cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elvis Merzļikins
Švajčiarsko (HC Lugano)
Merzļikins hokejovo vyrastal vo Švajčiarsku, kde pôsobil v juniorskom programe tímu HC Lugano, kde sa postupne prepracoval do seniorského tímu hrajúceho najvyššiu švajčiarsku ligu - NLA.
Jeho prvou seniorskou sezónou bol ročník 2013/2014, v ktorom zasiahol rovno do 22 zápasoch, v ktorých si udržal 92,4% úspešnosť zákrokov. Prvý zápas odchytal 28. septembra 2013 proti Lausanne HC, v ktorom pri výhre 2:1 inkasoval jediný gól. Na konci sezóny bol vyhlásený za najlepšieho nováčika sezóny.
V lete 2014 bol draftovaný tímom Columbus Blue Jackets v 3. kole Draftu (celkovo ako 76.).
Pre svoj rozvoj však ostal v Lugane až do roku 2019. Počas tohto pôsobenia získal niekoľko prestížnych ocenení, vrátanie dvojnásobného zisku Trofeje Jacquesa Planta za najlepšieho brankára ligy (2016,2018) a menovanie do All-Star Teamu Spenglerovh poháru (2017).
Jeho štatisticky najlepším ročníkom v drese Lugana bola sezóna 2015/2016, kde si v 46 zápasoch pripísal 92,2% úspešnosť zákrokov a 27 výhier.
Vo svojej poslednej sezóne v NLA (2018/2019) zasiahol do 43 zápasov so ziskom 92,1% úspešnosti zákrokov a najvyšším počtom čistých kont vo svojej kariére (5).
Columbus Blue Jackets
Na jar 2019 Merzļikins podpísal jednoročný vstupný kontrakt s tímom Columbus Blue Jackets, ktorý ho draftoval. Columbus zháňal náhradu po odchode Sergeja Bobrovského, keď v bránkovisku tímu figuroval iba Joonas Korpisalo.
Svoj debut Merzļikins zažil 5. októbra 2019 proti tímu Pittsburgh Penguins, kde inkasoval sedem gólov. Na prechodnú dobu bol tak poslaný do nižšieho tímu Columbusu - Cleveland Monsters, ktorý pôsobí v American Hockey League. V priebehu novembra sa vrátil do zostavy prvého tímu, avšak v bránke sa príliš neobjavoval. To sa zmenilo až 30. decembra, po zranení Korpisala. 31. decembra Merzļikins získal v zápase proti tímu Florida Panthers svoju prvú výhru v NHL (4:1). O niekoľko dní neskôr, 11. januára, získal svoje prvé čisté konto v zápase proti Vegas Golden Knights (3:0). Sezónu nakoniec ukončil s 33 odchytanými zápasmi, 13 výhrami a 92,3% úspešnosťou zákrokov. Po sezóne bol vyhlásený za najlepšieho nováčika spomedzi brankárov (bol menovaný do All-Rookie Teamu).
Kvalitnými výkonmi si tak zaistil dôveru vedenia klubu a 23. apríla 2020 podpísal nový dvojročný kontrakt v hodnote 4 milióny amerických dolárov ročne.
V sezóne 2021/2022 sa Merzļikins stal už jednoznačnou "jednotkou" Blue Jackets, keď odchytal 59 zápasov, z ktorých vyhral 27, ale pripísal si 90,7% úspešnosť zákrokov, čiže prvýkrát sa umiestnil pod ligovým priemerom. Výrazné zhoršenie výkonnosti bolo však zaznamenané aj u Korpisala, ktorý navyše koncom sezóny utrpel rozsiahle zranenie.
Elia Levita
náhľad|Strana z Levitovho [[Jidiš-hebrejsko-latinsko-nemeckého slovníka]] náhľad|Vytlačené vydanie Bovo-Bukh, [[Isny im Allgäu, 1541]]
Elvis Merzļikins
Columbus Blue Jackets
21. septembra 2022 podpísal s Columbusom Merzļikins nový päťročný kontrakt v hodnote 5,4 milióna amerických dolárov ročne. V sezóne 2022/2023 nastupuje znova ako prvý brankár tímu.
Elia Levita
Elia Levita (* 13. február 1469, Neustadt an der Aisch, Nemecko† 28. január 1549, Benátky, Taliansko), známy tiež pod menami Elijah Levita, Elias Levita, Élie Lévita, Elia Levita Ashkenazi, Eliahu Levita, Eliyahu haBahur („Elijah the Bachelor“), Elye Bokher, bol renesančný hebrejský jazykovedec, lexikograf, učeň a básnik. Bol autor románu Bovo-Bukh (napísaný v rokoch 15071508), najobľúbenejšieho rytierskeho románu napísaného v jazyku Jidiš. Žil počas dekády v dome Kardinála Egidia da Viterba a bol tiež jedným z popredných učiteľov významných kresťanských osobností v hebrejčine a židovského mysticizmu počas renesancie.
Elvis Merzļikins
Reprezentácia
Merzļikins je mnohonásobným reprezentantom Lotyšska na rôznych medzinárodných podujatiach:
Elia Levita
Osobný a pracovný život
Narodil sa v Neustadte pri Norimbergu do židovskej rodiny Levitov a bol najmladším z deviatich bratov. Preferoval aby bol oslovovaný „Ashkenazi“ a bol tiež nositeľom mena „Bachur“ čo v preklade znamená mladý, mladý muž alebo mladý študent a toto meno neskôr použil v podobe názvu svojej hebrejskej gramatiky.
Elvis Merzļikins
Osobný život
Merzļikins bol rodičmi pomenovaný podľa amerického speváka Elvisa Presleyho (jeho otec bol veľkým fanúšikom). Hovorí štyri jazykmi: lotyštinou, angličtinou, ruštinou a taliančinou. Jeho žena je Aleksandra Mezlikins.
Elia Levita
Osobný a pracovný život
Počas jeho rannej dospelosti boli Židia vyhnaní z oblasti, v ktorej žili, preto sa presťahoval do Talianska, ktoré sa stalo jeho domovom. V roku 1504 v Padove napísal 650 Stanca slôh Bovo-Bukh, založených na obľúbenom románe Buovo d’Antona, ktorý bol napísaný na základe anglo-normanského románu Sira Bevisa z Hamptonu.
Elvis Merzļikins
Osobný život
Elvis stredné meno pre svojho syna Knoxa Matissa Merzļikinsa vybral podľa mena zosnulého priateľa a taktiež lotyšského brankára v organizácii Blue Jackets - Matiss Kivlenieksa, ktorý tragicky zahynul pri nehode s petardami na Deň nezávislosti 4. júla 2021. Merzļikins v sezóne 2021/2022 zvečnil svojho priateľa na prednej strane svojej masky, kde sa nachádza veľké číslo "80" (80-ku nosil Kivlenieks na drese).
Elia Levita
Osobný a pracovný život
Do roku 1514 žil v Benátkach, kde napísal dva kriticko-satirické paškvily. V tom istom roku sa presťahoval do Ríma, kde získal kamaráta a patróna, renesančného humanistu a Kardinála Egidia da Viterba (14711532) z Viterbo, v ktorého paláci žil počas viac než desať rokov. Elia Levita učil Egidia da Viterba hebrejčinu a prepisoval hebrejské rukopisy väčšinou súvisiace s Kabalou pre kardinálovu knižnicu. Prvé vydanie Levitovho Bahur (Rím, 1518) je venované Egídiovi a Elia Levita k nemu vypracoval dokument s abecedným zoznamom slov, ktoré sú v knihe použité (Concordance) (1521).
