cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Edyta Górniak
Edyta Anna Górniak (* 14. november 1972, Ziębice, Poľsko) známa ako Edyta je populárna poľská popová speváčka.
Zoznam národných prírodných pamiatok v Česku
Nasledujúci zoznam národných prírodných pamiatok v Česku obsahuje všetky národné prírodné pamiatky (NPP), ktoré sa v júni roku 2017 nachádzali na území Česka. Celkovo sa jedná o 122 pamiatok.
Filip V. (Francúzsko)
Filip V. Dlhý (* 1291, Lyon, Francúzske kráľovstvo – † 3. január 1322, Paríž) bol francúzsky kráľ, navarrský kráľ (ako Filip II.) a gróf zo Champagne od roku 1316 až do svojej smrti.
Janovice (Rýmařov)
thumb|Vstupná brána do zámku Janovice je dedina, ktorá je časťou mesta Rýmařov v okrese Bruntál. Nachádza sa na severozápade Rýmařova. Prechádza tadiaľ cesta I/11.
Filip V. (Francúzsko)
Životopis
Narodil sa ako druhý syn francúzskeho kráľa Filipa IV. a Jany Navarrskej a pred nástupom na trón mal titul grófa z Poitiers. Počas vlády svojho synovca Jána I. vystupoval ako regent.
Janovice (Rýmařov)
Janovice ležia v katastrálnom území Janovice u Rýmařova o rozlohe. Janovice leží aj v katastrálnom území Janušov o rozlohe.
Filip V. (Francúzsko)
Životopis
Po smrti Jána I. v roku 1316 nastal problém s následníctvom, pretože po Ľudovítovi X. ostala už iba dcéra Jana. Objavila sa otázka, či sa francúzska koruna môže dediť v ženskej línii, tak ako iné léna alebo iné kráľovstvá. V tom prípade by sa nasledujúcim kráľom stal Janin manžel. Tomu Filip zabránil tým, že sa začiatkom roka 1317 nechal v Remeši pomazať a korunovať. Krátko na to zvolal vo februári 1317 do Paríža zhromaždenie šľachticov, prelátov a zástupcov parížskej univerzity a na tomto zhromaždení boli ženy z akéhokoľvek dedičského práva na francúzsku korunu vylúčené.
Janovice (Rýmařov)
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov Janovíc (vrátane Janušova a zaniknutej obce Růžové) podľa sčítania alebo iných úradných záznamov : V Janoviciach je v januári 2015 evidovaných 261 adries, všetko opisné čísla (trvalé objekty). Pri sčítaní ľudu roku 2001 tu bolo napočítaných 223 domov (v samotných Janoviciach 64, v Janušove 159, v Ružovej žiadny), z toho 176 trvale obývaných.
Filip V. (Francúzsko)
Životopis
Vo vnútorných záležitostiach sa Filip snažil nadviazať na reformy svojho otca Filipa IV. Pracoval na štandardizácii mier a váh. Prehodnotil veľa rozhodnutí svojho staršieho brata Ľudovíta X., ktorý bol pod silným vplyvom svojho strýka Karola z Valois a zanechal štátne záležitosti v zlom stave. Vrátil majetky a tituly mnohým otcovým hodnostárom a spolupracovníkom, ktoré im odobral jeho starší brat. V zahraničnej politike uzavrel mier s Flámskom.
Janovice (Rýmařov)
Pamätihodnosti
V Janoviciach sa nachádza renesančný zámok, ktorý slúžil ako správne centrum celého janovického panstva. Najbližšie zámku sa tiež nachádza architektonicky cenná tzv. Spitzerova vila, dielo architekta Gustava Schalera z roku 1929. Neďaleko zámku sa nachádzajú aj budovy pivovaru, chránené ako technická pamiatka.
Filip V. (Francúzsko)
Životopis
Zomrel v Paríži a pochovaný je v bazilike Saint-Denis. Keďže nezanechal mužského následníka, trón zdedil jeho mladší brat Karol IV.
Rodina
V roku 1307 sa oženil s grófkou Janou II. Burgundskou (* 1292 – † 1330 ,dcérou a dedičkou grófa Ota IV. Burgundského) a grófky Mahaut z Artois. Mali spolu štyri dcéry a syna :
Caunay
Caunay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
UTM-3
thumb|UTM-3 thumb|UTM-3 UTM-3 (podľa unifikovaného označenia 71-403) je typ ruskej električky, navrhnutej a vyrobenej spoločnosťou Uraltransmaš. Električka bola vyrábaná v rokoch 2003 – 2012.
Celles-sur-Belle
Celles-sur-Belle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cerizay
Cerizay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gunungapi Wetar
Gunungapi Wetar je menší ostrov vulkanického pôvodu nachádzajúci sa v centrálnej časti Bandského mora severne od ostrova Wetar. Ostrov je vrchol masívneho stratovulkánu, ktorého základňa je približne pod hladinou mora, nad hladinu vyčnieva prakticky iba vrcholový kráter a to do výšky. V kráteri sa nachádza aj menší troskový kužeľ. V geologickej histórii vulkánu sú zaznamenané dve explozívne erupcie z rokov 1512 a 1699.
Francastel
Francastel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Francières (Oise)
Francières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján XXIII. (protipápež)
thumb|200px|Protipápež Ján XXIII. Jan XXIII. (* okolo 1370 – † 22. december 1419, Florencia), vlastným menom Baldassare Cossa, bol protipápež (1410 – 1415), následník Alexandra V., zvoleného pisanským koncilom.
Kardinál Cossa predsedal pisánskemu (?) koncilu (1409), ktorého cieľom bolo ukončenie pápežskej schizmy, ktorá existovala už od roku 1378. Kardináli zosadili dvoch vtedajších pápežov, rímskeho Gregora XII. a avignonského Benedikta XIII. a za novú hlavu cirkvi zvolili Petra Philarga, ktorý prijal meno Alexander V. Tým sa však schizma len prehĺbila. Doterajší pápeži sa svojho pontifikátu nevzdali, čo viedlo k vzniku trojpápežstva.
thumb|left|Náhrobok Jána XXIII. Baptistérium San Giovanni, Florencia V máji 1410 Alexander V. zomrel a jeho následovníkom sa stal Cossa. Situácia sa nepáčila rímskemu kráľovi Žigmundovi Luxemburskému, ktorý prinútil Jána XXIII., aby zvolal nový koncil do Kostnice. Ten rozhodol o abdikácii všetkých troch pápežov a ako nového pápeža zvolil Otta Colonnu, ktorý prijal meno Martin V. Ján XXIII. abdikovať odmietol a z Kostnice ušiel, ale dobehli ho Žigmundovi vojaci, uväznili ho a zosadili.
