cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
SME
História
Vydavateľmi SME boli postupne od 1993 Sumus, od 30. septembra 1995 VMV (Petra Vajdu, Jozefa Majského a Reného Vochyana), potom Grand Press a od roku 2000 Petit Press, a. s. , ktorý je aj jeho dnešným vydavateľom. Významnými spoluvlastníkmi bola od 2000 do 2009 skupina Verlagsgruppe Passau, potom od 2009 do 2014 Rheinische Post Mediengruppe (Rheinisch-Bergische Verlagsgesellschaft mbH), od roku 2014 Penta zastúpená NAMAV a News and Media Holding, ktorý vznikol v roku 2014. Dlhodobo väčšinovým vlastníkom bola Prvá slovenská investičná skupina, a. s., Petra Vajdu (od 2017 Martina Vajdu ).
Denník SME sa od svojich počiatkov venoval kritike spoločensko-politickej a ekonomickej klímy na Slovensku. Významný priestor redaktori venovali kritike činnosti vlády Vladimíra Mečiara v rokoch 19941998. Kritickým momentom vydávania denníka SME bol 9. október 1995, keď ho súkromná tlačiareň Concordia odmietla tlačiť. Dôvodom bol dlh denníka tlačiarni, jej riaditeľ však odmietol aj jeho okamžité vyrovnanie. O deň neskôr SME odmietla tlačiť aj druhá bratislavská tlačiareň Danubiaprint, úzko prepojená s vládnou mocou. Denník bol preto tlačený do mája 1996 v Komárne a celý náklad bol prevážaný do Bratislavy, odkiaľ ho distribučné spoločnosti expedovali. Vydavateľstvo získalo peniaze na vlastnú rotačku z nadácie MLDF. Tlačiť SME na nej začali pred získaním týždenníka Domino efekt (v roku 1977).
Zakladajúcim šéfredaktorom denníka SME bol Karol Ježík (tragicky umrel v decembri 1998). Od roku 1999 bol šéfredaktorom Martin M. Šimečka, ktorého v októbri 2006 nahradil Matúš Kostolný. Šimečka ako jeden z dôvodov svojho odchodu z novín označil v rozhovore pre .týždeň ovplyvňovanie novinárov SME členmi vtedajšej vlády, menovite Ivanom Miklošom. Martin M. Šimečka, v roku 2013 ako bývalý šefredaktor SME v rozhovore uviedol: "Noviny vo všeobecnosti prežívajú ťažké obdobie. ... Z novín na mňa dýcha, že nehľadáte pravdu, ale ju viete. Novinárskou povinnosťou je hľadať pravdu, nech je aj prekvapujúca a nepríjemná. Mám pocit, že SME pravdu pozná a písaním ju len potvrdzuje." A v spomínanom rozhovore zároveň potvrdil, že z pozície šéfredaktora odišiel po tom, ako zistil, že ekonomických redaktorov SME úkolovali z Ministerstva financií (minister Ivan Mikloš). Šimečka upodozrieval redaktora Petra Tótha, že pôsobil v SIS, čo sa nakoniec ukázalo ako pravda. Sám Tóth povedal, že krytie redakcie pre prácu dôstojníka SIS využíval od roku 1998 až do svojho odchodu zo SME na jeseň roku 2002.
V roku 2001 začal denník ako prvé noviny na Slovensku vychádzať vo farbe. V roku 2002 SME fúzovalo s denníkom Práca, ktorého značka ostala v podtitule novín (od 1995 do 1999 SME vychádzalo s podtitulom Smena). V roku 2005 Petit Press získal aj značku zaniknutého denníka Národná obroda. Od decembra 2011 sa noviny tlačia plnofarebne.
V roku 2011 sa SME stalo súčasťou predplatiteľského online systému Piano, ktorý zakladal a do roku 2013 riadil Tomáš Bella (do 2010 šéfredaktor Sme.sk ). V roku 2016 predplatiteľský systém skončil.
Na jeseň 2014 boli zverejnené indikácie o nepriamej kúpe (prostredníctvom partnerskej firmy NAMAV) vydavateľstva Petit Press Investičnou skupinou Penta. 16. októbra 2014 zverejnili Petit Press a redakcia denníka SME spoločné vyhlásenie, v ktorom oznámili, že k 15. októbru 2014 odstúpil šéfredaktor Kostolný, ako aj ďalší kolegovia, spolu „významná časť redakcie“. Vedením redakcie bol do 31. októbra 2014 poverený Juraj Javorský. Redaktori sa snažili zabrániť ovládnutiu väčšiny Pentou: „Ak Penta ustúpi do minority, časť redakcie prehodnotí svoj postoj a zváži svoje zotrvanie v redakcii.“ Aj na základe týchto udalostí Penta vo vydavateľstve ustúpila do minority. Na základe dohody akcionárov bol vytvorený dokument, ktorý garantuje nezávislé fungovanie redakcií a novinárov v spoločnosti Petit Press, pričom dokument zakotvil princípy komunikácie medzi akcionármi a redakciami. Majoritným majiteľom denníka SME je teda aj naďalej Prvá slovenská investičná skupina, a. s., ktorá zakladala denník SME spolu s Karolom Ježíkom, Alexejom Fulmekom (CEO spoločnosti) a ďalšími 50 redaktormi.
20. októbra 2014 uverejnil webový portál O médiách informáciu, že v novembri 2014 začne vychádzať nový internetový denník s názvom Projekt N (neskôr premenovaný na Denník N), na čele s bývalým šéfredaktorom Kostolným a ďalšími redaktormi, ktorí odišli zo SME.
Šéfredaktori
náhľad|Beata Balogová, 2018
Názor
Denník SME sa, podľa Evy Čobejovej, redaktorky Smeny, SME a .týždňa, vyprofiloval „liberálne, ekonomicky skôr napravo, ale so silným sociálnym akcentom, ktorý bol pre Karola [prvý šéfredaktor Karol Ježík] vždy dôležitý... chcel noviny kritické, poctivé a čitateľsky atraktívne a zároveň s jasným názorom“.
Vláda Slovenskej republiky od 27. júna 1990 do 22. apríla 1991
Vláda Slovenskej republiky od 27. júna 1990 do 22. apríla 1991, resp. prvá vláda Vladimíra Mečiara bola vládou, ktorej predsedom bol Vladimír Mečiar. Počas jej funkčného obdobia došlo k premenovaniu, resp. vytvoreniu niektorých nových ministerstiev:
Jolana Bánová-Verbeecková
Jolana Bánová-Verbeecková (rod. Kobzáková; * 13. júl 1926, Brezno – † 27. február 1984, Brusel, Belgicko) bola slovenská prekladateľka a redaktorka.
Jej otec Ján Kobzák, jej matka Vilma rod. Lendáková.