Plienenie Ríma v roku 1527 spôsobilo že Levita bol znovu poslaný do exilu, naspäť do Benátok, kde zastával funkciu korektora a vyučoval hebrejčinu. Levita v Benátkach publikoval rozpravu o pravidlách napoly spievaného prednesu pomenovanú Sefer Tuv Ta’am.
70 ročný Elia Levita odišiel od svojej manželky a detí v roku 1540 do mesta Isny im Allgäu v Bavorsku na pozvanie Paula Fagiusa aby tam spravoval jeho hebrejský tlačiarenský lis. Počas svojho zotrvania u Paula Fagiusa (do roku 1542 v Isny im Allgäu) zverejnil nasledujúce práce: Tishbi, slovník zameriavajúci sa na slová, ktoré sa nenachádzajú v práci Arukh, obsahujúci 712 slov používaných v Talmude a Midraši s vysvetleniami v nemčine a latinským prekladom od Fagiusa (Isny im Allgäu, 1541); Sefer Meturgeman, vysvetľujúci všetky aramejské slová nájdené v Targúme (Isny im Allgäu, 1541); Shemot Devarim, abecedne zoradený zoznam odborných hebrejských slov (Isny im Allgäu, 1542); a nové a revidované vydanie Bachuru. Počas svojho pobytu v Nemecku vydal tiež Bovo-Bukh. Pri návrate do Benátok, napriek svojmu vysokému veku, Elia Levita pracoval na vydaniach viacerých prác vrátane práce Miklol od Davida Kimchiho, ktorú tiež komentoval.
Elia Levita zomrel 28. januára 1549 v Benátkach 80 ročný. Jeho pamätník na cintoríne Židovskej komunity v Benátkach obsahuje pochvalu: „Osvetlil tmavé časti gramatiky a premenil ich na svetlo“.
V období, ktoré zaznamenalo vzostup reformácie a dalo štúdiu Hebrejskej Biblie a jej jazyka svetový význam, Elia Levita podporoval štúdium hebrejčiny v kresťanských kruhoch svojou vzdelávacou a vydavateľskou činnosťou. Medzi jeho učencov patrí hlavne Sebastian Münster, ktorý preložil Levitove gramatické práce do latinčiny a Georges de Selve, lavaurský biskup a francúzsky veľvyslanec v Benátkach. Počas tohto obdobia sa tiež zoznámil so Samsonom Ha-Nakdanom.
Medzi jeho potomstvo patrí bývalý britský premiér David Cameron, ktorý ho opísal slovami „môj predok Elijah Levita, ktorý napísal román, ktorý sa považuje za prvý jidišský román vôbec.“
Pontios (architekt)
náhľad|Obelisk (s gréckym a latinským nápisom) v newyorskom Central Parku Pontios bol rímsky architekt v 1. stor. pred Kr. Pontios bol architekt, ktorý v roku 13/12 pred Kr. na príkaz prefekta P. Rubriusa Barbara priviezol z Heliopolisu do Alexandrie dva obelisky, aby ich postavil pri vchode do Caesarea. Informuje o tom grécky a latinský nápis na jednom z nich, ktorý výnimočne nie je napísaný na podstavci, ale na jednom z bronzových krabov podopierajúcich obelisk. Okrem toho má prednosť grécky text, ktorý je na vonkajšej strane konzoly, zatiaľ čo latinský nápis je čitateľný len z vnútornej strany. Tento obelisk je zhotovený z asuánskej ružovej žuly, podopierajú ho štyri bronzové morské kraby umiestnené na podstavci z tvrdého vápenca.
Oba obelisky mal pôvodne egyptský panovník Thutmose III. (1479 – 1425 pred Kr.) umiestnené v posvätnom okrsku chrámu boha Re v Heliopolise. Jeden z obeliskov bol v roku 1879 z Alexandrie prevezený do USA. Od roku 1881 je v Central Parku v New Yorku (podstavec aj základňu obnovili presne tak, ako ich postavil Pontios). Druhý obelisk priviezli koncom 19. storočia do Londýna (na začiatku 14. storočia sa zvalil, do Anglicka sa dostal v januári 1878 ). Dnes stojí na brehu Temže.
V roku 13/12 pred Kr. bol Augustus práve vymenovaný za pontifika maxima v Ríme, preto je možné, že vztýčenie týchto obeliskov v Alexandrii malo symbolizovať jeho vládu nad Egyptom.
IPhone XS
left|100px iPhone XS a iPhone XS Max (štylizované ako iPhone Xs a iPhone Xs Max, kde X predstavuje rímske číslo "desať", vyslovuj iPhone "desať S") sú smartphony, ktoré boli navrhnuté, vyvinuté a predávané spoločnosťou Apple. V súčasnosti to sú vlajkové modely dvanástej generácie telefónov iPhone. Ide o nástupcu iPhone X. Oba modely boli oznámené spolu s lacnejším modelom iPhone XR 12. septembra 2018 v Divadle Steva Jobsa v Apple Parku výkonným riaditeľom spoločnosti Apple, Timom Cookom. Predobjednávky sa začali 14. septembra 2018 a oficiálny dátum začiatku predaja bol stanovený na 21. septembra 2018.
XS Max je prvý plus-sized iPhone v novej bezel-less, teda bezrámečkovej forme (iPhone X z roku 2017 nemal tzv. plus-sized variantu). Spolu s vydaním XS a XS Max bol predaj iPhone X ukončený, ten sa tak udržal na pultoch obchodov len krátkych 10 mesiacov, čo bolo najmenej v histórii všetkých vlajkových modelov iPhone. Štartové ceny modelov XS a XS Max boli $ 999 / $ 1099 v USA, £ 999 / £ 1099 vo Veľkej Británii a € 1149 / € 1249 v Európe.
Dizajn
iPhone XS má takmer rovnaký dizajn, ako iPhone X, obsahuje však lepší hardvér, vrátane Apple A12 Bionic SoC čipu s technológiou 7 nanometrov. Na telefóne sa nachádzajú 5,8 palcový (149 mm) OLED displej aj duálna 12 megapixelová zadná kamera a 7 megapixelová predná.
XS Max obsahuje identický hardvér aj kamery, ale má väčší 6,5 palcový (164 mm) OLED displej a batériu (3,179 mAh). Médiá si všimli, že model XS má slabšiu batériu (2,659 mAh) ako mal iPhone X (2,716 mAh). Podľa tvrdenia spoločnosti Apple majú oba modely rýchlejšiu Face ID technológiu.
Modely XS a XS Max sú ohodnotené kódom IP68 z hľadiska odolnosti voči prachu a vode podľa normy IEC 60529, pričom samotný Apple špecifikuje maximálnu hĺbku 2 metre a dĺžku ponoru maximálne 30 minút. Modely iPhone XR, iPhone X, iPhone 8 a iPhone 7 boli hodnotené iba kódom IP67. Apple vykonával testy s rôznymi kvapalinami vrátane chlórovanej vody, vody s vysokou koncentráciou solí, čaju, vína, piva a džúsov.