Britský historik 18. storočia Edward Gibbon uvádza v knihe Úpadok a pád rímskej ríše, že Cossu obviňovali z pirátstva, vrážd, znásilnení, sodomie a incestu; za vtedajšej politickej situácie však boli takéto obvinenia protivníkmi často vznášané bez reálného podkladu.
Baldassare Cossa zomrel 22. novembra 1419 vo Florencii zmierený s cirkvou; o niečo skôr ho Martin V. menoval dekanom kardinálského zboru. Je uložený do nádherného sarkofágu vo florentskom baptistériu.
Nemal by byť zamieňaný s pápežom Jánom XXIII. (1958 – 1963). Fakt, že viac ako 500 rokov žiadny pápež neprijal meno Ján je pravdepodobne dôsledkom kontroverzných činov tohto protipápeža. Rozhodnutie pápeža Jána XXIII. neprijať meno Ján XXIV. je chápané aj ako potvrdenie toho, že Baldassare Cossa nebol právoplatným pápežom. Ján XXIII. si údajne zvolil meno Ján okrem iného aj preto, aby ho po 500 rokoch očistil.
Fréniches
Fréniches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alžbeta Wilhelmína Württemberská
Alžbeta Wilhelmína Württemberská (* 21. apríl 1767, Treptow an der Rega, Poľsko - † 18. február 1790, Viedeň, Rakúsko) bola württemberská princezná a rakúska arcivojvodkyňa, prvá manželka neskoršieho cisára Františka II. (I.).
Pätnásťročnú dcéru württemberského vojvodu Fridricha II. a Žofie Doroty Brandenbursko-Schwedtskej si vyhliadol cisár Jozef II. ako manželku pre svojho synovca Františka a povolal ju do Viedne. Sobáš, ktorý sa konal v roku 1788 bol dôsledkom medzištátnej rakúsko-ruskej dohody, pretože Alžbetina staršia sestra Žofia Dorota (neskoršia Mária Fiodorovna) sa stala druhou manželkou budúceho cára Pavla I.
Zomrela ako 22-ročná pri predčasnom pôrode dcéry Ludoviky (* 1790 - † 1791), dva dni pred Jozefom II. Pochovaná je v kapucínskej hrobke vo Viedni.
Ondřejov (Rýmařov)
Ondřejov je dedina, ktorá je časťou mesta Rýmařov v okrese Bruntál.
História
Obec sa spomína prvýkrát v roku 1398 ako súčasť rabštejnského panstva.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov Ondřejova podľa sčítania alebo iných úradných záznamov : V Ondřejove je k januáru 2015 evidovaných 50 adries, všetko opisné čísla (trvalé objekty). Pri sčítaní ľudu roku 2001 tu bolo napočítaných 42 domov, z toho 27 trvalo obývaných.
Metz
Metz (historicky a alebo Méty  ) je mesto v severovýchodnom Francúzsku, hlavné mesto regiónu Lotrinsko a departementu Moselle. Leží na sútoku riek Mosela a Seille.
Mesto je známe vďaka svojej gotickej katedrále sv. Štefana (fr. Cathédrale Saint-Étienne de Metz) z 13. a 14. storočia. Od roku 2010 je tu tiež otvorené kultúrne centrum a múzeum Centre Pompidou-Metz, pobočka známeho parížskeho Pompidouovho centra.
Dejiny
náhľad|vľavo|Katedrála sv. Štefana Názov mesta je odvodený od mena galského kmeňa Mediomatrikov. Po dobytí Rimanmi sa Méty pod názvom Divodorum Mediomatricorum stalo jedným z predných miest Galie, s viac obyvateľmi než mala Lutetia (dnešný Paríž), bohatým vďaka exportu vína. 7. apríla 451 mesto vyplienili Atilove vojská.
Na začiatku stredoveku boli Méty hlavným mestom kráľovstva Austrázia. Z mesta pochádza dynastia Arnulfovcov, alebo Karolovcov. Potom boli Méty dlhú dobu slobodnou mestskou republikou v rámci Rímsko-nemeckej ríše. Obyvateľstvo tohto veľmi blízko jazykovej hranice položeného mesta hovorilo francúzskym dialektom. Méty sa stali tiež sídlom biskupstva, čo malo za následok rychlý vzostup počtu náboženských stavieb. V neskorom stredoveku malo mesto okolo 30 000 obyvateľov a bol tak jedným z najväčších miest nemeckej ríše.
V roku 1552 sa francúzsky kráľ Henrich II. stal suverénnym kniežaťom troch biskupských miest (Trois-Évêchés) Méty, Toul a Verdun. Vtedy sa Méty premenilo na posádkové mesto a získalo významné miesto v rámci francúzskeho kráľovstva.
Počas prusko-francúzskej vojny bolo v roku 1870 mesto obliehané a po uzatvorení Frankfurtského mieru v roku 1871 pripojené k novo vzniknutému Nemeckému cisárstvu. Medzi rokmi 1871 a 1919 tak bolo hlavným mestom nemeckého Lotrinska. I po tomto pripojení mesto ďalej rástlo, najmä vďaka prílivu nemeckých prisťahovalcov. V priebehu niekoľko málo desaťročí sa tak v meste vytvorila nemeckojazyčná väčšina. Nápadne túto dobu pripomínajú kolosálne budovy v novorománskom a neogotickom štýle, ktoré boli postavené práve za doby nemeckej nadvlády.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Externé odkazy
oficiálna stránka mesta
Smrčok vysoký
Súbor:Gatunek jadalny.svg Smrčok vysoký (Morchella elata alebo Morchella conica) je druh huby z čeľade smrčkovité. Má zvoncovitý alebo valcovito kužeľovitý klobúk, ktorý je vysoký 3-8 cm a široký 2-6 cm. Rastie vo skupinách na vlhkých zatienených miestach. Rastie takmer všade, najmä na okrajoch smrečín a jedlín, v luhoch a krovinách, aj v záhradách
Chail
Chail je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cersay
Cersay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Denisa Smolenová
Denisa Smolenová (* 14. február 1989, Bratislava) je slovenská reprezentantka v plávaní, ktorá sa dostala na olympijské hry 2008. Je členkou klubu ORCA Bratislava.
V roku 2013 bola členkou SMU Lady Mustang Team Dallas v texaskom Dallase a v októbri 2013 sa vydala za plavca Huga Martineza.
Fresne-Léguillon
Fresne-Léguillon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Biely teror (Maďarsko)
Biely teror je označenie pre dejinné udalosti počas a tesne po rozpade Maďarskej republiky rád od roku 1919. V tomto dvojročnom období (19191921) boli organizované represie kontrarevolučných vojakov s cieľom potlačiť komunistickú revolúciu.
