cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Margarete Steiffová
Vzostup (1894 – 1903)
Hneď na začiatku zastupuje Richard firmu na výstave v Leipzigu. V tomto čase má už firma obrat 90 tisíc mariek ročne. Následne spolupracuje so svojimi bratmi (Franz, Otto, Hugo a Paul) v predaji, reklame, produkcii a celkovom vylepšovaní chodu fabriky.
Margaret je však stále dušou firmy a dohliada na jej celkový chod. Aj napriek svojmu postihnutiu zvláda kontrolovať a zároveň sa podieľať na výrobe produktov, motivuje zamestnancov a udržuje stále pozitívnu atmosféru na pracovisku. Napriek tomu je však aj veľmi kritická – veľa vecí vracia na vylepšenie alebo dokonca na celkové prerobenie. Zvieratká vidí stále ako niečo, s čím si deti utvárajú vzťah. Preto musia byť jej hračky kvalitné. To isté sa týka aj materiálov, z ktorých sa hračky šijú. Toho času sú hračky vypĺňané ovčou vlnou a v 90-tych rokoch jemným dreveným vláknom. Hračky v súčasnom katalógu sú prezentované ako ľahké, mäkké a čisté – bez pilín, zvieracích chlpov, či korkového odpadu.
Najprv sa trh s látkovými zvieratkami rozširuje v Európe, neskôr aj v Amerike. V roku 1900 zomiera jej brat Fritz a Margarete investuje všetku svoju energiu do práce. Vzťah z jeho synmi sa naďalej ešte viac prehĺbuje. Najmä Richard prináša stále veľa nových nápadov a tvrdo pracuje na vytváraní nových produktov. Prvé modely však stále šije Margarete sama.
Ďalší rozmach a smrť (1903 – 1909)
V roku 1903 sa začínajú stavať nové výrobné priestory – dvojpodlažná budova z betónu a skla s nájazdovou rampou na poschodie. Margarete sa tam môže bez problémov pohybovať po celej budove. Denne skúša a preveruje nové modely, farby (pracuje so striekacou pištoľou a dekoruje hotové výrobky). Pravidelne navštevuje krajčírky, preparátorv a vyšívačky.
Už v roku 1902 začína Richard vyvíjať nový druh látkovej hračky – s pohyblivými rukami a nohami, srsťou z mohérového plyšu a sklenenými očami. Margarete je spočiatku skeptická, či túto pomerne drahú hračku prijme trh. Toto rozhodnutie predstavuje vysoké riziko pretože pri zlyhaní je ohrozené financovanie doterajšej výroby. Na Richardovo naliehanie sa teda rozhodne a šije prvého plyšového medveďa a zároveň sa rozbieha ďalšia výroba. Na začiatku nemá táto hračka žiaden úspech. Úspech prichádza až na trhu v Leipzigu, kde v poslednej chvíli kupuje jeden američan všetkých 3000 kusov.
Plyšový medveď je bestseller na svetovej výstave v St. Louis. Je na nej predaných 12 tisíc kusov. Margarete a Richard vyhrávajú zlatú medailu a firma dostáva najvyššie ocenenie (Grand Prix).
V rokoch 1903 – 1907 sa výrazne zvyšuje produkcia na 1 700 000 zvieracích hračiek. 400 ľudí je zamestnaných priamo v továrni a ďalších 1 800 žien vyrába hračky doma.
V Amerike je plyšový medveď absolútnym víťazom. Svoje neskoršie meno Teddy dostáva po prezidentovi Theodorovi "Teddy" Rooseveltovi. To sa začína používať od roku 1906. thumb|"Knopf im Ohr" (nit v uchu) Rastúci konkurenčný tlak si však vyžaduje nové opatrenia. Margarete sa nechce zapájať do tzv. cenovej vojny s konkurenciou, ale potrebuje nájsť spôsob, ako sa stanú jej výrobky nezameniteľnými. Franz prichádza s nápadom, aby každá ich zvieracia hračka bola opatrené nitom v uchu. Názov "Knopf im Ohr" je teda na svete – dodnes sa toto označenie používa pri výrobe pravých Steiff-hračiek.
Margarete prežíva rozmach firmy a momentálne aj túto krízu veľmi osobne a intenzívne. Je však zo dňa na deň čoraz unavenejšia a tak ju ľudia vidia už len ako sedáva pri okne svojho bytu a tak sleduje dianie v spoločnosti. Margarete cíti, že je život sa blíži ku koncu. Dňa 9. mája 1909 zomiera Margarete Steiffová vo veku 61 rokov na zápal pľúc.
Canville-les-Deux-Églises
Canville-les-Deux-Églises je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pernegg
Pernegg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Horn.
Žije tu obyvateľov.
Gmina Borkowice
Gmina Borkowice je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Przysucha.
Tatra 603 MB / 603 NP
thumb|Tatra 603 MB v roku 1997 v Kopřivnici
Tatra 603 MB a Tatra 603 NP sú modely úžitkových automobilov Tatra.
Tatra 603 MB
Prototyp minibusu Tatra 603 MB bol prvým vozidlom vyvinutým v pobočnom vývojovom závode č.5 podniku Tatra Kopřivnice v Bratislave na Mlynských Nivách, založenom v roku 1960.
Automobil bol koncipovaný ako úžitková verzia osobného automobilu Tatra 603, pričom mal v maximálnej miere využívať jeho použiteľné skupiny. Minibus postavený v roku 1961 bol vlastne funkčnou vzorkou plánovaného nového radu úžitkových automobilov, preto bol pri jeho konštrukcii kladený dôraz hlavne na konštrukčné riešenie a z dôvodu urýchlenia stavby vozidla bola ako provizórny základ karosérie určená k tomuto účelu menej vhodná kabína ľahkého terénneho automobilu Tatra 805. Nový rad úžitkových automobilov bol plánovaný vcelku veľkoryso a mal okrem minibusu ako základného modelu pozostávať napríklad zo skriňových vozov rôzneho prevedenia, ambulantnej predajne, otvoreného prevedenia Pick-up a nízkoplošinového valníku.
