iránci získali titul tretíkrát, keď vyhrali všetky stretnutia a vo finále zvíťazili nad domácim družstvom. Strieborné Filipíny získali medailu po 28 rokoch a kvalifikovali sa na Majstrovstvá sveta, čo sa im podarilo naposledy v roku 1978.
Najužitočnejším hráčom a zároveň najlepším strelcom šampionátu sa stal 28-ročný Iránec Hamed Haddadi, toho času hráč Phoenix Suns zo severoamerickej profesionálnej ligy NBA.
Suspendácia Libanonu
Libanonský tím, hoci sa na Majstrovstvá Ázie 2013 kvalifikoval, bol z majstrovstiev vylúčený, pretože Libanonská basketbalová federácia bola dočasne suspendovaná z FIBA kvôli konfliktom v krajine. FIBA Asia oslovila štvrtý tím z Majstrovstiev Západnej Ázie 2013🇮🇶 a neskôr aj 🇦🇪, ale obe krajiny účasť odmietli s odôvodnením nedostaku prípravy na majstrovstvá. FIBA Asia sa preto rozhodla ponechať 15 tímov na šampionáte.
Nasadenie do skupín
Žrebovanie majstrovstiev prebehlo 6. júna 2013 (ešte pred vylúčením Libanonu): Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2012.
Magallanes y la Antártica Chilena
Magallanes y de la Antártica Chilena alebo Región Magallanes (šp. Región de Magallanes y de la Antártica Chilena) alebo '''XII. región (Magallanes)''' je jedným z 15 regiónov Čile. Nachádza sa v najjužnejšej časti krajiny a administratívnym centrom je mesto Punta Arenas.
Susedí na severe s regiónom Aysén, na východe je ohraničený štátnou hranicou s Argentínou a Atlantickým oceánom a na juhu a západe Pacifikom. Zaberá 17,49% rozlohy celého Čile a žije tu 163 748 obyvateľov. Región je okrem pevniny juhoamerického kontinentu tvorený aj mnohými ostrovmi, najväčší z nich je Ohňová zem, ktorá je od pevniny oddelená Magalhãesovým prielivom. Panuje tu veľmi chladné až arktické podnebie. Na území regiónu sa nachádza mnoho chránených území, najznámejší z nich je zrejme Národný park Torres del Paine.
Čile si nárokuje 1 250 000 km² na Antarktickom kontinente. Toto územie formálne tvorí komúnu Antartica. Po započítaní tohto územia je rozloha celého regiónu 1 382 291,1 km².
Administratívne delenie regiónu
Región sa ďalej delí na 4 provincie a 11 komún.
Maennolsheim
Maennolsheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Péro
Péro alebo Péró ( – Péro/iný prepis Péró) môže byť v gréckej mytológii:
3820 Sauval
3820 Sauval je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Henri Debehogne 25. februára 1984.
František II. (Svätá rímska ríša)
náhľad|Františkova pečať z roku 1817 '''František II. (I.) Habsburský''' (* 12. február 1768, Florencia† 2. marec 1835, Viedeň) bol rakúsky arcivojvoda, český a uhorský kráľ (od r. 1792), posledný rímskonemecký cisár (ako František II., v r. 17921806), od r. 1804 rakúsky cisár (ako František I.) z habsbursko-lotrinskej dynastie, syn Leopolda II. Habsburského a Márie Ludoviky Španielskej.
Mladé roky
Ako prvorodený syn bol predurčený stať sa otcovým následníkom na cisárskom i uhorskom a českom tróne. Narodil sa počas otcovho pôsobenia ako toskánskeho veľkovojvodu. Od detstva bola mladému arcivojvodovi vlastná prirodzená inteligencia a usilovnosť, ktorými nahrádzal nedostatok talentu k politike a riadeniu krajiny. Zaujímali ho prírodné vedy (najmä botanika), ale aj umenie a cestovanie.
František nástupcom na tróne
V roku 1792 zasadol na trón ako František II.; počas letných mesiacov sa uskutočnili jeho uhorská (6. júna) a česká (9. augusta) korunovácia i korunovácia za rímskeho cisára. Počas svojej vlády sa stal medzi ľudom populárnym panovníkom.