Životopis
Ľudovú školu navštevovala v rokoch 19321937 v Brezne, kde aj pokračovala študovala na gymnáziu v rokoch 19371938, v rokoch 19381945 v Martine, 19451951 študovala slovenský jazyk, filozofiu a francúzsky jazyk na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity (terajšia Univerzita Komenského) v Bratislave. V rokoch 19541958 odborná asistentka v divadelnom kabinete Ústavu slovenskej literatúry SAV, 19611967 redaktorka vo vydavateľstve Osveta, neskôr Obzor v Bratislave, od 1969 pracovala v Kráľovskej bibliotéke v Bruseli. Prekladala prózu a divadelné hry z češtiny, nemčiny a francúzštiny, ktoré sa hrali na viacerých scénach. V menšej miere prekladala i odbornú literatúru, pričom jej preklady adekvátne tlmočili text a vyznačovali sa dobrou jazykovou kultúrou.
Zoznam chránených území v okrese Trutnov
Toto je zoznam chránených území v okrese Trutnov aktuálny k marcu roku 2016, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Trutnov.
Tie územia, ktoré status postupne z rôznych dôvodov stratili, boli odtiaľ vyradené a sú v uvedené druhej tabuľke.
Tabuľka č.2
Magnetizmus (rozlišovacia stránka)
Magnetizmus môže byť:
Fortifikačný systém mesta Komárno
Fortifikačný systém mesta Komárno je systém bášt a opevnení na území mesta Komárno a protiľahlých brehoch riek Dunaj a Váh, ktorý spolu s centrálnou pevnosťou tvorí Komárňanský pevnostný systém.
V 20. storočí pretrvávali snahy o obnovenie objektov v minulosti tvoriacich pevnostný systém. Z pôvodného systému opevnení sú zachované všetky hlavné objekty okrem časti na ľavom brehu Váhu nazývaný Vážske predmostie. Fortifikačný systém mesta Komárno je národnou kultúrnou pamiatkou od 13. mája 1970 a zahŕňa 45 objektov. V ÚZPF je pod číslom 301. Komárňanský pevnostný systém je zapisaný do predbežného zoznamu svetového dedičstva UNESCO pod názvom Systém opevnenia na sútoku riek Dunaja a Váhu v Komárne – Komárom.
Súčasti fortifikačného systému
Fortifikačný systém mesta Komárno bol komplex polygonálneho typu a zahrňoval nasledovné prvky:
História
Komárňanský pevnostný systém je najväčším fortifikačným systémom na území Slovenska a tiež bývalého Rakúska-Uhorska. Jeho stavba začala v roku 1546 s postavením prvej (tzv. Starej) pevnosti na mieste zaniknutého hradu, dostavaná bola v roku 1557. Túto pevnosť značne poničila povodeň v roku 1570, od roku 1572 (do roku 1592) bola obnovovaná (staviteľom Urbanom Süessom).
V rokoch 1663 – 1673 bola dobudovaná tzv. Nová pevnosť. Podľa plánov inžiniera baróna Františka Wymesa. V tomto období zároveň vznikla pevnosť v Leopoldove. Obe komárňanské pevnosti poškodili aj zemetrasenia v rokoch 1763 a 1783. Po druhom zemetrasení, ktoré obe pevnosti značne poškodilo, bola v roku 1784 komárňanská pevnosť predaná v dražbe. Fortifikačný systém mesta Komárno okolo celého mesta bol prebudovaný a dostavaný v roku 1808 – 1815, kedy bola zmodernizovaná aj Nová pevnosť.
V rokoch 1839 – 1847 bola ešte vybudovaná z kameňa a tehál tzv. Palatínska línia s piatimi bastiónmi (I. - V.). Tým sa dosiahol vrchol v budovaní komárňanského pevnostného systému v kline sútoku riek Váh a Dunaj. V 60-tych rokoch boli postupne dokončené predmostia na Váhu a Dunaji (hlavnou časťou je Pevnosť Csillág), Vážska línia (pozostávajúca zo šiestich objektov VI. - XI., z ktorých len prvé dva možno nazvať bastionmi) a Sandbergská pevnosť (Monoštorská). V rokoch 1871 – 1877 bola ako posledný objekt pevnostného reťazca postavená Igmandská pevnosť, už podľa najmodernejších projektov fortového opevňovania.
AMR
AMR môže byť:
Albert I.
Albert I. môže byť:
Metoikovia
Metoikovia (od metoikos, „spolubývajúci“) boli cudzinci usadení v mestských štátoch starovekého Grécka.
Mestský štát v Aténach a aj ostatné vyspelé grécke obce boli založené na privilegovanom postavení slobodných občanov, ktorých bola približne tretina a ostatné obyvateľstvo tvorili bezprávni otroci a právne obmedzení cudzinci, tzv. metoikovia (bez politických práv, iba majetkové práva a sloboda slova).
Metoikovia boli v prevažnej väčšine obchodníci a remeselníci, ktorí mali obmedzené hospodárske práva a museli platiť mimoriadne dávky (daň z hlavy tzv. metoikion a vojenskú daň tzv. eisfora). Metoikovia okrem toho, že nemali takmer žiadne občianske práva a nemohli vlastniť pôdu alebo domy, nesmeli ani uzatvárať zákonné sobáše s občanmi. V Aténach roku 451 pred Kr. Periklov zákon obmedzil občianstvo na aténsky pôvod zo strany oboch rodičov a v polovici 4. storočia pred Kr. bola svadba s metoikom nelegálna a prísne trestaná. Metoikovia sa tiež nemohli so svojimi sťažnosťami obrátiť priamo na súd, ale mohli si vybrať medzi plnoprávnymi občanmi patróna, tzv. prostata (prostatés, „ručiteľ“), ktorý ich zastupoval na súde. Metoikos ale žaloval pod vlastným menom (rovnako ako akýkoľvek cudzinec).
Premenová konštanta
Premenová konštanta alebo rozpadová konštanta je konštanta charakterizujúca rychlosť premeny rádionuklidov, suvisí s polčasom premeny.
Ján Baptista
Ján (Novosoliensis) Baptista (* Banská Bystrica - † 1550, Slovensko) bol pedagóg a spisovateľ.
Franklin Chang Díaz
Franklin Ramón Chang Díaz (* 5. apríl 1950, San José, Kostarika) je bývalý vedecký, riadiaci pracovník a americký kozmonaut. Vo vesmíre bol sedemkrát.
Ján Baptista
Životopis
Študoval v Banskej Bystrici, na univerzite v Krakove, v Bologni a Padau, 1499 bakalár v Krakove. Prof. na univerzite v Krakove. Udržiaval kontakty s významnými humanistami, publikoval príležitostné latinské básne v zborníkoch iných autorov, editor spisov M. T. Ciceróna, ku ktorým spracoval poznámky a komentáre.
Franklin Chang Díaz
Život
Narodil sa v hlavnom meste Kostariky San José v apríli 1950. Jeho otcom je Ramón A. Chang-Morales, matkou Maria Eugenia Díaz De Chang. Je vnukom čínskeho emigranta.
Štúdium a zamestnanie
Základnú školu absolvoval v rodnom meste, strednú školu Hartford High School už v USA absolvoval v roku 1969 a potom nastúpil k vysokoškolským štúdiám. Zakončil ich získaním doktorátu v odbore aplikovanej fyziky plazmy. Pracoval potom vo výskume, neskôr sa stal riaditeľom Jet Propulsion Laboratory pri Johnsonovom vedeckom stredisku a učil ako profesor na univerzite v Houstone.
