cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prvá plavba Jamesa Cooka
Batávia
25. októbra Cook predal F. Kelgarovi, kapitánovi lode Kronenberg, holandskej Východoindickej spoločnosti, balíček obsahujúci kópiu jeho denníka spolu so zakreslenými mapami Nového Zélandu a východného pobrežia Nového Holandska, aby ho odovzdal britskej admiralite. V tej dobe holandskí robotníci pracovali na oprave Endeavour, ktorá bola omnoho viacej poškodená, než sa predpokladalo. Dno a boky lode boli ťažko poškodené trením o korálový útes. 14. novembra boli opravy dokončené a Cook sa vo svojom denníku veľmi pochvalne zmienil o ľuďoch, ktorí opravu vykonávali.
Batávia tej doby mala veľmi zlú povesť ako nezdravé mesto. V rokoch 1735 až 1755 tu zomrelo najmenej 1 000 000 ľudí na maláriu a bacilovú červienku. Toto nezdravé prostredie tiež ťažko postihlo posádku Endeavour. 5. novembra zomrel ránhojič Dr. Monkhouse. Cook, Banks a Solander ťažko ochoreli. Pred odplávaním z Batávie zomrelo ďalších sedem mužov z Endeavour. Medzi nimi bol maliar Reynolds a Tupia a chlapec, ktorý ho obsluhoval. Cook odhadol, že viac než štyridsať mužov na lodi ochorelo. Cook sa snažil čo najviac urýchliť odplávania Endeavour z Batávie. Všetko potrebné na ďalšiu plavbu bolo zaistené počas decembra a po Vianociach loď vyplávala.
Indickým oceánom
V druhej polovici januára 1771 začala značná časť posádky trpieť horúčkami. Cook sa domnieval, že príčinou choroby bola voda, ktorú viezli a nariadil k jej zásobám pridať vápno. Ďalšie dni boli pre posádku Endeavour najtragickejšie. V období od 24. januára do 27. februára zomrelo na chorobu, predovšetkým na bacilovú červienku dvadsať tri mužov, teda v priemere takmer každý deň jeden mŕtvy.
Od mysu Dobrej nádeje do Anglicka
6. marca sa Endeavour so zdecimovanou posádkou priblížila k mysu Natal. 15. marca zbadali mys Dobré nádeje. Po zakotvení najprv Cook opatril pre chorých, ktorých v tej dobe bolo ešte 28, prístrešok na pevnine. Endeavour ďalej pokračovala smerom k ostrovu Svätej Heleny, ktorého dosiahli 1. mája. Tu sa Endeavour stretla s britskými loďami HMS Portland a HMS Swallow, a Cook od nich získal niektoré nutné zásoby. 5. mája všetky lode vyplávali z dorazmi na Svätej Helene, ale Cook nebol schopný, s ohľadom na stav lode a posádky, neudržal s ostatnými loďami rýchlosť a tak po niekoľkých dňoch už Endeavour opäť plávala sama.
10. júla 1771 zbadali pobrežie Anglicka a 13. júla zakotvili v The Downs.
Ľudské straty
Počas plavby z Plymouthu do Batávie zomrelo 7 členov posádky. Traja námorníci sa utopili a dvaja Banksovi černošskí sluhovia Thomas Richmond a George Dorlton zamrzli. Ďalej bolo jedno úmrtie na tuberkulózu a jedno na otravu alkoholom. . V Batávii zomreli Dr. Monkhouse, maliar Reynolds, Tupio a domorodý chlapec, ktorý ich doprevádzal.
Počas cesty z Batávie došlo k úmrtiu dvadsiatich troch mužov na maláriu a bacilovú červienku. 24.januára zomrel desiatnik John Trusslove. Ďalšieho dňa zomrel Mr. Spöring, patriaci do skupiny Josepha Banksa. 27. januára zomrel Sydney Parkinson, maliar a skoro po ňom John Ravenhill, plachtár. 29. januára zomrel po dlhšej chorobe astronóm Charles Green. Cook si vo svojom denníku zapísal, že Green bol dlhšiu dobu chorý, ale chorobu ignoroval, a bol stále aktívny až do svojej smrti. 30. januára zomreli Samuel Moody a Francis Haite, obaja pomocníci tesára. 31. januára zomreli štyria muži: John Thompson, kuchár; Benjamin Jordan, pomocník tesára a námorníci James Nickolson a Archibald Wolf. Séria úmrtí pokračovala aj vo februári 1771. 2. februára zomrel Daniel Roberts, delostrelecký pomocník. 3. februára zomrel John Thurman, pomocník plachtára. 4. februára zomrel kadet John Bootie a loďmajster John Gathrey. 5. februára zomrel Samuel Evans, pomocník loďmajstra. 6. februára zomrel kadet John Monkhouse, brat Dr. Monkhousa. 12. februára zomrel tesár John Satterly, muž Cookom a dôstojníkmi veľmi uznávaný. 14. februára zomrel námorník Alexander Lindsay. 15. februára zomrel Daniel Preston, vojak z oddielu námornej pechoty. 21. februára zomrel námorník Alexander Simpson. 27. februára zomreli námorníci Henry Jeffs, Emanuel Parreyra a Peter Morgan, čo boli posledné obete Batávskeho prostredia.
Astillé
Astillé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rekuperácia (dopravný prostriedok)
Pri elektrodynamickom brzdení sa táto energia buď ukladá do akumulátorov priamo v dopravnom prostriedku alebo sa vracia do napájacej sústavy na rozdiel od elektrodynamického brzdenia bez rekuperácie, kedy sa získaná energia márni v odporníkoch.
Rekuperácia sa používa hlavne pri koľajových vozidlách s elektrickou trakciou, ako napríklad električky, metro, elektrické jednotky a elektrické lokomotívy, ale je možné sa s ňou stretnúť aj pri cestných vozidlách alebo s hybridnou trakciou, napríklad hybridné lokomotívy, alebo v elektromobiloch a automobiloch s hybridným pohonom.
Elektrodynamicky sú brzdené iba hnané nápravy spojené s trakčným elektromotorom, napríklad lokomotívy. Takto sú brzdené aj mnohé piestové motorové lokomotívy na fosílne palivá s elektrodynamickým prenosom výkonu, energia však nie je vracaná do siete, ale likvidovaná v tepelných odporníkoch na streche lokomotívy.