Už v tejto etape vývoja projektu sa v bratislavskom závode pracovalo na novej a esteticky vcelku zdarilej karosérii, ktorá mala nahradiť pomerne strohý dizajn funkčnej vzorky. Napriek tejto skutočnosti práve vzhľad karosérie T 603 MB bol tomuto vozidlu najviac vytýkaný, čo však bolo v týchto súvislostiach bezpredmetné a výhody progresívneho technického riešenia ostávali pri hodnotení vozidla žiaľ akosi nepovšimnuté.
T 603 MB používala hnací agregát vrátane niektorých podvozkových komponentov z osobného vozidla T 603, avšak umiestnený vpredu. Motor vozidla bol umiestnený za prednou poháňanou nápravou, prevodovka pred ňou. Karoséria mala 11 miest na sedenie. Vozidlo ľahko dosahovalo maximálnu rýchlosť vyše 120 km/h pri slušných dynamických parametroch a spotrebe benzínu okolo 16 l /100 km. Vďaka pohonu prednej nápravy, širokému rozchodu kolies a pomerne nízko položenému ťažisku mal minibus výborné jazdné vlastnosti v zákrutách a veľmi slušný komfort pruženia. Napriek progresívnej koncepcii však ostalo iba pri jedom funkčnom prototype, ktorý sa našťastie zachoval do dnešných dní ako exponát bratislavského Múzea dopravy Slovenského technického múzea.
Tatra 603 NP
Nízkoplošinový valník T 603 NP vznikol ako druhá a zároveň posledná modifikácia radu úžitkových vozidiel odvodených od T 603. Mal teda rovnakú koncepciu, ako T 603 MB a napriek tomu, že sa jednalo tiež o funkčnú vzorku, tu už bolo vidno určitý posun v dizajne vozidla. Predĺžená kabína z T805 bola jemnejšieho tvaru, v zadnej časti zaoblená a pre lepší prístup k motoru bola sklápateľná. Vozidlo absolvovalo funkčné skúšky pri rozvoze drogistického tovaru v Bratislave a nakoniec slúžilo v materskom závode v Kopřivnici ako vozidlo určené pre firemnú dopravu. Nakoniec bolo podľa spomienok pamätníkov údajne necitlivo zošrotované.
Spomínané úžitkové varianty Tatry 603 boli dlhé roky jediným typom vozidiel Tatra s predným pohonom, s ktorým sa automobilka nevedela dlhé roky vyrovnať. K tejto koncepcii sa potom vrátila až v roku 1996 pri svojom poslednom úžitkovom automobile Tatra Beta, čo však bola už labutia pieseň výroby takéhoto typu automobilov v Kopřivnici.
Ostředek
Ostředek je obec v Česku v okrese Benešov v Stredočeskom kraji.
1. januára 2012 tu žilo 363 obyvateľov, z toho 178 mužov a 185 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 39,6 roka, ženy 40,9 roka).
Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Osemfinále
Osemfinále Majstrovstiev sveta vo futbale 2010 je súčasťou druhej časti majstrovstiev. Postupujú tu dva najlepšie tímy zo skupinovej fázy a postupuje sa pavúkovým štýlom. Ak nastane po 90-tich minútach remíza, nasleduje predĺženie (dvakrát 15 minút). Ak by ani potom nebol známy víťaz, zápas sa rozhodne v penaltovom rozstrele.
Gmina Borne Sulinowo
Gmina Borne Sulinowo je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 484,24 km² a žije tu 9230 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 19,06 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Szczecinek.
NGC 7697
NGC 7697 je galaxia v súhvezdí Tukan, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 6. septembra 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Polacanthus
Polacanthus, pevne stavaný bylinožravec, bol obrnený dinosaurus, ešte nedávno relatívne málo známy. Žil pred približne 130 až 125 Ma (spodná krieda), nájdený bol v Anglicku.
Druhy
Poznámka: Rod Hoplitosaurus z USA bol v minulosti považovaný za druh rodu Polacanthus.
Rethel (obvod)
Rethel je obvod v departemente Ardennes a regióne Champagne-Ardenne vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 6 kantónov a 101 obcí.
Looküla
Looküla je estónska dedina nachádzajúca sa v kraji Harjumaa, v rámci ktorého patrí do obce Anija.
1. januára 2009 žilo v dedine 56 obyvateľov, 28 mužov a 28 žien.
Poloha
Looküla leží asi 4 km od mesta Kehra a 34 km od hlavného mesta Tallinn. V okolí sa nachádzajú dediny Ülejõe (2 km), Lilli (2 km) a Paasiku (3 km).
Pálenica (alkohol)
thumb|Pálenica (alkohol) Pálenica (v prípade podniku aj nesprávne paliareň z čes. palírna) je zariadenie, stavba alebo podnik na výrobu (surovej) pálenky. Pálenica vyrábajúca iba vínovicu (s prípadnými prísadami) sa nazýva destiléria.
Znalosť výroby destilátov z ovocia sa na Slovensku rozšírila v 13.-14. stor. Pred rokom 1918 sa časť produkcie páleníc (najmä borovička a slivovica) vyvážala do ostatných častí monarchie a do zahraničia.
Vlčí potok (prítok Sielnického potoka)
Vlčí potok je potok na Hornom Pohroní, preteká územím okresov Banská Bystrica a Zvolen. Je to ľavostranný prítok Sielnického potoka, meria 8 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Kremnických vrchoch, v podcelku Malachovské predhorie, pod kótou 692,7 m, v nadmorskej výške okolo, západne od obce Badín. Na hornom toku tečie juhojuhovýchodným smerom, vteká do Zvolenskej kotliny, do podcelku Sliačska kotlina a stáča sa na východ. Zľava priberá prítok z oblasti Bukovca, pokračuje smerom na juhovýchod a priberá ľavostranný prítok (312,1 m n. m.) z oblasti Breziny. Ďalej tečie severojužným smerom napriameným korytom, vytvára oblúk ohnutý na západ a na okraji mesta Sliač (časť Hájniky) ústi v nadmorskej výške okolo do Sielnického potoka.
