cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mužská štvorhra na Delray Beach International Tennis Championships 2009
Mužská štvohra na Delray Beach International Tennis Championships 2009 sa hrala ako súčasť Delray Beach International Tennis Championships 2009 od 23. februára do 1. marca 2009. Titul získali Američania Bob Bryan a Mike Bryan, ktorí vo finále porazili brazílsky pár Marcelo Melo, André Sá 6-4 6-4. Pre B. Bryana to bol 52. a pre M. Bryana 54. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Pustějov
Pustějov je obec v Česku v okrese Nový Jičín v Moravskosliezskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 979 obyvateľov, z toho 478 mužov a 501 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 39,6 roka, ženy 43,0 roka).
Le Tour-du-Parc
Le Tour-du-Parc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam vládcov Belgicka
Zoznam predsedov vlády
Belgický predseda vlády sa volá Premier Ministre po francúzsky, Eerste Minister po holandsky a Premierminister po nemecky.
Le Tour-du-Parc
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam vládcov Belgicka
Zoznam predsedov vlády
Hoci vedúci predstavitelia vlády boli menovaní už od nezávislosti krajiny, predsedal až do roku 1918 Rade ministrov často kráľ Belgičanov, takže moderná éra predsedov vlád začína po prvej svetovej vojne.
Miquette Giraudy
Miquette Giraudy, niekedy používajúca alternatívne mená Monique Giraudy a Marsiale Giraudy (* 9. február 1953, Nice) je francúzska hráčka na klávesové nástroje, speváčka a skladateľka. Začínala koncom šesťdesiatych rokov ako asistentka režisérky Jackie Raynal a v roku 1969 sa podieľala na realizácii filmu More režiséra Barbeta Schroedera. V roku 1972 si zahrala menšiu rolu v jeho filme La Vallée. V roku 1974 sa stala členkou skupiny Gong, v ktorej pôsobil aj jej priateľ Steve Hillage. So skupinou nahrala album You (1974) a Shamal (1976) a v roku 1976 spolu s Hillageom z kapely odišla.
V nasledujúcich rokoch hrala na Hillageových sólových albumoch Fish Rising (1975), L (1976), Motivation Radio (1977), Green (1978), Live Herald (1979), Open (1979) a For to Next / And Not Or (1983). Hoci ambientný album Rainbow Dome Musick vyšiel výhradne pod Hillageovým menom, výrazne sa na ňom podieľala aj Giraudy. Od roku 1991 s Hillageom pôsobí v skupine System 7 a od roku 1994 spolu s Hillageom opäť pôsobila s niekoľkými prestávkami v skupine Gong, s ktorou v roku 2009 nahrala album 2032.
Ladomirovský potok
Ladomirovský potok je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká územím okresu Snina. Je to pravostranný prítok Luhu, má dĺžku 4,9 km a je tokom IX. rádu.
Pramení vo Vihorlatských vrchoch, v podcelku Vihorlat, na východnom úpätí vrchu Nežabec (1 023,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 600 m n. m. Najprv tečie na krátkom úseku na severovýchod, vstupuje do Beskydského predhoria, do podcelku Ublianska pahorkatina. Tu vytvára najprv ostrý oblúk smerujúci na severozápad a pokračuje východným smerom cez obec Ladomirov. Tu priberá ľavostranný Široký potok, stáča sa na juhovýchod a na okraji obce ústi v nadmorskej výške cca 283 m n. m. do Luhu.
Villers-la-Ville
Villers-la-Ville je obec v Valónskom regióne v provincii Valónske Brabantsko.
Administratívne členenie
Od 1. januára 1977 obec Villers-la-Ville pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Cosnac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podpinka
Podpinka môže byť:
Gašerbrum II
Gašerbrum II je trinásty najvyšší vrch Zeme, vysoký Leží na hraniciach Číny s Pakistanom, v pohorí Karakoram, v horskej skupine Baltoro Mustagh, v podskupine Gašerbrumov.
Prvovýstup na vrchol uskutočnili v roku 1956 rakúski horolezci. Slovenský prvovýstup sa uskutočnil v roku 1988.
Kotešová
Kotešová je obec na Slovensku v okrese Bytča.
Brusný potok (prítok Ublianky)
Brusný potok je potok v najvýchodnejšej časti Slovenska, preteká východnou časťou okresu Snina. Je to pravostranný prítok Ublianky, má dĺžku 4,7 km a je tokom VIII. rádu. Preteká Beskydským predhorím, podcelkom Ublianska pahorkatina, pramení v blízkosti slovensko-ukrajinskej štátnej hranice, na severnom svahu Dielu (528,0 m n. m.) v nadmorskej výške cca 450 m n. m. Tečie viac-menej severným smerom, zľava najprv priberá prítok z juhozápadného svahu Kosmatca (581,7 m n. m.), potom z jeho severozápadného svahu a pokračuje severovýchodným smerom. Opäť sa stáča na sever, z ľavej strany priberá ešte krátky prítok zo severného svahu Kosmatca, preteká obcou Ubľa, kde sa v nadmorskej výške približne 208 m n. m. vlieva do Ublianky.
Kiskinizs
Kiskinizs je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Szikszóskom okrese.
Má rozlohu 718 ha a žije tu 344 obyvateľov (2007).
Le Châtelard (Savoie)
Le Châtelard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vzducholoď
náhľad|Malá moderná vzducholoď náhľad|Vzducholoď nad Manhatanom, 1933 Vzducholoď je lietajúci dopravný prostriedok ľahší ako vzduch. Na rozdiel od balóna má zvyčajne cigarový tvar, a je vybavená pohonom, ktorý jej umožňuje cielený horizontálny pohyb.
História
Prvý teoretický návrh ovládateľnej vzducholode pochádza z roku 1783 (kedy vzlietol prvý balón bratov Montgolfiérovcov). Vytvoril ho Jean-Baptiste-Marie Meusnier. V tom čase bola jej stavba nerealizovateľná kvôli neexistencii vhodného motora. Predpokladaný objem nosného plynu bol 76 000 m3. Po prvýkrát navrhoval na udržanie tvaru vzducholode použiť balonety vnútri nosného telesa.
Prvú skutočne fungujúcu vzducholoď zostrojil až v roku 1852 Henri Giffard. Bola dlhá takmer 50 m. Vybavil ju ľahkým parným strojom vlastnej konštrukcie (hmotnosť parného stroja bola 150 kg a výkon necelých 2,21 kW, motor poháňal trojlistú vrtuľu s priemerom takmer 4 m), ale bola riaditeľná len za úplného bezvetria. Dosiahla rýchlosť takmer 23,3 km/h.
Ďalším krokom vpred bola vzducholoď La France, ktorá bola poháňaná elektromotorom, vzlietla roku 1884 a bola prvou, ktorá bola schopná vrátiť sa aj proti slabému vetru.