Na tratiach ŽSR nie je rekuperácia dovolená. Podľa údajov z roku 2015 je však ''spustenie rekuperácie na oboch systémoch AC/DC do bežnej prevádzky [...] v štádiu riešenia a prípravy. V blízkej budúcnosti sú plánovane merania a skúšky pre povolenie rekuperácie na vybraných úsekoch.“''
Problémom je nutnosť získanú energiu uložiť alebo okamžite spracovať ďalej. Z prevádzkového hľadiska je najjednoduchšie energiu uložiť do akumulátorov a potom ju použiť napríklad pri opätovnom rozbehu, toto riešenie však vyžaduje akumulátorové batérie, ktoré výrazne zvyšujú hmotnosť vozidla a majú obmedzenú kapacitu. Ďalším riešením je energiu vrátiť späť do trakčnej siete prostredníctvom trolejového vedenia alebo prostredníctvom napájacej koľajnice. To vyžaduje, aby bol v danom napájacom obvode prítomný iný dopravný prostriedok, ktorý túto energiu spotrebuje, alebo aby trakčná sieť bola schopná energiu akumulovať, napríklad pomocou akumulátorovej batérie alebo pomocou zotrvačníka.
V určitých prípadoch sa táto energia vracia do elektrickej rozvodnej siete prostredníctvom polovodičových meničov. Používa sa to iba v prípade, že je to ekonomicky výhodné.
Evansit
Evansit je amorfný minerál, chemicky hydratovaný zásaditý fosforečnan hlinitý - Al3(PO4)(OH)6·6H2O. Prvýkrát bol objavený a popísaný v lokalite Železník, je pomenovaný podľa svojho objaviteľa.
Charakteristika
Evansit je vzácny minerál obličkového tvaru, bez kryštalickej formy. Farba je biela, žltá, zelená a modrá. Lesk je sklený.
Monorail
Monorail alebo jednokoľajnicová železnica je zvláštny druh železničnej infraštruktúry, ktorý používa iba jednu koľajnicu na vedenie alebo nesenie vozidiel. Pod týmto všeobecným názvom sa skrýva rad rôznych originálnych konštrukcií.
Myšlienka jednokoľajnicovej dráhy existovala už v 19. storočí. Konštruktéri si od nej sľubovali nasledujúce výhody:
Vo veľkej väčšine prípadov sa tieto predpoklady naplnili len čiastočne alebo nenaplnili vôbec.
Monoraily možno rozdeliť na dve základné koncepcie:
Iné projekty
.
Saint-Victor-et-Melvieu
Saint-Victor-et-Melvieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
František Slameň
František Slameň (* 3. december 1896, Horná Lehota – † 27. august 1944, Brezno) bol verejný činiteľ, robotník a člen HSĽS.
Životopis
Vyučil sa za sústružníka v št. železiarňach v Podbrezovej, v kt. trvalo pracoval ako robotník. V roku 19151918 bojoval na frontoch 1. svet. vojny, 1919 vstúpil dobrovoľne do čs. armády bojujúcej proti Maďarskej republike rád. Od roku 1920 člen HSĽS, 1929 predseda jej breznianskeho OV. V roku 19381939 poslanec autonómneho snemu, 19391944 snemu Prvej Slovenskej republiky. HSĽS zastupoval na porade v Brezne 27. augusta 1944, na ktorej sa mali prijať opatrenia voči antifašistom a podbrezovským robotníkom, ktorí vstúpili do politického štrajku. Partizáni účastníkov porady zatkli a štyroch z nich, vrátane Slameňa, popravili.
Polygenéza
Polygenéza (gr.) je nezávislý vznik príbuzných vývojových foriem na rôznych miestach a v časovo rôznych dobách.
Velislavova biblia
Velislavova biblia je ojedinelá obrazová biblia vytvorená v rokoch 1325 až 1349.
Súbor perokresieb jemne kolorovaných základnými farbami vznikol asi na objednávku Velislava, scestovaného notára v kancelári českého kráľa Karola IV., a je doprevádzaný stručným textom. Velislavova biblia patrí k najrozsiahlejším obrazovým knihám stredoveku, pretože i po strate niekoľkých listov obsahuje 747 ilustrácií zobrazujúcich začiatok Starého zákona, časť evanjelií a Skutkov apoštolov, celú Apokalypsu a tiež Legendu o svätom Václavovi.
V roku 2008 vyšli faksimile Velislavovej biblie na ručnom papieri, maximálne napodobňujúce pôvodnú knihu, v cene 149.000.-Kč.
Elektrodynamická brzda
Elektrodynamická brzda je zariadenie, ktoré mení mechanickú energiu na elektrický prúd a tým brzdí. Elektrodynamická brzda má brzdnú silu závislú približne od druhej mocniny rýchlosti. To znamená, že pri malých rýchlostiach je jej účinok prakticky nulový a naopak pri vysokých rýchlostiach veľmi vysoký. V praxi sa preto obyčajne kombinuje s mechanickou brzdou, ktorej brzdná sila je prakticky nezávislá od rýchlosti a býva doplnená reguláciou.
Dynamo a alternátor
V princípe je elektrodynamickou brzdou každé dynamo alebo alternátor. Obyčajne sa však ako špecializovaná brzda nepoužívajú.
Sériový elektromotor
Ako elektrodynamická brzda môže slúžiť aj sériový elektromotor, pričom stačí zaistiť prívod malého budiaceho prúdu a odber vyrobeného prúdu. Ten sa potom obyčajne mení na teplo v odporníkoch alebo sa opäť zužitkuje princípom rekuperácie. Tento typ elektrodynamických bŕzd sa používa v dopravných prostriedkoch poháňaných elektromotormi, napríklad v elektrických a dieselových lokomotívach, električiek a metre. Pokiaľ je v danom dopravnom prostriedku využitá odporová regulácia výkonu, obyčajne sa na márnenie elektrického prúdu používajú rozbehové odporníky.
Princíp vírivých prúdov
Ďalším systémom sú brzdy pracujúce na princípe vírivých prúdov. Takéto brzdy sa skladajú z kovového kotúča a elektromagnetov. Brzdný účinok je možné regulovať veľkosťou magnetického poľa, to znamená veľkosťou prúdu v elektromagnetoch.
Candice Kingová
Hudobná kariéra
Šesť mesiacov po presťahovaní do Los Angeles dostala zmluvu na jej debutové CD It’s Always the Innocent Ones. Strednú školu dokončila externe a absolvovala v roku 2005. Hosťovala v zbore Hannah Montana & Miley Cyrus: Best of Both Worlds Concert Tour a Hannah Montana - Film.
Herecká kariéra
V roku 2007 debutovala vo filme Pirate Camp. Hosťovala tiež v seriáloch Ako som spoznal vašu mamu, Hrozba z temnoty a Greek. Tiež sa objavila vo filmoch On the Doll, Juno: Nezrelá na dieťa, Deadgirl a X's & O's.
Najviac ju preslávila úloha upírky Caroline Forbes v seriáli TV stanice The CW Upírske denníky. Objavila sa aj v seriáli Drop Dead Diva ako Jessica s popovej skupiny Confetti s Mackenzie Mauzy.
Osobný život
Je jedným z priaznivcov It Gets Better Project, spolu s kolegami z Upírskych denníkov, Ianom Somerhalderom a Michaelom Trevinom.
