cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Libuš
Libuš je katastrálne územie na južnom okraji Prahy tvoriace menšiu časť územia mestskej časti Praha-Libuš. Je tu evidovaných 64 ulíc a 825 adries. Žije tu 5525 obyvateľov. Pred pripojením k Prahe v roku 1968 to bola obec, v dobe pripojenia mala 1955 obyvateľov.
Praha-Libuš je od 24. novembra 1990 mestská časť zahrňujúca dve úplné katastrálne územia, ktorými sú Libuš a Písnice. Celková rozloha mestskej časti je. V porovnaní s Libušou je územie Písnice podstatne väčšie a žije tu (december 2006) len o niečo menej obyvateľov ako na území Libuše (4 177 : 5 525); preto mestská časť podporila návrh na prejenovanie mestskej časti.
Don’t Bring Me Down
„Don’t Bring Me Down“ je deviata a zároveň posledná skladba z albumu Discovery anglickej rockovej skupiny Electric Light Orchestra z roku 1979. Stala sa dodnes najúspešnejším hitom v USA. V Spojenom kráľovstve obsadila 3. miesto.
Jeff Lyne opätovne nahral túto skladbu vo svojom domácom štúdiu. Vydaná bola v kompilácii s ostatnými znovu nahranými skladbami skupiny ELO.
Mouriez
Mouriez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Luigi Cherubini
Maria Luigi Carlo Zenobio Salvatore Cherubini (* 14. august 1760, Florencia – † 15. marec 1842, Paríž) bol taliansky hudobný skladateľ, ktorý prežil podstatnú časť svojho tvorivého života vo Francúzsku.
Život
Luigi sa narodil v rodine hudobníka a už ako šesťročný sa začal vážne zaujímať o hudbu. V trinástich rokoch skomponoval Te Deum, Credo, Miserere, omšu a Dixit. Keď mal osemnásť rokov, všimol si ho veľkovojvoda a neskôr cisár Leopold II., ktorý mu poskytol trvalú finančnú podporu, čo mu umožnilo študovať skladbu a kontrapunkt u Giuseppe Sartiho (1729-1802) v Bologni. Giuseppe Sarti bol vyznávačom rímskej školy a odporučil Cherubinimu, aby nepodľahol vábeniu neapolskej opernej školy a za svoje vzory si radšej zvolil Palestrinu a jeho súčasníkov. Cherubini potom študoval, opisoval a analyzoval partitúry majstrov rímskej školy, čo mu neskôr vo funkcii riaditeľa parížskeho konzervatória veľmi pomohlo, keď vystupoval ako prísny strážca zákonov harmónie a kontrapunktu, s ktorého autoritou mali problémy aj Hector Berlioz a César Franck.
Pod vplyvom tejto výchovy prebiehala prvá etapa jeho skladateľskej činnosti, v ktorej písal hudbu prevažne na liturgické texty. Stále viac ho ale priťahovalo operné javisko. Jeho prvá významná opera Quinto Fabio, mala premiéru v roku 1780 v Alexandrii. Rýchlo za sebou nasledovalo ďalších šesť opier, ktoré boli uvedené v rôznych talianskych mestách.
V roku 1784 Cherubiniho pozvali do Londýna, kde skomponoval a uviedol dve opery: La Finta Principessa a Giulio Sabino, vďaka ktorým bol vymenovaný za dvorného skladateľa. Z Londýna odišiel do Paríža, ktorý sa, okrem krátkeho pobytu v Taliansku v zime roku 1787, stal jeho druhým domovom. Prišiel sem v čase, keď zúril spor stúpencov Picciniho a Glucka, z ktorých prvý predstavoval typickú taliansku opernú školu zameranú na spevácku virtuozitu a druhý prinášal nového ducha hudobnej drámy.
Nepokojné roky 1788 až 1805 prežil aj Cherubini obavami o svoju ďalšiu existenciu. Skomponoval celý rad opier bez väčšieho úspechu, snáď aj preto, že svoje diela uvádzal v malom divadle Theatre de la Foire Saint-Germain, pretože Veľká opera jeho opery neprijímala. Keď v roku 1795 vzniklo parížske konzervatórium, vymenovali ho za jedného z inšpektorov, jeho existenčné problémy však pretrvávali naďalej.
V roku 1805 prijal pozvanie do Viedne, kde nasledujúci rok uviedol operu Faniska, ktorá mala veľký úspech. Vysoko si ju cenilo nielen publikum, ale aj poprední viedenskí skladatelia vrátane Haydna a Beethovena. Nezískal si však Napoleonvu priazeň, keďže ten dával prednosť ľahšej hudbe opier Paisiella a Zingarelliho. Nezmenilo sa to ani po návrate do Paríža, keď skomponoval novú operu Pygmalion.
Cherubini svoj neúspech v boji o uznanie ťažko niesol a okrem toho ochorel. Prijal preto pozvanie princa de Chimay rehabilitovať sa na jeho zámku v Chimay. Prakticky nekomponoval a venoval sa botanike a kresleniu. Pri príležitosti vysvätenia kostola ho požiadali o skomponovanie slávnostnej omše. Výsledkom bola Messe in F, ktorá celkom zmenila jeho život. Napísal síce ešte päť opier, ale ťažisko jeho práce sa presunulo do oblasti chrámovej a symfonickej hudby.
V roku 1815 ho pozvala Londýnska filharmonická spoločnosť (London Philharmonic Society) do Londýna a objednala symfóniu, ouvertúru a kompozíciu pre zbor a orchester. Úspech koncertov zvýšil jeho zahraničnú prestíž. Okrem toho po nástupe Ľudovíta XVIII. na trón získal aj vo Francúzsku konečne postavenie, ktoré zodpovedalo jeho schopnostiam. Riaditeľ parížskeho konzervatória ho vymenoval za kráľovského hudobného superintendanta. Nielenže v tom čase vznikli jeho najväčšie diela, ale mal vplyv aj na výchovu novej generácie francúzskych hudobných skladateľov, ktorí uskutočňovali Cherubiniho ideály. Dostal sa síce do sporu s mladým Berliozom, ale to už bol spor s nastupujúcim novým hudobným smerom – impresionizmom, pre ktorý starnúci umelec nemal pochopenie.
Okrem vrcholných diel chrámovej hudby, ktorá je dnes považovaná za najcennejšie Cherubiniho dedičstvo, dokončil v roku 1835 aj svoje hudobno vedecké a pedagogické životné dielo Cours de contrepoint et de fugue.
Zomrel v Paríži 15. marca 1842 vo veku 81 rokov, je pochovaný na cintoríne Père Lachaise.
Dielo
thumb|250px|Náhrobok na cintoríne Père Lachaise v Paríži
Po Cherubinim zostalo cez 450 diel, z ktorých takmer sto vyšlo aj tlačou. Medzi nimi sa nachádza 26 omší, 2 requiem, 38 motetá, 6 klavírne sonáty, 5 sláčikové kvartetá, symfónie, oratórium, 35 opier a 38 motet, celý rad litánií, kantát a drobnejších skladieb.