Zoznam éterických olejov
Toto je zoznam éterických olejov (silíc).
Franklin Chang Díaz
Lety do vesmíru
V máji 1980 bol vybraný v rámci 9 náboru ako letový špecialista do oddielu budúcich astronautov, v auguste 1981 ukončil výcvik. Súčasne s tým pracoval vo výskume v rôznych oddeleniach týkajúcich sa kozmu a NASA.
Na obežnú dráhu sa v raketoplánoch dostal sedemkrát a strávil vo vesmíre 66 dní, 18 hodín a 16 minút. Absolvoval 3 výstupy do voľného vesmíru (EVA) a strávil v ňom cez 19 hodín. Bol 197. človekom vo vesmíre.
Fermanville
Fermanville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3946
NGC 3946 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 23. apríla 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
NGC 3947
NGC 3947 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 26. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Pure (obec)
Pure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 634 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Căușeni (mesto)
Căușeni je mesto v Moldavsku.
Nachádza sa v juhovýchodnej časti krajiny a je sídlom rovnomenného okresu. V roku 2014 tu žilo 19 900 obyvateľov.
Prorok
Prorok je človek schopný predpovedať budúcnosť bez vedeckého podkladu. V Biblii a v Koráne je to človek, prostredníctvom ktorého Boh hovorí k ľuďom (prorokuje či vyslovuje proroctvo).
Prorok v Biblii
V Biblii, predovšetkým v Starom zákone, je prorok jednou z kľúčových postáv. Používa sa preňho najčastejšie hebrejský termín נביא (náví = prorok), niekedy חוזה (chózé = vidiaci), gréčtina používá termín profétés. Na rozdiel od dnešného chápania, nie je to človek, ktorý by predpovedal budúcnosť, ale je to Boží prostredník, človek (muž, ale v starších textoch i žena), ktorý sprostredkováva styk medzi Bohom a ľuďmi. Má to dva aspekty:
Najväčším prorokom podľa biblického výkladu a vzorom pre všetkých ostatných prorokov je Mojžiš, ktorý hovoril s Bohom tvárou v tvár a skrz neho dal Boh svojmu ľudu zákon. Ďalším významným prorokom je Eliáš, ktorý nezomrel, ale dostal sa k Bohu v ohnivom voze.
V Starom zákone sa obyčajne rozlišujú dve skupiny prorokov: proroci „nepíšuci“ a proroci „píšuci“, podľa toho, či sa nám zachovali knihy s ich výrokmi alebo nie. Celkovo pozná židovská tradícia 48 prorokov a 7 prorokýň.
Nepíšuci proroci
Je to staršia skupina prorokov. Radia sa sem napríklad Samuel, Nátan, Gad, Eliáš, Elíša, Achijáš, Míkajáš, Jehú a ďalší. O týchto mužoch sa nám zachovali správy v rôznych knihách, predovšetkým v knihách Samuelových a knihách kráľov. Ich sprostredkovateľská činnosť sa prejavuje predovšetkým v boji a v politike a ich funkcia viac zodpovedá pojmu proroctva v Kenaáne na prelome 2. a 1. tisícročia pr. Kr. Okrem týchto prorokov nájdeme i zmienky o prorockých školách a o dvorných prorokoch, ktorí sú často kritizovaní ako falošní, pretože prorokovali (tj. hovorili menom Božím a zvestovali to, čo prehlasovali za Božiu vôľu) podľa svojich osobných alebo straníckych záujmov..
Píšuci proroci
Hlavným záujmom predexilných prorokov, či už pôsobili v Izraeli alebo v Judsku, bolo väčšinou napomínať ľud a vytýkať mu Božím menom jeho viny. Tie sa týkali predovšetkým dvoch oblastí, sociálnej sféry (nespravodlivosť, úplatné súdy, útlak, vydieranie a podobne) a sféry náboženskej (odpadlíctvo od kultu jediného Boha, obetovanie iným bohom, nekromancia a podobne). Obe sféry sú však pre prorokov neoddeliteľné. V prípade, že sa ľud neobráti a zotrvá vo svojej zatvrdnutosti a zlobe, hrozia Božím trestom, v prípade obrátenia naopak sľubujú, že sa Boh o svoj ľud postará, ako to sľúbil ich predkom. Niektorí proroci pridávajú i politické témy. Napríklad Jeremiáš a Izaiáš sa snažia prinútiť Judsko, aby v dobe veľkých politických zvratov na svetovej scéne zložilo svoju dôveru v Boha, a nie v cudzie mocnosti.
Exilní a poexilní proroci kladú väčšinou dôraz na pokánie, vernosť Bohu a neskôr na očistu kultu. Začínajú sa objavovať a silnejšie prejavovať apokalyptické a eschatologické tendencie.
Podľa tradičného kresťanského chápania jednou z hlavných funkcií starozákonných prorokov bolo i predpovedať príchod Mesiáša (tj. Krista).
Prorok v Koráne
Korán (a islam) má podobné chápanie proroka ako židovstvo a kresťanstvo. Prorok je ten, komu Boh zveril hlásanie a obnovu pravej viery v jediného Boha. Avšak častejšie než o prorokoch (po arabsky nabí) hovorí Korán o posloch (po arabsky رسول, rasúl), čo umožňuje lepšie pochopiť poslanie týchto osôb.
Korán pozná mnoho prorokov, či už sú to biblické postavy ako Noe, Mojžiš, Jonáš, Ježiš či iné, aj nebiblické. Každá doba a každý národ má svojho proroka, ktorý k nemu bol poslaný a ktorého majú poslúchať. Židia majú Mojžiša a kresťania Ježiša. Tí, ak ich učenie nie je nesprávne vykladané (ako sa to stalo v kresťanstve alebo židovstve), sú pravými Božími poslami. Preto kresťania a Židia sú z hľadiska Koránu vyznavači pravých Božích poslov, len si Božie posolstvo prekrútili a pozmenili. Existujú však výroky Koránu, ktoré hovoria, že kresťania a Židia nie sú viazaní Koránom, ale svojimi spismi od svojich prorokov, ktorých za nimi Boh svojho času poslal. Islamský Prorok „par excellence“ je Mohamed, ktorý bol poslaný k Arabom, aby im v pravý čas zvetoval pravú abrahámovskú vieru. Islam je podľa moslimov na rozdiel od kresťanstva a židovstva jediným veľkým náboženstvom, ktoré si uchovalo pôvodné pravé Božie posolstvo.
