cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Medzinárodná florbalová federácia
Dejiny
IFF vznikla v roku 1986 na zasadnutí vo švédskej Huskvarne. Medzi jej zakladajúcich členov patria Švédsko, Fínsko a Švajčiarsko. Prvým prezidentom sa stál Švéd András Czitrom, ktorý túto funkciu zastával do roku 1992. V roku 1991 sa k 3 zakladajúcim členom pridali Dánsko a Nórsko. Prvým vrcholným podujatím sa stal v mužskej i ženskej kategórii Európsky pohár majstrov, ktorý sa konal v roku 1993. Prvým vrcholným podujatím reprezentačných tímov boli Majstrovstvá Európy mužov 1994 vo Fínsku. V roku 1996 bolo podujatie nahradené majstrovstvami sveta, ktoré sa konajú v mužskej i ženskej kategórii. Od roku 2001 sa uskutočňujú už aj majstrovstvá sveta do 19 rokov.
V roku 2012 patrilo pod IFF 4 322 klubov a 293 088 registrovaných členov. Najnovšími členmi76. a 77.sa stali Kazachstan a Macao, ktoré bol prijaté za dočasného člena IFF 5. apríla 2022.
Členské zväzy IFF
Štatistiky sú vedené za rok 2020.
Nábrežie (breh)
right|thumb|Rázusovo nábrežie v Bratislave
Nábrežie je spevnený vyvýšený priestor pozdĺž rieky v mestskej alebo obecnej zástavbe, spravidla slúži aj ako pozemná komunikácia. V Európe v stredoveku začali nábrežia plniť ochrannú funkciu pri malých povodniach. Kamenné nábrežia udržali pri povodni rieku v jej koryte a zabraňovali jej vyliatiu do mesta. Nábrežia mali veľký význam pre hygienu mesta a prevenciu pred epidémiami. Stále mokrý breh rieky, ku ktorému navyše pritekal odpad z celého mesta, bol liahňou infekcií.
Tucquegnieux
Tucquegnieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Hurtova Lhota
Hurtova Lhota je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 222 obyvateľov, z toho 117 mužov a 105 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,2 roka (muži 38,4 roka, ženy 40,0 roka).
Tucquegnieux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Teutóni (kmeň)
Teutóni boli v praveku starogermánsky alebo keltsko-germánsky (podľa niektorých názorov keltský) kmeň (alebo skupina kmeňov).
Károly Vígh
Károly Vígh (* 28. jún 1918, Lučenec† 6. november 2013, Budapešť, Maďarsko) bol maďarský historik, podpredseda Rákociho zväzu (Rákóczy szövetség).
Teutóni (kmeň)
Etymológia
Slovo Teutóni pochádza z latinského Teutoni, ktoré zas pochádza z keltského jazyka, kam sa dostalo z protogermánskeho slova Þeudanōz ("tí z kmeňa"). Rovnaký pôvod - *þeudō ("kmeň") - má náhodou aj napríklad dnešné nemecké slovo deutsch ("nemecký") či talianske slovo tedesco (nemecký).
Druhý názor je, že Teutóni nie sú germánsky kmeň, ale keltský kmeň, a preto Teutone je odvodené z keltského slova tuath, čo znamená ľud alebo kmeň.
Slovo Teutóni používali niektorí rímski autori ako synonymum pre slovo Germáni. V nemeckých latinských textoch sa okolo roku 900 (zrejme omylom) začalo slovo Teutonicus (teutónsky) používať namiesto dovtedy používaného slova Theodisca, čo bola latinská obdoba slova tiutisch (dnes: deutsch - nemecký).
Dejiny
Podľa rímskych zdrojov pochádzali Teutóni - ako kmeň - zo severozápadu Jutského polostrova (presnejšie z dnešného kraja Thy v Dánsku). V roku 120 pred Kr. však časti Teutónov opustili toto územie a spolu s Kimbrami a Ambrónmi tiahli na juhovýchod, kde sa usadili medzi Dunajom a Sávou. V roku 113 pred Kr. tieto tri kmene spolu tiahli na západ, kde prvý raz bojovali s Rimanmi v bitke pri Noreii (hlavné mesto Norického kráľovstva v dnešnom východnom Rakúsku). V roku 105 pred Kr. sa po bitke pri Arausiu oddelili od Kimbrov a tiahli s Ambrónmi cez Galiu. Roku 102 pred Kr. utrpeli pod vedením svojho kráľa Teutoboda od Rimanov drvivú porážku v bitke pri Aquae Sextiae (pri dnešnom Aix-en-Provence) a zmizli z historických textov.
Bruck an der Leitha
Bruck an der Leitha je mesto v Dolnom Rakúsku pri hraniciach so spolkovou krajinou Burgenland, ktorá vedie cez rieku Leitha a pomerne blízko hraníc so Slovenskom, v blízkosti mesta Bratislava.
Obec bola založená v roku 1074 a mestské výsady dostala v roku 1239. Dnes má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Tucquegnieux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Národný park Al-Aškal
V roku 1980 bol zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO, v rokoch 1996 – 2006 bol vedený aj na zozname svetového dedičstva v ohrození.
Martin Biron
Martin Biron (*15. august 1977, Lac-St-Charles, Quebec, Kanada) je bývalý kanadský hokejový brankár, v súčasnosti (2010) chytajúci za tím New York Rangers v NHL. V minulosti pôsobil v Buffalo Sabres, Philadelphia Flyers a New York Islanders.
Je ženatý a má syna.
Klubový hokej
Martin Biron meria 190 centimetrov a váži 73 kilogramov. Chytá s ľavou rukou. Bol draftovaný v úvodnom drafte NHL roku 1995 tímom Buffalo Sabres, už v prvom kole ako 16. v celkovom poradí. Jeho brat je Mathieu Biron, v sezóne 2005/06 hrajúci za tím Washington Capitals v NHL.
Martin Biron začínal v sezóne 1994/05 v juniorskej súťaži QMJHL, hrajúci za tím Beauportu. Po jeho vydraftovaní Buffalom roku 1995, odohral v jeho drese v sezóne 1995/06 iba tri zápasy, neinkasujúc žiadny gól. V sezóne 1996/07 bol vymenený v súťaži QMJHL do tímu Hull Olympiques. Po dovŕšení 20 rokov nastúpil Biron do farmárskeho tímu Buffalo Sabres, Rochester Americans, kde hral striedavo v sezónach 1998/09 a 1999/2000 za obidva tímy.
Ján Pivarník
'''JUDr. Ján Pivarník''' (* 13. november 1947, Cejkov) je bývalý slovenský futbalista (krajný obranca) a futbalový tréner, majster Európy 1976. Manžel herečky Jarmily Koleničovej.
Najprv hral vo VSS Košice (1966 - 1972), potom v Slovane Bratislava (1972 - 1978), s ktorým získal získal dva tituly majstra ČSSR (1974, 1975) a raz Čs. pohár. V čs. reprezentácii odohral 39 zápasov, v I. lige dal v 267 zápasoch 14 gólov. Najlepší čs. futbalista roka 1974. Ako tréner začínal v Kittsee, pôsobil ako asistent trénera v Austrii Viedeň a Sportingu Lisabon. Ako hlavný tréner pôsobil vyše 20 rokov v arabských krajinách - v Kuvajte, Saudskej Arábii, Katare, Ománe i Spojených arabských emirátoch, kde ziskal viacero majstrovskych titulov, najma Azijsky PVP.