Peter Pettigrew
Peter Pettigrew prezývaný Červochvost je literárna postava v sérii kníh o čarodejníckom študentovi Harry Potterovi od J. K. Rowlingovej, ktoré boli aj sfilmované. Jeho meno sa prvýkrát objaví v treťom dieli, Harry Potter a väzeň z Azkabanu. Je to čarodejník a animágus.
Deštná
Deštná môže byť:
Peter Pettigrew
Po väčšinu knihy Harry Potter a väzeň z Azkabanu je považovaný za mŕtveho. Vie sa o ňom, že kedysi býval členom partie priateľov Jamesa Pottera - otca Harryho Pottera. Chýry hovoria, že jeden člen tejto partie, Sirius Black, zradil Jamesovu rodinu a preto Harryho rodičov zavraždil lord Voldemort. Peter Pettigrew sa údajne po tomto čine Siriovi postavil. Za prítomnosti množstva svedkov Siriovi vyčítal, že zradil Potterovcov. Po týchto slovách ho Sirius údajne kúzlom rozzmetal na márne kúsky, pričom z Petra zostal iba prst. Petrovi posmrtne udelili čarodejníckej vyznamenanie Merlinov rád a Siria zavreli do najtvrdšieho čarodejníckeho väzenia - Azkabanu.
V skutočnosti to však bolo inak. Bol to práve Peter Pettigrew, kto Potterovcov zradil. Predstieral, že na neho Sirius zaútočil a nafingoval vlastnú smrť tým, že si odrezal prst a sám sa zmenil na potkana. Premenený na potkana prežil dvanásť rokov, až kým sa nevinnému Siriovi nepodarilo utiecť z väzenia a spolu s ďalším starým priateľom, Remusom Lupinom, neodhalili Pettigrewovu totožnosť a pravdu o jeho vine. Petrovi sa však podarilo ujsť a zostal slúžiť zlej strane - Voldemortovi.
Životopis
Peter Pettigrew prišiel študovať na čarodejnícku školu Rokfort v tom istom čase ako James Potter, Remus Lupin, Severus Snape, Lily Evansová a Sirius Black. Vždy bol spomedzi nich ten najmenší, najbezvýznamnejší, najhlúpejší a najnešikovnejší, zatienený svojimi priateľmi. Bol v Chrabromile. Za pomoci priateľom sa stal, podobne ako Sirius a James, ilegálnym animágom, čiže čarodejníkom, ktorý sa kedykoľvek vie premeniť na zviera. Vie sa premeniť na potkana, na ktorého sa aj podobá - má plešinu, modré malé vodnaté oči a vytŕčajúce zuby. Vďaka potkanej podobe dostal prezývku Červochvost.
Stal sa Voldemortovým poslom, údajne pod nátlakom Voldemorta, ktorý sa mu vyhrážal smrťou. Zradil Lily a Jamesa Voldemortovi a vinou jeho zrady sa Voldemortovi podarí preniknúť do ich domu a zabiť ich. Petigrew hodil vinu na Siriusa a sám sa ukrýval v podobe potkana. V podobe potkana sa stal domácim maznáčikom Ronalda Weasleyho, najlepšieho priateľa Harryho Pottera. Ron ho volal Prašivec. Nemal tušenie, že nie je obyčajným potkanom. Keď sa Pettigrew dozvedel, že Sirius Black ušiel z Azkabanu, dostal oprávnený strach, že sa mu Sirius chce pomstiť. Začal chradnúť, na veľkú ľútosť Rona, ktorý sa bál, že Prašivec je už starý a onedlho uhynie. Harryho a Ronova kamarátka Hermiona si navyše v tom istom čase kúpila kocúra Krivolaba, ktorý sa pokúšal Pettigrewa uloviť. Kamaráti to považovali za prejavy bežného správania mačky. Krivolab však v skutočnosti vedel, že Prašivec nie je ozajstný potkan a chcel ho Siriovi doniesť.
Napokon sa Pettigrew znova pokúsil predstierať vlastnú smrť. Ušiel a zanechal po sebe krv, takže to vyzeralo, akoby ho Krivolab jednoducho zožral. Kvôli tomu sa Ron s Hermionou spolu istý čas nerozprávali. Ron však prašivca znova našiel. Ten sa prudko bránil, no Ron ho nepustil zo svojho vrecka. Sirius ich v psej podobe oboch dotiahol do Škriekajúcej búdy v Rokville. Tam spolu s Lupinom vyrozprávali trojici kamarátov, čo je Prašivec zač. Uverili tomu však až vtedy, keď Prašivec získal znova ľudskú podobu. Sirius a Remus chceli Pettigrewa zabiť. Ten prosil o milosť postupne Harryho, Rona aj Hermionu. Napokon sa nad ním zľutoval Harry, ktorý nechcel, aby sa otcovi dvaja najlepší priatelia stali kvôli Pettigrewovi vrahovia. Rozhodol, že ho nechajú zavrieť do Azkabanu. Pettigrew im však ušiel.
Nepriamo sa dozvedáme, že Pettigrew potom vyhľadal Voldemorta. Pomohol mu získať aspoň slabé, embryonálne telo. V štvrtej knihe pomáha Voldemortovi získať nové telo dospelého muža. Kvôli tomu si musí odťať vlastnú ruku. Voldemort v novom tele mu za ňu vyčarí striebornú náhradu.
V ďalších knihách vystupuje ako pomocník Voldemorta, ktorým však pohŕdajú ostatní smrťožrúti. V siedmom diele ho strieborná ruka uškrtí za to, že na malú chvíľku prejaví milosrdenstvo a zaváha, čo predpokladal aj Albus Dumbledore.
Peč
Peč je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 442 obyvateľov, z toho 238 mužov a 204 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,1 roka (muži 36,0 roka, ženy 38,3 roka).
19. storočie pred Kr.
19. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 1900 pred Kr. do roku 1801 pred Kr.
Neštich (hradisko)
vľavo|náhľad|Hradisko Neštich (Lidar vizualizácia) Neštich je archeologická lokalita nad rovnomennou mestskou časťou Svätého Jura v Malých Karpatoch, v okrese Pezinok.
Hradisko (v súčasnosti na zalesnenom kopci nad sútokom dvoch potokov) bolo osídlené v halštatskej dobe a je aj hradiskom veľkomoravského obdobia. Zachovali sa valy pôvodného opevnenia, ktoré vytvárali v celkovej dĺžke 1 600 metrov veľké obranné stredisko na ploche vyše troch hektárov. Výška valov je 8 až 13 metrov, vlastný vodovod bol vyrobený z rúr z pálenej hliny.
Archeologická lokalita je súčasťou chráneného areálu v správe štátnej ochrany prírody Malé Karpaty s rozlohou 19,71 ha bez vytýčeného orchanného pásma.
Prístup je možný z mesta Svätý Jur po modro značkovanej trase, od križovatky Hradisko potom doprava po neznačkovanom chodníku, prípadne po červeno značkovanom chodníku.