Aincille
Aincille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
VSŽ Košice v sezóne 1988/1989
VSŽ Košice v sezóne 1988/1989 hrali svoju jubilejnú 25. sezónu v 1. celoštátnej lige. Toto jubileum je o to vzácnejšie, že Košice za 25 rokov ani raz nevypadli z najvyššej ligovej súťaže v Česko-Slovensku, ktorá slávila už 46. sezónu. Zároveň Telovýchovná Jednota VSŽ v tejto sezóne doma dňa 17. januára 1989 v 29. kole odohrala 1000-ci ligový zápas. "Oceliari" v ňom porazili Duklu Trenčín 7:5. TJ VSŽ Košice po úspešnej predchádzajúcej sezóne v ktorej získali titul majstra pokračovali naďalej s trénerskou dvojicou Ján Faith a Ján Šterbák. Cieľom obhajcu titulu bol boj o medailu. Povolenie odísť hrať do Kanadsko-americkej Národnej Hokejovej ligy dostal dlhoročný kapitán VSŽ a štvornásobný majster Česko-Slovenska Igor Liba. Z Košíc odišiel do klubu Minnesota North Stars. Opačným smerom do tímu prišiel útočník Ladislav Majerčík z Popradu a obranca Rudolf Záruba, ktorý sa vrátil späť z trenčianskej dukly, kde bol na vojenskej službe. Možnosť uplatniť sa dostali aj ďalší odchovanci TJ VSŽ. Príprava a aj celý ročník bol dosť kvalitný a nabitý. V príprave pred sezónou sa TJ VSŽ zúčastnili turnaja „Sovietsky šport“. V závere základnej časti, ktorá trvala 22 kôl, mužstvo ako majster českoslovensak hralo B skupinu Pohára európskych majstrov. Skupina sa hrala v holandskom meste Nijmegen od 18. - 20 novembra 1988. Košice túto skupinu vyhrali a postúpili do finále turnaja, ktorý sa mal hrať vo februári 1989. Počas vianočnej prestávky sa výber TJ VSŽ zúčastnil na Spengler cupe - najstaršom hokejovom turnaji v európe. V konkurencii 5 tímov skončili košičania na poslednom mieste za domácim Davosom. V lige tím VSŽ Košice finišoval na 5. mieste po základnej časti a to znamenalo, že vo štvrťfinále sa stretli so Škodou Plzeň, ktorú porazili pomerne hladko 3:0 na zápasy. Pár dní po tejto sérii TJ VSŽ odišli reprezentovať klubové i národné farby na finále Pohára európskych majstrov 1988/89 do Kolína nad Rýnom, kde obsadili opäť druhé miesto a znova za legendárnym CSKA Moskva. O 4 dni Košice zahájili semifinálovú sériu proti Dukle Trenčín a hneď v prvom zápase v Trenčíne obdržali veľkú psychickú ranu v podobe debakla 8:0. Nakoniec Košice prehrali celú sériu 3:0 a do finále postúpila Dukla. V Boji o 3.miesto sa zopakovalo minuloročné finále I.ligy v ktorom sa opäť radovali VSŽ Košice, keď Spartu Praha porazili 3:2 na zápasy a obsadili celkové 3.miesto. Majstrom ligy sa stala Tesla Pardubice. Z ligy vypadol Slovan CHZJD Bratislava. Na záver sezóny Košice odohrali Pohár IIHF, kde obsadili posledné miesto v skupine A.
Káder
Tréneri
Herný systém
Pohár európskych majstrov 1988/1989 hrali majstri európskych líg sezóny 1987/88. Súťaž organizovala IIHF. Súťaž sa hrala kvalifikáciou a neskôr 4 skupinami po 4 tímy, kde víťaz skupiny postupoval do finále. To sa hralo opäť vo skupine.
Finále
Finálová skupina sa hrala v nemeckom meste Kolín nad Rýnom, v aréne Eisstadion an der Lentstraße.
Herný systém
Spenglerov pohár 1988 hrali 5 tímy, kde každý s každým odohral 1 zápas. Prvé dve tímy si proti sebe zahrali ešte raz vo finále na silvestra presne o 12:00. Turnaj sa hral tradične vo švajčiarskom Davose vo Vaillant Aréne v termíne od 26. Decembra do 31.Decembra 1988.
Štvrťfinále
Hralo sa na tri víťazné zápasy.
Semifinále
Hralo sa na tri víťazné zápasy.
O 3. miesto
Hralo sa na tri víťazné zápasy.
Štatistiky hráčov
Zdroj: Eliteprospects
Herný systém
Pohár IIHF sa hral po lige a hrali ju ligové mužstvá. Mala byť rozdelená na dve skupiny po 7 tímov no nakoniec Dukla Trenčín odmietla účasť a tímy Poldi SONP Kladno a Slovan CHZJD Bratislava hrali prelínaciu súťaž o 1.celoštatnu ligu. Nakoniec sa hrala len skupinová fáza bez finále.
Medzinárodný súdny dvor
Medzinárodný súdny dvor (MSD) (po anglicky International Court of Justice (ICJ), po francúzsky Cour Internationale de Justice (CIJ)) je hlavný súdny orgán Organizácie Spojených národov a jedným z jej šiestich hlavných orgánov. Bol zriadený Štatútom Medzinárodného súdneho dvora, ktorý tvorí súčasť Charty OSN. Je zložený z 15 sudcov. Medzinárodný súdny dvor má sídlo v holandskom Haagu a je príslušný na riešenie sporov medzi štátmi a na vydávanie poradných posudkov k právnym otázkam.
Sídlo
Sídlo Medzinárodného súdneho dvora je Mierový palác v Haagu. V Mierovom paláci bolo sídlo aj predchodcu MSD - Stáleho dvora Medzinárodnej spravodlivosti.
Zloženie
Voľby do Medzinárodného súdneho dvora sa konajú každé tri roky, keď sa volí 1/3 súdu, teda päť sudcov. Podľa článku 2 Štatútu sa sudcom MSD môže stať vysoko morálna osoba, ktorá má kvalifikáciu zastávať najvyššie súdne funkcie vo svojom štáte alebo je uznávaným odborníkom v oblasti medzinárodného práva. Sudcov Medzinárodného súdneho dvora volí na deväťročné funkčné obdobie v súbežnej voľbe Valné zhromaždenie a Bezpečnostná rada OSN. Úspešný kandidát musí získať nadpolovičnú väčšinu hlasov v oboch orgánoch.
Súčasní sudcovia
Podľa seniority:
Funkcionári súdu
Od februára 2015 je predsedom MSD francúzsky sudca Ronny Abraham. Podpredsedom súdu je sudca zo Somálska Abdulqawi Ahmed Yusuf. Tajomníkom súdu je Philippe Couvreur, Belgicko.
Právomoc
Medzinárodný súdny dvor je oprávnený rozhodovať spory medzi štátmi a podávať poradné posudky na žiadosť iných orgánov OSN a odborných medzinárodných organizácií v rôznych právnych otázkach, súvisiacich s ich činnosťou.
Stranami v spore predloženom MSD môžu byť výlučne štáty, ako subjekty medzinárodného práva.
