cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Foča
Dejiny
Za čias Osmanskej nadvlády sa mesto rozvíjalo. Vznikla tu Aladžská mešita, označovaná za jednu z najkrajších v Európe. Počas Druhej svetovej vojny tú srbskí žandári zmasakrovali 4 000 bosnianskych moslimov. V roku 1942 sem po neúspešných bojoch v oblastiach severu Čiernej Hory a východu Srbska presunul svoj generálny štáb Josip Broz Tito, vodca partizánskeho hnutia. Počas 90. rokov, keď prebiehala v Juhoslávii vojna, odtiaľto boli vyhnaní práve Bosniaci a nasťahovali sa sem srbskí utečenci. V období od apríla do júla 1992 - krátko potom, čo po bojoch obsadila mesto Armáda Republiky srbskej prebiehali etnické čistky voči vtedajšiemu moslimskému obyvateľstvu. Srbskí vojaci zničili alebo ťažko poškodili všetky mešity, staré aj niekoľko storočí. V rámci nacionalistických nálad v Republike srbskej bolo mesto premenované v januári 1994 na Srbinje (Србиње). Názov bol vo februári 2004 vrátený na Foča pretože Ústavný súd Bosny a Hercegoviny meno Srbinje označil za diskriminačné.
Kálló
Kálló je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Pásztó.
Má rozlohu 3 697 ha a žije tu 1 602 obyvateľov (2007).
Ján Žambokréty
Ján Žambokréty tiež Žambokrethy - Zsámbokréty de Nyitrazsámbokrét (* asi 1680 Zemianske Lieskové – † 1748 Malé Žabokreky) bol hospodársky úradník a autor historického denníka.
Život
Pochádzal zo starej slovenskej zemianskej rodiny "Zsámbokréty de Nyitrazsámbokrét" z Malých Žabokriek (v roku 1913 sa spojili so Zemianskym Lieskovým). Pôsobil ako úradník na panstve Ilešháziovcov v Dubnici. Striedavo sa zúčastnil bojov na strane cisárskych a kuruckých vojsk na strednom Považí. Neraz sa skrýval pred znepriatelenými stranami.
Zúčastnil sa rákociovských snemov v Sečanoch a Onóde. Udalosti svojej doby zaznamenal ako priamy účastník v latinsko-slovenskom denníku pod názvom Revolutionis Rakoczianae Kurucká vojna dictae Diarum (zostal v rukopise). Práca je cenným historickým prameňom k dejinám protihabsburského stavovského povstania Františka II Rákociho.
Zdroj
Michal Slávik: ''Slovenskí národovci do 30. októbra 1918.''
Jan Antonín Duchoslav
Jan Antonín Duchoslav (* 1. máj 1965, Praha) je český herec a moderátor.
Od osemdesiatych rokov sa živí ako rekvizitár, osvetlovač.
NGC 854
NGC 854 je galaxia v súhvezdí Pec, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. septembra 1834.
Rechavam Zeevi
Rechavam Zeevi, :, známy aj ako Gándhí, (* 20. jún 1926 – † 17. október 2001) bol izraelský generál, politik a historik a zakladateľ pravicovej strany Moledet (Vlasť). Zavraždil ho terorista Hamdí Qur’an z Ľudového frontu za oslobodenie Palestíny (LFOP). Stal sa tak jediným izraelským politikom zavraždeným počas druhej intifády.
Mladosť a vojenská kariéra
Narodil sa v Jeruzaleme, v roku 1942 vstúpil do Palmachu, po vzniku Izraela slúžil v Izraelských obranných silách (IOS) a bojoval v prvej arabsko-izraelskej vojne. V rokoch 1964 až 1968 bol šéfom oddelenia izraelského generálneho štábu. Nasledujúcich päť rokov pôsobil ako veliteľ centrálneho veliteľstva. Z armády odišiel v septembri 1973, ale po vypuknutí jomkipurskej vojny o mesiac neskôr sa nakrátko znova vrátil. Bol vymenovaný za špeciálneho asistenta náčelníka Generálneho štábu. Z armády odišiel v hodnosti generálmajora v roku 1974.
Politická kariéra
náhľad|left|Telavivské Muzeon Erec Jisrael sa pod Zeeviho vedením v rokoch 1981-91 úspešne rozvíjalo V roku 1974 sa stal poradcom premiéra Jicchaka Rabina pre boj s terorizmom. V rokoch 1975 - 1977 bol premiérovým poradcom pre spravodajské služby. V roku 1981 bol vymenovaný za riaditeľa Múzea Erec Jisrael v Tel Avive. V roku 1987 spolueditoval tematický rad kníh o Erec Jisrael na základe zbierkových predmetov múzea. Zeevi mal povestnú knižnicu, ktorá bola najväčším súkromným súborom kníh o Izraeli a jeho histórii.
V roku 1988 založil stranu Moledet. Medzi hlavné myšlienky jeho strany patril transfer arabskej populácie z Judey a Samárie (tj. Západný breh Jordánu) a Pásma Gazy do okolitých arabských štátov, teda nápad, s ktorým prvý raz prišiel rabín Meir Kahane. Zeevi bol veľmi sklamaný Madridskou konferenciou z roku 1991, v dôsledku ktorej opustil Likudom vedenú vládu premiéra Jicchaka Šamira. Nasledujúcich desať rokov strávil v opozícii. Silne nesúhlasil s labouristickými vládami v rokoch 1992 až 1996 (vedenými Jicchakom Rabinom a Šimonom Peresom) a 1999 až 2001 (Ehud Barak), zatiaľ čo ku vláde Benjamína Netanjahua bol zhovievavý (1996 až 1999), a zvonku ju podporoval.
V roku 1999 sa jeho Moledet zjednotila so stranami Cherut - Národné hnutie a Tkuma do jednotnej strany Národná jednota. Keď sa vo februári 2001 stal premiérom Ariel Šaron, Zeeviho pozvali do vládnej koalície a 7. marca 2001 bol vymenovaný za ministra turizmu. 14. októbra toho istého roku Zeevi vyhlásil, že jeho strana opustí vládu v dôsledku stiahnutia IOS z hebronského predmestia Abú Snejna. Jeho rezignácia vstúpila do platnosti 17. októbra 2001 o 11.00, hodinu po jeho smrti.
Prezývka Gándhí
Prezývku „Gándhí“ dostal Zeevi už ako školák, vďaka svojej vizuálnej podobnosti s Gándhím. Prezývka mu zostala aj v dospelom veku.
Kratochvilka
Kratochvilka je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 450 obyvateľov, z toho 239 mužov a 211 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 40,0 roka, ženy 43,7 roka).
Zoznam dermatologických prípravkov s kortikosteroidmi
D07A Kortikosteroidy, samotné D07B Kortikosteroidy, kombinácie s antiseptikami D07C Kortikosteroidy, kombinácie s antibiotikami D07X Kortikosteroidy, iné kombinácie
Tomáš Surový
Tomáš Surový (* 24. september 1981, Banská Bystrica) je bývalý slovenský hokejový útočník.
