cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Cicely Tysonová
Detstvo a mladosť
Jej matka bola žena v domácnosti a otec stolár a maliar. Bola z troch detí a jej rodičia boli prisťahovalci z Nevisu, v západnej Indii.
Tysonová sa pravidelne zúčastňovala bohoslužieb v kostole v Harleme a spievala v zbore.
Kariéra
Jej prvá herecká úloha bola v televíznom seriáli Frontiers of Faith z roku 1951. Objavila sa v niekoľkých divadelných inscenáciách za ktoré získala nominácie na divadelné ocenenia. V roku 1972 bola obsadená do dramatického filmu Sounder. Za svoj herecký výkon získala nominácie na Academy Awards či Zlatý glóbus.
V roku 1974 si zahrala hlavnú úlohu v životopisnom filme The Autobiography of Miis Jane Pittman. Za herecký výkon získala dve ocenenia Emmy, jedno v kategórii najlepšia herečka v minisérii alebo televíznom filme a druhá v kategórii herečka roka.
S Morganom Freemanom účinkovala v televíznom filme The Marva Collins Story, z roku 1981. Za stvárnenie titulnej postavy získala ocenenie NAACP. Druhýkrát získala ocenenie v roku 1986, za film Samaritan: The Mitch Snyder Story, kde sa objavila po boku Martina Sheena.
Jej herecká kariéra v divadle aj pred kamerami pokračovala naďalej a objavila v niekoľkých úspešných filmoch, ako napríklad Oldest Living Confederate Widow Tells All (1994), A Lesson Before Dying (1999), Diary of a Mad Black Woman (2005), Farba citov (2011), The Haunting in Connecticut 2: Ghosts of Georgia (2013) či A Fall from Grace (2020).
V rokoch 2015 až 2020 účinkovala v televíznom seriáli How to Get Away with Murder, po obku Violy Davisovej.
Za svoje herecké počiny získala množstvo ocenení. V roku 2020 získala ocenenie Peabody Awards a bola uvedená do Televíznej siene slávy.
Súkromný život
Tysonová bola krstnou mamou Lennyho Kravitza.
Napísala svoju autobiografiu s názvom Just as I Am: A Memoir, ktorá vyšla 26. januára 2021, dva dni pred smrťou Tysonovej.
Montguers
Montguers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bitka pri Lepante
Bitka pri Lepante bola veľká bitka v rámci osmansko-benátskej vojny, ktorá sa odohrala 7. októbra 1571 v Iónskom mori v Korintskom zálive pri prístave Nafpaktos (Lepanto). Spojené námorné sily Svätej ligy v nej rozdrvili hlavnú flotilu Osmanskej ríše a ukončili tak obavy kresťanského sveta z možného skorého tureckého útoku na Apeninský polostrov a ďalšie časti Stredomoria.
Bitka mala pre kresťanskú stranu obrovský symbolický význam a z dlhodobého hľadiska vážne podlomila osmanskú námornú moc, hoci pre najbližšie obdobie Osmanská ríša dokázala svoje námorníctvo znovu vybudovať a dosiahnuť aj ďalšie zisky v Stredomorí, keď využila faktického rozpadu Svätej ligy a prinútila Benátky k nevýhodnému mieru v ktorom uznali stratu Cypru.
Medzinárodná situácia
V roku 1566 zomrel turecký sultán Sulejman I. Nádherný a na trón nastúpil jeho syn Selim II. Ten sa sústredil predovšetkým na stabilizáciu priestorov dobytých jeho otcom a ich trvalé začlenenie do správy svojej ríše. Aby získal potrebný pokoj k tejto práci, uzavrel celý rad mierových zmlúv: s Maximiliánom II., Perziou, Poľskom, Francúzskom a Benátskou republikou. V obmedzenej miere ale pokračoval v dobyvateľských ťaženiach v oblasti Stredomoria. S pomocou islamských korzárov a pirátov napádal jednotlivých slabších protivníkov. Terorizoval Stredomorie a z veľkej časti ochromil kresťanský obchod a taktiež získaval pre svoju ríšu stále nové a nové pozície.
Rozpínavosť Osmanskej ríše a obrovské finančné a obchodné straty v dôsledku útokov na námorný obchod vyvolávali na strane kresťanov veľké obavy. Tie viedli k rozličným pokusom o vytvorenie veľkej protitureckej koalície, ktoré však pravidelne stroskotávali na sporoch a animozitách medzi jednotlivými štátmi. V roku 1570 však prišiel impulz, ktorý bol dosť silný na to, aby napriek nezhodám priviedol viacero významných kresťanských panovníkov do jedného šíku. Stal sa ním masívny útok osmanských vojsk na benátske kolónie na Cypre. vľavo|náhľad|Prápor Svätej ligy Tvárou v tvár priamemu vojenskému útoku na jeden z najmocnejších talianskych štátov a s obavami z následného útoku osmanských vojsk na Apeninský polostrov a na španielske kolónie v Afrike, sa pápežovi Piovi V. podarilo dojednať vznik Svätej ligy. Bola to aliancia Španielska, pápežského štátu a Benátok, ku ktorej sa pripojilo aj niekoľko ďalších menších štátov a rytierskych rádov. Do čela jednotiek tejto koalície sa postavil nelegitímny brat španielskeho kráľa, Juan de Austria. Ďalšie kresťanské veľmoci sa nezapojili: v Anglicku a Holandsku prebiehala reformácia a Francúzsko bolo, ako tradičný nepriateľ Habsburgovcov, dlhodobým tajným podporovateľom Osmanov.
Úlohou Svätej ligy bolo zastaviť rozpínavosť Osmanskej ríše v Stredomorí a prvým krokom k jej realizácii mala byť pomoc Famaguste, ktorá pod vedením Marca Antonia Bragadina, vrchného veliteľa benátskych vojsk na Cypre, vzdorovala tureckému obliehaniu ako posledná z benátskych kolónií. Túto úlohu sa ale nepodarila splniť, pretože zdevastovaná Famagusta, ktorej dochádzala munícia, kapitulovala po jedenásťmesačnom boji výmenou za voľný odchod pre obrancov (tento prísľub však splnený nebol – Lala Mustafa Paša, ktorý v bojoch o Famagustu prišiel o syna, podmienky porušil a nechal zajatcov povraždiť).
Pomer síl
Celkovo disponovala kresťanská strana asi 13 000 námorníkmi a 28 000 vojakmi a neurčitým množstvom námorníkov a vojakov v službách „súkromníkov“. Veľkú časť benátskych veslárov tvorili slobodní občania, ktorí mohli nosiť zbraň a v boji o loď predstavovali zásadný prínos, na rozdiel od prevažne kresťanských otrokov na tureckých galérach.