Na bielom terore sa zúčastňovali pravicové sily v Maďarsku, zahŕňajúce rôzne paravojenské zoskupenia a iné dobrovoľnícke iniciatívy obyvateľstva. V neposlednom rade aj preskupujúca sa nová národná armáda admirála Miklósa Horthyho. Boľševikov a činiteľov Maďarskej republiky rád, ktorých rozprášila privolaná rumunská armáda, chytali a popravovali.
Polovojenské oddiely sa sústreďovali aj na perzekúciu Židov pod zámienkou, že sú boľševici a pomáhali Bélovi Kunovi. Odhaduje sa, že za 2 roky bolo zavraždených cca 30 000 nevinných ľudí.
Amália Vilhelmína Brunšvicko-lüneburská
Amália Vilhelmína Brunšvicko-lüneburská (* 21. apríl 1673, Lüneburg, Nemecko † 10. apríl 1742, Viedeň, Rakúsko) bola rakúska arcivojvodkyňa a cisárovná ako manželka Jozefa I.
Manželstvo
24. februára 1699 sa vydala arcivojvodu Jozefa, najstaršieho syna a nástupcu cisára Leopolda I. a tento sobáš mal pomôcť posilniť vplyv cisárskeho dvora v severonemeckom prostredí.
Manželstvo Amálie Vilhelmíny s následníkom habsburskej monarchie nebolo príliš šťastné. Jozef I. sa ani po sobáši nevzdal svojho neviazaného sexuálneho života s častým striedaním mileniek, z čoho ho malo – podľa mienky dvorných kruhov – vyviesť práve toto manželstvo s veľmi príťažlivou Amáliou Vilhelmínou. Svoju ženu dokonca nakazil pohlavnou chorobou, po ktorej už ostala neplodná, takže počas dvanásťročného manželstva porodila iba tri deti. Po manželovej neočakávanej smrti žila Amália Vilhelmína v blízkosti svojej svokry, ovdovenej cisárovnej Eleonóry Magdalény na viedenskom dvore Jozefovho brata a nástupcu Karola VI. Zomrela na počiatku vlády svojej netere Márie Terézie a bola pochovaná vo viedenskom kláštore saleziánok, rádu, ktorý sem sama uviedla.
Rodinné pomery
S manželom sa im narodili tri deti:
Champdeniers-Saint-Denis
Champdeniers-Saint-Denis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fresnières
Fresnières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Douglas A-26 Invader
thumb|right|A-26C Invader
Fresneaux-Montchevreuil
Fresneaux-Montchevreuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Douglas A-26 Invader
Vývoj
Vývoj typu Douglas A-26 Invader sa začal koncom januára 1941, v apríli bola komisiou schválená drevená maketa pripravovaného stroja a 2. júna 1941 bola podpísaná objednávka na stavbu dvoch prototypov (ľahký bombardér XA-26-DE a nočné stíhacie XA-26A-DE, boli im pridelené sériové čísla 41-19504 a 41-19505). O tri týždne neskôr bola objednávka rozšírená o stavbu prototypu bojového XA-26B-DE (s/n 41-19588), nesúceho silnú hlavňovú výzbroj (pôvodne 75 mm kanón, sériové stroje ale boli vyzbrojené pevnými guľometmi kalibru 12,7 mm).
Prvý prototyp, XA-26-DE s/n 41-19504, prvýkrát vzlietol 10. júla 1942. Za jeho riadením sedel Benjamin "Ben" Odell Howard. Zalietavanie prototypov a letové skúšky prebiehali celkom úspešne, jediné väčšie problémy boli zaznamenané s chladením motorov. Prvé sériové lietadlá boli prevzaté až v septembri 1943.
Fresneaux-Montchevreuil
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Douglas A-26 Invader
Vývoj
Vývoj typu pochopiteľne pokračoval ďalej. Do sériovej výroby boli prijaté bojové A-26B a ľahké bombardovacie A-26C (tie nadväzovali na prototyp XA-26-DE, avšak rozdiely medzi A-26C a A-26B boli iba v konštrukcii čela; pôvodne sa uvažovalo, že obe verzie budú vyrábané na rovnakej výrobnej linke, ale krátko po začatí výroby došlo k špecializácii - A-26B boli vyrábané v závode v Long Beach a A-26C dodával závod v Tulse).
Lietadlá Invader boli u lietajúceho personálu obľúbené pre svoje vysoké výkony a dobré letové vlastnosti, problémy boli spočiatku so zložitým prístrojovým vybavením a z toho vyplývajúcou poruchovosťou (podobné problémy však možno čakať u každého nového stroja, než je odskúšaný v praxi a jeho prípadné nedostatky odstránené). Nedostatky boli postupne odstraňované a stroje si zachovali vysokú bojovú hodnotu až do druhej polovice 60. rokov 20. storočia. Celkom bolo vyrobených 2 452 lietadiel.
Bojové použitie
Douglas A-26 Invader sa zúčastnil bojov v Pacifiku a v Európe, kde podporoval postup amerických pozemných jednotiek (boli nimi vyzbrojené jednotky spadajúce pod 9. (taktickú) leteckú armádu; niekedy uvádzané tvrdenie o účasti na bombardovacej ofenzíve proti Tretej ríši je mylné). Po skončení druhej svetovej vojny bola jeho výroba ukončená, no vďaka svojej kvalite sa zúčastnil bojov v Kórei a vojny vo Vietname.
A-26B-15-DL Invader
thumb|right|A-26B-15-DL Invader
Ústie
Ústie môže byť:
Chantecorps
Chantecorps je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Deux-Sèvres, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štruktúra (filozofia)
Štruktúra je súhrn stálych vzťahov objektu zabezpečujúcich jeho celostnosť a totožnosť samého so sebou, čiže zachovanie základných vlastností pri externých či interných premenách.
Štruktúra podľa Černíka
Štruktúra je usporiadanosť vzťahov.
Štruktúra podľa W. Diltheyho
Štruktúra sa vyznačuje týmito charakteristikami:
J. Štřítecký si o Diltheyho poňatí štruktúry myslí:
''Pojem štruktúry kryštalizoval v diele Wilhelma Diltheya (1833 – 1911) z dvoch zdrojov: Lepšie by snáď bolo hovoriť o štrukturalite alebo štrukturálnom hľadisku, pojem štruktúry je u Diltheya obsiahnutý v rade iných pojmov napr. v pojmoch Wirkungszusammenhang, Bedeutungzusammenhang všade, kde spätosť častí v celku sa charakterizuje ako súvislosť, t. j. Zusammenhang, a nie je vyslovne uvedené, že ide o súvislosť kauzálnu; tiež sociálno-teoretické pojmy ako systém vonkajšej organizácie spoločnosti sú pojmami štruktúrnymi; najhlbšie a najpresnejšie vymedzenie štrukturality prináša vymedzenie pojmu die innere Grundform.''