Klubový hokej
S hokejom začínal v rodnom meste, v klube HC Banská Bystrica. V extralige debutoval v sezóne 1998/99, ďalší rok hrával v rovnakom klube v rámci 1. SHL. V ročníku 2000/01 bol hráčom HK Tatravagónka Poprad, v základnej časti dosiahol 22 gólov a 28 asistencií.
V roku 2001 si ho vybral v úvodnom drafte NHL klub Pittsburgh Penguins v 4. kole ako 120. v celkovom poradí. Nasledujúcu sezónu odišiel do zámoria a odohral ju na farme Pittsburghu v mužstve Wilkes-Barre/Scranton Penguins v AHL. Prvý zápas NHL absolvoval v ročníku 2002/03. Na sezónu 2005/06 mal uzavretú zmluvu s príjmom 450 tisíc dolárov ročne, čo bol minimálny plat v NHL.
Pred nasledujúcim ročníkom podpísal kontrakt so švédskym klubom Luleå HF. V klube odohral úspešnú sezónu, v ktorej strelil 23 gólov a na 32 prihral. Pred ďalším ročníkom sa zúčastnil prípravného kempu Phoenix Coyotes, do prvého mužstvo sa však neprebojoval a uzavrel kontrakt s ďalším švédskym mužstvom Linköpings HC.
NGC 768
NGC 768 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 2. decembra 1885.
Tomáš Surový
Reprezentácia
Tomáš Surový získal na MS 18 1999 bronzovú medailu, reprezentoval aj na majstrovstvách sveta do 20 rokov v rokoch 2000 a 2001.
V seniorskej kategórii bolo jeho prvým významným podujatím ZOH 2006, zúčastnil sa aj šiestich svetových šampionátov. Spolu za Slovensko odohral 96 zápasov, strelil 15 gólov. Nosil reprezentačný dres číslo 43.
NGC 768
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Tomáš Surový
ZOH 2006
Slovensko skončilo na piatom mieste. Po kvalitných výkonoch v základnej skupine, ktorú vyhralo bez straty bodu, bolo vyradené v štvrťfinále Českom. Tomáš Surový bol pôvodne nominovaný na olympiádu ako náhradník, neskôr ho tréner František Hossa dopísal na súpisku namiesto zraneného Ladislava Nagya. Nastupoval vo štvrtom útoku, ktorý mal úlohu tzv. "checking line", a pomohol mu udržať čisté konto. Získal jeden bod za prihrávku.
MS 2006
Tréner František Hossa ho nominoval na Majstrovstvá sveta v lotyšskej Rige, strelil 2 góly a mal 2 prihrávky. Slovensko neuspelo s Kanadou vo štvrťfinále a obsadilo 8. miesto.
MS 2007
Tréner Július Šupler ho nominoval na Majstrovstvá sveta 2007 v Rusku. V 7 zápasoch zaznamenal 1 asistenciu. Mužstvo vypadlo so Švédskom vo štvrťfinále a obsadilo 6. miesto.
MS 2009
Tréner Ján Filc ho nominoval na MS 2009 vo Švajčiarsku. Skóroval v poslednom zápase základnej skupiny proti Kanade (3:7). Slovensko nepostúpilo z osemfinálovej skupiny a obsadilo 10. miesto.
MS 2011
Bol členom výberu Glena Hanlona na domácom šampionáte, zaznamenal 1 gól. Slovensko nepostúpilo do štvrťfinále a dosiahlo 10. miesto.
MS 2012
Vladimír Vůjtek ho nominoval na MS vo Švédsku a Fínsku, Slovensko sa prekvapivo prebojovalo až do finále, v ktorom prehralo s Ruskom. Surový na podujatí zaznamenal 4 asistencie.
MS 2013
Bol členom reprezentácie aj na MS 2013, skóroval v základnej skupine v dvoch neúspešných zápasoch svojho mužstva proti Lotyšsku (3:5) a Rakúsku (1:2 po samostatných nájazdoch).
Štatistika na významných podujatiach
(štatistické údaje sú z 12. mája 2013)
Borovce
Borovce sú obec na Slovensku, ktorá sa nachádza v severnej časti Trnavskej pahorkatiny v nadmorskej výške, približne 7 km od Piešťan. Ležia na pravobrežnej terase Dudváhu.
V obci žije 1 039 obyvateľov (stav k 18.1.2019).
Dejiny
Archeologické nálezy dokazujú osídlenie volútovej, želiezovskej a lengyelskej kultúry, staršej a mladšej doby bronzovej. Rímsko-barbarské sídlisko je z 2. až 3. storočia. Slovanské pohrebisko zo 7.8. storočia.
Prvá písomná zmienka je z roku 1262, kde je obec doložená ako Borey. Pôvodní obyvatelia sa živili poľnohospodárstvom. Na začiatku 18. st. je v obci doložený mlyn.
Čierna labuť
Obsadenie
thumb|upright=0.85|[[Mila Kunis bola prvou herečkou, ktorá bola obsadená do Čiernej labute v roku 2008. Spolu s Natalie Portman strávili 6 mesiacov trénovaním a posilňovaním tiel pred nakrúcaním.]]
Dej
Newyorský baletný súbor sa pripravuje na produkciu Labutieho jazera, vyberá sa nováčik do role ako Bielej, tak aj Čiernej labute. Tanečníčka Nina Sayersová (Portmanová) súťaží o rolu spolu s inými mladými tanečníčkami, vrátane nováčika Lily (Kunisová). Nina žije so svojou príliš starostlivou matkou Ericou (Barbara Hersheyová), neúspešnou tanečnicou, ktorá sa snaží kontrolovať každý aspekt dcérinho života.
Riaditeľ Thomas Leroy (Vincent Cassel) sa zdráha obsadenia Niny; tvrdí, že perfektne sedí na úlohu Bielej labute, ale chýba jej vášeň temnej zvodnej Čiernej labute. Počas konfrontácie kvôli roli ju Leroy pobozká a ona ho pohryzne do pery, čo ho prekvapí a rozveselí a na druhý deň ju obsadí do hlavnej role Labutej kráľovej. Po slávnostnom galavečeri ju pozve do jeho bytu, aby si s ňou pohovoril na tému sexuality. Nakáže jej, aby „išla domov a dotýkala sa“. Keď sa ďalšie ráno zobudí, začne masturbovať, ale keď sa v posteli otočí, zbadá, že jej matka spí v jej izbe na stoličke.
Nina sa zobudí neskoro a uteká na nácvik, kde zbadá Lily ako tancuje jej rolu Labutej kráľovnej. Nahnevaná Nina sa s Lily poháda a spýta sa jej, prečo ju ráno nezobudila, ale Lily tvrdí, že strávila noc s mužom, ktorého stretla v bare a vysmieva sa Nine, že o nej fantazírovala. Večer pred premiérou Nina do noci nacvičuje a jej halucinácie pokračujú. Vyrážka na ramene sa jej zhoršila a vytiahne si z nej práporček pera, ktorý sa podobá na čierne perie.