Na rozdiel od iPhone XR majú XS aj XS Max optický zoom.
Majstrovstvá sveta v curlingu mužov 2012
Majstrovstvá sveta v curlingu mužov 2012 boli v poradí 57. Majstrovstvá sveta v curlingu mužov, ktoré organizuje Svetová curlingová federácia (WCF). Konali sa v Bazileji, vo Šcajčiarsku od 31. marca8. apríla 2012, za účasti 12 tímov. Tohtoročné MS mužov boli jedným z kvalifikačných podujatí na Zimné olympijské hry 2014. Po 7-krát sa konali MS mužov vo Švajčiarsku, predtým to bolo v rokoch 1974, 1979, 1988, 1993, 1997 a 2001. Kanaďania sa po 34-krát v histórii stali víťazmi MS, keď obhájili titul spred roka.
Lissajousova obežná dráha
náhľad|Animácia trajektórie [[Wilkinson Microwave Anisotropy Probe|WMAP]] náhľad|Animácia trajektórie WMAP, pohľad zo Zeme Lissajousova obežná dráha (pomenovaná po Julesovi Antoine Lissajousovi) v orbitálnej mechanike je kvázi-periodická dráha okolo Lagrangovho bodu systému troch telies bez potreby akéhokoľvek pohonu. Lyapunovské dráhy okolo Lagrangovho bodu úplne ležia v rovine dvoch primárnych telies, teda pohyb je v dvoch dimenziách. Na rozdiel od toho Lissajousove obežné dráhy obsahujú komponenty v tejto rovine a kolmé na ňu, pohyb je v 3 dimenziách a sledujú Lissajousovu krivku. Halo orbity tiež zahŕňajú komponenty kolmé na rovinu, sú však periodické, zatiaľ čo Lissajousove obežné dráhy nie.
V praxi sú akékoľvek obežné dráhy okolo Lagrangeových bodov L1, L2 alebo L3 dynamicky nestabilné, čo znamená, že malé odchýlky od rovnovážneho stavu sa v priebehu času zvyšujú. V dôsledku toho musí sonda na týchto Lagrangeových orbitálnych dráhach používať svoje pohonné systémy na stabilizovanie orbitálnej stanice. Aj keď nie sú dokonale stabilné, malé úsilie na udržiavanie staníc udržuje sondu na požadovanej Lissajoussovej obežnej dráhe po dlhú dobu.
V neprítomnosti iných vplyvov, dráhy okolo Lagrangeových bodov L4 a L5 sú dynamicky stabilné, tak dlho, kým pomer hmotností oboch hlavných objektov je väčší ako približne 25. Prirodzená dynamika udržiava sondu (alebo prírodné nebeské teleso) v blízkosti Lagrangeovho bodu bez použitia pohonného systému, aj keď je rovnováha mierne narušená. Tieto dráhy však môžu destabilizovať iné blízke masívne objekty. Napríklad obiehanie okolo L4 alebo L5 bodu systému Zem-Mesiac môže trvať len niekoľko miliónov rokov, namiesto miliardy, kvôli pertuberanciam ostatných planét.
Sondy využívajúce Lissajousove obežné dráhy
Niekoľko misií využilo Lissajousove obežné dráhy: ACE okolo L1 Slnko - Zem, SOHO L1 Slnko - Zem, DSCOVR L1 Slnko - Zem, WMAP Slnko - Zem L2 a tiež misia Genesis k L1, zachytávanie slnečných častíc. 14. mája 2009 Európska vesmírna agentúra (ESA) vypustila do vesmíru observatóriá Herschel a Planck, ktoré využívajú Lissajousove obežné dráhy okolo L2 Slnko - Zem. Súčasná misia ESA Gaia využíva aj Lissajousovu obežnú dráhu okolo L2 Slnko - Zem. V roku 2011 NASA previedla dve zo svojich kozmických sond THEMIS zo obežnej dráhy Zeme na Lunárnu obežnú dráhu prostredníctvom Lissajousových obežných dráh Zem - Mesiac L1 a L2. V júni 2018, Queqiao, prenosový satelit pre čínsku lunárnu misiu Čchang-e 4, vstúpil na obežnú dráhu okolo L2 Zem Mesiac.
Pozri aj
Halo orbita
R18
História
V roku 2016 „Aerorozvidka“ odštartovala program vývoja prvých prototypov vlastných bezpilotných lietadiel. V roku 2019 bol model plne otestovaný a použitý počas špeciálnej operácie v zóne ATO. Do 24. februára 2022 bolo vyrobených asi 50 kusov oktokopterov s označením R18.
Účel
R18 je dron, ktorý má vojenský a civilný účel. Oktokopter môže byť použitý ako prostriedok na sledovanie a vyhľadávanie, doručovanie nákladu alebo na spôsobovanie škôd. Od roku 2022 je práve funkcia spôsobovania škôd v „Aerorozvidke“ považovaná za najrelevantnejšiu. Mnohé iné drony s kamerami môžu zbierať informácie, ale R18 je určený na ničenie nepriateľskej techniky, malých opevnení a skladov s muníciou.
Použitie
Bojové použitie R18 sa začalo v roku 2019 — počas rusko-ukrajinskej vojny. Príslušníci Ozbrojených síl Ukrajiny pracujú s oktokopterom najmä v noci, pričom využívajú taktiku Síl pre špeciálne operácie Ozbrojených síl Ukrajiny. Cieľom útokov sú väčšinou nepriateľské delá, tanky, obrnené vozidlá a nákladné autá. Vďaka termovízii dronu a používaniu ľahkých vozidiel, najmä bicyklov na priblíženie sa k nepriateľovi, sú útoky R18 nepredvídateľné a efektívne.
V prvý deň rozsiahlej ruskej invázie na Ukrajinu, 24. februára 2022, pripravila jedna z bojových jednotiek techniku a presunula sa do oblasti letiska v Gostomeli. Zástupcovia „Aerorozvidky“ začali komunikovať s účastníkmi bojov a prvú noc bol použitý dron R18, ktorý spôsobil na letisku škody ruským parašutistom.
Charakteristika
R18 je viacrotorový typ bezpilotného lietadla. Je to oktokopter, teda multikopter s 8 vrtuľami a 8 motormi. Tento počet motorov zaručuje väčšiu spoľahlivosť. Dron má vertikálny vzlet a pristátie. Pri výrobe dronu sa používajú ukrajinské a importované komponenty.
Žerucha
Žerucha (ľudovo alebo staršie: režucha ; zastarano: žericha, rerucha , rericha, rerycha , kres , [v niektorých kontextoch] křez ) môže byť v botanike:
Paimpol
Paimpol môže byť:
R18
Výzbroj
Na použitie dronu R18 ako bombardéra sa používajú sovietske kumulatívne protitankové granáty RKG-3 alebo bomby RKG-1600 vytvorené zbrojármi závodu Mayak (hmotnosť jedného je 1,6 kg). Dron je schopný zneškodniť ľahko obrnený objekt útokom zhora. Presnosť zásahu RKG-1600 je jeden meter štvorcový z výšky 300 metrov. R18 je schopný niesť tri kusy takejto munície. Dokáže absolvovať až 40 bojových letov bez potreby ďalšej údržby alebo opravy.
Výcvik
Výcvik jedného pilota dronu R18 trvá dva týždne až mesiac.