Obergailbach
Obergailbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gmina Boronów
Gmina Boronów je vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Obergailbach
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Gmina Boronów
Má rozlohu 56 km² a žije tu 3303 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 58,98 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lubelskéiec.
Adolf Dassler
Adolf Dassler, prezývaný Adi Dassler (* 3. november 1900, Herzogenaurach - † 6. september 1978, Herzogenaurach) bol zakladateľ spoločnosti Adidas. Je považovaný za jedného z najlepších svetových dizajnérov športovej obuvi. Vlastnil 700 patentov a ďalšie priemyselné vlastnícke práva po celom svete.
Životopis
Svoju prvú športovú obuv vyrobil už ako 20 ročný. Sústredil sa najmä na výrobu ľahkoatletickej obuvi. Atléti nosili špeciálnu obuv z jeho dielne po prvýkrát na OH v Amsterdame. V 20. rokoch začal experimentovať so špičkami. V 30. rokoch vyrábal takmer 30 odlišných druhov obuvi pre 11 športov a zamestnával 100 pracovníkov.
Po 2. svetovej vojne začal budovať spoločnosť odznova. V roku 1947 sa so 47 zamestnancami pustil znovu do výroby - vyrábal prvú povojnovú športovú obuv zo stanoviny a gumy z amerických vojnových zásob. V roku 1948 uviedol Adidas ako meno spoločnosti – ako kombináciu skratiek jeho mena a priezviska. Rok nato si nechal zaregistrovať Tri Prúžky ako obchodnú značku, ktorá funguje dodnes.
Bol prvým podnikateľom, ktorý používal športovú propagáciu, aby upozornil verejnosť na svoje inovácie. Začal využívať známych atlétov v reklame na svoje produkty. Veľa známych atlétov ako napr. Jesse Owens, Muhammad Ali, Max Schmeling, Sepp Herberger a Franz Beckenbauer sa počítalo do okruhu priateľov jeho rodiny.
Adolf Dassler vyvinul optimálnu obuv pre skoro každý šport. Spolu so synom Horstom vytvoril medzinárodnú spoločnosť, ktorá bola a stále je prítomná na všetkých svetových športových udalostiach.
Dassler zomrel vo veku nedožitých 78 rokov v roku 1978. Po jeho smrti vzali spoločnosť do rúk manželka Käthe a syn Horst. Pod jeho vedením sa stal adidas svetovým lídrom v sektore inovácií v športovom marketingu. Bol tiež zodpovedný za etablovanie značky vo Francúzsku. Zomrel neočakávane v roku 1978 vo veku 78 rokov.
Pernersdorf
Pernersdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Hollabrunn.
Žije tu obyvateľov.
Meursanges
Meursanges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Quartier d’Amérique
thumb|upright=1.2|Pôvodná zástavba, v pozadí nová výstavba na Place des Fêtes Quartier d'Amérique (štvrť Amerika) je 75. štvrť v Paríži, ktorá je súčasťou 19. obvodu.
Dejiny
Štvrť bola pomenovaná podľa názvu bývalých kameňolomov, ktoré sa nazývali Americké lomy (Carrières d'Amérique). V lomoch sa ťažil sadrovec a stavebný kameň na stavbu domov v Paríži. Podľa jednej mestskej legendy boli lomy takto nazvané, lebo sa v nich mal ťažiť sadrovec použitý na stavbu Bieleho domu vo Washingtone. Táto legenda je však nepravdivá, ako uvádza informačný turistický panel na križovatke bulváru David-d'Angers a námestia Rhin-et-Danube. Veľká časť kameňolomov bola počas vlády Napoleona III. premenená na verejný park Buttes-Chaumont ležiaci na území susednej štvrte Combat. Ďalší kameňolom sa v roku 1939 premenil na park Parc de la Butte du Chapeau-Rouge.
V 60. a 70. rokoch 20. storočia prebehla vo štvrti rozsiahla výstavba, kedy na mieste pôvodnej zástavby boli na námestí Place des Fêtes vybudované výškové domy.
Peter Rusnák (eparcha)
Vladyka Peter Rusnák (* 6. september 1950, Humenné) je gréckokatolícky biskup, prvý bratislavský eparcha a apoštolský administrátor prešovskej archieparchie.
Za kňaza bol vysvätený 16. júna 1987 v Prešove. Potom pôsobil v pastorácii ako kaplán a neskôr farár. Od roku 1990 bol spirituálom v gréckokatolíckom seminári v Prešove, kde do roku 2003 vyučoval pastorálnu teológiu a homiletiku. V rokoch 19951998 bol biskupským vikárom a kancelárom eparchiálnej kúrie v Prešove. Od roku 1998 bol farárom v Bardejove a od roku 2003 v Bratislave.
Pápež Benedikt XVI. ho menoval 30. januára 2008 za prvého bratislavského eparchu a 16. februára 2008 prijal biskupskú vysviacku z rúk Jozefa kardinála Tomka. Do služby bratislavského eparchu bol uvedený 9. marca 2008.
Cany-Barville (obec)
Cany-Barville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pavlovice (okres Benešov)
Pavlovice je obec v Česku v okrese Benešov v Stredočeskom kraji.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1344.
NGC 7698
NGC 7698 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 26. septembra 1883.
Nór
Nór môže byť:
Vouziers (obvod)
Vouziers je obvod v departemente Ardennes a regióne Champagne-Ardenne vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 8 kantónov a 123 obcí.
Gmina Borów
Gmina Borów je vidiecka gmina v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 98,66 km² a žije tu 5207 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 52,78 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Strzelin.
Disperzia
Disperzia môže byť:
Euoplocephalus
Opis
Disponoval výzorom typického ankylosaurida. Mal dlhý chvost, masívny trup s mocnými bedrami, pomerne krátke končatiny a krátku, širokú lebku. Na konci chvosta sa mu nachádzal ťažký kostený kyj, úderom ktorého dokázal lámať kosti aj najväčším dravcom. Trup, krk a časť chvosta mal Euoplocephalus pokrytý radmi menších tupo zakončených kostených ostňov. Dvojicu väčších ostňov mal nad pleciami a na kreni chvosta, kým krk mu chránili kostené platne. Niektoré ankylosauridy mali na rozdiel od Euoplocephala kostené brnenie zrejme viac jednotvárne. Lebka tohto tvora bola tiež výborne obrnená, s kostenými očnými viečkami a štvoricou tupých kostených výrastkov v zadnej časti lebky.