Právomoc (jurisdikcia) MSD je konsenzuálna, závisí od súhlasu štátov v spore. V zmysle čl. 36 ods. 1 Štatútu MSD sa právomoc dvora vzťahuje na všetky právne spory, ktoré mu strany predložia, a zároveň na všetky otázky osobitne predvídané v Charte OSN alebo v platných zmluvách a dohovoroch. MSD koná len na základe podnetu zúčastnených strán. Konanie pred MSD je jedným z prostriedkov mierového urovnávania medzinárodných sporov, ktorého voľba sa však ponecháva na vôľu štátov v spore. O obligatórnu (záväznú) jurisdikciu MSD ide v tom prípade, pokiaľ je právomoc MSD daná už v okamihu vzniku sporu medzi štátmi. MSD je vtedy oprávnený začať konanie na základe návrhu jednej zo strán. Obligatórna právomoc MSD môže byť založená:
Konanie
Konanie pred MSD môže byť:
V sporovom konaní rozhoduje MSD konečným rozsudkom záväzným pre sporné strany, ktorý nemožno napadnúť opravným prostriedkom. Žiadosť o preskúmanie rozsudku možno podať len v prípade, pokiaľ vyjde najavo skutočnosť rozhodujúceho významu, ktorá v čase vydania rozhodnutia nebola známa MSD, ani strane, ktorá žiada o preskúmanie rozsudku. V posudkovom konaní rozhoduje MSD na žiadosť iných orgánov OSN a odborných medzinárodných organizácií len o právnych otázkach, ktoré súvisia s ich činnosťou. Poradné posudky MSD nie sú právne záväzné, majú odporúčací charakter.
MSD a Slovenská republika
Slovenská republika sa ako samostatný štát stala členom OSN, a tým aj zmluvnou stranou Charty OSN a Štatútu MSD, 19. januára 1993 (Česko-Slovensko bolo pôvodným členom OSN od 24.októbra 1945). V roku 1993 SR spoločne s Maďarskom predložila na MSD spor o Sústavu vodných diel Gabčíkovo - Nagymaros. MSD vyniesol rozsudok v uvedenej veci 25. septembra 1997. Rozsudok bol pre SR priaznivý a je považovaný za výrazné víťazstvo SR v uvedenom spore. SR uznala záväznú príslušnosť MSD vyhlásením prezidenta s účinnosťou od 28. mája 2004. V roku 2002 bol za sudcu MSD zvolený JUDr. Peter Tomka, CSc. na 9 ročné funkčné obdobie 2003 - 2012. Od 6. februára 2009 vykonával funkciu podpredsedu MSD na trojročné funkčné obdobie. V roku 2011 bol opätovne zvolený na ďalšie 9 ročné funkčné obdobie 2012 - 2021. Od 6. februára 2012 do 5. februára 2015 zastával funkciu predsedu MSD.
Slobodný vysielač (internetové rádio)
Slobodný vysielač je slovenské internetové rádio, prevádzkované rovnomenným občianskym združením, ktorého vysielanie začalo 14. januára 2013. Názov rádia síce odkazuje na pôvodný Slobodný slovenský vysielač používaný partizánmi počas Slovenského národného povstania, ktorý tiež sídlil v Banskej Bystrici, no hodnotovo s nim nemá nič spoločné.
Rádio sa prezentuje ako priestor na predstavovanie informácií mimo hlavného prúdu, ale bolo kritizované za poskytovanie priestoru na šírenie konšpiračných teórií, zaujaté spravodajstvo, dezinformácie a proruskú propagandu.
Cieľ
Rádio sa podľa vyjadrenia na svojej webovej stránke snaží aj o „pozdvihnutie národného povedomia, podporu slovenskej ekonomiky, slovenských výrobkov a zahraničných Slovákov.“
Vysielanie
V súčasnosti funguje ako internetové rádio a priestor pre blogy. V pláne je digitálne rádiové vysielanie a internetová televízia. V dlhšom časovom horizonte sa uvažuje o terestriálnom vysielaní, ktoré je momentálne samotným Slobodným vysielačom považované za nereálne kvôli „otvorenosti a pravdivému obsahu programov.“
Medzi relácie patrí Ariadnina niť s pravidelným hosťom Emilom Pálešom, Informačná vojna (politická diskusná relácia), Rodná cesta so Žiarislavom alebo Na spoločnej vlne predstavujúca práce miestnych médií a začínajúcich redaktorov. Vysielanie zaraďuje aj hudobné relácie ako metalový Dunihlav alebo folklórnu Na Kráľovej holi.
Financovanie
Prevádzkovateľ považuje veľkú časť činnosti rádia za suplovanie verejnoprávnych médií, ktoré podľa neho „absolútne neplnia svoju funkciu“. Podobne ako verejnoprávne médiá je teda financované príspevkami verejnosti, avšak dobrovoľnými. Rádio nevysiela žiadnu reklamu. Správa o hospodárení je zverejňovaná každý mesiac.
Kritika
Podľa denníka SME v rádiu „často dostávajú priestor hostia, ktorí tam prezentujú rôzne konšpiračné teórie“ a „majú [k nemu] blízko priaznivci Heleny Mezenskej.“ Slobodný vysielač kritizoval aj poslanec Národnej rady SR za stranu SaS Martin Poliačik: ''„Často sú prezentované informácie z pochybných zdrojov, ktoré nebývajú spätne overované. To často slúži ako prostriedok na šírenie aj nebezpečnej propagandy.“'' Podľa ruskej historičky, lingvistky a ľudskoprávnej občianskej aktivistky Eleny Gluško patrí Slobodný vysielač k médiám, ktoré využíva ruská vláda v novej etape informačnej vojny, spustenej od leta 2013. Toto podozrenie sa často ozýva kvôli záznamu zo stretnutia predstaviteľov časopisu Zem a Vek (Rostas, Budzák) na ruskom veľvyslanectve (26. 5. 2014). Kritici tvrdia, že Zem a Vek je prepojený na Slobodný vysielač a pochybnosti o financovaní Zem a Vek potom podkopávajú tvrdenia prevádzkovateľov o nezávislosti a čistom financovaní. Tieto podozrenia a ani žiadne iné sa nikdy nepotvrdili.
Pápežské konzistórium
náhľad|[[Kalixt III. nasadzuje novovymenovanému kardinálovi červený klobúk]]
Vymenovanie kardinálov
Na konzistóriu (pred zborom kardinálov) sú tiež vyhlasované rozhodnutia o kreovaní nových kardinálov, hoci ich nominácie bývajú oznamované v predstihu. Pri svojom vymenovaní dostane kardinál menovací dekrét, kardinálsky biret (namiesto predtým udeľovaného kardinálskeho klobúku) a kardinálsky prsteň.
Thersilochos (mytológia)
Hovoria o tom Homérove verše: „''Potom sa rozbehol napadnúť Paionov, výborných jazdcov, ktorí sa povedľa brehu vírivej rieky hneď na útek dali, len čo uvideli, že vodca ich v urputnom boji rukou Achilla násilne zahynul mečom. Potom sa zmocnil Thersilocha a Mydóna, Thrasia rovnako, Ainia, Astypyla, potom Ofelesta a Mnésa. Ešte by Paionov bol viac usmrtil Achilles rýchly, ale ten vírivý Xanthos sa rozhneval na neho, a v ľudskej podobe, sa z hlbinných vírov ozval: Achilles, vynikáš nad chlapmi silou, no vynikáš nad nimi tiež zlými činmi, veď bohovia sami chránia ťa vždycky. Ak už z Diovej vôle, máš všetkých Trójanov zničiť, aspoň ich vyžeň z mojich vôd a na pláni páchaj tie hrôzy, lebo už milé vlny mám plné mŕtvol, a nemá sa kadial valiť môj tok k moru, tak ma mŕtvoly tiesnia, a ty tu len zabíjaš zhubne! Prestaň už, vládca ľudu; bo hrôza ma chytá!.."''
