cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vietnamistika
Slovenskí vietnamisti
Zo slovenských vietnamistov bol známy Ján Múčka, ktorý absolvoval tento odbor na Filozofickej fakulte UK v Prahe. Dcéra Jána Múčku – Eva Antoshchenko Múčková, pracuje na Inštitúte Ázijských a Afrických štúdií na Moskovskej univerzite. Na Ústave ďalekého východu FF UK v Prahe v rokoch 2004 – 2015 pôsobil Ján Ičo. Absolventom odboru vietnamistika na Filozofickej fakulte UK v Prahe je aj Stanislav Mištik (rok ukončenia 2009 v odbore etnológia so špecializáciou vietnamistika), ktorý pracuje ako diplomat.
Na Slovensku ide o pomerne ojedinelú špecializáciu, napriek tomu, že tu žije niekoľko tisíc vietnamských občanov.
Ksudač
Ksudač je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v južnej časti polostrova Kamčatka. Masív vulkánu je tvorený prevažne bazaltovo-andezitovými lávami, čiastočne premenenými a dacitovými pyroklastikami. Jeho vrchol je ukončený piatimi prekrývajúcimi sa kalderami, vo východnej časti kalderového komplexu sa nachádza niekoľko jazier (Baľšoje a Kratemoje ozero).
Tri mladšie kaldery vznikli v posledných 10 000 rokoch (v rokoch 7 900, 5 000 a 240 pred Kr.) Posledná erupcia (240 pred Kr.) bola jedna z najväčších na Kamčatke počas holocénu, objem vyvrhnutej tefry dosiahol 15 km³ a objem pyroklastických prúdov 3 až 4 km³. Historicky zaznamenaná erupcia na jar roku 1907 tiež nebola, čo sa týka objemu vyvrhnutých sopečných produktov, najmenšia - 2,4 km³ tefry.
Iné projekty
.
Mouron
Mouron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 79 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Viedenský kongres
náhľad|Účastníci Viedenského kongresu. Viedenský kongres bol mierový kongres všetkých európskych štátov okrem Turecka, ktorý sa konal od 14. septembra 1814 do 9. júna 1815 vo Viedni a čiastočne aj v Bratislave. Ukončil epochu vojen s napoleonským Francúzskom a viedol k zásadným zmenám európskych hraníc. Viedenský kongres položil základy modernej diplomacie. Bol dielom vedúcich osobností Metternicha (Rakúsko), Hardenberga (Prusko), Talleyranda (Francúzsko), Alexandra I. (Rusko) a Castlereagha (Spojené kráľovstvo), bola to koncepcia rovnováhy síl, ktorá mala zabrániť vzostupu ďalšieho Napoleona a zabezpečiť trvalý mier.
Pavúkov jarok
Pavúkov jarok je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Predmetom ochrany sú: Biotopy európskeho významu: jaseňovo-jelšové podhorské lužné lesy (91E0), vysokobylinné spoločenstvá na vlhkých lúkach (6430), nížinné a podhorské kosné lúky (6510) a druhy európskeho významu: spriadač kostihojový (Callimorpha quadripunctaria), modráčik krvavcový (Maculinea teleius), modráčik bahniskový (Maculinea nausithous), ohniváčik veľký (Lycaena dispar) a kunka žltobruchá (Bombina variegata).
Logická pravda
Podľa G. W. Leibniza je pravda rozumu nevyhnutná pravda - pravdivosť tu vyplýva zo zákonov logiky; pravdy rozumu sú pravdivé vo všetkých možných svetoch.
Johannes Althusius
Johannes Althusius (Althaus, Alphusius; * okolo 1563, Diedenshausen – † 12. august 1638, Emden) bol nemecký filozof, filozof práva, politológ.
Vypracoval prirodzeno-právnu náuku, ktorá bola stoicko-kresťansky orientovaná a zakladala sa na kalvinizme. Podľa Althusia panovník vládne so súhlasom ľudu a pokiaľ nedbá na prirodzené práva človeka (na právo na slobodu) a porušuje platné zákony krajiny, stráca oprávnenosť vládnuť a možno ho zosadiť.
Vďaka myšlienkam, ktoré vyjadril vo svojej práci z roku 1603 Politica methodice digesta atque exemplis sacris et profanis illustrata, ho mnohí považujú za prvého naozajstného federalistu.
Heuvelse kerk
náhľad|Heuvelse Kerk Heuvelse kerk alebo ''kostol sv. Jozefa'' je neogotický rímskokatolícky kostol v holandskom meste Tillburg, ktorý bol postavený medzi rokmi 1872 - 1889. Architektom kostola bol Hendrik Jacobus van Tulder. Kostol sa nachádza na ulici 122 Heuvelring, v tesnej blízkosti námestia Heuvel. Farnosť v centre mesta bola oddelená od farnosti svätého Dionýza van 't Heike, kvôli počtu farníkov.
Kostol bol postavený v dvoch fázach. Prvá bola od 1872 do roku 1873, kedy bol kostol slávnostne otvorený. Avšak nemali dosť peňazí na dokončenie celého kostola. Kostol bol dokončený až v roku 1889, vrátane dvoch 72 m vysokých osemhranných kostolných veží. Kostol je považovaný za jedno z najvýznamnejších diel architekta van Tuldera a je jedným z najväčších gotických cirkevných stavieb v Holandsku.
Budova má monumentálny vchod, ktorý zahŕňa okennú ružicu a sochu sv. Jozefa. Interiér obsahuje okná z farebného skla. Hlavný oltár bol navrhnutý Hendrikom van der Geldom. Kostol je známy vďaka svojej eucharistickej adorácii, ktorá sa tam pravidelne koná.
Cosqueville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Songo Mnara
Songo Mnara bol významný prístav východnej Afriky, v súčasnosti je to najmä archeologická lokalita v Tanzánii.
V roku 1981 bola Songo Mnara spoločne s bývalým prístavom Kilwa Kisiwani zapísaná na zozname Svetového dedičstva UNESCO. Od roku 2004 je pre stále sa zhoršujúci stav pamiatok vplyvom poveternostných podmienok zapísaná aj na jeho zozname ohrozených pamiatok.
SOE
SOE môže byť:
Georg Nöbeling
Georg August Nöbeling (* 12. november 1907, Lüdenscheid, Nemecké cisárstvo - † 16. február 2008, Rosenheim, Nemecko) bol nemecký matematik. Zaoberal sa predovšetkým matematickou analýzou, geometriou a topológiou. V rokoch 1962-1963 pôsobil ako rektor Erlangenskej univerzity.
Gödelova veta
Gödelova veta (názov podľa Kurta Gödela) je:
Viedenská kotlina
Viedenská kotlina (alebo Viedenská panva, po nemecky Wiener Becken, po česky Vídeňská pánev) je subprovincia (severozápadná časť) Západopanónskej panvy v Rakúsku, Česku (tam zasahuje najmä ako Juhomoravská panva – Dolnomoravský úval) a Slovensku, kam zasahuje najmä ako Záhorská nížina. Tvorí asi dlhú, podlhovastú panvu.
