cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rui Costa (cyklista)
2012
V roku 2012 finišoval Costa v celkovom poradí na 3. mieste na Tour de Romandie. Vyhral 2. Etapu na Tour de Suisse, kde získal žltý dres a dokázal ho ubrániť až do konca pretekov. V celkovom poradí porazil druhého Fränka Schlecka o 14 sekúnd. Najväčšiu zásluhu na tom mala jeho snaha v poslednej etape, kedy sa zavesil za Schlecka, ktorý útočil v stúpaní na Glaubenberg Pass. Na vrchu stúpania mal Schleck nad Costom náskok už 1 minútu, no bol dobehnutý pri zjazde malou skupinkou, v ktorej sa ocitol aj Portugalčan. Spomínaná dvojica jazdcov ukončila etapu v rovnakom čase. Po tomto dôležitom víťazstve sa Costa vyjadril: "Toto víťazstvo chcem venovať svojmu tímu, pretože spolujazdci mi významne pomáhali celý týždeň. Neviem ako to mám opísať." Costa bol vybraný do kádra na Tour de France, kde mal zohrávať rolu hlavného domestika pre tímovú jednotku Alejandra Valverdeho. Toho sužovalo zranenie po páde, no napriek tomu dokázal vyhrať jednu etapu a v celkovom poradí skončiť na 20. mieste. Costa finišoval v celkovom poradí na 18. priečke. Neskôr sa zúčastnil aj GP Ouest-France, kde sa umiestnil na 2. mieste. Pred pelotónom unikol na poslednom stúpaní klasiky, len 5 kilometrov pred cieľovou páskou, no jazdec tímu Sky Edvald Boasson Hagen ho na poslednom kilometri prebehol.
V septembri cestoval do kanadskej provincie Quebec, aby sa zúčastnil dvoch pretekov World Tour, ktoré sa tam konali. Predstavil sa na najnižšej priečke pódia pretekov Grand Prix Cycliste de Québec, kedy vyhral šprint skupiny 16 cyklistov, ktorá dobiehala dvojicu v úniku: Simona Gerransa a Grega Van Avermaeta. Títo finišovali 4 sekundy pred Costom. O dva dni sa snažil Rui obhájiť minuloročný vavrín z pretekov Grand Prix Cycliste de Montréal, no finišoval ako ôsmy, opäť s deficitom 4 sekúnd na víťaza Larsa Pettra Nordhauga. Sezónu zavŕšil v Číne na Tour of Beijing. Záver bol úspešný, keďže aj tam sa umiestnil v top 10 celkovej klasifikácie. Tentokrát skončil deviaty.
2013
Rok 2014 zahájil Costa víťazstvom na Klasika Primavera a tretím miestom z Tour de Romandie. Taktiež sa zameriaval na obhajobu celkového triumfu z Tour de Suisse. Tento cieľ dokázal splniť, keď vyhral 7. etapu a neskôr získal žltý dres od Mathiasa Franka po víťaznej poslednej etape - vrchárskej časovke. Na Tour de France figuroval po pyrenejských etapách v top 10. V 13. etape stratil približne 10 minút po tom, čo sa snažil dotiahnuť tímového kolegu Alejandra Valverdeho do hlavného pelotónu. Španiel dostal defekt. V 16. etape sa Costa dostal do úniku, z ktorého zaútočil na poslednom stúpaní dňa Col de Manse pred zjazdom a sólovým víťazstvom v meste Gap. V tejto etape mu bola udelená aj cena za bojovnosť. O niekoľko dní neskôr opäť zvíťazil, a to v 19. etape po úniku z vedúcej skupinky na Col de la Croix Fry. Opäť zvíťazil sólo únikom v Le Grand-Bornand.
Rui Costa vyhral preteky s hromadným štartom na majstrovstvách sveta v Toskánsku (Taliansko). Týmto sa stal prvým portugalským cyklistom nosiacim dúhový dres. V rozhovore povedal: "Po vydarenej Tour bolo mojím cieľom finišovať na majstrovstvách sveta čo najvyššie a urobiť dobré preteky. Ale nikdy som si nemyslel, že vyhrám také dôležité preteky ako tieto. Znamená to pre mňa všetko. Je to odmena za celoživotnú snahu a tvrdú prácu."
Costa opustil tím Movistar na konci sezóny 2013 a stal sa členom kádra tímu Lampre-Merida pre rok 2014.
2014
Costa zahájil rok 2014 tretím miestom a víťazstvom bodovacej súťaže na portugalskom preteku Volta ao Algarve. Neskôr obsadil 2. miesto na jarných etapových pretekoch Paríž-Nice a 3. rok v rade finišoval na 3. mieste na západošvajčiarskom etapovom závode Tour de Romandie. Costove 1. víťazstvo sezóny v dúhovom drese patrilo poslednej etape Tour de Suisse 2014. Tým vyzliekol zo žltého dresu nemeckého časovkára Tonyho Martina a úspešne obhájil titul, čím sa stal prvým cyklistom v histórii Tour de Suisse, ktorý preteky vyhral 3-krát v rade.
Costa vstupoval do Tour de France s veľkými nádejami. Chcel sa umiestniť v celkovom poradí na pódiu, no pre zápal priedušiek začal strácať kontakt s najlepšími cyklistami. Jeho zdravotný stav sa zhoršil počas 2. voľného dňa a bola mu diagnostikovaná bronchopneumónia. V celkovom poradí mu patrila priebežne 13. priečka, no z dôvodu zdravotných indispozícií bol nútený odstúpiť z Tour. Do programu UCI World Tour sa opäť vrátil až na konci leta počas klasiky GP Ouest-France, kde finišoval na 92. mieste 11 sekúnd za víťazom - legendárnym francúzskym cyklistom Sylvainom Chavanelom. Portugalčan sa potom ešte zúčastnil kanadských jesenných klasík Grand Prix Cycliste de Québec a Grand Prix Cycliste de Montréal. Na druhom spomínanom preteku obsadil 2. miesto za Austrálčanom Simonom Gerransom.
Rui Costa cestoval aj do španielskej Ponferrady, kde sa konali majstrovstvá sveta v cestnej cyklistike s cieľom obhájiť titul z pretekov s hromadným štartom. V tejto disciplíne sa umiestnil na 23. mieste 7 sekúnd za Poliakom Michalom Kwiatkowskim.