Candice bola spolu z niekoľkými kolegami z Upírskych denníkov v septembri 2009 zatknutá za výtržníctvo. Na ľavom zápästí má vytetovaného vtáka a na pravej nohe hviezdičku. V roku 2010 chodila so svojim hereckým kolegom Stevenom R. McQueenom.
29. mája 2013 sa zasnúbila s hudobníkom, Joeom Kingom a 18. apríla 2014 sa vzali. Stala sa tak nevlastnou matkou jeho dvoch dcér z prvého manželstva (Ava a Elise). 15. januára 2016 porodila dcéru Florence May a 1. decembra 2020 druhú dcéru Josephine June.
3752 Camillo
3752 Camillo je planétka s priemerom 11 km, ktorú objavil E. F. Helin, M. A. Barucci 15. augusta 1985.
Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky
Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky je ústredným orgánom štátnej správy Slovenska pre tvorbu a ochranu životného prostredia. Sídli v budove Lafranconiho paláca na rohu Námestia Ľ. Štúra a Vajanského nábrežia v Bratislave.
Ministerstvo bolo zriadené zákonom č. 96/1990 Zbierky zákonov pod pôvodným názvom Slovenská komisia pre životné prostredie. Zákonom č. 453/1992 Zbierky zákonov bolo premenované na súčasný názov.
Minister životného prostredia
Ministerstvo životného prostredia riadi a za jeho činnosť zodpovedá minister životného prostredia, ktorého vymenúva prezident Slovenska na návrh predsedu vlády Slovenska.
Súčasným ministrom životného prostredia je Milan Chrenko.
Štátny tajomník ministerstva životného prostredia
Ministra životného prostredia v čase jeho neprítomnosti zastupuje v rozsahu jeho práv a povinností štátny tajomník. Minister môže poveriť aj v iných prípadoch štátneho tajomníka, aby ho zastupoval v rozsahu jeho práv a povinností. Štátny tajomník má pri zastupovaní ministra na rokovaní vlády poradný hlas. Štátneho tajomníka vymenúva a odvoláva vláda na návrh ministra životného prostredia.
Súčasným štátnym tajomníkom je Juraj Smatana (za stranu Zmena zdola, Demokratická únia Slovenska na kandidátke OĽANO).
História
Ministerstvo životného prostredia bolo k 1. júlu 2010 zrušené zákonom č. 37/2010 Z. z., ktorým sa mení a dopĺňa zákon č. 575/2001 Z. z. o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy v znení neskorších predpisov. Agenda ministerstva bola presunutá pod Ministerstvo pôdohospodárstva, životného prostredia a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky, kterého názov bol pri tejto príležitosti zmenený. K zrušeniu resp. spojeniu ministerstva malo dôjsť v dôsledku šetrenia štátnych výdavkov, ktoré plánovala vláda Roberta Fica.
Vláda Ivety Radičovej rozhodla 21. júla 2010 o jeho obnovení. Ministerstvo životného prostredia Slovenskej republiky bolo znova zriadené k 1. novembru 2010 zákonom č. 372/2010 Z. z.
Knœrsheim
Knoersheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky
Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu Slovenskej republiky je ústredným orgánom štátnej správy Slovenska pre školstvo a vzdelávanie.
Minister školstva
Ministerstvo školstva riadi a za jeho činnosť zodpovedá minister školstva, ktorého vymenúva prezident Slovenska na návrh predsedu vlády Slovenska. Od 15. mája 2023 je na čele ministerstva Daniel Bútora.
SAP Arena
SAP Arena je multifunkčná aréna v nemeckom Mannheime. Dokončená bola v roku 2005. Primárne sa využíva na ľadový hokej a hádzanú.
Názov je odvodený od softvérového gigantu SAP, ktorý vlastní Dietmar Hopp.
SAP Arena bola dejiskom majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji 2010, kde plnila úlohu sekundárnej haly.
Zámok Vimperk
thumb|Zámok Vimperk Zámok Vimperk je novorenesančný zámok ležiaci nad rovnomenným mestom v Juhočeskom kraji.
Súčasnosť
V roku 2010 bol zámok pridaný na zoznam národných kultúrnych pamiatok Českej republiky.
Peňaženka
Peňaženky sa vyskytujú v celej škále farieb, materiálov (koža, látka…) a veľkosti v závislosti na veľkosti peňazí. Existujú varianty len na drobné mince, na mince a bankovky, ale medzi najpoužívanejšie patria kombinované peňaženky s oddelenými miestami pre mince, bankovky, doklady a karty. Takéto peňaženky majú zatváraciu priehradku, do ktorej sa vkladajú mince. Vo vnútri peňaženky sa nachádzajú ďalšie priehradky, ktoré sú uspôsobené na veľkosť kreditných kariet, alebo občianskeho či vodičského preukazu.
Peňaženky sa tiež využívajú ako turistický suvenír, kde sa na jednu zo strán uvedie symbol zeme, regiónu, alebo iný významný výjav daného územia.
Dejiny
Prvé peňaženky sú spojené s rozvojom bankoviek, respektíve papierových peňazí, pretože pokiaľ sa používali mince, bol hlavným nástrojom pre ich osobný prenos využívaný mešec, alebo v prípade väčšieho množstva truhla.
V modernej peňaženke sa objavujú aj malé puzdrá na kreditné karty, ktoré sa objavujú prvýkrát v 50. rokoch 20. storočia.
Sukorady (okres Jičín)
Sukorady sú obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 217 obyvateľov, z toho 117 mužov a 100 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,5 roka (muži 42,8 roka, ženy 44,2 roka).
Athée (Mayenne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Newcastle
Newcastle môže byť:
Turovský sopúch
Turovský sopúch je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Poľana.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Turová v okrese Zvolen v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 2001 a naposledy novelizované v roku 2010 na rozlohe 0,2669 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: Prívodný sopečný kanál, ktorý je významným krajinotvorným prvkom a biotopom teplomilných druhov rastlín a živočíchov.
3755 Lecointe
3755 Lecointe je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Sylvain Julien Victor Arend 19. septembra 1950.
Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale 2010
Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale 2010 boli v poradí 8. Majstrovstvá Ázie a Oceánie v korfbale, ktoré organizovala Ázijsko-oceánska korfbalová federácia (AOKF). Konali sa od 3. do 8. apríla 2010 v meste Ču-čou, v provincii Chu-nan, v Číne, za účasti 8 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Kórejskej republiky a Pakistanu. Turnaj pozostával z dvoch základných skupín, po ktorom nasledovalo play-off. Titul obhájil Čínsky Tchaj-pej, ktorý vo finále zvíťazil nad domácou Čínou.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia na Majstrovstvá sveta 2011, ktoré sa uskutočnili v Číne. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Hyperstén
Hyperstén je názov člena série ortopyroxénov s koncovými členmi enstatit - MgSiO3 a ferosilit - FeSiO3.