McLaren
McLaren je anglický automobilový tím Formuly 1, ktorý založil v roku 1963 Novozélanďan Bruce McLaren. Prvé preteky, ktorých sa tím zúčastnil, boli Veľká cena Monaka v roku 1966.
Spoločnosť sídli vo Wokingu a súčasný tím vznikol zlúčením pôvodného pretekárskeho tímu Brucea McLarena s firmou Rona Dennisa Project 4 v roku 1981. V súčasnosti je spoločnosť McLaren Racing členom McLaren Group. Motory dodávala spoločnosť Mercedes, neskôr Honda a teraz Renault, ale od roku 2021 sa McLaren znovu vracia k Mercedesu, a tím viedli Martin Whitmarsh a technický riaditeľ Paddy Lowe. Na ich miestach sú dnes Zak Brown a Andreas Seidl.
Od sezóny 2010 jazdia za McLaren Lewis Hamilton a Jenson Button, testovacím pilotom je Gary Paffett. V roku 2013 vymenil Lewisa Hamiltona Sergio Pérez. Ten ale v tíme vydržal iba jedinú sezónu a v roku 2014 ho nahradil dánsky jazdec Kevin Magnussen. V roku 2015 Magnussena nahradil Španiel a dvojnásobný majster sveta z rokov 2005 a 2006 Fernando Alonso, ktorý tam vydržal do roku 2018. V roku 2016 Button odišiel z McLarenu a F1 celkovo a v McLarene ho nahradil nováčik Stoffel Vandoorne, ktorý tam bol len na dva roky a to 2017 a 2018. V roku 2019 oboch pilotov vymenili a na Alonsove miesto prišiel ďalší Španiel Carlos Sainz Jr a na Vandoornove miesto nasadol Brit Lando Norris. V roku 2021 nahrádza Carlosa Sainza Jr, Daniel Ricciardo.
Kompletné výsledky v F1
* Sezóna prebieha
Poznámky
<references group="pozn."/>
Rakytovský potok (prítok Hrona)
Rakytovský potok je potok na Hornom Pohroní, na území okresu Banská Bystrica. Je to pravostranný prítok Hrona s dĺžkou 6 km, je tokom III. rádu.
Priebeh toku
Pramení v Kremnických vrchoch, v podcelku Malachovské predhorie, pod Vandekovcom (813,7 m n. m.), v nadmorskej výške okolo Najprv tečie východným smerom, preteká lokalitou Kremenia s prejavmi intenzívnej postvulkanickej hydrotermálnej činnosti s unikátnou jaskynkou, zľava ďalej priberá prítok od obce Horné Pršany a oblúkom sa stáča na juhovýchod. Vstupuje do Zvolenskej kotliny, v blízkosti lomu pod Kečkou (496,5 m n. m.) sa stáča na východ a preteká okrajom banskobystrickej mestskej časti Rakytovce. Potom sa opätovne stáča juhovýchodným smerom a východne od obce ústi v nadmorskej výške približne do Hrona. V povodí Rakytovského potoka sa nachádzajú tri kameňolomy na stavebný kameň.
Oberstinzel
Oberstinzel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy III. divízie v pozemnom hokeji mužov 2005
'''Majstrovstvá Európy III. divízie v pozemnom hokeji mužov 2005''' boli 1. majstrovstvá Európy III. divízie v pozemnom hokeji mužov. Bolo to tretie najvyššie kontinentálne podujatie v pozemnom hokeji mužov v roku 2005, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Nahradilo predchádzajúce kvalifikačné turnaje na majstrovstvá Európy. Konalo sa od 11.17. septembra 2005 vo Vinnycii, na Ukrajine, za účasti 7 tímov. Pôvodne sa malo na turnaji predstaviť aj Fínsko. Najlepšie 2 družstvá postúpili do II. divízie Majstrovstiev Európy v roku 2007. Naopak, posledné družstvo zostúpilo do IV. divízie.
Gmina Borowa
Má rozlohu 55,47 km² a žije tu 5588 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 100,74 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Mielec.
Hviezdička
Hviezdička môže byť:
Lükati
Lükati je estónska dedina nachádzajúca sa v kraji Harjumaa, v rámci ktorého patrí do obce Anija.
Podľa údajov z 1. januára 2009 žilo v dedine 56 ľudí, 30 mužov a 26 žien.
Poloha
Lükati leží asi 8 km od mesta Kehra a 32 km od hlavného mesta Tallinn. Susedí s dedinou Rooküla (2 km) a dedinou Kiviloo, ktorá patrí do obce Raasiku.
Amygdalín
Amygdalín (C20H27NO11) je prírodný kyanogenny glykozid vyskytujúci sa napr. v mandliach. Jeho meno pochádza z vedeckého rodového mena mandle obyčajnej (Amygdalus). Niekedy je neoprávnene vydávaný za údajný vitamín B17.
Ako prví ho izolovali v roku 1803 z marhuľových kôstok Pierre Jean Robiquet a Antoine François Boutron Charlard a v roku 1830 ho skúmali Justus von Liebig a Friedrich Wöhler.
Výskyt
Amygdalín sa najviac vyskytuje v horkých kôstkach mandlí, marhúľ, jabĺk, sliviek či čerešní. Práve táto látka dodáva kôstkam ich horkú chuť. V súčasnosti sa dá pripraviť aj synteticky.
Údajný vitamín
Americký biochemik Ernst T. Krebs prezentoval amygdalín ako údajný vitamín B17 a tvrdil, že má schopnosť liečiť rakovinu. Ale publikované štúdie  nepreukázali, že v tomto ohľade je amygdalín prínosný. Táto látka nespĺňa kritéria pre zaradenie medzi vitamíny, i keď je tak niekedy označovaná.