Testovanie
Od konca novembra do začiatku decembra 2020 prebehli skúšky zhadzovania novej cvičnej a simulačnej munície RKG-1600 z oktokopteru R18 počas veliteľsko-štábnych cvičení na základni 235. medzidruhového výcvikového strediska vojenských jednotiek a formácií (cvičisko „Širokij Lan“). Je potrebné poznamenať, že to bolo prvýkrát, kedy bol útočný dron „Aerorozvidky“ zaradený do kombinovaného bojového výcvikového programu. Počas testovania operátori dronov úspešne zasiahli všetky ciele.
Financovanie
V „Aerorozvidke“ zbierajú prostriedky na výrobu R18 z darov.
Odporúčanie
Podľa „Aerorozvidky“ sa použitie oktokopterov R18 na fronte rusko-ukrajinskej vojny trvajúcej od roku 2014, vyznačuje vysokou návratnosťou. Je potrebné poznamenať, že pomocou relatívne lacného vybavenia je možné spôsobiť nepriateľovi veľké straty:
Armbian
Armbian je operačný systém založený na Debiane a Ubuntu pre vývojové platformy ARM.
Príslop (vrch v Stolických vrchoch)
Príslop je vrch v Stolických vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Čiernou Lehotou, približne severovýchodne od Revúcej.
Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Stolických vrchov, v geomorfologickom podcelku Stolica. Leží na území Košického kraja, okresu Rožňava a zasahuje na katastrálne územie obce Čierna Lehota, Slavošovce a Rejdová. Najbližšími sídlami sú južne situovaná Čierna Lehota a Slavošovce, východne sa nachádza Markuška, Hanková a Brdárka, severovýchodne Vyšná Slaná a Rejdová a západne Muránska Zdychava.
Opis
Príslop leží na východe severnej časti pohoria, v rázsoche, vybiehajúcej východným smerom z vrchu Stolica. Južne sa nachádza Biela skala, Ostrý vrch , Pavlova hora a Hriadky , východne leží Ždiar , Spúšťadlo , Veľký Radzim  a Kilhov , severne Čierna hora , Skalie , Buchvald  a Pálenisko  a západne Kyprov , Stolica , Lehotská hoľa , sedlom Olochova jama oddelený Grúň , Skalka  a Kohút. Južné svahy odvodňuje Lehotský, juhovýchodné Židlovský potok a východné Kotelnica, všetky smerujúce do riečky Štítnik, vodu zo severných odvádza Žolíkovský potok, smerujúci do Slanej. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Vrchol je po plošnej ťažbe pokrytý len nízkou vegetáciou, ktorá umožňuje rozhľad. Pri vhodných podmienkach je vidieť okolité vrchy Stolických vrchov, Volovské vrchy, Revúcku vrchovinu a Kráľovu hoľu.
Genciánová violeť
Genciánová violeť alebo kryštálová violeť, tiež známa ako metylová violeť 10B alebo hexametylpararosanilínchlorid, je triarylmetánové farbivo používané ako histologické farbivo a v Gramovej metóde klasifikácie baktérií. Genciánová violeť má antibakteriálne, protiplesňové a anthelmintické (vermicídne) vlastnosti a v minulosti bola dôležitá ako lokálne antiseptikum. Medicínske využitie farbiva bolo do značnej miery nahradené modernejšími liekmi, hoci je stále uvedené na zozname Svetovej zdravotníckej organizácie.
Názov genciánová violeť sa pôvodne používal pre zmes metylpararosanilínových farbív (metyfialovej). Názov sa vzťahuje na jeho farbu, ktorá je podobná farbe okvetných lístkov niektorých kvetov horca, no nevyrába sa z horcov ani z fialiek.
Výroba
Na prípravu genciánovej violeti je možné použiť množstvo možných spôsobov. Pôvodný postup vyvinutý nemeckými chemikmi Kernom a Carom zahŕňal reakciu dimetylanilínu s fosgénom za vzniku 4,4'-bis(dimetylamino)benzofenónu (Michlerov ketón) ako medziproduktu. Ten potom reagoval s ďalším dimetylanilínom v prítomnosti oxychloridu fosforečného a kyseliny chlorovodíkovej.
Farbivo možno pripraviť aj kondenzáciou formaldehydu a dimetylanilínu za vzniku leukofarbiva:
Následne sa táto bezfarebná zlúčenina sa oxiduje na farebnú katiónovú formu (ďalej kyslíkom, alebo typickým oxidačným činidlom akým je oxid manganičitý, MnO2):
Farba farbiva
Pevná genciánová violeť    Genciánová violeť vo vodnom roztoku     Po rozpustení vo vode má farbivo modrofialovú farbu s maximom absorbancie 590 nm a extinkčný koeficient 87 000 M-1 cm-1. Farba farbiva závisí od kyslosti roztoku. Pri pH +1,0 je farbivo zelené s absorpčným maximom 420 nm a 620 nm, zatiaľ čo v silne kyslom roztoku (pH -1,0) je farbivo žlté s maximom absorpcie pri 420 nm.
Rôzne farby sú výsledkom rôznych stavov nabitia molekuly farbiva. V žltej forme nesú všetky tri atómy dusíka kladný náboj, z ktorých dva sú protónované, zatiaľ čo zelená farba zodpovedá forme farbiva s dvoma kladne nabitými atómami dusíka. Pri neutrálnom pH sa obidva nadbytočné protóny v roztoku stratia a zostane len jeden z atómov dusíka kladne nabitý. Disociačná konštanta pKa pre stratu dvoch protónov je približne 1,15 a 1,8.
V alkalických roztokoch nukleofilné hydroxylové ióny atakujú elektrofilný centrálny uhlík za vzniku bezfarebnej trifenylmetanolovej alebo karbinolovej formy farbiva. Vzniká aj vo veľmi kyslých podmienkach, keď kladné náboje na atómoch dusíka vedú k zvýšeniu elektrofilného charakteru centrálneho uhlíka, čo umožňuje nukleofilný útok molekúl vody. Tento efekt spôsobuje mierne vyblednutie žltej farby.
Nemedicínske
vpravo|náhľad| [[Baktérie zafarbené genciánovou violeťou]] Genciánová violeť sa používa ako farbivo na textil a papier a je súčasťou tmavomodrých a čiernych atramentov pre tlač, guľôčkové perá a atramentové tlačiarne. Niekedy sa používa na farbenie rôznych produktov, ako sú hnojivá, nemrznúca zmes, čistiace prostriedky a koža.
Farbivo sa používa ako histologické farbivo, najmä pri Gramovom farbení na klasifikáciu baktérií.
V biomedicínskom výskume možno použiť genciánovú violeť na farbenie jadier adherentných buniek. V tejto aplikácii genciánová violeť funguje ako interkalačné farbivo a umožňuje kvantifikáciu DNA, ktorá je úmerná počtu buniek.
V súdnom lekárstve sa genciánová violeť používala na odber odtlačkov prstov. Genciánová violeť sa tiež používa ako tkanivové farbivo pri príprave rezov pre svetelnú mikroskopiu. V laboratóriu sa roztoky obsahujúce genciánovú violeť a formalín často používajú na súčasnú fixáciu a farbenie buniek pestovaných v tkanivovej kultúre, aby sa zachovali a boli ľahko viditeľné, pretože väčšina buniek je bezfarebná. Niekedy sa tiež používa ako lacný spôsob umiestnenia identifikačných označení na laboratórne myši; keďže mnohé kmene laboratórnych myší sú albíni, fialová farba zostáva na ich srsti niekoľko týždňov.