V premiérový večer príde Nina do divadla neskoro a hneď sa začína pripravovať na Bielu labuť. Keď nastúpi na scénu, potkne sa a pri tanci spadne. Rozrušená Nina sa vracia do svojej šatne a nájde tam Lily oblečenú v jej kostýme Čiernej labute. Nina postrčí Lily do obrovského zrkadla a počas následnej bitky vezme kus rozbitého zrkadla a zabodne ho do Lily, čím ju zabije. Nina odtancuje Čiernu labuť vášnivo a zvodne, po celom tele jej vtedy narastie čierne perie. Na konci dejstva sa jej dokonca dostane aj standing ovation. Počas pauzy ju vyruší klopanie na dvere: prichádza Lily, ktorá jej prišla pogratulovať. Ich zápas bol len ďalšou halucináciou, ale zrkadlo bolo rozbité — Nina si uvedomuje, že kus zrkadla bodla do seba, nie do Lily. Napriek tomu bezchybne odtancuje tretie dejstvo, čím dosiahne svoj cieľ perfektnosti. Ako sa pozrie do hľadiska, vidí jej matku ako plače, čo aj ju privedie k slzám. Ako v rámci baletu padne zo schodov na matrac, čím 'zomiera', Leroy prichádza k nej, pretože ostatné tanečnice hľadia na jej zranenie. Jej posledné slová sú „''Cítila som to. Perfektné. Bola som perfektná.''“
Svarín (osada)
Svarín je miestna časť obce Kráľova Lehota v okrese Liptovský Mikuláš.
Leží v údolí Čierneho Váhu, v ústí Čiernovážskej doliny do Liptovskej kotliny, na sútoku Čierneho Váhu so Svarínkou, v nadmorskej výške 695 m n. m., 5 km VJV od Kráľovej Lehoty. Z juhu obklopujú osadu Nízke Tatry, zo severu Kozie chrbty.
Stojí tu ranč v ktorom má svoje sídlo Misijné centrum Kráľova Lehota pod vedením Mládeže pre Krista a niekoľko podnikových i súkromných chát.
Z osady vedie žltoznačkovaný turistický chodník na juh cez Svarínsku dolinu na Veľký bok (1 727,1 m n. m.) a ďalej na Zadnú hoľu (1 619,4 m n. m.) v hlavnom nízkotatranskom hrebeni.
Zoznam antiseptík a dezinficiencií
D08A Antiseptiká a dezinficienciá
Robert Býček
Robert Býček je bývalý český profesionálny boxer a amatérsky kickboxer. Narodil sa 16. februára 1968 v Uherském Hradišti. Do svojich šiestich rokov vyrastal v Babicích. Odtiaľ sa spolu s rodinou presťahoval do Zlína, kde žije dodnes. Je rozvedený a má jedného syna. V súčasnej dobe pracuje ako tréner a manažér Tiger Club Zlín.
Řimice
Řimice je dedina, časť obce Bílá Lhota v okrese Olomouc. Nachádza sa asi 1,5 km na severovýchod od Bílej Lhoty. V roku 2014 tu bolo evidovaných 130 adries. V roku 2001 tu trvalo žilo 296 obyvateľov.
NGC 964
NGC 964 je galaxia v súhvezdí Pec, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. septembra 1834.
Řimice
História
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1387.
Quai de l’Horloge
thumb|Conciergerie Quai de l'Horloge (nábrežie Orloja) je nábrežie v Paríži na brehu rieky Seiny. Nachádza sa v 1. obvode. Svoj názov získalo podľa orloja Justičného paláca.
Poloha
Nábrežie vedie po severnom okraji ostrova Cité medzi mostami Pont au Change a Pont Neuf. Začína na križovatke s Boulevard du Palaiss kde naň nadväzuje Quai de la Corse a končí na námestí Place du Pont-Neuf na západnom konci ostrova.
Dejiny
Nábrežie bolo vybudované v rokoch 1580 – 1611, čiastočne bolo predĺžené v rokoch 1736 a 1816. Počas svojej existencie zmenilo niekoľkokrát svoj názov: Quai du Grand-Cours-d'Eau (18. storočie), Quai des Lunettes a Quai des Morfondus. Počas Veľkej francúzskej revolúcie sa nazývalo Quai du Nord.
Křižínkov
Křižínkov je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 193 obyvateľov, z toho 100 mužov a 93 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,4 roka (muži 42,3 roka, ženy 44,6 roka).
Ján Turzo (1678 – 1759)
Ján Turzo z Nosíc tiež Thurzó de Noszicz (* 6. november 1678, Hložka, okres Púchov – † 1759, Trenčín) pedagóg, evanjelický kňaz a literát.
Život
Vetva tohto rodu žila ešte v 20. storočí v Trenčíne a v Sedličnej. Pochádzal zo starej trenčianskej župnej zemianskej rodiny Thurzó de Noszicz. Jeho predkovia boli pôvodne dedičnými richtármi v Nosiciach. V roku 1578 sa spomína jeho praded ako trenčiansky richtár.
Základné vzdelanie získal na šľachtickej škole Ostrošičovcov v Beluši u Jána Petríka a v škole poddanského mestečka Beluša u rektora Hnilicena. Potom študoval v evanjelickej škole v Trenčíne, v gymnáziách v Rábe (Gyori), Levoči a v Rožňave, v rokoch 1705 – 1708 teológiu, filozofiu a prírodné vedy na univerzite vo Wittenbergu.
Krátko pôsobil ako učiteľ v poľskej Vratislave a aj ako rektor školy v Žiline. V roku 1709 sa stal vychovávateľom a učiteľom u Suľovských na hrade Roháč (Suľov), potom v roku 1712 u Pavla Silvaya v Zemianskom Lieskovom a v rolu 1713 u Alexandra Žambokrétyho v Malých Žabokrekoch. V rokoch 1714 – 1741 bol rektorom predmestskej triviálnej školy v Trenčíne.
Je autorom trojjazyčného latinsko-slovensko-maďarského diela pre gymnáziá o tvorbe latinských slovies a štvorrečovej gramatiky (1729, ale nevyšla tlačou). Je aj autorom nevydaného latinského Opisu Trenčianskej župy (Descriptio comitatum Trenchiniensis). Spolupracoval s polyhistorom Matejom Belom na jeho monografii Trenčianskej župy (Notitia… comitatus Trenchiniensis, dosiaľ a zostala v rukopise).
Bol pochovaný na evanjelickom cintoríne. Hrob sa nezachoval.
Zoznam liečivých obväzov
D09A LIEČIVÉ OBVÄZY
Čau-čau
Čau-čau je plemeno psa uznané v FCI v kategórii 5 pod číslom 205. Pochádza z Číny, v ktorej je pomenovaná Sung-š' čchüan (pchin-jin: sōngshī quǎn 鬆獅犬), doslovne preložené ako "pes tlstý lev". Čau-čau je považovaný za model podľa ktorého boli vytvorené tradičné kamenné sochy ochrancov budhistických chrámov a palácov.
Geräusch
Geräusch ("Zvuk") je štúdiový album nemeckej punk-rockovej skupiny Die Ärzte z roku 2003. Album vyšiel na dvoj CD nosičoch i vo formáte LP.