Turecká hlavná flotila disponovala silami, ktoré protivníka prevyšovali počtom lodí aj ľudí. Zahŕňala zhruba 220 galér a 50 galeót a jej hlavnú bojovú silu možno odhadnúť na asi 13 000 námorníkov a 34 000 vojakov. Aj osmanská flota však bola posilnená početnými „súkromnými loďami“ a mužmi na ich palubách, ktorí dúfali, že sa priživia na jej víťazstve.
Kvalitatívna prevaha kresťanov
vľavo|náhľad|Poriadok vo flotile Svätej ligy, freska Giorgia Vasariho ([[1572, Sala Regia)]] Ak porovnanie počtu lodí a živej bojovej sily ukazovali na prevahu osmanskej strany, ďalšie ukazovatele naopak hrali v prospech kresťanov. Kresťanská strana mala predovšetkým obrovský náskok v strelných zbraniach. Mala podstatne viac diel väčších kalibrov pri výrazne vyššej kvalite, navyše mnoho z nich bolo umiestnených na čapoch, na rozdiel od tureckých spravidla umiestnených „napevno“, čo umožňovalo oveľa jednoduchšie, rýchlejšie a presnejšie zameriavanie.
Benátske galeázy, ktoré boli akýmsi medzi krokom medzi galérami a modernou veľkou plachtovou vojnovou loďou, disponovali každá zhruba tridsiatimi delami. Napríklad galeáza San Lorenzo mala 34 diel, z toho 8 tridsaťlibrových. To predstavovalo na vtedajšiu dobu neuveriteľnou palebnú silu, pretože na galéry sa vďaka priestoru zabranému veslármi vošlo len niekoľko diel, naviac spravidla umiestnených len na prove. Kresťanská strana tiež masovo používala pomerne nový vynález: kefové strely, ktoré likvidovali živú silu protivníka oveľa efektívnejšie než bežné delové gule.
Vhodne natiahnuté plachty a siete na kresťanských lodiach značne obmedzovali účinok paľby tureckých lukostrelcov, ktorí mali navyše problém prestreliť kvalitnú španielsku zbroj a zaostávali tak za arkebuziermi, ktorí síce strieľali pomalšie, avšak s oveľa efektívnejším výsledkom. Navyše španielska pechota v kvalite ďaleko prevyšovala klasických osmanských pešiakov.
Pohyby pred bitkou
Sily Svätej ligy sa zhromažďovali v Neapolskom kráľovstve kde v tej dobe vládol španielsky kráľ. V polovici októbra jej flotila dostala bojovú zástavu požehnanú pápežom. Potom sa presunula na Sicíliu. Po odchode z Messiny ju dostihli správy o kapitulácii Famagusty a brutálnom zavraždení Bragadina, čím odpadla nutnosť ponáhľať sa jej na pomoc. Po váhania a sporoch, kam teraz zamerať svoje sily, sa presunula do Kefalonie, kde nejakú dobu zotrvala, než vyrazila do boja.
6. októbra priplávala do zálivu Patras, kde sa o deň neskôr stretla s tureckým loďstvom pod vedením Aliho Pašu. Po vzájomnom spozorovaní sa obe strany bez váhania rozhodli pre boj – daný priestor bol pre Osmanskú ríšu príliš dôležitý, než aby v ňom nechala operovať kresťanskú flotilu, a navyše mala jednoznačný príkaz k boju od sultána, zatiaľ čo Juan de Austria bol zase odhodlaný zviesť rozhodujúcu bitku čo najrýchlejšie, než sa mu jeho flotila rozpadne v dôsledku trenice medzi jednotlivými spojencami. Turci navyše vychádzali z veľmi podhodnotených odhadov o sile kresťanskej flotily, lebo ich špióni, ktorí kresťanské lode krátko predtým počítali v jej kotvisku, prehliadli benátsku časť, ktorá kotvila samostatne.
Plány a rozmiestnenie
Kresťanské ľavé (severné) krídlo, na severe ohraničené pobrežím, pozostávalo z 53 prevažne benátskych galér admirála Barbariga, pred ktorými plávali 2 galeázy. Oproti nemu stálo pravé krídlo Turkov pašu Sirocca zložené z 57 galér a 2 galeot.
Stred kresťanskej zostavy tvorilo 62 galér, ktorým velil osobne Juan de Austria, pričom sa v tejto časti nachádzali aj ďalšie veľké galéry s množstvom kresťanských veliteľov. Pred touto zostavou sa nachádzali tiež 2 galeázy. Na protiľahlej strane stálo 61 galér a 32 galeot pod osobným velením Aliho Pašu.
Na kresťanskom pravom (južnom) krídle sa 53 galéram a 2 galeázam admirála Doria nepodarilo včas rozvinúť do plánovanej zostavy. Vplyvom náskoku Turkov a nepriaznivého vetra prišlo jednak k tomu, že galeázy zostali za galérami, namiesto toho aby boli pred nimi, a tiež že celé krídlo zostalo pozadu, čo turecká protistrana predstavovaná 63 galérami a 30 galeotami Uluça Aliho okamžite využila k pokusu o obkľúčenie celej kresťanskej zostavy.
Zálohy sa nachádzali väčšinou za stredom oboch formácií. Na kresťanskej strane išlo o 38 galér admirála de Bazana (30 za stredom a po 4 za každým z krídiel), na tureckej o 8 galér, 22 galeot a desiatky malých lodí, ktoré sa rozmiestnili za stredom formácie. Niekoľko menších lodí plnilo prieskumné úlohy pred bojovými líniami.
Priebeh bitky
vľavo|náhľad| Bitka pri Lepante podľa Fernanda Bertelliho Keď sa obe flotily pustili proti sebe, dočkala sa kresťanská strana milého prekvapenia v podobe nečakanej zmeny vetra, ktorý do tej doby vial výhodne do tureckých chrbtov. Teraz ale najprv utíchol a potom začal dokonca viať proti Turkom, čo trochu obmedzilo ich rýchlosť a prinútilo veslárov k veľkému výdaju síl. Pre kresťanských veliteľov to znamenalo, že galéry strávia v blízkosti galeáz trochu viac času. Okrem toho Turci urobili hrubú chybu keď zamierili priamo ku galeázam, pretože sa domnievali, že ide o slabo vyzbrojené kupecké lode s ktorými budú hotoví ešte skôr než sa hlavné sily stretnú. Delá z galeáz tak poslali ku dnu desiatky tureckých galér ešte pred tým než prišlo k hlavnému stretu flotíl, čím značne prispeli k celkovému víťazstvu.