Prvý rakúsky cisár
Obdobie jeho panovania bolo poznačené expanzívnou politikou Napoleona Bonaparta. Ako odpoveď na Napoleonovo vyhlásenie francúzskeho cisárstva v r. 1804 bolo 11. augusta vyhlásené rakúske cisárstvo a panovník prijal dedičný titul rakúskeho cisára (ako František I.). S ohľadom na politický vývoj v Európe (najmä vznik Rýnskeho spolku) sa František 6. augusta 1806 vzdal koruny cisára Svätej rímskej ríše a prehlásil rímsku cisársku hodnosť za zrušenú. Súčasne oznámil zánik Svätej rímskej ríše a zbavil ríšske stavy povinností voči sebe ako rímskemu panovníkovi. Jeho vláda sa tak od tohto dátumu formálne obmedzila iba na rakúske rodové dŕžavy a na české a uhorské kráľovstvo.
Konflikty s Napoleonom Bonapartom
thumb|left|František II.
S Napoleonom sa František bol nútený stretnúť i na bojovom poli. 20. októbra 1805 utrpela rakúska cisárska armáda v rámci francúzskeho európskeho ťaženia porážku pri Ulme. O necelý mesiac nato (13. novembra) Francúzi obsadili Viedeň. Koniec Napoleonovej dobyvačnej politike mala urobiť slávna bitka pri Slavkove 2. decembra 1805, v ktorej sa proti sebe postavili francúzske jednotky a spojené armády cisára Františka I. a ruského cára Alexandra I. Bitka však dopadla pre koalíciu rakúsko-ruských vojsk katastrofálne a odhalila zaostalosť rakúskeho vojenského-strategického poňatia boja oproti modernému spôsobu vedenia vojenských operácií na strane Francúzov. Jej nepriaznivým dôsledkom pre Rakúsko bola strata niektorých území (Benátky, Istria, Dalmácia, Kotor) a korigovanie jeho hraníc v Nemecku (v prospech Bavorska a Württemberska), ktoré muselo Rakúsko uznať na základe podpísania bratislavského mieru. Francúzsky cisár na medzinárodnom poli slávil triumf.
Od roku 1809 zveril František I. vedenie zahraničnej politiky a po roku 1815 i politiky domácej kancelárovi Metternichovi a jeho skupine. V súvislosti s tým boli v krajine obmedzené práva krajinských snemov, zavedená cenzúra, kontrola vyučovania a vznik rozsiahleho policajného aparátu.
Výsledkom týchto opatrení bola konsolidácia pomerov v krajine a hospodársky rozmach. Vláda podporovala rozvoj vzdelanosti (založenie technického učilišťa v Prahe, zriaďovanie múzeí a pod.), zaviedla Všeobecný občiansky zákonník, pomáhala rozvoju priemyslu. V zahraničnej politike počas jeho vlády Rakúsko spolupracovalo s Ruskom a Pruskom na potláčaní revolúcií.
František II. zomrel po 43 rokoch vlády na zápal pľúc. Pochovaný bol do kapucínskej hrobky vo Viedni.
Rodinné pomery
thumb|František II. a jeho rodina
František II. bol štyrikrát ženatý.
Prvú manželku (sobáš 6. januára 1788 vo Viedni) Alžbetu Wilhelmínu Württemberskú (* 17671790), dcéru vojvodu Fridricha II. a markgrófky Sofie Doroty, mu vybral jeho strýko, cisár Jozef II. Alžbeta však krátko po narodení jedinej dcéry Ludoviky Alžbety (* 18. február 1790 – † 24. jún 1791) zomrela.
19. septembra 1790 sa oženil s Máriou Teréziou Neapolsko-Sicílskou (* 1772 – † 1807). Manželia boli priamymi príbuznými prvého stupňa (bratranec a sesternica); ich rodičia boli vlastnými súrodencami – Máriina matka Mária Karolína bola sestrou Františkovho otca Leopolda a nevestin otec Ferdinand Neapolsko-Sicílsky bol bratom Františkovej matky Márie Ludoviky. Takto blízke príbuzenské vzťahy v manželstve spôsobili, že väčšina Františkových detí sa musela potýkať s genetickou degeneráciou a iba časť z nich bola schopná samostatnej existencie. Z tohto inak veľmi šťastného a harmonického manželstva vzišlo dvanásť detí: 6. januára 1808 sa oženil tretí raz; jeho manželkou sa stala sesternica Mária Ludovika Modenská (* 1787 – † 1816).