2015
Prvým úspechom Ruia Costu v novej sezóne bolo 4. miesto v celkovom poradí na Paríž-Nice. Najväčšiu zásluhu na tom mala časovka na vrch Col d'Èze, na ktorej obsadil 3. miesto. Na etapovom preteku Okolo Baskicka finišoval celkovo siedmy. Taktiež získal 4. miesto na Amstel Gold Race, kde ho opäť porazil Kwiatkowski. O týždeň neskôr zopakoval 4. miesto v klasike Liège–Bastogne–Liège. V júni sa rozhodol zmeniť svoj tradičný program a namiesto obhajoby titulu na Tour de Suisse, kde zvíťazil v posledných 3 ročníkoch sa zúčastnil konkurenčných pretekov Critérium du Dauphiné ako prípravu na Tour de France. Vyhral 6. etapu pretekov, kedy bol celý deň súčasťou úniku a na cieľovej páske prešprintoval Vincenza Nibaliho. Týždeň pred Grand Départ na Tour de France dokázal zvíťaziť v pretekoch s hromadným štartom na národnom šampionáte. Opäť nedokončil Tour de France, tentokrát pre pád. Na jeseň sa v Montreale opäť tešil z pódiového umiestnenia. Na majstrovstvách sveta v americkom Richmonde finišoval v jeho obľúbenej disciplíne na 9. mieste. Rovnakú priečku obsadil aj v bodovaní UCI World Tour.
2016
náhľad|Rui Costa v úniku 19. etapy [[Tour de France 2016.]] V tomto roku sa prezentoval vo februárovom etapáku Tour of Oman na celkovom 5. mieste. V top 10 sa umiestnil aj v prestížnej týždňovke Paris-Nice. Desiaty skončil aj v jarnej klasike Valónsky šíp a na tento klasikársky úspech nadviazal aj v preteku Liège-Bastogne-Liège, kde bol porazený ostatnými dvoma súpermi v čelnej skupinke. Na obľúbených švajčiarských pretekoch nesklamal. V Romandii skončil celkovo šiesty a na Tour de Suisse siedmy. Po úspešnej prvej polovici sezóny nastúpil na Tour de France. V preteku nezaznamenal pozoruhodnejšie umiestnenie, no po dravom úniku v 19. etape dostal prémiu pre najbojovnejšieho cyklistu dňa. Costa nechýbal ani vo štvorčlennom portugalskom výbere na letných olympijských hrách v Riu de Janeiro. Zohrával rolu tímového lídra a tento titul si patrične aj obhájil. V náročnom horskom preteku obsadil 10. miesto. Pri svojej prvej účasti na majstrovstvách Európy v pretekoch s hromadným štartom sa tiež umiestnil v top 10.
2018
Piatu sezóne pod hlavičkou UAE Emirates úspešne zahájil na Tour of Oman, kde sa umiestnil v top 10. Na Abu Dhabi Tour dal o sebe vedieť až v hodine dvanástej, keď záverečnej etape skočil na konečné 8. miesto v boji o celkové prvenstvo. Comeback do švajčiarskej Romandie bol tiež úrodný. 3 účasti v top 5 etapy a celkové 5. miesto vyznelo z perspektívy vedenia tímu úspešne. Na prvý vavrín sezóny sa pripravoval dlho. Veril, že to príde v Kanade. V jemu známej klasike v Montréale finišoval však šiesty. Neodmlčal sa ani na pamätných majstrovstvách sveta v údoli Álp v Innsbrucku. Napriek krutým nástrahám rakúskych ciest sa opäť zviditeľnil v tejto disciplíne a už tretíkrát zaznamenal účasť medzi desiatimi najlepšími.
2019
Aj túto jar bol Porugalčan vo forme. Sezónu odštartoval v okolí španielskej Valencie. So stratou len 48 sekúnd na domáceho víťaza Iona Izaguirreho uzatváral najlepšiu desiatku. Na ománskej púšti bol raz porazený v šprinte 4 mužov a o pár dní finišoval opäť štvrtý. V boji o červený dres stratil 58 sekúnd, čo stačilo na 4. miesto. So stratou vyše 3 minút skončil desiaty aj v talianskej týždňovke Tirreno-Adriatico. Na obľúbenej švajčiarskej týždňovke vo frankofóbnej oblasti Romandii predvádzal, už tradične, excelentné výkony. V prológu obsadil 10. priečku. O deň na to finišoval v šprinte tretí a celkovo sa vyšvihol už len za lídra Primoža Rogliča. Túto pozíciu si udržal aj po menej úspešnej 2. etape pretekov. V nasledujúci deň bol v horskej skúške prešprintovaný francúzskym objavom roka Davidom Gaudom, no Roglič mu už dýchal na chrbát. Costa klesol v boji o žltý trikot na 3. miesto. Aj v skrátenej 4. etape, v ktorej zúril vietor o rýchlosti 50 km/h s prudkým dažďom a teplotou len 6°C sa dokázal Rui Costa opäť umiestniť za víťazom etapy. Tým bol však líder, Slovinec Primož Roglič. Deň pred koncom Tour de Romandie tak druhý Costa strácal 12 sekúnd. V epilógu 73. ročníka zvládol časovku vynikajúco. Umiestnil sa ako siedmy a na víťaza etapy, lídra pretekov Primoža Rogliča stratil ďalších 37 sekúnd. To ho však už nepripravilo o rekordné 2. miesto v Romandii. Rovnako sa umiestnil aj v bodovacej súťaži. Pre Portugalčana to bola už šiesta účasť v top 10 tohto preteku a celkovo jedenásta účasť v top 10 na švajčiarských etapákoch. V tých dokázal už 7-krát stáť na pódiu, pričom okrem triplu na Tour de Suisse stál po pravici, či ľavici víťaza Tour de Romandie 4-krát. Na Tour de France sa v 12. etape umiestnil na 8. priečke po vydarenom úniku. V auguste sa predstavil aj na Vuelta a Burgos. Tam sa až trikrát umiestnil v top 5 dňa a celkovo skončil v top 10. Rovnako tak aj v bodovacej súťaži a vrchárskej súťaži.
Umiestnenie na pretekoch Grand Tour
DNF - nedokončil TBA - ešte sa nekonalo
Kaviár
right|thumb|Sedem rôznych druhov kaviáru
Najväčším zdrojom pravého čierneho kaviáru je Kaspické more (viac ako 90 percent celosvetovej produkcie), ďalej Čierne more, dolný tok Dunaja a povodie rieky Amur.
Pravý kaviár
Ako pravý, čierny kaviár sa označuje ten, ktorý je z jeseterovitých rýb. Ich ikry sú drobné a majú sivočiernu až čiernu farbu. Najdrahší, najchutnejší a najväčší pravý kaviár pochádza z vyzy veľkej. Môže za to veľký úbytok jeseterovitých rýb v dôsledku veľkého výlovu v poslednej dobe. Pravý kaviár je v dnešnej dobe stále vzácnejší. Za kvalitný kaviár sa považuje ten s veľkými zrnami, pevný, pružný, svetlý a bez zápachu.
Pôvodná farba pravého kaviáru je biela, postupne sivne až černie. Čím je tmavší, slanší a kašovitejší, tým je starší a menej kvalitný.
Nepravý kaviár
Ako nepravý kaviár sú označované všetky druhy, ktoré nie sú vyrobené z ikier jeseterovitých rýb. Jedná sa o ikry zubáča, lososa, kapra, lipňa, tuniaka a ďalších morských a sladkovodných rýb. Z málo vyvinutých ikier a tých, ktoré počas solenia a úpravy popraskali, sa vyrába menej kvalitný lisovaný kaviár. Najlepší červený kaviár je svetlo oranžovej farby, kypro zrnitý a skoro alebo celkom neslaný. Jasno červeného kaviáru si cenia labužníci menej.