V telovom piercingu sa genciánová violeť bežne používa na označenie miesta pre umiestnenie piercingu, vrátane povrchového piercingu.
Lekárstvo
Genciánová violeť má antibakteriálne, antifungálne, antihelmintické, antitrypanozomálne, antiangiogénne a protinádorové vlastnosti. Pre tieto vlastnosti sa používa v medicíne, najmä v zubnom lekárstve, a je tiež známa ako „pyoktanín“. Bežne sa používa na:
V prostredí s obmedzenými zdrojmi sa genciánová violeť používa na liečbu popálenín, zápalu pupočnej šnúry (omfalitída) v novorodeneckom období, orálnej kandidózy u pacientov infikovaných HIV a vredov v ústach u detí, s osýpkami.
Veterinárne
Pre svoju antimikrobiálnu aktivitu sa genciánová violeť, používa na liečbu krupičky u rýb. Zvyčajne je však nezákonné používať ju u rybách určených pre ľudskú spotrebu.
Biologický výskum
Genciánová violeť môže byť použitá ako alternatíva k brilantovej modrej coomassie (CBB) pri farbení proteínov separovaných pomocou SDS-PAGE, pričom údajne vykazuje 5x lepšiu citlivosť v porovnaní s CBB.
História
náhľad| Báza genciánovej violeti (metylrozanilín, tris[4-(dimetylamino)fenyl]methanol, C25H31N3O)
Syntéza
Genciánová violeť je jednou zo zložiek metylfialovej, farbiva, ktoré prvýkrát syntetizoval Charles Lauth v roku 1861. Od roku 1866 vyrábala metylfialovú firma Poirrier et Chappat so sídlom v Saint-Denis a predávala ju pod názvom "Violet de Paris". Bola to zmes tetra-, penta- a hexametylovaných pararozanilínov.
Samotná genciánová violeť bola prvýkrát syntetizovaná v roku 1883 Alfredom Kernom (1850–1893) pracujúcom v Bazileji vo firme Bindschedler and Busch. Na optimalizáciu zložitej syntézy, pri ktorej sa využíval vysoko toxický fosgén, nadviazal Kern spoluprácu s nemeckým chemikom Heinrichom Carom zo spoločnosti BASF. Kern tiež zistil, že ak by začal s dietylanilínom namiesto dimetylanilínu, mohol by syntetizovať blízko príbuzné fialové farbivo teraz známe ako CI 42600 alebo CI Základná fialová 4.
Genciánová violeť
Predpokladá sa, že názov „genciánová violeť“ (alebo v nemčine Gentianaviolett) zaviedol nemecký lekárnik Georg Grübler, ktorý v roku 1880 založil v Lipsku spoločnosť špecializujúcu sa na predaj farbiacich činidiel pre histológiu. Farbivo genciánovú violeť, ktoré predával Grübler, pravdepodobne obsahovalo zmes metylovaných pararozanilínových farbív. Farba sa ukázala ako populárna a v roku 1884 ju použil Hans Christian Gram na farbenie baktérií. Zmes anilínu a genciánovej violete sa pripísuje Paulovi Ehrlichovi. Grüblerova genciánová violeť bola pravdepodobne veľmi podobná, ak nie identická, s Lauthovou metylfialovou, ktorú ako histologické farbivo použil Victor André Cornil v roku 1875.
Tournon-Saint-Martin
Tournon-Saint-Martin môže byť:
Genciánová violeť
Genciánová violeť
Aj keď sa pre histologické farbenie naďalej používal názov genciánová violeť, vo farbiarskom a textilnom priemysle sa tento názov nepoužíval. Zloženie farbiva nebolo definované a rôzni dodávatelia používali rôzne zmesi. V roku 1922 Biological Stain Commission vymenovala komisiu, aby preskúmala vhodnosť rôznych komerčných produktov. Harold Conn, ktorý predsedal komisii pre genciánovú violeť, ju vo svojej knihe Biologické farbivá, opisuje ako „zle definovanú zmes fialových rozanilínov “.
Za objavenie antiseptických vlastností genciánovej violete sa pripisuje nemeckému oftalmológovi Jakobovi Stillingovi. V roku 1890 vydal monografiu o baktericídnych účinkoch roztoku, ktorý nazval „pyoktanín“, čo bola pravdepodobne zmes anilínových farbív podobných genciánovej violeti. Založil spoluprácu s E. Merck & Co. na predaj "Pyoktanin caeruleum" ako antiseptikum.
V roku 1902 Drigalski a Conradi zistili, že hoci gencianová violeť inhibuje rast mnohých baktérií, má malý vplyv na Bacillus coli (Escherichia coli) a Bacillus typhi (Salmonella typhi), ktoré sú obe gramnegatívne baktérie. Oveľa podrobnejšiu štúdiu účinkov Grüblerovej genciánovej violeti na rôzne kmene baktérií publikoval John Churchman v roku 1912. Zistil, že väčšina Gram-pozitívnych baktérií (skazených) bola citlivá na farbivo, zatiaľ čo väčšina Gram-negatívnych baktérií (nezafarbených) nie, a pozoroval, že farbivo má tendenciu pôsobiť skôr ako bakteriostatické činidlo než ako baktericíd.
Opatrenia
Jedna štúdia na myšiach preukázala karcinogénny potenciál závislý od dávky na niekoľkých rôznych miestach orgánov. Úrad pre potraviny a liečivá v USA (FDA) zistil, že genciánová violeť sa podľa primeraných vedeckých údajov nepreukázala ako bezpečná na použitie v krmive pre zvieratá. Používanie genciánovej violete v krmive pre zvieratá spôsobuje falšovanie krmiva a je porušením federálneho zákona o potravinách, liečivách a kozmetike v USA. 28. júna 2007 vydala FDA „upozornenie na dovoz“ morských plodov z Číny, ktoré sa pestovali na farmách, pretože vo výrobkoch sa neustále nachádzali neschválené antimikrobiálne látky vrátane genciánovej violete. Správa FDA uvádza:
„Rovnako ako MG (malachitová zeleň), CV (genciánová violeť) sa ľahko absorbuje do tkaniva rýb pri vystavení vode a je metabolicky redukovaný rybami na leukoskupinu, leukokryštálovú fialovú (LCV). Niekoľko štúdií Národného toxikologického programu uvádza karcinogénne a mutagénne účinky genciánovej violeti u hlodavcov. Leuko forma indukuje obličkové, pečeňové a pľúcne nádory u myší."
Organizácia Health Canada nedávno zistila, že zdravotnícke pomôcky, ktoré používajú genciánovú violeť, sú bezpečné na použitie, ale odporučili prestať používať všetky liekové produkty, ktoré obsahujú genciánovú violeť, a to aj na zvieratách, čo spôsobilo, že kanadské inžinierske školy prehodnotili používanie tohto farbiva počas orientácie.
V populárnej kultúre
V Hlave 22 sú medici vyobrazení, ako používajú genciánovú violeť na chodidlá a ďasná ako všeliek.