Halucinogén
Halucinogén je látka, droga, ktorej požitie pôsobí zmeny vnímania, myslenia, emócií a vedomia.
Halucinogény sú skupinou psychoaktívnych látok, deliacich sa do troch kategórií: psychedeliká, disociačné drogy a delirogény. Alternatívny názov je fantastiká. Pôsobia zmeny vnímania, myslenia, emócií a vedomia. Na rozdiel od ostatných psychoaktívnych drôg ako sú stimulanty a opiáty, pôsobiace na bežné oblasti mysli, skúsenosti po týchto látkach pripomínajú stav transu, meditácie a snov. Halucinogény môžu byť obsiahnuté v rastlinách, hubách a môžu byť vyrobené aj synteticky v laboratóriu.
Tieto látky majú dlhú históriu užitia v lekárstve a náboženstve po celom svete. Užívané v šamanistických metódach liečenia a veštenia, iniciačných rituáloch a náboženských rituáloch hnutí ako sú Native American Church a Santo Daime.
Približne od polovice 20. storočia sa halucinogény stali objektom širokého záujmu v západnom svete. Skúmali sa s cieľom liečby depresií, posttraumatických stresových porúch, obsedantne kompulzívnych porúch, alkoholizmu, závislosti na opiátoch a bolestí hlavy a iných nemocí. Existovali tiež málo úspešné pokusy na použití ako pomôcky pri výsluchoch
Halucinogény sú využívané tiež ako prostriedok k získaní náboženských skúseností, zvýšenia kreativity, osobnému rozvoju a „rozšíreniu mysle“. Užívanie psychedelických látok bolo jedným z hlavných prvkov proti-kultúry 60. liet, kedy boli spájané s rôznymi politickými tendenciami, atmosférou rebelantstva a medzigeneračnými spormi.
Psychedeliká
Slovo psychedelický (z gréckeho psyché, duša, mysl + delos, manifest, zjavnosť) je vytvorené s cieľom ukázania myšlienky, že tieto látky zjavujú skryté, ale reálne aspekty mysle. Užíva sa pre myseľ meniace látky ako LSD, psilocybin, DMT, 2C-B, meskalín a DOM. Hlavnými prírodnými zdrojmi sú psilocybinové huby, ayahuasca, peyotl, kaktus San Pedro, semená niektorých rastlín z čeľade pupencovité a havajská lesná ruža.
Vedú sa mnohé diskusie nielen o prirodzenosti a účinkoch, ale aj o ich efektoch. Jedna prominentná teória, prvýkrát publikovaná v knihe Aldouse Huxleyho Dvere vnímania, používa termín „redukčné vlny“. Z toho pohľadu tieto látky blokujú filtračné mechanizmy mozgu; tento efekt je nazývaný ako expanzia mysli a rozšírené vedomie. Mnohé drogy, ako sú konope a extáza, ktoré (predovšetkým vo vysokých dávkach) je možné klasifikovať ako psychedelické, predsa nie sú považované za pravé psychedeliká, lebo ich ďalšie efekty bývajú podobné účinkom sedatív, okrem toho nepôsobia na sérotonínové receptory. Pravé psychedeliká pomáhajú liečiť závislosti s veľmi vysokou úspešnosťou až do 90%, depresie a zbaviť sa predsudkov (pomáhajú vytvoriť nové nervové spojenia). Ľudovo povedané aj jeden trip môže človeku zmeniť vnímanie sveta. Psychedelické efekty sa môžu zmeniť podľa dávkovania aj prostredia. Môžu pôsobiť vo veľmi nízkych dávkach (LSD) ako aj pomerne veľkých (meskalín). Niektoré, ako sluchový halucinogén DIPT môžu pôsobiť na jediný zmysel, iné pôsobia všeobecne. Niektoré sú vhodnejší pre samotárske skúsenosti, iné zvyšujú empatiu. Mnohé psychedeliká (LSD, meskalín, psilocibyn a iné) nie sú toxické, preto nie je možné sa nimi predávkovať.
Disociačné drogy
Disociačné drogy redukujú (alebo blokujú) signály vedomia iným oblastiam mozgu, predovšetkým fyzické vnímanie. Spôsobujú predovšetkým zmyslovú depriváciu, halucinácie a snívaní podobné stavy. Riadia sa pomedzi nich predovšetkým PCP (anjelský prach), ketamín, muscimol (muchotrávka červená), oxid dusný a dextromethorphan (aktívna látka v mnohých sirupoch od kašľa).
Delirogény
Delirogény sú špeciálna trieda disociačných látok, ktoré pôsobia antagonisticky na acetylcholínové receptory. Niekedy sú nazývané ako „pravé halucinogény“, pretože pôsobia na bežné vnímanie. Niektoré stavy pripomínajú lucidné snívanie. Medzi delirogény patria ľuľkovec zlomocný, mandragora, blen čierny, durman a vo vysokých dávkach niektoré farmaceutické drogy. Oproti klasickým psychedelikám (pôsobiacim ako agonista 5-HT2A receptora), ktoré sú považované za relatívne bezpečné, sú tieto "pravé halucinogény" rádovo nebezpečnejšie a smrteľná dávka pre človeka je veľmi nízka.
The Suite Life of Zack & Cody
The Suite Life of Zack & Cody je americký sitkom od Dannyho Kallisa a Jima Geoghana, ktorý mal premiéru 18. marca 2005 na stanici Disney Channel.
Seriál je príbehom dvojičiek Zacka a Codyho Martina, ktorí bývajú spolu so svojou rozvedenou matkou Carey v hoteli Tipton. Carey tam pracuje ako speváčka a môže si dovoliť so svojimi deťmi bývať v päť hviezdičkovom hoteli v Bostone (Massachusetts).
Benediktova jaskyňa
Benediktova jaskyňa je menší krasový útvar. Nachádza sa v komplexe kláštora Skalka. Je súčasťou prehliadkovej trasy po kláštore.
Charakteristika
Jaskyňa je puklinového charakteru. Meria okolo 10 metrov. Na konci sa nachádza socha svätého Andreja Svorada.
História
Najstaršie zmienky o jaskyni sú z rokov 1220 a 1224, teda je to najstaršia písomne doložená jaskyňa na Slovensku. Odohráva sa tu dej legendy o sv. Svoradovi a sv. Benediktovi.
Nová Granada
náhľad|200px|Nová Granada (1739) Nová Granada je historický názov územia v Južnej Amerike; pôvodne pre skupinu španielskych koloniálnych provincií na severe Južnej Ameriky, neskôr pre dnešnú Kolumbiu. Dodnes je príležitostne synonymom Kolumbie.
Dejiny
Prvý Španieli sa na tomto území usadili roku 1514. Po založení miest Santa Marta (1525) a Cartagena (1533) bolo pobrežie pevne v španielskych rukách a začala kolonizácia vnútrozemia. Conquistador Gonzalo Jiménez de Quesada, ktorý pri ťaženiu k juhu kolonizoval rozľahlú oblasť pozdĺž rieky Magdalena, porazil mocný indiánsky kmeň Čibčov a roku 1538 založil mesto Bogota (Santa Fé de Bogotá), nazval celú oblasť El nuevo reino de Granada (Nové granadské kráľovstvo – podľa maurského granadského kráľovstva v južnom Španielsku, dobytého roku 1492).