Zatiaľ čo v strede a na severe sa hlavné sily zrazili viac-menej čelne a vypukol tam tvrdý boj, na juhu sa z hľadiska kresťanov tragicky prejavilo vyššie zmienené nedostatočné rozvinutie ich zostavy. Admirál Doria ako jediný z kresťanských veliteľov nemal príležitosť ťažiť pred hlavnou zrážkou z príspevku diel galeáz a celkovo sa pre svoje oneskorenie nachádzal vo veľmi nevýhodnom postavení. V zúfalej snahe čeliť obkľučovaciemu manévru Uluca Aliho obrátil svoju divíziu k juhu, čím však stratil kontakt so stredom kresťanskej formácie a do otvoreného priestoru medzi stredom a pravým krídlom kresťanov rýchlo vtrhla časť Ulucových lodí. Kresťania preto museli urýchlene nasadiť zálohy, aby svoj stred podporili proti tomuto nebezpečnému útoku z náhle odkrytého boku. Doria bol po bitke tvrdo kritizovaný, pretože tým, že sa nechal tak ľahko a rýchlo vymanévrovať, privodil kresťanskej flotile veľké ťažkosti a spôsobil stredu aj vlastnému krídlu ťažké straty. náhľad| Bitka pri Lepante od neznámeho umelca Kým na juhu turecké sily získavali prevahu, v strede a na severe postupne víťazili kresťania. Na severe Benátčania napriek smrti admirála Barbariga a ťažkým stratám udržali svoju líniu a odrazili pokus nepriateľa pretiahnuť sa okolo pobrežia a obkľúčiť ich. Po návrate galeáz potom začali postupne protistranu likvidovať. Kľúčový bol však boj v strede bojového poľa kam museli kresťania v dôsledku vyššie popísaných udalostí urýchlene vrhnúť svoje zálohy. V tejto mimoriadne krvavej časti bojiska sa nakoniec priamo stretli a zahákovali veliteľské lode, ktorým prišli na pomoc tri kresťanské galéry a sedem galér tureckých. Na palubách dvanástich navzájom zahákovaných lodí vypukol zúrivý boj muža proti mužovi. Dvakrát bol útok kresťanov na pašovu loď odrazený, pri treťom pokuse, ktorý podporila ešte galéra admirála de Bazan, už uspeli. Ali Paša padol v boji zasiahnutý guľkou doprostred čela.
Zmätok a zdesenie vyvolané porážkou veliteľskej lode a smrťou veliteľa definitívne zlomili odhodlanie a nádeje tureckej strany. Kým severná a stredná časť tureckej flotily veľa možností k ústupu nemala a boli postupne rozdrvené rovnako ako už zahákované lode, na ktorých palubách pokračovali janičiari v zúrivom boji, Uluc Ali dokázal veľkú časť svojho krídla spoločne s časťou lodí zo stredovej formácie z bitky vyviesť a vrátiť sa s nimi do Istanbulu. Na mieste musel nechať s výnimkou jednej všetky galéry obsadené v priebehu bitky Turkami.
Dôsledky bitky
náhľad|left|Víťazi z Lepante: Juan de Austria, Marcantonio II. Colonna a Sebastiano Venier náhľad| Návrat rytiera Rádu svätého Štefana z bitky pri Lepante, Jacopo Ligozzi (cca [[1610 )]] Napriek drvivému víťazstvu Svätej ligy a zmasakrovaniu hlavnej tureckej flotily neznamenala bitka koniec osmanskej rozpínavosti v Stredozemnom mori. Spojenci nedokázali (predovšetkým pre nejednotnosť a neochotu nasadiť primerané prostriedky) úspech využiť.
Svätá liga sa rýchlo rozpadla a osmanské loďstvo bolo čoskoro obnovené, už pol roka po bitke mohla Osmanská ríša vyslať na more 250 nových lodí, z toho 150 galér a 8 mahonov (mahon bol obria galéra, ktorá mala byť odpoveďou na galeázu, avšak jeho bojová hodnota bola značne problematická). Doterajšie turecké zisky tak boli udržané: v roku 1573 boli Benátky donútené uzavrieť mier, vzdať sa Cypru a zaplatiť vojnovú náhradu vo výške 300 000 dukátov. Veľkovezír Mehmed-paša Sokolović tak mohol pri diskusii s benátskym veľvyslancom prirovnať straty kresťanov (Cyprus) k uťatej paži, ktorá už nikdy nenarastie, zatiaľ čo straty Turkov (jeho hlavnej flotily) k oholeniu fúzov, ktoré narastú ešte silnejšie. Španielsko síce ešte v roku 1573 dobylo Tunis, ale v roku 1574 ho admirál Sinan Paša dobyl späť a urobil z neho osmanskú provinciu.
Hoci Osmanská ríša ani zďaleka zlomená nebola, jej námorná a celková vojenská dominancia bola výrazne podlomená. Nešlo ani tak o straty lodí a ich zisk kresťanmi – galéry mali krátku životnosť a nákladnú prevádzku a taktiež sa ich doba chýlila ku koncu. Avšak bitka mala obrovský psychologický dopad, pretože rozbila mýtus o neporaziteľnosti tureckej flotily. Navyše v dôsledku zdrvujúcich ľudských strát prišlo k signifikantnému dlhodobému prepadu kvality osmanského námorníctva, lebo skúsených námorníkov a vojakov navyknutých na námorný boj nebolo možné vycvičiť tak rýchlo ako boli postavené lode. Napr. John Keegan poukazuje na to, že v bitke bola prakticky vyhladená celá generácia jednej z elít osmanského vojenstva – lukostrelcov používajúcich kompozitné luky. Tí do tejto doby hrali kľúčovú úlohu v námornom boji na diaľku, kde zaisťovali osmanskej flotile prevahu nad námornými silami protivníkov.
Montjoux
Montjoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alexander Zverev
Alexander Zverev (*20. apríl 1997, Hamburg, Nemecko) je nemecký tenista ruského pôvodu. Olympijský víťaz z Tokia 2020 vo dvojhre, víťaz Turnaja majstrov z roku 2018 a majiteľ štyroch titulov z turnajov ATP Masters. V juniorskom veku vyhral juniorský Australian Open.
Toňa Revajová
Toňa Revajová (* 5. november 1948, Katovice) je slovenská spisovateľka a redaktorka.