Charakteristika
Tento pyroxénový minerál vytvára zriedkavo prizmatické kryštály a väčšinou máva celistvý alebo tabuľkovitý habitus. Býva hnedastozelený alebo čierny; vryp má hnedastosivý. Hyperstén je priesvitný až nepriehľadný a vyznačuje sa polokovovým leskom.
Vznik
Vzniká tak v ultrabázických, ako aj v bázických vyvretých horninách.
Poznávanie
Hyperstén je taviteľný a môže prejavovať zmenu farieb.
Výskyty na Slovensku
Prenčov (pri: Banská Štiavnica), drobné výskyty výrastlíc v andezitoch Štiavnických vrchov.
Sněženky a machři
Sněženky a machři je česká filmová komédia z roku 1983 o študentoch gymnázia na lyžiarskom výcviku v horách. Bola natočená so študentmi Gymnázia Nad Štolou v Prahe.
Dej
Dej filmu sa odohráva na lyžiarskom výcviku, na ktorý vyráža trieda učiteľa Kardu (Radoslav Brzobohatý). Študenti druhého ročníka už pri odchode zo stanice prejavia svojrázny pohľad na celú akciu. Zábavné situácie sprevádzajú celý výcvik, ktorý sa napriek sparťanským podmienkam na horskej chate a dozoru darí študentom prežívať takmer podľa svojich predstáv. Film si všíma medziľudské vzťahy, ktoré odkrývajú osobnostné črty účastníkov v problematickom období života. Vrcholom výcviku je večer bez Kardu, ktorý musel odísť z chaty kvôli povinnostiam, kedy sa v kotolni rozbehne bujará zábava. Nie všetci však zvládnu oslavu voľnosti a bujarenie ukončí príchod mladej učiteľky Hanky (Veronika Freimanová), ktorú privolá Radek (Václav Kopta) k bezvládnemu telu spolužiaka Karla (Michal Suchánek). Lyžiarsky výcvik sa tak stáva miestom životnej skúsenosti pre viacerých, nie len v študentskom veku.
Kogenheim
Kogenheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Tetín (okres Jičín)
Tetín je obec v Česku v okrese Jičín v Královohradeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 139 obyvateľov, z toho 73 mužov a 66 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,0 roka (muži 39,4 roka, ženy 44,9 roka).
Kogenheim
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Buzitka
Buzitka (maď. Bozitapuszta, alebo Bozita) je obec na Slovensku v okrese Lučenec.
Prírodné pomery
Leží vo východnej časti lučenskej kotliny a na severozápad od Fiľakova na terase potoka Suchá. Prevažne odlesnený pahorkatinný povrch chotára s vyvinutými terasami tvoria stredotreťohorné íly a pieskovce, mladšie tufitické piesčité íly a zlepence pokryté prevažne sprašou. Patrí do teplej, mierne suchej oblasti s priemernou ročnou teplotou 9 °C. Priemerný ročný úhrn zrážok 600-700 mm. Katastrálna výmera predstavuje 1380 ha. Patrí do kukuričnej oblasti. Poľnohospodárska plocha predstavuje 1131 ha, z čoho je 945 ha ornej pôdy. Nachádza sa v nadmorskej výške 205 m, 184-339 m v chotári. Susedí s obcami Veľké Dravce, Nitra nad Ipľom, Prša a Šávoľ. Od Lučenec je vzdialená 13km. Terén je niekde mierny, niekde viac svahovitý, ktorého základnú horninu tvorí trachyt a bazalt. Pôdna pokrývka je nehlboká vrstva humusu, čo dáva možnosť na pestovanie listnatých drevín. Preto sa tu darí dubu, ceru, hrabu, buku, javoru, agátu, breze a osike. Z krovín sa darí lieske, jarabine vtáčej, trnke obyčajnej, ostružine krovitej a i. Nedarí sa tu borovici ani iným ihličnatým stromom. Percentuálne zastúpenie drevín je nasledovné: dub 34%, cer 23%, hrab 32%, buk 5%, borovica 6%.
Medzivojnový vývoj
Po rozpade rakúsko-uhorskej monarchie patrila obec Prša s pustatinou Bozita do Československej republiky, župy Novohradskej, notárskemu úradu Šávoľ. Územie dnešnej obce tvorilo jeden z veľkostatkov kniežaťa Coburga, ktorý tu vybudoval štyri hospodárske dvory - na osade Bozita (Žáčkov, Šubíkov a Blažejov dvor), na osade Széplak, celá terajšia osada Ipeľka a časť osady Dóra. Tieto dvory sa stávajú základom osád, z ktorých najviac rozkvitla osada Bozita. V roku 1925 sa prikročilo k výstavbe kolónie. Popri stavbách Coburga sa vybudovalo celkom 13 poľnohospodárskych usadlostí, v ktorej bol byt, maštaľ a samostatná stodola. Budovala sa úplne nová osada - Nový Sad, kde bolo postavených 16 hospodárskych usadlostí. Uznesením č. 5 Okresného úradu v Lučenci, zo dňa 5.6.1934 č. 1527/1934 prez., sa navrhuje, aby žiadosti kolónie Bozity ohľadne osamostatnenia sa, poťažne pretvorenia sa na samostatnú obec bolo vyhovené pod tou podmienkou, že pretvorenie sa Bozity na samostatnú obec aj zákonným podmienkam a predpisom vyhovuje. Dôvody: Okresné zastupiteľstvo považuje pretvorenie kolónie Bozity na samostatnú obec zo svojej stránky za odôvodnené pod podmienkou, že pretvorenie spomenutej kolónie na samostatnú obec neodporuje zákonným podmienkam. Do roku 1936 obec patrila do zväzku s obcou Prša. Obec sa osamostatnila len na krátku dobu, nakoľko rozhodnutím, ktoré sa stalo vo Viedni 2.novembra 1938 bolo Slovensko prinútené postúpiť Maďarsku južné územia. Bozita bola na dobu viac ako 5 rokov pričlenená k Maďarsku. Obyvatelia obce sa odsťahovali do Čiech a na Moravu a na opustené majetky prichádzajú občania z obcí Prša a Šávoľ. K 1. januáru 1956 bol počet obyv. nasledovný: Buzica 186, Nový Sad 84, Ipeľka 56, Dóra 107, Séplak 79, spolu 512. Prša mala len 292 obyvateľov.