V roku 1897 vzlietla prvá vzducholoď, poháňaná spaľovacím motorom. Bohužiaľ vyšľahnutý plameň z motora spôsobil jej požiar a smrť vynálezcu a posádky. V tom istom roku sa vzniesla aj unikátna celokovová (hliníková) vzducholoď továrnika Davida Schwarza. Onedlho po štarte ale havarovala vinou neskúseného pilota.
Ďalšia história je spojená predovšetkým s nemeckým grófom Ferdinandom von Zeppelin. Inšpiroval sa úspechmi aj nezdarmi svojich predchodcov. Využil predovšetkým Schwarzovho nápadu využitia hliníkovej kostry. Prvý úspešný let jeho 127 metrov dlhej vystuženej vzducholode LZ 1 sa konal 17. októbra 1901 nad Bodamským jazerom.
Pred prvou svetovou vojnou boli vzducholode ďalej zdokonaľované. Od roku 1910 sa začali používať aj v civilnej leteckej preprave.
V prvej svetovej vojne sa stali vzducholode smutne známe ako prvé diaľkové bombardéry. Počas vojny ale došlo k takému zdokonaleniu lietadiel ťažších ako vzduch, že sa vzducholode stali na tento účel bezcennými.
Po vojne vývoj vzducholodí pokračoval ďalej. 2. júla 1919 vyštartovala britská vzducholoď R 34 na prvý úspešný prelet Atlantiku. To podnietilo nadšenie pre stavbu ďalších vzducholodí, ktoré ale trocha ochablo po sérii katastrof v Spojenom kráľovstve a USA.
Vzducholode boli využívané aj na vedecký výskum. Pripomeňme aspoň výpravy Umberta Nobileho vo vzducholodiach Norge (20. mája 1926 dosiahol severný pól) a Italia (stroskotala 25. mája 1928 pri návrate zo severného pólu; na palube bol aj český fyzik František Běhounek).
V tridsiatych rokoch 20. storočia bolo postavených niekoľko obrích vzducholodí, najúspešnejšia z nich bola vzducholoď Graf Zeppelin. Prakticky až do začiatku 2. svetovej vojny zabezpečovala transatlantickú dopravu a podnikla mnoho výskumných a propagačných letov.
Za koniec éry vzducholodí sa považuje katastrofa vzducholode Hindenburg 6. mája 1937.
Počas 2. svetovej vojny boli ešte vzducholode používané na protiponorkové hliadkovanie, ale ich význam postupne upadal. V súčasnosti sú používané prakticky len na propagačné účely, ale niektoré spoločnosti plánujú využitie moderných vzducholodí aj na prepravu.
Typy vzducholodí
náhľad|250px|Parseval PL19, 1914
Zoznam slnečných cyklov
Toto je zoznam slnečných cyklov (či cyklov zvyšovania a znižovania počtu slnečných škvŕn) sledovaných od roku 1755:
Macedónci (Slovania)
thumb|200px|right|Macedónky v tradičnom kroji Macedónci (🇲🇰) sú južnoslovanský národ ktorý žije v Severnom Macedónsku, Srbsku, Bulharsku, Albánsku a Grécku.
Aluminotermia
V praxi sa aluminotermia využíva pri zváraní koľajníc termitom. Termit je zmes oxidu železitého alebo magnetitu (oxidu železnato-železitého) a práškového hliníka v pomere 3:1. Termit sa zapaľuje pomocou zápalnej zmesi (peroxid bárnatý zmiešaný s práškovým horčíkom alebo hliníkom) a horčíkovej triesky. Zapálená termitová zmes spočiatku jasne žiari a za krátky čas sa zohreje až na 3 000 °C, pričom vyredukované železo sa zleje do súvislej vrstvy, nad ktorou sa vytvorí vrstva bieleho oxidu hlinitého.
Macedónci (Slovania)
Pôvod
V staroveku obývali územie dnešného Macedónska predovšetkým Paióni, národ príbuzný Trákom, preto Gréci nazývali toto územie Paionia. Okrem Paionov tu žili aj Ilýri na východe a malú časť južného územia, okolo moderného mesta Bitola obývali Macedónci. V helenistickej dobe sa väčšina obyvateľstva dnešného Macedónska helenizovalo, začalo rozprávať po grécky. V 6. stor sa tu začínajú usadzovať Slovania, grécke pramene uvádzajú mená slovanských kmeňov ako Βερεζίτοι (Vereziti), Δραγουβίτοι (Draguviti) , Σμόλιανοι (Smoliani), Ρίνχινοι (Rinchini) a Βελεγιζίτοι (Velegeziti). Slovania sa s pôvodným helenizovaným obyvateľstvom premiešali a slovanizovali ho. Neskôr sa s týmto obyvateľstvom pomiešali aj bulharské kmene. V stredoveku toto obyvateľstvo nemalo nejakú špecifickú národnú identitu, v osmanskej dobe sa zväčša považovalo za Bulharov, pretože rozprávalo skoro rovnakým jazykom a patrilo pod bulharskú ortodoxnú cirkev. Snahy o vytvorenie macedónskeho etnika začínajú koncom 19. stor., na podnet niektorých miestnych vzdelancov, väčšina obyvateľstva sa však za Macedóncov považuje až od vzniku Juhoslávie, kedy sa územie dnešného Macedónska premenovalo z pôvodnej Vardarskej Banoviny na Macedóniu.
Osídlenie
Etnickí slovanskí Macedónci obývajú Severné Macedónsko, avšak na východnej časti sú iba menšina, väčšinu tvoria Albánci, juh, okolo mesta Bitola (arum. Monastir) obývajú Arumuni. Asi 10 000-20 000 Macedóncov obýva Srbsko, kam prišli v 60.-70- rokoch minulého storočia. Autochtónnym obyvateľstvom sú však na západe Albánska, tu tvoria asi 20.000 obyvateľov. Komplikovanejšia situácia je v Bulharsku a Grécku. Keďže Macedónci a Bulhari rozprávajú prakticky jedným jazykom je ťažké vymedziť ich počet v Bulharsku, to sa stáva predmetom sporov medzi Bulharskom a Macedónskom, každá strana sa snaží o čísla ktoré by jej vyhovovali. Skutočný počet je asi okolo 10.000. V Grécku žije asi 100. 000 gréckych Slovanov, v krajoch severná Kastoria (slov. Koštur) a Florina (slov. Lerin). Toto obyvateľstvo sa však považuje za Grékov, aj keď ich jazyk je skoro rovnaký ako bulharčina a macedónčina. Za etnických slovanských "Macedóncov" sa v Grécku považuje asi 10. 000 obyvateľov, ktorí majú aj svoju politickú stranu, Uranio toxo (Dúha), ktorá sa snaží o vytvorenie "macedónskej menšiny" v Grécku. Ich program však je často považovaný za extrémistický a často provokatívny, v Grécku sa totiž názov Macedónci (Makedones) používa iba na etnické grécke obyvateľstvo Macedónie (severné Grécko), zatiaľ čo slovanskí Macedónci sa nazývajú Slavomakedones alebo Skopiani.