Zoznam skladieb
Schwarzes Geräusch ("Čierny zvuk") Rotes Geräusch ("Červeny zvuk")
O albume
Dvoj–CD verzia albumu je v digipackovom prevedení, ktorého súčasťou je zaujímavo výtvarne riešený booklet obsahujúci texty všetkých piesní v nemeckej jazykovej verzii. Oba CD nosiče sú vyrobené z čierneho plastu.
Voray-sur-l’Ognon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kupařovice
Kupařovice je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 267 obyvateľov, z toho 130 mužov a 137 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,2 roka (muži 34,0 roka, ženy 38,3 roka).
Puškáš (priezvisko)
Puškáš je priezvisko, rozšírené na Slovensku. Najčastejšie je v Gemerskej Polome (okres Rožňava) a v Trnave.
Známi nositelia
Pozri v článku Puškáš.
Courcôme
Courcôme je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Von Hippelova-Lindauova choroba
Von Hippelova-Lindauova choroba (skratka VHL; iné názvy: Von Hippelov-Lindauov syndróm) je vzácne, geneticky podmienené ochorenie, ktorého príčinou je mutácia tzv. von Hippelovho–Lindauovho tumor supresorového génu, ktorý sa nachádza na krátkom ramene chromozóme 3. Je autozomálne dominantne dedičné a prejavuje sa rastom viacerých typov nezhubných i zhubných nádorov centrálneho nervového systému (CNS), obličiek, nadobličiek a pankreasu. K najčastejším patria hemangioblastómy a zhubné nádory obličiek.
VHL sa považuje za dokázanú v nasledujúcich prípadoch:
Prognóza
Priemerné prežitie pacientov s VHL je tesne pod 50 rokov, pričom hlavnou príčinou smrti je zhubný nádor obličky.
Kostarika
Kostarika (po španielsky a zastarano aj po slovensky : Costa Rica), dlhý tvar Kostarická republika, je štát v Strednej Amerike. Susedí s Nikaragou na severe a Panamou na juhovýchode, Tichým oceánom na západe a na východe s Karibským morom. Hlavným a najväčším mestom je San José. Počet obyvateľov je okolo 4,9 milióna, z toho 300 tisíc žije v hlavnom meste.
Kostarika bola prvá krajina na svete, ktorá zrušila svoju armádu v roku 1949, aby mohla financie použiť do vzdelania.
Od roku 2020 je členským štátom OECD.
NGC 653
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Tence (kantón)
Tence je francúzsky kantón v obvode Yssingeaux v departemente Haute-Loire v regióne Auvergne. Tvorí ho 6 obcí.
Katedrála svätého Ľudovíta (Blois)
Katedrála svätého Ľudovíta (fr. Cathédrale Saint-Louis de Blois) v Blois je rímskokatolícka katedrála a zároveň sídlo biskupstva v Blois, založeného roku 1697.
V roku 1544 dal francúzsky kráľ František I. na základoch kolegiátneho kostola Sainte Solenne z 12. storočia vybudovať novú fasádu a zvonicu. Stavbe sa stal osudným rok 1678, kedy ju zničil hurikán a v nasledujúcich rokoch došlo pod vedením architekta Arnoulta Séraphina Poictevinka k zásadnej prestavbe v gotickom slohu.
Bodamské jazero
thumb|right|Ranná nálada na Bodamskom jazere thumb|right|Večerná nálada na Bodamskom jazere Bodamské jazero je jazero ležiace na juhu Nemecka na západe Rakúska a na severovýchode Švajčiarska. Na vodnej ploche jazera nie sú žiadne oficiálne štátne hranice. Keď Švajčiarsko v roku 1648 vystúpilo zo Svätej rímskej ríše nemeckého národa, nebolo nič dohodnuté. Cez jazero tečie Rýn a je to tretie najväčšie jazero v strednej Európe po Blatenskom a Ženevskom jazere.
Členenie
Bodamské jazero sa skladá z:
Vougécourt
Vougécourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Bodamské jazero
Ostrovy
V Bodamskom jazere sú tri väčšie ostrovy:
Vougécourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Bodamské jazero
Dáta
Na najhlbšom mieste má jazero hĺbku. Má rozlohu, dĺžku , je široké a dĺžka pobrežia je. Dôležité prístavy na pobreží sú mestá Lindau, Friedrichshafen, Kostnica a Bregenz. Ďalšie mestá na jazere sú Rorschach, Arbon, Romanshorn, Kreuzlingen, Überlingen, Meersburg, Steckborn, Stein am Rhein a Radolfzell.
Vougécourt
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 855
NGC 855 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. októbra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Furby
Furby je elektronická hračka, ktorá predstavuje malého chlpatého tvora s veľkými ušami. Na trh ho uviedla firma Tiger Electronics v roku 1998. Hračka reaguje na svetlo, zvuk, polohu, dotyky a prítomnosť ďalších Furby. Sama hovorí a pohybuje sa. Software simuluje jej postupný vývoj a učenie.
Ľudovít Ladislav Žambokréty
Ľudovít Ladislav Žambokréty tiež Žambokrethy - Zsámbokréty de Nyitrazsámbokrét (* 27. november 1844, Zemianske Lieskové - † 25. jún 1911, Púchov) bol slovenský evanjelický kňaz, publicista, historik, národný buditeľ a zeman.
Život
Pochádzal zo starej slovenskej zemianskej rodiny "Zsámbokréty de Nyitrazsámbokrét" z Malých Žabokriek (Borčanyi nesprávne uvádza, že od Nitry). Bol svokrom JUDr. Karola Štúra, slovenského národného dejateľa, synovca Ľudovíta Štúra, ktorý mal za manželku jeho dcéru Kornéliu. Študoval v evanjelickom lýceu v Bratislave a teológiu vo Viedni. Po skončení štúdia bol krátko kaplánom v Kochanovciach a potom v rokoch 1875 - 1911 bol farárom v Púchove.
Zaslúžil sa o výstavbu evanjelického kostola v Púchove. V nemčine vydal publikáciu ''Ein kleiner Uberblick uber die Geschichte der Evang. a. c. Kirchengemeide in Puchó'' (Krátky pohľad na dejiny ev. a. v. zboru v Púchove, Trenčín 1878). Písal aj vlastenecké básne, ktoré uverejňoval v časopisoch Junoš, Sokol, Orol a inde. Prekladal z nemčiny (H. Heine) a maďarčiny (K. Tóth, M. Schaffy). Písal aj články s národopisnou tematikou a cirkevno-historické príspevky.
Popularizoval moderné poľnohospodárstvo a ovocinárstvo. Pomáhal budovať ovocinárske škôlky. V 80. rokoch 19. storočia bol vedúcim činiteľom filiálky Hospodárskeho spolku Ilavského a Púchovského okresu. Venoval sa aj praktickej ľudovýchove a publicistike v oblasti veterinárnej medicíny, vydal spis Malá apatéka (1872), ktorý je prehľadom najzávažnejších chorôb rožného dobytka a liekov proti nim.
Zomrel v Púchove, kde je aj pochovaný.