Samostatná obec
Krajský národný výbor v Banskej Bystrici na zasadnutí 14. decembra 1956 uznesením č. 25/56 - KNV uzniesol podľa §-u 4. ods.2 zák. čís. 13/1954 Zb., o národných výboroch, odlúčiť osady Buzica, Nový Sad, Séplak, Ipeľka a Dóra od doterajšej materskej obce Prša v okrese Fiľakovo a pričleniť osady ku katastru novovytvorenej obce Buzitka, okres Lučenec. Voľby do MNV osamostatnenej obce sa konali vo februári. Na čelo obce sa dostal Štefan Kantor, tajomníkom sa stal Štefan Gibala. Obec si dáva za úlohu opraviť cesty v osadách Buzitka a Ipeľka, vybudovať hasičskú zbrojnicu, oplotiť miestny cintorín a zaviesť miestny rozhlas. V roku 1960 sa obec stáva sídlom matričného obvodu pre obce Veľké Dravce, Šávoľ, Prša a Fiľakovské Kováče. V nasledujúcom roku nastali zmeny vo vedení MNV. Do funkcie nového predsedu MNV bol zvolený Štefan Vetrák. V oblasti rozvoja verejno-prospešnej činnosti v obci sa pokračovalo v dokončení výstavby parku pred pomníkom, kde bolo vysadených 138 okrasných kríkov a 170 okrasných ruží. V areáli "Hájik" boli vykonávané práce na jeho oplotení v dĺžke 100 m a dokončené boli betonárske práce na tanečnom kruhu. V roku 1962 sa pokračovalo v rozostavaných prácach, najmä v úprave miestnych komunikácií v časti obce. Vo finančnom hospodárení bola vytvorená rezerva vo výške 50 000 Kčs. Tieto peniaze boli využité na výstavbu šatní pre futbalový oddiel, na pokračovanie oplotenia okolo parku, na dokončenie detského ihriska s potrebným zariadením a na rozšírenie verejného osvetlenia v parku i obci. Na MNV bolo uskutočnených celkom 32 sobášov a 3 uvítania detí do života. V priebehu roku 1968 bola zahájená rekonštrukcia a prístavba kultúrneho domu s predpokladaným nákladom 663 tisíc KČs. Rekonštrukcia a výstavba kultúrneho domu bola ukončená v roku 1971 a bola odovzdaná občanom do užívania. V priebehu roku 1973 sa v obci rozšírila bytová výstavba. V nasledujúcom roku bola zahájená výstavba materskej školy. 9.12.1975 bola ukončená výstavba Materskej školy v Buzitke s kapacitou pre 30 detí. Na zasadnutí rady MNV 10.4. 1979 bolo schválené premenovanie miestnej časti Széplak na Krásna.
Sainte-Croix (Aveyron)
Sainte-Croix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 719 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3756 Ruscannon
3756 Ruscannon je planétka s priemerom 23 km, ktorú objavil E. F. Helin, S. J. Bus 25. júna 1979.
Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky
right|thumb|Komplex budov MZVEZ. V popredí [[Paluďaiov palác (Pražská)|Paluďaiov palác, sídlo ministerstva na Pražskej ulici v Bratislave, v pozadí hlavná budova na Hlbokej ceste.]]
Ministerstvo zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky je ústredným orgánom štátnej správy Slovenska pre oblasť zahraničnej politiky a vzťahy Slovenska k ostatným štátom a medzinárodným organizáciám.
Ministerstvo bolo zriadené zákonom č. 347/1990 Z. z. pod pôvodným názvom Ministerstvo medzinárodných vzťahov Slovenskej republiky. Zákonom č. 453/1992 Z.z. bolo premenované na Ministerstvo zahraničných vecí Slovenskej republiky. Zákonom č. 287/2012 Z. z. bolo od 1. októbra 2012 premenované na súčasný názov.
Dejiny
Slovenská zahraničná politika riadená ministerstvom zahraničných vecí začínala na rozdiel od českej po rozdelení federácie z nevýhodnejšej pozície. Štruktúry ministerstva a zastupiteľských úradov SR sa začali budovať ešte v časoch Ministerstva medzinárodných vzťahov, ktoré viedli Milan Kňažko a Pavol Demeš. V januári 1993 bol ministrom Milan Kňažko, štátnym tajomníkom bol Ján Lišuk. Ministerstvo malo 286 pracovníkov. Historickým míľnikom pre rezort bol vstup Slovenska do OSN 19. januára 1993.
V roku 2007 počas ministrovania Jána Kubiša MZV v zmysle Uznesenia vlády SR č. 856/2007 znížilo počet zamestnancov z 1 154 na 1 067 osôb. Na ústredí z 1100 osôb pôsobilo 442 a na 89 zastupiteľských úradoch 658. Ministerstvo kriticky hodnotilo personálne poddimenzovanie rezortu v porovnaní s inými podobne veľkými štátmi, čo sa odrážalo aj v praktickom fungovaní až 45 zastupiteľských úradov SR iba s 1-2 diplomatmi. Takéto tzv. "miniambasády" následne museli venovať viac energie administratívnej než diplomatickej činnosti.
Od 21. marca 2020 bol povereným ministrom zahraničných vecí a európskych záležitostí Slovenskej republiky Richard Sulík. Úrad zastával až do návratu vtedajšieho slovenského veľvyslanca vo Washingtone Ivana Korčoka z USA a do konca jeho povinnej domácej karantény vzhľadom na pandémiu koronavírusu. Ivan Korčok bol do funkcie vymenovaný 8. apríla 2020 prezidentkou Slovenskej republiky Zuzanou Čaputovou.
Minister zahraničných vecí
Ministerstvo zahraničných vecí riadi a za jeho činnosť zodpovedá minister zahraničných vecí, ktorého vymenúva prezident/ka Slovenskej republiky na návrh predsedu vlády Slovenskej republiky.
Štátny tajomník ministerstva
Ministra zahraničných vecí v čase jeho neprítomnosti zastupuje v rozsahu jeho práv a povinností štátny tajomník. Minister môže poveriť aj v iných prípadoch štátneho tajomníka, aby ho zastupoval v rozsahu jeho práv a povinností. Štátny tajomník má pri zastupovaní ministra na rokovaní vlády poradný hlas. Štátneho tajomníka vymenúva a odvoláva vláda na návrh ministra zahraničných vecí. V odôvodnených prípadoch môže vláda určiť, že na ministerstve pôsobia dvaja štátni tajomníci - to je aj prípad ministerstva zahraničných vecí. Minister určí, v ktorých otázkach a v akom poradí ho štátni tajomníci zastupujú.
Diplomatický zbor
Okrem zamestnancov MZVEZ SR na Slovensku patria pod rezort diplomacie tiež diplomatické misie Slovenskej republiky v zahraničí (zastupiteľské úrady, misie, ekonomický a sociálny úrad, konzuláty), na čele ktorých stojí zvyčajne veľvyslanec alebo vedúci misie. K decembru 2013 malo SR 90 misií, z toho 64 veľvyslanectiev.