V Bogote bola v rokoch 1548 – 1549 zriadená audiencia (súdny a poradný dvor) a od roku 1564 úrad guvernéra, podliehajúceho vicekráľovi v Lime. Pretože spojenie medzi obidvoma mestami bolo zdĺhavé, došlo roku 1717 k vyčleneniu nového vicekráľovstva Nová Granada z doterajšieho vicekráľovstva Peru. Vicekráľovstvo predstavovalo najvyššiu územnú jednotku španielskej správy v Amerike. Pôvodne boli len dve – Nové Španielsko so sídlom v Mexiku (Severná a Stredná Amerika a karibské ostrovy), Peru (Južná Amerika a Panama) so sídlom v Lime. Potom sa Nová Granada stala tretím a neskôr (1776) pribudlo ešte štvrté vicekráľovstvo La Plata so sídlom v Buenos Aires (Argentína, Uruguaj, Paraguaj a Čile).
Novo ustavené vicekráľovstvo zahrnovalo územie dnešnej Kolumbie, Panamy, Venezuely a Ekvádoru. Nešlo o jednotné územie – niektoré časti Novej Granady podliehali zvláštnej správe (generálny kapitanát v Caracas, prezidencia v Quitu). Tieto tradície potom po získaní nezávislosti v 20. rokoch 19. storočia napriek veľkému úsiliu Simóna Bolívara viedli k odtrhnutiu Venezuely a Ekvádoru. Názov Nová Granada (zahrnujúci dnešnú Kolumbiu a Panamu) bol oficiálne používaný ešte niekoľko desaťročí (Republika Nová Granada 1832 – 1858, Granadská konfederácia 1858 – 1863), potom došlo k premenovaniu na Kolumbiu. V konzervatívnych kruhoch však označenie Nová Granada prežívalo ešte dlho. I dnes sa niekedy v susedných krajinách hovorí o Kolumbijcoch ako o neogranadinos.
Grézieu-la-Varenne
Grézieu-la-Varenne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Plaváček
Plaváček môže byť:
Chotěboř
Chotěboř je mesto v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 9 560 obyvateľov, z toho 4 729 mužov a 4 831 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,1 roka (muži 39,8 roka, ženy 42,4 roka).
Externé odkazy
Oficiálne stránky
Kupková
Kupková je ženská podoba priezvisk Kupka alebo Kupko, napr.:
Clères (kantón)
Clères je francúzsky kantón v obvode Rouen v departemente Seine-Maritime v regióne Horná Normandia. Skladá sa zo 22 obcí.
Ragnar Frisch
Ragnar Anton Kittil Frisch (* 3. marec 1895 Oslo, Nórsko - † 31. január 1973 Oslo, Nórsko) bol nórsky ekonóm, a nositeľ Nobelovej ceny za ekonómiu. Svoje vzdelanie dosiahol na Univerzite v Osle. Bol priekopníkom ekonometrie a jedným zo zakladateľov ekonometrickej vedy. V ekonometrii sa používa matematika pri hodnotení empirických ekonomických meraní a slúži k ich teoretickému spracovaniu. Frisch patril medzi ekonómov, ktorí nachádzali nový prístup k makroekonomike, ktorá môže byť ovplyvniteľná rôznymi poruchami. V čase ekonomickej depresie sa zaoberal otázkami ako zvrátiť nepriaznivý ekonomický vývoj. V roku 1969 získal prvú Nobelovu cenu spolu s Jan Tinbergenom. Pracoval na tom, aby ekonomika bola uznaná ako veda. Založil ekonometrickú vedu a vytvoril pojmy ako sú ekonometria, mikroekonómia a makroekonómia.
Životopis
Svoju kariéru začal ako kováčsky učeň, aby pokračoval v rodinnej tradícii. Vyrastal v rodine zlatníka. Vyučil sa odboru svojho otca a v roku 1920 získal patent zlatníckeho majstra. Vďaka matkinej podpore vyštudoval univerzitu v Osle. Vybral si ekonomickú vysokú školu, pretože sa mu štúdium tohto odvetvia zdalo najkratšie a najľahšie. V roku 1919 získal titul bakalár ekonómie. O rok neskôr odišiel do zahraničia a v štúdiu pokračoval na školách vo Francúzsku, Nemecku, Taliansku, Veľkej Británii a v USA. V roku 1925 sa vrátil späť do Nórska s kvalifikáciou univerzitného profesora – asistenta ekonómie.
V roku 1931 bol vymenovaný za profesora sociálnej ekonómie a štatistiky a stal sa riaditeľom Ekonomického inštitútu. Po roku 1936 sa zaujímal o problémy ekonomického plánovania. Často v tejto otázke radil vláde v Nórsku, ale o jeho pomoc žiadali i vlády v zahraničí. V roku 1969 sa stal prvým laureátom ceny Švédskej ríšskej banky za ekonómiu, konkrétne za vypracovanie a aplikáciu dynamických modelov analýzy ekonomických procesov a za založenie ekonometrie.
V roku 1926 napísal dielo „O probléme čistej ekonómie“, v ktorom sa pomocou matematických a axiomatických základov snažil vysvetliť teóriu výroby. V roku 1929 vydal ďalšie významné dielo „Korelácia a distribúcia v štatistických premenných“, ktoré bolo venované kvantitatívnej analýze. Frisch v ňom poukázal na problémy pri odhaľovaní príčinných väzieb v ekonomike.
R. A. K. Frisch zomrel v januári roku 1973 ako 77-ročný.
Petronell-Carnuntum
Petronell-Carnuntum je trhová obec v okrese Bruck an der Leitha v Rakúsku. Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Priamo v obci sa nachádzajú najväčšie vykopávky z rímskej doby v strednej Európe. Vtedajšie mesto „Carnuntum“ malo asi 70 000 obyvateľov a bolo hlavným mestom Hornej Panónie. Mesto bolo založené hneď po narodení Ježiša a existovalo s mnohými prestavbami a zničeniami až do roku 400 počas legií Garnisona XIV. a XV.
Schiedel
Schiedel je výrobcom keramických a oceľových komínov z nehrdzavejúcej ocele, poskytujúci tiež riešenia integrovaných vykurovacích telies Kingfire a systémov riadeného vetrania a rekuperácie. Schiedel AG sídli vo Viedni a je súčasťou BMI Group.
História
Firma Schiedel disponuje 26 výrobnými lokáciami (7 centrálnych výrobných miest a 19 lokálnych) v 26 krajinách sveta, s personálom približne 1500 zamestnancov. Vďaka tomu dokáže firma Schiedel ponúkať prístup ku svojim výrobkom v rámci miestneho regiónu zákazníkom po celom svete. V roku 2009 dosiahol Schiedel ročného obratu približne 200 miliónov eur.