Kultúra
Tradičná ľudová kultúra Macedóncov bola ovplyvnená mnohými cudzími vplyvmi. Môžeme to vidieť na ľudových krojoch, tancoch či hudbe, ale aj na tradičnej kuchyni. Vo všetkých týchto častiach kultúry môžeme badať silný grécky, turecký a bulharský vplyv, v menšej miere aj maďarský a taliansky. Macedónska ortodoxná cirkev a jej kultúra vychádza z gréckych-byzantských tradícii.
Les Forges (Morbihan)
Les Forges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Openka
Openka môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kolta
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kolta v okrese Nové Zámky.
Comrat
right|thumb|Poloha mesta v Moldavsku
Čmeľ
Tak ako jeho príbuzné včely medonosné, živí sa nektárom a nazhromaždeným peľom, ktorý zbiera aj pre svoje larvy. Väčšina druhov čmeliakov je mierumilovná. Žije v spoločenstvách. Charakteristický je tým, že má na mohutnom tele dlhšie štetinaté ochlpenie najčastejšie čiernej a žltej, prípadne oranžovej, alebo červenej farby. Niektoré druhy sú úplne čierne, niektoré majú zakončenie zadnej časti tela biele.
Comrat
Comrat (po gaguazsky: Komrat; po rusky Комрат/Komrat) je mesto v Moldavsku a hlavné mesto autonómnej oblasti Găgăuzia (Gagauzsko). Nachádza sa na juhu krajiny na rieke Ialpug. Žije tu okolo 23 tisíc obyvateľov, z čoho väčšina sú obyvatelia gagauzskej národnosti.
Čmeľ
Čmele nezimujú v kolóniách, nevytvárajú si zásoby medu na prežitie a nie sú preto využiteľné pre jeho výrobu.
Kráľovná a robotnice čmeliaka dokážu viackrát pichnúť žihadlom, ktoré nemá spätný tŕň ako žihadlo včely medonosnej.
Čmeľ má veľký význam pre ľudí a rastlinstvo. Patrí medzi dôležitých opeľovačov pre hospodárske plodiny ako aj pre voľne žijúce rastliny. Je čoraz viacej využívaný pre opeľovanie poľnohospodárskych plodín, nakoľko vzhľadom na množstvo peľu na bohatom ochlpení tela a svojim intenzívnejším bzučaním počas preberania kalichov kvetov, dokáže kvalitnejšie opeliť aj ťažšie opeliteľné súkvetia. Osvedčil sa napríklad aj pri zefektívnení pestovania skleníkových paradajok v rastlinných veľkovýrobách.
V rozvinutých krajinách vplyvom vedľajšieho účinku používania pesticídnych prípravkov dochádza k tomu, že čmele sa postupne dostávajú medzi ohrozené druhy.
Stanislav Rakús
Stanislav Rakús (* 20. január 1940, Šúrovce) je slovenský prozaik, literárny vedec a vysokoškolský pedagóg.
Životopis
Narodil sa v rodine krajčíra a vzdelanie získaval v Trnave a v Prešove, kde v rokoch 19571961 študoval na Vysokej škole pedagogickej odbor slovenčina – ruština. V rokoch 19631964 pracoval ako učiteľ v Trebišove, v rokoch 19641969 v Košiciach. V rokoch 19661968 pôsobil tiež ako externý dramaturg Štátneho bábkového divadla v Košiciach. Od roku 1969 pracuje na Filozofickej fakulte UPJŠ (v súčasnosti Prešovskej univerzity). V roku 1973 získal doktorát filozofie, v roku 1981 obhájil hodnosť kandidáta vied (CSc.), v roku 1996 vedeckú hodnosť doktora vied (DrSc.). Žije v Košiciach.
Tvorba
Publikovať začal v 60. rokoch, keď mu vyšli nielen krátke prózy a novela, ale aj recenzie, články o literatúre a literárnovedné štúdie vo viacerých časopisoch (Slovenské pohľady, Mladá tvorba, Romboid, Matičné čítanie a iné). V literárnovednej oblasti sa venuje najmä problematike modernej slovenskej prózy (Peter Jilemnický, Rudolf Jašík, Milo Urban a i.). V oblasti prózy sa základom jeho diel stáva silný životný zážitok, sprostredkovaný cez rozprávanie, čo mu umožňuje voľnejšie narábať s motívmi. Využíva tiež mnoho nových kompozičných a dejových postupov, čím sa jeho tvorba stáva inovačnou.
Kamenný potok
Kamenný potok označuje viaceré vodné toky na Slovensku a v Česku:
Česko Slovensko má talent 2013
Česko Slovensko má talent 2013 je štvrtá séria medzinárodnej televíznej talentovej súťaže Česko Slovensko má talent, vysielanej na slovenskej televíznej stanici TV JOJ a českej Prima family. Začiatok tejto série je naplánovaný na jeseň roku 2013. Pôvodne televízie zamýšľali rozdelenie súťaže na českú a slovenskú verziu. Neskôr však toto rozhodnutie zmenili a rozhodli sa uviesť opäť federálnu verziu. Moderátormi celej show bude dvojica známa z doterajších ročníkov, Martin "Pyco" Rausch a Jakub Prachař. Porota bude zložená z tria Lucie Bílá, Jaro Slávik a Leoš Mareš. Prví dvaja menovaní boli porotcami zatiaľ každej série Česko Slovensko má talent. Naopak tretí menovaný, Leoš Mareš, je porotcom prvýkrát.
Víťaz získa z ekonomických dôvodov o polovicu menšiu finančnú odmenu, ako po minulé roky, teda 50 000 €. K finančnej odmene získa víťaz aj možnosť vystúpiť pred tvorcom formátu Got Talent Simonom Cowellom v britskej verzii tejto súťaže, Britain's Got Talent.
Castingy
Celkovo sa uskutočnilo šesťnásť castingových kôl:
1. diel
1. diel bol odvysielaný 15. septembra 2013. Zoznam čísel prvého dielu natočeného v Mahenovom divadle v Brne s hodnotením poroty v zložení Leoš Mareš (LM), Lucie Bílá (LB) a Jaro Slávik (JS). Po divadelnom zostrihu nasledoval live prenos z Bratislavy, kde hlasujúci vyberali prvého semi-finalistu z top šestice vybratej porotou. Top 6 Účastníci semi-finále.
2. diel
2. diel bol odvysielaný 22. septembra 2013. Zoznam čísel druhého dielu natočeného v Mahenovom divadle v Brne s hodnotením poroty v zložení Leoš Mareš (LM), Lucie Bílá (LB) a Jaro Slávik (JS). Po divadelnom zostrihu nasledoval live prenos z Bratislavy, kde hlasujúci vyberali prvého semi-finalistu z top šestice vybratej porotou. Top 6 Účastníci semi-finále.
Sledovanosť
V tabuľke sú udané výsledky sledovanosti JOJ.
Marian Zazeela
Marian Zazeela (* 15. apríl 1940) je americká hudobníčka, maliarka a svetelná dizajnérka.