Na juhozápade sa začína pri rakúskej obci Gloggnitz, kde ohraničuje Východné Alpy. Z východu je ohraničená Litavskými vrchmi (Leithagebirge) a Hainburskými vrchmi a Malými Karpatmi. Na severe je jej ohraničením obec Napajedla v Česku, geologicky ju ohraničuje v tejto oblasti waschbersko-ždánická zóna flyšového pásma Západných Karpát.
Geomorfologické delenie
Na území Slovenska a Česka sa delí takto:
Tektonika
Viedenská kotlina, v geológii obvykle nazývaná Viedenská panva, vznikla v neogéne mechanizmom pull apart (tzv. pull-apart panva). Je založená na starších sedimentoch flyšového a bradlového pásma ako aj nesenej gosauskej panvy. Panva má zložitú zlomovú stavbu a jej uloženiny sa tak stali vhodnými pascami na ropu. Približne v strede panvy sa nachádza vyvýšená zóna sigmoidálneho tvaru (tzv. spannbersko-matzenský chrbát).
Stratigrafia
Jej sedimentárna výplň je tvorená horninami stredného a vrchného miocénu a pliocénu. Sedimenty dosahujú hrúbku až. Najstaršími horninami sú zlepence egenburgu, ktoré signalizujú úvodné prehĺbenie panvy. Nad nimi sa nachádza lužické súvrstvie tvorené šlírmi. Horniny karpatu sa vyskytujú v dvoch vývojoch – flyšovom a šlírovom. Koncom karpatu sa panva začala splytčovať. Súvrstvia spodného badenu sú typické prevahov hruboklasitických sedimentov a ílov. Pre stredný baden bolo charakteristické usadzovanie litotamniových vápencov a pieskovcov. Vo vrchnom badene prevažovala sadimentácia ílov až sladkovodných sedimentov. Horniny sarmatu predstavujú dve prostredia – hlbokovodné (panvové) tvorené ílmi a okrajové tvorené príbrežnými sedimentami ako sú piesky, oolitické vápence a rífové vápence. V tomto období more Paratethys z územia panvy ustúpilo a vzniklo tu sladkovodné jazero. Usadzovali sa tu panónske monotónne sliene a pieskovce. V tomto období sa usadili i sedimenty, z ktorých neskôr vznikli do hrubé polohy lignitu. Podobne sa lignit nachádza aj v pontských sedimentoch, kde je sprevádzaný pestrými ílmi a štrkmi. Niektoré časti týchto súvrství obsahujú do hrubé polohy lignitu. V pliocéne sa usadzovali hlavne riečne sedimenty, tvorené štrkmi. Nachádzajú sa tu mladé uhoľné sloje.
Vladimír Babnič
Životopis
V r. 1940 – 1946 absolvoval gymnázium v Banskej Bystrici, potom začal študovať právo na Právnickej fakulte UK v Bratislave (nedokončil). Venoval sa novinárskej a redakčnej činnosti. Spolupracoval s rozhlasom i televíziou, autor rozhlasových hier. Bol zostavovateľom a spoluautorom turistických sprievodcov a obrazových publikácií o Vysokých Tatrách, Piešťanských kúpeľoch, Bratislave, Slovensku a i.
Šašnatá
Šašnatá je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Vichel
Vichel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Šašnatá
Nachádza sa v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1984 na rozlohe 0,1971 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Vichel
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Mouzon (Ardennes)
Mouzon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Vichel
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Mouzon (Ardennes)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vichel
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mouzon (Ardennes)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2330 obyvateľov (2009).
Šašnatá
Predmetom ochrany sú: ''Zachovalé brehové porasty typického potoka Myjavskej pahorkatiny so samočistiacou a filtračnou schopnosťou, ktorá je znásobená močaristou nivou potoka. Okrem vedeckej a výskumnej hodnoty má územie významnú krajinotvornú a ekostabilizačnú funkciu.''
Mouzon (Ardennes)
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Juraj Babka
Pseudonym: J.B.Hýbel, Lambda, Palaeulogus, Vlastimila Otočková, Anna Španková, Hermuškin.
Životopis
Narodil sa v rodine krajčírskeho majstra Juraja Babku a jeho manželky Veroniky rod. Boďová. Po skončení meštianskej školy v Martine študoval na učiteľskom ústave v Kláštore pod Znievom, kde získal učiteľský diplom. Ako učiteľ pôsobil v Lazoch pod Makytou, Novej Ľubovni a Liptovskej Sielnici, v Banskej Bystrici ako školský inšpektor. V tejto funkcii zotrval až do septembra 1931, kedy bol poslaný na trvalý odpočinok. Vydával a redigoval časopisy Obzor, Slovenský včelár a Včelár začiatočník. V apríli 1920 v senátorských voľbách kandidoval za stranu ČSSD a bol zvolený za senátora Národného zhromaždenia. Prispieval do rôznych časopisov, neskôr hlavný spolupracovník pedagogických časopisov. Funkcionár a člen spolkov, predseda Včelárskeho spolku v Banskej Bystrici (1931-1939), člen Matice slovenskej a Muzeálnej slovenskej spoločnosti a i. Senátor Národného zhromaždenia (1920-1925). Vydal zbierku štvorhlasných detských zborov "Fialôčky" a metodickú príručku "Opatrovanie dieťaťa v prvé tri roky".
Pegasus (raketa)
Rakety Pegasus sú vesmírne nosné rakety vyvíjané a prevádzkované spoločnosťou Orbital Science Corporation. Rakety sú troj alebo štvorstupňové, prvé tri stupne sú poháňané motormi na tuhé pohonné látky, štvrtý stupeň je poháňaný motorom na hydrazín. Ako odpaľovacie platforma slúži špeciálne upravené lietadlo, ktoré raketu vynesie a približne vo výške 12 000 metrov dôjde k jej vypusteniu. Raketa je vybavená krídlami a v prvotnej fáze letu sa chová ako raketový letúň. Rakety boli vyrábané v niekoľkých verziách a prvý štart sa konal v roku 1990. V aktívnej službe sú dodnes a ich lety sú naplánované minimálne do roku 2011.
Technický popis
thumb|left|Zadná časť rakety Pegasus XL Motory na tuhé pohonné látky boli navrhnuté spoločnosťou Hercules Aerospace, ktorá sa neskôr stala súčasťou Alliant Techsystems. Návrh motorov vychádzal z predošlých overených konštrukcií a kládol dôraz na spoľahlivosť a výrobné nároky. Pri výrobe sa používajú rovnaké výrobné postupy pre všetky tri stupne, čo sa priaznivo odráža na spoľahlivosti a cene.