Podnik bol založený v roku 1946 Friedrichom Schiedlom v Erbachu blízko Ulmu v Nemecku. Odvtedy prešla spoločnosť mnohými zmenami a niekoľkokrát zmenila vlastníkov. V roku 1967 bola založená skupina Schiedel, ktorú prevzal v roku 1990 BRAAS/Redland. V roku 1998 bola skupina Schiedel predaná spoločnosti Lafarge Roofing, významnému dodávateľovi strešných komponentov. V roku 2006, začal Schiedel po 15 rokoch rastu v Európe, expandovať do Severnej Ameriky.
USS Forrestal (CV-59)
USS Forrestal (CV-59) bola prvou americkou lietadlovou loďou triedy Forrestal a v poradí prvou loďou tohto mena v službe U. S. Navy. Pomenovaná bola podľa bývalého tajomníka U. S. Navy Jamesa Forrestala.
Stavba USS Forrestal bola započatá s označením CVB-59. Krátko po zahájení stavby ale došlo k prekvalifikovaniu na útočnú lietadlovú loď CVA-59. Po zmene koncepcie námorných síl bola v roku 1975 opäť prekvalifikovaná, tentokrát na viaceúčelovú lietadlovú loď CV-59. Po zaradení do cvičného statusu sa v roku 1992 zmenilo označenie na cvičnú lietadlovú loď AVT-59.
Schiedel
História
Dnes je Schiedel AG súčasťou medzinárodného koncernu Monier Group (predtým známy ako Lafarge), najväčšieho výrobcu stavebných materiálov pre šikmé strechy na svete, rovnako aj inovatívnych striech, komínových a ventilačných systémov, ktorý pôsobí v 42 štátoch na štyroch kontinentoch, vrátane Slovenska.
Produkty
Schiedel produkuje keramické a oceľové komínové systémy, vrátane systémov pre samostatné alebo viacrodinné domy s ohľadom na typ bývania a krajinu, upravené podľa lokálnych klimatických podmienok, stavebných regulácií a konštrukčných metód. Rovnako Schiedel ponúka aj komínové systémy pre nebytový sektor ako aj mechanické a prírodné ventilačné systémy.
Hlavné produktové línie predstavujú:
Louvigny (Calvados)
Louvigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Endre Arató
Endre Arató (* 8. november 1921, Komárno – † 30. august 1977, Budapešť) bol marxistický historik a vysokoškolský profesor. Dlhý čas predsedal česko-slovensko-maďarskej zmiešanej komisii historikov.
Amartya Sen
Amartya Kumar Sen (, * 3. november 1933 Santiniketan, India) je indický ekonóm a nositeľ Nobelovej ceny za ekonómiu.
Kariéra
Svoje vysokoškolské vzdelanie začal na škole St´Gregory. Potom študoval na vysokej škole v Kalkate a na Trinity College v Cambridge, a neskôr učil na oboch týchto univerzitách. Pôsobil tiež na univerzite v Dillí, Londýnskej škole ekonómie a na univerzitách v Oxforde a na Harvarde.
V roku 1981 Sen publikoval knihu „Bieda a hladomor – Esej o nároku a deprivácii“. V tejto knihe demonštroval, že hladomor je príčinou nielen nedostatku jedla, ale aj nerovnosti pri deľbe potravín. Senova práca v oblasti rozvoja ekonomiky mala výrazný vplyv pri formulácii Správy ľudského rozvoja, ktorú vydala UNDP.
Externé odkazy
Amartya Sen na nobelprize.org
Amfithea
Amfithea môže byť v gréckej mytológii:
Mutácia (genetika)
Mutácia je zmena genetického materiálu (môže ísť o zmenu DNA alebo RNA). Táto zmena sama osebe je neutrálna, jej pozitívny alebo negatívny účinok je vždy nutné chápať v danom biologickom kontexte. Ak táto zmena nie je odstránená opravnými bunkovými mechanizmami, stáva sa trvalou a prenáša sa do potomstva. Pojem mutácia je príliš obsiahly a preto sa k nemu pridávajú prídavné mená, ktoré bližšie špecifikujú, o akú mutáciu sa jedná.
Vznik mutácií
Ak k mutácii dôjde bez známych vonkajších príčin, hovoríme o spontánnej mutácii. Ak mutáciu vyvoláva určitý fyzikálny, chemický alebo biologický faktor, hovoríme o indukovanej mutácii. Faktor spôsobujúci mutáciu sa všeobecne nazýva mutagén; odlišujeme teda fyzikálne mutagény, chemické mutagény a biologické mutagény. Medzi typické fyzikálne mutagény patria rôzne druhy žiarenia (napr. UV žiarenie), chemickými mutagénmi sú niektoré chemické látky a biologickými mutagénmi sú napríklad niektoré vírusy. Schopnosť faktoru spôsobovať mutácie sa označuje ako jeho mutagénnosť. Jedinec, ktorý obsahuje nejakú mutáciu, sa nazýva mutant.
Klasifikácia mutácií
Mutácie možno klasifikovať podľa viacerých hľadísk. Jedným klasifikačným kritériom je účinnosť mutácie na fenotyp; ako fenotyp sa označuje súbor všetkých znakov a vlastností organizmu. Podľa efektu možno hovoriť o prospešných mutáciách, vďaka ktorým získa jedinec určité vylepšenie, alebo o škodlivých mutáciách, ktoré jedincovi prinášajú nejakú nevýhodu. Niektoré zmeny genetického materiálu nespôsobujú žiadne zmeny fenotypu - takéto zmeny sa nazývajú tiché alebo nulové mutácie. Ako letálne mutácie sa naopak označujú mutácie spôsobujúce smrť jedinca počas embryonálneho vývinu alebo krátko po ňom. Ak mutácie menia tvar a vzhľad organizmu, hovoríme o morfologických mutáciách. Možno ďalej odlíšiť priame mutácie, ktoré dávajú fenotypu určitý nový znak, a spätné mutácie, ktoré navracajú fenotyp do jeho pôvodnému stavu (t.j. maskujú účinok nejakých predošlých mutácií).
Ďalším hľadiskom je typ štruktúry, ktorú mutácie postihujú. Podľa tohto hľadiska rozlišujeme zmeny genómu (genómové mutácie) zmeny počtu chromozómov alebo celých chromozómových sád, zmeny v štruktúre chromozómov (chromozómové mutácie) a zmeny v počte či štruktúre génov (génové mutácie). Z genetického hľadiska je dôležité odlíšiť, či ide o dominantnú alebo recesívnu mutáciu, pretože dedičnosť a účinnosť oboch typov je odlišná.
Iným kritériom je typ bunky, v ktorej mutácia vzniká. Môže ísť buď o telovú (somatickú) alebo pohlavnú bunku (gamétu). Gaméty sa účastnia pohlavného rozmnožovania, pri ktorom sa samčia gaméta spája so samičou v procese oplodnenia. Ich spojením vzniká zygota - prvá bunka organizmu; počas embryonálneho vývinu z nej vzniká celý organizmus. Z toho vyplýva, že gametické mutácie sa pri oplodnení prenášajú na potomstvo (dedia sa), čo umožňuje biologickú evolúciu. Na druhej strane, somatické bunky sa nezúčastňujú rozmnožovania, preto sa somatické mutácie nededia, ale postihujú vždy iba daný organizmus. Somatická mutácia je pre organizmus tým závažnejšia, čím mladší daný organizmus je. Ak zmutuje napríklad pokožková bunka, mutácia nemusí mať na organizmus žiaden dopad. Naopak, ak zmutuje embryonálna alebo kmeňová bunka, pre organizmus to môže znamenať smrť. Závažnosť somatickej mutácie teda závisí na vývinovom stupni bunky a úrovni jej špecializácie.