STS-51-B
STS-51-B bola misia raketoplánu Challenger ktorá sa uskutočnila v apríli 1985. Bol to siedmy let orbitera Challenger a sedemnásty let v programe Space Shuttle celkovo. Challenger mal pôvodne štartovať na misiu STS-51-E, ale pre problémy s družicou TDRS bol tento let zrušený a do nákladového priestoru raketoplánu bolo vložené laboratórium Spacelab pre let STS-51-B.
František II. (Svätá rímska ríša)
Rodinné pomery
Štvrté manželstvo uzavrel vo Viedni 10. novembra 1816 s Karolínou Augustou Bavorskou (* 1792 – † 1873), dcérou bavorského kráľa Maximiliána Jozefa I. a Wilheminy Augusty Hesensko-darmstadtskej. Obe tieto manželstvá boli bezdetné.
STS-51-B
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
František II. (Svätá rímska ríša)
Tituly Františka II.
Po roku 1806 sa František I. tituloval: "My, František Prvý, z Božej milosti cisár Rakúska, kráľ Jeruzalema, Uhorska, Čiech, Dalmácie, Chorvátska, Slavónska, Galície a Ladomirska, arcivojvoda rakúsky, vojvoda lotrinský, salzburský, würzburský, štajerský, korutánsky a kranský, veľkovojvoda krakovský, princ transylvánsky, markgróf moravský, vojvoda sandomierzsky, mazovský, lublinský a sliezsky, saský a benátsky, princ berchtesgadenský a mergentheimsky, markgróf Dolnej Lužice a Istrie."
STS-51-B
Priebeh letu
Challenger odštartoval z komplexu LC-39 o 12:02 EDT 29. apríla 1985. Bol to druhý let európskeho laboratória Spacelab v plnej funkčnej konfigurácii. Počas letu boli úspešne preverené možnosti Spacelabu. Posádka vytvorila dve smeny, ktoré sa striedali po dvanástich hodinách. Medzi hlavné ciele letu patrili aj biologické experimenty s dvoma opicami a 24 hlodavcami na palube. Posádke počas práce neustále pomáhalo riadiace stredisko v Johnson Space Center v texaskom Houstone. Experimenty sa týkali biochémie, astronómie, atmosférickej fyziky, mechaniky tekutín a materiálnej vedy. Z 15 primárnych experimentov bolo 14 úspešných. Raketoplán pristál na dráhe Edwards AFB o 12:11 EDT 6. mája 1985 po sedemdennom lete.
Couptrain
Couptrain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ľudovít Šolc
Ľudovít Šolc (* 15. október 1921, Lisková – † 14. september 1944, Martin-Priekopa) bol slovenský študent, protifašistický bojovník, partizán, účastník SNP.
Životopis
V rokoch 19381942 Študoval na Vyššej priemyselnej škole strojníckej v Banskej Bystrici. Neskôr v rokoch 19421944 pokračoval na SVŠT v Bratislave. Do študentského hnutia a ilegálneho protifašistického odboja v Banskej Bystrici, Bratislave a na Liptove ho zapojil brat Jaroslav. Počas SNP sa stal veliteľom partizánskej roty partizánskej brigády J. V. Stalina. Účastnil sa bojov o Vrútky. Padol v boji o Priekopu 14. septembra 1944.
NGC 5051
NGC 5051 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Jetřichov
Jetřichov je obec v Česku v okrese Náchod v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 462 obyvateľov, z toho 255 mužov a 207 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,3 roka (muži 36,5 roka, ženy 42,8 roka).
Kasai (rieka v Afrike)
Podľa nej je pomenovaný jeden z regiónov v Kongu.
2091
2091 (MMXCI) je kalendárny rok, ktorý podľa gregoriánskeho kalendára začne pondelok 1. januára 2091 a skončí sobotu 31. decembra 2091. Pôjde o 91. rok 3. tisícročia, 91. rok 21. storočia a 2. rok 90. rokov 21. storočia.
Valzergues
Valzergues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 194 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Josef Petzoldt
Josef Petzoldt (* 4. november 1862, Altenburg, Nemecko – † 11. august 1929, Spandau) bol nemecký filozof, predstaviteľ pozitivizmu.