Prvý stupeň nesie názov Orion 50S a je vybavený motorom Pegasus-1. K stupňu Orion 50Ssú pripojené krídla, kryt trysky a aerodynamické ovládacie prvky. Celková dĺžka stupňa je 8,88 metra a priemer je 1,27 metra. Vylepšená verzia Orion 50XLS má zvýšený ťah a lepší špecifický impulz. Druhý stupeň je označený podobne - Orion 50 a je vybavený motorom Pegasus-2, jeho dĺžka je 2,65 metra a priemer má rovnaký ako prvý stupeň. Taktiež bol vylepšený a nová verzia je označená Pegasus XL-2. Tretí stupeň Orion 38 s motorom Pegasus-3 má dĺžku 2,08 metra a priemer 0,97 metra. Predtým bol používaný dodatočný štvrtý stupeň označený Haps alebo Pegasus-4. Bol vybavený tromi motormi na hydrazín MR-107, tieto motory sa používajú aj ako manévrovacie motory na raketách Delta II a podobne.
Avionika rakety bola už od začiatku plne digitálna a používala pokročilé technológie zo začiatku 90. rokov. Hlavný pokrok znamenali vylepšené dátové linky, mikroprocesory a pokročilý softvér. Prístrojové vybavenie bolo navrhnuté čo najjednoduchšie, boli použité kvalitné komponenty a celý systém prešiel rozsiahlymi testami. Srdce systému je 32bitový letový počítač. thumb|left|Aerodynamický kryt pri montáži sondy [[IBEX]] Inerciálne navádzanie obstaráva jednotka IMU. Komunikáciu letového počítača so systémami lietadlového nosiča a ďalšími prístrojmi na palube rakety prebieha cez štandardizovanú dátovú linku podľa normy RS-422 (dnešný EIA-422). Letový počítač a ďalšie zariadenia sú umiestnené nad tretím stupňom a sú kryté aerodynamickým krytom spolu s nákladom.
Aerodynamický kryt je vyrobený z kompozitných materiálov a titánu a je rozdelený na dve časti. Obe časti sú spojené niekoľkých čapmi, ktoré sú pri separácii rozrezané pyrotechnickým systémom. Súčasťou systému je aj malý plynový generátor, ktorý dodáva tlak do dvoch piestov, ktoré odtlačí a roztočí jednotlivé časti tak, aby sa vzdialili od nákladu a nepoškodili ho. Kryt nákladu a všetky jeho funkcie boli extenzívne testované vo vákuových komorách a aerodynamických tuneloch.
Úloha nosného lietadla
thumb|left|Lockheed Tristar Význam nosného lietadla spočíva vo vynesení rakety nad troposféru do dolnej časti stratosféry, približne do výšky 12 kilometrov. Odpaľovanie v tejto výške má niekoľko výhod. Hlavnou výhodou je vyhnutie sa hustým vrstvám atmosféry, kde konvenčné rakety spotrebujú veľkú časť pohonných hmôt a sú vystavené veľkým aerodynamickým silám a tlakom. Dôležitú úlohu hrá v prípade konvenčne odpaľovaných rakiet počasie, tento problém je takmer úplne eliminovaný vysokou výškou a raketa Pegasus je tak takmer nezávislá od poveternostných podmienok, aj keď počasie stále môže ovplyvniť vzlet lietadla.
Prevádzku lietadla je v porovnaní s výstavbou a údržbou pozemných základní minimálna. Vysoká mobilita lietadla zabezpečuje častejšie štartovacie okná a umožňuje presnejšie navádzanie na orbitu a tým aj vyššiu účinnosť. Vysoká letová výška dovoľuje optimalizáciu trysiek rakety pre oblasť nižšieho tlaku a tým sa opäť zvyšuje účinnosť. Rýchlosť lietadla sa pohybuje okolo Mach 0,8, čo sú 3 % z celkovej potrebnej rýchlosti pre nízku orbitu okolo Zeme, síce to nie je veľa, ale istú úsporu to prináša. Jednou z mála nevýhod je relatívne malá nosnosť celého systému, ktorá sa pohybuje okolo 440 kilogramov na nízku orbitu Zeme.
Kurov
Kurov je obec na Slovensku ležiaca v okrese Bardejov. Cez obec tečie potok Kurovec.
Škandinávske vrchy
Škandinávske vrchy je pohorie, ktoré sa rozprestiera na Škandinávskom polostrove. Západná časť pohoria má strmé svahy na pobreží so Severným a Nórskym morom, pričom vytvára známe nórske fjordy. Severovýchodná časť sa postupne stáča k Fínsku. Sever pohoria s vrcholmi nad 2 000 m n. m. sa nachádza za polárnym kruhom a tvorí hranicu Švédska a Nórska.
Pohorie nie je veľmi vysoké ale svahy hôr sú strmé. Najvyššie vrcholy sa nachádzajú v nórskej časti Oppland. Galdhøpiggen (2 469 m) v južnom Nórsku je najvyšším vrcholom v štáte, Kebnekaise s 2 104 m je najvyšší vrchol Švédska a Halti (1 328 m) je najvyšším vrchom vo Fínsku. Severská poloha pohoria spolu s vlhkosťou Atlantického oceánu vytvárajú ľadovcové polia a ľadovce, ktoré v spojení so strmými vrchmi vytvárajú veľkolepú a dramatickú scenériu.
Škandinávske vrchy vznikli kaledónskym vrásnením a sú tak geologicky prepojené s pohoriami v Škótsku, Írsku a cez Atlantik aj v Severnej Amerike s Apalačskými vrchmi. Podľa geológov v minulosti tvorili jedno spoločné pohorie až kým sa nerozpadol superkontinent Pangea. Vrchy erodovali na jednu pätinu svojej pôvodnej veľkosti. Sú jedným z najstarších existujúcich pohorí na svete.
Vatroslav Lichtenegger
Vatroslav Lichtenegger (* 1809 – † 1889) bol chorvátsky básnik.
Jeho dcéra Mathilde Mallingerová bola operná speváčka. Bol učiteľom Juliusa Epsteina.
Braunauer Zeitgeschichte-Tage
thumb|Braunauer Zeitgeschichte-Tage v dome kultúry Gugg (2007) Braunauer Zeitgeschichte-Tage (doslova: Braunauské dni súčasných dejín) je séria konferencii založená organizáciou pre dejiny, ktorá sa koná od roku 1992 v Braunau am Inn. Andreas Maislinger, zakladateľ rakúskej zahraničnej služby, vedie tuto vedeckú udalosť.
Minulosť
Andreas Maislinger, Innsbrucký politológ narodený v blízkosti Braunau am Inn, sa od roku 1987 pokúšal presvedčiť mesto Braunau am Inn o nápade organizovať raz do roka konferenciu o tamojších udalostiach. Frankfurtsky režisér dokumentárnych filmov Alfred Jungraithmayr bol jeden s jeho prvých priaznivcov.
Regionálne hlavné témy od roku 2004
V roku 2005 sa diskutovalo o dejinách Braunauskeho parlamentu z roku 1705.
V roku 2006 išlo o Johana Philipa Palma, ktorý bol v roku 1806 na rozkaz Napoleona popravený v Braunau am Inn.
2007 sa diskutovalo o známom vedcovi a diplomatovi Egonovi Ranshofen-Wertheimerovi. Rodina Trappovcov dostala vyznamenanie (Egon Ranshofen-Werthemeier vyznamenanie).