Žerotín (prírodná pamiatka)
Žerotín je prírodná pamiatka ev. č. 1038 južne od obce Strážnice v okrese Hodonín. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Bílé Karpaty.
Sommepy-Tahure
Sommepy-Tahure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4728
NGC 4728 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 3. marca 1867.
Kohútov potok
Kohútov potok je potok na hornej Orave, v severnej časti okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Polhoranky, meria 4,1 km a je tokom V. rádu.
NGC 4728
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Kohútov potok
Pramení v Oravských Beskydách, v podcelku Babia hora, na západnom svahu vrchu Borsučie v nadmorskej výške cca  Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na západ, oblúkom sa stáča a pokračuje na juh, pričom sprava priberá krátky prítok z východného svahu Ostrého vrchu. Následne priberá významnejší ľavostranný prítok (1,4 km) z oblasti Jasenicke hole, stáča sa západojuhozápadným smerom a tečie po hranici medzi geomorfologickými celkami Oravské Beskydy na severe a Podbeskydská brázda na juhu. Tu postupne priberá viaceré ľavostranné prítoky: najprv krátky prítok z juhovýchodného úpätia Ostrého vrchu, potom štyri prítoky zo svahov Vysokej  a vzápätí aj významný pravostranný prítok (2,2 km) z východného svahu Ostrého vrchu. Napokon sa stáča, vteká do Podbeskydskej brázdy, tečie severojužným smerom a v blízkosti horárne Kohútová priberá ešte ľavostranný prítok prameniaci severne od kóty  Na severnom konci obce Oravská Polhora sa v nadmorskej výške približne  vlieva do Polhoranky.
Fenouillet-du-Razès
Fenouillet-du-Razès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 86 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Eurótas
Eurótas alebo Eurótás môže byť:
Majstrovstvá sveta v softbale žien 2006
Majstrovstvá sveta v softbale žien 2006 boli v poradí 11. majstrovstvá sveta v softbale žien, ktoré organizuje Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v Pekingu, v Číne od 27. augusta5. septembra 2006, za účasti 16 tímov. Nováčikmi turnaja bol Grécko a KĽDR. Výsledky Kolumbie boli kontumované výsledkom, pretože sa na turnaj nedostavila. Titul získali ôsmykrát (šiestykrát za sebou) Američanky.
Mariánské Radčice
Mariánské Radčice je obec v Česku v okrese Most v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 466 obyvateľov, z toho 250 mužov a 216 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,2 roka (muži 36,3 roka, ženy 38,3 roka).
Sommesous
Sommesous je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sère-en-Lavedan
Sère-en-Lavedan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Administratívne členenie Brazílie
Brazília je federatívny štát, ktorý je administratívne rozčlenený na 26 členských štátov a jeden federálny dištrikt (Distrito Federal do Brasil), v ktorom leží brazílske hlavné mesto - Brazília. Tieto celky sú rozdelené do piatich štatistických regiónov, pomenovaných podľa svetových strán.
Pieter Aertsen
thumb|244px|Predavač zeleniny, 1567 Pieter Aertsen (* 1508 – 1509, Amsterdam, Holandsko – † (poch.) 2. jún 1575, Amsterdam, Holandsko) bol holandský maliar. Väčšiu časť života pracoval v Antverpách a Amsterdame. Považuje sa za priekopníka v holandskom a flámskom umení ľudovej maľby a zátiší 17. storočia. Jeho tvorba a štýl bol ovplyvnený benátskou maliarskou školou (Tintoretto).
Annapolis
Annapolis je hlavné mesto amerického štátu Maryland a sídlo okresu Anne Arundel County. Má rozlohu a žije tu vyše 38-tisíc obyvateľov (2010).
2797 Teucer
2797 Teucer je planétka s priemerom 123 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 4. júna 1981.
NGC 4729
NGC 4729 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
Dukla
Slovo Dukla môže znamenať:
Borišovský vodopád
náhľad|Borišovský vodopád Borišovský vodopád je deštrukčný, subsekventný vodopád, ktorý sa nachádza v Belianskej doline vo Veľkej Fatre. Padá z výšky 3,61 metra v nadmorskej výške Podložie vodopádu tvorí vápenec.
Zadný Kriváň
Prameň
Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Budín, na východnom svahu Ostrého vrchu (990,7 m n. m.) v nadmorskej výške cca 910 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie najprv východným smerom, zľava priberá krátku zdrojnicu spod Ostrého vrchu, vstupuje do Oravskej kotliny a stáča sa na severovýchod. Podteká štátnu cestu I/78 a juhovýchodne od rekreačného strediska Prístav ústi v nadmorskej výške 601,0 m n. m. do Oravskej priehrady.
Sereď
thumb|Mestský úrad thumb thumb thumb thumb thumb thumb
Meziboří
Meziboří je mesto v Česku v okrese Most v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 4 824 obyvateľov, z toho 2 388 mužov a 2 436 žien, pričom priemerný vek v meste bol 43,2 roka (muži 41,6 roka, ženy 44,7 roka).
Sereď
Sereď je mesto ležiace v Trnavskom kraji.
Polohopis
Mesto Sereď leží v juhozápadnej časti Slovenska v Podunajskej nížine na pravobrežnom vale Váhu. Katastrálne územie mesta leží po oboch stranách rieky, ktorá preteká mestom, ale iba malou časťou na ľavej strane Váhu. Mesto leží v nadmorskej výške v rozmedzí od do  a povrch celého katastrálneho územia je plochý s minimálnymi výškovými rozdielmi. Leží severne od Galanty,  západne od Nitry,  južne od Hlohovca a  juhovýchodne od Trnavy.
Podnebie
Územie mesta ako celá Podunajská nížina, v ktorej leží, patrí k najteplejším a najsuchším územiam Slovenska. Oblasť sa vyznačuje miernou zimou a dlhším slnečným svitom. Priemerná ročná teplota je okolo 9,6 °C pričom najchladnejším mesiacom je január a najteplejším júl. Počet letných dní (teplota nad 25 °C) býva v roku asi 70 a bezmrazivých dní je okolo 190. Počet dní s celodenným mrazom býva v roku priemerne 30 až 40. Zimy sú mierne a snehová pokrývka sa vyskytuje do. Územie sa vyznačuje vysokým počtom slnečného svitu (priemer 2012 hodín ročne) a tým, že je veľmi dobre prevetrávané (iba asi 20 dní v roku býva bezveterných). Celá oblasť patrí medzi najsuchšie oblasti Slovenska, keď priemer ročných zrážok je asi.