Ján Baran
Ján Baran (* 12. júl 1918 Banská Štiavnica – † 5. marec 1962 Bratislava) bol hudobník, hudobný skladateľ, úradník. Pseudonym: Baran-Štiavnický
Jeho otec Tomáš Baran, jeho matka Veronika rod. Tomanová
Životopis
Navštevoval meštiansku školu v Banskej Štiavnici, od 1926 sa učil hru na husliach u K. Váĺu, neskôr na krídlovku. Elév vojenskej hudby v Banskej Bystrici (1925), potom člen finančnej pohraničnej stráže, od 1938 úradník v súkromných službách, od 1946 pracovník Povereníctva pôšt v Bratislave. Autor skladieb, ktoré hral Čs. rozhlas (1945 a 1947), uviedli ich aj na koncertoch ĽUT.
Bačka
Bačka je obec na Slovensku v okrese Trebišov.
Symboly obce
Podľa Heraldického registra má obec tieto symboly prijaté v roku 2009. Na erbe je tradičný poľnohospodársky motív podľa odtlačku pečatidla z roku 1787.
Erb
V zelenom štíte na čiernej, zaltými hrudami posiatej pažiti veľký strieborný pravošikmý prevrátený lemeš.
Vlajka
Vlajka má podobu troch pozdĺžnych pruhov bieleho, zeleného a žltého v pomere 3:2:3 Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
Dejiny
Hodnoverné doklady o existencii Bačky sú z roku 1282 a 1299, keď sa názov obce vyskytuje ako šľachtický predikát. Pravdepodobne však existovala už pred 11. storočím. Obec patrila miestnym šľachticom až do 17. storočia. V roku 1567 bola zdanená od 1,5 neskôr (1582) od 2,5 porty. Počas 17. storočia sa prejavilo postupné schudobnenie domácnosti (1610 1,75 porty a 1635 0,5 porty).
Pri Bačke sa nachádzala dedina Burov, ktorá zanikla v 15. storočí.
Ottokár Prohászka
Ottokár Prohászka (* 10. október 1858, Nitra – † 2. apríl 1927, Stoličný Belehrad) bol uhorský rímskokatolícky teológ a biskup v Stoličnom Belehrade v rokoch 1905 až 1927. Bol českého pôvodu, rodina jeho otca, pôvodne žijúca na Morave, však už bola ponemčená. Prohászka bol inšpirovaný myšlienkami kresťanského socializmu a nenávidel modernizmus, kapitalizmus a židov (ktorí boli v jeho predstavách s modernizmom a kapitalizmom neoddeliteľne spojení). Pre svoj antisemitizmus bol Prohászka vnímaný v rámci rímskokatolíckej cirkvi i mimo nej ako kontroverzná osobnosť.
Quatre-Champs
Quatre-Champs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 192 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
NGC 3948
NGC 3948 je hviezda v súhvezdí Lev, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 23. apríla 1886.
Salzach
Salzach je rieka v Rakúsku a Nemecku. Je to pravostranný prítok rieky Inn s dĺžkou.
Názov rieky je odvodený z nemeckého slova, čo znamená soľ. Do 19. storočia bola pre miestnu ekonomiku dôležitá preprava soli po rieke.
Kalendárium
Kalendárium (lat.) môže byť:
Progéria
náhľad|Detský pacient trpiaci progériou Progéria je predčasné starnutie pri vývoji zastavenom na detskom stupni. Patrí medzi progeroidné syndrómy.
Dejiny
Progériu po prvý raz opísali nezávisle od seba dvaja anglickí lekári. V roku 1886 to bol Jonathan Hutchinson a v roku 1897 Hastings Gilford. Slovo progéria pochádza z gréckeho slova „progeros“, t. j. „predčasne starý“. Grécke slovo „pro“ znamená „pred“ a „geras“ znamená „staroba“. Ako prvý bol oficiálne použitý v roku 1904 H. Gilfordom. Progéria sa môže vyskytovať v dvoch formách, a to ako Hutchinsonov-Gilfordov syndróm alebo Wernerov syndróm. Je to veľmi vzácna, dosiaľ nevyliečiteľná, geneticky podmienená choroba. Spôsobuje predčasné starnutie celého tela novorodenca, ktorý obyčajne od ôsmeho mesiaca prestane rásť a priberať. Jeho telesný vývoj sa jednoducho zastaví. Dieťa si však zachováva motorický a mentálny vývoj primeraný detskému veku. Keďže mozog nie je zasiahnutý, pacient si uvedomuje svoju odlišnosť. Postihnuté dieťa starne 10-krát rýchlejšie ako zdravý jedinec. Preto jeho výzor často pripomína starých ľudí, ktorí sa dožili veku 80 rokov. Postihnuté deti sa často v bolestiach dožívajú maximálne 12 – 15 rokov. Väčšinou umierajú na infarkt myokardu (90 %) alebo mozgovú mŕtvicu (10 %). Po narodení nie sú evidované žiadne príznaky ochorenia. Tie nastupujú v priebehu prvého roku života. Výskumníci nenašli žiadne rizikové faktory pre vznik progérie. Nenašiel sa ani súvis s vývojom psychického zdravia dieťaťa. Neovplyvňuje inteligenciu a vývoj mozgu. Klasická, resp. pravá progéria je najťažšou formou progérie a odborne sa nazýva Hutchinsonov-Gilfordov syndróm (HGPS). Postihnutý jedinec umiera ešte pred dovŕšením dvadsiatich rokov, preto diagnóze HGPS prischlo aj pomenovanie detská progéria.
Mechanizmus vzniku
Až do roku 2003 nebolo známe, čo spôsobuje túto progresívnu chorobu, pri ktorej sa deti výzorom stávajú starými ľuďmi. Príčinou HGPS je sporadická bodová mutácia v géne LMNA (umiestnenom na 1. chromozóme človeka), ktorá sa nededí, pretože jej nositelia umierajú skôr, ako by mohli mať vlastné deti. V prípade podozrenia na HGPS je možné túto diagnózu potvrdiť genetickým testovaním na prítomnosť mutácie LMNA. Epidemiologické štúdie odhalili, že dosiaľ boli potvrdené len dva výnimočné prípady výskytu tejto mutácie aj u zdravých nositeľov, ktorí ju preniesli na svoje deti. Štandardná forma génu LMNA zodpovedá za syntézu proteínu – lamínuA. Ten sa podieľa spolu s lamínom C na udržiavaní správnej štruktúry bunkových jadier. Dôsledkom mutácie v určitom úseku génu LMNA je zmena jeho expresie vedúca k tvorbe zvláštnej formy lamínu A (cez tzv. prelamín A) až k tzv. progerínu, ktorý spôsobuje narušenie tvaru a štruktúry (tzv. jadrového skeletu) a funkcií (syntéza RNA a DNA) bunkových jadier. Bunky sa delia nesprávne, rýchlo starnú, čo zabraňuje obnovovaniu tkanív a v konečnom dôsledku vedie k urýchleniu patologického starnutia celého organizmu.