Život
Maturovala na SVŠ v Žiline, vysokoškolské štúdium na FF Univerzity Palackého v Olomouci nedokončila. Dva roky pracovala ako učiteľka na 1. stupni ZŠ, v rokoch 1971 – l980 ako odborná referentka na rektoráte VŠD Žilina (dnes Žilinská univerzita), od r. 1981 v PKO Žilina ako zodpovedná redaktorka mesačníka Kultúrny život Žiliny. Po roku 1989 bola medzi novinármi, ktorí v Žiline založili týždenník POVEX (Považský expres), po jeho zániku pracovala ako regionálna redaktorka týždenníka Slovenka. Od r. 2001 žije v Bratislave a venuje sa vlastnej tvorbe a redigovaniu beletrie a detskej literatúry pre vydavateľstvá Slovart a Ikar.
О̆
náhľad|Azbuka mokšančiny používaná medzi rokmi 1924 a 1927 О̆ (minuskula о̆) je písmeno cyriliky. Písmeno je variantom písmena О, doplnené o oblúčik. Opticky je zhodné s písmenom Ŏ v latinke, ako v majuskulnom, tak aj v minuskulnom variante. Písmeno sa používa v itelmenčine, jazyku Itelmenov, pôvodných obyvateľov Kamčatky, kde zachytáva hlásku []. Medzi rokmi 1924 a 1927 bolo používané tiež v jazyku mokša.
Nestoris
náhľad|Červenofigúrový nestoris (typ 2), 4. stor. pred Kr., Katalánske archeologické múzeum, Barcelona Nestoris (nestoris) je typ starogréckej keramickej nádoby. Nestoris (mn. č. nestorides) je keramická nádoba podobná amfore so štyrmi uchami (dvomi veľkými vertikálnymi a dvomi malými horizontálnymi, typ 3a má len dve vertikálne ). Jej tvar, ktorý má pôvod v južnej Itálii, má niekoľko rôznych foriem. Podľa najrozšírenejších sa delí na šesť typov (1a, 1b, 1c, 2, 3a, 3b). Používali sa zrejme na nalievanie obetných tekutín pri určitých rituáloch. Nestorides sa vyrábal väčšinou v Lukánii a Apúlii najmä z béžovo žltej hliny. Najstaršie boli zdobené väčšinou červenofigúrovým štýlom na čiernom pozadí. Na gréckom západe sa červenofigúrová keramika začala vyrábať v polovici 5. stor. pred Kr., a to v piatich hlavných lokalitách (dielňach), lukánskej, apúlskej, kampánskej, sicílskej a paestskej. V Apúlii sa vyvinuli dva štýly zdobenia váz, raný prostý štýl a zdobený štýl, ktorý sa uplatňoval pri zdobení nestorides (ako aj veľkých váz, amfor atď.). Ich nálezy z hrobek v Ruvo del Monte odhaľujú, ako sa ich forma na konci 6. stor. pred Kr. vyvinula z ollai, keramických alebo kovových nádob guľatého tvaru. Miestne nestorides tu pretrvali až do 4. stor. pred Kr. (zdobené boli väčšinou rastlinnými motívmi). V 4. stor. pred Kr. sa v južnej Itálii vyrábali prostejšie nádoby s čiernym leskom zdobené bielou, hnedou a červenou farbou, so zvieracími a rastlinnými motívmi, vencami a príležitostne ženskými hlavami.
La Chapelle-Bâton (Vienne)
La Chapelle-Bâton je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Cicada 3301
Cicada 3301 je organizácia ktorá doposiaľ zverejnila tri kolá hádaniek na stránke 4chan, v rokoch 2012 až 2014. Spojenie Cicada 3301 si vyslúžila kvôli obrázkom cikád, ktoré sa v ich hádankách vyskytovali, a podpisu, "3301". Ich hádanky sa výrazne zameriavali na bezpečnosť údajov, kryptografiu, steganografiu a internetovú anonymitu. Každé jedno kolo na záver obsahovalo súradnice na miesta v niekoľkých štátov a zemí s plagátmi cikády a QR kódom. Táto séria hádaniek sa prezýva ako „najprepracovanejšia a najzáhadnejšia hádanka internetového veku“ a je uvedená ako jeden z „top 5 najstrašidelnejších, nevyriešených záhad internetu“ v The Washington Post. Sú teórie, že hádanky sú náborovým nástrojom pre NSA, CIA, MI6, „slobodomurárske sprisahanie“ alebo skupinu kybernetických žoldnierov. Iní uviedli, že Cicada 3301 je hra s alternatívnou realitou, hoci žiadna spoločnosť ani jednotlivec sa ju nepokúsili speňažiť. Niektorí z finálových súťažiacich veria, že Cicada 3301 je pozostatkom hnutia Cypherpunk z konca 80. a 90. rokov. Podľa informácií sa podarilo Cicade 3301 nájsť dokopy desať inteligentných jedincov, z toho sú známi len Marcus Wanner a Joel Erikkson.
La Chapelle-Bâton (Vienne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
La Chapelle-Montreuil
La Chapelle-Montreuil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
La Chapelle-Bâton (Vienne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Chapelle-Montreuil
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cicada 3301
Prvá hádanka
Týmito chýbajúcimi číslami boli čísla 509 a 503, teda šírka a výška pôvodného obrázku. Po pridaní .com za výsledok 845145127 ste boli presmerovaní na stránku s odpočtom 84 hodín a obrázok cikády. Po skončení odpočtu stránka ukázala geografické súradnice, ktoré sa odkazujú na reálne miesta v Poľsku, Francúzku a iných ďalších štátov. Jednalo sa o zdrapy papiera prilepené na pouličné osvetlenie, na ktorých sa nachádzala cikáda, resp. logo organizácie a QR kód. Ten odkazoval na stránku s úryvkami z knihy Agriba: The book of a death  od spisovateľa Willaima Gibsona. V texte sa nachádzala šifra - sq6wmgv2zcsrrix6t.onion - ktorý odkazovala na špeciálny webový prehliadač Onion Web. V odkaze sa nachádzala správa, ktorá od ľudí požadovala, aby si otvorili svoj hot mail účet. Tam našli správu plnú náhodných slov a ukrytou šifrou. Po mesiaci sa Cicada 3301 ozvala na 4chan-e so správou, že našla ľudí, ktorých hľadala. Napísala, že zámerom hádaniek bolo zlepšiť bezpečnosť a súkromie v oblasti internetu.