Riečny kilometer
thumb|Modro-biely pätník na sútoku Otavy a Blanice je riečny kilometrovník Riečny kilometer udáva kilometrickú vzdialenosť určitého miesta na vodnom toku od ústia tejto rieky alebo potoka do iného toku alebo vodnej plochy.
Nultý riečny kilometer je situovaný k ústiu rieky a smerom proti prúdu sa kilometre pripočítavajú. Toto obrátené poradie je dané tým, že je väčšinou veľmi ťažké presne určiť začiatok vodného toku, pretože prameň je často zle dohľadateľný, či je časté, že sa prameň s časom pohybuje. Oproti tomu sútok alebo ústie toku sú dobre definovateľné a vo väčšine prípadov pevne dané (výnimku tvoria riečne delty, ktoré vytvárajú rozsiahle plošiny a posúvajú ústie toku).
Biely teror
Biely teror je označenie násilia, ktoré je vykonávané spiatočníckymi skupinami (najmä konzervatívci alebo monarchisti) ako súčasť kontrarevolúcie. Počas 20. storočia bol tento termín použitý vo viacerých krajinách, kde označoval násilné akcie proti socialistom a komunistom.
Fresnoy-en-Thelle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dejiny Grécka
K novému rozkvetu dochádza až v súvislosti s gréckou kolonizáciou a vývojom antickej gréckej polis. Grécko v čase archaického a klasického obdobia dosiahlo významný kultúrny, mocenský a hospodársky vzostup – antická grécka kultúra sa stala jedným zo základov európskej civilizácie. Gréci dokázali úspešne počas grécko-perzských vojen uchrániť svoju samostatnosť voči Perzskej ríši Achaimenovcov. Následné vojny medzi gréckymi mestskými štátmi (hlavne medzi Spartou a Aténami) však viedli k mocenskému oslabeniu a k ovládnutiu väčšej časti Grécka macedónskym kráľom Filipom II. Jeho synovi Alexandrovi sa podarilo rozvrátiť perzskú ríšu a jeho vojská dosiahli až Indus. O niečo neskôr ale Alexander zomrel vo svojom sídelnom meste Babylone a územie ríše si medzi sebou rozdelili jeho vojvodcovia – diadochovia. Nastáva helenistické obdobie, v priebehu ktorého sa navzájom ovplyvňovali grécka a orientálna kultúra.
V 2. storočí pred Kr. sa Grécko stáva súčasťou Rímskej ríše, ale gréčtina naďalej fungovala ako obecný dorozumievací jazyk na mnohých miestach vo východnom Stredomorí. Rímska ríša sa potom roku 395 rozpadla na dve časti – Západorímsku a Východorímsku. Východorímska či taktiež Byzantská ríša naďalej po istú dobu prosperuje a časom sa tu stále viac presadzuje grécka kultúra. Byzancia hrala po značnú časť stredoveku rolu európskej veľmoci. Tento štátny útvar zanikol v roku 1453, keď jej hlavné mesto Konštantínopol dobyli vojská Osmanskej ríše. Po ovládnutí väčšiny Grécka Osmani ďalej rozšírili svoj vplyv do Levanty, Egypta, severnej Afriky, Arábie, zvyšku Balkánu a časti Maďarska. Centrom umenia sa stala Kréta a Iónske ostrovy, pretože sa nachádzali pod benátskou správou. Významnou vrstvou sa v 17. storočí stávajú fanarioti, konštantinopolskí šľachtici, snažiaci sa o nové povznesenie gréckeho národa.
Suzi Quatro
Suzi Quatro (rod. Susan Kay Quatriocchio; * 3. jún 1950, Detroit, Michigan, USA) je americká speváčka, hudobníčka, rozhlasová moderátorka a herečka.
Fresnoy-en-Thelle
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Suzi Quatro
Hudobná kariéra
Suzi Quatro sa narodila v katolíckej silne hudobne založenej rodine. Jej otec Art Quatrocchio mal taliansky pôvod, bol nejaký čas džezovým hudobníkom, matka Helen Sanislay mala maďarské korene. Suzi Quatro je tetou herečky Sherilyn Fenn, ktorá je dcérou jej sestry Arlene.
Hudobnú kariéru začala Suzi už ako 14-ročná, keď spolu so svojimi sestrami Patti, Nancy a Arlene založila dievčenskú kapelu Pleasure Seekers. Hrala na basovú gitaru Fender Precision z roku 1957, ktorú dostala od svojho otca. Neskôr sa Patti Quatro stala členkou jednej z prvých úspešných dievčenských rockových kapiel s názvom Fanny. Suzin brat Michael Quatro je tiež hudobník.
V roku 1971 sa presťahovala do Spojeného kráľovstva po tom, ako ju objavil hudobný producent Mickie Most, ktorý spolupracoval so skupinou The Animals, Jeffom Beckom, speváčkou Lulu a s Donovanom. V tomto období Most založil vlastné hudobné vydavateľstvo s názvom RAK Records, ktoré produkovalo nahrávky vtedajších vychádzajúcich hviezd, ako boli skupiny Hot Chocolate a Mud.
Prvý singel Suzi Quatro s názvom „Rolling Stone“ sa stal populárnejším iba v Portugalsku, kde bol v hudobnom rebríčku číslom jeden. Väčšie úspechy Suzi dosiahla, keď začala spolupracovať s produkčnou a skladateľskou dvojicou Nicky Chinn/Mike Chapman. Jej druhý singel s názvom „Can the Can“ sa stal európskou a austrálskou hitparádovou jednotkou, ktorú nasledovali tri ďalšie: „48 Crash“ (1973), „Daytona Demon“ (1973) a „Devil Gate Drive“ (1974). Komerčný úspech v Európe a v Austrálii získala Suzi Quatro aj s prvými dvoma vydanými albumami. Aj napriek tomu, že jej turné po USA v polovici 70. rokov podporil Alice Cooper, komerčne sa Suzi Quatro vo svojej domovskej krajine presadzovala iba minimálne.
Od roku 1975 spolu so zánikom popularity glam rocku klesala aj popularita Suzi Quatro, ktorá sa medzitým začala viac venovať štúdiovým nahrávkam. V roku 1978 na seba upozornila hudobne už nie tak agresívnou, pop-rockovo ladenou skladbou „If You Can't Give Me Love“, ktorá bodovala v Európe a v Austrálii sa dostala na vrchol hitparádového rebríčka. Ten istý rok sa stala diskotékovým a hitparádovým hitom jej ďalšia pieseň „Stumblin' In“, duet naspievaný s Chrisom Normanom, spevákom skupiny Smokie. Dokonca aj v USA sa táto pieseň vyšplhala na štvrté hitparádové miesto. Obidve tieto úspešné skladby vyšli na jej albume If You Knew Suzi.