Vodné toky a vodné plochy
Sereď má jednu z najkrajších polôh na rekreačno – turistické účely. Rybačka a vodné športy na Váhu a v blízkej priehrade Kráľová sa môžu pre turistov stať nezabudnuteľným zážitkom. Rieka Váh oddávna pôsobí a spoluvytvára prostredie vo svojom okolí a počas každej povodne menila smer, šírku a hĺbku koryta, vytvárala spleť ramien, podmývala a odnášala pôdu, ohrozovala životy a majetky ľudí. Preto ju volali Wágu (Wagus) – bludný, nestály.
Jedna z veľkých povodní bola zaznamenaná v roku 1683, ďalšia, ešte väčšia, ktorá mala katastrofálne následky a postihla všetky obce v povodí Váhu, bola 26. augusta 1813. Zahynulo vtedy takmer 300 ľudí, veľké počty koní, dobytka, oviec a ošípaných a rieka zničila veľké plochy polí s úrodou. Poškodené boli cesty, mosty, hrádze, obytné a hospodárske budovy. Prvé známe projekty na reguláciu Váhu sa zachovali z 18. storočia, ale systematicky sa hrádze začali budovať až v 19. storočí, kedy vznikajú aj vodné družstvá, zaoberajúce sa reguláciou Váhu.
Pri Seredi sa nachádzal jeden z dôležitých prechodov, ktorý bol súčasťou diaľkovej cesty. Tento prechod sa spomína už v roku 1074, kedy tadiaľ prechádzal nemecký cisár Henrich IV. V roku 1252 sa spomína už most cez rieku Váh a prekladisko dreva. Tento strategický bod – prechod sa stal svedkom mnohých udalostí, najmä vojenských stretnutí, o ktorých dnes už ani nevieme.
Dejiny
Prvú písomnú zmienku o meste „Zereth“ nájdeme v listine o príjmoch z cirkevných desiatkov z roku 1313. Sereď so svojím prechodom cez Váh bola hraničnou obcou bratislavskej a nitrianskej župy a pre časté zmeny vážskeho koryta, patrila čiastočne do jednej i druhej župy.
Význam Serede a vlastne aj jej vznik bol podmienený dôležitosťou obchodnej cesty z Budína do Prahy, tzv. Českej cesty, ktorá podnietila vznik chýrnych seredských dobytčích a obilných trhov. Obrovské stáda dobytka, ktorého sa v Seredi predalo niekoľko desiatok tisíc kusov ročne, sa kedysi presúvali mestom. Význam dobytčích trhov sa skončil až v 19. storočí, kedy bola do Serede privedená prvá železnica v Uhorsku z Trnavy a Bratislavy (1846). Odvtedy sa dobytok vozil po železnici.
Prúdenie vody v koryte Váhu využívalo od nepamäti niekoľko lodných mlynov na múku, tzv. hajóvov. Križovatka vodnej a suchej obchodnej cesty bola v 19. storočí určujúca pre vznik priemyselných podnikov v Seredi. Od roku 1845 tu pracuje cukrovar, neskôr vznikol podnik na spracovanie kávovín, výrobu pečiva a z Bratislavy sem bola v roku 1950 premiestnená aj výroba značkového šumivého vína Hubert. Za socializmu sa Sereď stala strediskom výroby niklu, žiaľ, táto cesta industrializácie v centre tradične poľnohospodárskej oblasti sa ukázala ako neschodná a hutnícky priemysel definitívne zanikol.
Počas druhej svetovej vojny sa tu nachádzal tábor, kde väznili Židov (v súčasnosti sa nachádza v jeho priestoroch Múzeum holokaustu). Pracovný tábor v Seredi vznikol z vojenských útvarov v roku 1941. Jeho dejiny sú spojené so štyrmi fázami; v prvej ho vybudovali a zriaďovali v ňom pracovné dielne, v druhej sa stal jedným z piatich centier pre organizáciu transportov Židov. Ako pracovný tábor s výrobňou v dielňach fungoval v tretej fáze a v poslednej, od roku 1944 do konca marca 1945 sa stal koncentračným táborom. Od roku 1942 do konca roku 1944 v ňom pracovalo približne 700 až 1200 väzňov.
Erb
Erb mesta Sereď tvorí: červený štít, z jeho spodného okraja vyrastá nízky a nadol prehnutý hradobný múr ukončený cimburím. V otvorenej bráne je do polovice vytiahnutá mreža. Nad bránou je veža s jedným oknom zastrešená sedlovou strechou. Nad ňou je cimburím ukončená a ihlanom zastrešená vysoká veža s dvoma oknami. Po bokoch sa nachádzajú dve brány s vežičkami zastrešenými sedlovými strechami, ktoré sú spojené polkruhovitým, nadol prehnutým štylizovaným múrom, prechádzajúcim medzi strednou vežou nad bránou a veľkou vežou v pozadí – všetko strieborné, brána a okná vo farbe štítu.
Obyvateľstvo
Národnostné zloženie Náboženské zloženie obyvateľstva
Hospodárstvo a ekonomika
V Seredi sídlia dôležité firmy ako napríklad:
Cestná doprava
Sereď je napojená na rýchlostnú cestu R1, ktorá ju spája s mestami Trnava a Nitra. Od Senca a Sládkovičova vedie I/62, od Galanty I/35 a od Hlohovca II/507. Hlavnou autobusovou stanicou je stanica na Námestí slobody.
Železničná doprava
Dôležitosť prístavu a prekladiska pltí dokazuje aj to, že konečná stanica prvej konskej železnice v Uhorsku (Bratislava-Trnava) bola práve v Seredi (1846). Koľaj končila až pri Váhu (konská stanica bola v priestore dnešnej Kuzmányho ulice). Železnice dopravovali tovar potom do Bratislavy a ďalej do Viedne. Dnes je Sereď križovatkou tratí Galanta – Leopoldov a Trnava – Sereď.
Vodná doprava
V minulosti slúžil Váh ako významná vodná cesta a v Seredi bol dôležitý prístav pltí a prekladisko tovaru (spomína sa už v 13. storočí). Z Trenčianskej, Oravskej, Turčianskej a Liptovskej župy bol plťami do Serede prepravovaný okrem dreva a dreveného náradia aj kameň, surové a kujné železo, liatina, vlna, po domácky vyrábané súkno a plátno, papier, sklo a iné výrobky a potraviny. Prepravovali sem aj soľ, ktorú do soľných skladov v Ružomberku a Žiline vozili z poľskej Vieličky. V Seredi mal sídlo Kráľovský soľný úrad.
Vodnú silu Váhu v minulosti využívali na pohon vodných mlynov. Ešte v roku 1882 bolo na Váhu 14 vodných mlynov. S rozvojom parných a potom elektrických mlynov postupne zanikali a posledný vodný mlyn na Váhu zanikol v 50. rokoch 20. storočia.