Narodila sa do židovskej rodiny. Študovala na Fiorello H. LaGuardia High School a na Bennington College a v roku 1960 získala titul BA v maliarstve. Následne začala pracovať ako svetelná dizajnérka a spolupracovala s režisérom Jackom Smithom. V roku 1963 sa vydala za hudobníka La Monte Younga. V šesťdesiatych rokoch bola členkou hudobnej skupiny Theatre of Eternal Music, kde vedľa nej a Younga hrali ešte John Cale, Tony Conrad, Angus MacLise a ďalší.
Kisrozvágy
Kisrozvágy je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Cigándskom okrese.
Má rozlohu 834 ha a žije tu 161 obyvateľov (2007).
Pán a hvezdár
Pán a hvezdár (angl. The Nobleman and the Astronomer) je slovenská filmová rozprávka natočená podľa ľudovej povesti.
Rozprávka o hlúpom hradnom pánovi, podvodníckom maliarovi a lenivom ovčiarovi.
Rybí
Rybí je obec v Česku v okrese Nový Jičín v Moravskosliezskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 199 obyvateľov, z toho 586 mužov a 613 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 39,2 roka, ženy 41,0 roka).
AH-64
AH-64 Apache je americký útočný vrtuľník používaný od sklonku studenej vojny po súčasnosť. V službe nahradil starší typ AH-1 Cobra.
Na krátkych krídlach po bokoch môže niesť až 16 rakiet AGM-114 Hellfire alebo 76 neriadených rakiet Hydra 70, prípadne ich kombinácie. Stroj má pod nosom inštalovaný kanón M230. Stroj môže operovať vo dne aj v noci i za zhoršených poveternostných podmienok.
Apache bol skonštruovaný v 70. rokoch ako vrtuľník pre boj proti obrnenej technike. Vrtuľník Apache bol navrhnutý na odhalenie a zničenie tankov vo vysoko-mobilnom boji. Bol vyvinutý z prototypu Hughes YAH-64.
Couffy-sur-Sarsonne
Couffy-sur-Sarsonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
AH-64
Vyspelý útočný vrtuľník (AAH – Advanced Attack Helicopter)
thumb|right|AH-56 Cheyene, prototyp útočného vrtuľníka US Army Po zrušení programu AH-56 Cheyene, armáda Spojených štátov hľadala vzdušný prostriedok, ktorý by patril pod velenie pozemnej armády. Pretože Key Westská Dohoda z 1948 určovala pozemnej armáde veliť iba nad tými prostriedkami, ktoré nemajú pevné krídla lietadiel. Pozemná armáda chcela bojový vrtuľník, ktorý by bol lepší ako AH-1 Cobra v palebnom výkone a v dosahu. Mal by mať schopnosť manévrovať tesne nad zemou. Bojovať najmä v noci s dôrazom na nasadenie najmä v európskych podmienkach. V okamihu prípravy k úderu, sa mal objaviť nad horizontom a odpáliť rakety tak, aby sa nedostal na dostrel tankových zbraní. V prípade potreby sa mal vedieť brániť aj v boji zblízka.
Couffy-sur-Sarsonne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
AH-64
Vyspelý útočný vrtuľník (AAH – Advanced Attack Helicopter)
Medzi týmito výrobcami začala prvá fáza programu. Každá spoločnosť mala postaviť dva prototypy vrtuľníkov, ktoré museli prejsť testovacím programom. Hughesov Model 77, armádne označenie niesol YAH-64A, prvýkrát vzlietol 30.septembra 1975. Zatiaľ čo prototyp 409, armádne označený YAH-63A od firmy Bell vzlietol nasledujúci deň. Po vyhodnotení výsledkov testov, armáda vybrala Hughesov YAH-64A nad YAH-63A. Dôvodom výberu YAH-64A bola väčšia tolerancia pri poškodení jeho štvorlistového hlavného rotora a nestabilita trojkolesového podvozkového usporiadania YAH-63A. thumb|right|YAH-64 Apache počas testov vo Fort Belvoir Program vstúpil do druhej fázy. To si vyžiadalo postaviť tri pred výrobné AH-64ky a modernizáciu dvoch letových prototypov YAH-64 pre testovanie s pozemnými jednotkami. V rámci týchto testov boli vyvíjané a integrované zbraňové a rádiolokačné systémy vrátane nových rakiet Hellfire (HELicopter-Launched, FIRE and forget – „vrtuľníkom vypúšťané, vystreľ a zabudni“).
Presun do výroby
thumb|right|AH-64 proti ruským SA-13 počas taktického cvičenia vo Fort Stewart V roku 1981, boli tri pred výrobné AH-64ky odovzdané armáde na Operačný Test II. Tento armádny test dopadol výborne a jeho dôsledkom bolo rozhodnutie prejsť na motor T700-GE-701, ktorého výkon bol 1 259 kW. Na konci roku 1981 dostáva AH-64 pomenovanie Apache v súvislosti s tradičným armádnym využívaním indiánskych kmeňových mien pre svoje vrtuľníky. Hughesov vrtuľník bol v plnom rozsahu schválený pre výrobu 15. apríla 1982.
Couffy-sur-Sarsonne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
AH-64
Presun do výroby
30. septembra 1983, presne osem rokov po prvom lete, roloval pred Hughesovou leteckou továrňou v Mesa štáte Arizona prvý vrtuľník pre americkú armádu. Bolo to slávnostné predstavenie. Išlo však len o formalitu. Prvá séria strojov bola armáde dodaná až o rok. V tom istom roku Hughes Helicopters kúpila spoločnosť McDonell Douglas za 500 miliónov dolárov. Hughes sa neskôr stala súčasťou spoločnosti Boeing spojením firiem Boeing company a McDonell Douglas v auguste 1987.
V roku 1984 sa čiastkové náklady na výrobu AH-64 pohybovali na úrovni 7,8 milióna a priemerná jednotková cena jedného vrtuľníka bola približne 14 miliónov amerických dolárov aj s nákladmi na vývoj.
Couffy-sur-Sarsonne
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
AH-64
Presun do výroby
Celkom bolo americkej armáde dodaných 827 vrtuľníkov AH-64A Apache. Posledný vrtuľník bol dodaný 30. apríla 1996.
Opis
Apache má tradičnú konfiguráciu moderného útočného vrtuľníka. Má hlavný a chvostový rotor, tandemový kokpit, v nose zabudované tzv. elektronické oči, krátke krídla so štyrmi bodmi na nesenie nákladu zbraní a dva turbohriadeľové motory.
Drak
Konštrukcia draku dáva vrtuľníku dobrú ovládateľnosť. Maximálna rýchlosť obratu je 100 stupňov za sekundu. Čo je hodnota, ktorá jeho výkon spája skôr so stíhacím lietadlom než s vrtuľníkom. Schopnosť dosiahnuť preťaženie až 3,5 g (na rozdiel od 2 g bežného vrtuľníka) dáva pilotovi šancu v prípade ohrozenia urobiť prudký manéver bez toho, aby sa obával o pevnosť kostry či draku.