Akakos
Akakos je v gréckej mytológii syn arkádskeho kráľa Lykaóna, zakladateľ a kráľ arkádskeho mesta Akakesion. Akakos je jeden zo synov Lykaóna, ktorí sú všetci považovaní za zakladateľov mnohých arkádskych miest. Antický autor Pausanias píše, že podľa arkádskych legiend bol Akakos pestúnom malého boha Herma, ktorý mal prezývku "Akakesios" a na vrchu v blízkosti mesta Akakesion mal postavenú kultovú sochu. Pausanias však dodáva, že obyvatelia Tanagry a Téb majú o Akakesionovi iné legendy, ktoré sú v rozpore s arkádskou.
NGC 769
NGC 769 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 5. novembra 1882.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Určenie pojmu
Určenie pojmu je zistenie alebo stanovenie intenzie pojmu alebo extenzie pojmu, štruktúry pojmu a súčastí pojmu.
Zoznam iných dermatologických prípravkov
D11A Iné dermatologické prípravky
Alternatívny hip-hop
Alternatívny hip-hop alebo alternatívny rap je subžáner hip-hopu. Allmusic tento žáner definoval ako: „Alternatívny rap odkazuje na skupiny, ktoré odmietajú tradičné stereotypy rapu, ako gangsta, bass, hardcore a party rap. Namiesto toho spájajú žáner s funkom a rockom – jazzom, soulom, reggae, country, electronica či folkom“.
Alternatívny hip-hop pochádza pôvodne z USA, avšak niektorí umelci ako Gorillaz pochádzajú zo Spojeného kráľovstva. Medzi amerických alternatívnych hip-hopových interpretov patria Talib Kweli, Mos Def, (aj skupina s ktorou začal, Black Star), Common, Nas, Kanye West, Tribe Called Quest, Jurassic 5 a Styles of Beyond.
Courgeac
Courgeac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Luftwaffe (Bundeswehr)
Luftwaffe (ako letecká zložka Bundeswehru; doslova: Vzdušná zbraň) predstavuje vzdušné sily Nemeckej spolkovej republiky. Luftwaffe ako letecká zložka Bundeswehru vznikla v roku 1956 v Západnom Nemecku počas studenej vojny (vo Východnom Nemecku fungovali Vzdušné sily Národnej ľudovej armády ). Po znovuzjednotení Západného a Východného Nemecka v roku 1990 sa súčasťou Luftwaffe stali aj časti vojenského letectva bývalej Nemeckej demokratickej republiky. Medzi súčasnými nemeckými vzdušnými silami a bývalou Luftwaffe ako leteckou zložkou Wehrmachtu, resp. vojenským letectvom nacistického Nemecka, neexistuje žiadna organizačná kontinuita. Termín Luftwaffe, ktorý sa používa pre bývalé i súčasné nemecké vzdušné sily, sa dá v nemčine prenesene použiť aj na vzdušné sily ostatných štátov.
22px Centrum vzdušných operácií (Zentrum Luftoperationen)
Hlavné podriadené jednotky Centra vzdušných operácií sú:
Kuřim
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1226.
Luftwaffe (Bundeswehr)
22px Veliteľstvo jednotiek vzdušných síl (Luftwaffentruppenkommando)
Hlavné podriadené jednotky Veliteľstva jednotiek vzdušných síl sú:
Štátny znak Austrálie
Symbolika štátneho znaku
V hornej polovici sú sprava doľava znaky štátov: Nový Južný Wales, Viktória a Queensland. V dolnej polovici sprava doľava: Južná Austrália, Západná Austrália a Tasmánia. Nad štítom je umiestnená zlatá sedemcípa Hviezda zväzu (Commonwealth Star, resp. Hviezda federácie - Star of Federation) nad modro-zlatým klenotom. Šesť cípov hviezdy reprezentuje šesť pôvodných austrálskych štátov, kým ten siedmy všetky austrálske teritóriá, prípadne budúce štáty.
V pozadí je veniec rastliny Acacia pycnantha (v Austrálii známa ako Golden Wattle), národnej rastliny Austrálie. V spodnej časti znaku je zvitok s nápisom Australia.
Yssingeaux (kantón)
Yssingeaux je francúzsky kantón v obvode Yssingeaux v departemente Haute-Loire v regióne Auvergne. Tvorí ho 7 obcí.
NGC 654
NGC 654 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kasiopeja, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. novembra 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 6,5.
Venedikt Vasilievič Jerofejev
Venedikt Vasilievič Jerofejev (* 24. október 1938, Kirovsk, Rusko - † 11. máj 1990, Moskva, Rusko) bol ruský prozaik, dramatik, esejista; jedna z najvýznamnejších postáv ruského undergroundu  – predchodca ruskej postmoderny.
Životopis
Venedikt Vasilievič Jerofejev sa narodil 24. októbra 1938 v meste Kirovsk (Murmanská oblasť) v mnohodetnej rodine, ako najmladší z piatich súrodencov. Rodičia pochádzali z Ulianovskej oblasti. Otec pracoval pri železnici, matka bola v domácnocnosti. Lásku k čítaniu, ktorá sa u neho snúbila so skvelou pamäťou, získal od matky. V roku 1946 (alebo 1939 ) zatkli otca a odsúdili do pracovného tábora, následne sa mama (ako žena „nepriateľa ľudu“) nemohla zamestnať. Rozhodla sa preto odísť od rodiny, aby sa štát postaral o deti. V. Jerofejev následne strávil 3 roky v detskom domove. Po otcovom prepustení (rok 1954 alebo 1955) sa rodina znova zišla.
V sedemnástich rokoch (po ukončení desaťročnej školskej dochádzky s vyznamenaním ) začal študovať Filozofickú fakultu Moskovskej štátnej univerzity (odbor ruský jazyk a literatúra). Štúdium ukončilo jeho vylúčenie kvôli nekonformnému správaniu. Potom študoval na Kolomenskom a Vladimirskom pedagogickom inštitúte, ale štúdium nedokončil. Následne putoval po Sovietskom zväze a vystriedal mnoho zamestnaní (závozník, kurič, pomocný robotník), dokonca aj ako hazardný hráč (karty). Stále veľa čítal. Napriek tomu, že väčšina povolaní, ktorým sa venoval mali od intelektuálnej práce ďaleko, poskytovali mu dostatok materiálu na jeho tvorbu. Dlhé obdobie žil bez dokladov a trvalého bydliska, čo bolo vo vtedajšom Sovietskom zväze dosť problematické.
Od roku 1975 býval v Moskve spoločne so svojou druhou manželkou (v dome, v ktorom predtým býval známy hudobný skladateľ Sergej Sergejevič Prokofiev). V tomto období sa Jerofejevova materiálna existencia o niečo zlepšila. V roku 1985 ochorel na rakovinu hrdla, ktorej 11. mája 1990 podľahol. Jeho život bol poznamenaný záľubou v alkohole.