Kultúra
Každoročne sa konajú v meste jarné slávnosti Flora fest, Seredský hodový jarmok a Vianočné trhy s bohatým kultúrnym programom. Tieto slávnosti a kultúru v meste primárne zabezpečuje Dom kultúry, rozpočtová organizácia mesta Sereď. V jeho správe je samotný dom kultúry, knižnica, múzeum, kino a amfiteáter. Najnovším prírastkom je zrekonštruovaný amfiteáter, ktorý v lete premieta filmy a usporadúva koncerty. Kino NOVA je jedným z najúspešnejších slovenských digitalizovaných jednosálových kín a prešlo výraznou modernizáciou.
Jednou z najznámejších seredských a slovenských jazzových kapiel je Seredský Dixieland.
Ladislav Krčméry
Ladislav Krčméry (* 1894, Dumbraveni - †  1970, Bratislava) bol hospodársky pracovník, elektrotechnik.
Životopis
Riaditeľ zlúčených elektrárenských podnikov na Slovensku, Technický riaditeľ elektrárne v Banskej Bystrici (od 1926). Vládny komisár pre Obchodnú a priemyselnú komoru v Banskej Bystrici. Člen elektrotechnického zväzu ČSR, neskôr Slov. Člen správnych rád viacerých podnikov na Slovensku.
Nezamýšľané dôsledky ľudského jednania
História
Myšlienka nezamýšľaných dôsledkov sa datuje do obdobia života Johna Locka, ktorý diskutoval o nezamýšľaných dôsledkoch regulácie úrokových sadzieb vo svojom liste Sirovi Johnovi Somersovi, členovi parlamentu.
Touto myšlienkou sa zaoberal aj škótsky osvietenec Adam Smith, ale bol to sociológ R. K. Merton, kto tento pojem v 20. storočí spopularizoval.
V diele The Unanticipated Consequences of Purposive Social Action sa snažil uplatniť systematickú analýzu problému neplánovaných dôsledkov úmyselných činov, ktoré majú viesť k sociálnej zmene, zdôraznil že ide o zámernú činnosť, teda zahŕňa motívy a následne aj možnosť voľby medzi rôznymi alternatívami.
Časom, sa pravidlo o neplánovaných dôsledkoch začalo používať ako porekadlo alebo osobité varovanie, že zásah v systéme, má tendenciu vytvárať neočakávané a často nežiaduce dôsledky.
K. Marx
Marx chápal nezamýšľané dôsledky ľudského jednania ako hnaciu silu v spoločnosti. Príkladom je situácia, kde buržoázia s cieľom zvýšiť zisk neúmyselne plodí (mimo iného) masy proletariátu, ktorý nakoniec zapríčiní koniec buržoázie. Poukazuje na protikladnosť zamýšľaného a konečného dôsledku a hovorí, že cieľom spoločnosti by mala byť minimalizácia dopadu nezamýšľaných dôsledkov.
F. Engels
V rámci konceptu nezamýšľaných dôsledkov ľudského jednania sa Engels zaoberal prevažne dopadom technických vynálezov a všeobecne pokroku na ľudskú spoločnosť a prírodu. Vďaka zdokonaľujúcej sa vede sme schopný stále presnejšie odhadnúť dopady ľudského jednania na prírodu. Veda však nie je schopná predvídať vzdialenejšie dôsledky ľudského jednania, pokiaľ slúži kapitalistom sledujúcim iba zisk. Hovoril napríklad o zotročení domorodého obyvateľstva po objavení Ameriky alebo o sociálnych krízach (utláčanie robotníkov) spôsobených industrializáciou.
K. Popper
Na rozdiel od Mertona, Popper dospel k presvedčeniu o nemožnosti a predovšetkým nezmyselnosti zasahovania do chodu spoločnosti. Chápal koncept ako „hru“, kde vždy niekto získa a niekto stratí (hra s nulovým súčtom). Snažil sa poukázať na negatívne dopady ľudského jednania – napríklad na vojny, finančné krízy a nezamestnanosť.
R. K. Merton
Merton považoval nezamýšľané dôsledky ľudského jednania za pozitívne, nie však úplne predvídateľné. Podľa Mertona by samotný fakt, že by sme mali všetky informácie o situácii nestačil k celkovému odhaleniu mechanizmu nezamýšľaných dôsledkov ľudského jednania. Uvádza 3 argumenty: Merton však konštatuje, že samotné objavenie nezamýšľaných dôsledkov umožňuje sociálnym inžinierom lepšie regulovať a zlepšovať fungovanie spoločnosti. Zároveň veril, že mechanizmus nezamýšľaných dôsledkov akýmsi spôsobom udržuje v spoločnosti stabilitu.
R. Boudon
Boudon na rozdiel od Mertona hovorí o priamo zvrátených dôsledkoch ľudského jednania, kedy dobré úmysly aktérov majú úplne opačný dopad. K zvrátenému efektu dochádza, keď sa dva a viac aktérov pokúša o dosiahnutie rovnakého cieľa (napr. dostať sa do práce včas). Boudon odmietal možnosť naprogramovať spoločnosť podľa utopických modelov. Čím viac sa spoločnosť snaží ideálu priblížiť, tým viac sa od neho vzďaľuje. Rovnako tak odmietal snahu dôsledky jednania eliminovať. Podľa jeho názoru by dochádzalo k obmedzeniu slobody ľudského jednania.
Príčiny
Možné príčiny nezamýšľaných dôsledkov sú samotná zložitosť, komplikovanosť sveta, opačný motív, ľudská hlúposť, sebaklam, neschopnosť odhadnutia ľudskej povahy, predsudky.
R. K. Merton uviedol 5 možných príčin neočakávaných dôsledkov ľudského jednania:
Typy
Nezamýšľané dôsledky možno zhruba rozdeliť do troch typov:
Opačný efekt
Efekt, ktorý je v rozpore so zamýšľaným efektom (keď riešenie ešte zhorší problém), bol nazvaný „kobra efekt“ po tom, ako sa odmena za zabitie kobry vo Veľkej Británii stala motiváciou ľudí pre ich chovanie.
Práčka (potok)
Práčka je potok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Mútňanky, meria 1,9 km a je tokom V. rádu.
Tečie v Podbeskydskej brázde, na katastrálnom území obce Mútne. Pramení na podhorí Oravských Beskýd, južne od kóty 1 010,0 m v lokalite Rypákov hŕbik, v nadmorskej výške cca 860 m n. m. Tečie viac-menej severojužným smerom, z pravej strany priberá dva prítoky z oblasti Urbanky a preteká osadou Mútňanská Píla. V tesnej blízkosti osady, západne od obce Mútne, ústi v nadmorskej výške približne 767 m n. m. do Mútňanky.
Cetviny
Cetviny bolo mestečko na pravom brehu rieky Malše v terajšom okrese Český Krumlov. V roku 1921 v ňom žilo 520 obyvateľov v 102 domoch. Mestečko zaniklo v dôsledku zriadenia hraničného pásma (Malše v tých miestach tvorí štátnu hranicu medzi Českom a Rakúskom) po roku 1948. V roku 1951 boli obyvatelia vysťahovaní, v roku 1956 bola väčšina budov zbúraná. Zachoval sa kostol Narodenia Panny Márie gotického.pôvodu a asi tri budovy. Územie zaniknutého mestečka je v súčasnosti súčasťou obce Dolní Dvořiště.