2009 Josef Ratzenböck, bývalý guvernér, a germanista Hans Göttler rozprávali o svojom detstve.
Srbské národné futbalové mužstvo
Srbské národné futbalové mužstvo reprezentuje Srbsko na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta alebo Európy. FIFA a UEFA považuje Srbsko za nástupnícku krajinu Srbska a Čiernej Hory a Juhoslávie.
Majstrovstvá sveta - štatistiky
Srbské národné futbalové mužstvo sa celkovo zúčastnilo trinástich majstrovstiev sveta vo futbale. Ich najlepším výsledkom bolo štvrté miesto z roku 1930 a 1962.
-* Nezúčastnili sa kvôli občianskej vojne.
Majstrovstvá Európy - štatistiky
Srbské národné futbalové mužstvo sa na majstrovstvách Európy celkovo zúčastnili 5 krát. Ich najlepším výsledkom bola finálová účasť a to v roku 1960 keď prehrali so ZSSR 2:1 na penalty a v roku 1968, vtedy vo finále podľahli Taliansku 2:0.
-* nemohli sa zúčastniť kvôli občianskej vojny, nahradilo ich, ktoré sa stalo majstrami Európy
-** z toho istého dôvodu
Krížová cesta
náhľad|Zastavenia krížovej cesty (Normandia, Francúzsko) thumb|Krížová cesta Krížová cesta je starobylá a stále používaná modlitba rímskokatolíckej cirkvi, v ktorej veriaci rozjíma o utrpení Ježiša Krista obvykle konkretizovanom v jednotlivých zastaveniach Jeho krížovej cesty z Pilátovho domu až na horu Golgota po Via Dolorosa.
Modlí sa zvyčajne cez pôstne obdobie, viacerí svätí sa ju modlili veľmi často. Modlitba sa vyskytuje aj v niektorých anglikánskych, luteránskych a iných cirkvách.
Pôvod krížovej cesty siaha k dávnym pútiam do Jeruzalema. V 15. a 16. storočí františkáni začali budovať zastavenia krížovej cesty aj v Európe.
Zastavenia
V tradičnej forme má krížová cesta tieto zastavenia:
Zameranie pri rozjímaniach na jednotlivé zastavenia sa niekedy prispôsobujú podľa okolností - za rodiny, za deti apod.
Existujú aj formy krížovej cesty s inými zastaveniami.
V rímskokatolíckej cirkvi sa krížová cesta modlí najmä počas piatkov pôstneho obdobia.
Kalvária (Prešov)
Prešovská kalvária je komplex barokových kaplniek a kostola, nachádzajúci sa na pahorku (265 m n. m.) na západnom okraji Prešova. V minulosti ju považovali za druhú najkrajšiu kalváriu na území Uhorska (po banskoštiavnickej kalvárii). Pochádza z prvej polovice 18. storočia.
História
Prešovská Kalvária vznikla začiatkom 18. storočia, pôsobením jezuitov v období rekatolizácie z iniciatívy Spolku umierajúceho Krista. S výstavbou prvých sakrálnych objektov sa začalo r. 1720, ale niektoré kaplnky krížovej cesty sa budovali ešte aj v 19. storočí. Ako prvá bola na jeseň r. 1721 posvätená kaplnka Krista na Olivovej hore a kríž. Stavbu realizovali z prostriedkov mesta a darcov spomedzi mešťanov a okolitej šľachty. Celý komplex Kalvárie bol ukončený až v r. 1893 a okrem kostolíka sv. Kríža ho tvorí štrnásť kaplniek krížovej cesty, kaplnka Svätých schodov, katakomby a priľahlý cintorín.
Architektúra
Všetky kaplnky krížovej cesty, okrem kaplnky Svätých schodov, majú podobný tvar a to štítové priečelie, zdobené ornamentami, erbom donátora (aspoň čiastočne sú zachované erby: Dessewffy - II. zastavenie, Szirmay - VIII. a XI. zastavenia, Barkóczi - zrejme X. zastavenie, Klobušický - XII. zastavenie, mesto Prešov - XIV. zastavenie) a polkruhovito zaklenutým vstupným portálom. Ochranné mreže kaplniek sú bohato zdobené. Kaplnka Svätých schodov bola postavená r. 1765 podľa vzoru kaplnky Sancta Scala pri Lateránskom kostole v Ríme a dalo ju postaviť z vďačnosti mestu za poskytnutie azylu po nútenom úteku z Poľska, litovské knieža Karol II. Radziwill. V priečelí nad vchodom do tejto kaplnky umiestnili kniežací erb. Interiér vypĺňa 28 schodov, oltár s kamennou plastikou Piety a nástenné maľby od Ondreja Trtinu.
Kaplnky krížovej cesty
Krížová cesta pozostáva zo 14 zastavení a je tvorená týmito kaplnkami:1. Posledná večera, 2. Ježiš na Olivovej hore, 3. Ježiš udretý pred veľkňazom Annášom, 4. Sväté chody, 5. Bičovanie, 6. Neznámy fundátor, 7. Ježišovo stretnutie s plačúcimi ženami, 8. Ukrižovanie, 9. Kristus na kríži, 10. Sňatie z kríža, 11. Uloženie do hrobu, 12. Zmŕtvychvstanie, 13. Neveriaci Tomáš, 14. Nanebovstúpenie. V galérii sú tieto zastavenia usporiadané chronologicky. Pri každom zastavení prvý obrázok zobrazuje solitér a druhý zobrazuje výjav v jeho interiéri.
Cintorín a katakomby
Okrem kostola a kaplniek patrí ku komplexu prešovskej Kalvárie cintorín a katakomby. Katakomby boli postavené v roku 1836 a slúžili ako hrobka pre kňazov. Ich múr pri pohľade z mesta vytvára dojem hradieb. Na cintoríne sa zachovali umelecky cenné krypty v empírovom a historizujúcom slohu. Celý komplex Kalvárie už bol v minulosti reštaurovaný a upravovaný. Aj v súčasnej dobe prebiehajú na viacerých objektoch stavebné, reštaurátorské a záchranné práce.
Kostol svätého Kríža
Barokový Kostol svätého Kríža postavili na Kalvárii r. 1753. Stavbu viedol František Perger, ktorý staval tiež Kalváriu v Banskej Štiavnici. Nástenné maľby v interiéri sú dielom prešovského maliara Ondreja Trtinu. V kostole sv. Kríža vytvoril barokový priestor, ktorý využitím farieb a svetla opticky pôsobí oveľa väčším dojmom než akým je reálne. Nad oltárom sú tri kríže a sochy Panny Márie, Márie Magdalény a sv. Jána apoštola. Ku kostolíku boli v roku 1766 po oboch stranách pristavené dve bočné kaplnky. Z juhu- Božského srdca a zo severu- Božského hrobu. V roku 1767 postavili pod múrom stojacu dvojpodlažnú kaplnku a plastikou „Ecce homo!“. Organ inštalovali r. 1768. V kostole sú tri zvony, z r. 1752, 1774 a 1824. Kostol slávnostne vysvätili aj s celým dovtedy stojacim komplexom Kalvárie 14. septembra 1769.