Výskyt mutácií a ich prejav
Podobne i gametické mutácie sú častejšie než somatické. Súvisí to s tým, že frekvencia vzniku pohlavných buniek je veľmi vysoká. A platí, že čím viac sa genetický materiál používa (pri bunkovom delení sa celá genetická informácia zdvojnásobuje), tým väčšia je pravdepodobnosť jeho zmeny (poškodenia).
Výskyt určitých mutácií súvisí i s tým, o aký organizmus ide. Napríklad u rastlín sú genómové mutácie bežné a často prospešné, stačí spomenúť pšenicu, u ktorej sa ustálila tzv. hexaploidia, vďaka ktorej sú klasy väčšie a obsahujú viac obilných zŕn. Genómové mutácie sa vyskytujú i u živočíchov (napr. polyploidia u ľudských pečeňových buniek), avšak sú omnoho zriedkavejšie a väčšinou nezlučiteľné so životom.
Prevažná väčšina mutácií má recesívny charakter. Ak ide o recesívne mutácie, ich prítomnosť sa u jedinca prejaví len u recesívneho homozygota. V prípade somatickej recesívnej mutácie sa zmena genetického materiálu prejaví len v dvoch možný prípadoch: a) ak je jedinec heterozygotný a zmutuje práve dominantná alela, alebo b) ak súčasne zmutujú obe alely, bez ohľadu na ich pôvodný genotyp. Pokiaľ ide o gametické recesívne mutácie, tie sa môžu prejaviť najskôr v potomstve, a to opäť iba vtedy, ak obe gaméty vytvárajúce zygotu obsahujú práve recesívne alely. Dominantné mutácie sú vzácne, avšak na rozdiel od tých recesívnych sa prejavia ihneď, či už sa jedná o somatické bunky alebo o gaméty (gametické mutácie sa vždy prejavia až v potomstve).
Zvláštnym prípadom sú genómové mutácie. U pohlavne sa rozmnožujúcich živočíchov sú všetky pohlavné bunky vlastne mutantné. Je to tým, že somatické živočíšne bunky sú štandardne diploidné, kým živočíšne gaméty sú haploidné. Zjednodušene si to možno predstaviť tak, že gaméty obsahujú iba polovicu genetického materiálu bežne prítomného v somatických bunkách. Tento fenomén je v živej prírode rozšírený, preto sa preň termín mutácia nepoužíva.
Užitočnosť a škodlivosť mutácií
Fakt, že živé organizmy podliehajú mutáciám, umožnil biológom odhaliť mnohé genetické a molekulárno-biologické zákonitosti. Pomohol im odhaliť ako bunky fungujú, ako reagujú na rôzne podnety, okolie či stres. V súčasnosti sa bežne uskutočňujú tzv. testy mutagenity, ktoré dokážu odhaliť škodlivé účinky liekov, herbicídov, pracích práškov, syntetických látok, elektromagnetických žiarení, vakcín, vírusov, a mnohých ďalších faktorov.
Ako bolo spomenuté vyššie, niektoré rastliny obsahujú mutácie, vďaka ktorým produkujú viac ovocia, viac semien, väčšie plody, alebo sú celkovo väčšie a odolnejšie. Tento poznatok sa využíva pri šľachtení poľnohospodárskych plodín. Čo sa týka živočíchov, väčšina mutácií je škodlivá a šľachtenie môže vyvolať i opačný efekt, t.j. znehodnotenie potomstva kvôli inbrednej depresii. Inbredná depresia vzniká vtedy, keď sa v potomstve v dôsledku šľachtenia nahromadia škodlivé mutácie; osobitným prípadom je párenie príbuzných jedincov označované ako inbríding.
Niektoré mutácie sú spojené s určitými chorobami. Je známe, že mutácie môžu spôsobovať vznik nádorových ochorení, alebo k nemu prispievať. U človeka sa hovorí najmä o genómových mutáciách. Známym príkladom je Downov syndróm, ktorý je spôsobený prítomnosťou nadbytočného chromozómu v bunkách postihnutého jedinca (presnejšie ide o trizómiu 21. chromozómového páru). Medzi ďalšie diagnózy spôsobené genómovými mutáciami patria napríklad Edwardsov, Turnerov či Klinefelterov syndróm.
Epimutácie
V súčasnej genetike existuje aj pojem epimutácia. Tento termín je trochu zavádzajúci, pretože de facto sa nejedná o zmenu genetického materiálu. Ide však o zmenu génovej expresie, ktorá môže meniť fenotyp rovnako ako "pravá" mutácia. Epimutácie vznikajú v dôsledku fungovania epigenetických bunkových mechanizmov.
Spoločenský tanec
Spoločenský tanec je druh tanca.
Delenie
Základné delenie je:
Dejiny
Štandardné tance sa objavili na scéne ako prvé. Za svoju existenciu vďačia novým melódiam, pôvodom z Ameriky, odkiaľ sa dostali ďalej do sveta, ktorý začiatkom 20. storočia celkom očarili. Nove melódie afroamerického pôvodu dostali názov ragtime. Americké tanečné publikum okamžite reagovalo na tuto vzrušujúcu hudbu vytvorenú z mnohých divokých neznámych tancov, ktoré dostali také nezvyčajné mena ako : Grizzly Bear, Turkey Trot, Bunny Hug, Shimmy, Black Bottom, Charleston. Charleston sa stal za krátky čas módnym hitom, ale ostatne tance skoro vyšli z módy. Napriek tomu ragtime a ďalšie rafinovane hudobne štýly, ktoré vznikli o niekoľko rokov po ňom, revolucionalizovali základnú štruktúru spoločenských tancov na celom svete. Dovtedy učili francúzski taneční majstri tance založené na piatich pozíciách nohy, ktoré sa používali aj v klasickom balete. Ragtime znamenal začiatok “ spoločného “ tanca partnerov založeného na prirodzenom pohybe ako pri chôdzi.
Základ spoločenskej tanečnej scény teraz tvorí 10 tancov, ktoré sú zároveň zaraďované do medzinárodných súťaží. Sú to: anglický valčík, viedenský valčík, slowfox, quickstep, tango (tzv. štandardné tance) a samba, cha-cha, rumba, pasodoble, jive (tzv. latinskoamerické tance).
ISO 3166-2:PH
Kódy ISO 3166-2 pre Filipíny identifikujú 79 provincií. Prvá časť (PH) je medzinárodný kód pre Filipíny, druhá časť pozostáva z troch písmen identifikujúcich provinciu.