Použitie v medicíne
V roku 1972 v Memorial Sloan-Kettering Cancer Centre v USA testovali amygdalín na protinádorovú účinnosť. Vedec Kanematsu Sugiura, ktorý vykonával testy, zistil, že laetril inhibuje sekundárne nádory (metastázy) u myší, pričom nelikviduje primárne nádorové ložiská. Testy niekoľkokrát opakoval s rovnakým výsledkom, ale ani trom ďalším vedcom sa nepodarilo jeho výsledky opakovať. Aj keď tieto predbežné a nepresvedčivé výsledky boli považované za nedostatočne overené, dostali sa k propagátorom laetrilu, čo vyvolalo výraznú pozornosť laickej verejnosti.
V snahe potvrdiť či vyvrátiť výsledky K. Sugiuru bol v MSKCC vykonaný kontrolovaný experiment, kde niektoré myši dostávali injekcie laetrilu a iné placebo. Sugiura, ktorý nevedel, ktoré myši dostávali laetril, vykonal patologickú analýzu. V tomto kontrolovanom a zaslepenom experimente laetril na rozdiel od prvých Sugiurových experimentov nevykazoval inú aktivitu ako placebo.
Ľudovít Winter
náhľad|Pamätná tabuľa na dome „Zelený strom“ na Winterovej ulici v Piešťanoch náhľad|Rezidencia Ľudovíta Wintera „Zelený strom“
Ľudovít Winter (niekedy sa používa i maďarská verzia mena Lajos * 1. november 1870, Šahy, Rakúsko-Uhorsko – † 15. september 1968, Piešťany, Česko-Slovensko) bol slovenský podnikateľ židovsko-maďarského pôvodu. Nájomca, budovateľ piešťanských kúpeľov a tvorca ich svetového mena. Výrazne sa zaslúžil o premenu obce Piešťany na mesto.
Životopis
Narodil sa v meste Šahy vo vtedajšom Rakúsko-Uhorsku ako tretie dieťa rodičom Alexandrovi Winterovi a Henriete, rodenej Kácserovej. Mal staršieho brata Františka, sestru Milu a mladšieho brata Imricha. Študoval na Technickej vysokej škole (dnes univerzita) vo Viedni. Jeho otec Alexander si v roku 1889 prenajal kúpele Piešťany od grófa Františka Erdődyho a v roku 1890 ho povolal na pomoc pri riadení piešťanských kúpeľov. Odvtedy sa Ľudovít Winter aktívne podieľal na vedení piešťanských kúpeľov a už vo veku 20 rokov prebral veľkú zodpovednosť. V roku 1902 si vzal za ženu vdovu po bratovi Františkovi Leonu Winterovú (rod. Schauerová) s dvomi deťmi. S manželkou mal ešte 3 ďalšie deti – Janu, Alžbetu a Máriu. Pôvodne židovská rodina Winterovcov v roku 1907 konvertovala na katolícku vieru.
Po smrti otca v roku 1909 celkom prevzal vedenie piešťanských kúpeľov. Počas jeho pôsobenia v tejto funkcii boli v Piešťanoch vybudované významne stavby, medzi ktorými najznámejšie sú Robotnícka nemocnica, Kursalon, Františkove kúpele, Pro Patria, ako aj klenot mesta Piešťany – Thermia Palace s kúpeľmi Irma, ktoré sú dodnes svetoznáme. Winter bol v rokoch 19191935 predsedom Zväzu slovenských kúpeľov. Spolu s hlavným notárom Antonom Kajlichom, dekanom Alexandrom Šindelárom, neskorším starostom a ďalšími spolupracovníkmi sa zaslúžil o zveľadenie Piešťan – úpravu a vyasfaltovanie ulíc, chodníkov a námestí, vybudovanie vodovodu a kanalizácie, reguláciu Váhu a ďalšie.
Po vzniku Slovenského štátu Winterovci čelili perzekúciám. Tie vyvrcholili v roku 1944, keď skrývajúceho sa Ľudovíta Wintera našli a bol deportovaný do zberného tábora v Seredi a odtiaľ do Terezína. V čase oslobodenia mal sedemdesiatpäť rokov.
Po znárodnení kúpeľov komunistickým režimom v roku 1948 žil v ústraní a chudobe. Mal dokonca zakázaný vstup na Kúpeľný ostrov, kde sa nachádzala prevažná časť piešťanských kúpeľov. Zomrel v Piešťanoch vo veku 98 rokov. Pochovaný je na cintoríne na Bratislavskej ceste v Piešťanoch.
Pamiatka dnes
V roku 1991 bola po ňom pomenovaná hlavná ulica v centre Piešťan – Winterova. Svoj život a dielo opísal v spomienkach, ktoré boli vydané v roku 2001 ako kniha pod názvom „Spomienky na Piešťany“. Na základe tejto knihy natočil režisér Dušan Trančík úspešný film pod názvom Optimista.
11. mája 2019 bola v Piešťanoch odhalená jeho socha na Kolonádovom moste.
Pernitz
Pernitz je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Viedenské Nové Mesto-vidiek.
Žije tu 2 535 obyvateľov (1. 1. 2010).
Altajský kraj
thumb|Poloha kraja
Altajský kraj je kraj Ruskej federácie v Sibírskom federálnom okruhu. Rozkladá sa no hornom toku rieky Ob v južnej časti Sibíri pri hranici s Kazachstanom a s Čínou, susedí s Novosibírskou oblasťou, Kemerovskou oblasťou a Altajskou republikou. Hlavné mesto je Barnaul.
Kaňon potoka Kolné
Kaňon potoka Kolné je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza v okrese Česká Lípa severne od obce Stvolínky. Jedná sa o zovretú úžľabinu v skalách, ktorej súčasťou je 12 metrov hlboký zárez do skál, kde potok Kolné vytvára rad kaskád. Lokalita je chránená od roku 1991.
Hviezdička (typografia)
Hviezdička alebo asterisk (*; etymológia: lat. asteriscus < gr. asterískos) je typografický znak vo forme päť alebo šesťcípej hviezdičky.