Dielo
Jerofejev nevytvoril rozsahom veľké dielo. Hoci jeho diela vznikali mimo bližší kontakt s oficiálnymi alebo disidentskými literárnymi kruhmi, je dôležitou súčasťou ruskej literatúry svojho obdobia. Prvé pokusy sa viažu k študentským rokom: Zapiski psichopata (Записки психопата) z rokov 1956-1958, boli považované za stratené, neskôr sa našli a bоli publikované posmrtne v roku 2000; podobne nedokončený rukopis románu Dmitrij Šostakovič (1972). Antológia s názvom Antalogija stichov rabočego obščežitija (Аналоги стихов рабочего общежития) je stratená. Z roku 1970 (alebo 1968-1969) pochádza jeho najvýznamnejšie dielo: román-poéma Moskva – Petušky (Москва — Петушки); priekopnícke dielo ruskej postmoderny.
Na jar 1985 dokončil tragikomédiu s piatimi dejstvami Valpurgijeva noč, ili Šagi Komandora (Вальпургиева ночь, или Шаги командора), ktorá mala byť druhá časť triptichu s názvom Drei Nächte. Prvú päťdejstvovú tragédiu, resp. časť s názvom Noč na Ioanna Kynala, ili Disidenti (Ноч на Иоанна Кунала, или Диссидентьи) Jerofejev nedokončil a tretiu Noč pered Roždestvom (Ноц перед Рождеством) nerozpísal. Dej prvej hry sa mal odohrávať vo výkupni fliaš, druhá sa odohráva na 31. oddelení psychiatrickej liečebne, tretia sa mala odohrávať v pravoslávnom kostole - v priestore od vchodu po refektár.
Chronologicky:
zachované diela:
nezachované diela
Význam, hodnotenie
Jerofejev sa pokúsil zachytiť „život ľudí na okraji spoločnosti, využíval prvky postmoderny, surrealizmu a groteskného spojenia reálneho s nereálnym“. Jeho „próza sa stala „evanjeliom“ generácie intelektuálov brežnevovského obdobia“.
„Na celom jeho diele je vidieť zložitý názorový proces, ktorým sa autor obtiažne dopracovával pravdy o živote, ďalej veľká sčítanosť a znalosť hlavných filozofických a umeleckých textov, ale zároveň schopnosť vnímať realitu v jej rozpornosti a hľadať nejaké východisko. Toto hľadanie nebolo ukončené, Jerofejev ani v náznakoch nedochádza k nijakému poučeniu, jeho občasný obrat náboženským smerom je skoro prekrytý opisom surového života s patričným nadhľadom a svojráznym „smutným“ humorom. Jeho Venička akoby nás presvedčoval, že všetko je veľká sranda, keby to nebolo tak smutné.“
Vouhenans
Vouhenans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slovenské národné nohejbalové družstvo žien
Slovenské národné nohejbalové družstvo žien reprezentuje Slovensko v medzinárodných ženských nohejbalových súťažiach a podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Slovenskej nohejbalovej asociácie (SNA). Najviac zastúpených reprezentantiek je z klubu NK DPMK Košice a NK Trebišov. Jeho najvýraznejším úspechom sú 4-násobné víťazstvo v kategórii dvojíc a 4-násobné víťazstvo v kategórii trojíc na majstrovstvách sveta.
Auch
Auch (okcitánsky Aush) je francúzske mesto v departemente Gers v regióne Midi-Pyrénées. V minulosti bolo strediskom Gaskoňska.
Geografia
Mesto leží približne v strede departementu Gers medzi riekami Baise a Arrats na rieke Gers.
Dejiny
V rímskej dobe ležalo mesto na križovatke ciest Périgueux – Saint-Bertrand-de-Comminges a Bordeaux – Toulouse. Vtedy sa nazývalo Elimberris.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Sport TV
náhľad|Sport 1 Sport TV je televízna stanica, ktorá ma kanály Sport 1 a Sport 2.
Sport TV je európsky športový kanál, ktorý je v súčasnej dobe k dispozícii v Maďarsku, Česku a Slovensku vysielať v rôznych jazykoch. V súčasnej dobe je držiteľom práv televízne vysielanie NFL hier v Maďarsku, Česku, a Slovensku.
V roku 2016 vysiela KHL, Hokejovú ligu Majstrov, NFL, Formulu 1, Ligue 1 a Serie A.
Vysiela tiež ďalšie exkluzívne prenosy.
Jazykové verzie
Sport1 (Holandsko)
Sport1 (Nemecko)
Sport1 (Litva)
Fontána Mária
náhľad|Fontána Mária v Bratislave náhľad|Detail plastiky
Sport TV
Jazykové verzie
Sport1 (Rusko)
Fontána Mária
Mária je fontána v Ružinove, Bratislave, ktorá sa nachádza v miestnej časti Pošeň.
Popis
Fontána Mária sa nachádza na východnej strane Bachovej ulice severne od križovatky s Exnárovou ulicou.
Sport TV
Maďarsko
Maďarsko malo k dispozícii televíziu Sport1 od roku 2006. Stanica držala práva k NFL, NHL, Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji a Heineken Cup a v prvých rokoch pre rôzne futbalové majstrovstvá, zo Škótska, Maďarsku, Francúzsku, Holandsku a ďalšie.
Fontána Mária
Popis
Autor fontány je akad. arch. Pavel Mikšík.
Sport TV
Maďarsko
V roku 2012 v Rumunsku zmenšilo dobu vysielania. Jeho vysielací priestor bol iba medzi 10 hod a 7 A.M. s výnimkou niektorých veľkých akcií, ktoré začínajú skôr, rovnako ako play-off NFL, alebo v prípade, že NFL či NHL hry ísť po dobu dlhšiu ako 7 A.M., po spustení detského kanálu MEGAMAX na rovnakej frekvencii.
Fontána Mária
Popis
Fontána sa pôvodne nachádzala v Medickej záhrade, kde bola odhalená bola v roku 1976. Na súčasné miesto bola prevezená v roku 1985, kde nahradila pôvodnú fontánu Rodina od Jozefa Jankoviča.
Sport TV
Maďarsko
Z NFL, Sport1 vysiela popoludňajšie hru a Pondelkové nočné futbal každý týždeň polovicu štvrtok v noci futbalových stretnutí, otvorenie hry a všetky Deň vďakyvzdania hry.
Česko a Slovensko
V sezóne 2018/2019 vysiela televízia na území Česka a Slovenska najvyššiu portugalskú futbalovú súťaž a Ligu majstrov CONCACAF. Vysiela aj zápasy hokejovej KHL. Pravidelne vysiela tiež Formulu 1 ako jediná v Česku a na Slovensku.
Mikael Tellqvist
Mikael Tellqvist (* 19. september 1979, Sundbyberg) je bývalý švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej
Mikael Tellqvist pôsobil ako brankár. Je 182 cm vysoký a váži 84 kg (údaj z roku 2006). V najvyššej súťaži začal hrať v sezóne 1998/99 za Djurgardens IF Stockholm v švédskej Elitserien. V roku 2000 ho v úvodnom drafte NHL vybralo mužstvo Toronto Maple Leafs v treťom kole ako 70. v celkovom poradí. V sezóne 2001/02 odišiel do zámoria do farmárskeho klubu Toronta St. John's Maple Leafs v AHL. Na ľad NHL sa dostal prvýkrát v sezóne 2005/06 a stal sa s číslom 32 náhradným brankárom mužstva za brankársku jednotku Eda Belfoura.Od sezóny 2006/2007 obliekal dres Phoenix Coyotes.