Nasledujúci rok Suzi Quatro vydala,svoj ďalší album s názvom Suzi... And Other Four Letter Words. Tento album speváčka považuje za jeden zo svojich najobľúbenejších. Nachádzajú sa na ňom známe single „She's In Love With You“ (#11 v Spojenom kráľovstve), „Mama's Boy“ (#34) a „I've Never Been In Love“ (#56). Napriek tomu, že Suzi mala v Spojenom kráľovstve v roku 1982 ešte jeden hit s názvom „Heart of Stone“, úspech Suzi... And Other Four Letter Words sa neskôr ukázal ako jeden z jej posledných.
V roku 1985 Suzi spolupracovala s Markom Cunninghamom na jeho verzii Bowieho klasiky „Heroes“, hudobnom projekte v spolupráci s popovým triom Bronski Beat a členmi skupiny The Kinks, a pub rockových kapiel Eddie and the Hot Rods a Dr Feelgood. V decembri 2005 vyšiel o Suzi Quatro biografický dokument „Naked under leather“, ktorý režírovala bývalá členka The Runaways, Vicki Blue. Vo februári 2006 vyšiel Suzi Quatro album Back To the Drive, ktorý jej produkoval gitarista skupiny The Sweet, Andy Scott. Titulnú skladbu tohto albumu napísal jej niekdajší spolupracovník Mike Chapman. V marci 2007 uzrel svetlo sveta Suzin videoklip a nahrávka coververzie skladby „Desperado“ od skupiny The Eagles, po ktorej nasledovala aj publikácia jej autorizovanej biografie s názvom „Unzipped“.
Dejiny Grécka
thumb|[[Eleftherios Venizelos, jeden z najvýznamnejších politikov moderného Grécka]] V 18. storočí dochádza k novému rozvoju gréckej kultúry, takzvanému národnému obrodeniu. Gréčtina sa stáva dorozumievacím jazykom v niektorých častiach Balkánu, hlavne v Albánsku a medzi južnobalkánskymi etnikami ako Albánci, Arvaniti, Arumuni a Bulhari (medzi nimi aj tzv. Grécki Slovania a slovanskí Macedónci z dnešného Severného Macedónska). Gréčtina slúžila ako dorozumievací jazyk aj medzi negréckymi obyvateľmi Malej Ázie, používali ju hlavne Arméni, Židia a niektorí Turci. S úpadkom hospodárstva a rastúcim daňovým a politickým útlakom sa stupňovala nespokojnosť gréckeho obyvateľstva s osmanskou nadvládou, vedúca až k otvorenému povstaniu. O toto povstanie sa zaslúžila predovšetkým tajná spoločnosť Filiki Eteria. Samotná revolúcia a Grécka vojna za nezávislosť vypukla roku 1821. Nasleduje éra moderného gréckeho štátu, zahŕňajúceho Peloponéz, Ruméliu a niektoré ostrovy v Egejskom mori. Po väčšinu 19. storočia bolo Grécko štátnym zriadením monarchiou. Vystriedali sa tu dve dynastie – Wittelsbachovci a Oldenburgovci. Grécke kráľovstvo sa dočkalo v balkánskych vojnách značných územných ziskov – pod grécku vládu sa dostala Makedónia, Epirus, Trácia a Kréta, ešte predtým aj Tesália. Počas prvej svetovej vojny bojovalo Grécko na strane Trojdohody. V medzivojnovom období sa načas ustanovila republika, tá ale bola v 30. rokoch nahradená znova kráľovstvom s autoritatívnym režimom. Za 2. svetovej vojny bolo Grécko okupované armádami Tretej ríše a jej spojencami. Postupne proti okupantom rástol odpor, ktorý vyústil do sformovania povstaleckej armády. Postup boja za oslobodenie ale komplikovali spory hlavne medzi komunistickými a pravicovými partizánmi. Po stiahnutí nemeckých vojsk tieto konflikty ďalej pokračovali a vyvrcholili až v občianskej vojne, ktorá skončila víťazstvom priaznivcov pravicového rojalistického režimu. Vláda v päťdesiatych a polovici šesťdesiatych rokov 20. storočia nemala demokratický charakter. Cez liberalizačné pokusy sa demokraciu naplno presadiť nepodarilo, navyše všetky reformy boli zvrátené roku 1967 pučom niekoľkých dôstojníkov, ktorý vyústil do nastolenia nového autokratického režimu známeho ako vláda gréckych plukovníkov či vojenská junta. V dôsledku narastania hospodárskych problémov a zahraničných politických neúspechov bol vojenský režim zvrhnutý a nastolená demokratická vláda. Počas demokratizačného vývoja vznikli dve významné grécke strany: Nová demokracia (Grécko) a PASOK, ktoré sú dodnes v Grécku vedúcimi politickými silami.
Suzi Quatro
Hudobná kariéra
Počas svojej hudobnej kariéry od roku 1964 Suzi Quatro nahrala 16 hitových singlov a predala viac ako 45 miliónov hudobných nahrávok.
Dejiny Grécka
Grécko v období neolitu a doby bronzovej
thumb|right|Zlatá nádoba pochádzajúca z obdobia okolo roku 2200 pred Kr.
Suzi Quatro
Herečka a rozhlasová moderátorka
Suzi Quatro dostala niekoľko príležitostí zahrať si epizódne postavy v televíznych seriáloch, ako bola napríklad rola Leather Tuscadero, matky priateľky Fonzieho, jedného z hlavných postáv v americkom sitcome Happy Days (v r. 19741984). Niekoľko drobných úloh sa Suzi ušlo aj v ďalších známych seriáloch, ako sú Dempsey a Makepeaceová, Vraždy v Midsomeri a iné. Suzi sa v roku 2006 uchádzala o priazeň divákov v britskej reality show Trust Me – I'm A Beauty Therapist, v ktorej sa osem britských celebrít školilo v jednom kozmetickom salóne v Južnom Walese.
Dejiny Grécka
Prvé osady
Prvé neolitické osady sa v Grécku objavujú už v 7. tisícročí. Ich obyvatelia sa živili chovom oviec, prasiat a kôz, pestovali taktiež obilie, čo je dokázané nálezmi kamenných cepov. Počas nasledujúcich dvoch tisícročí do Grécka prenikajú z Predného východu nové technológie a objavy, napríklad hlinené nádoby či tkáčske závažia. Objavujú sa taktiež sošky zvierat a ženských postav znázorňujúcich bohyňu plodnosti.
Suzi Quatro
Herečka a rozhlasová moderátorka
Suzi Quatro hosťuje aj v programoch stanice BBC Radio 2 o rockovej hudbe. Prvý z nich mal názov Rockin' with Suzi Q a v súčasnosti vysiela počas sobôt program Wake Up Little Suzi, ktorý sa dá stiahnuť aj na webových stránkach rádia BBC. .
