cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NGC 4429
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,2.
Renault Koleos
Renault Koleos je prvý automobil triedy SUV Koleos bol uvedený na trh v roku 2008. Štúdia Koleos Concept bola predstavená prvýkrát na parížskom autosalóne v roku 2006. Koleos navrhla firma Renault a vývoj prebiehal v spolupráci s firmou Nissan. V roku 2008 dostal v Crash-Testoch až 5 hviezdičiek.
Automobily vyrába dcérska spoločnosť Renault Samsung Motors v továrni v Pusane v Kórejskej republike. Vo východnej Ázii sa Koleos predáva pod označením Samsung QMX. Konkurentmi sú Citroën C-Crosser a Peugeot 4007.
Katka (film z roku 1949)
Katka je česko-slovenská čiernobiela veselohra z roku 1949 so silným budovateľským podtextom. Režisér Ján Kadár sa neskôr preslávil filmom Obchod na korze, za ktorý získal Oscara v kategórií najlepší cudzojazyčný film v roku 1965.
Obsah
Katka je mladé dievča vyrastajúce na dedine. Nechce sa však celý život iba starať o rodinu, dom a statok a preto, napriek zákazu rodičov, uteká pracovať do fabriky na výrobu pančúch. Po počiatočných ťažkostiach sa jej podarí získať miesto v dielni plnej zapálených úderníčok a horúcich plechových nôh. Spočiatku nemotorná, no húževnatá Katka sa snaží vyrovnať kolegyni Vierke, ktorá každý týždeň láme rekordy v počte vyrobených kusov. To vyústi do vytvorenia novej úderky a odchodu niektorých robotníčok na čele s Katkou do inej dielne. K jej starostiam o zefektívnenie práce iba pridáva majster Šimon, sprvu nevľúdny, no postupne si uvedomujúci svoj nesmelý záujem o novú pracovníčku.
Katka príde na zlepšovák, ktorým by sa podstatne zvýšila výroba v dielni. Prvý pokus, predvádzaný za prítomnosti riaditeľa podniku, dopadne ale katastrofálne a Katka utečie naspäť domov. Medzičasom však Šimon ocení nový nápad a rozhodne sa ho dokončiť. Katkine spolupracovníčky sa ju zatiaľ vydajú hľadať s cieľom priviesť ju naspäť. Kvôli neprítomnosti robotníčok v dielni však výroba stagnuje, a tak vedúca nepriateľskej úderky Vierka dobrovoľne zaskakuje za chýbajúcu pracovnú silu so slovami: "Veď sa pretekáme preto, aby fabrika čo najviac vyrobila." Keď sa Katka teda vráti naspäť do fabriky, získava nie len nový patent a uznanie od riaditeľa, ale aj Šimonovo srdce.
Budovateľská ideológia
Celý film pôsobí ako politická propaganda komunistickej strany, ktorej cieľom bolo prilákať čo najviac ľudí do priemyselnej výroby. Život na dedine je zobrazený ako zastaraný a vhodný pre starú generáciu, zatiaľ čo tá mladá by mala smerovať do miest a fabrík. Túto myšlienku podporuje aj fakt, že hlavnou hrdinkou je žena. Nielen ľudia z dediny by sa mali podieľať na priemyselnom rozvoji, ale aj ženy vo všeobecnosti sú podporované osamostatniť sa od mužov, nečakať iba na svadbu a domácnosť, ale začať aktívne pracovať a zarábať vlastné peniaze.
Vo filme sa navyše vyzdvihuje potreba kolektívu, ktorý vždy podrží jednotlivca, aj keď sa jedná o súperiacu úderku. Myšlienka práce a rozvoja je tak povýšená nad akékoľvek individuálne túžby a potreby jednotlivých pracovníkov.
Prijatie kritiky
Filmové recenzie neboli tak zhovievavé, ako by sa na prvý pohľad mohlo zdať pre filmovú agitku v socialistickom štáte. Budovateľský kontext bol síce jednoznačne označovaný ako chvályhodný a potrebný, no nepriazeň kritikov bola namierená najmä na zobrazenie ideológie ako takej. Veľa chvály si taktiež neodniesol použitý humor.
Z dobových recenzií
"Zväčša sa na Katke smejeme zlomyseľne, škodoradostne, na čejsi škode. Je len jedno miesto, kde smiech dostal vyslovene konštruktívnu funkciu a ťal do živého: satira na vyplňovanie dotazníka. Tu za groteskným pretiahnutím hneď cítime vôňu skutočnosti a ešte aj úradníkove pepícke odseknutie: „To si ešte počkáte!“ prijímame ako realitu. Čo sa týka pepíckosti všeobecne, presnejšie povedané suchého, špeciálne pražského humoru, ktorým film oplýva, je tu zväčša na škodu, lebo je postavám, ktorým je vložený do úst, neorganicky vnútený ... ako veselohra vôbec, je Katka nesporne prijateľná. Aj ak ju posudzujeme ideovou i čisto profesionálnou úrovňou povojnovej československej veselohry, Katka obstojí. Neobstojí však z hľadiska požiadavky socialistického umenia, aby veselohra smiechom bojovala, aby smiechom zaujímala stanovisko a nútila aj diváka zaujať stanovisko k veciam podstatným."
"Katka je veselohra. Ale nesmejete sa tomu, čo ozaj zaslúži zosmiešnenie a výsmech - tomu, čo je reakčné, neuvedomelé. Nie. Nútia vás smiať sa na hlúposti, zjašenosti a nezodpovednosti vrátnika vo fabrike, na nešikovnosti majstra pri naťahovaní pančuchy, na nerozhodnosti a priam bezradnosti riaditeľa továrne a na starých bezduchých vtipoch
Mužská dvojhra na Qatar ExxonMobil Open 2006
Mužská dvojhra na Qatar ExxonMobil Open 2006 sa hrala ako súčasť Qatar ExxonMobil Open 2006 od 2. do 9. januára 2006. Titul obhájil Švajčiar Roger Federer, ktorý vo finále porazil Francúza Monfilsa 6-3 7-6(5). Bol to jeho 34. titul v dvojhre na okruhu ATP.
NGC 4430
NGC 4430 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Transcendentálna metóda
Transcendentálna metóda je filozofická metóda, ktorá spočíva v analýze predpokladov a podmienok poznávacej skúsenosti.
2388 Gase
2388 Gase je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 13. marca 1977.
La Celle-sous-Chantemerle
La Celle-sous-Chantemerle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Oloví
Oloví je mesto v Česku v okrese Sokolov v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 875 obyvateľov, z toho 931 mužov a 944 žien, pričom priemerný vek v meste bol 38,7 roka (muži 37,3 roka, ženy 40,0 roka).
Nogent-sur-Aube
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Phil Esposito
Phil Esposito, celým menom Philip Anthony "Espo" Esposito, (* 20. február 1942, Sault Ste. Marie, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský hokejista, center, ktorý pôsobil v NHL. Je starším bratom člena Hokejovej siene slávy, brankára Tonyho Esposita.
Hral za Chicago Blackhawks, Boston Bruins a New York Rangers. Hral v rokoch 1963 až 1980.