Sila (rozlišovacia stránka)
Sila môže byť:
Ruzyně
Ruzyně (nem. Rusin) je katastrálne územie a štvrť Prahy, súčasť mestskej časti, mestského obvodu a správneho obvodu Praha 6. Pred pripojením k Prahe v roku 1960 to bola samostatná obec.
Nachádza sa tu medzinárodné letisko Praha-Ruzyně.
TED Notepad
TED Notepad je editor textových súborov pre platformu Windows. Program bol vyvinutý slovenským študentom Jurajom Šimlovičom. Svojím vzhľadom nápadne pripomína klasický Poznámkový blok, v jeho útrobách sa však nachádza množstvo funkcií určených na rýchlu i pokročilú editáciu textu. Populárny sa stal nielen kvôli jeho malej veľkosti a množstvu funkcií, ale i vďaka niekoľkým inovatívnym funkciám. Program je vhodný napríklad na písanie poznámok počas surfovania po internete, alebo na úpravu zdrojových kódov, ako sú HTML či PHP.
Niektoré inovatívne funkcie:
Ďalšie zaujímavé funkcie:
Pokročilejšie funkcie:
Zoznam planétok 65751 – 66000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Moyenneville (Pas-de-Calais)
Moyenneville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montaut (Lot-et-Garonne)
Montaut je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
20. storočie pred Kr.
20. storočie pred Kr. je storočie, ktoré trvalo od roku 2000 pred Kr. do roku 1901 pred Kr.
Montaut (Lot-et-Garonne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ewa Kopaczová
Ewa Bożena Kopaczová (* 3. december 1956, Skaryszew) je poľská liberálna politička, v rokoch 2014 - 2015 zastávala post premiérky za politickú stranu Občianska platforma. V rokoch 2007 – 2011 bola ministerkou zdravotníctva a v rokoch 2011 – 2014 bola predsedníčkou Sejmu.
V roku 2014 bola Kopaczová poľským prezidentom vymenovaná za premiérku Poľska po tom, ako bol jej predchodca Donald Tusk zvolený za predsedu Európskej rady. Túto funkciu zastávala do konca funkčného obdobia Sejmu v roku 2015.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Sádočné
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Sádočné v okrese Považská Bystrica.
Prechod Merkúra
Prechod Merkúra je astronomický úkaz, pri ktorom sa planéta Merkúr dostane medzi Slnko a Zem. Merkúr sa vtedy premieta na slnečný disk, kde je ďalekohľadom pozorovateľný ako drobný čierny kotúčik. Nakoľko Merkúr nemá takmer žiadnu atmosféru, je jeho okraj pri pozorovaní ostrý.
Prechod Merkúra nastáva vtedy, keď je Merkúr v dolnej konjunkcii a zároveň je v blizkosti uzla svojej dráhy. Vtedy sú Zem, Merkúr a Slnko takmer v jednej priamke. Tento stav nenastáva pri každej konjunkcii Merkúra so Slnkom, pretože dráha Merkúra zviera s ekliptikou uhol až 7°. Posledný prechod Merkúra nastal 11. novembra 2019. Ďalší prechod nastane 13. novembra 2032. K prechodom dochádza v priemere 13-krát za storočie, takže ide o pomerne zriedkavý úkaz.
Prechody nastávajú okolo 7. mája (vtedy je Merkúr v zostupnom uzle) a okolo 9. novembra (vo vzostupnom uzle). Pri májových prechodoch sa Merkúr nachádza blízko afélia svojej dráhy a je teda k Zemi bližšie. Jeho uhlový priemer je vtedy okolo 12 oblúkových minút, pri novembrových prechodoch, kedy je od Zeme ďalej, len 10 oblúkových minút. Vzhľadom na malé rozmery Merkúra sa dá tento úkaz pozorovať len ďalekohľadom, na rozdiel od prechodu Venuše, ktorý je viditeľný aj voľným okom. Aby nedošlo k poškodeniu zraku, pozorovací ďalekohľad by mal mať slnečný filter.
Carl Auer von Welsbach
Carl Auer Freiherr von Welsbach (* 1. september 1858, Viedeň, Rakúsko – † 4. august 1929, Mölbling) bol rakúsky vedec a vynálezca, ktorý mal nielen talent pre objav nových vecí, ale aj ich komerčné využitie.
Objavil štyri chemické prvky: neodým, prazeodým, yterbium a lutécium a vynašiel žíhaciu pančuchu pre plynové osvetlenie, použitie kovového vlákna v žiarovke a materiál na výrobu kamienkov do zapaľovačov. Založil spoločnosti Treibacher Industrie a Auer-Gesellschaft v Berlíne, a je autorom značky Osram
Edgar Bauer
Edgar Bauer (* 7. október 1820, Charlottenburg, Nemecko – † 18. august 1886, Hannover) bol nemecký filozof a publicista, mladohegelovec.
Raňajky na Plute
Raňajky na Plute (orig. Breakfast on Pluto) je film režiséra Neila Jordana z roku 2005. Opisuje osudy mladého transexuála Patricka Bradena, ktorý dospieva v Írsku v čase občianskych nepokojov v sedemdesiatych rokoch. Hlavnú úlohu si vo filme zahral Cillian Murphy.
Zoznam piesní R. A. Dvorského
Toto je zoznam piesňovej tvorby, ktoré naspieval alebo ku ktorej zložil hudbu R. A. Dvorský.
Zoznam
poz.
(h: /t: ) - doteraz nezistený autor hudby alebo textu
(t:/ ) - doteraz nezistený autor textu
Transport Layer Security
Protokol TLS umožňuje aplikáciám komunikovať cez sieť spôsobom akým bol navrhnutý, aby predchádzal odpočúvaniu, manipulácii, falšovaniu správ. TLS poskytuje koncobodovú autentifikáciu a súkromie v komunikácii cez internet používaním kryptografie. Typicky je autorizovaný len server (to znamená, že jeho identita je zaručená) zatiaľ čo klient ostáva neautorizovaný. To znamená, že koncový užívateľ, či už jednotlivec alebo aplikácia, si môže byť istý s kým komunikuje.
Ďalšia úroveň zabezpečenia, v ktorej obidve strany "konverzácie" si môžu byť isté s kým komunikujú, je známa ako obojstranná autorizácia. Obojstranná autorizácia vyžaduje infraštruktúru verejného kľúča (public key infrastructure - PKI).
Obojstranná autorizácia
TLS klient a server dohodnú spojenie používaním procedúry tzv. podanie rúk. Počas podania rúk sa klient a server dohodnú na rôznych parametroch používaných na vytvorenie bezpečnosti spojenia.
Posledný bod uzatvára podanie rúk a začína bezpečné spojenie, ktoré je šifrované a dešifrované vygenerovanými kryptografickými kľúčmi až pokiaľ sa spojenie neukončí.