Fontána Mária
Popis
Striekajúca voda znázorňuje rozviate vlasy.
Mikael Tellqvist
Reprezentácia
Mikael Tellqvist získal s reprezentačným výberom Švédska zlatú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Hrá s reprezentačným dresom číslo 32.
Zimné olympijské hry 2006
Po rozpačitom úvode, keď v základnej skupine skončilo Švédsko až na treťom mieste po prehrách s Ruskom 0:5 a Slovenskom 0:3, už nezaváhalo. V štvrťfinále zdolalo Švajčiarsko 6:2, v semifinále Česko 7:3 a vo finále severského rivala Fínsko tesne 3:2. Mikael Tellqvist chytal v poslednom zápase v základnej skupine so Slovenskom v ktorom Švédsko prehralo 0:3.
Spoločenstvo nezávislých štátov
Spoločenstvo nezávislých štátov alebo skrátene SNŠ ( – Sodružestvo nezavisimych gosudarstv; skratka „CIS“) je medzinárodná organizácia združujúca väčšinu z bývalých zväzových republík Sovietskeho zväzu. V súčasnosti (r. 2011) ho tvorí 11 nezávislých štátov.
Organizácia nemá príliš veľa nadštátnych právomocí, jej význam je tak skôr symbolický v zmysle nadväznosti na ZSSR. Pôsobnosť SNŠ sa obmedzuje viac-menej na koordináciu spoločných obchodných, finančných, legislatívnych a bezpečnostných otázok. Najvýznamnejšou dohodou uskutočnenou v rámci SNŠ bolo vytvorenie spoločnej zóny voľného obchodu členských krajín. Zóna má oficiálne začať existovať v priebehu roka 2005. Od marca 1994 bol Valným zhromaždením OSN priznaný Spoločenstvu nezávislých štátov štatút oficiálneho pozorovateľa.
Sídlom Spoločenstva nezávislých štátov je bieloruský Minsk.
Založenie organizácie
náhľad|Budova, v ktorej bola podpísaná Bielovežská zmluva; Viskuli, BieloruskoSNŠ bolo založené rozhodnutím vrcholných predstaviteľov Bieloruskej SSR, Ruskej SFSR a Ukrajinskej SSR, ktorí podpísali 8. decembra 1991, krátko pred rozpadom ZSSR v rezidencii Viskuli v Bielovežskom pralese (Bielorusko) „Zmluvu o založení Spoločenstva nezávislých štátov“, známu pod názvom Bielovežská zmluva. V tomto dokumente sa konštatuje, že Sovietsky zväz ukončil svoju existenciu ako subjekt medzinárodného práva. Zároveň „opierajúc sa o historickú jednotu národov, vzťahy medzi nimi, zohľadňujúc dvojstranné zmluvy, snahu o demokratický právny štát, úmysel rozvíjať vzájomné vzťahy na základe vzájomného uznania a ctenia si štátnej suverenity, sa zmluvné strany dohodli na založení Spoločenstva nezávislých štátov“.
13. decembra 1991 na schôdzke prezidentov piatich stredoázijských republík, ktoré boli súčasťou ZSSR (Kazachstan, Kirgizsko, Tadžikistan, Turkménsko a Uzbekistan) v meste Ašchabad bolo prijaté vyhlásenie, že tieto krajiny majú záujem vstúpiť do novovzniknutej organizácie. Podmienkou bolo, že všetci členovia budú mať rovnocenné postavenie a budú uznaní za zakladajúcich členov SNŠ.
Na pozvanie kazašského prezidenta Nursultana Nazarbajeva sa v kazašskom hlavnom meste Alma-Ate konala schôdzka hláv 11 štátov bývalého ZSSR – Azerbajdžanu, Arménska, Bieloruska, Kazachstanu, Кirgizska, Моldavska, Ruska, Tadžikistanu, Turkménska, Uzbekistanu a Ukrajiny (z bývalých zväzových republík sa nezúčastnili Lotyšsko, Litva, Estónsko a Gruzínsko). Výsledkom schôdzky bolo 21. decembra 1991 podpísanie tzv. „Almaatskej deklarácie“, ktorou sa signatári prehlásili za rovnoprávnych zakladajúcich členov Spoločenstva nezávislých štátov. Almaatské stretnutie sa stalo dôležitým medzníkom v budovaní štátnosti v postsovietskom priestore, pretože zavŕšilo proces premeny bývalých republík Sovietskeho zväzu na suverénne štáty.
Prvá, zakladajúca etapa existencie SNŠ bola zavŕšená 22. januára 1993, kedy bola v Minsku prijatá na summite SNŠ Ústava Spoločenstva nezávislých štátov. Ústavu však nepodpísali Ukrajina a Turkménsko, ktoré sa v dôsledku tohoto kroku „de iure“ nepovažujú za plnohodnotných členov SNŠ, ale označujú sa len ako „zakladajúci členovia“ a „účastníci Spoločenstva“.
Ďalší vývoj
Dodatočne, v roku 1993 sa plnoprávnym členom SNŠ stalo aj Gruzínsko. Mimo SNŠ tak zostali iba tri pobaltské štáty – Litva, Lotyšsko a Estónsko, ktoré sa odmietli stať jeho súčasťou z historických dôvodov. Svoje predchádzajúce členstvo v ZSSR oficiálne vyhlásili za nedobrovoľné, násilné a ilegálne.
Členstvo Gruzínska v SNŠ netrvalo dlho. Po vojenskom konflikte s Ruskom v Južnom Osetsku v roku 2008 vyjadrilo ústami prezidenta Saakašviliho snahu vystúpiť zo SNŠ. a 14. augusta 2008 gruzínsky parlament jednohlasne schválil vystúpenie z tejto organizácie. 18. augusta 2008 diplomatickou nótou svoj úmysel Gruzínsko oficiálne oznámilo Spoločenstvu, a v zmysle Ústavy SNŠ Gruzínsko vystúpilo zo SNŠ o 12 mesiacov, 18. augusta 2009.
Druhou krajinou, ktorá zmenila svoje postavenie v SNŠ je Turkménsko. Na summite SNŠ v Kazani (26. august 2005) oficiálne oznámilo, že sa bude zúčastňovať na práci v SNŠ ako „asociovaný člen“.
Členské krajiny a účastníci SNŠ
V zmysle platnej Ústavy Spoločenstva nezávislých štátov rozlišujeme niekoľko typov „účasti“ štátov v orgánoch a v samotnej činnosti SNŠ. Ide o „zakladateľov“, „členov“, „pridružených členov“ a „pozorovateľov“. Okrem týchto v ústave definovaných pojmov samotná organizácia používa aj označenie „účastník Spoločenstva“. Toto označenie nie je oficiálnym, ale možno ho opísať, ako označenie pre členský štát v širšom zmysle slova, má širšiu charakteristiku ako označenie „člen“ (pojem „účastník Spoločenstva“ zahŕňa aj Ukrajinu, ktorá nespĺňa definíciu „člen“).