Rotor
Rotorová hlava vrtuľníka je kĺbová, čo umožňuje naložiť vrtuľník do transportného lietadla bez toho, aby museli byť jednotlivé listy demontované.
Hlavný rotor je štvorlistý, so zošikmenými koncami. Listy sa skladajú z oceľového jadra, ktoré je obalené nomexovým šesťhranom a sklenenými vláknami. Konštrukcia listu rotoru je odolná proti protilietadlovým strelám. thumb|right|Motorová sekcia a systém Black Hole
Chvostový rotor je taktiež štvorlistý a z dôvodu dosiahnutia čo najtichšieho chodu, listy zvierajú uhly 60° a 120°. Táto konfigurácia redukuje zvukovú stopu chvostového rotora a je veľkým kontribútorom celkovej zvukovej stopy stroja.
Pohonná jednotka
Pôvodný vrtuľník AH-64A bol poháňaný dvoma turbohriadeľovými motormi General Electric T700-GE-701, ktoré mali výkon 1 265 kW. Od stroja s poradovým číslom 604 (vyrobený 1990) bol tento motor nahradený výkonnejšou variantov 701C, ktorý mal výkon 1409 kW. V súčasnosti výrobca motorov General Electric dodáva motory T700-GE-701G s výkonom viac ako 1 500 kW pre stroje modernizované na štandard AH-64D.
Motory sú umiestnené po oboch stranách rotorového hriadeľa a sú vybavené chladičmi výfukových plynov. Tieto chladiče slúžia na potláčanie vzniku tepelnej (infračervenej) stopy. Keďže bojové vrtuľníky sú najviac ohrozované prenosnými strelami s infračerveným navádzaním, vrtuľník Apache bol navrhnutý tak, aby vytváral čo najmenšiu infračervenú stopu, aká je možná. Aby to dosiahol, spoločnosť Hughes navrhla revolučný ochranný plášť na výfukové plyny tzv. Black Hole (Čierny otvor). Ten je inštalovaný vo veľkých prúdnicových krytoch okolo motora. Systém Black Hole nasáva vonkajší vzduch, aby ochladil výfukové plyny. Ďalej používa špeciálne teplo absorbujúce materiály, ktoré ešte viac znižujú teplotu výfukových plynov.
Kokpit
thumb|Veterán Ricky Schroder a jeho syn. Posádka sedí v tandeme. Predný kokpit je určený pre pilota/strelca (označovaný ako copilot/gunner – druhý pilot/strelec). Pilot (označovaný first pilot – prvý pilot) sedí za ním vo vyvýšie umiestnenej zadnej sedačke. V tomto dvojsedačkovom tandemovom kokpite ponúka vrtuľník pilotom výborné letové, ovládacie vlastnosti a dobrú viditeľnosť. Americkí konštruktéri poučení z vietnamskej vojny navrhli kokpit s ohľadom na maximálnu bezpečnosť posádky. Piloti sú oddelení pevnou pancierovou prepážkou, ktorá znižuje riziko vyradenia oboch pilotov v prípade zásahu do oblasti kokpitu. Ak by sa stalo, že prvý pilot po zásahu ostane vyradený, jeho miesto zaujíma druhý pilot/strelec.
Zasklená strecha kokpitu je tvorená plochými panelmi, kvôli minimalizácií odrazeného slnečného záblesku. Slnečný záblesk môže odhaliť pozíciu na kilometre ďaleko. Tieto panely sú pancierové. Obaja piloti sedia v kevlarových sedačkách, odolných voči strelám a pádu vrtuľníku. Celkovo sú posádka a palivová nádrž chránené rozsiahlym pancierovaním tak, aby bol vrtuľník schopný letu aj po zasiahnutí projektilmi kalibru, bežnými v protilietadlových systémoch krajín bývalej varšavskej zmluvy.
Výzbroj
Vrtuľník môže niesť výzbroje zavesenej na krídlach a v zásobníku nad guľometom.
Kanón M230
Normálna rýchlosť streľby je 625 nábojov z minútu. Používané sú tri druhy munície. Vysoko explozívne strely označované HEI (High Explosive Incendiary), vysoko explozívne strely s dvojakým účinkom, označované ako HEDP (High Explosive Dual Purpose) a protipancierové strely označované API (Armor Piercing Incendiary). Maximálna nosnosť je 1 200 nábojov. 1 100 je uložených v zásobníku a 100 v páse podávača.
AH-64 ďalej nesie na svojich krátkych krídlach protitankové rakety AGM-114 Hellfire a rakety Hydra 70. Tieto rakety sú odpaľované z raketometov, ktoré sú zavesené na štyroch pevných bodoch.
Hydra 70
Pri tzv. pozemných potlačovacích misiách je vrtuľník vyzbrojený až 76 raketami Hydra 70. Pilot/strelec ich môže vypúšťať po jednej alebo odpáliť ako salvu všetky naraz. Dopad 76 rakiet má značný ničivý účinok. Hydra 70 sú viacúčelové neriadené rakety kalibru FFAR – Folding Fir Aerial Rocket (Raketa so sklopným krídlom kormidla). Tieto rakety sú na veľmi efektívne najmä na menšiu vzdialenosť. Rakety sú uložené po 19 ks v raketomete M261.
AGM-114 Hellfire
Na boj proti obrnenej technike môže vrtuľník niesť plný náklad 16 striel Hellfire. Po osem na každom krídle. Medzi posádkami je táto konfigurácia známa, ako „ťažký Hellfire“. Strela Rockwell AGM-114 Hellfire bola vyvinutá, ako primárna zbraň pre AH-64. Je to laserovo navádzaná presná strela s najdlhším doletom medzi všetkými protitankovými strelami odpaľovanými z vrtuľníka, aké sú dnes zaradené v službe. Má devastujúcu hlavicu, ktorá dokáže zničiť akýkoľvek cieľ na bojovom poli. Presný dosah je tajný, pravdepodobne je za uvádzanou hranicou 8000 metrov.
Modernizovaný typ AH-64D Longbow Apache je vybavený novou verziou rakiet, označovanými ako Longbow Hellfire AGM-114L. Tieto strely sú navádzané radarom Longbow MMW, ktorý umožňuje odpálenie striel spoza stromov, budov, terénnych prekážok. Posledný model, ktorý má vstúpiť do služby je AGM-114K Hellfire II. Táto strela má vylepšené laserové navádzanie, nového auto pilota a novo navrhnutú hlavicu.
Hlavica štandardnej strely Hellfire sa skladá zo smerového explozívneho náboja, ktorý je nabalený okolo medeného jadra. Keď strela udrie na svoj cieľ, napríklad tank, tak smerová nálož stlačí medený náboj a vstrelí ho ako fontánu roztaveného kovu do tanku, čím dôjde k totálnej deštrukcii. Strela Hellfire II má dve takéto hlavice, ktoré sú usporiadané za sebou a medené jadro je nahradené oceľovým.