Zoznam kódov
PH-ABR Abra PH-AGN Agusan del Norte PH-AGS Agusan del Sur PH-AKL Aklan PH-ALB Albay PH-ANT Antique PH-APA Apayao PH-AUR Aurora PH-BAN Bataan PH-BAS Basilan PH-BEN Benguet PH-BIL Biliran PH-BOH Bohol PH-BTG Batangas PH-BTN Batanes PH-BUK Bukidnon PH-BUL Bulacan PH-CAG Cagayan PH-CAM Camiguin PH-CAN Camarines Norte PH-CAP Capiz PH-CAS Camarines Sur PH-CAT Catanduanes PH-CAV Cavite PH-CEB Cebu PH-COM Compostela Valley PH-DAO Davao Oriental PH-DAS Davao del Sur PH-DAV Davao del Norte PH-EAS Eastern Samar PH-GUI Guimaras PH-IFU Ifugao PH-ILI Iloilo PH-ILN Ilocos Norte PH-ILS Ilocos Sur PH-ISA Isabela PH-KAL Kalinga PH-LAG Laguna PH-LAN Lanao del Norte PH-LAS Lanao del Sur PH-LEY Leyte PH-LUN La Union PH-MAD Marinduque PH-MAG Maguindanao PH-MAS Masbate PH-MDC Mindoro Occidental PH-MDR Mindoro Oriental PH-MOU Mountain Province PH-MSC Misamis Occidental PH-MSR Misamis Oriental PH-NCO North Cotabato PH-NSA Northern Samar PH-NEC Negros Occidental PH-NER Negros Oriental PH-NUE Nueva Ecija PH-NUV Nueva Vizcaya PH-PAM Pampanga PH-PAN Pangasinan PH-PLW Palawan PH-QUE Quezon PH-QUI Quirino PH-RIZ Rizal PH-ROM Romblon PH-SAR Sarangani PH-SCO Cotabato PH-SIG Siquijor PH-SLE Southern Leyte PH-SLU Sulu PH-SOR Sorsogon PH-SUK Sultan Kudarat PH-SUN Surigao del Norte PH-SUR Surigao del Sur PH-TAR Tarlac PH-TAW Tawi-Tawi PH-WSA Western Samar PH-ZAN Zamboanga del Norte PH-ZAS Zamboanga del Sur PH-ZMB Zambales PH-ZSI Zamboanga Sibugay
Ugny
Ugny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Írska republikánska armáda
Írska republikánska armáda (IRA) bola írska polovojenská organizácia. Vznikla v roku 1919 zo zvyšku rebelských jednotiek írskych dobrovoľníkov, ktoré v roku 1916 zorganizovali Veľkonočné povstanie. Cieľom tohto povstania bolo oslobodiť Írsko spod britskej nadvlády a vytvoriť Írsku republiku. Na čele vtedajšej IRA stál Michael Collins.
História
"Bombová kampaň v Británii" v roku 1939 a bombové útoky počas 50. rokov boli zamerané na Belfast, Londýn a hranice s Ulsterom (hlavne 19561957). Zintenzívnenie aktivít IRA začalo rokom 1968, kedy sa do popredia dostávali otázky občianskych práv a bolo vytvorené Severoírske združenie pre občianske práva. Moderné obdobie IRA sa datuje od roku 1969, kedy dochádza k jej rekonštrukcii. Tento proces ju rozdelil na dva tábory: „Oficiálna IRA“ (OIRA) a „Dočasná IRA“ (Provisional IRAPIRA) alebo tiež tzv. „Provos“. Prvá skupina „Oficiálov“ sa snažila o znovuzjednotenie Írska politickou cestou. Ich cieľom bolo vytvorenie socialistického Írska. Na druhej strane stáli členovia PIRA, ktorí vyvíjali systematickú teroristickú kampaň na území Severného Írska. V roku 1974 však zaútočili i v Anglicku. Potom, čo v “Birmingham pub” v meste Birmingham zahynulo 19 ľudí, britská vláda odpovedala Zákonom na prevenciu proti terorizme, ktorým bola IRA v Británii zakázaná.
31. augusta 1994 IRA zastavila bojové aktivity v nadväznosti na britsko-írske mierové iniciatívy. Roku 1995 napriek protestom unionistov Sinn Féin, politické krídlo IRA, začala participovať na mierových rokovaniach s Britániou. Avšak už po 18 mesiacoch prímeria vo februári 1996 sa IRA vrátila k teroristickým útokom.
Prvým mŕtvym od prímeria z roku 1994 bol britský vojak, ktorý zahynul po výbuchu náloží v dvoch automobiloch na základni britskej armády v Lisburne v grófstve Antrim. Útok sa uskutočnil v októbri 1996 a bolo pri ňom zranených 30 ľudí. Ďalšie prímerie vyhlásila IRA v júli 1997. Od septembra toho roka Sinn Féin participovala na mierových rozhovoroch. V období rokov 19971998 uskutočňovala bombové útoky odštiepenecká „Pokračujúca IRA“ (CIRA), ktorá nesúhlasila s prímerím.
Súčasnosť
V súčasnosti je organizácia podozrievaná z kriminálnej činnosti, čo sa prejavilo pri jednej z najväčších bankových lúpeží v nedávnej dobe na území Severného Írska.
Chrtníč
Chrtníč je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 126 obyvateľov, z toho 62 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,4 roka (muži 41,8 roka, ženy 45,0 roka).
Štandardný tanec
Dejiny
V období medzi rokmi 1920 a 1930 vyvinula skupina britských profesionálnych tanečníkov štyri tance: anglický valčík, foxtrot, quickstep a tango. Ukázalo sa, že tieto tance najviac vyhovovali vtedajšiemu publiku a najlepšie sa hodili do tanečných sál k populárnej hudbe tých čias.
Názov anglický valčík vznikol preto, aby tento tanec výrazne odlíšili od francúzskeho (otáčavého) valčíka i od rýchlejšieho viedenského valčíka. Namiesto súvislých splývajúcich otáčok Angličania zaviedli do tanca uhlopriečne, diagonálne kroky, ktoré vytvorili základné figúry tohto tanca.
Foxtrot a quickstep boli súčasťami scénického tanca vytvoreného Harrym Foxom.
Tango vzniklo z francúzskej verzie, v tom čase veľmi populárnej. Spolu s viedenským valčíkom, nemeckou verziou, sa dostal do tejto skupiny neskôr.
Tieto tance sa stali známymi ako štandardné tance.
Grézieu-le-Marché
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rigoletto
Rigoletto je opera talianskeho skladateľa Giuseppe Verdiho na libreto F. M. Piaveho podľa románu Kráľ sa zabáva od Victora Huga. Opera ma tri dejstvá. Premiéru mala v divadle La Fenice v Benátkach 11. marca 1851.
Prvé dejstvo
Scéna 1 : Miestnosť v paláci Vojvoda vchádza do miestnosti, kde práve prebieha bál, v sprievode jeho dvorana Borsa a rozpráva mu o nádhernom dievčati ktoré videl v kostole. Podarilo sa mu zistiť kde býva. Dalej hovorí o tom ako jej bol dvoriť ale nezistil jej meno a ona tiež nevie kto je on. Borsa upriami jeho pozornosť. na skupinu dievčat ktoré práve vstúpili do miestnosti. Medzi nimi je aj grófka Ceprano ktorá sa teší z vojvodovho záujmu o ňu. Vojvoda si začne pospevovať o svojej nie príliš dobrej morálke (je to veľký sukničkár) Questa o quella. Hneď ako sa začal tancovať minuet a skupina dievčat opustila grófku, vydá sa vojvoda priamo k nej. Hovorí jej že by mala opustiť grófa a v náručí ju berie preč. Gróf Cepráno sleduje celú situáciu. Prichádza k nemu hrbáč Rigoletto, ktorý za mu za to posmieva.