„Zakladateľskými štátmi SNŠ“ sú tie štáty, ktoré k dátumu prijatia Ústavy SNŠ (22. decembra 1993) podpísali a ratifikovali Zmluvu o založení SNŠ z 8. decembra 1991 a Protokol k tejto Zmluve (Almaatská dohoda) z 21. decembra 1991.
„Členskými štátmi SNŠ“ sú tie štáty, ktoré prijali Ústavu SNŠ a záväzky plynúce z Ústavy počas 1 roka od jej prijatia (do 22. decembra 1994). Z tohoto pohľadu sa za plnohodnotných členov SNŠ nepovažujú Turkménsko a Ukrajina, ktorí Ústavu nepodpísali a neratifikovali.
Účastník Spoločenstva je termín, ktorý používa vo svojich dokumentoch samotná organizácia. Toto označenie nie je definované v Ústave, ale možno ho opísať ako označenie pre členský štát v širšom význame slova. Pojem „účastník Spoločenstva“ totiž zahŕňa aj Ukrajinu, ktorá nespĺňa definíciu „člena“ (nepodpísala a neratifikovala Ústavu SNŠ), ale na práci v organizácii sa podieľa plnohodnotne. Na oficiálnej stránke SNŠ sa doslova uvádza:„''22. januára 1993 v Minsku na summite SNŠ bola prijatá Ústava Spoločenstva. Nepodpísali ju Ukrajina a Turkménsko, ktoré z tohoto dôvodu de iure nie sú členskými štátmi SNŠ, ale môžu byť zaradené len medzi zakladateľov a účastníkom Spoločenstva.''“
Pozorovatelia
Do skupiny oficiálnych „pozorovateľov“ môžeme zaradiť Mongolsko a Afganistan.
Gruzínske členstvo
Členstvo Gruzínska v SNŠ netrvalo dlho. Po vojenskom konflikte s Ruskom v Južnom Osetsku vyjadrilo ústami prezidenta snahu vystúpiť zo SNŠ a 14. augusta 2008 gruzínsky parlament jednohlasne schválil vystúpenie zo SNŠ. 18. augusta 2008 diplomatickou nótou svoj úmysel Gruzínsko oficiálne oznámilo Spoločenstvu, a v zmysle Ústavy SNŠ Gruzínsko vystúpilo zo SNŠ o 12 mesiacov, 18. augusta 2009.
Orgány SNŠ
Činnosť a vzájomná medzištátna spolupráca v rámci Spoločenstva nezávislých štátov prebieha prostredníctvom orgánov SNŠ. V ich čele vždy stoja predstavitelia predsedajúcej krajiny Spoločenstva. Štruktúra orgánov, ako aj ich kompetencie a zloženie prešlo vývojom a ich súčasnú podobu upravuje Uznesenie Rady hláv štátov SNŠ z 2. apríla 1999. Celkovo v štruktúre Spoločenstva nezávislých štátov funguje 82 orgánov, z nich je 66 orgánov odvetvovej spolupráce.
Ústava Spoločenstva nezávislých štátov definuje 8 ústavných orgánov Spoločenstva: 1. Rada hláv štátov SNŠ 2. Rada hláv vlád SNŠ 3. Rada ministrov zahraničných vecí SNŠ 4. Rada ministrov obrany SNŠ 5. Rada ministrov vnútra SNŠ 6. Rada veliteľov pohraničných vojsk 7. Medziparlamentné zhromaždenie SNŠ 8. Ekonomický súd SNŠ
Najvyšším orgánom Spoločenstva je Rada hláv štátov.
Predsedníctvo v SNŠ
Od 1. januára 2014 predsedá Spoločenstvu nezávislých štátov Ukrajina, pričom na čele vrcholných orgánov SNŠ stoja jej predstavitelia. Prebrala tak predsedníctvo od Bieloruska, ktoré predsedalo SNŠ od 1. januára 2013. Od 1. januára 2012 predsedalo Spoločenstvu nezávislých štátov Turkménsko.
Rada hláv štátov
Rada hláv štátov je v zmysle Ústavy SNŠ najvyšším orgánom Spoločenstva, ktorý tvoria najvyšší predstavitelia (prezidenti, hlavy štátov) všetkých účastníkov SNŠ. Rada rieši principiálne otázky fungovania SNŠ a rôznorodé otázky spadajúce do spoločných záujmov účastníkov SNŠ. Medzi základné kompetencie Rady hláv štátov SNŠ patrí:
Rada hláv štátov sa schádza raz ročne. Okrem riadneho zasadnutia sa obvykle koná každý rok aj jedno neformálne zasadnutie.
Rozhodnutia Rady sa prijímajú po vzájomnej dohode, konsenzom. Každý účastník má právo vyhlásiť svoju nezainteresovanosť na tej-ktorej prejednávanej otázke, čo následne netvorí prekážku ďalšieho rokovania Spoločenstva a prijatia rozhodnutia. Základnými právnymi aktami Spoločenstva sú mnohostranné a dvojstranné medzištátne dohody v rôznych oblastiach vzájomných vzťahov.
Na čele Rady hláv štátov SNŠ stojí predseda Rady. Predsedovia Rady hláv štátov SNŠ v ostatných rokoch:
Rada hláv vlád
Rada hláv vlád SNŠ združuje najvyšších predstaviteľov výkonnej moci (vlád) jednotlivých účastníckych krajín SNŠ. Tento kolektívny orgán koordinuje spoluprácu národných vlád v jednotlivých oblastiach spoločných záujmov. Na zasadnutiach Rady sa riešia predovšetkým dôležité otázky ekonomickej, humanitárnej, sociálnej a vojenskej spolupráce štátov. Medzi základné úlohy Rady hláv vlád SNŠ patrí:
Prejednávajú sa tu najdôležitejšie dokumenty, ktoré sa následne predkladajú Rade hláv štátov. Zasadnutiu Rady predsedajú jednotliví členovia postupne za sebou podľa poradia určeného názvom štátu v ruskej abecede, predsedníctvo rotuje v ročných cykloch.
Rada hláv vlád SNŠ zasadá dvakrát ročne, každý štát-účastník Spoločenstva má však právo zvolať aj mimoriadne zasadnutie.
Rada ministrov zahraničných vecí
Rada ministrov zahraničných vecí SNŠ je základným výkonným orgánom SNŠ, ktorý zabezpečuje zahraničnopolitickú spoluprácu štátov SNŠ v oblastiach, kde majú krajiny SNŠ spoločné záujmy.
Tento orgán bol založený 4. septembra 1993 za účelom koordinovania spoločných krokov účastníkov Spoločenstva v zahraničnopolitických otázkach. Význam Rady ministrov zahraničných vecí postupne vzrástol a dnes je chápaný ako základný výkonný orgán Spoločenstva nezávislých štátov. Jeho základnými úlohami sú: V ostatných rokoch sa medzi popredné oblasti záujmu Rady ministrov zahraničných vecí dostáva problematika zachovania mieru, predchádzania a riešenia konfliktov na území Spoločenstva nezávislých štátov.