V románe Piknik na Hanging Rock sirota Sara spomína, ako ju kedysi potrestala predstavená sirotinca, „natrela mi hlavu genciánovou violeťou“.
Študenti inžinierstva v Kanade používajú genciánovú violeť na farbenie kože a búnd, čo je tradícia, ktorá sa začala na počesť námorných inžinierov, ktorých fialové pásky na rukávoch nechali kožu zafarbenú po nespočetných dňoch strávených v kotolniach. Ďalším príbehom je, že fialová bola farba inžinierov Titanicu, ktorí zostali vzadu aby oddialili potopenie lode.
Rovníkový hrebeň
náhľad|Hrebeň na mesiaci Japetus náhľad|Hrebeň na Atlase náhľad|Hrebeň na mesiaci Pan Rovníkové hrebene sú najmenej na troch Saturnových mesiacoch: veľký mesiac Japetus a malé mesiace Atlas a Pan. Sú to hrebene, ktoré pozorne sledujú rovníky mesiacov. Zdá sa, že sú jedinečné pre systém Saturnu, nie je však jasné, či sú tieto udalosti súvisiace alebo náhoda. Všetky tri boli objavené sondou Cassini v roku 2005. Zdá sa, že Daphnis má taký hrebeň.
Hrebeň na Japetuse je takmer 20 km široký, 13 km a 1 300 km dlhý. Hrebeň na Atlase je úmerne ešte výraznejší vzhľadom na oveľa menšiu veľkosť mesiaca, čo mu dodáva tvar disku. Obrázky mesiaca Pan ukazujú štruktúru podobnú štruktúre Atlasu.
Vytvorenie
Nie je jasné, ako sa tieto hrebene vytvorili, alebo či medzi nimi existuje nejaká súvislosť. Pretože Atlas a Pan obiehajú vo vnútri Saturnových prstencov, pravdepodobné vysvetlenie pre vytvorenie ich hrebeňov je to, že počas obehu zametajú častice Saturnovho prstenca, ktoré vytvárajú hrebeň okolo ich rovníku. Táto teória je menej aplikovateľná na Japetus, ktorý obieha ďaleko za prstencami. Jeden vedec navrhol, že Japetus zametal prsteň skôr, ako bol nejako vyhodený na svoju súčasnú vzdialenú obežnú dráhu. Iní si myslia, že Japetus sa nepremiestnil, ale prstene sa odtiahli, spadli do gravitačného poľa Saturnu. Snáď ešte pravdepodobnejšie je teória, že preto, že Japetus má nezvyčajne veľkú Hillovu sféru v porovnaní s inými mesiacmi v Slnečnej sústave, mohol kedysi mať svoj vlastný prsteň, alebo dokonca mesiačik, ktorý sa pomaly dostal bližšie, roztrhal sa do prstenca a potom postupne vytvoril Japetov rovníkový hrebeň. Ale väčšina vedcov predpokladá, že hrebeň Japetusu bol vytvorený nejakým vnútorným zdrojom a nesúvisí s hrebeňmi Atlasu a Panu. Ďalšia navrhovaná teória je, že vydutie mohli vytvoriť kolízie medzi mesiacmi pri nízkych rýchlostiach, hoci okolnosti pre takúto udalosť sú malo pravdepodobné.
The F-Ups (album)
The F-Ups je debutový album americkej punk rockovej skupiny The F-Ups. Vyšiel 13. júla 2004 prostredníctvom Capitol Records.
Zoznam skladieb
Autorom všetkých textov je skupina The F-Ups. Autorom hudby je Travis Allen, okrem „All the Young Dudes“ od Travisa Allena a Davida Bowieho.
Blangy-le-Château
Blangy-le-Château môže byť:
Dozulé
Dozulé môže byť:
Hajdúdorožská archieparchia
Hajdúdorožská archieparchia je metropolitná archieparchia maďarskej gréckokatolíckej cirkvi sui iuris so sídlom v Debrecíne. Na jej čele stojí od roku 2015 metropolita arcibiskup Péter Fülöp Kocsis. Arcibiskupská katedrála sa nachádza v Hajdúdorogu, hoci na základe zakladajúcej buly je sídlo eparchie v Debrecíne.
História
Eparchia bola založená 6. mája 1912 uhorským kráľom Františkom Jozefom a pápež Pius XI. ju potvrdil 8. júna 1912 bulou Christifideles Graeci. Eparchia bola vytvorená pre uhorských veriacich byzantského obradu hovoriacich maďarským jazykom. Eparchia mala pri svojom vzniku 162 farností, ktoré predtým patrili Mukačevkej, Prešovskej, Fagarašskej, Oradejskej a Gherlskej eparchie ako aj Budapeštianska farnosť Ostrihomskej arcidiecézy.
Eparchia vznikla ako reakcia na snahy maďarských veriacich na využívanie maďarčiny ako liturgického jazyka. Túto snahu síce Svätá stolica zamietla, no povolila maďarčinu pri neliturgických aktivitách. Maďarský klérus však v krátkej dobe vytvoril druhé vydanie všetkých liturgických kníh z gréčtiny.
Eparchia, ako prvá z gréckokatolíckych cirkví v Uhorsku, prijala gregoriánsky kalendár v roku 1916. V roku 1920 stratila eparchia v rámci Trianonskej dohody 79 svojich farností.
V roku 2011 stratila eparchia časť svojho územia aby vznikol Miškovecký exarchát (neskôr Miškovecká eparchia) a v roku 2015 bola povýšená na metropolitné arcibiskupstvo a vznikla Maďarská gréckokatolícká cirkev sui iuris.
Rivesaltes
Rivesaltes môže byť:
Matīss Kivlenieks
Matīss Edmunds Kivlenieks (*26. august, 1996, Riga, Lotyšsko – † 4. júl, 2021, Novi, Michigan, USA) bol lotyšský profesionálny hokejový brankár, ktorý tragicky zahynul pri nehode ohňostroja počas osláv Dňa nezávislosti. Preslávil sa ako nádejný talent tímu Columbus Blue Jackets v National Hockey League, za ktorý však stihol odchytať iba 8 zápasov.
V roku 2016 bol vyhlásený za najlepšieho brankára Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji hráčov do 20 rokov v Divízii I, kde zároveň Lotyšsko priviedol k postupu do elitnej skupiny súťaže. Rovnaké ocenenie získal v predošlom roku 2015, taktiež v Divízii I. Tu Lotyšsko získalo bronzovú medailu. Kivenieks krajinu reprezentoval aj na dvoch seniorských Majstrovstvách sveta a to v rokoch 2018 a 2021.
V sezóne 2016/2017 bol vyhlásený za najlepšieho brankára a zároveň aj najlepšieho hráča juniorskej americkej ligy USHL, keď v 49 zápasoch udržal 93,2% úspešnosť zákrokov a získal 36 výhier.
Detstvo
Kivlenieks sa narodil v Rige, hlavnom meste Lotyšska. Jeho otec umrel, keď bol ešte malý, a tak vyrastal s matkou, nevlastným otcom a mladšou sestrou. Jeho rodičia boli zamestnaní ako reštauratéri. V troch rokoch sa začal venovať hokeju a v piatich rokoch začal hrávať pozíciu brankára. K hokeju ho priviedol jeho bratranec.