Rigoletto odíde. Zatiaľ čo dvorania tancujú périgourdine, prichádza Marullo a ďalší dvoran. Hovorí všetkým dvoranom čo nenávidia Rigoletta že zistil že Rigoletto ma milenku. Dvorania tomu nechcú uveriť a sľubujú mu pomstu. Predtým než začnú o tom hovoriť prichádza vojvoda v sprievode svojho šaša. V tedy k nemu prichádza Grof Cerpano a stažuje sa na vojvodu a jeho aféru z grófkou. Náhle do sály vstúpi Gróf Monterone ktorý sa prišiel sťažovať na to že mu vojvoda zviedol dcéru. Rigoletto si ho doberá svojimi ostrými poznámkami. Nakoniec dá vojvoda uväzniť grófa. Gróf ich za to oboch preklína. Rigoletto sa kliatby zľakne.
Scéna 2 : Ulice Mantovy a dvor Rigolettovho domu
Rigoletto odchádza z bálu domov. Po ceste stále myslí na kliatbu. Po ceste domov ho sleduje muž Sparafucile je to nájomný vrah. Prichadza k Rigolettovi a ponúka mu svoje služby. Rigoletto vidí medzi sebou a ním istú podobnosť Pari Siamo! (sme rovnakí). Sparafucile používa meč na zabíjanie a Rigoletto svoj jazyk (Io la lingua, egli ha il pugnale). Rigoletto vchádza do svojho domu za svojou dcérou Gildou. Srdečne sa spolu vítaju Figlia!" "Mio padre! (Dcera! Moj otec!). Rigoletto chce utajiť svoju dcéru pred vojvodom a zvyškom mesta a Gilda zase nevie aké povolanie má jej otec. Odvtedy čo ma zakázané chodiť von, nebola nikde okrem kostola. Rigoletto začuje podozrivý zvuk zvonku a ide ho preveriť. Medzi tým Gilda hovorí slúžke Giovanne, že sa cíti previnilo pretože nepovedala otcovi o študentovi ktorého stretla v kostole. Veľmi sa jej páčil a že by ho milovala o to viac, ak by bol chudobný ako dôkaz lásky. Náhle vojde vojvoda do izby kde je Gilda. Vojvoda sa totiž dohodol zo slúžkou že ho pustí do vnútra za menší úplatok. Gilda sa najprv zľakne a snaží sa uniknúť. Neskôr sa upokojí a vojvoda ju začne presviedčať o svojej láske k nej. Najprv si myslí, že mu odoláva ale potom sa ho spýta na meno vojvoda odpovie že je chudobný študent Gualtier Maldè. Gilda sa bojí príchodu svojho otca a pošle vojvodu preč. Ako odchádza vyznávaju si navzájom lásku. Keď je Gilda sama doma rozmýšľa nad láskou k študentovi Caro Nome ! (krásne meno).
Druhé dejstvo
Vojvoda zistil. že Gilda bola unesená. Dvorania mu ju odovzdajú a rozprávajú mu pritom čo urobili. Rigoletto zatiaľ hľadá dcéru v paláci a prosí dvoranov o jej vrátenie. Nakoniec je mu vrátená zneuctená a Rigoletto prísaha Vojvodovi pomstu za seba aj Monterona, ktorý je uväznený.
Tretie dejstvo
Rigoletto berie svoju dcéru do Sparafucilového hostinca aby Gilda videla aký je vojvoda v skutočnosti chudák, zhýralec, lump. Gilda naozaj vidí ako jej milovaný vojvoda, ktorému uverila slová o láske k nej, spieva hanebnú pieseň zhadzujúcu ženy a pritom sa dvorí Maddalene. Rigoletto se dohodne so Sparafucilom na vojvodovom zavraždení, čo Gilda počuje. Sparafucile má vojvodu zabiť a jeho telo Rigolettovi odovzdať. Ten ho chce sám hodiť do rieky. Gilda však vojvodu stále miluje, napriek tomu, že videla aký je a je odhodlaná ho nejako zachrániť. Tu sa jej nečakane ponukne príležitosť, keď sestra nájomného vraha Sparafucila, Maddalena, ktorej sa vojvoda dvoril, prosí brata aby vojvodu nezabíjal, pretože sa ľúbia. Ten najprv odmieta, ale na sestrino naliehanie nakoniec pristane, že síce nezabije Rigoletta ako Maddalena navrhovala (aby dostal zjednané peniaze za vraždu), ale ak príde do hostinca do polnoci, ktokoľvek iný, bude zabitý namiesto vojvodu. Keď toto Gilda počuje, rozhodne sa a s prosbou k Bohu aby odpustil Sparafucilovi a Maddalene, a aby otec odpustil jej vchádza do hostinca v stanovenom čase. Sparafucile ju prebodne. Rigoletto prebral telo zabalené vo vreci a vo chvíli ako ho chce hodiť do rieky, začuje známu posmešnú pesničku, spievanú vojvodom "La donna e mobile...". Je zhrozený čie telo to teda dostal a roztvára vrece, aby zistil, že je to jeho milovaná dcéra. Tá ešte nie je mŕtva, prosí otca o odpustenie pre seba aj pre milovaného vojvodu a pomaly umiera.
İstanbul Park
Istanbul Park (tur. İstanbul Park), tiež známy ako Istanbul Racing Circuit alebo Istanbul Otodrom je pretekársky okruh ležiaci v Pendiku, 75 kilometrov východne od centra metropoly Turecka.
Trať je dielom Hermanna Tilkeho. Ten sa pokúsil vyhnúť „sterilite“ okruhov, ktoré navrhol pre Veľkú cenu Bahrajnu, či Číny a vo svojom projekte skombinoval to najlepšie z niektorých slávnych okruhov. Jazdí sa tu proti smeru hodinových ručičiek, ako napríklad v brazílskom Interlagose. Veľké výškové rozdiely v teréne zasa pripomínajú bývalý rakúsky Österreichring a prírodným charakterom sa turecký okruh podľa mnohých najviac podobá belgickému Spa-Francorchamps.
Okrem každoročnej Veľkej ceny Turecka šampionátu formuly 1 okruh hostil aj ďalšie významné motoristické podujatia ako napríklad MotoGP, FIA WTCC, DTM či Le Mans Series.
Charakteristika trate
thumb|280px|right|Zákruta číslo 8 Na trati s dĺžkou 5,338 km je naprojektovaných šesť pravotočivých a osem ľavotočivých zákrut. Vďaka veľkorysej šírke v rozmedzí 14 až 21,5 metra ponúka dobré možnosti na predbiehanie. Na jazdcov čaká aj niekoľko náročných úsekov. Jedným z nich je veľká zákruta označená číslom osem, v ktorej monoposty menia smer o 180°. Na tom by nebolo nič neobvyklého. Táto zákruta však nie je plynulá, pretože ju tvorí niekoľko priamych segmentov, takže sa v nej veľmi ťažko hľadá ideálna stopa. Piloti tu jazdia prakticky na plný plyn. So štyrmi rôznymi vrcholmi sa podobá jednej sekcii na starej verzii Nürburgringu. Niektorí jazdci ju dokonca porovnávajú s legendárnou Eau Rouge alebo 130R.