Polohové preteky (plávanie)
Polohové preteky je plavecká disciplína, kde pláva pretekár štyri plavecké štýly v nasledujúcom poradí: motýlik, znak, prsia, voľný spôsob. Každý musí pokryť rovnakú vzdialenosť t.j. jednu štvrtinu (1/4) z celkovej dĺžky disciplíny.
Štafety
V štafetových disciplínach polohové preteky plávajú pretekári štyri plavecké štýly v nasledujúcom poradí: znak, prsia, Motýlik, voľný spôsob.
Svetové rekordy
שחייה תחרותית
Martin Babjak
Martin Babjak (* 15. september 1960 Banská Bystrica) je operný spevák (barytón) a moderátor.
Jeho otec bol slovenský barytónista Štefan Babjak, brat Štefan Babjak je operný spevák a primáš a spevák ľudovej hudby - Ľudová hudba Štefana Babjaka, brat Ján Babjak je tenorista a sestra Terézia Kružliaková (Terézia Babjaková-Kružliaková) je mezzosopranistka.
Životopis
Otec aj matka boli členmi v Opere Divadla Jozefa Gregora Tajovského v Banskej Bystrici, otec Štefan Babjak bol sólistom a matka Terézia spievala v zbore. Pochádza z piatich súrodencov: Martin, Štefan (o šesť rokov mladší), Ján, Anna a Terézia (narodila sa keď mal Martin osemnásť rokov). Základnú školu navštevoval v Banskej Bystrici.
V roku 1976 - 1980 študoval na Strednej priemyselnej škole dopravnej vo Zvolene. Absolvoval štúdium na Konzervatóriu v Bratislave v triede profesorky Idy Černeckej v roku 1980 - 1985. Absolvoval 4-mesačný študijný pobyt v speváckej škole Centro di perfezionamento cantanti pri Milánskej La Scale v Miláne v roku 1985. Medzi rokmi 1987 - 1989 pôsobil ako operný spevák v opere Divadla Jozefa Gregora Tajovského v Banskej Bystrici. Od roku 1989 o roku 2006 bol sólista Opery SND v Bratislave. V STV moderoval hudobnú reláciu o klasickej hudbe s názvom Clippato.
Rodina
S manželkou má dve dcéry, Simonu a Andreu.
Repertoár
Významné operné postavy:
Štyria tankisti a pes
náhľad|vpravo|Odznak
Harry Harrison
Harry Harrison narodený ako Henry Maxwell Dempsey (* 12. marec 1925 Stamford, Connecticut – † 15. august 2012) bol americký autor science fiction, ilustrátor a esperantista.
Štyria tankisti a pes
Štyria tankisti a pes je poľský vojnový seriál, ktorý obsahuje príbeh štvorčlennej posádky poľského tanku č. 102, prezývaného aj Červený (poľsky Rudy), a ich psa Šarika. Seriál podáva každodenný život posádky na ceste za oslobodením Poľska v druhej svetovej vojne, až po konečnú bitku o Berlín. Dôraz sa kladie aj na humorné scény a romantiku vojenského života. Jednotlivé časti majú trvanie okolo 60 minút a sú natočené čiernobielo.
Harry Harrison
Kariéra
Harrison vyštudoval umeleckú akadémiu a skôr ako sa stal spisovateľom sa živil ako ilustrátor pre amerického vydavateľa komiksov EC Comics. Ale známym sa nestal vďaka svojim časopiseckým stripom, ale satirickým románom. Jeho prvé diela odzrkadľovali jeho záujem o environmentálne témy a nenásilné riešenia konfliktov. Z jeho diel sú najznámejšie série kníh The Stainless Steel Rat ()  a Bill, the Galactic Hero (''). Známy je aj jeho dystopický román ''Make Room! Make Room! () o preľudnení a vyčerpaní nerastných zdrojov planéty a tiež cyklus Deathworld (''). Spoločne s Brianom Aldissom zostavil niekoľko antológií.
Osobný život
Narodil sa v Stamforde (Connecticut) a žil v mnohých krajinách vrátane Mexika, Anglicka, Dánska, Talianska a Írska. V osemnástich rokoch bol odvedený na 2. svetovú vojnu. Skúsenosti, ktoré získal počas vojny ho naučili nenávidieť všetko vojenské a to satiricky opísal v knihe Bill, the Galactic Hero. So svojou ženou Joan sa zosobášil v roku 1954 v New Yorku a žil s ňou až do jej smrti v roku 2002. Má dve deti, Todda (* 1955) a Moria (* 1959), ktorým venoval knihu "Make Room! Make Room!".
Počas druhej svetovej vojny sa naučil jazyk esperanto, ktorý neskôr propagoval vo svojich románoch (napríklad v sérii o Oceľovej kryse je esperanto doslova celosvetovým jazykom) a na stretnutiach fanúšikov science fiction. V roku 1985 bol vymenovaný za čestného patróna Svetového esperantského zväzu.
Chan Chan
Chan Chan je v súčasnosti archeologická lokalita v Peru pokrývajúca plochu okolo 20 km². Na tejto ploche sa nachádzajú pozostatky jedného z najvýznamnejších centier predkolumbovskej Ameriky. Od roku 1986 je Chan Chan zapísaný na zozname svetového dedičstva UNESCO i na zozname svetového dedičstva v ohrození. Pokračujúca erózia totiž vážne ohrozuje celú lokalitu.
Dejiny
Toto prvé predkolumbovské mesto založil podľa legendy boh Naymlap, prichádzajúci z oceánu. Kedysi bolo pokryté zlatom a prekrásne zdobené. Chan Chan vybudovali pravdepodobne Chimúovia okolo roku 900. Približne okolo roku 1300 sa stal hlavným mestom Chímunskej ríše s odhadovaným počtom obyvateľov 40 000 - 60 000. Ríša sa rozpínala pozdĺž pobrežia Peru až na úroveň Ekvádoru s rozlohou viac ako 1 000 km². Najväčší rozkvet možno pozorovať v 15. storočí, tesne pred vpádom Inkov, ktorí si podmanili tento národ. Pred 700 rokmi by mesto patrilo medzi najväčšie na svete.
inkovia za svojho panovania používali systém nazývaný "Mitma", ktorý rozdeľoval chimúovské civilizácie na miesta, ktoré už Inkovia dobyli. V roku 1535 n. l., Francisco Pizarro založil španielske mesto Trujillo, ktoré ešte viac zatlačilo Chan Chan do úzadia. Hoci Chan Chan už nebol pulzujúcim hlavným mestom, stále bol známy svojím veľkým bohatstvom a následne ho Španieli vyrabovali. O veľkom bohatstve Chimú svedčí zoznam predmetov zo 16. storočia, ktoré boli ulúpené z pohrebnej hrobky v Chan Chan; bol nájdený poklad v hodnote 80 000 pesos zlata (takmer 5 000 000 amerických dolárov v zlate).