Epidemiológia
Táto progresívna degeneratívna porucha má prevalenciu 1 k 18 miliónom živonarodených detí. Odhaduje sa, že s progériou v súčasnosti žije okolo 350 detí na celom svete. Neexistuje súvis medzi výskytom a pohlavím, HGPS postihuje obe pohlavia v rovnakej miere.
Liečba
Doposiaľ neexistuje liečba, ktorá by dokázala vyliečiť alebo spomaliť ochorenie. Avšak klinická štúdia v Bostone skúma druh lieku proti rakovine (FTI-inhibítory farnesyltransferázy), ktorý by mohol významne ovplyvniť priebeh tejto choroby. Odporúča sa aj preventívna dávka aspirínu na dennej báze, ktorá dopomáha predchádzať mŕtvici a infarktu myokardu. Substitučná liečba pomocou rastového hormónu pomáha pri budovaní výšky a hmotnosti. Podávajú sa statíny, ktoré slúžia na zníženie cholesterolu a antikoagulanciá na prevenciu krvných zrazenín. V Amerike bol schválený liek s názvom Lonafarnib (Zokinvy) zabraňujúci hromadeniu defektného progerínu.V neposlednom rade musíme dbať na pravidelnú, pestrú a vyváženú stravu bohatú na vitamíny a minerály. Pre pohybovú stránku je kľúčová fyzikálna a pracovná terapia, najmä pri problémoch s bedrovými kĺbmi a zníženej pohyblivosti. Nevyhnutné sú pravidelné návštevy špecializovaných lekárov, ktoré zahŕňajú sledovanie srdca a krvných ciev, zubných, zrakových a sluchových vyšetrení. Medzi invazívne chirurgické metódy patrí operácia koronárneho bypassu alebo angioplastika na spomalenie progresie ochorenia srdca.
Alfonz XII.
Alfonso XII môže byť aj:
Merak
Merak (β UMa / β Ursae Majoris) je hviezda v súhvezdí Veľká medvedica.
Mizar
Mizar (ζ UMa / ζ Ursae Majoris / Zeta Ursae Majoris) je hviezda v súhvezdí Veľká medvedica. Má sprievodcu, ktorý sa nazýva Alcor, o ktorej stále nie je jasné, či ide o skutočného sprievodcu, alebo či obe hviezdy tvoria iba optickú dvojhviezdu. Pred érou ďalekohľadov sa adepti hvezdárstva vyberali podľa zrakovej ostrosti a bystrosti a u mnohých národov bolo testom rozlíšiť Alcor od Mizaru.
Charakteristika
Mizar (ζ UMa) je druhá hviezda oja Veľkého voza. Pôvodne sa nazývala Mirak. Je to snáď najznámejšia viacnásobná hviezda. Neďaleko od nej je slabšia hviezda Alcor. Mizar a Alcor sú od seba vzdialení 12´.
Samotný Mizar bol prvou hviezdou, ktorú ďalekohľad rozložil na dve zložky. Stalo sa to v roku 1650, keď taliansky hvezdár Giovanni Battista Riccioli pozoroval Mizar. Zložky Mizar A a Mizar B (ζ A a ζ B) sú od seba vzdialené 14,8“ a rozoznáme ich už vo väčšom triédri. Jasnejšia zložka Mizar A má dvakrát väčší priemer a trikrát väčšiu hmotnosť ako Slnko. Jej žiarivosť je 63-krát väčšia ako žiarivosť Slnka a povrchová teplota je približne 9 600 K.
V roku 1889 sa zistilo, že Mizar A je spektroskopická dvojhviezda. Neskôr sa zistilo, že i slabšia zložka a taktiež Alcor sú spektroskopickými dvojhviezdami. Ide teda až o šesťnásobnú hviezdu. Mizar aj Alcor patria do pohybovej hviezdokopy Collinder 285.
Calgary Tower
Je to zakladajúci člen asociácie World Federation of Great Towers.
Wolémia
Wolémia (lat. Wollemia) je rod z čeľade araukáriovité (Araucariaceae) s jediný druhom wolémia vznešená (Wollemia nobilis). Je to vzácny strom vyskytujúci sa v utajenom biotope v juhovýchodnej Austrálii.
Opis
Wolémia vznešená je vždyzelený strom dosahuje výšku 2540 m. Vetvenie je unikátne - bočné vetvy nemajú vedľajšie výhony. Po niekoľkých rokoch každá vetva končí buď šiškou (samčou alebo samičou), alebo prestane rásť. Keď prestane rásť, alebo keď šiška dozreje, vetva odumrie. Nové vetvy potom vyrážajú zo spiacich očiek na hlavnom kmeni. Listy sú sploštené ihlice, 38 cm dlhé a 25 mm široké. Semenné šišky sú zelené, rozpadavé a dozrievajú asi 1820 mesiacov po opelení.
Objavenie
Podľa Červeného zoznamu 2000 je to kriticky ohrozený druh. Bol to zároveň aj významný objav nového rodu, ktorý je príbuzný araukáriám (Araucaria) a damarovníkom (Agathis), ktoré boli dovtedy jedinými zástupcami starobylej čeľade araukáriovité (Araucariaceae). Fosílne nálezy tejto skupiny rastlín sa datujú do obdobia spred 200 miliónov rokov, do čias dinosaurov. Tento pozoruhodný druh prežil bezpečne tisícky rokov až do svojho objavenia.
Hoci je presné miesto jeho nálezu držané v tajnosti, stále existuje riziko, že bude odhalené. Zvyšuje to obavy z možného zavlečenia chorôb a vzniku požiarov v dôsledku ľudskej činnosti. Záhradnícky výskum zistil vhodné spôsoby rozmnožovania, čo umožnilo vytvoriť záložnú zbierku v podmienkach ex situ, ktorá má podporiť ochranu druhu v prírode. Spôsoby jeho rozmnožovania nie sú známe. Celosvetový dopyt po tomto fascinujúcom starobylom strome viedlo k rozsiahlemu programu jeho rozmnožovania. Očakáva sa, že plány na uvoľnenie rastlín pre záhradnícke pestovanie budú predstavovať nádejný model toho, ako môže ísť ochrana ruka v ruke s pestovaním ohrozených rastlín.
Na Slovensku je možné rastlinu vidieť v bratislavskej ZOO, v časti DinoPark, v Botanickej záhrade UPJŠ v Košiciach a tiež v bratislavskej Botanickej záhrade.
Alfonso XIII
Alfonso XIII môže byť:
Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling
Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling (* 27. január 1775, Leonberg – † 20. august 1854, Bad Ragaz) bol filozof, predstaviteľ nemeckého klasického idealizmu a jeho spojenia s romantikou.