Velvet Goldmine
O filme
Hlavnou postavou filmu je Brian Slade (Rhys Meyers), bisexuálny glam rockový spevák inšpirovaný Davidom Bowiem a v menšej miere i Marcom Bolanom. Ewan McGregor stvárňuje Curta Wildea, kontroverzného rockového speváka, ktorý šokuje svojimi obscénnymi vystúpeniami. Tento charakter bol inšpirovaný Iggym Popom či Lou Reedom. Žurnalista Arthur Stuart (Bale), v mladosti fanúšik glam rocku, má za úlohu zistiť, čo sa stalo s ikonou Sladeom, ktorý na vrchole kariéry zinscenoval vlastnú smrť. Ďalšími postavami príbehu sú Brianova manželka Mandy Slade (Colette), manažér Jerry Divine Eddie Izzard či fenomenálna ikona Jack Fairy.
Príbeh silne pripomína Bowieho vzťah s Popom a Reedom počas 70tych a 80tych rokov. Sladeovo alter ego "Maxwell Demon" a sprievodná skupina "Venus In Furs" sú paralelami Bowieho pódiovej persóny a jeho skupiny Ziggy Stardust and the Spiders from Mars.
Getting Things Done
Getting Things Done (skratka GTD) je metóda osobného časového manažmentu a je jednou z metód manažmentu času. Jej autorom je David Allen, ktorý ju opísal v rovnomennej knihe. Tak "Getting Things Done," ako aj "GTD" sú chránené obchodné značky spoločnosti David Allen Company.
Velvet Goldmine
O filme
Režisér Todd Haynes tvrdí, že príbeh zachytáva tiež aféru medzi Britániou a Amerikou, Londýnom a New Yorkom a spôsob, akým sa hudobné scény týchto krajín a miest najvzájom ovplyvnili. Ako rodený Američan sa Haynes britskej glam rockovej scéne prizerá ako outsider - presne tak, ako vzhliada na svoje nedosiahnuteľné idoly Arthur. Film nehovorí len o hudobných vzoroch, vykresľuje tiež otázku hľadania vlastnej (nielen sexuálnej) identity.
Getting Things Done
Základom GTD je premisa, že človek potrebuje presunúť úlohy z mysle na vonkajšie médium. Týmto spôsobom si nemusí tieto úlohy pamätať a môže sa sústrediť na ich vlastné vykonanie.
Velvet Goldmine
O filme
Film je silne ovplyvnený životom a myšlienkami Oscar Wildea, často je tu citovaný (sú použité výroky z jeho jediného románu The Potrait Of Dorian Gray) a nachádzame paralely s jeho dielom či životom.
Getting Things Done
Metodológia GTD
V porovnaní s tradičnou teóriou časového manažmentu, David Allen presúva dôležitosť z priorít na dva kľúčové prvky - kontrolu a nadhľad. Využíva pri tom tri základné modely:
Proces pracovného toku
Účelom tohto modelu je získať kontrolu nad všetkými úlohami a záväzkami. Proces pracovného toku sa skladá z piatich neprekrývajúcich sa fáz:
Spracovať znamená pri triedení dávky úlohy postupovať nasledovne:
Muncq-Nieurlet
Muncq-Nieurlet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Ferdinand Zirkel
Ferdinand Zirkel (* 20. marec 1838, Bonn, Nemecko - † 12. jún 1912, Bonn) bol nemecký geológ. Spoločne s H. Rosenbuschom bol priekopníkom mikroskopického skúmania minerálov a hornín a je považovaný za zakladateľa modernej petrografie.
Muncq-Nieurlet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ferdinand Zirkel
Životopis
Zirkel promoval v roku 1861 na univerzite v Bonne. Pôsobil ako profesor geológie na univerzite vo Ľvove (1863) a univerzite v Kieli (1868) taktiež bol od roku 1870 profesorom mineralógie a geológie na univerzite v Lipsku. V roku 1882 sa stal korešpondenčným členom Bayerische Akademie der Wissenschaften.
V roku 1898 bol za svoj prínos geológii londýnskou Geological Society of London vyznamenaný Wollastonovou medailou.
Meno Ferdinanda Zirkela nesie:
Jeu de paume
náhľad|Kurt na jeu de paume v [[Bristol (mesto v Anglicku)|Bristole]] Jeu de paume (fra. doslova hra dlaňou) je pôvodne francúzska stredoveká loptová hra, predchodca tenisu. Napriek francúzskemu názvu sa jeu de paume hrá s pálkou. Jej označenie vychádza z toho, že sa hra spočiatku hrala holými rukami alebo v rukaviciach.
Jeu de paume bola olympijským športom iba na hrách v Londýne v roku 1908.
Dnes túto hru prevádzkuje vo svete asi 10 000 športovcov, z čoho je asi tretina žien. Šport sa v rôznych krajinách označuje rôzne - v Spojenom kráľovstve Real Tennis, v USA Court Tennis a v Austrálii Royal Tennis.
Výraz jeu de paume je vo Francúzsku tiež prenesený výraz pre telocvičňu, kde sa hra hrala.
Písečné (okres Jindřichův Hradec)
Písečné je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 551 obyvateľov, z toho 268 mužov a 283 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,8 roka (muži 37,6 roka, ženy 40,1 roka).
Montayral
Montayral je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vinoř
náhľad|Pomník obetiam vojen
Bagnères-de-Luchon (kantón)
Bagnères-de-Luchon je francúzsky kantón v obvode Saint-Gaudens v departemente Haute-Garonne v regióne Midi-Pyrénées na juhu Francúzska. Tvorí ho 31 obcí.
Vinoř
Vinoř je katastrálne územie, niekdajšia obec pripojená k Prahe v roku 1974, od 24. novembra 1990 pod názvom Praha-Vinoř aj mestská časť. Leži na severovýchode Prahy v severovýchodnej časti mestského obvodu Praha 9, pozdĺž ulice Mladoboleslavskej vedúcej smerom k Brandýsu nad Labem. Má rozlohu a počet obyvateľov 16. októbra 2006 bol 3147.
Človek a spoločnosť
Človek a spoločnosť je slovenský internetový vedecký časopis pre pôvodné teoretické a výskumné štúdie z oblasti spoločenských vied. Časopis je vydávaný Spoločenskovedným ústavom Slovenskej akadémie vied v Košiciach od roku 1998, v štvrťročnej periodicite.
Pylaón
Pylaón (Pylaón) je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy.
Zo vzťahu kráľa Nélea a jeho manželky Chlóridy sa narodilo trinásť detí, dcéra Péro a synovia, Pylaón, Tauros, Asterios, Déimachos, Alastor, Eurybios, Epilaos, Frasios, Eurymenes, Euagoras, Periklymenos a Nestor.
Pretože Néleos bol spojenec élidskeho kráľa Augeia a nechcel očistiť hrdinu Hérakla z vraždy Ifita, Hérakles Pylos napadol a Pylaón, ako aj jeho bratia a otec v boji s Héraklom padli. Ich rod však nevyhynul, lebo Pylaónov najmladší brat Nestor sa pre svoju mladosť boja nezúčastnil a v Pyle potom prevzal kráľovské žezlo. Po rokoch sa Nestor ako najstarší achájsky vodca preslávil v trójskej vojne.