Život
V roku 1890 promoval v Göttingene s prácou Maxima, Minima und Ökonomie. V roku 1891 prijal miesto vrchného učiteľa na Königlichen Gymnasium Spandau. V roku 1904 habilitoval z filozofie s druhou časťou svojho diela Einführung in die Philosophie der Reinen Erfahrung a vyučoval ako súkromný docent na Technische Hochschule Berlin (dnes Technická univerzita Berlín). Tu bol vymenovaný v roku 1922 za mimoriadneho profesora filozofie.
Bol zakladateľom a prvým predsedom Gesellschaft für positivistische Philosophie (1912–1921) ako aj spoluzakladateľom Internationalen Gesellschaft für empirische Philosophie (1927).
Courbeveille
Courbeveille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kilogram
Kilogram je základná jednotka hmotnosti v medzinárodnej sústave jednotiek SI. Značka pre kilogram je kg.
Do 20. mája 2019 bol kilogram rovný hmotnosti medzinárodného prototypu kilogramu uloženého v Medzinárodnom úrade pre váhy a miery v Sèvres vo Francúzsku z roku 1889. Na medzinárodný prototyp nadväzuje niekoľko desiatok kópií. Prototyp kilogramu vyrobila firma C. Longue v Paríži zo zliatiny platiny a irídia v pomere 9:1. Prototyp kilogramu vznikol na základe odvodenia od hmotnosti 1 dm kubického vody pri stanovenej teplote.
Od 20. mája 2019 je kilogram definovaný podľa Planckovej konštanty, ktorá je rovná presne 6,626 070 15×10−34 kg⋅m2⋅s−1. Dôvodom zmeny je, že pôvodný prototyp od svojho vzniku stráca svoju pôvodnú hmotnosť a to, že jednotka doteraz nebola definovaná exaktne.
Staroveký Egypt
Národom s vysoko rozvinutou technikou boli starovekí Egypťania. Zo zobrazení na stenách hrobiek, z ilustrácií papyrusu ako aj z archeologických nálezov poznáme niekoľko typov váh, ktoré starí Egypťania používali. Najčastejšie sa objavuje na vyobrazeniach váha založená na princípe rovnoramennej páky. Ručné váhy tohto typu sa objavujú v raných scénach zobrazujúcich váženie. Váhy sprevádzali Egypt po celú jeho históriu. K vyvažovaniu sa používali bremená z rôznych druhov materiálu. Najbežnejším závažím bol kameň: čadič, žula, diorit, porfýr, syenit, vápenec, pieskovec, kreveľ, hadec a iné. V rôznych dobách prevládali rôzne druhy kameňa, čo pomáha pri datovaní vzniku závažia. Okrem kameňa sa k výrobe závažia používal aj kov: olovo, bronz, železo. Trvalo pomerne dlho, kým závažie z týchto materiálov prevládlo nad kamennými. Časom však kovových závaží pribúdalo a kamene sa nakoniec používali len výnimočne, pri zisťovaní hmotnosti veľkých bremien. Kovové závažia veľkej hmotnosti by totiž boli príliš drahé, a preto sa dávala prednosť lacnejším kamenným.
Základnou jednotkou egyptského systému merania hmotnosti bol 1 deben, ktorý mal približne 91 g. Deben sa delil na 10 kadetov, neskoršie zvané kite, čo bolo približne 8,8 g až 10 g. Tak ako zvykneme počítať cenu v peniazoch, Egypťania počítali v hmotnostných jednotkách, ktoré vyjadrovali presne odvážené množstvo kovu a ktoré im peniaze nahradzovali.
Iné národy
Aj ďalšie kultúrne národy mali vysoko rozvinuté spôsoby merania hmotnosti. Či to už boli Peržania, Hebrejci, Arabi alebo starí Gréci. Hebrejci používali napr. zlatý talent, čo bolo asi 49 kg. Starí Gréci prevzali väčšinu jednotiek od Egypťanov. Ako jednotky hmotnosti slúžili v Grécku rôzne talenty. Toto označenie vzniklo z gréckeho slova talanton - váha (dnes hmotnosť). Najmenší bol sýrsky alebo ptolemaiovský talent (asi 7 kg), stredný bol antický (26,196 kg) a najväčší novogrécky talent (150 kg).