V roku 1969 začali Michael Moseley a Carol J. Mackey vykopávky v Chan Chan; dnes tieto vykopávky pokračujú pod vedením peruánskeho Národného kultúrneho inštitútu (šp. Instituto Nacional de Cultura).
Vykopávky z 21. storočia, ktoré sú realizované v pobrežných oblastiach okolo tejto lokality (Huanchaco, Pampa de la Cruz), potvrdzujú početné obetné rituály. Archeológovia objavili, že obetované boli deti, lamy a neživé obetiny. Vzhľadom na ich vysoký počet, nikoľko stoviek na doteraz objavených lokalitách, išlo pravdepodobne o jav, ktorý v tejto kultúre pretrvával dlhodobo.
Opis
Mesto sa rozkladá na 20 km², pričom jeho stred pokrýva 6 km². Je rozdelené na deväť okrskov, oplotených múrmi s deviatimi veľkými citadelami. V každom komplexe boli obytné štvrte, záhrady, nádrže a cesty. Múry citadiel dosahovali výšku až 10 m a boli postavené zo sušených tehál, ktorým sa hovorí Adobe alebo Adobon. Tieto steny boli bohato zdobené, slúžili k obrane a ako vetrolamy a izolácie. V lete udržiavali chlad a v zime teplo. Na strechách stavieb sú pravidelné otvory, ktorými prechádza vietor a fungujú tak ako klimatizácia. Zdobenie na stenách je tvorené obrazmi ich bohov, medzi ktorými sú aj ryby, pelikány a iné morské vtáky. Nechýbajú ani geometrické vzory.
Harry Harrison
Deathworld
Táto knižná séria zachytáva príbehy gamblera Jasona dinAlta, ktorý sa v prvej časti dostane na planétu Pyrrus, ktorú pred stáročiami osídlili ľudskí kolonisti. Kolonisti ale celé stáročia bojujú v krutej vojne proti miestnym formám života.
Chan Chan
Kultúra Chime
Zaujímavé je, že každá z citadel patrila inému vládcovi, pričom všetky poukazujú na zaujímavé zvyky pôvodnej kultúry. Vo zvyku panovníka totiž bolo, že po svojej smrti si so sebou do hrobu odniesol všetok svoj majetok i služobníctvo. Iba jeho právoplatné manželky mohli dožiť. Preto tu neexistovalo žiadne dedičstvo. Z dochovaných motívov na stenách je zrejmé, že ľudia Chimu uctievali prírodu, predovšetkým vodu. Život ich kultúry bol závislý od plodov mora a poľnohospodárstva, kde využívali dômyselné vodné kanály k samozavlažovaniu.
Súčasný stav
Vďaka nepáleným tehlám, z ktorých je mesto postavené, je väčšina stavieb značne zničená prívalovými dažďami a tornádami, tzv. El Nino. Obyvatelia si tieto javy spájali s hnevom bohov, čo ich prinútilo opustiť množstvo sídiel. Tieto katastrofy sa dajú dodnes rozoznať v sedimentoch.
Harry Harrison
Eden
Táto trilógia opisuje alternatívne dejiny, celý dej vychádza z predpokladu, že meteorit, ktorý pred 65 miliónmi rokov zasiahol Zem a spôsobil vyhynutie dinosaurov, na Zem nedopadol. Dej popisuje konflikt ľudskej civilizácie s civilizáciou inteligentných potomkov dinosaurov.
Kevin P. Chilton
Kevin Patrik Chilton (* 3. november 1954, Los Angeles, Kalifornia, USA) je bývalý vojenský pilot, dôstojník a americký kozmonaut. Vo vesmíre bol trikrát.
Štúdium a zamestnanie
V roku 1972 zdarne ukončil strednú školu St. Bernard High School v meste Playa del Ray a potom pokračoval ďalším štúdiom na United States Air Force Academy. Po skončení štúdia na vojenskej akadémii pokračoval v štúdiu roku 1976 na Columbia University, ďalej potom na iných, vojenských školách. Zostal potom u armády, pôsobil tu ako letec na rôznych základniach USA a Japonska.
Oženil sa, s manželkou Cathy, rodenou Dreyerovou, má tri dcéry. Má prezývku Chilli.
Lety do vesmíru
Na obežnú dráhu sa v raketoplánoch dostal trikrát a strávil vo vesmíre 29 dní, 8 hodín a 22 minút. Bol 270 človekom vo vesmíre.
Murtin-et-Bogny
Murtin-et-Bogny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 182 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Vombat medveďovitý
thumb|Vombat medveďovitý Vombat medveďovitý alebo staršie: vombat medvedíkovitý (lat. Vombatus ursinus) je druh z rodu Vombatus.
Obýva vlhké oblasti južnej Austrálie, Nového Južného Walesu a Tasmánie. V južnej časti jeho areálu rozšírenia obýva väčšinou lesy mierneho pásma okrem zalesnených krajín, na severe potom vrchy, vysočiny a suťové svahy.
Vombat medveďovitý je 0,7-1,2 m dlhé zviera so zavalitým telom, širokou a hranatou hlavou, masívnymi končatinami, 2-3 cm dlhým chvostom, hmotnosťou od 14 do 25 kg a s hrubou a hustou, obvykle olivovo zelenou až takmer čiernou srsťou.
Spôsob života
Väčšinu roka žije samotárskym spôsobom života. Hrabe pomerne rozsiahle, vysoko rozvetvené nory, ktoré majú len jediný vchod a ktoré dokáže vybudovať aj v ťažko dostupných terénoch, k čomu mu napomáhajú jeho silné pazúry na končatinách. Nora môže byť 30 metrov dlhá, 50 centimetrov vysoká a 50 centimetrov široká a môže byť pospájaná s inými norami a tak sa vytvorí sieť chodieb s niekoľkými vchodmi. Takéto „hniezdo“ môže byť domovom pre niekoľko generácií. Sú to nočné zvieratá, ale rady sa vyhrievajú v blízkosti svojich nôr skoro ráno na slnku. Starí samci bývajú veľmi územní a často napádajú cicavce, ktoré preniknú do ich domácich areálov. Človeku však väčšinou nebezpečenstvo zo strany týchto vačkovcov nehrozí, môžu však zapríčiniť významne nižšiu účinnosť oplotenia proti králikom, ktoré býva v Austrálii hojne využívané. Sú vegetariánmi, živia sa najmä trávou – obľubujú trsy tvrdej a ostrej trávy. Hovädzí dobytok sa takisto živí týmto, pre vombaty primárnym, zdrojom potravy, čím im konkuruje.
Poddruhy
U vombata medveďovitého rozoznávame 4 poddruhy : Najohrozenejší je zrejme poddruh Vombatus ursinus ursinus, ktorý možno vo voľnej prírode nájsť len na Flindersovom ostrove na severe Tasmánie. V roku 1996 bola jeho populácia odhadovaná zhruba na 4000 jedincov a bol oficiálne podľa IUCN uznaný ako zraniteľný.