Dejiny Grécka
Prvé osady
Medzi významné osady tejto epochy patrili dnešné Sesklo a Dimini nachádzajúce sa v Tesálii a neskôr Knóssos na Kréte.
Doba bronzová prebiehala počas 3. a 2. tisícročia pred Kr.. Začala na začiatku 3. tisícročia na Kykladách, ktoré ťažili z výhodných prírodných podmienok. Keramika bola v tejto dobe vyrábaná bez hrnčiarskeho kruhu, sošky z tohoto obdobia začínajú byť realistickejšie, odpadá pôvodné zveličovanie sexuálnych znakov. Samotná keramika bola zdobená špirálami či kruhmi. Kultúra vtedajšieho pevninského Grécka sa označuje ako heladská, na kykladských ostrovoch kykladská. Obyvateľstvo na pevnine neskôr Gréci nazvali Pelasgovia. Išlo o predgrécke obyvateľstvo neindoeurópskeho stredomorského pôvodu, ktoré tu sídlilo už od neolitu, dnes sa však nevie, akým jazykom hovorilo, prípadne či šlo o viac jazykových skupín. Samotná heladská kultúra bola veľmi vyspelá, preberala vplyvy z Orientu a udržiavala s ním aj obchodné styky. Prvýkrát vzniká v Grécku monumentálna architektúra a silno opevnené sídla. Najvýznamnejšie mestá tejto doby boli Tiryns, Lerna a ostrov Aigina.
Do pevninského Grécka začínajú prenikať prví Gréci začiatkom 2. tisícročia.
Minojská kultúra
Na Kréte sa počas mínojského obdobia používalo niekoľko druhov písma:
Od počiatku 2. tisícročia pred Kr. pribieha na Kréte výstavba veľkých palácov (Knóssos, Faistos, Malia). V 17. storočí pred Kr. postihlo Krétu zemetrasenie. Paláce na ostrove však boli čoskoro obnovené. V rámci Mínojskej kultúry zastával významné postavenie hlavne palác Knóssos. Nie je jasné, ako táto civilizácia zanikla, pravdepodobne po nejakej prírodnej katastrofe, či prerušení obchodných kontaktov. Výbuch sopky na ostrove Santorín nespôsobil pád kultúry, pretože sa zistilo, že počas jej výbuchu už bola minojská civilizácia v úpadku. Zničené panovnícke sídla ovládli pevninskí mykénski Gréci. Po obsadení ostrova sa krétska kultúra začína postupne meniť; vo výrobe zbraní a hrnčiarstve prevládajú rysy vtedajšieho pevninského Grécka. Ujíma sa taktiež nový typ zápisu – lineárne písmo B, pomocou ktorého je už zachytená mykénska gréčtina. Do akej miery ovládali mykénski Gréci Krétu sa s istotou nevie, keďže sa genetickou analýzou zistilo, že pochované elity v hroboch pevninského spôsobu sú miestneho krétskeho pôvodu a nie Gréci.
Mykénske obdobie (1600 – 1200 pred Kr.)
thumb|right|Kráľovské hrobky v Mykénach Na začiatku 2. tisícročia prichádzajú zo severu prvé indoeurópske kmene, ktoré sa označujú ako Achájci (alebo achájski Gréci). Vytvárajú prvé vyspelé osady v strednom Grécku (Orchomenos, Téby, Atény) a na Peloponéze (Mykény, Argos, Tiryns, Pylos, Sparta, Asini a Merbaka). Vznikajú z nich prvé štáty, ktoré svojím sociálnym vývojom, organizáciou výroby a sociálnymi vzťahmi viac pripomínajú vyspelé civilizácie na Blízkom východe. Pre potreby riadenia hospodárstva a sociálnych vzťahov používajú ako prví na európskej pevnine písmo – najprv piktografické, neskôr lineárne písmo A a lineárne písmo B, ktoré v roku 1952 rozlúštili Angličania Michael Ventris a John Chadwick. Zároveň dokázali, že mykénski Gréci už patrili k indoeurópskym kmeňom a ich rečou bola najstaršia forma gréčtiny.
Heinrich Schliemann v roku 1876 objavil v Mykénach šachtový hrob, ktoré mylne pripisoval mykénskemu mytologickému kráľovi Agamemnónovi. Inou formou pochovávania boli kopulové hroby (tolos), takisto mylne označované ako Atreova pokladnica, Klytaimnestrina pokladnica a pod.
V mykénskej dobe sa mohol odohrať literárne známy konflikt, označovaný ako trójska vojna, opísaný predovšetkým v Homérovej Iliade. Archeologicky však takáto vojna nie je v Tróji vôbec doložená; je teda možné, že Homér pospájal mnoho vnútroanatólskych vojen do jednej udalosti, pričom sem zapojil aj mykénskych Grékov. V minulosti sa predpokladalo, že mykénsku kultúru rozvrátil nájazd Dórov. Zistilo sa však, že mykénska kultúra bola v rozvrate už predtým, pravdepodobne vnútornými konfliktmi medzi jednotlivými štátmi, prírodnými katastrofami a prerušením obchodu. Na prelome 13. a 12. storočia pred Kr. prenikali do Grécka posledné grécke kmene – Dóri, ktorí len dovŕšili zničenie tzv. submykénskej postpalácovej kultúry. Časť obyvateľstva sa vysťahovala z Grécka do Malej Ázie, iní sa usadili na ostrove Cyprus, ktorý je od tej doby gréckym. Časť Achájcov ostala v Grécku a utiahla sa do hôr; takýmto príkladom boli aj Achájci žijúci na severovýchode Peloponézu v Arkádii a na severe Peloponézu v Acháji. Časť obyvateľstva, predovšetkým v Strednom Grécku sa udržala vo svojich pôvodných sídlach a uchovala si kontinuitu medzi mykénskou a post mykénskou civilizáciou. Takýto prípad bola aj Atika, či ostrov Eubója, ktoré boli osídlené Iónmi. Usudzuje sa z toho, že Ióni sa od Achájcov vyčlenili až po páde Mykénskej kultúry, prípadne, že na týchto územiach žili už v mykénskej dobe. Pôvod Iónov je nejasný a to isté platí aj o Aioloch. Dóri sídlili v čase mykénskej kultúry v dnešnom severnom Grécku a pravdepodobne sem prišli z Podunajska. Po páde mykénskej civilizácie sa časť z nich vybrala osídliť juh Grécka, iní ostali na severe a stali sa základom neskorších Macedóncov a Epirótov.