Lotyšsko (Prizma Riga)
Kivlenieks hokejovo vyrastal v rodnej Rige, kde nastupoval za juniorský tím Prizmy Riga. V ich drese zaznamenal ako 15-ročný svoj prvý seniorský debut, keď sa v sezóne 2011/2012 v bránkovisku predstavil v jedinom zápase. Bol pravidelnou súčasťou aj juniorského reprezentačného tímu Lotyšska, kde sa dvakrát zúčastnil Majstrovstiev sveta juniorov do 18 rokov (raz z toho Elitnej Divízii a raz v Divízii I.).
Juniorský hokej
Ako 16-ročný sa presťahoval do Spojených štátov, kde nastupoval v ligách MNHJL, NAHL a napokon aj v najvyššej americkej juniorskej súťaži USHL. Tu zažil rekordnú sezónu 2016/2017, keď sa po výborných výkonoch stal najlepších brankárom ligy a získal titul najlepšieho hráča súťaže.
Aj napriek nadštandardným výkonom v juniorskom hokeji nebol nikdy draftovaný do NHL.
AHL (Cleveland Monsters)
Napriek tomu, že Kivlenieks nebol draftovaný, bol v roku 2017 podpísaný tímom Columbus Blue Jackets. Dohodli sa na trojročnej skúšobnej zmluve. Pre jeho rozvoj Blue Jackets zvolili American Hockey League a ich záložný tím Cleveland Monsters. Tu pôsobil až do roku 2021 a postupne sa vypracoval do užšieho výberu brankárskych nádejí Columbusu.
Columbus Blue Jackets
Svoj debut v NHL zažil 19. januára 2020, keď svojimi 31 zákrokmi doviedol Blue Jackets k výhre 2:1 nad tímom New York Rangers. V sezóne 2019/2020 zasiahol ešte do ďalších piatich zápasov a nakoniec ročník ukončil s 89,8% úspešnosťou zákrokov a iba jedinou výhrou.
V sezóne 2020/2021 sa väčšinou nachádzal v tzv. "taxi zostave" Blue Jackets (hráči, ktorí kvôli COVID-19 boli pripravení ako zdraví náhradníci v prípade nakazania sa hráčov v prvom tíme). Šancu dostal nakoniec len v dvoch zápasoch, z ktorého vyhral jeden a pripísal si 90,1% úspešnosť zárkokov.
V sezóne 2021/2022 mal v tíme figurovať na pozícii tretieho brankára.
Majstrovstvá sveta
Kivlenieks sa dostal do reprezentačného výberu na Majstrovstvá sveta dvakrát (2018,2021). Zatiaľ čo v prvom prípade sa na ľad nedostal, v druhom prípade, na domácom ľade v Rige sa stal prvým brankárom tímu. Výrazne sa zapísal do histórie aj tým, že bol v bránke pri historicky prvej výhre Lotyšska nad Kanadou. Taktiež bol však bol aj pri historicky prvej prehre Lotyšska s Kazachstanom.
Exonymum (geografia)
Exonymum je vžitá podoba názvu zahraničného zemepisného objektu v inej jazykovej podobe, ktorá sa odlišuje od originálneho názvu daného objektu. Napr. slovo Londýn je slovenské exonymum pre anglické slovo London.
Matīss Kivlenieks
Smrť
4. júla 2021 Kivlenieks tragicky zahynul počas osláv Dňa nezávislosti, ktoré trávil v meste Novi, v dome brankárskeho trénera Blue Jackets - Mannyho Legaceho. Na oslavách bol prítomný aj jeho blízky priateľ, krajan a brankárky kolega z Blue Jackets - Elvis Merzlikins. Aj napriek tomu, že v USA, žil od roku 2013, v lete sa vždy vracal do rodného Lotyšska, a tak išlo o jeho prvú oslavu nezávislosti. Jeho smrť zapríčinil ohňostroj, ktorý sa vychýlil z plánovanej trajektórie a zasiahol Kivlenieksa. Po incidente bol prevezený do nemocnice, kde však v dôsledku rozsiahlych vnútorných zranení srdca a pľúc bola konštatovaná smrť. Vyšetrovanie potvrdilo klasifikáciu inciidentu ako nehody. Nikto z prítomných neporušil zákony a nebol dokázaný prípadný úmysel.
Elvis Merzlikins na Kivlenieksovom pohrebe 15. júla 2021 prehlásil, že Kivlenieks pri incidentne chránil svojim telom ostatných oslavujúcich vrátene Merzlikinsovej ženy Aleksandry, ktorá bola v tom čase tehotná. Stredné meno syna Mezlikinsa - Knowa Matissa Merzlikinsa je spomienkou aj odkazom práve na Kivlenieksa. Na pohrebe sa mimo iných zúčastnili aj bývalý tréner John Tortorella, aktálny tréner Brad Larsen, či spoluhráči Nathan Gerbe a Elvis Mezlikins.
Venarey-les-Laumes
Venarey-les-Laumes môže byť:
Bulgnéville
Bulgnéville môže byť:
Baňas
Baňas je slovenské priezvisko. Najrozšírenejšie je v mestách Prešov, Dubovica a Pečovská Nová Ves. V Česku je najčastejšie v Prahe a Znojme.
Balaruc-le-Vieux
Balaruc-le-Vieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Millas
Millas môže byť:
Les Sables-d’Olonne
Les Sables-d’Olonne môže byť:
Place Louis-Lépine
Poloha
Námestie leží na ostrove Cité. Je ohraničené ulicami Rue de la Cité na východe, Rue de Lutèce na juhu, Quai de la Corse na severe a Allée Célestin-Hennion na západe. Uprostred námestia je vstup do stanice metra Cité.
Dejiny
Námestie bolo vyhlásené 27. januára 1934 a bolo pomenované na počesť Louisa Lépina (1846 – 1933), policajného prefekta.
Makroergická väzba
náhľad|Adenozíntrifosfát (ATP) je typickým príkladom zlúčeniny s makroergickou väzbou. Jeho vzorec je takisto možné zapísať ako AP~P~P, kde "~" značí makroergickú väzbu Makroergická väzba je chemická väzba, ktorá pri hydrolýze (štiepení pomocou molekuly vody) uvoľní veľké množstvo energie (30-50 kJ/mol). Vo vzorcoch sa často označujú vlnovkou, ~. Zlúčeniny, ktoré obsahujú makroergické väzby, sa označujú ako makroergické zlúčeniny.
Podobne ako ostatné väzby, i na štiepenie makroergických väzieb je nutné dodať energiu. Veľké množstvo energie, ktoré sa pri štiepení týchto väzieb uvoľní, je dané napríklad elektrostatickou repulziou nabitých produktov, rezonančnou stabilizáciou, rozdielu solvatačných energií reaktantov  a produktov, keto-enol tautomériou alebo zvýšením entropie. Pri porovnávaní energie je teda potrebné porovnávať reaktanty a produkty, nie len energiu väzby samotnej.
Zlúčeniny
Všeobecne medzi makroergické väzby patria rôzne anhydridové väzby – napríklad polyfosfátové (medzi dvoma a viacerými fosforečnanovými aniónmi), fosfosulfátové (medzi fosforečnanom a síranom) alebo acylfosfátové (medzi acylom a fosforečnanom). Takisto sem patria napríklad tioesterové alebo enolfosfátové väzby (medzi enolom a fosforečnanom).