Silvia Belešová
Mgr. Silvia Belešová, rod. Glendová (* 1979 ) je bývalá slovenská hovorkyňa.
Život
Narodila sa v rodine Tibora Glendu, ktorý sa neskôr stal predsedom krajskej organizácie strany SMER – sociálna demokracia (SMER-SD) a v rokoch 20062020 bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky (SR) za SMER-SD.
Od 14. augusta 2004 do 30. apríla 2019 bola konateľkou Agentúry SMER, s.r.o., vydavateľsko-propagačnej spoločnosti v plnom vlastníctve strany SMER-SD.
Osobný život
28. mája 2011 sa vydala za podnikateľa Miroslava Beleša.
3821 Sonet
3821 Sonet je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil Henri Debehogne 6. septembra 1985.
STS-51-F
STS-51-F (Spacelab 2) bola devätnásta misia v programe Space Shuttle a ôsmy let raketoplánu Challenger. Aj keď hlavným cieľom letu boli vedecké experimenty v module Spacelab uloženom v nákladovom priestore, viac pozornosti pútali pokusy pripravené spoločnosťami Coca-Cola a Pepsi, ktoré sa snažili, aby ich nápoje boli dostupné aj pre astronautov. Zároveň to bol jediný let raketoplánu, pri ktorom musel byť použitý jeden z núdzových manévrov pri štarte.
Ciele letu
left|thumb|Prístroj PDP (Plasma Diagnostic Package) zachytený manipulátorm RMS. Hlavným nákladom bolo laboratórium Spacelab-2, ktoré sa skladalo z hermetického modulu a troch externých paliet s experimentami. Hlavným cieľom bolo preveriť systémy Spacelabu a merať prostredie v okolí raketoplánu. Vedecké experimenty sa týkali astronómie, plazmovej, atmosférickej a solárnej fyziky a technologického výskumu.
Medzi hlavné ciele tiež patrilo testovanie Instrument Pointing System (TPS) na obežnej dráhe. Tento unikátny prístroj od ESA bol vyrobený na merania s presnosťou uhlovej sekundy. Zo začiatku sa vyskytli problémy, ale test nakoniec prebehol úspešne.
Pri tejto misii bol použitý Spacelab Infrared Telescope. Bol to 15,2 cm veľký héliom chladený infračervený teleskop nastavený na 1,7 až 118 um svetelnej vlnovej dĺžky.
Štart
Prvý pokus 12. júla 1985 bol odvolaný len 3 sekundy pred vzletom pre poruchu vo ventile motoru SSME č.2.
Challenger odštartoval 29. júla o 17:00 EDT. Po 3 minútach 31 sekundách došlo k strate jedného vysokotlakového teplotného snímača. O 2 minúty a 12 sekúnd vypadol aj druhý snímač a centrálny motor SSME sa automaticky vypol. Neskôr rovnaký snímač v druhom motore tiež zlyhal a údaje zo zostávajúceho sa blížili k nebezpečným hodnotám. Inžinierka Jenny Howardová konala rýchlo, aby zabránila posádke vypnúť motor na základe údajov zo snímača - prípadné vypnutie by malo za následok nehodu.
Po vypnutí SSME motora sa zapálili motory OMS - pre dodanie rýchlosti a zníženie hmotnosti o 1995 kg (núdzový manéver ATO - Abort To Orbit).
Let na orbite
Raketoplán mal v dôsledku štartovacích problémov nižšiu obežnú dráhu ako sa plánovalo, ale aj napriek tomu boli hlavné ciele misie splnené. Nižšia dráha však negatívne ovplyvnila výsledky niektorých experimentov. Z raketoplánu bola napríklad uvoľnená malá družica PDP (Plasma Diagnostics Package), ktorá mala merať plazmu v okolí raketoplánu po zapnutí motorov OMS. Pre nedostatok pohonných látok, ktoré boli neočakávane vypnuté pri štarte, sa však namiesto plánovaných piatich zážihov OMS uskutočnili iba dva. Posledné zapálenie motorov OMS pri tomto experimente navyše spôsobilo otras, ktorý pravdepodobne spôsobil poruchu ďalekohľadu SOUP (Solar Optical Universal Polarimetr). Preto sa ho podarilo uviesť do prevádzky až 4. augusta a pozorovania ním museli byť zreorganizované.