Sídlo ministerstva
MZVEZ SR sídli v areáli blízko bratislavskej hlavnej železničnej stanice. Tvoria ho navzájom prepojené tri budovy. Najstaršou z nich je Palugyayov palác na Pražskej ulici 1, vybudovaný ako firemné sídlo Palugyayovcov Chateau Palugyay v novorenesančnom štýle v roku 1873. Palác bol zrekonštruovaný pre reprezentačné účely MZVEZ SR v rokoch 2000-2002 a je významný svojimi obrovskými (pôvodne vínnymi) pivnicami. Hlavná budova ministerstva na Hlbokej ceste 2 bola postavená v rokoch 1914-1943 na základe návrhu Juraja Tvarožka z roku 1940 ako sídlo Slovenskej obilnej spoločnosti. Budova bola koncipovaná vo funkcionalistickom štýle, hoci už nedosahovala kvalít predošlých Tvarožkových realizácií. Následne počas komunistického režimu slúžil objekt ako sídlo Ústredného výboru KSS. Budove štýlovo uškodili dostavby a prestavby v rokoch 1968, 1985, resp. 1998, kedy bolo postupne dostavané štvrté krídlo, nadstavané piate poschodie a klasicizujúci tympanón v atike spolu s mohutnou markízou nad vstupom. Poslednou časťou komplexu je kvalitná administratívna budova na Pražskej ulici 7, ktorá bola postavená kvôli nepostačujúcim kapacitám pôvodných objektov aj v súvislosti s nadchádzajúcim predsedníctvom Slovenska v Rade EÚ. Budova sa realizovala v rokoch 2014-2015 bola víťazného návrhu z roku 2009 z dielne architektov Jána Pavúka a Iľju Skočeka.
Averton
Averton je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 2013
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien 2013 boli v poradí 33. Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale žien, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v meste Mendoza, v rovnomennej provincii Argentíny od 31. júla4. augusta 2013, za účasti 8 tímov. Argentína bola hostiteľom juhoamerického šampionátu žien iba druhýkrát, predtým to bolo ešte v roku 1948, v Buenos Aires. Titul obhájili Brazílčanky, ktoré vo finále zdolali domáce družstvo. Brazílčanky získali už svoj 23. titul, z toho 14. v rade.
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na tohtoročné Majstrovstvá Ameriky 2013. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Účastníci a nasadenie do skupín
Žrebovanie do skupín prebehlo 11. júla 2013. Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIBA v roku 2012.
Sankt Sebastian (Rakúsko)
Sankt Sebastian bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Bruck-Mürzzuschlag. 1. januára 2015 bola obec Sankt Sebastian spojená a obcami Gußwerk a Halltal a mestom Mariazell. Spojenné mesto má názov Mariazell.
Marsabit
Marsabit môže byť:
Daniela Hantuchová
Daniela Hantuchová (* 23. apríl 1983, Poprad) je bývalá slovenská tenistka. Viac ako štyri roky ju trénoval anglický tréner Nigel Sears a skúšobne Harold Solomon. Od roku 2006 patrila do najslávnejšej tenisovej školy v Európe, barcelonskej akadémie Casala a Sancheza a jej trénermi boli o.i. Angel Gimenéz a Claudio Pistolesi.
V programe Partners for Success bola jej mentorkou Martina Navrátilová, s ktorou krátky čas na začiatku roka 2005 hrala štvorhru. V roku 2001 dostala cenu WTA Nováčik roka, v roku 2002 cenu WTA Najlepšie zlepšenie roka a v roku 2005 cenu o Najobľúbenejšiu dvojicu vo štvorhre spolu s Ai Sugijamovou.
Prehľad
Počas svojej kariéry vyhrala sedem turnajov WTA v dvojhre:
2002
Rok 2002 bol pre Hantuchovú prelomový, vyhrala v ňom prvý turnaj, prestížny Indian Wells Masters, keď v štvrtom kole porazila Justine Heninovú 6 – 3, 6 – 3 a vo finále Martina Hingisovú 6 – 3, 6 – 4. Potom sa ešte dostala do finále vo Filderstadte, kde prehrala s Kim Clijstersovou 6 – 4, 3 – 6, 4 – 6, keď v ich doterajších deviatich zápasoch vyhrala jediný set.
Hantuchová skóre bolo 6 – 10 proti hráčkam prvej svetovej desiatky, 5 – 1 v dvojhre vo Fed Cupe; tým pomohla Slovensku získať prvé víťazstvo vo Fed Cupe a to vo finále proti Španielsku.
2003
200px|thumb|Daniela Hantuchová na Roland Garros 2006 V roku 2003 obhajovala prvenstvo v Indian Wells ako nasadená na treťom mieste a v osemfinále nečakane podľahla Amande Coetzerovej z JAR 4:6, 4:6. V zápase urobila 59 nevynútených chýb. O pár týždňov vypadla v 2. kole French Open s mladou Američankou Harkleroadovou po prehre 6:7, 6:4, 7:9 a 101 (!) nevynútených chybách. Vo Wimbledone 2003 Hantuchová nezvládla druhé kolo proti Asagoeovej, ktoré prehrala výsledkom 10 – 12 v rozhodujúcom sete a v štrnástej hre dokonca medzi bodmi plakala. Rozplakala sa aj po zápase a jej forma v nasledujúcich zápasoch výrazne poklesla. Tenistka vtedy sama priznala: ''Mentálne som to nezvládla. Môj problém je v hlave.'' Na prelome rokov 2003 a 2004 taktiež výrazne schudla, bulvárna tlač spomínala anorexiu. Hantuchová však fámy o zlom stravovaní poprela a vysvetľovala: ''Jednoducho spálim viac kalórií, ako prijmem. Musím jesť viac.'' Jej zlom v tomto roku bol pripisovaný neschopnosti zvládnuť vysoké očakávanie v takom mladom veku.
2004
V roku Hantuchová ukázala zlepšenú výkonnosť, keď sa dostala do finále v Eastbourne. Ako 54. hráčka WTA s divokou kartou v semifinále porazila najvyššie nasadenú Amélie Mauresmovú 4 – 6, 6 – 4, 6 – 4. Nakoniec však vo finále podľahla Svetlane Kuznecovovej aj keď podávala na víťazstvo v zápase. Toto finále sa stalo obratom jej kariéry. Opustila miesto v šiestej desiatke a rok ukončila v prvej tridsiatke, aj keď na konci roka v Quebecu prehrala s neznámou Kanaďankou Melanie Gloriovou, hráčkou druhej tisícky rebríčka WTA.
2005
Rok 2005 bol jej najlepší od roku 2002. Dostala sa do finále v Los Angeles, troch semifinále a šiestich štvrťfinále na turnajoch WTA tour. Rok ukončila v prvej dvadsiatke.