La Chapelle-Moulière
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Cicada 3301
Druhá a tretia hádanka
Po roku sa Cicada 3301 objavila so zložitejšou a podobnou hádankou tej prvej. Tentokrát sa v hádankách nachádzal aj zvukový súbor, The Instar Emergence. Ten odkazoval na Twitter účet s jediným tweetom a to obrázkom s abecednou tabuľkou rôznych znakov, ktorá mala poslúžiť ako pomôcka na dešifrovanie „niečoho“. Rovnako aj v druhom kole boli v rôznych štátoch rozmiestené plagáty s QR kódom, no aké hádanky nasledovali potom, sa už nevie. Vie sa, že boli vybraný ďalší inteligentný jedinci, no správa od autorov hádaniek sa tentokrát neobjavila. V roku 2015 sa objavila ďalšia hádanka a začalo tretie, zatiaľ posledné a najťažšie kolo. Ani to sa však veľmi nelíšilo od predošlých kôl. Opäť sa mala nájsť šifra, ktorá odkazovala na knihu a tá na internetovú stránku.
La Chapelle-Moulière
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Cicada 3301
Druhá a tretia hádanka
Hádanka ale teraz odkazovala na knihu Liber Primus (Prvá Kniha), ktorej autor bol neznámy. Nachádzali sa tam ale ilustrácie cikád a znaky, ktoré sa nachádzali aj na tabuľke, ktorá teraz mala poslúžiť ako pomôcka na preloženie knihy. Preto je pravdepodobné, že knihu zrejme napísal zakladateľ Cicady 3301. Keďže sa správa od tvorcov dlho neobjavovala, začalo sa diskutovať, že kniha musí byť preložená celá, čo neskôr aj tvorcovia v roku 2016 potvrdili. Svojou poslednou správou tiež upozornili, že ich hádanky sú označené tzv. PGP podpisom.
La Chapelle-Moulière
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cicada 3301
Zvukové súbory
V hádankách sa tiež nachádzali dve hudobné nahrávky, "The Instar Emergence" a "Interconnectedness". Žiadna z nich však nie je súčasťou štandardného repertoáru a nie sú identifikovaní ich skladatelia ani interpreti.
Umelci Rick Steff a Roy Berry zo skupiny Lucero zaradili pieseň inšpirovanú cikádou 3301 na svoj vedľajší album Superfluidity. Hudobné video, ktoré režíroval Charlie Fasano, obsahovalo umeleckú prácu prevzatú z knihy Liber Primus od Cicada 3301.
Japonský umelec かめりあ (Camellia) zaradil na svoj album U.U.F.O. pieseň inšpirovanú cikádou 3301.
Pop kultúra
Námorníctvo Spojených štátov vydalo v roku 2014 kryptografickú výzvu založenú na náborových hádankách Cicada 3301. Pomenovali ju Project Architeuthis.
Zápletka „Nautilus-u“, epizóda televíznej show Person of Interest z ''30. septembra 2014'', obsahovala rozsiahlu hru veľmi podobnú hádankám Cicada 3301. Obidve obsahujú sériu celosvetových kryptografických hádaniek, ale ako už názov napovedá, tieto obsahujú namiesto loga cikády obrázok mušle nautila. Tvorca Person of Interest Jonathan Nolan a producent Greg Plageman v rozhovore uviedli, že Cicada 3301 bola inšpiráciou pre epizódu: "Epizóda 2, som obzvlášť fascinovaný touto témou. Vyhľadajte si Cicada 3301 na internete. Je to veľmi zaujímavý koncept, ktorý sme potom vložili do väčšieho príbehu, ktorý sa spája s našou show.“
Cicada 3301 sa stala predlohou komediálnemu thrilleru z roku 2021 Dark Web: Cicada 3301. V réžii Alana Ritchsona, ktorý napísal scenár spolu s Joshuom Montcalmom, hrajú Jack Kesy, Conor Leslie, Ron Funches, Kris Holden-Ried, Andreas Apergis a Ritchson. Film sleduje hackera, ktorý sa zúčastňuje náborovej hry Cicada, zatiaľ čo sa vyhýba NSA.
Vo videohre Assassin's Creed Origins sa člen civilizácie Isu odvoláva na Cikádu, keď rozpráva o záhadách histórie.
Návod
Toto je podrobný a úplný návod/riešenie/zápis prvých hádaniek Cicada 3301 a odkazy na nástroje, ktoré potrebujete na ich dekódovanie.
Vodné pólo na Panamerických hrách 2019
Vodné pólo na Panamerických hrách 2019 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 2019. Konal sa v Lime, v Peru v dňoch od 4.10. augusta 2019, za účasti 8 mužských a 8 ženských tímov. Vodnopólový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951, a toto bolo jeho 18. vydanie. Zápasy sa odohrali v plaveckom centre Villa María del Truinfo Centro Acuático, ktorý je súčasťou športového centra Complejo Deportivo Villa María del Triunfo. V mužskej kategórii siedmykrát v rade získalo titul 🇺🇸, ktoré vo finálovom zápase zvíťazilo nad 🇨🇦. V ženskej kategórii obhájilo titul rovnako 🇺🇸, keď vo finále vyhralo nad 🇨🇦.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na vodnopólový turnaj Letných olympijských hier 2021, ktoré sa uskutočnia v Tokiu. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo v oboch kategóriách.
Kvalifikácia
Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v neoficiálnom svetovom rebríčku v roku 2019.
Montjoyer
Montjoyer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cesta I. triedy 68 (Česko)
Cesta I. triedy 68 je česká cesta I. triedy, ktorá začína pri obci Třanovice na križovatke s diaľnicou D48 a E462 a vedie k Třincu, kde končí v mestskej časti Nebory na križovatke s cestou I/11. Jej dĺžka je 5,582 km a v celej dĺžke je označená ako cesta pre motorové vozidlá.
Dejiny
Pôvodne cesta začínala na križovatke s diaľnicou D48 pri obci Horní Tošanovice a cez Hnojník viedla k rovnakej križovatke s cestou I/11. Jej dĺžka bola 7,5 km.
Slávnostný začiatok výstavby štvorprúdovej preložky cesty prebehol 6. novembra 2019, do prevádzky bola v polovičnom profile uvedená 28. marca 2023, predpokladaný termín úplného sprevádzkovania je v auguste 2023. Táto preložka bola pôvodne súčasťou plánovanej rýchlostnej cesty R67 (Bohumín (D1) – Havířov – Třanovice (D48) – Třinec – Slovensko), po zrušení kategórie rýchlostných ciest je v tomto úseku plánovaná výstavba cesty I/68 v parametroch cesty pre motorové vozidlá.
La Chaussée (Vienne)
La Chaussée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montlaur-en-Diois
Montlaur-en-Diois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Montmaur-en-Diois
Montmaur-en-Diois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Plávanie na Letných olympijských hrách 2016 – 100 metrov prsia muži
Rekordy
V priebehu disciplíny boli rekordy prekonané.