Bardejovské Kúpele
Vznik Bardejovských Kúpeľov podmienili vývery prírodných liečivých minerálnych vôd typu alkalicko-slaných, železnatých kyseliek. Z výsledkov chemických rozborov i z dlhoročných praktických skúseností vyplýva, že bardejovská minerálna voda môže svojou balneologickou hodnotou úspešne súťažiť aj s najznámejšími minerálnymi vodami tohto druhu.
Bardejovské Kúpele spĺňajú predpoklady tak na balneologické, ako aj na klimatické kúpeľné miesto. V centrálnej parkovej časti kúpeľov vyviera šesť prameňov minerálnych vôd. Voda prameňov „Hlavný“, „Lekársky“ a „Herkules“ je hydrouhličitanovo-chloridová, sodná, železnatá, uhličitá, hypotonická, studená. Voda prameňa „Alžbeta“ je hydrouhličitanovo-chloridová, sódno-vápenatá, železnatá, uhličitá, hypotonická, studená. Balneologickou hodnotou sa môžu zaradiť medzi najvýznamnejšie minerálne vody tohto druhu. Rozdielnosť v chemickom zložení umožňuje ich viacstranné liečebné využitie s rozličným pôsobením. Vysokomineralizované pramene s obsahom oxidu uhličitého sa používajú na pitné kúry, liečebné kúpele a inhalačnú liečbu.
Dejiny
Kúpele v Bardejove, prípadne minerálne pramene, sa prvýkrát spomínajú v listine Belu IV. z roku 1247, v ktorej sa vymedzuje chotár Bardejova. O existencii prameňov existujú pomerne skoré informácie a to vďaka faktu, že minerálne pramene ležali v bezprostrednej blízkosti významnej osady, akou Bardejov určite bol, a neďaleko významnej „veľkej kráľovskej cesty“ spájajúcej Stredomorie s Baltom.
Taktiež už v roku 1426 mesto rozšírilo svoje kúpele a o šesť rokov neskôr zriadilo aj druhé kúpele. Zaujímavosťou je správa z roku 1505, ktorá uvádza, že už v tej dobe sa za kúpanie vyberal poplatok, čo potvrdzuje existenciu kúpeľných zariadení. Vďaka poznaniu liečivej sily prameňov sa kúpele zachránili v období, keď obchodný, hospodársky a politický význam mesta upadal.
V 18. storočí mali kúpele už svoje kúpeľné objekty s vaňami a boli vyhľadávaným objektom po celý rok. Najprv ich navštevovala najmä poľská šľachta, neskôr okrem domácich mešťanov aj uhorská šľachta. Koncom tohto storočia to teda zákonite vyvolalo stavebný ruch. Tiež sa vykonal chemický rozbor minerálnej vody, stanovili sa liečebné indikácie, navrhol sa spôsob využitia prameňov pre kúpele a distribúciu minerálnej vody.
Začiatkom 19. storočia sa kúpele zaradili medzi najvyhľadávanejšie v Uhorsku. Okrem návštevníkov z blízkeho okolia, ktorí navštevovali kúpele krátkodobo, bola väčšina hostí na pobyt tri až šesť týždňov. Medzi významné osobnosti, ktoré v tej dobe navštevovali kúpele patria napríklad: cisár Jozef II., Mária Lujza - neskoršia manželka cisára Napoleona, ruský cár Alexander I. V letných mesiacoch sa v kúpeľoch často zdržiaval hudobný skladateľ Béla Kéler, ktorý tu od roku1850 až do svojej smrti v roku 1882 vlastnil dom.
Rýchly vzostup kúpeľov vystriedalo postupné chátranie objektov, k čomu prispel aj požiar v roku 1856, pri ktorom zhorelo mnoho domov. V čase kapitalistického podnikanie sa nakoniec našli finančné prostriedky na opravu objektov i zlepšenie kúpeľného prostredia. V tomto období postavili novú dvoranu, honosný drevený pavilón nad Hlavným prameňom, zakryli i ďalšie pramene, vybudovali vodovod, elektrické osvetlenie, upravili park, vybudovali nové modernejšie hotely s kapacitou 195 izieb.
V renomovanom kúpeľnom dome bolo 85 kabín s kovovými vaňami. Koncom 19. storočia už mali kúpele k dispozícii 1200 izieb a v sezóne ich navštívilo okolo 4000 hostí.
Roku 1895 sa tu liečila cisárovná Alžbeta Bavorská, manželka Františka Jozefa I., ktorej pobyt pripomína socha pred liečebným domom z roku 1903. thumb|Sissi Návštevnosť kúpeľov vzrástla po vybudovaní železničnej trate do Bardejova so stálym prípojom kočiarmi do kúpeľov. Takto boli kúpele spojené nielen s Prešovom a Košicami, ale aj s Pešťou a Viedňou. Súbežne s rozvojom kúpeľov sa zdokonaľovali i liečebné procedúry, zavádzal sa kúpeľný režim. Okrem pitných kúr a vaňových minerálnych kúpeľov, podávali sa kúpele z jedľového ihličia, slatinné kúpele, masáže, elektroliečba, odporúčali sa vychádzky.
Hneď začiatkom 20. storočia mali kúpele okolo 1600 dobre zariadených hosťovských izieb, kompletné kúpeľné liečebné a spoločenské vybavenie, kolonádu, ktorá spájala Hlavný a Lekársky prameň, tenisové dvorce i vlastnú informačnú kanceláriu v Budapešti. Voda z Lekárskeho a Alžbetinho prameňa sa plnila do fliaš, kým prostému ľudu bol prístupný len Ľudový prameň.
Počas prvej svetovej vojny kúpele spustli a aj po jej skončení sa zariadenia neobnovovali, kúpele začali upadať. Po výmene nájomných hospodárov nastalo nepatrné zlepšenie stavu, oživil sa najmä kultúrny život.
Druhá svetová vojna opäť nepriaznivo zasiahla do rozvoja kúpeľov. Po roku 1948 boli všetky hotely prispôsobené na celoročnú prevádzku a tri najväčšie hotely sa prebudovali na liečebné domy. Súčasne sa uskutočnil rozsiahly hydrogeologický výskum, ktorý spresnil údaje o minerálnych vodách a sprístupnil ich nové zdroje.