Katedra východoázijských štúdií Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Katedra východoázijských štúdií Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave je pracovisko Filozofickej fakulty UK v Bratislave. Katedra na univerzite vznikla v roku 1994, kedy sa volala Katedra jazykov a kultúr krajín východnej Ázie. K premenovaniu katedry na súčasný názov došlo v roku 2008.
Japonologické oddelenie
Japonský jazyk sa na Filozofickej fakulte UK vyučuje od roku 1987. Oddelenie vzniklo spolu s katedrou v roku 1994.
Sinologické oddelenie
Odbor existuje od konca 80. rokov minulého storočia. Sinológia bola prvýkrát otvorená v roku 1988 a na výuke sa podieľali vtedajší pracovníci SAV. Kurzy viedli PhDr. Marián Gálik, DrSc. (literatúra) a PhDr. Anna Doležalová, CSc. a Mgr. Marina Čarnogurská, CSc. Okrem slovenských odborníkov pôsobili na FiF UK aj odborníci z Česka, kde má sinológia dlhšiu tradíciu (v Prahe od roku 1945).
Adatara
Adatara je masívny stratovulkanický komplex, nachádzajúci sa na japonskom ostrove Honšú, asi juhozápadne od mesta Fukušima. Komplex je tvorený skupinou prekrývajúcich sa bazaltovo-andezitových stratovulkánov a lávových dómov, vytvorených vo viacerých fázach pred 550 000 rokmi. Adatara postupne prekrýva vulkanické štruktúry sopky Azuma, nachádzajúcej sa severnejšie. Najvyšší bod komplexu je stratovulkán Minowa-jama, v súčasnosti aktívne centrum je južnejšie položený Tecu-zan. V okolí aktívneho krátera sa nachádzajú početné fumaroly a horúce pramene. Erupcia v roku 1900 si vyžiadala 72 obetí na životoch - baníkov, pracujúcich v bani na síru.
Iné projekty
.
New Hampshire
New Hampshire je malý americký štát na severe Nového Anglicka. Leží východne od Vermontu, severne od Massachusetts, južne od Quebecu, Kanada, a západne od Maine jednu stranu omýva Atlantický oceán.
Zoznam planétok 95501 – 95750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
František Richard Osvald
František Richard Osvald, pseud. Bystron, Dobreznámy, Dobrovoľný, Drahotin Piov, R. Hodrušský, Veritas, Východohora, Zadumený, Známy (* 3. október 1845, Hodruša-Hámre – † 14. apríl 1926, Trnava) bol slovenský kultúrny pracovník, vydavateľ, redaktor, publicista a cirkevný hodnostár.
Pracoval ako vydavateľ a redaktor viacerých časopisov (napr. Kazateľ, Kazateľňa, Literárne listy). Najprv písal príležitostné básne, neskôr sa venoval literárnohistorickej a literárnokritickej publicistike. K 100. výročiu založenia Slovenského učeného tovarišstva zostavil 3. zväzky almanachu Tovarišstvo. Ako filológ sa zaoberal historickou gramatikou, lexikológiou a slovenskými nárečiami. V roku 1910 bol Spolkom svätého Vojtecha poverený revíziou slovenského prekladu biblie. Venoval sa aj cirkevnému školstvu. Prekladal náboženskú literatúru z maďarčiny a nemčiny.
Kapitanát
Kapitanát môže byť:
Koala
Koala môže byť:
William Stanley Jevons
William Stanley Jevons (* 1. september 1835, Liverpool – † 13. august 1882, Bexbill pri Hastingse) bol anglický logik, metodológ, ekonóm, priekopník matematických metod v ekonómii, spolutvorca teorie hraničnej užitočnosti, tvorca prvého logického stroja. -	vysvetlil teóriu hraničnej užitočnosti pomocou matematických metód -	hran. užitočnost = pomer medzi prírastkom užitočnosti a veľkosťou poslednej jednotky spotrebúvaného statku Δ U/ Δ x
závery: 1.	ak má daný statok dva možné spôsoby použitia (u1 a u2) kt. môže uspokojiť dve rôzne potreby, Δu1/ Δ x = Δu2/ Δ y, max. uspokojenie svojich potrieb dosiahne vtedy, keď mu posledné prírastky pri oboch spôsoboch použitia poskytnú rovnakú užitočnosť 2.	pri naturálnej výmene dvoch statkov medzi dvoma osobami dosiahnu vymieňajúce si osoby maximalizáciu svojej užitočnosti vtedy, ak sa výmenný pomer dvoch statkov (x/y) rovná obrátenému pomeru ich hraničných užitočností (Δuy/ Δux) 3.	pri výmene s použitím peňazí bude racionálny spotrebiteľ max. svoje uspokojenie vtedy, keď sa pomer medzi hraničnými užitočnosťami dvoch statkov (Δu1/ Δu2) bude rovnať pomeru cien (p1/p2) – zákon proporcionality hraničných užitočností s cenami statkov 4.	zákon vážených hran. užitočností – pri výmene všetkých tovarov s použitím peňazí medzi všetkými spotrebiteľmi rovnováha výmeny nastáva vtedy, keď sa pomer medzi hran. užitočnosťami statkov a ich cenami bude navzájom rovnať
Coudeville-sur-Mer
Coudeville-sur-Mer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Motýlik (plávanie)
náhľad Motýlik alebo delfín je plavecký spôsob, ktorý sa považuje za silovo najťažší spôsob plávania. Počas neho sú obe paže súčasne prenášané dopredu nad vodou a ťahané dozadu pod vodou súčasne počas celého záberu.
Galéria
שחייה תחרותית
WikiReader
náhľad|vpravo|Pohľad na zariadenie
WikiReader je elektronické vreckové zariadenie typu PDA na čítanie textu od firmy Openmoko Inc, určené na prehliadanie textovej verzie stránok Wikipédie v režime off-line.
Zariadenie je napájané dvomi batériami typu AAA. Má možnosť prechovávania do 3 miliónov zapísaných strán na pamäťovej karte microSD, vďaka čomu jestvuje možnosť stálej aktualizácie údajov. Monochromatický dotykový displej LCD obsahuje funkciu Multi-touch, umožňujúcu použitie štandardnej klávesnice QWERTY.
V súčasnosti je bezplatná aktualizácia obsahu WikiReadera umožnená iba pomocou domácej stránky zariadenia. V budúcnosti sa počíta s platnou možnosťou doplnenia údajov doručením aktualizovanej SD karty poštou. Služba má byť prístupná niekoľkokrát v roku za určenú koncesiu.
Villeneuve (Puy-de-Dôme)
Villeneuve je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ozernoj
Ozernoj je menší, 562 m vysoký, v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v južnej časti polostrova Kamčatka, asi 10 km severozápadne od stratovulkánu Ksudač. V horninovej stavbe vulkánu prevládajú bazalty. Vek poslednej erupcie nie je známy.
Iné projekty
.