Patrick Marleau
Patrick Marleau (* 15. september 1979, Aneroid, Saskatchewan, Kanada) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji.
Phil Esposito
V roku 1984 bol prijatý do Siene Slávy NHL a je považovaný za jedného z najlepších hráčov v histórii NHL. Pri príležitosti 100. výročia NHL bol v januári 2017 zaradený medzi sto najlepších hráčov NHL.
Patrick Marleau
Klubový hokej
Patrick Marleau hrával ako stredný útočník. Je 188 cm vysoký a váži 99 kg (údaj z roku 2009). Od sezóny 1997/98 hrával s číslom 12 za klub NHL San José Sharks. Na sezónu 2005/06 mal so San José uzavretú zmluvu na 4 mil. dolárov.
Phil Esposito
Pôsobil aj ako hlavný tréner klubu New York Rangers.
Patrick Marleau
Reprezentácia
Reprezentoval Kanadu s číslom 22 na majstrovstvách sveta v roku 2005 a na Svetovom pohári v roku 2004.
229 Adelinda
229 Adelinda je planétka v hlavnom páse planétok.
Lista de asteroidi
Bernolákovo
Bernolákovo (historicky ; ;, ) je obec na Slovensku v okrese Senec. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Štefana Kráľa z roku 1355 a kaplnka sv. Anny z roku 1835.
Dejiny
Územie Bernolákova bolo osídlené už v období neolitu (mladšej doby kamennej) a v staršej dobe bronzovej. Viac hmotných pamiatok pochádza z 8. storočia z obdobia slovansko-avarského spolužitia.
Prvé písomné pramene pochádzajú z roku 1209. V tomto roku kráľ Ondrej II. daroval správcovi Šebešovi obec i panstvo Svätý Jur, ktorého súčasťou bola i dedina Ceki (dnešné Bernolákovo). Už v roku 1216 mala obec meno Cheki. V tomto období boli na území dnešného Bernolákova dve osady Čeki a Lužnica. Obe osady sa neskôr spojili a postupne sa menil i názov obce (Cseklész, Checlez, Cheklez, Čeklýs, Čeklís).
Nad obcou sa týči Várdomb (maď. hradný kopec), na ktorom je štýlovo postavená vodárenská veža. Pripomína miesto, kde bol okolo roku 1290 vybudovaný Čeklísky hrad. Začiatkom 18. storočia bol za povstania Františka Rákociho II. zničený. Významnou stavbou je pôvodne románsky kostol zo 12. storočia, prestavaný v 14. storočí a v rokoch 17641773. Zasvätený je sv. Štefanovi - patrónovi kostola. Začiatkom 16. storočia má obecný úrad v pečati tri ľalie. Vtedy sa používalo i krátkodobé pomenovanie Drei Lilien Stadt. V roku 1523 dostala obec prvú výsadnú listinu, no mestečkom sa stala až v rozpätí rokov 16061630.
V ďalšom období sa obec spája s významným rodom Esterháziovcov. Gróf Jozef Esterházi tu v rokoch 17141722 dal postaviť honosný kaštieľ. Monumentálna architektúra bola ovplyvnená viedenským barokom. Autorom projektu bol pravdepodobne Ján Bernard Fischer z Erlachu. Neskôr, v prvej polovici 18. storočia boli vykonané menšie úpravy architektom J. Fellnerom. Svojim riešením patril medzi najskvostnejšie barokové kaštiele u nás. V okolí kaštieľa sa rozprestieral park v štýle francúzskych parkov. V zámockom parku bola vybudovaná i baroková kaplnka svätej Anny (1724). Ktorú dal postaviť gróf Esterházy. Celá loď je krytá kupolou. Fasáda je členená pilastrami s rímsovou hlavicou. V dnešnej dobe slúži najmä na cirkevné obrady. V posledných rokoch prešla úplnou rekonštrukciou či už vonkajšej fasády alebo opravy oltáru. Zaujímavosťou bol i mariánsky stĺp od Ľ. Godeho.
Majitelia kaštieľa boli veľmi významným rodom. Svedčí o tom i rok 1766, kedy bol hosťom Esterházyovcov celý kráľovský dvor. V tom istom roku tu panovníčka Mária Terézia zriadila prvú manufaktúrukartúnku.
Zo 17. storočia sa zachoval stĺp hanby. Významnou historickou kapitolou obce bolo pôsobenie mladého katolíckeho kňaza Antona Bernoláka v rokoch 17871791. Bol predstaviteľom mladej slovenskej inteligencie, ktorá sa snažila o pozdvihnutie slovenského národa i jeho jazyka. Najvýznamnejším činom Antona Bernoláka bolo kodifikovanie spisovnej slovenčiny v roku 1787. Dňa 10. októbra 1937 bol odhalený jeho pomník a od roku 1948 obec nesie jeho menoBernolákovo. Od 11. novembra 1938 do 14. marca 1939 bola obec okupovaná horthyovským Maďarskom, keď bola v rámci dohody vymenená za obce na východe Slovenska, ktoré takto pripadli Maďarsku.
Symboly obce
Historickou pamiatkou je i erb obce, ktorého počiatky siahajú do 14. storočia. Vtedy obec používala pečatidlo v tvare kruhopisu. Na obecnej pečati bol zobrazený patrón kostola sv.Štefan (celá jeho postava). V rokoch 1606-1630 sa Čeklís stal mestečkom a vtedy vzniklo i nové pečatidlo. V kruhopise bolo vytlačené * SIGILVM * VAROS *CZEKL .ZI. (Pečať mestečka Čeklís a skratka iniciálky SI - sv. Štefan). Na tomto pečatidle už nebola celá postava sv. Štefana kráľa, ale len jeho pravé rameno, ktoré držalo v ruke kráľovské žezlo. V rokoch 1630-1634 vzniklo nové erbové pečatidlo s latinským kruhopisom SIGILLVM OPPIDI CZEKLISZ, ktoré používal obecný úrad až do roku 1910. Dnešný erb pozostáva z modrého štítu. Pravé striebornoodeté rameno zviera v dlani zlaté ľaliové žezlo. Od erbu sa odvíja i obecná vlajka ukončená lastovičím zástrihom.
Súčasnosť
V súčasnosti je Bernolákovo dynamicky sa rozvíjajúcou obcou s veľkou perspektívou do budúcnosti. Podľa aktuálneho počtu obyvateľov sa jedná o najľudnatejšiu obec bez štatútu mesta na územi Slovenska. Schválením Smerného územného plánu sa vytvorili podmienky pre výstavbu rodinných domov v nových oblastiach obce a súčasne bola vyčlenená oblasť pre podnikateľské aktivity, ktoré smerujú von zo zastavaného územia obce a sústreďujú sa pri štátnej ceste Bratislava - Senec.