Jakub
Jakub môže byť:
Zoznam slovenských článkov/Ž
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 67 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ža
Žabí potok (prítok Hincovho potoka) · Žabokreky · Žabokreky nad Nitrou · Žakarovce · Žakovce · Žalobín · Žarnov (okres Košice-okolie) · Žarnovica · Žarnovica (okres) · Žaškov
žb
Žbince
žd
Ždaňa · Ždiar
že
Žehňa · Žehra · Žela Inovecká · Železná Breznica · Železník · Želiar (poddanstvo) · Želiezovce · Želmanovce · Želmíra Duchajová-Švehlová · Želmíra Gašparíková · Želovce · Žemberovce · Žemliare
ži
Žiadosti slovenského národa · Žiar (okres Liptovský Mikuláš) · Žiar (okres Revúca) · Žiar nad Hronom · Žiar nad Hronom (okres) · Žibritov · Židia na Slovensku · Žigmund Esterházi · Žigmund Géci · Žigmund Hubáček · Žigmund II. Druget · Žigmund Karlovský · Žigmund Nikel Séči · Žigmund Pauliny-Tóth · Žigmund Pálffy · Žigmund Turzo · Žihárec · Žikava · Žilina · Žilina (okres) · Žilinská dohoda · Žilinská synoda · Žilinský kraj · Žilinský kraj (1948 – 1960) · Žilinský samosprávny kraj · Žipov · Žirany · Žitavany · Žitavce · Žitavský mier · Žitná-Radiša · Živena (spolok)
ží
Žíp
žl
Žlkovce
žo
Žobračenka · Žofia Bosniaková · Žofia Hielová
žu
Župa (Česko-Slovensko) · Župa (Uhorsko po roku 1849) · Župčany · Župkov (okres Žarnovica)
Bruno Bauch
Bruno Bauch (* 19. január 1877, Gross-Nossen, Poľsko – † 27. február 1942, Jena, Nemecko) bol nemecký filozof; vychádzajúc z Kantovej Kritiky čistej súdnosti interpretoval Kantovo učenie ako teóriu kultúry ovládanú ideou hodnoty.
Elvis Presley
Elvis Aaron Presley, známy ako Elvis Presley (* 8. január 1935, Tupelo, Mississippi, USA – † 16. august 1977, Memphis, Tennessee) bol americký spevák a herec. Je považovaný za „Kráľa rokenrolu“ a za jednu z najvýznamnejších osobností kultúry 20. storočia.
Elvis Presley sa narodil v meste Tupelo, v štáte Mississippi. Do Memphisu v štáte Tennessee sa s rodinou presťahovali, keď mal Elvis 13 rokov. Hudobná kariéra Elvisa Presleyiho začala v roku 1954, potom ako spolu s producentom Samom Phillipsom urobili nahrávky vo vydavateľstve Sun Records. Philipsovým zámerom bolo predviesť širšiemu publiku hudobné štýly inšpirované afroamerickou hudbou. Presley hrajúci na rytmickú akustickú gitaru spolu s gitaristom Scottym Moorem a basgitaristom Billom Blackom boli pioniermi štýlu rockabilly, t.j. zrýchlenej verzii spojenia dôraznej rytmiky country music a rhythm and blues. V roku 1955 sa Presleyova sprievodná kapela doplnila o D. J. Fontanu, čím sa toto hudobné kvarteto skompletizovalo. Vydavateľstvo RCA Victor im zabezpečilo zastupovanie Colonelom Tomom Parkerom, ktorý potom riadil Elvisovu hudobnú kariéru viac ako dve desaťročia. Presleyho prvý singel, ktorý mu vydali v RCA Records, „Heartbreak Hotel“, vyšiel v januári 1956 sa stal v Spojených štátoch hitom číslo jeden. Do roka firma RCA predala Elvisovi Presleyovi desať miliónov singlov. Vďaka sérii úspešných vystúpení v televíznej sieti a nahrávkam, ktoré sa dostali na vrchol hitparád, sa Presley stal vedúcou postavou novo spopularizovaného zvuku rock and rollu, ktorý sprevádzala jeho štýl prezentácie a popularizácia vtedy marginalizovaného zvuku Afroamerickej hudby. V tom období bol Elvis americkou populáciou bielej pleti považovaný za hrozbu pre morálku vtedajšej mládeže.
V novembri roku 1956 mal Elvis Presley svoj herecký debut vo filme Love Me Tender. V roku 1958 bol povolaný do vojenskej služby a o dva roky neskôr niektorými zo svojich komerčne najúspešnejších diel znovuobnovil svoju nahrávaciu kariéru. Presley pod vedením Parkera usporiadal niekoľko koncertov. V 60. rokoch sa venoval tvorbe hollywoodskych filmov a produkcii soundtrackových albumov, z ktorých sa väčšina stretla s posmešnými reakciami kritiky. Medzi jeho najznámejšie filmy patrili Jailhouse Rock (1957), Blue Hawaii (1961) a Viva Las Vegas (1964). V roku 1968 sa po sedemročnej prestávke vrátil na koncertné pódium v dobre prijatom televíznom comebackovom špeciáli Elvis. Týmto úspechom si vyslúžil predĺžené na vysoko ziskovo rentabilné turné a angažmán v Las Vegas. V roku 1973 mal Elvis Presley koncert, Aloha from Hawai. Bolo to prvé takéto predstavenie sólového umelca, ktoré bolo odvysielané do celého sveta. Roky zneužívania liekov na predpis a nezdravé stravovacie návyky však vážne ohrozili jeho zdravie. V roku 1977 Elvis Presley na svojom panstve Graceland vo veku 42 rokov náhle zomrel.
S celosvetovým predajom zhruba 500 miliónov nahrávok patrí Elvis Presley medzi najpredávanejších hudobných umelcov všetkých čias. Komerčne uspel vo viacerých hudobných žánroch vrátane tradičnej populárnej hudby, country, rhythm & blues, adult contemporary a gospelu. Získal tri ceny Grammy, ako 36-ročný dostal cenu Grammy za celoživotný prínos a je uvedený do viac ako dvadsať siení slávy. Elvis Presley je držiteľom viacerých rekordov: RIAA jeho albumy zo všetkých umelcov najviackrát cerifikovala na Zlato a Platinu a má aj najviac albumov v rebríčku Billboard 200. Elvis Presley má najviac albumov na prvej priečke britského rebríčka UK Albums Chart a aj najviac singlov v ich rebríčku UK Singles Chart. V roku 2018 bolo Elvisovi Presleyimu prezidentom USA posmrtne udelené ocenenie Presidential Medal of Freedom.
Životopis
Jeho kariéra začala v roku 1953 kedy sa stal jedným z prvých predstaviteľov žánru nazvaného rockabilly, ktorý bol rytmicky zosilneným spojením country a rhythm and blues. Jeho neobvyklé verzie existujúcich songov preberali zvuk hudby amerického obyvateľstva tmavej aj svetlej pleti a spravili z Presleyho zároveň populárnu, ale aj kontroverznú osobnosť s bezprostredným prejavom pri vystúpeniach v televízii, či na koncertoch. Elvis Presley nahral klasické rokenrolové skladby ako sú napríklad „Hound Dog“ a „Jailhouse Rock“, no naspieval aj gospelové, bluesové, country, ballady, či popové piesne. Elvis Presley bol uvedený do štyroch hudobných siení slávy: v roku 1986 do Rokenrolovej siene slávy, v roku 1997 do Rockabilly Hall of Fame, v roku 1998 do Country Music Hall of Fame a v roku 2001 do Gospel Music Hall of Fame (2001). V roku 1984 dostal ocenenie W. C. Handyho od nadácie Blues Foundation a Academy of Country Music prvú cenu Golden Hat Award. V roku 1987, sa stal držiteľom American Music Awards.