La Ferrière-Airoux
La Ferrière-Airoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Montmeyran
Montmeyran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
La Ferrière-Airoux
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montmeyran
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zachránené životy
Zachránené životy je turecký televízny seriál, ktorý vysielala TV Doma od 27. júna 2022 do 23. februára 2023. Hlavné postavy stvárnili herečka İrem Helvacıoğlu a herec Ulaş Tuna Astepe.
AFL Europe
AFL Europe je európska športová organizácia pre austrálsky futbal. Federácia bola založená v roku 2010 a v súčasnosti (2011) združuje 19 národných zväzov austrálskeho futbalu. Sídli v Frankfurte nad Mohanom, v Nemecku.
História
Počas posledných 10 rokov vzrástol záujem o austrálsky futbal v Európe. Najprv v roku 2005 vznikla Aussie Rules Europe, ktorá však nebola zastrešujúcou európskou organizáciou, ale slúžila iba na propagovanie austrálskeho futbalu v Európe. S pomocou nej však vzniklo prvé európske vrcholné podujatieEurópsky pohár. Prvé rokovania o založení strešnej organizácie padli na konferencii v chorvátskom Záhrebe v roku 2009 pri príležitosti Európskeho pohára 2009. V januári 2010 na konferencii vo Frankfurte nad Mohanom aj pri účasti zástupcov AFL (austrálsky národný zväz austrálskeho futbalu) došlo k založeniu European Australian Football Association (EAFA). AFL sa zaviazala podporiť asociáciu aj finančnými príspevkami. Na konferencii v talianskom Parabiago v októbri 2010 je asociácia premenovaná na AFL Europe.
Členské federácie
Riadni členovia 1 Len anglické kluby
Čakatelia na členstvo
Cesta I. triedy 71 (Česko)
Cesta I. triedy 71 je česká cesta I. triedy, ktorá začína v meste Uherský Ostroh na križovatke s cestou I/55 a cez Blatnice pod Svatým Antonínkem (križuje I/54) vedie na hraničný prechod Velká nad Veličkou–Vrbovce, kde končí a kde na ňu nadväzuje slovenská cesta II/499.
Zemetrasenie v Turecku a Sýrii 2023
náhľad|[[Seizmometer|Seizmograf nameral otras so silou až 7,8 Richterovej stupnice]] náhľad|Turecké mesto [[Diyarbakır]] Zemetrasenie v Turecku a Sýrii alebo zemetrasenie v Nurdağı nastalo v pondelok 6. februára 2023 o 4:17 hod. miestneho času (2:17 SEČ). Epicentrum sa nachádzalo na mieste vzdialenom 33 kilometrov od tureckého mesta Gaziantep v hĺbke 17,9 km pod zemou. Silne zasiahnutá bola aj severozápadná časť Sýrie.
Intenzita
Podľa prvotných údajov dosiahlo zemetrasenie silu 7,8 MW. 10 minút potom boli zaznamenané dotrasy, ktoré dosiahli silu 6,7 MW. V dôsledku katastrofy bolo zničených viac ako 5 700 budov a tisícky mŕtvych sú hlásené z oboch postihnutých krajín. Neskôr okolo obeda toho istého dňa došlo k ďalším dotrasom, ktoré dosiahli silu 7,5 MW. Dotras takejto intenzity možno považovať za druhé plnohodnotné zemetrasenie.
Rozsah
V dôsledku katastrofy bolo zničených viac ako 2 800 budov, v tureckom meste Diyarbakır sa zrútilo obchodné centrum, v Adane 17 poschodový a 14 poschodový dom. V provincii Hatay sú zničené aj policajné stanice. Zranených je najmenej 43 000 osôb, usmrtených viac ako 50 000.
Pravdepodobne ide o najsilnejšie zemetrasenie v dejinách novodobého Turecka (cca od roku 1900), porovnateľné so zemetrasením z roku 1939 v Erzincan (taktiež 7,8 MW). Pred touto udalosťou krajinu zasiahlo zemetrasenie naposledy v roku 2020. 24. januára v provincii Elazığ so silou 6,8 MW a 30. októbra v Egejskom mori so silou 7,0 MW.
Menšie otrasy boli cítiť až v Libanone alebo na Cypre,  a podľa niektorých správ pravdepodobne aj v Grécku, Jordánsku, Izraeli, Iraku, Rumunsku, Gruzínsku a Egypte.
Turecko
Prezident Recep Tayyip Erdoğan vyhlásil mimoriadny stav a požiadal o medzinárodnú pomoc. Do zasiahnutých oblastí bola vyslaná na pomoc armáda a všetky dostupné záchranné zložky v krajine. Na nasadenie do pátracích a záchranných akcií bolo určených celkom 9 700 osôb. Podľa doterajších informácií bolo zo sutín vyslobodených už vyše 10 000 osôb. Vážne boli zasiahnuté mestá Adıyaman, Diyarbakır, Gaziantep a Malatya. Zrútili sa aj vysokopodlažné, bežným zemetraseniam odolávajúce budovy či nemocnice. Na miestach sú hlásené požiare.
Medzinárodná pomoc
Vlády a hlavy štátov naprieč svetom vyjadrili zasiahnutým krajinám a rodinám obetí kondolenciu. Záchranné zložky vyslali Spojené štáty americké, Spojené kráľovstvo, India, Francúzsko, Poľsko, Rumunsko, Česko, Slovensko, Ukrajina či Rusko. Podporu zasiahnutým oblastiam vyjadrili aj šéf diplomacie Európskej únie, Severoatlantickej aliancie a rad neziskových organizácií.
Montmiral
Montmiral je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Robert Rooba
Robert Rooba (* 2. september 1993, Tallinn, Estónsko) je estónsky hokejový útočník, ktorý nastupuje za JYP Jyväskylä vo fínskej Liige. Rooba taktiež zastáva funkciu kapitána v estónskej hokejovej reprezentácii.
Hráčska kariéra
Ku športu priviedol Roobu jeho otec Juri, ktorý odohral niekoľko sezón v estónskej najvyššej hokejovej súťaži a v súčasnosti pracuje ako generálny manažér pre estónske národné mužstvo. Robert začínal s hokejom v tallinnskom klube HC Purikad, kde vydržal do roku 2008. Vtedy si jeho talent všimli aj v neďalekom Fínsku, odkiaľ dostal ponuku z klubu Espoo Blues. V mládežníckych štruktúrach klubu pôsobil do roku 2013.
Za Espoo debutoval vo fínskej najvyššej súťaži v sezóne 2011/12, ale v zostave Blues sa natrvalo usadil až v ročníku 2013/14. V klube vytrval až do leta 2016, kedy klub vyhlásil bankrot a zanikol.