Muzikál Malý princ
Malý princ je pôvodný slovenský ochotnícky detský muzikál, vytvorený na námet literárneho diela Malý princ, ktoré napísal Antoine de Saint-Exupéry. Dielo bolo pôvodne vytvorené pre obec Bernolákovo (asi 90 percent všetkých účinkujúcich detí malo trvalé bydlisko v tejto obci). Pod vedením Petra Quardu vzniklo v priebehu roku 2007. Libreto, scenár a texty piesní napísala Ľudmila Hrdináková, hudbu a hudobné aranžmány Marián Zavarský, choreografiu Michaela Motlochová. Premiéra sa uskutočnila 26. apríla 2008 v DK Bernolákovo, réžia Ľudmila Hrdináková.
2011
údaje: Štatistický úrad Slovenskej republiky
NGC 4431
NGC 4431 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Krpeľany (vodná nádrž)
náhľad|Vodná elektráreň. Krpeľany je vodná nádrž na rieke Váh, pod jeho sútokom s riekou Oravou, pri obci Krpeľany. Je súčasťou systému priehrad Vážskej kaskády. Bola vybudovaná v rokoch 1952-1957. Pred nádržou (proti smeru toku) sa Váh kľukatí a vytvára Kraľoviansky meander. Na brehoch vodnej nádrže pri obci Šútovo sa nachádza Šútovská epigenéza. Účelom vodnej stavby Krpeľany je akumulácia vody pre špičkovú prevádzku celej kaskády, denné vyrovnávanie prietokov a výroba elektriny vo Vodnej elektrárni Krpeľany.
Elektráreň
Súčasťou nádrže je aj vodná elektráreň, ktorá bola uvedená do prevádzky v roku 1957. Elektráreň má nainštalované tri Kaplanove turbíny s celkovým výkonom 24,75 MW(3 x 8,25 MW). Tvorí prvý stupeň derivačného kanálu a priemerne vyrobí 59,4 GWh ročne.
Vzdúva vodu rieky Váh do výšky približne 10 m na 422,2 - 425,7 m n. m., čím vzniká nádrž s objemom približne 8,3 mil. m3 so zatopenou plochou 1,26 km2. Výstavba si vyžiadala 1,6 mil. m3 výkopov a 1,3 mil. m3 násypov. Pri výstavbe bolo zabudovaných 160 tis. m3 betónu.
Vodné elektrárne Krpeľany - Sučany - Lipovec tvoria v smere toku Váhu v poradí prvú, najvyššie položenú kaskádu vodných elektrární. Od vodnej elektrárne Krpeľany sa voda vedie umelým derivačným kanálom k elektrárni Sučany. Od elektrárne Sučany sa voda vedie odpadným kanálom k elektrárni Lipovec a odtiaľ späť do rieky Váh.
Žetón
Žetón alebo zastarano jeton môže byť:
2389 Dibaj
2389 Dibaj je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 19. augusta 1977.
Chis
Chis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4432
NGC 4432 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2000
Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov 2000 boli v poradí 5. Majstrovstvá SEABA v basketbale mužov, ktoré organizuje Basketbalová asociácia Juhovýchodnej Ázie (SEABA). Konali sa v Johor Bahru, v Malajzii v dňoch od 22.24. apríla 2000, za účasti iba 4 tímov. Malajzia bola organizátorom šampionátu Juhovýchodnej Ázie mužov druhýkrát, predtým hostila turnaj v roku 1994, v Segamat. Zápasy sa hrali v aréne Larkin Indoor Stadium s kapacitou 3 400 divákov. 🇵🇭 obhájili titul, keď v štvorčlennej skupine vyhrali všetky zápasy.
Žezlo kráľa Otakara
Žezlo kráľa Ottakara je ôsmy diel komiksovej série Tintinove dobrodružstvá, ktorú napísal a ilustroval belgický spisovateľ a ilustrátor Hergé.
Vydanie a iné verzie
Žezlo kráľa Otakara bolo po prvýkrát vydané ako čiernobiely komiks 4. augusta 1938 v časopise "Le Petit Vingtième, farebná verzia so 62 stranami bola vydaná roku 1947. Na Slovensku album vydal Casterman / Enigma, v roku 2005.
Dej
Tintin hľadá človeka, ktorý si zabudol aktovku, a nachádza profesora Nestora Zapletala, ktorý je sfragista, odborník na pečate. Ukazuje Tintinovi svoju zbierku pečatí, vrátane jednej, ktorá patrí syldavskému kráľovi Otakarovi IV. Tintin potom objaví, že on a profesor Zapletal sú pod dohľadom podozrivých mužov. Tí dokonca pošlú bombu do Tintinovho bytu v snahe zabiť ho. Tintin podozrievajúc Syldavských ľudí, príma Zapletalovu ponuku doprevádzať ho do Syldavska.
V lietadle začne Tintin podozrievať svojho spoločníka. Profesor Zapletal pri cestovaní lietadlom nefajčí a nezdá sa, že by potreboval okuliare, ktoré nosí, zatiaľčo predtým Zapletal veľa fajčil a mal veľmi slabý zrak. Počas medzipristátia v Prahe Tintin predstiera pád a chytá sa Zapletalovej brady, usudzujúc, že je to podvodník. Avšak brada je (pre Zapletala) bolestne reálna. Tintin sa rozhodne o veci nepremýšľať, keď však letí nad Syldavskom, pilot lietadla otvorí dvere pod Tintinovým sedadlom a ten padá dole, do voza so slamou.
Tintin si myslí, že niekto chce ukradnúť žezlo kráľa Otakara IV. V Syldavsku musí mať súčasný kráľ vždy žezlo, inak musí odstúpiť, lebo tradície sú založené v minulosti, kedy kráľ žezlom porazil úkladného vraha. Preto každý rok kráľ jazdí v sprievode v deň sv. Wladimira ukazovať žezlo ľudu, ktorý spieva štátnu hymnu spojenú s ním. Tintinovi sa podarí, navzdory sprisahancom, vládnuceho kráľa Muskara XII. varovať. Kráľ uteká do kráľovskej klenotnice, kde nachádza Zapletala, kráľovského fotografa, stráže v bezvedomí a zistí, že žezlo bolo ukradnuté.
Tintinovi priatelia, detektívovia Horvát a Horváth, sú povolaní, aby celú záležitosť prešetrili, ale ich teória ako bolo žezlo ukradnuté - zlodej hádže žezlo cez železnú mrežu na okne - sa ukáže ako zlá a pre nešikovných detektívov aj bolestivá. Neskôr Tintin zahliadne v hračkárstve delo na pružinu, ktoré mu dá nápad - profesor Zapletal požiadal o fotografie kráľovských listín a žezla a fotoaparát poslúžil ako delo, ktoré umožnilo vystreliť žezlo z hradu cez okenné mreže.
Pri prehľadávaní lesa, Tintin zistí, že žezlo našli špióni z nepriateľskej susednej krajiny, Bordúrska. Tintin ich prenasleduje až k hraniciam Syldavska, kde sa mu podarí žezlo získať. V peňaženke jedného z agentov objaví doklady, ktoré preukazujú, že krádež žezla bola súčasťou veľkého plánu na obsadenie Syldavska ich dlhodobým politickým nepriateľom - Bordúrskom.