Igor Adamec
Igor Adamec (* 1. apríla 1964, Ružomberok) je slovenský divadelný a televízny herec a politik.
Život
Vyštudoval bábkoherectvo na DAMU v Prahe. Na televíznych obrazovkách začínal v detskej televíznej relácii Markízy Kakao. Hral rolu účtovníka mafiánov Milanka v televíznom v sitkome Mafstory. Účinkoval v divadle GuNAGu, v predstavení English Is Easy. Od roku 2011 do roku 2019 bol riaditeľom Televízie Ružinov (TVR) v Bratislave.
Pôsobenie v politike
Po voľbách v marci 2016 Adamca nominovala na post štátneho tajomníka ministerstva kultúry strana Sieť. Po odchode strany z vládnej koalície v novembri 2016 z postu odišiel a vrátil sa do Ružinovskej televízie. V minulosti bol členom SDKÚ-DS. Roky pôsobil v miestnej politike. Roku 2018 neúspešne kandidoval v komunálnych voľbách za politickú stranu Slovenská konzervatívna strana na post starostu bratislavskej mestskej časti Ružinov. V októbri 2021 vstúpil do strany HLAS – sociálna demokracia.
Fakulta verejnej správy Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
Fakulta verejnej správy Univerzity Pavla Jozefa Šafárika (skr. FVS UPJŠ) poskytuje vysokoškolské vzdelanie týkajúce sa verejnej správy - správy verejných, resp. spoločenských vecí, vykonávanej predovšetkým orgánmi štátnej správy, miestnej (ale aj záujmovej) samosprávy a v neposlednom rade i verejnoprávnymi inštitúciami.
Fakulta je členená na 4 katedry: Katedru ekonomiky a riadenia verejnej správy, Katedru sociálnych štúdií, Katedru verejnej politiky a teórie verejnej správy a na Katedru verejnoprávnych disciplín.
História
V roku 1990 došlo z podnetu nemeckej strany k nadviazaniu kontaktov medzi Univerzitou v Bayreuthe a UPJŠ. V priebehu krátkeho obdobia bola podpísaná zmluva o vzájomnej spolupráci medzi obidvoma vysokoškolskými inštitúciami. Jedným z prvých konkrétnych výsledkov spolupráce bol návrh Univerzity v Bayreuthe vytvoriť na UPJŠ Inštitút pre verejnú správu, ako vysokoškolskú inštitúciu, ktorá by v rámci magisterského štúdia pripravovala absolventov pre oblasť verejnej správy. Výsledkom vzájomných rokovaní bol vznik Inštitútu pre verejnú správu pri Právnickej fakulte UPJŠ v roku 1994.
Fakulta verejnej správy UPJŠ bola zriadená rozhodnutím rektora č. 1/98 zo dňa 28. októbra 1998. Tomuto rozhodnutiu predchádzalo uznesenie Akreditačnej komisie, ktorým komisia vyjadrila kladné stanovisko k návrhu na zriadenie FVS UPJŠ. So zriadením fakulty vyjadrilo súhlas Ministerstvo školstva SR listom z 29. septembra 1998 a akademický senát UPJŠ uznesením č. 97/98 súhlasil s návrhom na zriadenie fakulty od 1. novembra 1998.
Súčasný stav
V roku 2019 na fakulte študovalo 634 študentov, z toho 538 v dennej forme a 96 v externej forme štúdia. Počet zamestnancov v roku 2019 dosiahol číslo 49.
Steven Gerrard
Bol vice-kapitánom Anglického národného futbalového mužstva.
Bol nominovaný na ocenenie FIFA Hráč roka v rokoch 2005, 2006 a 2007.
Športová kariéra
V sezóne 2000-2001 dosiahol Gerrard s FC Liverpool viaceré úspechy: klub získal Pohár FA, Ligový pohár a na medzinárodnej scéne Pohár UEFA. Práve vo finále Pohára UEFA s Alavesom strelil svoj prvý gól v medzinárodnom stretnutí a Liverpool zvíťazil 5-4. Gerrard získal tento rok ocenenie PFA Mladý hráč roka.
Keď v roku 2004 odišla vtedajšia najväčšia hviezda Liverpoolu FC, Michael Owen, do Realu Madrid, prevzal po ňom úlohu kapitána mužstva. Steven sa osvedčil už na konci sezóny vo finále Ligy majstrov proti AC Miláno. Zápas sa začal jednoznačne pre AC Miláno, ktorého tím už v prvom polčase vyhrával 3-0. Gerrardov gól motivoval Liverpool k nečakanému vyrovnaniu na 3-3 za 6 minút a následnému víťazstvu po penaltovom rozstrele. Gerrard sa tak stal druhým najmladším kapitánom, ktorý doviedol svoje mužstvo k víťazstvu v Lige Majstrov. Po tomto úspechu sa objavili dohady o jeho odchode do niektorého z bohatších anglických klubov, pričom najväčší záujem prejavili Chelsea FC, Manchester United a Real Madrid. Gerrard sa však rozhodol zostať v Liverpoole.
28. októbra 2009 nastúpil proti Blackburn Rovers FC na svoj jubilejný 500. zápas v drese Liverpool FC.
Za anglickú reprezentáciu debutoval v roku 2000 pod trénerom Kevinom Keeganom. Bol nominovaný na Euro 2000 v Belgicku a Holandsku, no príležitosť dostal len v jednom zápase. Kvôli zraneniu sa nezúčastnil Majstrovstiev sveta v roku 2002.
Incident
Koncom decembra 2008 bol zatknutý po bitke v jednom z liverpoolskych podnikov. Z potýčky však vyviazol bez trestu.
Oščadnica (okres Čadca)
Oščadnica je obec na Slovensku v okrese Čadca. Má 22 osád a patrí rozlohou i počtom obyvateľov medzi najväčšie obce na Slovensku.
Poloha
Obec leží v severozápadnej časti Slovenska, pod masívom Veľkej Rače, najvyššieho vrchu Kysuckých Beskýd i celého regiónu Kysuce. Osídlenie začína v okolí sútoku Kysuce s riečkou Oščadnicou a popri nej pokračuje východným smerom pomerne úzkym cca dlhým údolím. Západným okrajom vedie údolím Kysuce cesta ŽilinaČadca i železničná trať Žilina – Český Těšín, poskytujúce spojenie s veľkými mestami v okolí. Juhovýchodne od obce sa nachádza turistické stredisko Veľká Rača s možnosťami letnej i zimnej turistiky.
Pamiatky
V obci je rímskokatolícky kostol Panny Márie Nanebovzatej z roku 1804, Kalvária, Kaštieľ (Kysucká galéria), Lurdská jaskyňa.