Väčšinou môžeme AH-64 vidieť s typickou zmesou protitankových rakiet AGM-114 a viacúčelových Hydra 70 rakiet, čo mu dáva maximálnu flexibilitu proti všetkým cieľom v bojovej misii.
Strely vzduch-vzduch
Vrtuľník Apache môže byť vybavený aj strelami na boj proti vzdušným cieľom. Sú to hlavne strely Stinger (ATAS – Air-to-a i. Stinger). V 80. rokoch minulého storočia testovala americká armáda možnosť boja vrtuľníka proti vzdušným cieľom. Testy sa uskutočnili so strelami AIM-92 Sidewinder a Stinger. Menšia strela Stingersa ukázala ako lepšia možnosť.
V poslednej dobe prebehli skúšky s britskou strelou Starstreak v jej forme vypúšťanej z vrtuľníka Helstreak. Ukázala sa ako veľmi presná a efektívna. Je pravdepodobné, že sa britské stroje WAH-64D stanú prvými vrtuľníkmi Apache so štandardne montovanou strelou vzduch-vzduch a táto zbraňová konfigurácia môže byť potom adoptovaná tiež americkou armádou.
Na konci chvostového pylónu môže byť inštalovaný odpaľovač na tridsať svetlíc M130. Tieto slúžia na odklon infračervených navádzaných striel.
Avionika
Systém PNVS AAQ-11 je infračervený systém FLIR – Forward-Looking Infrared Radar (doslova: „Do predu hľadiaci infračervený radar“). Je umiestnený v otočnej veži nad nosom stroja. Vo vertikálnej rovine sa môže otáčať v rozsahu ± 90° a v horizontálnej rovine od ± 20° do ± 45°. Tento systém využíva pilot, keď je zlá viditeľnosť alebo nepriaznivé počasie.
TADS AN/ASQ-170 sa skladá z dvoch nezávisle sa pohybujúcich otočných veží, ktoré sú inštalované v zariadení na nose vrtuľníka. Naľavo, je rozsiahle pole FLIR, ktoré je ekvivalentnou formou pre systém PNVS, ale je používane pilotom/strelcom pre lokalizáciu cieľa. V pravej otočnej veži v usporiadaní nad sebou, ako svetlá semaforu sú optický teleskop, približujúci televízny systém a laserový zameriavač vrtuľníka, ktorý má za úlohu zameriavať ciele pre strely Hellfire.
Všetky tieto prístroje sú inštalované v zlúčenej stabilizovanej otočnej základni, ktorá sa môže natáčať v horizontálnej rovine v rozsahu ± 120° a vo vertikálnej rovine v rozsahu ± 30° až ± 60°. Zariadenie TADS predstavuje primárny zdroj vizuálnych informácií pre strelca, ale zároveň môže slúžiť ako záložný systém nočného videnia pre pilota v prípade poruchy systému PNVS. Ďalej je AH-64ka vybavená pasívnym infračerveným rušičom, globálnym systémom určovania polohy GPS a zameriavacou jednotkou v helme pilota/strelca – Integrated Helmet And Display Sight System IHADSS.
Aktívnu ochranu zabezpečuje radarový systém výstrahy AN/APR-39 (V) 1. Antény systému sú umiestnené okolo rámu na nose a na chvostovom krídle.
Operačná história
thumb|left|AH-64A v Paname,1989
thumb|right|AH-64D nad Bagdadom thumb|right|Letecká základňa Al Asad, Irak Krst ohňom Apache prešiel v roku 1989 počas invázie do Panamy. Zúčastnil sa operácie Just Cause a jeho prvou úlohou bola priama podpora pozemných jednotiek.
AH-64A a AH-64D Longbow zohrali a stále majú významnú úlohu v blízkovýchodných vojnách, počnúc vojnou v Perzskom zálive, operáciou Trvalá sloboda v Afganistane a operáciou Iracká sloboda v Iraku. Vrtuľníky Apache sa ukázali, ako vynikajúci lovci tankov a obrnených vozidiel.
V noci zo 16. na 17. januára 1991 osem AH-64A zničilo kľúčové radarové stanice irackej siete protilietadlovej obrany, čo následne umožnilo vniknúť stíhačkám a bombardérom na iracké územie bez toho, aby boli zameraný irackou armádou. Týmto útokom začala operácia Púštna búrka. Počas tejto vojnovej kampane vrtuľníky Apache zničili podstatnú časť irackých obrnených síl, viac než 500 tankov a množstvo iných obrnených a ostatných podporných vozidiel irackej armády.
Nasadenie na Balkáne sa uskutočnilo počas konfliktu v Bosne a Hercegovine v polovici 90. rokov minulého storočia. Efektivita však bola nízka. Kritika sa dotýkala nedostatkov vo výcviku posádok, nedostatkov pri nočnom videní, tankovaní a celkového prežitia vrtuľníkov. Jeden Apache sa 27. apríla 1999 zrútil počas tréningu v Albánsku. Nakoniec celú flotilu odvelili v decembri 2000.
Počas operácie Iracká sloboda bolo niekoľko AH-64 zasiahnutých pri plnení bojovej misie, vrátane jedného zostreleného irackými jednotkami neďaleko Karbaly 24. marca 2003. Ten bol natočený aj irackou televíziou. Útok 24. marca proti tankovej brigáde Irackej republikánskej gardy z divízie Medina bol neúspešný. Oficiálne stanovisko Armády Spojených štátov bolo, že sa tak stalo kvôli nastraženým protilietadlovým pascám, ktoré pripravili tankové osádky spomínanej irackej divízie. Ale stanovisko vydané irackými predstaviteľmi bolo, že bol zostrelený starým farmárom, ktorý strieľal zo svojej pušky značky Brno, pretože ho „hrozne obťažovali“. Vrtuľník núdzovo pristál a posádka vyviazla po incidente bez zranení.
Prevažná väčšina vrtuľníkov Apache po zasiahnutí nepriateľskými zbraňami pokračovala ďalej pri plnení bojových úloh a bezpečne sa vrátila na svoje základne. Napríklad z 33 AH-64 nasadených pri spomínanom útoku z 24. marca, bolo 30 zasiahnutých irackou pozemnou paľbou. Na niekoľkých boli poškodenia takého rozsahu, že ich už nebolo možné opraviť, iba jeden sa však nevrátil na základňu.
Počas vojny bolo do roku 2008 zostrelených nepriateľskou paľbou 11 AH-64, ďalších pätnásť v Iraku bolo stratených z iných príčin, najčastejšie havárií.
Americké AH-64D v súčasnosti lietajú v Iraku a Afganistane bez radaru Longbow nad hlavným rotorom, pretože už jednoducho žiadna protitanková hrozba pre koaličné sily nehrozí.