230 Athamantis
230 Athamantis je planétka v hlavnom páse planétok.
Žezlo kráľa Otakara
Dej
Tintin ukradne lietadlo Messerschmitt Bf 109 z Bordurijského vojenského letiska (na ktorom je pripravená letecká eskorta pripravená pre časť „Anschlussu“, pripojenia Syldavska), aby priletel so žezlom ku kráľovi včas. Je zostrelený Syldavskými vojakmi, ktorí prirodzene zahájili paľbu ako na nepriateľa, ktorý narušil vzdušný priestor Syldavska. Zvyšok cesty musí prejsť pešo.
Medzitým minister vnútra informuje kráľa, že sa šíria zvesti, že žezlo bolo odcudzené a že Bordurskí agenti napadli svojich vlastných ľudí, lebo sa cítili utlačovaní. Kráľ sa práve chystá abdikovať, keď náhle pribieha Milu (Tintinov pes) so žezlom v papuli (pred tým vypadlo Tintinovi z vrecka).
Tintin predáva kráľovi dokumenty, ktoré vzal mužovi, ktorý ukradol žezlo. Tie preukážu, že za povstaním stojí mimo iných tiež Müsstler, šéf strany Oceľová garda. Kráľ ako opatrenie zatýka Müsstlera a jeho ľudí a mobilizuje jednotky pozdĺž hraníc s Bordurskom. Bordursko stiahne svoje jednotky 20 km za hranice, a zdôrazňuje, že si vždy „priali len mier“ a kritizuje Syldavsko za „podozrivé“ správanie sa (v tej istej miestnosti visí plán a podrobnosti o pripravovanej invázii do Syldávie).
Druhý deň je Deň svätého Wladimira a Tintin získava ako prvý cudzinec rytiersky rád Zlatého Pelikána. Ďalšie vyšetrovanie v plánovanom povstaní odkryje, že profesor Zapletal je jeden z páru identických jednovaječných dvojčat: Nestor Zapletal je unesený a nahradený svojim bratom Alfrédom, ktorý odletel do Syldavska miesto neho.
Tintin a Milu sa vracajú domov hydroplánom s Horvátom a Horváthom, ktorí utrpia chvíľkový šok, keď sa zdá, že lietadlo na konci padá do mora. Obaja sa smejú svojej hlúposti a vystupujú... z hydroplánu do mora...
Syldávština
Syldávština je podobne ako ostatné fiktívne jazyky v tintinovských albumoch slang Marolliens, ľudí robotníckej triedy jednej štvrte Bruselu, ku ktorému sú pridané slovanské koncovky s a z.
Česko-slovenská hokejová liga 1966/1967
Sezóna 1966/1967 bola 24. ročníkom Česko-slovenskej hokejovej ligy. Hrala sa pod názvom I. liga. Súťaž mala 10 účastníkov. Majstrom sa stalo družstvo Dukly Jihlava. Vypadlo družstvo VŽKG Ostrava. V nasledujúcej sezóne ho nahradilo družstvo VTŽ Chomutov.
John Ford (dramatik)
John Ford (* pokrstený 17. apríla 1586 Islington, Veľká Británia – † okolo 1640 Londýn, Veľká Británia) bol anglickým renesančným dramatikom.
Atlas lesného hmyzu
Atlas lesného hmyzu je menšia knižná publikácia, ktorou sa autor snažil vytvoriť vreckový obrazový kľúč škodlivého a užitočného hmyzu slovenských lesov. V dobe svojho vydania bol prvým dielom svojho druhu v našej odbornej lesníckej a entomologickej literatúre.
Autorom atlas (atlasu je Jan Loužil. Vydaný bol v rámci Lesníckej knižnice v edícii Malé lesnícke atlasy v roku 1961. Návrh obálky, predsádky a titulného listu vyhotovil Jiří Rathouský. Ide o prvé vydanie, ktoré vyšlo v Bratislave v Slovenskom vydavateľstve pôdohospodárskej literatúry a v Státním zemědelském nakladatelství v Prahe. Náklad bol 4000 kusov pre SVPL Bratislava a 7000 kusov pre SZN Praha. Knihu vytlačili Tlačiarne Slovenského národného povstania, n. p., Martin. Vyšla pod číslom publikácie 1402.
Práca slúžila v svojej dobe ako orientačná príručka pre študentov lesníctva a začiatočníkov z radov mládeže.
Ján Vilikovský
Ján Vilikovský (* 13. júl 1937, Palúdzka† 5. máj 2023) bol slovenský prekladateľ, teoretik prekladu a pedagóg.
Životopis
Pracoval ako redaktor vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ, neskôr ako šéfredaktor a riaditeľ vydavateľstva Tatran. Taktiež dlhé roky prednášal americkú literatúru a dejiny na Univerzite Komenského. Pôsobil aj ako veľvyslanec SR v Spojenom kráľovstve. Následne viedol Literárne informačné centrum a stal sa docentom a neskôr dekanom na Filozofickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.
V roku 1984 mu vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ, v edícii Studia litteraria vyšlo literárnovedecké dielo Preklad ako tvorba, ktoré bolo nedávno znova vydané v českom preklade.
Je bratom spisovateľa Pavla Vilikovského.
2390 Nezarka
2390 Nezarka je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil Zdeňka Vávrová 14. augusta 1980.
Laetare
thumb|Kňazi v ružovej liturgickej farbe používanej v nedeľu Laetare
Laetare sa nazýva 4. nedeľa pôstu, ktorá dostala názov od úvodnej omšovej antifony Laetare Ierusalem – „Raduj sa, Jeruzalem“:
Pretože ide o prvú nedeľu po strede pôstu, má táto nedeľa vyjadrovať nádej na spásu a povzbudiť v období pokánia. Preto i na oltári môžu byť kvety a liturgická farba môže byť ružová.
V minulosti na túto nedeľu pripadalo statio v rímskom kostole Santa Croce in Gerusalemme, jednej zo siedmich patriarchálnych bazilík. Na túto nedeľu pápež žehná Zlatú ružu.
Františka Hrušovská
Františka Hrušovská (* 19. december 1914, Bratislava – † 5. február 1984, Bratislava) bola slovenská verejná činiteľka.
Životopis
Po vychodení ľudovej školy pracovala ako robotníčka, neskôr verejná činiteľka, 1946-1950 predsedníčka Zväzu žien v Bratislave. Účastníčka ilegálneho protifašistického odboja a SNP, správkyňa povstaleckej Vojenskej nemocnice 1 na Sliači, členka RNV Sliač-Rybáre, pracovníčka ÚV KSS v Banskej Bystrici (počas SNP).
NGC 4433
NGC 4433 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 16. marca 1828.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Žeňa Tverská
Žeňa Tverská, rod. Jevgenija Gincburgová (* 16. august 1904, Baranoviči, Ruské impérium † 9. apríl 1964) bola izraelská politička a poslankyňa Knesetu za stranu Mapaj.
Biografia
Narodila sa v meste Baranoviči vo vtedajšej Ruskej ríši (dnes Bielorusko). Absolvovala ruskojazyčnú strednú školu, vyštudovala Varšavskú univerzitu a sociálnu prácu v Berlíne. V roku 1923 presídlila do dnešného Izraela.