Zaujímavá je i prvá zákruta, ktorá nasleduje po cieľovej rovinke. Tá je ľavotočivá a relatívne ostrá, pričom jazdci prekonávajú výrazné klesanie. Táto zákruta sa často nazýva „Turkish Corkscrew (turecká vývrtka)“, podľa slávnej „Corkscrew (vývrtky)“ z okruhu Laguna Seca.
A napokon nesmieme zabudnúť na mierne stúpanie uprostred zadnej rovinky, ktoré sa kvôli svojej podobnosti s Eau Rouge posmešne nazýva „Faux Rouge.“ Ideálnu príležitosť na predbiehanie poskytuje koniec dlhého rovného úseku, na ktorý nadväzuje záverečná kombinácia zákrut pred cieľovou rovinkou. Práve tam jazdci dosahujú maximálne rýchlosti prevyšujúce 300 km/h.
Istanbul Park, okruh rešpektujúci architektúru na pomedzí Európy a Ázie, už od svojich premiérových pretekov zápasí s nízkou návštevnosťou. Malý záujem miestnych obyvateľov a tribúny zívajúce prázdnotou sú typickým obrazom Grand Prix Turecka. Príčinou týchto problémov určite nie je zázemie trate, ktoré je na vynikajúcej úrovni. Hlavná tribúna ponúka 25 tisíc miest na sedenie a keď k tomu pripočítame priestory „zelených“ tribún, celková kapacita okruhu dosiahne 155 000 divákov. Okrem toho sa nad garážami tímov nachádzajú ďalšie priestory s kapacitou 5 000 návštevníkov a na oboch stranách paddoku stoja veže pre VIP.
Ďalším problémom je slabá infraštruktúra, z čoho vyplýva dopravný chaos, ktorý ovláda mesto dvoch kontinentov prakticky permanentne. Najslabším článkom miestnej dopravy je most spájajúci európsku a ázijskú časť mesta. Po skúsenostiach z premiérového ročníku si preto väčšina tímov zaistila ubytovanie v hoteloch na ázijskej strane – bližšie k okruhu. Takisto aj pre divákov je výhodnejšie cestovať z ázijskej časti Istanbulu. V blízkosti sa tu nachádza veľké letisko Sabiha Gökçen International Airport a transeurópska diaľnica.
História
Turecko usilovalo o Veľkú cenu už dlhšiu dobu, pretože jediným vrcholným motoristickým podujatím v krajine boli preteky rely. Najprv sa uvažovalo aj o tom, že okruh sa môže postaviť v Antalyi či Izmire, no nakoniec predsa len zvíťazilo to, že v blízkom okolí Istanbulu býva 20 miliónov obyvateľov, čo je neprehlasovateľný argument. Stavbári pracovali na výstavbe okruhu v dvoch 10,5 hodinových smenách. V rámci projektu pracovalo 27 inžinierov, 1450 robotníkov a viac než 140 strojov. Turecká trať bola navrhnutá nemeckým architektom Hermannom Tilkem a za realizáciu výstavby je zodpovedná spoločnosť EVREN Enginnering and Construction. Celý projekt vyšiel na 80 miliónov dolárov a bol kompletne financovaný tureckou obchodnou komorou sídliacou v Istanbule.
Časopriestor (album)
Časopriestor je debutový štúdiový album slovenskej skupiny Komajota. V roku 2007 album vydalo hudobné vydavateľstvo Universal Music.
Darnétal (kantón)
Darnétal je francúzsky kantón v obvode Rouen v departemente Seine-Maritime v regióne Horná Normandia. Skladá sa zo 19 obcí.
Lóránt Tilkovszky
Lóránt Tilkovszky (* 19. marec 1927 – † 13. január 2021) bol maďarský historik.
V r. 1937-45 navštevoval Madáchovo gymnázium v Budapešti
V r. 1982 bol vymenovaný za vysokoškolského profesora histórie na Univerzite Janusa-Pannoniusa v Pécsi
V r. 1985-1990 bol predsedom maďarskej sekcie Česko-slovensko-maďarskej zmiešanej komisie historikov
Armalista
Armalista bol od 14. storočia do roku 1918 obyvateľ Uhorska, ktorý získal listinu o povýšení do zemianskeho stavu (armálnu listinu) udelením erbu, ktorá mu zabezpečovala dedičnú slobodu, zvyčajne však bez udelenia majetku.
Jordan Kerr
Jordan Kerr (* 26. október 1979, Adelaide, Austrália) je súčasný austrálsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 9 turnajov ATP vo štvorhre.
Morča peruánske
Morča peruánske môže byť:
Šalková
Polohopis
Mestská časť Šalková sa nachádza približne východne od centra mesta, jej okrajom vedie Cesta I. triedy 66. Nachádza sa tu aj zastávka na trati 172 medzi B. Bystricou a Červenou Skalou. Do Šalkovej premáva linka číslo 42.
Samospráva
Šalková tvorí spolu s Majerom, Senicou a Uhliskom volebný obvod č. 2, ktorý má v mestskom zastupiteľstve 2 poslancov.
Turizmus
Prostredie tejto „dedinky“ je často vyhľadávanou lokalitou pre turistov, keďže je to hornatá oblasť, s tichým prostredím. Necelý kilometer východne od mestskej časti sa nachádza jedna z najstarších rezervácií na Slovensku – Národná prírodná rezervácia (NPR) Príboj vyhlásená v roku 1895 na ploche. Sú to chránené prirodzené porasty duba zimného (Quercus petraea L.) s prímesou cera, rastúceho na severnom okraji prirodzeného rozšírenia. Ďalšia NPR je Plavno (pôvodne Malé Plavno) vyhlásená v roku 1951, kde na ploche sa nachádzajú zachovalé porasty tisa obyčajného (Taxus baccata L.). Počtom jedincov nad 1300 tvorí najväčší výskyt tisa v Slovenskom rudohorí.
Vodná elektráreň
Už v roku 2008 bola v mestskej časti Šálková plánovaná výstavba malej vodnej elektrárne. Nachádzať sa mala na mieste súčasnej hati na riečnom kilometri 160,680. Súčasťou elektrárne bude jedna kaplanova turbína s výkonom 700 kW. Predpokladá sa výroba 3825 MWh elektrickej energie ročne. Mesto Banská Bystrica s výstavbou súhlasilo v septembri 2008 a Krajský úrad životného prostredia v Banskej Bystrici ju povolil v januári 2009. Elektráreň však nemá podporu obyvateľov Šálkovej a rozhodnutie bolo koncom roku 2011 podstúpené Ministerstvu životného prostredia. Po podaní novej dokumentácie k stavebnému konaniu sa výstavba spustila v januári 2013. Súčasťou elektrárne bude aj 185 metrov dlhý rybovod a protipovodňové opatrenia na náklady investora. Polovica nákladov na elektráreň mala ísť na protipovodňové zabezpečenie.