Veľkou záľubou Elvisa Presleyho, okrem hudby, boli bojové športy. Je držiteľom troch čiernych pásov v bojových umeniach. Jeho prvým učiteľom bol Jürgen Seydel, ktorý učil Elvisa Shotokan Karate v Nemecku, v Nauheime do roku 1958, keď bol v armáde. Získal prvé hodnosti, v r. 1958-1960 trénoval pod majstrom Európy v Shotokan Karate Senseiom Tetsugio Murakami. V Beverly Hills sa v r. 1960 Elvis stretáva s Edom Parkerom, zakladateľom amerického Kenpo, stávajú sa z nich dobrí priatelia. Ed zoznamuje Elvisa s Hankom Slomanskim, majstrom Shito-Ryu Karate Japonska z r. 1953 a neskorším Medzinárodným komisárom karate USA. Hank Slomanski si Elvisa tak obľúbil, že pri jeho povýšení do stupňa Shodan, dáva Elvisovi vlastný čierny pás. V r. 1964 získava 2. stupeň Nidan. Od začiatku kamarátstva s Edom Parkerom spolupracujú aj na filmoch, Ed trénuje Elvisa kenpo a už vo filmoch Blue Hawai a Roustabout z r. 1961 prezentuje Elvis rôzne techniky bojových umení. Po r. 1968 sa Elvis upriamuje len na školu Eda Parkera, dokonca financuje otvorenie školy karate v Memphise (Tennessee Karate Institute), v ktorej boli aj Joe Lewis alebo Bill Wallace. Taktiež v Memphise od r. 1970 do r. 1974 trénoval u juhokórejského majstra Kang Rheeho zakladateľa systému PaSaRyu. Elvis tu pôsobí aj ako inštruktor, v r. 1974 získava čierny pás, dosahuje 8 stupeň San. V tom istom roku ho Ed Parker povyšuje už na 8. stupeň čierneho pása v Kenpo. Elvis bol za svoju oddanosť bojovým umeniam odmenený miestom v Martial Arts Hall of Fame in New York. Ed Parker sa o Elvisovi vyjadril takto: Bol to pokorný človek. Naučil ma viac, ako ja jeho.
V 60. rokoch hral Presley hlavnú úlohu v 31 filmoch, z ktorých bola väčšina muzikálov. Zo strany kritiky boli filmy hodnotené vlažne, no komerčne boli úspešné. Filmy s Elvisom Presleym patria však medzi prvé filmy, v ktorých sa objavujú východné bojové umenia. V roku 1968 vystupoval naživo v televíznych programoch a na koncertoch po Spojených štátoch, najviac v Las Vegas. V roku 1973 mal Presley prvý koncert s priamym televíznym prenosom, Aloha from Hawaii, ktorý videla naraz miliarda divákov, ďalších 500 miliónov ho sledovalo v repríze.
Magazín Rolling Stone (Tulák) napísal „Elvis Presley je rokenrol“ a súbor jeho tvorby nazval „akrami dokonalého materiálu.“ Počas aktívnej nahrávacej kariéry, ktorá trvala viac ako dve desaťročia, Presley vytvoril a prelomil mnoho rekordov koncertnej návštevnosti aj predaja. Stal sa jedným z najvplyvnejších a najpredávanejších umelcov v hudobnej histórii. Mal viac ako 40 singlov v americkej top 100 a 18 sa stalo číslom jeden.
Cesta ku koncu
9. októbra 1973 sa Elvis rozviedol s Priscillou, s ktorou odišla aj ich dcéra Lisa Marie. Pribral na váhe, užíval mnoho liekov, avšak stále vystupoval na koncertoch a nahrával piesne. Medzi rokmi 1969 a 1977 absolvoval 1094 úplne vypredaných vystúpení a bol prvým umelcom, ktorý v štyroch vystúpeniach za sebou vypredal Madison Square Garden v New Yorku. V utorok 16. augusta 1977 bol 42-ročný Elvis nájdený svojou snúbenicou Ginger Alden na podlahe kúpeľne vo svojom dome v Memphise. Zomrel na infarkt kvôli jeho obezite.
Po Elvisovej smrti sa jeho sídlo Graceland premenilo na múzeum a stalo sa druhou najnavštevovanejšou budovou v USA, hneď po Bielom dome. Každoročne sa tam schádzajú davy fanúšikov, Elvisovi napodobitelia a dvojníci. Jeho piesne stále vychádzajú a mnohí ľudia dodnes veria, že nezomrel a raz sa vráti. Všeobecne je považovaný za jedného z najlepších spevákov 20. storočia.
Filmografia
thumb|Elvis Presley, považovaný za „[[zdvorilostné prezývky v populárnej hudbe|Kráľa rock and rollu“]]
Racionálne číslo
Ako racionálne číslo sa v matematike označuje reálne číslo, ktoré sa dá zapísať ako podiel dvoch celých čísel, väčšinou v tvare zlomku \frac{a}{b} alebo a/b, kde b nie je nula a a a b sú celé čísla. Množina všetkých racionálnych čísel sa označuje Q alebo \mathbb{Q}.
Pri zlomku \frac{a}{b} sa číslo a označuje ako čitateľ, číslo b ako menovateľ (pretože určuje meno zlomku: 1/2 je jedna polovica, 1/3 je jedna tretina, 1/4 je jedna štvrtina atď.).
Každé racionálne číslo sa dá zapísať viacerými spôsobmi, napr. 3/6 = 2/4 = 1/2. Základným (najjednoduchším) je tvar, v ktorom a a b nemajú spoločných deliteľov okrem jednotky. Každé racionálne číslo taký najjednoduchší tvar má a tento tvar je pre dané číslo jednoznačný.
Nabringhen
Nabringhen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Racionálne číslo
Desatinný rozvoj racionálneho čísla je periodický (v prípade konečného rozvoja tvoria periódu nuly).
Reálne číslo, ktoré nie je racionálne, sa nazýva iracionálne číslo.
Nabringhen
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Racionálne číslo
Množina celých čísel je vlastná podmnožina racionálnych čísel, pretože celé číslo n možno zapísať ako zlomok n/1.
Počítanie so zlomkami
So zlomkami sa dajú vykonávať operácie sčítanie a násobenie:
Nabringhen
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Racionálne číslo
Počítanie so zlomkami
K racionálnemu číslu existuje opačné číslo aj prevrátená hodnota:
Vlastnosti
Množina racionálnych čísel \mathbb{Q} spoločne s operáciou sčítania a násobenia tvorí pole.
Turkické jazyky
thumb|upright=2|Mapa rozšírenia turkických jazykov. Turkické jazyky (iné názvy: turecké jazyky, staršie turkské jazyky, turkotatárske jazyky, zriedkavo turkitské jazyky, türkské jazyky) sú jedna z vetví altajských jazykov, ale niekedy sa považujú za samostatnú jazykovú rodinu. Výraz sa občas používa aj v mierne užšom význame - pozri nižšie pod Delenie.