Kaňon potoka Kolné
Bližší popis lokality
Chránená lokalita má plochu 5,42 ha (pôvodne 5,15 ha), nachádza sa v nadmorskej výške 320 až 350 m. Leží mimo územia neďalekých CHKO České středohoří a CHKO Kokořínsko. Nad potokom pri pamiatke vedie elektrické vedenie 400 kV. Kaňon s vodopádom je pre svoju stiesnenosť verejnosti neprístupný, len v spodnej časti je možné využiť niekoľko do skál zasekaných stupienkov. vľavo|náhľad|Umelé jaskyne v chránenom území
Hviezdička (typografia)
Znak sa používa na rôzne účely:
Kaňon potoka Kolné
Vyhlásenie ochrany
Maloplošné chránené územie - prírodná pamiatka - tu bolo označené a vyhlásené až v roku 1991. Ochrana sa týka skalného útvaru, kaskád a blízkeho okolia. V údolí rastie zmiešaný les, hlavne dub letný, borovica lesná, z bylín napr. pečeňovník trojlaločný, prvosienka jarná, bleduľa jarná, kríky klokoča perovitého alebo papraď vláskovec tajomný. Dôkladný zoologický prieskum nebol vykonaný. .Od roku 2003 je prírodná pamiatka v starostlivosti Krajského úradu Libereckého kraja.
Dostupnosť
Do obce Kolné vedie okresná cesta od dediny Kozly. Najbližší turistický chodník je červený cez obec Stvolínky, v teréne v blízkosti potoka je niekoľko lesných a poľných neznačených ciest. Najbližšia železničná zastávka je vo Stvolínkach, na trati 087 z Lovosíc do Českej Lípy. V osade Kolné je autobusová zastávka linky ČSAD Česká Lípa z Českej Lípy do Stvolíniek. Zhora je najlepšie prísť lúkou od cesty 200 m východne od obce a potom lesom a skalami zostúpiť doľava do úžľabiny. Od pamiatky potom zostupovať podľa potoka 2 km až k rybníku.
Frank Harary
Frank Harary (* 11. marec 1921, New York, USA – † 4. január 2005, Las Cruces, Nové Mexiko, USA) bol americký matematik. Je známy predovšetkým vďaka práci v teórii grafov. Zaoberal sa predovšetkým enumeráciou grafov, grafmi s ohodnotením hrán znamienkom a aplikáciami teórie grafov, predovšetkým v spoločenských vedách. Napísal viac ako 700 článkov a viacero vplyvných kníh.
Gmina Borowie
Gmina Borowie je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 80,41 km² a žije tu 5131 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 63,81 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Garwolin.
NGC 7699
NGC 7699 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 18. novembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15.
Meursault
Meursault je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Troyes (obvod)
Troyes je obvod v departemente Aube a regióne Champagne-Ardenne vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 22 kantónov a 247 obcí.
Petroupim
Petroupim je obec v Česku v okrese Benešov v Stredočeskom kraji.
1. januára 2012 tu žilo 306 obyvateľov, z toho 138 mužov a 168 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,6 roka (muži 39,3 roka, ženy 39,7 roka).
NGC 7700
NGC 7700 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 18. novembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Chrysopiji Devedziová
Chrysopiji Devedziová (gr., * 2. február 1976, Alexandroupoli, Grécko) je grécka atlétka, ktorá sa venuje trojskoku a skoku do diaľky.
Osaka 2007
Na Majstrovstvách sveta 2007 skončila v trojskoku výkonom 15,04 m na treťom mieste pred Lebedevovou a Savigneovou. Zatiaľ čo prvá Savigneová skočila 15,28 s podporou vetra 0,9 m/s, tak Devedziová 15,04 s protivetrom 0,2 m/s.
Scelidosaurus
Scelidosaurus bol panciernatý bylinožravý dinosaurus, najväčší známy spodnojurský tyreofor (Thyreophora). Jediným druhom je Scelidosaurus harrisonii.
Známy je z pomerne kompletných pozostatkov. Žil pred približne 200 miliónmi rokov na území dnešného Anglicka a Arizony (USA).
Opis
Scelidosaurus predstavoval na svoju dobu pomerne veľkého živočícha. S dĺžkou až 4 metre, váhou približne. a najmä veľkým počtom kostených štítkov v pevnej koži, ktoré mu v radoch lemovali krk, chrbát a chvost, bol dobre chránený pred akýmkoľvek dravcom. Tento mohutný tvor mal zadné končatiny síce dlhšie než predné, no váha prednej časti tela mu už nedovoľovala behať po zadných končatinách.
Krátkozrakosť
thumb|schematické znázornenie krátkozrakosti a jej nápravy pomocou šošovky Krátkozrakosť alebo myopia (z gréčtiny) je refrakčná chyba zraku, pri ktorej sa lúče svetla usmernené očnou šošovkou zbiehajú už pred sietnicou, a na sietnici tak nevzniká ostrý obraz. Jej prejavom je zlá viditeľnosť postihnutého na vzdialené predmety. Na korekciu (opravu) neostrého obrazu vznikajúceho v krátkozrakom oku, sa používajú rozptylné šošovky, ktoré sa umiestňujú pred šošovku oka. Rozptylná šošovka musí mať správnu optickú mohutnosť (v dioptriách), ktorú určí pri prehliadke očný lekár - oftalmológ. Ohnisková vzdialenosť rozptylnej šošovky musí byť stanovená tak, aby sa rovnobežné lúče vstupujúce do oka po prechode okom pretínali na sietnici. Opakom krátkozrakosti je ďalekozrakosť.
Vladimír Leitner
Vladimír Leitner (* 28. jún 1974, Žilina) je slovenský futbalista, ktorý hráva na pozícii obrancu. Je bývalým reprezentantom Slovenska. V roku 2014 ukončil svoju aktívnu kariéru. Skúsený obranca však zostane u "šošonov", bude manažér A-mužstva MŠK Žilina.
4. decembra 2008 strelil v zápase Skupiny F Pohára UEFA 08/09 gól na 1-0 proti Aston Ville. Stal sa tak prvým Slovákom, ktorý strelil gól za slovenský klub v skupinovej fáze Pohára UEFA. V tomto zápase bol aj v 79. minúte vylúčený po dvoch žltých kartách.