Následne sa presunul do tímu JYP, v ktorom vydržal nasledujúcich päť ročníkov. Prelomová bola najmä sezóna 2020-21, kedy v 59 zápasoch nastrieľal rovných 30 gólov a stal sa druhým najlepším strelcom celej súťaže.
Fantastické výkony mu vyniesli zmluvu s klubom Severstaľ Čerepovec, ktorý pôsobí v KHL. Stal sa prvým Estóncom v dejinách súťaže, ktorý strelil gól. Stalo sa tak v deň jeho 28. narodenín v zápase proti SKA Petrohrad. Za Čerepovec napokon odohral 39 stretnutí s bilanciou päť gólov a dve asistencie.
V súvislosti s Ruskou inváziou na Ukrajinu sa rozhodol nepokračovať v kariére v Rusku a zvolil návrat do Fínska. Na dvojročnom kontrakte sa dohodol s JYP, kde už predtým pôsobil.
Reprezentácia
Rooba reprezentuje Estónsko na majstrovstvách sveta nižších kategórii už od svojich šestnástich rokov. Od sezóny 2021/22 je kapitánom tímu.
Jožinko
Jožinko môže byť:
La Puye
La Puye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Grimaudière
La Grimaudière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zlatý pohár CONCACAF
Zlatý pohár CONCACAF je futbalová súťaž národných mužstiev Severnej, Strednej Ameriky a Karibiku. Súťaž sa konala od roku 1963 vtedy mal tento turnaj názov Majstrovstvá vo futbale krajín CONCACAF, od roku 1991 sa súťaž volá Gold Cup, teda Zlatý pohár. Súťaž sa hrá pod hlavičkou konfederácie CONCACAF.
La Grimaudière
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zlatý pohár CONCACAF
Systém kvalifikácie do roku 2017
Do roku 2017 bol systém kvalifikácie nasledovný:
Zlatý pohár CONCACAF
Pozvané tímy sú napísane kurzívou.
Kristin Kreuková
Kristin Kreuková (* 30. december 1982, Vancouver, Britská Kolumbia, Kanada) je kanadská herečka známa vďaka postave Lany Lang z televízneho seriálu Smallville.
Detstvo a mladosť
Kreuková sa narodila vo Vancouveri v Britskej Kolumbii, Deanne Che a Petrovi Kreukovi. Jej otec je holandského pôvodu a matka je čínskeho pôvodu, narodila sa v Indonézii. Jej matka a stará matka, žili v Singapure a na Šalamúnových ostrovoch, kým sa neusadili vo Vancouveri. Má mladšiu sestru, Justine Kreuk.
V detstve sa venovala karate a gymnastike na národnej úrovni ale skončila v jedenástom ročníku, kvôli skolióze. Plánovala študovať psychológiu alebo forenznú vedu, ale počas strednej školy ju kontaktoval kastingový riaditeľ televízneho seriálu Edgemont, stanice CBC.
Kariéra
Po obsadení do televízneho seriálu Edgemont, ktorý mal päť sérii a sedemdesiat epizód, získala hlavnú úlohu, v televíznej drámy Snehulienka, kde si zahrala po boku Mirandy Richardson. V roku 2004 získala hlavnú ženskú rolu v televíznom seriály Smallville. V televíznom seriály si zahrala po boku Toma Wellinga a jej herecký výkon získal pozitívne recenzie. Bola tiež štyri krát nominovaná na ocenenie Saturn Award. V rovnakom roku stvárnila menšiu rolu vo filme Eurotrip.
V roku 2007 sa pridala k hereckému obsadeniu ako Jimi Mistry, Neve Campbell a John Light, v kanadskom filme Hranice. Hlavnú úlohu stvárnila tiež vo filme Legenda o Chun-Li, z roku 2009.
V roku 2010 hosťovala v štyroch epizódach televízneho seriálu Chuck a spoločne s hercom Jayom Ryanom, si zahrala v televíznom seriály Kráska a zviera, z roku 2012. Seriál mal štyri série a natáčanie skončilo v roku 2016.
V roku 2017 poskytla Kreuková svoj hlas princeznej Shuyan, v Shuyan Saga, sérii grafických románov zasadených do fantasy sveta starovekých čínskych bojových umení. O rok neskôr, stvárnila hlavnú úlohu v kanadskom televíznom seriály Bremeno pravdy, ktorý sa natáčal do roku 2021. Stvárnila tiež menšiu úlohu v televíznom seriály Reacher.
Súkromný život
Od roku 2017 žije v Toronte, v Ontáriu. Je pescetariánkou. Objavila sa v mnohých reklamách a je tvárou Neutrogeny. Vo voľnom čase rada pozerá filmy, píše, číta, tancuje, pletie a venuje sa gymnastike.
Opatovské zákopy
Opatovské zákopy je prírodná rezervácia ev. č. 1415 neďaleko obce Opatov v okrese Třebíč v nadmorskej výške 624 - 650 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie prirodzených rašelinových lúk na prameniskách.
Suchá hora (prírodná rezervácia)
Suchá hora je prírodná rezervácia ev. č. 1819 neďaleko obce Dešov v okrese Třebíč v nadmorskej výške 500571 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je biotop hercynských dubohrabín, kvetnaté bučiny; vzácne a ohrozené druhy rastlín a živočíchov, najmä chochlačka plná (Corydalis solida), potom cyklámen purpurový (Cyclamen purpurascens), zo živočíchov roháč veľký (Lucanus cervus), jasoň chochlačkový (Parnassius mnemosyne), sokol lastovičiar (Falco subbuteo), včelár lesný (Pernis apivorus), holub plúžik (Columba oenas), ďateľ prostredný (Leiopicus medius), raniak hrdzavý (Nyctalus noctula), uchaňa čierna (Barbastella barbastellus).
Dauphinské Alpy
Dauphinské Alpy patria po masíve Mont Blanc k najvýznamnejším horským skupinám Álp vo Francúzsku. Predstavuje rozľahlý horský priestor vysokých štítov, ľadovcov, jazier a alpských lúk. Názov súvisí s totožným menom historického územia a s francúzskym šľachtickým titulom. Na starších mapách väčšinou termín Dauphine nenájdeme. Oblasť býva nazývaná Masív Pelvoux alebo Masív Ecrins. Dauphinské Alpy patria k najdivokejším horským systémom Álp. Vďaka značnej strmosti, veľkému prevýšeniu, silnému zaľadneniu a visutými ľadovcami pôsobí dojmom nedostupnosti.
Poloha
Dauphinské Alpy od západu k severu vymedzujú rieky Rhôna, Isère, Arc, na východe rieky Valloirette, Guisane a Durance, na juhu Buech, Drôme (event. Eygues). Sever oddeľuje od masívu Vanoise údolie rieky Romanche.