Politická dráha
Angažovala sa v sociálnych službách. V rokoch 1932-1942 riadila centrum sociálnych služieb v Haife, potom v rokoch 1942-1948 v Jeruzaleme. Bola aktívnou členkou strany Mapaj a členkou výkonného výboru odborovej centrály Histadrut. V roku 1945 bola vyslankyňou k pozostalým holokaustu v Európe.
V izraelskom parlamente zasadla prvýkrát už po voľbách v roku 1949 v ktorých bola kandidátkou strany Mapaj. Mandát ale získala až dodatočne, vo februári 1951, ako náhradníčka. Do činnosti parlamentu už sa po zvyšok volebného obdobia výraznejšie nezapojila. Mandát obhájila za Mapaj vo voľbách v roku 1951. Usadla ako členka do parlamentného výboru pre verejné služby, výboru House Committee a výboru práce. Predsedala podvýboru pre zákon o štátnom poistení. Bola zvolená na kandidátke Mapaj aj po voľbách v roku 1955, avšak len ako náhradníčka, ktorá do Knesetu nastúpila až v júli 1959, len pár mesiacov pred voľbami. Aktívne už sa neprejavovala. Za Mapaj uspela vo voľbách v roku 1959. Bola členkou výboru pre verejné služby a výboru pre ústavu, právo a spravodlivosť. Znovu sa v Knesete objavila po voľbách v roku 1961, kedy kandidovala opäť za Mapaj. Aj tentokrát ale mandát získala až ako náhradníčka, v novembri 1963, po smrti predchádzajúceho poslanca Meira Argova. Zomrela po niekoľkých mesiacoch strávených vo funkcii poslankyne. V parlamente ju nahradil Aharon Jadlin.
Zomrela v roku 1964 vo veku 59 rokov a je pochovaná na jeruzalemskom cintoríne Har ha-Menuchot.
Moskovská Rus
Moskovská Rus (rus.: Московская Русь – Moskovskaja Rus, Московия – Moskovija) alebo Moskovský štát je názov ruského štátu s centrom v Moskve vzťahujúci sa na obdobie od konca 15. do 17. storočia. Používal sa v listinách a v historickej literatúre 16. – 20. storočia. Do roku 1547 Moskovskej Rusi zodpovedá aj názov Moskovské veľkokniežatstvo (14. storočie - 1547) a od roku 1547 názov cárske Rusko, Rusko či Ruské cárstvo.
Nogent-sur-Seine (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 6100 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prokles z Androsu
Prokles alebo Proklés (Prokles, iný prepis: Proklés) bol v starovekom Grécku olympijský víťaz v boxe dorastencov.
Prokles, syn Lykastida z kykladského ostrova Andros, zvíťazil na olympijských hrách v boxe dorastencov. Dátum týchto olympijských hier je neznámy. V Olympii sa box dorastencov zaradil do programu na 41. hrách v roku 616 pred Kr.  V  Grécku mal box (pygmé) voľnejšie pravidlá a bol tvrdší ako dnešný. Dovoľovalo sa takmer všetko okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány. Boxer mal päste ovinuté remencami a zápasil vo vyhradenom priestore. Boj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného zo súperov víťazstvom.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias zaznamenal, že počas prehliadky olympijskej Altidy videl sochu Prokla. Bola umiestnená vedľa sochy Proklovho krajana Hierónyma a jej autorom bol sochársky majster Sómis
La Chapelle-Felcourt
La Chapelle-Felcourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4434
NGC 4434 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 28. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
2391 Tomita
2391 Tomita je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil K. Reinmuth 9. januára 1957.
Cieutat
Cieutat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
What Ever Happened to Baby Jane?
What Ever Happened to Baby Jane? (v slovenčine Čo sa vlastne stalo s Baby Jane? ) je americká dráma s prvkami trileru a hororu z roku 1962 s Bette Davisovou a Joan Crawfordovou v hlavných úlohách. Film bol natočený podľa rovnomenného románu Henryho Farrella z roku 1960. Filmová adaptácia získala z 5 nominácií jedného Oscara.
Snímka pojednáva príbeh dvoch sestier, ktoré boli kedysi slávne a mali pred sebou sľubnú kariéru. Nešťastnou náhodou je jedna z nich pripútaná na invalidný vozík a druhá ju z vlastnej uštipačnosti a krivdy mučí.
Dej
Píše sa rok 1917 a detská hviezda Baby Jane Hudson rozdáva šarm a talent na všetky strany. Jej vystúpenia sú vypredané. Rovnako idú na dračku bábiky s jej podobou. Vie tancovať, spievať, zabávať. Otec ju rozmaznáva a matka sa ju snaží chrániť. To všetko z diaľky sleduje jej staršia sestra Blanche, ktorej rodičia prízvukujú, aby sa k sestre chovala s úctou a porozumením.
Príbeh pokračuje v roku 1935, kedy obe sestry Hudsonové žijú v Hollywoode. Obe skúšajú filmovú kariéru, obe natáčajú filmy, ale len jedna je úspešná: Blanche Hudson. Karty sa obrátili a je to práve ona, kto má u divákov úspech. Na Baby Jane si už málokto spomenie. A tá to nedokáže stráviť a začne sa opíjať. Po jednom nepodarenom večierku idú obidve sestry v aute, keď v tom jedna z neho vystúpi, aby otvorila bránu a ta druhá auto naštartuje a nabúra ho hlavnej brány. Nie je jasné, kto skončil pod kolesami a kto šoféroval.
Dej sa presúva do súčasnosti. Blanche (Joan Crawford) a Jane (Bette Davis) žijú spolu vo veľkom dome. Ta prvá je zmrzačená a pripútaná na invalidný vozík, ta druhá je protivná a závislá na alkohole. Blanche trávi väčšinu času sledovaním svojich starých filmov, Jane zase spomínaním na slávu, ktorú kedysi mala.
Do domu sa obvykle nikto nedostane. Výnimkou je len domáca Elvira (Maidie Norman), ktorá má o Blanche oprávnené obavy. Jane ju neznáša a snaží sa jej zbaviť. Elvira prinesie Blanche staré listy od fanúšikov, ktoré Jane vyhodila do koša. Blanche nedokáže uveriť, že by jej sestra bola až tak zlá. Možno je to tým, že sa dozvedela, že Blanche chce ten dom predať a odísť od krutej a hrubej Jane. Elvira jej dohovára, aby čoskoro kontaktovala doktora Shelbyho (Robert Cornthwaite) a konzultovala s ním duševný stav sestry. Ani Blanche, ani Elvira netušia, že Jane to už všetko vystopovala.
Občas na dvere domu zaklope otravná susedka. Jane však nedopustí, aby sa akákoľvek pozornosť pre Blanche, či už kvety, alebo ďakovný list, k nej dostali. Dokonca odnesie z Blanchinej izby klietku s andulkou, že ju vyčistí. S nemilosrdným a arogantným výrazom sa o niekoľko minút neskôr vracia do izby, aby Blanche a Elvire oznámila, že vtáčik uletel. Chyžnej je hneď jasné, že to urobila naschvál a Blanche jej sľúbi, že hneď zavolá doktorovi, aj realitnému maklérovi.