AH-64B
V roku 1991 po operácii Púštna búrka bol navrhnutý modernizačný program pre 254 AH-64A. Zlepšenie obsahovalo nové rotorové listy, globálny navigačný systém (GPS), vylepšené navigačné a komunikačné systémy. B program bol schválený americkým kongresom s vyčlenenými 82 miliónmi dolárov. V roku 1992 bol program B zrušený. Modifikácia navigačných a komunikačných systémov sa postupne inštalovala na väčšine modelov AH-64A, a bola súčasťou modernizácie.
AH-64C
Dodatočné financovanie kongresom malo za následok modernizáciu AH-64A na verziu AH-64B +. Viac finančných prostriedkov zmenilo plán, aby sa prešlo na AH-64C. C modernizačný program zahŕňal všetky zmeny vrátane montážneho sťažňa pre Longbow radar nad hlavným rotorom a novšie motory. Po roku 1993 bolo C označenie vypustené.
Modernizácia išla ďalej. Vzhľadom na to, že jediný rozdiel medzi C-modelom a radarovým D-modelom bol Longbow radar, ktorý mohol byť prenášaný z jedného vrtuľníka na druhý, bolo rozhodnuté, že sa nebude rozlišovať na dve verzie, a to napriek prítomnosti alebo neprítomnosti radaru.
AH-64D
thumb|right|Dva AH-64 vzlietajú z Camp Victory v Bagdade, Iraku thumb|right|AH-64D pri štarte do boja Je vyvrcholením programu moderného amerického útočného vrtuľníka. Pokročilý model AH-64D Apache Longbow je vybavený vylepšenou zostavou rádiolokačných a zbraňových systémov, kvôli lepšej schopnosti prežitia. Hlavným vylepšením oproti typu A je kupola AN/APG-78 nainštalovaná nad hlavným rotorom, v ktorej je radar Longbow. Ten pracuje na milimetrových vlnách. Označovaný je skratkou FCR (Fire Control Radar) a je lepší, ako kmitôčkový radar (Radar Frequenci Inferometer – RFI).
Zvýšená poloha radaru nad hlavným rotorom, čiže vlastne nad helikoptérou umožňuje rýchlo vyhľadať, klasifikovať a rozpoznať stacionárne alebo mobilné nepriateľské ciele za akéhokoľvek počasia a tieto ciele následne zneškodniť. A to aj v prípade ak je vrtuľník sám o sebe schovaný za prekážku (terénnou prekážkou, stromami alebo budovami). Tieto schopnosti má aj vďaka zdokonaleným strelám Hellfire, ktoré dokážu strieľať oblúkom, ponad tieto prekážky.
Ďalšie modernizácie obsahujú vylepšenia systémov typu D na úrovni komunikácie medzi Apachmi, a to aj keď ostatné nemajú priamy kontakt s cieľom. Týmto spôsobom môže skupina vrtuľníkov Apache naraz zneškodniť množstvo nepriateľských cieľov pri zameraní iba jedným. Vrtuľníky Apache, ktoré obsahujú všetky tieto vylepšenia sú stále označované ako AH-64D Longbow, aj keď nemajú kupolu na konci rotorovej hriadele. Táto je mimochodom snímateľná a môže byť zameniteľná medzi vrtuľníkmi. Vrtuľníky boli ďalej modernizované výkonnejšími T700-GE-701C motormi a plne integrovaným kokpitom. Predný pancierový trup bol rozšírený tak, aby vyhovoval novým systémom. Väčšina existujúcich kapacít zostala zachovaná z pôvodnej verzie A. Prvá predprodukčná verzia AH-64D úspešne vzlietla 29. septembra 1995.
Vo februári 2003 bol dodaný armáde prvý modifikovaný Apache Blok II. Blok II obsahuje modernizáciu digitálnych komunikačných systémov.
AH-64E
Vznikol v rámci modernizačného programu AH-64D Blok III, ktorý bol spustený vo februári 2004. Zahŕňa zvýšenie digitalizácie, spoločný taktický rádiový systém, vylepšené motory a riadenie helikoptéry, schopnosť ovládať UAV, nové kompozitné listy rotora a vylepšený podvozok.
Nové motory s výkonom 3400 koní a kompozitné rotorové listy zvýšili cestovnú rýchlosť vrtuľníka, jeho horizontálne stúpanie a manévrovateľnosť. Významným vylepšením AH-64E je aj schopnosť ovládať bezpilotné vzdušné systémy. Tie tak môžu letieť pred formáciou, zachytiť čokoľvek neobvyklé a eliminovať riziká, ktorým musia čeliť vrtuľníky za nepriateľskou líniou.
Dodávky prvých AH-64E pre americkú armádu začali v novembri 2011 a hromadná výroba sa rozbehla v auguste 2012. Armáda Spojených štátov plánuje modernizovať celú flotilu na štandard AH-64E a prevádzkovať tieto vrtuľníky až do roku 2040.
AH-64 Sea Apache
Uvažovaná námorná verzia pre US Navy a USMC. Financovanie tohto projektu nebolo spustené a preto námorníctvo aj naďalej využíva stroje AH-1 Super Cobra.
Krajiny sveta, ktoré majú Apache zaradené do výzbroje
thumb|right|Krajiny, ktoré zaviedli AH-64 do výzbroje. Červeným označené pred rokom 2006, zeleným po roku 2006
Technické údaje
300px|right thumb|right|WAH-64D Apache na [[Royal International Air Tattoo 2017]]
Walhain
Walhain je obec v Valónskom regióne v provincii Valónske Brabantsko.
Obyvateľstvo
Walhain má približne 6 364 obyvateľov (2010).
Dejiny
Od 1. januára 1977 obec Walhain pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Le Noyer (Savoie)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moment sily
Moment sily je vektorová fyzikálna veličina, ktorá vyjadruje mieru otáčavého účinku sily.
Pozn.: nezamienať s hybnosťou.
Otáčavý účinok sily sa vzťahuje vzhľadom na daný bod alebo priamku. Bod, ku ktorému sa moment sily určuje, sa nazýva momentový bod.
Kolmá vzdialenosť r sily F od jej osi k momentovému bodu je tzv. rameno sily. Bod, voči ktorému sa určuje moment sily, nemusí byť bodom ležiacim na osi otáčania. Moment sily môžeme určiť vzhľadom na ľubovoľný bod, a to i k bodom, ktoré sa nachádzajú mimo skúmané teleso.
Výpočet
Moment sily leží v osi ktorá prechádza kolmo na rovinu určenú vektormi r a F a mieri na tú stranu, z ktorej sa smer sily javí v kladnom zmysle.
Carter Trevisani
Carter Trevisani (* 15. jún 1982) je bývalý profesionálny taliansky hokejista. Hrával na poste obrancu. Reprezentoval Taliansko na ZOH 2006 a na Majstrovstvách sveta v hokeji 2006, 2007 a 2008.
Kissikátor
Kissikátor je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Ózdskom okrese.
Má rozlohu 1038 ha a žije tu 340 obyvateľov (2007).