Frynichos z Atén
náhľad|Oxyrhynský papyrus 222 Frynichos (Frynichos) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 456 pred Kr.
Zápasenie dorastencov sa stalo olympijskou disciplínou na 37. hrách v roku 632 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Hipposthenes zo Sparty. Zápasenie (palé) sa podobalo nášmu „gréckorímskemu"; aby súťažiaci zvíťazil, musel súpera trikrát zvaliť na zem, takže sa jej dotkol kolenom, alebo ho prinútiť, aby sa vzdal. Súperi sa od prvého až do posledného kola určovali žrebom a zápasili vylučovacím systémom.
Fakulta architektúry a dizajnu Slovenskej technickej univerzity v Bratislave
Fakulta architektúry a dizajnu Slovenskej technickej univerzity  (skr. FAD STU) je jednou z fakúlt Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Dekanom fakulty je doc. Ing. arch. Branislav Puškár, PhD.
História
Fakulta v dnešnej podobe vznikla v roku 1976 na základe nariadenia vlády. Jej história je oveľa bohatšia je úzko spojená s históriou sesterskej Stavebnej fakulty STU.
Oddelenie architektúry na Odbore inžinierskeho staviteľstva vtedajšej Slovenskej vysokej školy technickej spoluzakladali v školskom roku 1946/47 Emil Belluš spolu s Eugenom Kramárom a inými. Štúdium bolo analógiou Vysokej školy architektury a pozemního stavitelství ČVUT v Prahe. Štúdium zabezpečovalo v školskom roku 1947/48 5 ústavov, neskôr sa ich počet zvýšil na 7. Samostatný Odbor architektúry a pozemného staviteľstva vznikol z oddelenia v roku 1950. V školskom roku 1951/52 sa premenoval na Fakultu architektúry a pozemného staviteľstva a zároveň získal nové sídlo tzv. pavilón teoretických ústavov na vtedajšom Gottwaldowom námestí (dnes námestie Slobody). V roku 1960 sa nariadením vlády č. 120/1960 Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva a Fakulta inžinierskeho staviteľstva zlúčili do Stavebnej fakulty. Podobné zlúčenie fakúlt prebehlo aj na ČVUT v Prahe a VUT v Brne. Táto koncepcia sa však neosvedčila a od školského roku 1976/77 boli architektonické fakulty na všetkých školách opäť zriadené ako samostatné.
Od 1. septembra 2020 sa oficiálne Fakulta architektúry STU premenovala na Fakultu architektúry a dizajnu STU.
Dekani
Odbor inžinierskeho staviteľstva
Fakulta architektúry a pozemného staviteľstva
Stavebná fakulta – obdobie zlúčenia Fakulty inžinierskeho staviteľstva a Fakulty architektúry a pozemného staviteľstva
Fakulta architektúry – obdobie opätovnej samostatnosti
Fakulta architektúry a dizajnu – obdobie po premenovaní
Ústavy a pracoviská
Tieto ústavy zabezpečujú výučbu a výskum na fakulte. Výučbu podporujú aj
Podporné pracoviská: Vedecko-výskumné pracoviská:
Sídlo
Fakulta architektúry sídli v Bratislave na Námestí slobody 19.
Donecká panva
náhľad|Ekonomická mapa ukrajinskej časti Donbasu (je vyznačená ružovou farbou) Donecká panva (iné názvy: Donecká uhoľná panva, Donecká kamen(n)ouhoľná panva , Donbas ; ukr. Донецький (вугільний) басейн - Doneckyj (vugiľnyj) basejn alebo Донбас - Donbas, rus. Донецкий (угольный) бассейн - Doneckij (ugoľnyj) bassejn alebo Донбасс - Donbass) je uhoľná panva a zároveň priemyselná oblasť na východe Ukrajiny a juhozápade Ruska.
Dejiny
V stredoveku bol dnešný Donbas súčasťou riedko osídlených Divokých polí. Neskôr tvoril hranicu medzi Záporožskou Sičou a územím Donských kozákov. Geologický výskum oblasti sa začal v období vlády Petra I. Prispeli k tomu výskumy G. Kapustina začiatkom 18. storočia a J. Kovalevského začiatkom 19. storočia. Významnou oblasťou ťažby uhlia sa stal koncom 19. storočia. Najväčšie mesto regiónu Doneck, založil v roku 1869 Welšský priemyselník John Hughes na mieste kozáckej stanice Oleksandrivka.
Charakteristika
Donbas sa rozkladá na území Doneckej pahorkatiny a okolitých nížin (najmä Dneperská nížina [ukr. Prydniprovska nyzovyna] a Donecká nížina). Ma mierne zvlnený rovinatý povrch. Najvyšší bod sa nachádza v nadmorskej výške v oblasti Doneckej pahorkatiny. Hlavné rieky v oblasti sú Severský Donec, Don, Kaľmius a Samara.
Donecká panva je významným priemyselným regiónom, v ktorom žije asi 8 miliónov obyvateľov. Je pomenovaná podľa rieky (Severský) Donec. Zásoby uhlia Veľkého Donbasu vypočítané v roku 1968 sa pohybovali kolo 128 miliárd ton.
Pred konfliktom na východnej Ukrajine, ktorý sa rozpútal v roku 2014, bolo za neoficiálne centrum regiónu považované mesto Doneck (vtedy piate najväčšie mesto na Ukrajine). Medzi veľké mestá (nad 100 000 obyvateľov) patrili aj Luhansk, Mariupoľ, Makiivka, Horlivka, Kramatorsk, Sloviansk, Alčevsk, Sievierodoneck a Lysyčansk.
Geológia
Donecká panva je súčasťou Dnepersko-doneckého aulakogénu, ktorý oddeľuje ukrajinský štít od voronežského masívu. Je to riftová panva severozápadno-juhovýchodného smeru. Jedna z najväčších paleozoických uhoľných panví na svete.