Medzi príklady konkrétnych zlúčenín patrí adenozíntrifosfát (ATP), adenozíndifosfát (ADP), kreatínfosfát, takisto sem patrí napr. acetylkoenzým A či fosfoenolpyruvát. Väčšina biochemicky dôležitých makroergických látok patrí do kategórie vysokoenergetických fosfátov. Prehľad niekoľkých zlúčenín a energia ich hydrolýzy je uvedená v nasledujúcej tabuľke:
Biochemický význam
Makroergické zlúčniny sú veľmi dôležité v biochémii. Ich hlavnou úlohou je prenos energie medzi rôznymi procesmi. Vďaka tomu je organizmus schopný využiť tieto zlúčeniny na prácu (napr. pohyb organizmu), syntézu rôznych látok, membránový transport alebo napríklad na posun rovnováhy reakcie jedným smerom. Hydrolýza makroergických väzieb takisto umožňuje fosforyláciu.
Judita Durínska
Život
Vladislav II. sa s Juditou, dcérou durínskeho landgrófa Ľudovíta I. Durínskeho a jeho manželky Hedvigy z Gudensbergu, oženil v roku 1153, necelé tri roky po smrti svojej prvej manželky Getrúdy Babenberskej. Juditu Durínsku mu odporučil kráľovský radca a pražský biskup Daniel I. Ešte predtým sa vydala Cecília, Juditina staršia sestra, a to za Oldřicha II., syna Soběslava I. V roku 1152 sa cisárom stal Fridrich Barbarossa, ktorého sestru Juditu Švábsku mal za manželku brat Cecílie a Judity Durínskej, Ľudovít II. Železný. Oldřich sa obrátil na cisára Fridricha s nárokmi na český trón. Nakoniec sa musel uspokojiť s údelom vo východných Čechách. Judite bolo v dobe svadby asi osemnásť rokov a Vladislav II. bol starší asi o pätnásť alebo dvadsať rokov. Po dvoch rokoch sa im narodil prvý syn Přemysl Otakar I., keďže v stredoveku o menách detí rozhodovali skôr matky, je pravdepodobné, že to bol práve Juditin nápad pomenovať syna po legendárnom zakladateľovi přemyslovskej dynastie.
Raspberry Pi OS
náhľad|Raspbian
Judita Durínska
Život
Judita často zastupovala kráľa v štátnických záležitostiach v dobe jeho neprítomnosti. Podľa historika Josefa Žemličku si vytvorila vlastný dvor s vlastnými hodnostármi. Keď v januári 1158 obdržal Vladislav II. od Fridricha Barbarossu, ako druhý český panovník v histórii titul kráľa, stala sa jeho manželka Judita druhou českou kráľovnou. O jej korunovácii neexistujú žiadne písomné pramene ale hovorí sa o nej ako o kráľovnej.
Raspberry Pi OS
Raspbian (anglická výslovnosť ) je operačný systém odvodený z Debianu pre Raspberry Pi i osobné počítače. Je oficiálne poskytovaný nadáciou Raspberry Pi Foundation ako primárny operačný systém pre jednodoskové počítače z rodiny Raspberry Pi. Raspbian bol vytvorený Mikom Thompsonom a Petrom Greenom ako nezávislý projekt. Prvé zostavenie (tzv. build) bol dokončený v júni 2012. Je aj naďalej v aktívnym vývoji, Raspbian je vysoko optimalizovaný pre ARM procesory využívané v Raspberry Pi.
Judita Durínska
Život
V roku 1157 povodeň strhla drevený most, ktorý stál v blízkosti starého brodu pod hradom v Prahe. Iniciátorkou stavby nového mostu bola práve Judita. Vladislav a biskup Daniel ešte z talianskych ťažení poznali výhody kamenných mostov z juhu Európy, ktoré v ich domovine neboli známe. V tejto dobe boli v strednej Európe len dva kamenné mosty a to v Regensburgu a Würzburgu. Most bol pomenovaný po Judite, zrejme na počesť korunovácie kráľovského páru. Most bol postavený v miestach, kde sa dnes nachádza Karlov most. Na dĺžku meral 514 m a na šírku 6,8 m. Vznikol údajne len za tri roky a bol dlhší a reprezentovanejší než kamenné mosty v Regensburgu a Würzburgu. Dokončený bol pravdepodobne v roku 1172 a stál až do februára 1342, kedy ho strhla povodeň. Pozostatky Juditinho mostu sa nachádzajú niekoľko desiatok metrov severne od Karlovho mostu.
Raspberry Pi OS
Raspbian používa ako hlavné desktopové prostredie PIXEL (výslovnosť ; skratka z anglického Pi Improved Xwindows Environment, Lightweight. PIXEL sa skladá z modifikovaného prostredia LXDE a správcu okien Openbox.
Judita Durínska
Život
V prebiehajúcom boji podporovala Judita dedičské nároky svojho syna Přemysla Otakar I., kráľ Vladislav II. však v záujme zachovania rodovej kontinuity sa pokúšal zaistiť nástupníctvo na tróne pre svojho najstaršieho syna Bedřicha. Na sklonku roku 1172 preto Vladislav II. abdikoval a svojho syna uviedol ako nové české knieža. Neurobil to však cestou snemového zhromaždenia ani prijatím kniežatstva od cisára. Ten jeho čin posúdil ako bezprávny. Bedřicha v nasledujúcom roku zbavil kniežatstva a na jeho miesto vymenoval syna Vladislavovho strýka Soběslava I., Oldřicha. Ten sa však titulu vzdal v prospech svojho staršieho brata Soběslava. Vladislav opustil Čechy na jeseň roku 1173 sa uchýlil do exilu v Durínsku, na majetky v Meerane svojej manželky Judity. Juditin manžel Vladislav zomrel dva roky neskôr, v januári roku 1174. O ďalšom osude Judity môže napovedať miesto jej posledného odpočinku.
Podľa Dalimilovej kroniky bola kráľovná pochovaná v Kláštore v Tepliciach. V kronike je zmienka o Judite, ako zakladateľke tohto kláštora. Pozostatky kráľovnej boli objavené v 50. rokoch 20. storočia pri archeologickom výskume románskej baziliky kláštora, ktorý založila práve Judita na začiatku druhej polovice 12. storočia. Kláštor zanikol na konci alebo po skončení husitských vojen. Pravdepodobné pozostatky kráľovnej boli podrobené antropologickému výskumu, ktorý vykonal antropológ Emanuel Vlček. Podarilo sa mu potvrdiť identitu lebky. Ostatné časti kostry, ktorých identita sa prv javila ako pravdepodobná ale nie istá. Exhumované pozostatky pri archeologickom výskume boli odvezené k dôkladnému prieskumu, dnes sa bohužiaľ považujú za stratené. Výsledky výskumu naznačujú že Judita sa mohla dožiť až 80 rokov ale aj ostatné okolnosti naznačujú že mohla zomrieť až po roku 1210. V tomto prípade by ešte zažila vládu svojho syna Přemysla Otakara I.
Balaruc-les-Bains
Balaruc-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Deák
Deák je maďarské priezvisko gréckeho pôvodu. Najrozšírenejšie je v mestách Veľká Mača, Bratislava, Rimavská Sobota a Vlčany. V Česku je najčastejšie v Ostrave a Prahe.