Turizmus
Dnes patrí obec so svojím okolím medzi významné centrá letnej i zimnej turistiky, ktorá poskytuje zachované prvky folklóru a tradícií. Objekty pôvodnej ľudovej architektúry lákajú milovníkov histórie, športovci a turisti majú k dispozícii niekoľko druhov športov tak v lete, ako aj v zime. Aktívny oddych a relaxáciu umožňujú značené lesné cesty a chodníky na pešiu turistiku i cykloturistiku.
Karol Krčméry
PhDr. Karol Krčméry (Karol Ondrej) (* 29. november 1859, Ružomberok† 2. február 1949, Bratislava) bol jazykovedec, pedagóg, verejný činiteľ. Pseudonym: Karol Tŕňowskí.
Životopis
Už v mladosti prejavoval záujem o literatúru. Písal básne a zaujímal sa o kultúrne a politické udalosti. Začal študovať teológiu v Pazmáneu vo Viedni, avšak pre slabú telesnú sústavu bol nútený seminár opustiť. Následne sa začal venovať filozofii a štúdiu klasických rečí, z ktorých veľmi rýchlo zložil doktorát a dosiahol profesorský diplom. Karol Krčméry začal svoju pedagogickú dráhu v Erzsébetvárosi a pokračoval ako riaditeľ vo Veľkej Kikinde, kde zotrval až do roku 1918. Okrem maďarského jazyka vyučoval aj po srbsky, čo bolo v tej dobe veľkou vzácnosťou a aj vďaka tomu sa už vo svojich 28 rokoch stal riaditeľom na gymnáziu v jazykovo zmiešanom území. V tomto pôsobisku zotrval 31 rokov. Napriek účinkovaniu v maďarských krajoch udržiaval kontakty so slovenskými vlasteneckými kruhmi. náhľad|[[Karol Krčméry (druhý sprava) v spoločnosti Vojtecha Tuku (štvrtý sprava) a Jozefa Škultétyho (piaty sprava) v kúpeľoch Sliač v roku 1939.|vľavo]]Po vzniku Československa sa vrátil na územie Slovenska. Vzdal sa penzie a všetkých výhod, ktorých by sa mu dostalo, keby zostal v Maďarsku. Stal sa stúpencom politiky Andreja Hlinku a Slovenskej ľudovej strany. Začal prispievať do novín Slovák. V rokoch 1925 - 1939 reprezentoval HSĽS hornej komore Národného zhromaždenia republiky Československej. Dokonca v rokoch 1926 - 1929 pôsobil ako podpredseda senátu. Bol členom predsedníctva strany a počas pobytu Andreja Hlinku v USA bol v päťčlennom direktóriu, ktoré riadilo stranu počas neprítomnosti predsedu. Na zasadnutiach senátu, ako aj vo výboroch sa venoval najmä otázkam školstva a cirkevných záležitostí. Bol odporcom pražského centralizmu a bojoval proti tendenciám počeštiť slovenský pravopis. Dostával sa preto do konfliktu s českými a slovenskými politikmi z centralistických strán, dokonca boli aj pokusy a snahy o jeho odvolanie z postu podpredsedu senátu. Zapojil sa aj do komunálnej politiky. V obecných voľbách v roku 1931 viedol ľudácku kandidátku do trnavského obecného zastupiteľstva.
Prispieval do viacerých periodík, kde sa venoval najmä dejinám spisovnej slovenčiny, slovenskému pravopisu, gramatike, fonetike a lingvistike. Vo svojej práci dával do súvisu jazykový vývoj s vývojom politickým. Pôsobil v Matici slovenskej. Veľmi aktívny bol aj v Spolku svätého Vojtecha, kde pôsobil ako predseda jeho literárneho odboru, ktorý sa podarilo vytvoriť vďaka jeho snahe v roku 1930.
Aj v pokročilom veku sa aktívne zúčastňoval na politickom a kultúrnom živote na Slovensku. Po vyhlásení autonómie Slovenska sa postupne stiahol z politiky a vo voľbách do Snemu Slovenskej krajiny už nebol kandidovaný. Po vzniku Slovenského štátu v marci 1939 prispel sumou 10.000 vtedajších korún na pôžičku obrody Slovenska. Aktívnym zostal aj v rokoch 1939 - 1945. Bol členom Slovenského jazykovedného spolku, Slovenskej katolíckej akadémie a zasadal v správnych radách viacerých ružomberských podnikov.
Číslo (matematika)
náhľad| [[Podmnožina|Podmnožiny komplexných čísel ]] Číslo je matematický objekt, ktorý sa používa na počítanie, meranie a označovanie. Pôvodnými príkladmi čísel sú prirodzené čísla – 1, 2, 3, 4 atď. Aby sa s jednotlivými číslami dalo pracovať, musia byť označené symbolmi. Tieto symboly sa nazývajú číslice alebo cifry; napr. znak „5“ je číslica, ktorá reprezentuje číslo päť. Keďže je možné zapamätať si len obmedzené množstvo číslic, základné číslice sú usporiadané do číselných sústav, pomocou ktorých je možné vyjadriť akékoľvek číslo. Najpoužívanejšou číselnou sústavou je hindsko-arabská sústava, ktorá umožňuje zapísať akékoľvek číslo pomocou desiatich základných číslic (0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 a 9). Okrem počítania a merania sa čísla používajú aj na označovanie a tvorenie kódov (napr. telefónne čísla, sériové čísla, čiarové kódy a pod.). V bežnej reči nebývajú pojmy číslo a číslica jasne odlíšené.
V matematike bol pojem číslo počas storočí rozšírený o nulu, záporné čísla (-1, -2, -3 atď.), racionálne čísla (napr. 1/2, -2/3), reálne čísla (napr. π, odmocnina z dvoch) a komplexné čísla. Výpočty s číslami sa robia pomocou tzv. aritmetických operácií, z ktorých najbežnejšie sú sčítanie (8 + 2 = 10), odčítanie (8 - 2 = 6), násobenie (8 * 2 = 16), delenie (8 / 2 = 4) a umocňovanie (8 na druhú = 64). Časť matematiky, ktorá sa zaoberá aritmetickými operáciami, sa nazýva aritmetika. Časť matematiky, ktorá sa zaoberá vlastnosťami čísel, sa nazýva teória čísel.
Okrem praktického využitia majú čísla aj kultúrny význam. Napr. v západnej kultúre býva číslo 13 považované za nešťastné (pozri napr. piatok trinásteho) alebo číslo „milión“ môže v prenesenom význame znamenať „veľmi veľa“ (napr. veta „Nevidel som ťa snáď milión rokov!“ znamená „Nevidel som ťa veľmi dlhú dobu.“). Pseudoveda, ktorá sa zaoberá údajným nadprirodzeným vplyvom čísel, sa nazýva numerológia.