Geologické zloženie
Pohorie je súčasťou Vonkajších kryštalických Álp. Stretávajú sa tu pásma žuly, ruly, bridlíc, gabra a vápencov.
Členenie
K najznámejším vrcholom Dauphinských Álp patrí najjužnejšia Alpská štvortisícovka Barre des Écrins (4 102 m), ktorá je zároveň najvyššou horou pohoria. Ďalej La Meije a Mont Pelvoux. Na severe územia vynikajú nápadné veže Aiguilles d’Arves a masív Grandes Rousses s najvyššou horou Pic de l’Étendard (3 238 m), ktorý je vôbec najzápadnejšou zaľadnenou alpskou oblasťou. Tieto hory už niekedy nebývajú zaraďované k pohoriu Dauphiné, pretože severné ohraničenie vedie pozdĺž rieky Romanche.
Turizmus
náhľad|[[Briançon (obec)|Briançon]] Turisticky je pohorie dobre sprístupnené. Hustá sieť značených chodníkov vedie aj do značných výšok. Do pohoria zasahujú štyri veľké údolia : Vénéon, Valloise, Valgaudemar a Valjouffrey. V severnej časti hôr sú známe lyžiarske strediská L’Alpe-d’Huez a Les Deux-Alpes. Za návštevu stojí mesto Briançon na východnom okraji (pozoruhodný svojim opevnením, ako atrakciou). Briançon je najvyššie položeným mestom v Európe. Na rieke Durance a Ubaye je najväčšie alpská priehradná nádrž Lac de Serre-Ponçon (30 km²). Turistom slúži celkom 32 horských chat, patriacich väčšinou spolku C.A.F. Kempy nachádzame v miestach La Berarde, Vallouise, Villar-Loubiere, Les Faures, Venosc a ďalšie.
La Roche-Posay
La Roche-Posay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dauphinské Alpy
Ochrana prírody
V roku 1973 bol na pomerne rozľahlom území vyhlásený Národný park Écrins o rozlohe 91 740 ha. Dôvodom bola ochrana alpskej flóry, fauny a výrazného vysokohorského reliéfu s množstvom jazier. Môžeme tu naraziť na kamzík, svište, zajace, orly skalné apod. Na území parku platia prísne pravidlá, voľné táborenie je zakázané. Správa národného parku sídli v Gape.
La Roche-Posay
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montoison
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montréal-les-Sources
Montréal-les-Sources je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nikelkadmiový akumulátor
Nikelkadmiový akumulátor (iné názvy: nikel-kadmiový akumulátor, niklokadmiový akumulátor, niklovo-kadmiový akumulátor, NiCd akumulátor, hovorovo je namiesto slova akumulátor slovo batéria) je alkalický akumulátor (nabíjateľný elektrochemický článok), ktorého kladný článok obsahuje ako elektroaktívnu látku oxidy niklu a záporný článok zmes kadmia a železa.
Montrigaud
Montrigaud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
La Roche-Rigault
La Roche-Rigault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vienne, v regióne Poitou-Charentes.
Leonardit
vpravo|náhľad|Leonardit Leonardit je mäkký voskový, čierny alebo hnedý, lesklý, sklovitý mineraloid, ktorý je ľahko rozpustný v alkalických roztokoch. Je to oxidačný produkt hnedého uhlia, získaný povrchovou ťažbou. Je bohatým zdrojom humínových kyselín (až 90 %) a používa sa ako pôdny kondicionér, stabilizátor ionomeničových živíc pri úprave vody, a pri sanácii znečisteného prostredia. Bol pomenovaný po A. G. Leonardovi, prvom riaditeľovi North Dakota Geological Survey, ako uznanie za jeho prácu na týchto ložiskách.
La Roche-Rigault
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Leonardit
Ťažba
Leonardit sa nachádza v blízkosti povrchových ložísk lignitu. Predpokladá sa, že leonardit vzniká oxidáciou hnedého uhlia. Tento predpoklad možno podporiť porovnávacími chemickými analýzami leonarditu a lignitu.
La Roche-Rigault
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Leonardit
Výskyt
Leonardit bol prvýkrát opísaný v Severnej Dakote a nachádza sa v spojení s prakticky všetkými ložiskami hnedého uhlia. Leonardit bol celosvetovo opísaný aj z ložísk lignitu alebo subbitúmenového uhlia, napr. v Alberte v Kanade, v Achlade a Zeli v Grécku, v Turecku, v Bacchus Marsh v Austrálii a v Maďarsku.
La Roche-Rigault
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Leonardit
Úprava pôdy
Na účel úpravy pôdy sa aplikuje buď priamo do pôdy, alebo sa aplikuje spracovaný ako zdroj humínových kyselín. Jeho potenciál ďalej sekvestrovať uhlík, najmä prostredníctvom zrýchleného mikrobiálneho vývoja v pôde, poskytuje základ pre rozsiahly výskum hnedého uhlia ako biologického hnojiva vo Victorii v Austrálii.
Sanácia kontaminovaných pôd
Leonardit sa môže pridávať priamo do pôdy, aby sa znížil príjem kovov rastlinami v kontaminovanej pôde, najmä v kombináciii s kompostom.
Prísada vo vrtnom priemysle
Leonardit sa osvedčil ako prísada pri vrtoch na prieskum a ťažbu uhľovodíkov alebo geotermálnej energie. Riedi a stabilizuje vrtné výplachy, udržuje ich na konštantnej teplote a pri teplotách okolo 150°C zabraňuje vytvrdzovaniu vápenného kalu.
Cesta I. triedy 67 (Česko)
Cesta I. triedy 67 je česká cesta I. triedy, ktorá začína na hraničnom prechode pri meste Bohumín, následne križuje diaľnicu D1 a vedie cez Karvinú (križuje I/59) do Českého Těšína, kde križuje cestu I/48 a medzinárodné cesty E75 a E462 a končí na križovatke s I/11.
Kyselina gama-hydroxymaslová
Kyselina gama-hydroxymaslová (iné názvy: kyselina γ-hydroxybutyrátová, kyselina 4-hydroxybutyrátová ) je hydroxykyselina, ktorá sa prirodzene vyskytuje v ľudskom centrálnom nervovom systéme ako neuromodulátor a inhibičný neurotransmiter s prirodzenou koncentráciou v mozgu 0,3 mmol/g. Bola syntetizovaná v roku 1960 francúzskym neurobiológom Henrim Laboritom. Soľ kyseliny sa označuje ako oxybát sodný a anión ako gama-hydroxybutyrát (skratka GHB). Oxybát sodný je pod názvom Xyrem schválený na liečbu porúch spánku.