Les Fougerêts
Les Fougerêts je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Diskografia Katy Perry
Toto je diskografia americkej speváčky-skladateľky a hudobníčky Katy Perry, ktorá sa skladá z troch štúdiových albumov, jedného koncertného albumu, dvoch EP, desiatich singlov (ako sólová interpretka), rovnako ako dvoch ako spolupracujúca interpretka a troch propagačných singlov.
Maľovaná krížovka
[[Súbor:Paint by numbers Animation.gif|thumb|250px|Príklad riešenia maľovanej krížovky. Niektoré kroky riešenia sú pospájané dohromady. ]]
Pravidlá a príklady maľovaných krížoviek:
Bakermat
Lodewijk Fluttert (* 8. október 1991, Markelo, Holandsko), viac známy ako Bakermat, je holandský hudobník a hudobný producent žijúci v meste Utrecht. Jeho hudba je zmesou elektronickej hudby, house a techna produkovanou minimalistickým spôsobom s ďalšími vplyvmi soulu a jazzu.
Fluttert začal svoju hudobnú kariéru počas štúdia na Utrecht University, kedy vo voľnom čase robil DJa. V roku 2012 vydal dve EP: Zomer EP a Vandaag EP. Úvodná skladba z druhého menovaného EP obsahuje prvky prejavu "I Have a Dream" od Martina Luthera Kinga, Jr..
Pemza
Pemza je vysoko pórovitá hornina vulkanického pôvodu, prevažne svetlých farieb (biela, žltá, sivastá). Mineralogickým zložením je podobná ryolitu, trachytu a andezitu. Zaraďuje sa k prírodným (vulkanickým) sklám.
Názov
Termín pemza má pôvod v latinčine a znamená pena. V pôvodnom význame sa väčšinou spájal s liparitovými lávami, neskôr ako označenie pórovitých kyslých a intermediárnych sklovitých láv.
Vlastnosti
Na rozdiel od ostatných skiel nie je kompaktná, ale má pórovitú štruktúru. V póroch a dutinách je uzavretý plyn, čo spôsobuje, že pemza napriek hustote (ρ = 2,37) vyššej ako voda na nej pláva. Mikroskopicky sú pozorovateľné aj výrastlice sanidínu a kremeňa.
Výskyt
Vzniká pri explozívnych erupciách preplynenej magmy, dutiny a póry sú vlastne uzavreniny sopečných plynov. Vyskytuje sa v treťohorných až recentných sopečných vrstvách a vulkanických vyvrelinách s vysokým obsahom SiO2. Veľké ložiská sú na Liparských ostrovoch, ostrovoch Egejského mora, Galapágoch a na ostrovoch v Karibiku. Nachádza sa aj v slovenských vulkanitoch.
Použitie
Používa sa na hladenie rôznych materiálov najmä dreva, odstraňovanie nadbytočnej kože z chodidiel a okrem iného aj na výrobu pergamenu.
Le Pont-de-Beauvoisin (Savoie)
Le Pont-de-Beauvoisin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Luzern (kantón)
Luzern je kantón, ktorý sa nachádza v strednom Švajčiarsku. Hlavným mestom kantónu je Luzern.
Vývoj obyvateľstva
Vývoj obyvateľstva na území dnešného kantónu Luzern od 1850:
Počet obyvateľov kantónu sa zvýšil v období 1850 – 1888 len nepatrne. Vtedy sa z oblasti vysťahovalo veľa chudobnejších obyvateľov do priemyselných regiónov Švajčiarska a do zámoria. Kedysi bol hlavnou zložkou rastu obyvateľstva prirodzený prírastok; dnes ňou je prisťahovalectvo.
Mestá a obce
Najväčšie sídla kantónu k 31. decembru 2010 sú:
Daněk
Daněk je priezvisko, pozri Daněk (priezvisko), napr.:
Veľká hospodárska kríza (30. roky 20. storočia)
náhľad|Chudobná roľnícka rodina putujúca do pomocného tábora pre prisťahovalcov v [[Kalifornia|Kalifornii, v marci 1935]] náhľad|Ulica [[Wall Street pred budovou burzy NYSE, Čierny štvrtok, 24. októbra 1929]] náhľad|Nezamestnaní prespávajúci v tehelni, [[Česko-Slovensko, pravdepodobne 1933]]
Veľká hospodárska kríza (iné názvy: svetová hospodárska kríza, Veľká depresia, veľká/svetová ekonomická kríza) bola celosvetová ekonomická kríza, ktorá začala obrovským prepadom akcií na americkej burze New York Stock Exchange, 24. októbra 1929 a trvala až do polovice 30. rokov 20. storočia. Všeobecne sa za rok konca krízy považuje 1933, no tento údaj sa v mnohých krajinách líšil.
Najtvrdší dopad mala v Spojených štátoch amerických, Kanade, Nemecku, Poľsku, Česko-Slovensku a Holandsku, značne postihnuté boli aj štáty Spojené kráľovstvo, Francúzsko a Japonsko.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2006
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2006 boli v poradí 34. majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle, ktoré organizuje Juhoamerická plavecká konfederácia (CONSANAT). Konali sa v rámci 38. plaveckých majstrovstiev Južnej Ameriky v Medellíne, v Kolumbii v dňoch od 1.5. marca 2006, za účasti 5 mužských a 4 ženských tímov. Kolumbia bola organizátorom juhoamerického šampionátu piatykrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1960, 1974, 1988 a 1992, z toho trikrát práve v Medellíne. Zápasy sa odohrali v dvoch bazénoch (Olímpica a Belém) plaveckého centra Complejo Acuático Medellín.
Veľká hospodárska kríza (30. roky 20. storočia)
Zasiahnuté boli mestá po celom svete, hlavne tie, ktoré boli zamerané na ťažký priemysel. Výstavba v podstate v Spojených štátoch a ostatných krajinách úplne zastala. Farmári a vidiecke oblasti trpeli kvôli pádu cien úrody o 40 až 60 %. Pravdepodobne najťažšie boli zasiahnuté banícke a drevárske oblasti, pretože v nich ostro poklesol dopyt a existovalo málo alternatívnych ekonomických aktivít.
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo vodnom póle 2006
V kategórii mužov štvrtý titul v rade získala 🇧🇷, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇨🇴. Ženský turnaj vyhrala tiež 🇧🇷 a získala tak svoj šiesty juhoamerický titul.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Panamerické hry 2007, ktoré hostilo Rio de Janeiro. Z mužskej kategórie sa na ne kvalifikovali 3 a zo ženskej kategórie 2 najlepšie družstvá.
Veľká hospodárska kríza (30. roky 20. storočia)
Situácia po prvej svetovej vojne
Po ukončení prvej svetovej vojny nastal v Európe hospodársky rozvrat. Ekonomiky štátov boli vyčerpané dlhoročnými vojenskými operáciami. V menej vyspelých štátoch často chýbali základné zdroje obživy. Oproti roku 1913 nastal vo svete v roku 1920 prepad v priemyselnej výrobe o 6,4 %, v Európe o 22,7 % a v Sovietskom zväze až o 87,2 %.