Hôrky
Hôrky môžu byť:
NGC 4730
NGC 4730 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
2798 Vergilius
2798 Vergilius je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 24. septembra 1960.
Ferrals-les-Corbières
Ferrals-les-Corbières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1106 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tráva (porast)
thumb|Trávanatý porast. Tráva alebo trávnatý porast je súvislý nízky zelený neburinový porast. Môže slúžiť ako dekoračný prvok v záhradnej architektúre (okrasný trávnik), ale má aj praktické využitie, ako napr. pasienky, či športové a oddychové plochy.
Sère-Lanso
Sère-Lanso je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Tráva (porast)
Trávnaté porasty tvoria hlavne trávy z čeľade lipnicovitých (Poaceae). Väčšina tráv rastie maximálne do výšky okolo 0,5 m. Monokultúrne trávnaté porasty sú typické pre okrasné trávniky. Úžitkové trávnaté porasty sú spravidla zmiešané z viacerých druhov tráv, často s prímesou kvitnúcich lúčnych rastlín.
Sère-Lanso
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sompuis (obec)
Sompuis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nová Ves v Horách
Nová Ves v Horách je obec v Česku v okrese Most v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 462 obyvateľov, z toho 217 mužov a 245 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,8 roka (muži 41,4 roka, ženy 44,0 roka).
Viliam z Baskervillu
Viliam z Baskervillu je fiktívny františkánsky mních z románu Umberta Eca „Il Nome Della Rose“ („Meno ruže“). Brat Viliam bol v Anglicku a v Taliansku inkvizítorom v niekoľkých procesoch a vynikol v nich svojou ostroumnosťou, ktorej nechýbala hlboká ľudskosť. V mnohých prípadoch obžalovaného uznal za nevinného. Neskôr toto povolanie zanechal. Roku 1986 ho vo filme „Meno Ruže“ stelesnil Sean Connery.
Meno a inšpirácia
V postave fiktívneho frátra Viliama z Baskervillu možno badať narážky na iné postavy, či už skutočné alebo literárne. Autor jednak naráža na postavu fiktívneho detektíva Sherlocka Holmesa, jednak na historickú postavu Williama Occama. Viliam dostal meno podľa známeho románu Conana Doyla Pes Baskervilský a historickú situovanosť podľa Williama Occama či Rogera Bacona.
William Occam, ktorý žil v čase, kedy sa odohráva román, sformuloval princíp známy ako „Occamova britva“, ktorú je možné interpretovať nasledovne: Ak pre nejaký jav existuje viacero vysvetlení, je lepšie uprednostniť to najmenej komplikované (túto metódu využíval v románe Viliam z Baskervillu). Obdobne Sherlock Holmes tvrdí, že ak vylúčime všetko nemožné, čokoľvek nám zostane – akokoľvek nepravdepodobné – musí byť pravda.
Opis a charakteristika
Viliam z Baskervillu je františkánsky mních pochádzajúci z Anglicka. Je samoľúby a rád preukazuje svoju múdrosť. Miluje knihy, zaoberá sa vedou, obdivuje Rogera Bacona, ktorého citáty niekoľkokrát spomína (R. Bacon bol kedysi Viliamov učiteľ, ako Umberto Eco spomína). Nosí šošovky, ktoré sú v dobe deja novým vynálezom, čím je preukázaná jeho horlivosť pre poznanie a nové objavy.
Autor jeho charakteristikou naráža na Sherlocka Holmesa, ktorému je Viliam v mnohých veciach podobný : „Vzrastom prevyšoval bežne vysokého muža a bol taký chudý, že vyzeral ešte vyšší. Mal bystré a prenikavé oči, ostrý a mierne ohnutý nos dodával jeho tvári výraz človeka v strehu, okrem chvíľ akejsi meravosti, o ktorej ešte bude reč. I jeho brada svedčila o pevnej vôli, hoci pretiahnutá a pehavá tvár ... mohla zavše vyjadrovať neistotu a nerozhodnosť.“ (Umberto Eco: „Meno Ruže“, z talianskeho originálu preložila Adriana Ferenčíková.)
Arthur Conan Doyle opisuje Sherlocka Holmesa nasledovne: „Vysoký bol asi šesť stôp a taký štíhly, že sa zdal omnoho vyšší. Oči mal bystré a prenikavé, okrem tých období ochabnutosti, ktoré som už spomenul, a tenký orlí nos dodával celému jeho výzoru čulý a rozhodný výraz. Aj bradu mal vystupujúcu a hranatú, čo je známkou rozhodného človeka.“
Takisto spôsoby a správanie Viliama z Baskervillu sú neobyčajne podobné Sherlockovi Holmesovi: „Keď ho pochytila nadmerná činorodosť, zdalo sa, že jeho sily sú nevyčerpateľné. No z času na čas sa uťahoval do nečinnosti, sťaby jeho životný duch cúval ani rak, a vtedy som videl, ako celé hodiny preleží v cele na lôžku a horko-ťažko vydá zo seba pár slabík, nepohnúc pritom ani jediným svalom na tvári. V takých chvíľach sa mu v očiach zjavoval prázdny a neprítomný výraz a bol by som ho podozrieval, že je pod vplyvom nejakej rastlinnej látky vyvolávajúcej vidiny, keby mi zjavná zdržanlivosť, ktorá ovládala jeho život, nebola kázala zavrhnúť túto myšlienku.“
John Watson charakterizuje správanie Sherlocka Holmesa slovami: „Nič nemohlo prevýšiť jeho energiu, keď sa ho zmocnil pracovný záchvat, ale z času na čas sa ho zmocnila ochabnutosť a celé dni preležal v obývačke na pohovke, sotva vypovedal slovo alebo pohol svalom. Keď sa mu to stávalo, vídal som mu v očiach veľmi zasnený, prázdny výraz a takmer som ho upodozrieval, že užíva nejaké narkotiká, keby takému názoru nebola odporovala umiernenosť a čistota v celom jeho živote.“
Sherlock Holmes je známy užívaním ópia, čím sa podobá bratovi Viliamovi, ktorý užíval rôzne podivuhodné byliny. Kniha opisuje zvyk brata Viliama zberať byliny, majúce omamné účinky. „… zastal zavše na kraji lúky alebo pod lesom, odtrhol zopár bylín … a začal ich prežúvať so sústredeným výrazom na tvári. Trochu z nich mal vždy pri sebe a žuval ich vo chvíľach najväčšieho napätia.“
NGC 4731
NGC 4731 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Beaufort-en-Vallée (kantón)
Beaufort-en-Vallée je francúzsky kantón v obvode Angers v departemente Maine-et-Loire v regióne Pays de la Loire. Tvorí ho 8 obcí.
Margaréta I. (Dánsko)
Margaréta I. alebo Margaréta, dcéra Valdemara (dánsky Margaret Valdemarsdatter, nórsky Margrete Valdemarsdotter) (* 1353, Vordingborg, Dánsko – † 28. október 1412, Flensburg, Nemecko) bola nórska kráľovná (1388 – 1412) a regentka v Švédsku (1389 – 1412) a Dánsku (1388 – 1412). Iniciovala vznik Kalmárskej únie, ktorá spojila škandinávske krajiny do personálnej únie.