Delenie
Vysvetlivka: Slová uvedené v zátvorkách sú synonymá slova pred zátvorkou.
===Aktuálna systematika podľa viacerých zdrojov === turkické jazyky:
Poznámka: V slovenčine sa môže vždy alternatívne písať:
Systematika podľa Johansona 1998
Turkické jazyky:
Systematika podľa Baskakova 1960 a 1981
turkické jazyky:
Poznámka: Hunčina je tu zrejme považovaná za jazyk, ktorého rozdelením na západnú časť (západohunská vetva) a východnú časť (východohunská vetva) vznikli všetky dnešné turkické jazyky.
Čakovice
right|thumb|Čakovický zámok
Čakovice sú katastrálne územie Prahy. Je tu evidovaných 63 ulíc a 878 adries. Žije tu 4 743 obyvateľov. Od roku 1926 boli Čakovice mestečkom.
Praha-Čakovice je mestská časť, ktorá bola ustanovená 24. novembra 1990 a jej územie tvoria celé katastrálne územia Čakovice, Miškovice a Třeboradice, celková rozloha je. V Třeboradiciach sa nachádza najsevernejší bod Prahy. K Prahe bolo celé územie dnešnej mestskej časti pripojené k 1. januáru 1968, mestská časť leží v mestskom obvode Praha 9. Rozšírenú prenesenú pôsobnosť pre jej územie vykonával do konca októbra 2007 úrad mestskej časti Praha 19 so sídlom v Kbeloch, od 1. novembra 2007 úrad mestskej časti Praha 18 so sídlom v Letňanoch.
Zoznam informatických článkov/?
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
?u
’u’
Barbazan (kantón)
Barbazan je francúzsky kantón v obvode Saint-Gaudens v departemente Haute-Garonne v regióne Midi-Pyrénées na juhu Francúzska. Tvorí ho 24 obcí.
Vzducholoď R 38
náhľad|Vzducholoď R 38 na prvom pokusnom lete Vzducholoď R 38 (ZR-2 podľa amerického označenia) bola vo svojej dobe najväčšou postavenou vzducholoďou na svete. Jej katastrofa v roku 1921 na desať rokov prakticky zastavila britský vzducholodný program.
náhľad|Trosky vzducholode R 38 24. augusta 1921 sa uskutočnil štvrtý zo série skúšobných letov. Vzducholoď sa pri prudkom manévrovaní nad mestom Kingston upon Hull roztrhla a potom explodovala. Zo 49 členov posádky prežilo katastrofu len 5 ľudí. V troskách zomrela veľká časť špičkových britských vzducholodných odborníkov, aj americká posádka, ktorá sa počas letu zacvičovala.
Zoznam informatických článkov/1
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
16
16-bit
NGC 891
NGC 891 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavila nemecká astronómka Caroline Herschelová 27. augusta 1783. Na rozdiel od oveľa známejšej galaxie M 31 v tomto súhvezdí je zdanlivá hviezdna veľkosť NGC 891 len 10,1 mag. a na tento objekt sa zo Zeme pozeráme takmer presne z boku.
Pozdĺž rovníku tiahnuceho sa jej plochým, tenkým diskom má galaxia pás hmoty. Ten prekrýva aj jej centrálnu vydutinu. Pás je tvorený prachovými filamentmi.
Torvosaurus
Nález
thumb|left|Zostavená kostra Torvosaura v Museum of Ancient Life ([[Utah)]] Prvý jedinec tohto rodu bol objavený už v roku 1972 v sedimentoch súvrstvia Morrison v coloradskom lome Dry Mesa v USA. Opísaný bol v roku 1979 americkými paleontológmi Peter M. Galtonom a Jensenom.
Veľkosť
thumb|left|Veľkostné porovnanie Torvosaura (na obrázku v tmavomodrej farbe) s inými obrími teropódmi a človekom Torvosaurus mohol dorastať do dĺžky až a jeho hmotnosť sa pohybovala okolo 3 t, takže patril k najväčším známym teropódom vôbec (hoci bežné veľké exempláre dosahujú dĺžku v rozmedzí 9 až  a hmotnosť asi 2 t). Najväčšia lebka prisudzovaná tomuto rodu, z ktorej sa zachovala len časť spodnej čeľuste dlhej, by v kompletnom stave merala asi , čo je dokonca o niekoľko cm viac ako lebka populárnejšieho Tyrannosaura. Torvosaurus teda môže predstavovať vôbec najväčšieho doteraz známeho jurského teropóda. Podľa iných interpretácii však obria lebka patrí nejakému inému, príbuznému rodu teropóda.
Pístina
Pístina je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 195 obyvateľov, z toho 63 mužov a 132 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,7 roka (muži 42,3 roka, ženy 45,9 roka).
Vibrio cholerae
Vibrio cholerae je mikroorganizmus, ktorý je spolu so svojim biotypom El Tor pôvodcom cholery. Patrí do rodu Vibrio a čeľade Enterobacteriaceae. Je trvalo usídlené vo vodnom prostredí endemických oblastí, kde môže prežívať i niekoľko rokov. Ak sú podmienky preň nepriaznivé, hibernuje do formy, ktorú nemožno kultivačne dokázať.
Vzhľad
Krátka zahnutá tyčinka, nefarbiaca sa po pridaní Gramovho farbiva.
Kultivácia
Kultivácia je jednoduchá, v.cholerae je veľmi nenáročná baktéria. Znáša vysoké pH.
Antigénna štruktúra
Podľa telového O antigénu bol druh rozdelený do 6 skupín, do prvej patrilo Vibrio cholerae a Vibrio El Tor.
V rámci druhu dnes existuje viac ako 100 antigénnych skupín, epidemickú choleru vyvoláva výhradne skupina 01. Odlíšiť od ostatných ju možno pridaním antiséra proti skupine 01, ktoré v prípade prítomnosti tejto skupiny vo vzorke spôsobí aglutináciu (zrazenie). Všetky ostatné typy sa preto označujú ako NAG vibriá (neaglutinujúce). Skupina 01 sa delí na 3 sérotypy – Ogawa, Inaba a Hikojima.
Patogenita (schopnosť vyvolať chorobu)
V.cholerae je baktériou neinvazívnou – nepreniká do tkanív – a toxigénnou – produkuje enterotoxín choleragén, nazývaný aj choleratoxín, ktorého účinkom (cez aktiváciu adenylátcyklázy) dochádza k transportu Cl- a vody do tenkého čreva a zablokovaniu vstrebávania Na+. Tým dochádza k strate tekutín a vznikajú vodnaté hnačky, typické pre choleru. Patogenitu baktérie zvyšujú i pomocné enzýmy – napr. mucináza, ktorá uľahčuje prienik mikroorganizmu cez ochrannú vrstvu hlienu na povrchu čreva.