Blanche má pre svoju potrebu pri posteli zvonček, aby zavolala na pomoc Jane. Zvoní však aj vtedy, keď zdola počuje spievať starú pieseň svojej sestry “I’ve Written a Letter to Daddy”. Nedokáže už počúvať tu hnusnú skladbu a preto ju vždy preruší. Nahnevaná a vulgárna Jane ju vždy usmerní a potrestá. Stará sa aj o to, aby Blanche mala čo jesť. V ten večer jej servíruje na striebornom podnose mŕtvu andulku. Keď chce Blanche zavolať pomoc, Jane zloží slúchadlo svojho telefónu v prízemí. Nešťastná a vystrašená Blanche tak nemôže požiadať o pomoc. V neprítomnosti svojej sestry sa pokúsi napísať list a ten vyhodí na ulicu s nádejou, že susedka okopávajúca svoje ruže si ho všimne a zavolá pomoc. Nanešťastie pre Blanche, keď sa jej zbláznená sestra vracia domov, dá sa do reči s otravnou susedkou a všimne si skrčený list. Zdvihne ho a doma prečíta. Na lístku stojí, aby zavolali pomoc a hlavne, aby nič neprezradzovali Jane. Tá od hnevu až zčervená, vybehne hore schodami a dá Blanche poriadnu facku. Od toho dňa ju začne týrať nielen psychicky, ale aj fyzicky. Keď sa na druhý deň ráno ukáže Elvira, Jane sa jej ospravedlní a zaplatí jej na týždeň dopredu s tým, že má voľno.
Jane odnesie telefón z Blanchinej izby. Dole v obývačke plánuje návrat a preto odchádza do mesta, aby si podala inzerát. Hľadá pianistu. Istý skrachovalec Edwin Flagg (Victor Buono) si Janinu ponuku prečíta v novinách a s pomocou svojej matky Dehlie (Marjorie Bennett) si cez telefón dohodne schôdzku s Jane Hudson. Stretnúť sa majú ten istý deň poobede. Edwin, vyfešákovaný a navoňaný, zazvoní pri bráne domu, Jane mu otvorí. To všetko sleduje z okna a potom z poschodia hladná a uplakaná Blanche. Snaží sa na Edwina zapískať, ale Jane sa vždy krúti okolo neho. Ona totiž verí vo svoj slávny návrat, Edwin zase vycítil príležitosť zarobiť si bez nejakej väčšej námahy. Keď Jane začne spievať obľúbenú pieseň, pričom jej Edwin sekunduje klavírnym sprievodom, Blanche to už nevydrží a začne zvoniť. Vyrušená a rozrušená Jane vybehne znovu hore a vytrhne Blanche zvonček so slovami, že má konečne dole priateľa, že jej ho nepreberie, tak ako to robila celý život.
thumb|left|náhľad|Joan Crawford ako Blanche Hudson Keď sa Edwin s Jane dohodnú na platobných podmienkach, rozlúčia sa. Jane hosťovi ponúkne, že ho odvezie domov. V dobe jej neprítomnosti hľadá Blanche niečo k jedlu a nájde v jej šuplíku bonboniéru. Hltom zje všetky sladkosti a keď chce šuplík zavrieť, všimne si svoju šekovú knižku a fotku s podpisom. V tom jej dochádza, že Jane ju nepotrebuje, lebo už dávno si necháva preplácať šeky s falošným podpisom. Jane si v plánovaní návratu kariéry nechá ušiť rovnaké kostýmy, aké používala v roku 1917. Otrasená Blanche chce skúsiť zavolať pomoc a tak sa postaví z vozíka a snaží sa po zábradlí zliezť dole k telefónu. Telesne vysilená to nakoniec dokáže a zavolá doktorovi Shelbymu. Prosí ho, aby okamžite prišiel do ich domu a zachránil ju pred bláznivou sestrou. Pre svoju smolu však Blanche nevidí, že Jane je už doma a počúva za dverami. V návale záchvatu dokope Blanche do bezvedomia a ešte raz zavolá do ordinácie. Imitovaným hlasom sestry sa mu ospravedlní a oznamuje mu, že už pomoc potrebovať nebude.
Ďalší deň ráno kráča Elvira k domu. Jane jej oznamuje, že už ju nechcú, že je prepustená, nech vráti kľúč a odíde. Elvira tvrdí, že kľúč nechala doma a odchádza k autobusu. Jane nasadne do auta a vydá sa smerom do banky, aby vybrala hotovosť. Pochybovačná Elvira sa však do domu vráti a keď sa chce dostať do izby Blanche, je zamknutá. Snaží sa uvolniť pánty od dverí pomocou kladiva a skrutkovača, aby ju vyslobodila. V tom je vyrušená Jane, ale Elvira sa nevzdáva, odstrčí ju a otvorí dvere. S hrôzou nachádza Blanche zviazanú na posteli a s páskou prelepenou cez ústa. Keď sa priblíži, aby ju zachránila, Jane ju zabije kladivom. Jej telo neskoro v noci odvezie za mesto.
Edwin sa následujúci večer snaží dostať do domu sestier Hudsonových. Matka mu totiž vyrozprávala príbeh z tridsiatich rokov, kedy sa stala nehoda, od ktorej Blanche nemôže chodiť. Vtedy sa to vraj stalo tak, že závistlivá Jane šliapla na plyn auta vo chvíli, keď jej úspešnejšia sestra chcela otvoriť bránku od ich domu. Jane ju mala prejsť autom. Potom vraj utiekla a polícia ju našla po troch dňoch opitú a zdrogovanú na hotelovej izbe. Neschopný Edwin tomu nemôže uveriť a poháda sa s matkou. Keď ho opitého pristihnú policajti, tak zazvonia Jane. Ta ho poznáva a pozýva ho do svojho domu. Vyčíta jej, že mu nedala prvý plat, ako sa dohodli. Blanche si medzitým vyslobodila čiastočne ruku a keď začuje cudzí hlas, pokúsi sa zhodiť nočný stolík. To sa jej podarí a Edwin neváha vybehnúť hore a presvedčiť sa, čo to bolo. Nájde polomŕtvu Blanche na posteli a vybehne z domu, aby zavolal pomoc.