Temné obdobie (1200 – 800 pred Kr.)
thumb|Amfora zdobená geometrickými vzormi pochádzajúca z 8. storočia pred Kr. Homérske obdobie znamená koniec rozsídľovania gréckych kmeňov v Grécku. Na severe sa usadili Macedónci a epirótske kmene, v Tesálii a Boiótii Aiolovia a Dóri, v Atike Ióni, na Peloponéze a na Kréte Dóri. Gréci osídlili aj ostrovy: Kykladské ostrovy osídlili hlavne Ióni, Dodekanézy Dóri, ostrov Lesbos Aiolovia. Grécke kmene sa usadili aj na západnej strane Malej Ázie; na severe žili Aiolovia, na juhu Dóri a najväčšiu časť, v strede, obývali Ióni, preto sa tento kraj volá Iónia. Genetickou analýzou Grékov sa však zistilo, že tu v oveľa väčšej miere prebiehala helenizácia domáceho obyvateľstva, ako masová migrácia Grékov.
Táto éra sa nazýva aj temné obdobie, pretože Gréci v tomto čase nepoužívali písmo, nepotrebovali ho. Obyvateľstvo sídlilo v menších alebo väčších dedinách (choria), centrom dediny bol dom náčelníka – basilea dediny. Slobodní obyvatelia mali svoje hospodárstva (oikos), na ktorých pracovali spolu so svojou rodinou (oikogenneia), prípadne aj s otrokmi (duloi). Otroctvo však nebolo príliš rozšírené, otroci pracovali predovšetkým ako sluhovia okolo domu. Súčasťou hospodárskej jednotky boli všetci členovia rodiny (otec-pater, manželka-meter, deti-paideia) a čeľaď.
Hospodárske a sociálne vzťahy
O základných sociálnych a hospodárskych vzťahoch sa dozvedáme predovšetkým z Homérovej Odysey, ktorá opisuje blúdenie hrdinu Odysea po skončení trójskej vojny a jeho návrat na rodnú Ithaku. Jeho syn ho hľadá u jednotlivých druhov, ktorí s Odyseom bojovali pri Tróji a tak Homér opisuje vtedajšie pomery, ktoré sa už čiastočne odlišujú od mykénskeho obdobia. Preto sa toto obdobie nazýva aj ako homérske obdobie.
Základnou surovinou pre výrobu zbraní a poľnohospodárskych nástrojov už nie je bronz, ale železo. Jeho výroba sa do Grécka rozšírila pravdepodobne z Malej Ázie, kde okolo roku 1200 pred Kr. zanikla Chetitská ríša. Chetiti už poznali výrobu železa v 17. storočí pred Kr., ale štát kontroloval vývoz suroviny a výrobkov vyrobených zo železa, preto sa znalosti mohli rozšíriť až po zániku ríše.
Jednotlivé rodiny a dediny boli samozásobiteľné (autarktné) – vyrábali si všetky potraviny, potrebné náradie, keramiku, odevy. Preto bola remeselná výroba na pomerne nízkej úrovni. Len v niektorých častiach Grécka sa udržala kontinuita výroby kvalitnej keramiky, ktorá nadväzovala na mykénske obdobie (Korint, Atény).
Obchod bol na minimálnej úrovni, obchodovalo sa predovšetkým s luxusnými výrobkami.
Spoločnosť riadili miestni basileovia (králi), ktorých moc ku koncu obdobia začala obmedzovať rodová aristokracia. Tá sa postupne začala zmocňovať pôdy a vytláčala drobných roľníkov.
Ku koncu obdobia sa zvyšuje poľnohospodárska produkcia a rastie počet obyvateľstva. Skvalitňuje sa výroba keramiky, v celom Grécku sa rozširuje spoločná, tzv. geometrická výzdoba. Jej základ tvoria rôzne geometrické ornamenty a vzory (kruhy, šrafované kruhy, trojuholníky, meander), preto sa tomuto obdobiu hovorí aj geometrické obdobie.
O sociálnych a hospodárskych zmenách ku koncu homérskeho obdobia píše predovšetkým bojótsky básnik Hesiodos, ktorého vlastný brat pripravil o podiel na dedičstve. Vo svojom diele Práce a dni (Erga kai hemerai) opisuje svoj osud a vývoj v Grécku na konci homérskeho obdobia.
Homérske obdobie pripravilo základ pre prudko sa rozvíjajúce archaické obdobie.
Archaické obdobie (800 – 600 pred Kr.)
Archaické obdobie gréckych dejín prebiehalo v znamení prudkého rozvoja poľnohospodárskej výroby, remesiel a obchodu.
Rodová aristokracia sa zmocňuje väčšiny poľnohospodárskej pôdy a prechádza na pestovanie výnosnejších, ale výrobne náročnejších plodín: viniča, olivových stromov. V rôznych častiach Grécka má rôzne pomenovanie. V Aténach sa nazývali eupatridai (tí, ktorí majú ctihodných rodičov), v Tesálii hippobotoi (tí, ktorí vlastnia stáda koní; Tesália bola známa svojimi koňmi). Pretože rodová aristokracia vlastnila pôdu, postupne zlikvidovala vládu basileov a nastolila svoju vládu. Ovládla jednotlivé úrady (v Aténach napr. úrad archónov, areopág), ostatné sociálne vrstvy mali sťažený prístup k politickej moci.
Prudké zmeny v poľnohospodárstve, remesle a obchode sa odrazili aj v zmenách v politickom a sociálnom živote najvyspelejších oblastí Grécka. Toto obdobie je charakterizované vznikom gréckych mestských štátov (poleis), veľkou gréckou kolonizáciou a ranou gréckou tyranidou. Zároveň s kolonizáciou sa opätovne obnovujú obchodné kontakty s vyspelými orientálnymi civilizáciami, od ktorých Gréci preberali rôzne vplyvy, a ktorých miešaním vznikla klasická grécka kultúra. Od východných civilizácii (Egypťania, Anatólci, Feničania) prebrali Gréci materiálnu kultúru (architektúra, výzdobné prvky, písmo).
Vznik gréckych mestských štátov
V archaickom období sa väčšina obyvateľstva koncentruje v centrálnych dedinách (choria), ktoré sa zlučujú do tzv. domových združení (gr. synoikismoi) a vytvárajú mestské štáty (gr. polis, mn. č. poleis). Mesto poskytuje obyvateľom ochranu (hradby), priestor pre rozvoj remeselnej výroby, kultúrne a náboženské vyžitie.
Najpodstatnejšou zmenou však je, že sa vytvára pojem občianskych práv a povedomie občianskeho kolektívu. Držitelia občianskych práv (len muži!) sa oddeľujú od tých, ktorí ich nemajú. Medzi základné občianske práva patrilo: vlastníctvo pôdy, ochrana majetku a života, právo voliť a byť volený do úradov (postupne sa vyvíjalo od timokratickej ústavy  až k demokracii) a právo zúčastňovať sa na ľudových zhromaždeniach, právo uzatvárať plnoprávne manželstvá a len deti z takýchto manželstiev mali právo dediť pôdu, právo byť pochovaný na rodovom pohrebisku a mať účasť na náboženských kultoch.