2006
Odvtedy ale nebola schopná nájsť vyrovnanú formu, aj keď sa ešte dostala do 4. kola na French Open a vo Wimbledone. Na US OPen prehrala so Serenou Williamsovou v druhom kole.
V októbri 2006 sa Hantuchová dostala do finále turnaja Zurich Open. V prvom kole porazila šiestu nasadenú Patty Schnyderovú. V druhom kole porazila svoju partnerku zo štvorhry Ai Sugijamovú. Potom mala nastúpiť proti svetovej jednotke Amélie Mauresmovej, ktorá ale pre zranenie ramena z turnaja odstúpila. V semifinále porazila svetovú štvorku Svetlanu Kuznecovovú 6 – 4, 6 – 2. Vo finále prehrala 6 – 1, 4 – 6, 6 – 3 s druhou nasadenou Marijou Šarapovovou. Účinkovanie na turnaji bolo vyvrcholením návratu Hantuchovej medzi svetovú elitu. Nasledujúce zranenie, ktoré utrpela po zásahu Mary Pierceovej vo štvorhre, sa ukázalo ako najvážnejšie v doterajšej kariére a musela kvôli nemu vzdať zápas proti Vesninovej v Linzi.
2007
Hantuchovej prvý turnaj bol v Aucklande na Novom Zélande. Po víťazstve nad Dominikou Cibulkovou 6 – 1, 3 – 6, 6 – 2 v druhom kole prehrala s Virginiou Razzanovou 6 – 1, 7 – 5. Prehrala s Nicole Vaidišovou v prvom kole turnaja v Sydney a prebojovala sa do štvrtého kola Australian Open, keď porazila Ashley Harkleroadovú v treťom kole 6 – 7 (6), 7 – 5, 6 – 3 a prehrala s Kim Clijstersovou 6 – 1, 7 – 5.
Hantuchová potom pokazila prvé kolo prvého turnaja Tier I v roku 2007, keď prehrala s Robertou Vinciovou 6 – 4, 6 – 4. Na ďalších turnajoch v Dubaji a Dauha sa dostala do prvého štvrťfinále a prvého semifinále roka. V Dubaji otočila zápas druhého kola s Marijou Kirilenkovou 2 – 6, 6 – 4, 7 – 6 (4) a vo štvrťfinále len tesne prehrala s Amélie Mauresmovou 6 – 3, 3 – 6, 6 – 4. V Doha po víťazstve nad Martinou Hingisovou vo štvrťfinále 1 – 6, 6 – 4, 6 – 4 (prehrávala už 1 – 6, 1 – 4), v semifinále prehrala so Svetlanou Kuznecovovou 6 – 4, 6 – 2.
Na svojom siedmom turnaji sezóny Hantuchová vyhrala zatiaľ iba druhý WTA titul a to skoro presne po piatich rokoch po triumfe na tom istom turnaji v kalifornskom Indian Wells. Postupne porazila Kanepiovú (6 – 1, 2 – 6, 6 – 2), Schiavoneovú (6 – 2, 7 – 6 (3)), Hingisovú (6 – 4, 6 – 3), Peerovú (6 – 2, 5 – 7, 7 – 6 (5)), Liovú (7 – 5, 4 – 6, 6 – 1) a Kuznecovovú (6 – 3, 6 – 4). Po výhre sa posunula na 12. miesto v rebríčku WTA.
2010
Zhruba o dva týždne neskôr Daniela reprezentovala Slovensko v Pohári federácie v 1. kole II. svetovej skupiny v Bratislave. Slovenským súperom bola Čína, ktorá ale nenastúpila v najsilnejšom zložení (spomínaná najvyššie postavená v rebríčku Na Li nehrala). Daniela odohrala len jedno stretnutie proti Šuaj Čang, ktoré vyhrala jednoznačne 6:0, 6:1. Slovenky napokon vyhrali 3:2.
Na turnaji v Dubaji skončila v osemfinále po prehre s mladou Ruskou Anastasijou Pavľučenkovou. . Následne sa pri svojom debute na turnaji v Montterey dostala až do finále, kde opäť prehrala s Pavľučenkovou v troch setoch 1:6, 6:1, 6:0. Na kvalitne obsadenom turnaji v Miami prehrala v osemfinále po veľkom súboji s nasadenou trojkou Venus Williamsovou v troch setoch 1:6, 7:5, 6:4. . Nasledoval antukový Charleston, na ktorom sa Hantuchová dostala až do semifinále, kde podľahla Stosurovej 6:3, 7:6.
Na druhom Grandslame Rolland Garross sa dostala do osemfinále, kde jej vrátila prehru z FED Cupu Jankovičová, ktorá ju porazila 4:6, 2:6. V Eastbourne sa jej veľmi nedarilo, keď sa dostala len do 2.kola. Nasledoval Wimbledon, kde sa jej takisto veľmi nedarilo, keď podľahla nenasadenej Češke Záhlavovej Strýcovej v troch setoch 6:1, 2:6, 4:6.
Potom nasledovala séria amerických turnajov Stanford, San Diego, Cincinnati. Najviac sa jej darilo hlavne v druhom menovanom, kde sa dostala až do semifinále, kde prehrala s Poľkou Radwańskou 4:6, 2:6. Na US Open skončila v 3.kole prehrou s Ruskou Dementievovou v dvoch setoch 5:7, 2:6.
Nasledovali dva nevydarené turnaje v Ázii, v rakúskom Linzi sa dostala do štvrťfinálového 3. kola. Svojimi dobrými výkonmi si Hantuchová vybojovala divokú kartu (z 8. miesta rebríčka) na turnaj Majsteriek v Indonézskom Bali. Tu sa postupne stretla v 1. kole s Belgičankou Wickmayerovou (6:4, 7:6), v semifinále s Ruskou Klejbanovou (3:6, 1:6) a nakoniec prehrala v súboji o tretie miesto s Kimiko Date Krummovou dvakrát 5:7.
2011
Začiatok sezóny Daniely Hantuchovej bol poznačený zranením Achillovej šľachy, pre ktoré neštartovala na úvodnom turnaji roka v Brisbane. Na ďalšom turnaji v Sydney vypadla hneď v prvom kole s Maríou José Martínezovou Sánchezovou v dvoch setoch. O týždeň neskôr na prvom grandslamovom turnaji Australian Open opäť vypadla v prvom kole s neznámou Ruskou Reginou Kulikovovou (v treťom sete 9:7).