Jane sa zľakne a posadí Blanche do auta. Odvezie ju na pláž, kde si zaspomína na časy, ktoré tam trávili s otcom. Keď sa ráno začínajú na pláži objavovať davy, Jane a vysilená Blanche nevzbudzujú žiadnu pozornosť. Kúsok od nich je stánok s občerstvením, v ktorom sedia dvaja policajti. Zároveň je v rádiu mimoriadna správa, že sa hľadá bývalá hviezda Jane Hudson, ktorá mala zabiť chyžnú a uniesť svoju sestru. Keď si akýsi návštevník pláže sťažuje policajtom na podozrivé auto, zbystria. Medzitým sa Blanche prebúdza a prosí Jane o pomoc. Umiera. Dehydratovaná jej prezrádza, ako to vtedy bolo. Nešoférovala Jane, pretože tá bola opitá a zdrogovaná. Za volantom sedela Blanche, a keď poslala mladšiu sestru otvoriť bránu, chcela ju prejsť. Tá však odskočila a Blanche nabúrala, pričom si zlomila panvu. Preto zostala na vozíku. Podarilo sa jej z auta vyliezť, ale než sa doplazila pred auto, stratila vedomie a tak ju našli. A vzhľadom k alkoholu si Jane nemohla nič pamätať a s výčitkami sa dlhé roky o Blanche starala. Jane sa s ublíženým výrazom obráti na sestru a pýta sa jej: "Chceš mi tým snáď povedať, že sme celú tu dobu mohli byť kamarátky?" .
Film končí plážovým vystúpením Jane Hudson, ktorá má svoje obecenstvo a dvoch policajtov. Tí sa snažia nájsť Blanche, ktorá leží o kúsok ďalej. Jane sa vráti do detských rokov, tancuje a spieva v dobových šatoch.
Natáčanie
náhľad|Joan Crawford v postave šikanovanej Blanche Produkcia vybrala pre natáčanie exteriérov domu sestier Hudsonových skutočný dom, ktorý sa nachádza na 172 S. McCadden Place v Los Angeles. Jednu z malých úloh ponúkli aj skutočnej dcére Bette Davis, Barbara Merrill Hyman. Ta zahrala malý epizódny výstup v postave susedkinej dcéry. Záverečná scénka sa natáčala v Malibu. Na rovnakom mieste natáčal režisér Robert Aldrich už predtým a to pre film z roku 1955 Kiss Me Deadly.
Ryanair
Ryanair DAC je írska nízkonákladová letecká spoločnosť s hlavným sídlom na letisku v Dubline. Ide o najväčšiu leteckú spoločnosť v Európe a takisto najväčšiu na svete v počte prepravených medzinárodných cestujúcich. Za rok 2009 prepravila 65,3 milióna pasažierov, čo je 13% nárast oproti roku 2008, a plán na rok 2010 je až 73 miliónov pasažierov.
Flotilu spoločnosti tvorí takmer 300 lietadiel typu Boeing 737-800, ktoré lietajú na približne tisíc linkách po Európe a zo 49 základní. Spoločnosť je známa svojou rapídnou expanziou, ktorú dosiahla vďaka deregularizácii leteckého priemyslu v Eúrope v roku 1992, a tiež svojim nízkonákladovým (low-cost) modelom predaja leteniek.
Najväčším letiskom, kde Ryanair operuje, je londýnske letisko Stansted.
Filozofia
Ryanair ponúka nízkonákladový (low-cost) model predaja leteniek. Na podobnom obchodnom modeli fungujú aj iné spoločnosti, ako napríklad EasyJet, Wizz Air alebo už skrachované SkyEurope Airlines. Prvá z menovaných spoločností je pre Ryanair najväčším konkurentom. V cene leteniek však ide Ryanair oproti svojim ostatným nízkonákladovým konkurentom ešte ďalej. Každý deň ponúka akciové letenky v cenách od 0,01€ do približne 12€, kde cena letenky je konečná, vrátane všetkých základných povinných poplatkov. Podľa štatistík tvoria tieto akciové letenky až približne polovicu všetkých predaných leteniek. Napriek tomu zisk Ryanairu v roku 2009 narástol oproti rovnakému obdobiu roku 2008 až o viac ako 500%. Za celý účtovný rok (1. apríl 2009 – 31. marec 2010) predstavoval čistý zisk Ryanairu až 319 miliónov eur.
Pôsobenie na Slovensku
thumb|Nastupovanie cestujúcich na palubu [[Boeing 737|Boeingu 737-800 spoločnosti Ryanair na Letisku M. R. Štefánika v Bratislave]]
Ryanair takisto lieta aj na najväčšie slovenské letisko M. R. Štefánika v Bratislave, odkiaľ aktuálne prevádzkuje 17 pravidelných liniek (a jednu ďalšiu, ktorá bude v prevádzke od októbra 2015) a je tu dominantný dopravca s najväčším počtom prepravených pasažierov. V roku 2009 začal z Bratislavy prevádzkovať celkovo osem nových liniek a v roku 2010 ich bolo ohlásených zatiaľ šesť.
V Bratislave má spoločnosť bázu, operovanú jedným lietadlom Boeing 737-800.
Flotila
thumb|Interiér kabíny pre cestujúcich Boeingu 737-800 spoločnosti Ryanair
Súčasná flotila
Flotilu Ryanairu tvoria tieto lietadlá (stav z mája 2022):
Rotava
Rotava je mesto v Česku v okrese Sokolov v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 357 obyvateľov, z toho 1 652 mužov a 1 705 žien, pričom priemerný vek v meste bol 38,5 roka (muži 37,1 roka, ženy 39,9 roka).
Oľga Danášová
Mgr.art. Oľga Danášová, PhD. (* 16. júl 1961, Hnúšťa) je slovenská hudobná skladateľka a teoretička.
Životopis
Študovala na konzervatóriu v Bratislave, absolutórium v odboroch – hudobná kompozícia (Juraj Pospíšil), zborové dirigovanie (Dušan Bill) a hra na klavír (Elena Hlinková). Po skončení konzervatória študovala na VŠMU v Bratislave. Štúdium v odbore skladba v triede prof. Vladimíra Bokesa bolo ukončené diplomovou prácou, kompozíciou – l. symfónia Óda na poslednú a prvú - pre orchester, barytónové a tanečné sólo na text E. B. Lukáča.
Ďalšie odborné štúdium absolvovala v triede Dezidera Kardoša, Jána Albrechta, Ladislava Burlasa, Romana Bergera, Otta Ferencziho, Vladimíra Mačáka, Juraja Lexmana a iných.
Po skončení štúdia pôsobila ako hudobná redaktorka v Slovenskom hudobnom fonde a v hudobnom vydavateľstve OPUS.
V rokoch 1992 - 1997 pôsobila v ZUŠ Bratislava – Petržalka ako pedagóg teórie hudby, hry na klavíri a dirigovanie detského speváckeho zboru a na Súkromnom slovanskom gymnáziu v Bratislave. Pedagogicky pôsobila v hudobno – estetických predmetoch, (založenie a dirigovanie komorného vokálneho združenia).
V rokoch 1998 - 2002 absolvovala štúdium na UK v Bratislave a následne jej bol udelený titul PhD (interná forma doktorandského štúdia).
Neskôr krátkodobo pôsobila na Univerzite Konštantína Filozofa v Nitre ako odborná asistentka hudobno - teoretických predmetov.
V rokoch 2002 - 2011 vyučovala na Pedagogickej fakulte UK v Bratislave. Jej pedagogická činnosť bola zameraná na muzikologické, estetické a kompozičné odbory. Počas tohoto obdobia publikovala niekoľko vedeckých článkov na medzinárodných konferenciách v Česku a na Slovensku.