Občianske práva nemali ženy, deti (až po dovŕšení určitej vekovej hranice – v Aténach po dovŕšení 18 rokov a splnení si vojenskej povinnosti, v Sparte až po dovŕšení 30 rokov), cudzinci (xenoi) a otroci (douloi).
Grécke mestské štáty boli rozlohou pomerne malé, a takisto nemali veľa občanov (v Sparte bolo najviac 10 000 plnoprávnych občanov, v Aténach v čase najväčšieho rozsahu demokracie asi 40 000 občanov).
Veľká grécka kolonizácia
thumb|left|Grécke osady (červeno) počas 8. až 4. storočia pr. Kr. Aj v súčasnom Grécku je pomerne málo úrodnej pôdy – odhaduje sa, že len asi 20 % územia je vhodných na poľnohospodársku výrobu. Aj v starovekom Grécku sa od 8. storočia pred Kr. začína prejavovať nedostatok pôdy (gr. stenochoria). Pretože jej vlastníctvo patrilo k najzákladnejším právam občanov gréckych mestských štátov a pretože rodová aristokracia ovládala väčšinu pôdy, Gréci začali veľmi skoro osídľovať bližšie i vzdialenejšie oblasti.
Okrem toho bol v starovekom Grécku nedostatok surovín (najmä kovov – meď, cín, železo). Rozvoj remeselnej výroby spôsoboval prebytok remeselných výrobkov na trhu, preto museli Gréci hľadať nové odbytiská. V dôsledku politických bojov v gréckych mestských štátov (pozri kapitolu raná grécka tyrania) sa porazená skupina občanov obyčajne vysťahovala a založila novú kolóniu.
Počas veľkej kolonizácie Gréci osídlili:
Novozaložené kolónie (grécky sa nazývali apoikiai) boli politicky nezávislé od svojich materských miest (metropolis – mesto, ktoré bolo zakladateľom kolónie), občania získali občianske práva novozaloženého mesta. Udržiavali však bohaté rodinné, hospodárske a náboženské vzťahy. Z kolónií sa do materského mesta dovážalo predovšetkým obilie, suroviny, otroci, miestne špeciality, z materského mesta sa do kolónií vyvážali predovšetkým remeselné výrobky, víno, olivový olej. Následne sa väčšina kolónii stala nezávislými a často zakladali svoje vlastné kolónie.
V dôsledku prudkého hospodárskeho vývoja sa menil výmenný obchod na peňažný. V juhozápadnej časti Malej Ázie v Lýdii sa objavili prvé peniaze razené z elektrónu, prírodnej zliatiny zlata a striebra a veľmi rýchlo sa rozšírili aj do ďalších štátov, pričom každý štát si značil svoje mince vlastnými znakmi (napr. Atény mali v znaku sovu). Vznik mincí uľahčoval rozvoj obchodu medzi jednotlivými oblasťami.
Grécke kolónie nadväzovali rôzne vzťahy s krajinami, kde vznikli. Najmä v oblasti Malej Ázie sa Gréci dostávali do kontaktov s vyspelými orientálnymi civilizáciami a získali množstvo empirických poznatkov, ktoré ďalej rozvíjali a vytvárali z nich systém poznatkov – filozofiu. Najstaršie filozofické školy vznikali v najvyspelejších častiach Malej Ázie (Iónia – napr. Tales, Anaximandros, Anaximenes).
Rozvoj hospodárskych a sociálnych vzťahov si vyžiadal aj používanie písma. V tomto období sa v celom gréckom svete opäť objavuje znalosť a používanie písma, tentoraz ako hláskové písmo, ktoré Gréci prevzali zo sýrsko-palestínskej oblasti a pretvorili si ho pre svoje potreby, takže vznikla tzv. grécka alfabeta.
Raná grécka tyrania
Archaické obdobie znamenalo veľký rozvoj remeselnej výroby (predovšetkým keramika, kovové predmety, odevy) a obchodu (obilie z kolónií, dovoz otrokov pre potreby remeselníckych dielní, vývoz remeselných výrobkov do kolónií). Rástol počet remeselníkov a obchodníkov, ktorí nadobudli veľké majetky. Rodová aristokracia, ktorá vlastnila predovšetkým pôdu, mala monopol na politickú moc. V hospodársky najvyspelejších mestských štátoch začali vznikať rozpory medzi aristokraciou na jednej, remeselníkmi a obchodníkmi na druhej strane.
Tieto rozpory sa snažili riešiť zmierovači (gr. aisymnétés), ktorí boli vyberaní na základe dohody medzi viacerými skupinami obyvateľov. Snažili sa zmierniť politické napätie spísaním zvykového práva (napr. Drakon v Aténach, Charondás a Zaleukos na Sicílii a v južnej Itálii) alebo urobili zmeny v ústave tak, že obyvateľstvo bolo rozdelené podľa veľkosti majetku a na základe toho boli odstupňované politické práva (timokratická ústava v Athénach – Solón, Pittakos v Mytiléne na ostrove Lesbos). Tým získali prístup k politickej moci aj najbohatší remeselníci a obchodníci.
Všetky problémy však aisymnéti nevyriešili, naopak, boj o politickú moc sa prehlboval. V niektorých štátoch bola preto nastolená moc tzv. tyranov. Boli to jednotlivci, ktorí pochádzali z aristokratických alebo remeselníckych rodín (prípadne aj so zmiešaných manželstiev – napr. Kypselos v Korinte – jeho matka pochádzala z aristokratickej rodiny, otec bol remeselník). Slovo tyranos Gréci prevzali pravdepodobne z Malej Ázie, označuje len vládu jednotlivca bez neskoršieho hanlivého prídychu, prípadne toto slovo mohlo pochádzať aj od pôvodných obyvateľov Grécka, Pelasgov.
Najvýznamnejšie tyranidy:
Grécko: Malá Ázia:
Tyrani bojovali proti moci aristokracie tým, že jej zaberali pôdu alebo ju v bojoch vyhnali z mesta. Staré rodové fýly nahrádzali novými územnými fýlami. Pôvodné rodové kulty, v ktorých si presadzovala vplyv aristokracia, nahrádzali novými kultami tzv. všegréckych (olympských) bohov a stavali im veľkolepé chrámy. Podporovali remeselnú výrobu a obchod (výstavba chrámov a iných verejných budov, cesta diolkos cez Korintskú šiju), zavádzali a organizovali náboženské slávnosti na počesť bohov (Atény – Panaténajské slávnosti, Korint – Istmické hry), pozývali na svoje dvory básnikov a umelcov (Peisistratos dal napr. prvýkrát písomne zachytiť homérske eposy).