V drese Slovenska sa predstavila v Prvej svetovej skupine Pohára federácie v Bratislave proti Česku. Prehrala tam obidva svoje zápasy s Petrou Kvitovou a Luciou Šafářovou. Už o 48 hodín neskôr sa predstavila v prvom kole v turnaja v thajskej Pattayi, kde nastúpila proti Japonke Kurumi Naraovej a podarilo sa jej vyhrať. V druhom kole porazila na štvrtý pokus japonskú veteránku Kimiko Date-Krummovú a v semifinále dvojnásobnú víťazku tohto turnaja, prvú nasadenú a tretiu hráčku svetového rebríčka Veru Zvonarevovú z Ruska. Vo finále nastúpila proti Talianke Erraniovej, ktorú porazila za 72 minút 6:0, 6:2 a získala tak svoj 4. titul na okruhu WTA presne 1205 dní po víťazstve na turnaji v Linzi v roku 2007. 220px|thumb|Daniela Hantuchová na turnaji v Carlbade V Pohári federácie sa jej nedarilo ani v barážovom stretnutí o účasť v Prvej svetovej skupine v Bratislave so Srbskom. Prehrala obe dvojhry (s Anou Ivanovičovou a Jelenou Jankovičovou) a spolu s Magdalénou Rybárikovou nezvládli už takmer vyhratý zápas vo štvorhre, čím umožnili Srbsku zvíťaziť 3:2.
Na grandslamovom turnaji Roland Garros v Paríži vyradila po setoch 6:1 a 6:3 v 3. kole svetovú jednotku Caroline Wozniacku z Dánska. V 4.kole však narazila na Svetlanu Kuznecovovú, s ktorou prehrala v troch setoch.
Trávnatú časť sezóny začala veľmi dobre. Na podujatí v Birminghame prehrala až vo finále s Nemkou Lisickou v dvoch setoch 3:6 2:6. Na ďalšom turnaji v Eastbourne sa prebojovala do semifinále, ale tu musela skrečovať zápas s Petrou Kvitovou. Vo Wimbledone sa dostala len do 3. kola, vyradila ju vtedajšia svetová trojka Viktorija Azarenková.
2012
Daniela začala sezónu výborne, keď sa hneď na prvom turnaji v Brisbane prebojovala až do finále. Tam nestačila na Estónku Kanepiovú, keď prehrala hladko 2:6, 1:6. . Celkom úspešne si počínala aj na WTA v Sydney (štvrťfinále). Na Australian Open sa jej podarilo postúpiť do 3. kola, kde prehrala s minuloročnou víťazkou Kim Clijstersovou 3:6, 2:6.
V Pohári federácie nastúpila v súboji 1. kola II. svetovej skupiny proti Francúzsku na prvú dvojhru proti Cornetovej (6:3, 6:4) a na druhý deň proti Razzanovej (6:4, 6:4), pričom tento zápas rozhodol o víťazstve Slovenska.
V Pohári federácie o postup do I. svetovej skupiny so Španielskom nastúpila na dva zápasy. Prvý so Silviou Solerovou-Espinosovou nečakane prehrala 7:6, 6:4, druhý už proti Lourdes Domínguezovou-Linovou zvládla v troch setoch 6:0, 6:7, 4:6. Slovensko nakoniec vyhralo 3:2 a postúpilo do elitnej svetovej skupiny.
V bojoch o postup si však privodila dlhodobejšie zranenie, ktoré jej napokon zabránilo štartovať na French Open. Následne sa predstavila až na turnaji v Birminghame, kde prehrala hneď v svojom prvom zápase po zranení, v druhom kole. Rovnako pre ňu skončil aj Wimbledon 2012, keď v prvom kole prehrala s Američankou Jamie Hamptonovou.
Na olympijských hrách v Londýne však prekvapila, keď hneď v prvom kole vyradila favorizovanú Li Na, 10. hráčku rebríčka WTA. Nakoniec prehrala v 3. kole s Caroline Wozniackou v dvoch setoch 4:6, 2:6. Dosiahla tým svoj najlepší výsledok na olympiáde.
2017
8. júla 2017 oznámila Daniela ukončenie svojej profesionálnej kariéry počas turnaja vo Wimbledone.
Štvorhra
Hantuchová vyhrala deväť turnajov WTA v štvorhre (marec 2007). V súčasnosti je jej partnerkou Ai Sugijamová a niektorí fanúšikovia ich označujú ako 'Hantuyama'. Spolu vyhrali 3 turnaje a to v Ríme, Doha a Birminghame a dostali sa do finále na Roland Garros v roku 2006. Vyhrali Fans favorite doubles team 2005 v Stars for Stars v Miami. Začiatkom roka 2007 boli publikované správy o rozchode tejto dvojice, ale hráčky hrali opäť spolu na turnajoch v Dubaji a Doha.
Iné
Vo februári 2009 nafotila pre športový magazín Sports Illustrated fotografie, kde pózovala v plavkách.
3757 Anagolay
3757 Anagolay je planétka s priemerom 2 km, ktorú objavil E. F. Helin 14. decembra 1982.
Pedagogický pesimizmus
Pedagogický pesimizmus je neviera v moc alebo možnosti rozvoja človeka výchovou.
Zadná Poľana
Zadná Poľana je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Poľana.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Očová, Hriňová, Valaská v okrese Detva, okrese Brezno, okrese Zvolen v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1953 a naposledy novelizované v roku 1993 na rozlohe 855,4941 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Ochrana zachovalého komplexu lesných porastov bukového až smrekového lesného vegetačného stupňa prevažne pralesného charakteru, na ktoré sú viazané rastlinné a živočíšne spoločenstvá typické pre zachovalé lesné ekosystémy Poľany.Biodiverzitu územia zvyšujú lúčne enklávy a rašelinové biocenózy.
Hammersmith & City Line
thumb|right|300px|Hammersmith & City Line thumb|right|[[Súprava typu C práve prichádza do stanice King's Cross St Pancras.]] thumb|right|Stanica [[Moorgate (stanica metra)|Moorgate.]] thumb|right|Táto šípka sa nachádza v železničnej stanici [[Železničná stanica Paddington|Paddington.]] thumb|right|Pohľad od stanice [[Shepherd's Bush (stanica metra)|Shepherd's Bush smerom k televíznemu centru BBC, kde má vzniknúť nová stanica Wood Lane.]]
Hammersmith & City Line je jedna z liniek Londýnskeho metra. Na mapách je vyznačená ružovou farbou. Pôvodne ako časť Metropolitan Line je to najstaršia podpovrchová železnica na svete – konkrétne úsek medzi stanicami Paddington a Farringdon Street (dnes Farringdon), na ktorom prvýkrát začali súpravy jazdiť 10. januára 1863.
S výnimkou krátkej Waterloo & City Line a už neexistujúcej East London Line je to najmenej využívaná linka metra v Londýne (teda je desiata najviac využívaná linka).
Dejiny
Názov linky pochádza z jej pôvodného názvu Hammersmith & City Railway. Táto pôvodná železnica vychádzala zo stanice Hammersmith a končila vo Westbourne Park. Otvorili ju v roku 1864 a od jej otvorenia do roku 1868 tu spoločne premávali súpravy Metropolitan a Great Western Railways.