Od roku 2011 pôsobí na Cirkevnom konzervatóriu v Bratislave, kde vyučuje hudobno - teoretické predmety a skladbu.
Od roku 2015 taktiež pôsobí v znovuzaloženej Komornej opere Bratislava, ako hudobná riaditeľka a dramaturgička.
Okrem toho sa venuje skladateľskej činnosti.
Allianz Suisse Open Gstaad
Allianz Suisse Open Gstaad je tenisový turnaj mužského okruhu ATP ATP World Tour 250 series, ktorý sa hrá na otvorených dvorcoch s antukovým povrchom vo švajčiarskom Gstaade. Celková dotácia turnaja je 450 000 EUR.
Metóda tvorby
Metóda tvorby je metóda tvorenia.
Suchy Grunt (Malopoľské vojvodstvo)
V rokoch 1975 - 1998 patrila k vojvodstvu tarnowskiemu.
Základná škola Pavla Horova
Základná škola Pavla Horova v Michalovciach (známa aj ako ôsma základná škola - osmička) začala svoju činnosť v školskom roku 1988/89. Prvým riaditeľom školy bol PaedDr.Gabriel Hardík. Jeho zástupcom bol Mgr. Jozef Uchaľ. Pedagogický kolektív tvorilo 31 učiteľov a vychovávateľov. Vyučovací proces prebiehal v stiesnených pomeroch, pretože hlavná budova areálu školy patrila strednej priemyselnej škole strojníckej. V druhom roku existencie školy pribudla aj hlavná budova, SPŠS sa presťahovala do nových priestorov na Ul. Ľ. Štúra. Škole pribudlo 170 žiakov prvého ročníka, ktorí sa učili v siedmich triedach. Celkový počet žiakov bol 706 a učili sa v 25 triedach.
Z histórie budovy
V roku 1882 vedenie mestečka Michalovce požiadalo ministerstvo školstva o zriadenie štátnej základnej školy. Na výstavbu bol určený Fortmayerov pozemok. V roku 1884 bola postavená nová budova v tvare písmena T v celkovej hodnote 20 907 zlatých. Škola bola slávnostne daná do užívania 22.9.1886. Prvým riaditeľom bol Jozef Mathiász. Vyučovalo 10 učiteľov. V čase otvorenia mala škola 690 žiakov. Budova čoskoro kapacitne nepostačovala a tak oproti na školskom ihrisku, na cintorínskej ulici začali stavať novú budovu. Do užívania ju odovzdali v auguste 1899. Priestory školy boli využité na maximum. Učilo sa od ráno do večera. V popoludňajších hodinách fungovala opakovacia škola aj škola pre remeselníckych učňov. V zime otvárali Zimný hospodársky kurz, pre deti poľnohospodárov, ktoré v lete do školy nechodili.
Počiatky Gymnázia
Od roku 1922 časť budovy slúžila aj potrebám novo vznikajúceho gymnázia. Prestavba bola ukončená roku 1926. Odvtedy až do povojnových rokov slúžila budova ako sídlo meštianskej školy aj ako dočasné priestory Štátneho reálneho gymnázia v Michalovciach. Vyštudovali tu mnohé známe osobnosti regiónu. V rokoch 1939 – 1944 pôsobil v tunajšej „meštianke“ ako učiteľ aj známy slovenský básnik, bánovský rodák Pavol Horov. Práve na jeho počesť, pri príležitosti 10 výročia vzniku, bol škole od 25.6.1998 udelený MŠ SR čestný titul ZŠ Pavla Horova. V súčasnosti má škola 4 budovy.
Súčasnosť školy
[[Súbor:Trieda budúcnosti.jpg|náhľad|Trieda budúcnosti]] V školskom roku 2020/2021 je v škole 26 tried s celkovým počtom 627 žiakov. Sme druhá najväčšia škola v meste Michalovce a teda aj v celom okrese. Patríme do prvej stovky najväčších základných škôl na Slovensku. V škole vyučuje 45 pedagógov, z toho 3 (katechéti) na znížený úväzok. V školskom klube detí pracuje 9 vychovávateliek. Škola v posledných rokoch uspela v množstve projektov, ktoré zmenili jej stav. Snažíme sa využívať najmodernejšie vzdelávacie metódy a inovácie vo vyučovaní. Na prvom stupni je to Vysoko efektívne učenie a moderné písmo Comenia Script. Na druhom stupni je zameranie školy na anglický jazyk a informatiku. Uvedené predmety vyučujeme v rozšírenej časovej dotácii, o čom v hlasovaní rozhodli rodičia. V roku 2012 škola získala 1. miesto v súťaži o najlepšiu internetovú stránku školy a ocenenie Ministra školstva SR. V tom istom roku aj ocenenie Agentúry pre štrukturálne fondy EU (ASFEU) - Príklady dobrej praxe, za vytvorenie vzdelávacieho portálu Moderná škola I. Každá učiteľka na prvom stupni má tiež vlastnú triednu web stránku, kde denne informuje rodičov o domácich úlohách, preberanom učive a aktivitách v triede. Podobne pre druhý stupeň funguje mobilná aplikácia Edupage. Uverejňujeme domáce úlohy, termíny písomiek, testov. Škola je od roku 2016 súčasťou projektu Teach For Slovakia, v rámci ktorého vyučujú v slovenských školách špičkoví absolventi zahraničných univerzít. Bezpečnosť v škole pomáha zlepšovať kamerový systém. V súčasnosti budujeme najmodernejšie vzdelávacie priestory Future Classroom, na základe výsledkov medzinárodného pedagogicko-výskumného projektu ITEC. V roku 2020 Európska školská sieť (European Schoolnet) so sídlom v Bruseli zaradila školu do siete Future Classroom Labs - Laboratórií tried budúcnosti, teda medzi najinovatívnejšie vzdelávacie priestory v Európe. Škola využíva na komunikáciu a propagáciu aj väčšinu moderných sociálnych sieti: facebook, youtube, instagram aj wikipédiu. Pre dištančné vzdelávanie majú žiaci aj učitelia platformu Office 365 a Microsoft Teams. Momentálne dosahuje najlepšie výsledky trieda 1.B.
Vybavenie školy
Žiaci na vyučovanie využívajú 5 tried budúcnosti, 4 počítačové učebne, 3 jazykové učebne, 1 multimediálnu učebňu, 1 prírodovedné laboratórium, školskú knižnicu a relaxačnú miestnosť. Všetky triedy a učebne sú vybavené počítačom, ozvučením, pripojením na internet, dataprojektormi alebo interaktívnou tabuľou. Všetci učitelia majú k dispozícii na vyučovanie notebook. Škola má k dispozícii 3 internetové pripojenia. Štátny EDUNET, hlavnú školskú optiku od lokálneho providera Minet s rýchlosťou 450 Mbit a záložnú linku Orange cez technológiu LTE. Pre športové aktivity majú žiaci k dispozícii 2 telocvične a vonkajší športový areál.
Kamikadze
thumb|280px|[[Lietadlová loď USS Bunker Hill po zásahu dvoch kamikadze neďaleko Kjúšu, 11. máj 1945]]