Učil v Jene, Würzburgu, Erlangene, Mníchove a Berlíne. Vzhľadom na neustále menenie jeho filozofie ho nazývali Proteus filozofie.
V nadväznosti na Immanuela Kanta a Gottlieba Fichteho rozpracoval Schelling špekulatívnu filozofiu prírody - koncepciu hierarchie prírodných síl (potencií), ktorá napokon vyústila do filozofie identity. Protiklady subjektu a objektu, reálneho a ideálneho, prírody a ducha sa rozpúšťajú v absolútne ako identite ideálneho a reálneho. Toto absolútno možno bezprostredne postihnúť intelektuálnym nazeraním a v umení, ktoré stojí rovnoprávne vedľa filozofie či dokonca nad ňou a zjednocuje všetko, čo sa oddeľuje. V predmetoch empirickej skutočnosti je podľa toho či oného stupňa primerane zastúpená príroda alebo duch. V dôsledku toho tvorí ríša prírody i ríša ducha (dejiny) (vývinový) rad, ktorého jednotlivé stupne označuje Schelling ako potencie. Spríbuznené sú tieto potencie len prostredníctvom ich spoločného prazákladu – absolútna. Preto jeden stupeň nevzniká z druhého, ale absolútno ho necháva zo seba vzísť, aby tak dospelo k svojmu úplnému rozvinutiu.
Od roku 1807 sa Schelling zameriaval na problém slobody človeka a na jeho vzťah k bohu založený v jeho vôli. Potom Schelling rozpracoval vo svojej metafyzike dejín náboženstva základy neskoršej vedy o náboženstve. Posledné štádium jeho filozofie predstavuje hlbokomyseľná, ťažko prístupná mystika.
NGC 3949
NGC 3949 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 5. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,6.
Kalendár
Kalendár je rozdelenie času do väčších celkov podľa zvolených, spravidla astronomických kritérií súvisiacich s obehom Mesiaca okolo Zeme (mesiac) a Zeme okolo Slnka (rok).
Najstarší známy kalendár vznikol v Egypte v 4. tisícročí pred Kr. V Číne sa vytvorenie kalendára pripisuje cisárovi Fu simu. Mayovia používali špecifický mayský kalendár. V staroveku sa roky často počítali podľa vlády panovníkov. V Grécku sa počítali od prvých olympijských hier, čiže 776 pred Kr. V Ríme sa roky počítali od založenia mesta Rím (ab urbe condita), čiže od 753 pred Kr. Pre Arabov je to od roku 622, čiže od Hidžry.
V Európe sa roky počítajú od narodenia Ježiša Krista. Toto počítanie zaviedol mních Dionysius Exiguus okolo roku 532. V roku 1582 sa začal používať gregoriánsky kalendár, predtým sa používal juliánsky kalendár.
Ferrières (Manche)
Ferrières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anenii Noi (mesto)
Anenii Noi je mesto v Moldavsku. Je sídlom rovnomenného okresu a v roku 2014 tu žilo 11 900 obyvateľov.
Mesto sa nachádza v juhovýchodnej časti krajiny, asi 10 km západne od rieky Dnester.
Konštanta výrokovej logiky
Konštanta výrokovej logiky je výrokotvorná častica. Konštanty výrokovej logiky sú výrokotvroné funktory, čiže nesamostatné výrazy, ktorými sa z jednoduchých výrokov vytvárajú zložené výroky.
Základné funktory výrokovej logiky sú štyri, a to je negácia, ktorá je jednomiestnym funktorom a označujeme ju vlnovkou pred príslušným symbolom, teda napríklad ~p bude znamenať negáciu p (nie je pravda p),
Asteria (dcéra Danaa)
Asteria (Asteria, ) je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a a jednej z jeho manželiek Hamadryád. Podľa antického autora Apollodora z Atén bola Asteria jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky Hamadryády Foiby, alebo Atlanteie. O dcéry Danaa sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Asterii za manžela vybrali Chaita, syna Aigypta a jeho arabskej manželky. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého džbána vodu.
Kalendy
Kalendy (lat.) je v rímskom kalendári 1. deň v mesiaci.
Referencie
Římská datace
Porúbka (okres Bardejov)
Porúbka je obec na Slovensku v okrese Bardejov.
Monopoly
Monopoly je jedna z najpredávanejších doskových hier na svete. Hráči sa snažia získať bohatstvo cez jednoduché ekonomické aktivity zahŕňajúce nákup, prenájom a výmenu použitím herných peňazí. Hráč sa pohybuje po doske o počet bodov padnutých na kockách. Hra je pomenovaná podľa ekonomického pojmu monopol, silného vplyvu jedného obchodníka na trhu.
Podľa firmy Hasbro, od patentovania hry Charlesom Darrowom v roku 1935 hralo túto hru asi 750 miliónov ľudí na svete, čo z nej robí najhranejšiu hru na svete. V roku 1999 bola táto hra zapísaná aj do Guinnessovej knihy rekordov. Existuje viac ako 300 verzií tejto hry a najdlhšia hra trvala dlhšie ako 2 mesiace.
Gold Coast (Austrália)
right|thumb|Gold Coast
Gold Coast (v preklade Zlaté pobrežie) je mesto a tzv. Local Government Area v štáte Queensland v Austrálii. Je to druhé najľudnatejšie mesto v štáte Queensland a šieste najľudnatejšie mesto v Austrálii. Má slnečné subtropické podnebie, populárne surfovacie pláže a množstvo turistických atrakcií. Má rozlohu a 569 997 obyvateľov (2017).
Zaujímavosti
Na pobreží Gold Coast sa natáčal seriál H2O: Just Add Water.
Čínsky nový rok
thumb|Oslavy Čínskeho nového roka v meste [[Meizhou v provincii Kuang-tung]] thumb|Oslavy Čínskeho nového roka v [[Pekingu]] thumb|Oslavy Čínskeho nového roka v [[Hongkongu]] Čínsky nový rok (čín. 农历新年 - nung-li si-nien, formálnou čín. 農曆新年, pchin-jin Nónglì xīnnián) alebo Sviatky jari (čín. 春节 - čchun-ťie, formálnou čín. 春節, pchin-jin Chūnjié) je najvýznamnejší z tradičných čínskych sviatkov. Niekedy je označovaný aj ako Lunárny nový rok, najmä ľuďmi žijúcimi mimo Číny.
Je to dôležitý sviatok v juhovýchodnej Ázii. Jeho oslavy sa tradične začínajú od prvého dňa prvého lunárneho mesiaca (čín. 正月 - čeng jüe, pchin-jin zhēng yuè) čínskeho kalendára a končia sa 15. deň, ktorý je známy ako Sviatok lampiónov (čín. 元宵节 - jüan-siao-ťie, formálnou čín. 元宵節, pchin-jin yuánxiāojié).
Čínska novoročná večera je známa ako čchu-si (Chúxī, 除夕). Čchu v preklade znamená "prekonať" a si znamená "predvečer".