Frída Bachletová
Frída Bachletová, rod. Hluchá (* 17. marec 1901 Ružomberok – † 28. december 1969 Bratislava) bola slovenská herečka.
Jej otec Ján Hluchý, jej matka Amália rod. Goldmanová, jej manžel Rudolf Bachlet
Bratislavská regionálna koľajová spoločnosť
thumb|Motorový rušeň [[Motorový rušeň 740|radu 740 s logom BRKS]]
Bratislavská regionálna koľajová spoločnosť a. s. (skratka a VKM: BRKS) bol alternatívny železničný dopravca, založený Bratislavským samosprávnym krajom ako reakcia na ukončenie osobnej dopravy na tratiach 112 Zohor – Plavecký Mikuláš a 113 Zohor – Záhorská Ves vo februári 2003.
V spoločnosti mal kraj 51% vlastnícky podiel, 4% vlastnili obce Záhorská Ves, Vysoká pri Morave, Rohožník a Lozorno. Partnermi zo súkromného sektora boli ŽOS Vrútky s 20%, Wagon Service Travel s 12% a Connex Transport AB s 13% podielom.
14. septembra 2011 bol na spoločnosť vyhlásený konkurz.
Nákladná doprava
Ako riešenie krytia strát z osobnej dopravy vstúpila BRKS do nákladnej dopravy, najprv prepravou cementu z Česka do Maďarska, neskôr vozbou ďalších ucelených nákladných vlakov, pri ktorej zotrvala aj po zastavení osobnej dopravy.
Vozidlový park
Osobnú dopravu zahájili s motorovými vozňami radu 830, ktoré odkúpili od ZSSK. V máji 2007 doviezli dve motorové jednotky Plan U odkúpené od holandskej spoločnosti NS Reizingers s evidenčnými číslami 193 a 125. Dodané mali byť ešte ďalšie štyri kusy týchto jednotiek, avšak pre problémy s financovaním k tomu nedošlo. BRKS o ich plánovanom využití neinformovala, neoficiálne sa hovorilo o nasadení na trase Bratislava – Zvolen – Košice. Z plánov však zišlo a po dlhodobom odstavení boli jednotky rozobraté v areáli bratislavského Istrochemu.
V nákladnej doprave využívali staršie rušne odkúpené od ZSSK a Českých dráh. V júni 2007 si od nemeckej lízingovej spoločnosti Dispolok prenajali rušeň Siemens ER20, ktorý po deviatich mesiacoch vrátili.
Útok na školu v Pešávare (2014)
Útok na školu v Pešávare sa stal 16. decembra 2014. Šesť ozbrojencov patriacich k hnutiu Taliban vstúpilo do štátnej školy v pakistanskom meste Pešávar a držalo školských zamestnancov a študentov ako rukojemníkov. Viac ako 132 ľudí, predovšetkým deti vo veku 10 až 18 rokov rokov bolo zabitých, zatiaľ čo 114 ich bolo zranených a boli prijatí do  nemocníc v meste. Väčšina z 500 študentov bolo evakuovaných armádou. Operácia skončila zabitím všetkých šiestich teroristov v utorok večer.
Pakistanský premiér Naváz Šaríf označil útok za národnú tragédiu.
Chmeľová
Chmeľová je obec na Slovensku v okrese Bardejov. V obci je gréckokatolícky chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky z roku 1821.
Røros
Røros je mesto v kraji Sør-Trøndelag v Nórsku, ktorý spravuje rovnomennú obec. Počet obyvateľov dosiahol v roku 2005 5632 osôb. Pri Rørose sa vlieva do Glommy zľava rieka Håelva.
Mestom prechádza železničná trať a diaľnica 30 a 31. Røros je známe svojimi medenými baňami, je jedným z dvoch nórskych význačných banských miest, v ktorom ťažba začala už v 17. storočí (druhým mestom je „strieborné mesto“ Kongsberg). Ťažba v Rørose trvala 333 rokov a bola ukončená až roku 1977.
Po zničení švédskymi vojskami v roku 1679 bolo mesto znovu postavené. Z tohto obdobia má mesto 80 drevených domov, z ktorých väčšina stojí okolo jedného nádvoria. Mnohé zo zachovaných domov si ponechali tmavé priečelia zo smolných klád, ktoré im dodávajú stredoveký vzhľad. Mesto a jeho obyvateľov preslávil medzi nórskou verejnosťou na prelome 20. storočia spisovateľ Johan Falkberget, ktorý prerozprával príbeh o ťažko skúšaných baníkoch, ktorí stoja na najnižšej priečke sociálneho rebríčka.
Veľké množstvo turistov navštevuje Røros v zime, kedy sa v meste konajú tradičné zimné trhy.
V roku 1980 bolo mesto Røros zapísané na zoznam svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Matúš Chovan
Matúš Chovan (* 14. február 1992, Košice) je slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej
Matúš Chovan je odchovancom HC Košice. V sezóne 2010/11 nastúpil po prvýkrát v slovenskej extralige, keď sa zapojil do projektu HK Orange 20 a neskôr odohral svoje prvé zápasy v A-tíme HC Košice. Taktiež v tejto sezóne hral 3 zápasy v prvoligovom HC 07 Prešov a 4 zápasy v HC 46 Bardejov. V sezóne 2011/12 hral už v základnom družstve HC Košice a na prelome rokov sa zúčastnil Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov 2012. V tejto sezóne získal s HC Košice titul vicemajstra slovenska.
V sezóne 2012/13 skončil s HC Košice v extralige opäť na 2. mieste a počas sezóny odohral svoj prvý zápas za slovenskú hokejovú reprezentáciu. V sezóne 2013/14 šiel na rok na hosťovanie do HC ’05 Banská Bystrica, ale v polovici decembra bol vymenený za útočníka Rastislava Konečného.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral 2 zápasy s bilanciou 0 góly a 0 asistencie.
MS U20 2012
Na majstrovstvách sveta získal 6 bodov za 5 gólov a 1 asistenciu. V zápase na Silvestra so Švajčiarskom pomohol Slovensku k postupu zo skupiny, keď zaznamenal hetrik a vsietil aj víťazný gól Slovenska pri výhre 6:4.
Abraham Wald
Abraham Wald (* 31. október 1902, Kluž, Rumunsko, vtedy Rakúsko-Uhorsko - † 13. december 1950, Travancore, India) bol americký matematik židovského pôvodu narodený na území dnešného Rumunska. Je známy predovšetkým vďaka práci v teórii rozhodovania, ekonometrii a geometrii a ako zakladateľ odvetvia štatistickej sekvenčnej analýzy.
Oľchovyj
Oľchovyj je skupina troskových kužeľov prevažne bazaltového zloženia zoradená v líniii severovýchod-juhozápad, nachádzajúca sa v južnej časti Kamčatky asi 25 km severne od stratovulkánu Ksudač. Východný a južný okraj poľa ohraničujú rieky Pravaja Chodutka a Zapadnaja Chodutka. Vek poľa sa odhaduje na pleistocén až holocén.