Stratigrafia
Doneckú panvu vypĺňajú hlavne horniny paleozoika a mezozoika, ktoré ležia diskordantne na staršom prekambrickom kryštaliniku. Miestami sú paleozoické sedimenty popretínané intrúziami kyslými, bázickými a ultrabázickými intruzívami a vulkanitmi vrchnodevónskeho, permského, triasového a jurského veku. Najstaršími horninami sú asi 600 m hrubé vrchnodevónske pieskovce, ílovce a vápence. Na niektorých miestach však devónske horniny nie sú prítomné a na kryštaliniku ležia priamo horniny karbónu. Ultrabázický vrchnodevónsky vulkanizmus bol spätý s výstupom magmy pozdĺž poklesových zlomov. Jeho produktami boli hlavne bazalty, bazanity, nefelinity, pikrity a trachyty. Hlbšie umiestnené intrúzie tvorilo gabro a dolerity. Nájdené boli aj stocky kimberlitov. Karbónske horniny sú zastúpené spodným (mississip) aj vrchným útvarom (pensylván). Ich celková hrúbka sa v osovej časti panvy pohybuje okolo 18 km. Prudko klesá k okrajom panvy a nižšia je i v jej západnej časti, kde dosahuje hrúbku okolo 3-6 km. Spodnokarbónske horniny sú zastúpené hlavne masívnymi vápencami, vyššiu časť tvoria hrubé vrstvy pieskovca a bridlíc striedajúcimi sa rôzne hrubými vrstvami čierneho uhlia a vápencov. Karbónske sedimenty sú členené na niekoľko oddelení s jednotlivými produktívnymi slojmi. Obsah prchavých látok v uhlí sa v rámci panvy generálne znižuje smerom od JV na SZ. Čierne uhlie tvorí približne 60% a antracit 40% zásob uhlia. Väčšina slojov má hrúbku 0,5 až 0,7 m. Bez známky diskordancie na nich ležia permské horniny o hrúbke do 3 km. Ich spodnú časť tvoria pieskovce, evapority a dolomity. Vyššiu časť tvoria nesúhlasne ležiace pestré pieskovce a zlepence. Mezozoické horniny ležia na podloží diskordantne, tvoria ich horniny triasu, jury aj kriedy. Kenozoické uloženiny tvoria paleogénne piesky, íly a sliene o hrúbke do 450 m. Miestami sa v nich vyskytujú i sloje hnedého uhlia. Sedimenty neogénu tvoria žlté piesky s vrstvami ílov.
Faustbal
náhľad|Faustbal náhľad|Hráčky faustbalu Faustbal (z nem. Faustball = päsťová lopta; angl. fistball) je kolektívny šport a loptová hra, ktorá sa hrá vonku na tráve alebo v halách. Šport, v ktorom proti sebe nastupujú dve päťčlenné družstvá, je podobný volejbalu. Cieľom hry je odbiť loptu päsťou ponad páskovú šnúru na súperovu stranu ihriska.
Dejiny
Faustbal patrí medzi najstaršie známe športy na svete. Prvá zmienka pochádza z roku 240 po Kr. od rímskeho cisára Gordiana. Prvé pravidlá boli spísané už v roku 1555 Antoniom Scaniom. Moderné pravidlá boli stanovené koncom 19. storočia. Faustbal si získal popularitu predovšetkým v nemecky hovoriacich štátoch Európy, Nemecku, Rakúsku a Švajčiarsku. Šport sa začal rozširovať predovšetkým tam, kde sa používa nemčina. Nemeckí emigranti vyviezli tento šport do južnej Afriky (Namíbia), Južnej Ameriky (Brazília, Argentína, Čile), Severnej Ameriky (USA) či Ázie (Japonsko). V roku 1960 vzniká zastrešujúca organizácia pre faustbal vo svete Medzinárodná faustbalová asociácia.
Paulína Bátovská Fialková
Mgr. Paulína Bátovská Fialková (* 25. október 1992, Brezno) je slovenská biatlonistka, pochádza z Čierneho Balogu. Slovensko reprezentovala na Zimných olympijských hrách 2014 v Soči a v roku 2018 v juhokórejskom Pchjongčchangu. Slovensko úspešne reprezentuje aj na podujatiach Svetového pohára v biatlone. 29. júna 2023 oznámila že je tehotná a vynechá najbližšiu sezónu.
Je členkou klubu VŠC Dukla Banská Bystrica, trénuje ju Anna Murínová, jej kondičný tréner je Martin Bajčičák, fyzioterapeut je Radovan Jambor.
Vo svetovom pohári patrí medzi absolútnu svetovú špičku, najlepšie sa umiestnila na 2. mieste v pretekoch s hromadným štartom na v ruskom Ťumeňi v sezóne 2017/2018, v českom Novom Meste na Morave v sezóne 2018/2019 tento výsledok dorovnala. Na 2. mieste sa dva razy umiestnila aj v stíhacích pretekoch na 10 km, v rakúskom Hochfilzene v sezóne 2018/2019 a v sezóne 2019/2020 v nemeckom Ruhpoldingu.
Medzi doterajšie najväčšie úspechy Paulíny Fialkovej však patria aj tri medaily zo zimnej univerziády v Osrblí. Zatiaľ najlepší výkon svojej kariéry v rámci zimných olympijských hier dosiahla na hrách roku 2018 v juhokórejskom Pchjongčchangu kde sa vo vytrvalostných pretekoch na umiestnila na 5. mieste.
V lete roku 2018 sa stala majsterkou sveta v šprinte v letnom biatlone, ktoré sa konali v Novom Meste na Morave.
V roku 2018 úspešne ukončila štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. Bakalársku prácu písala v roku 2015 na tému Držanie strelných zbraní a streliva na športové účely. Diplomovú prácu na tému Medzinárodnoprávna úprava a kontrolné mechanizmy dopingu v športe.
Je víťazkou prestížnej čitateľskej ceny Slovenka roka 2019 v kategórii šport.
Persenbeug-Gottsdorf
Persenbeug-Gottsdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Melk.
Paulína Bátovská Fialková
V ankete Športovec roka 2019 sa umiestnila na 7. mieste.
Persenbeug-Gottsdorf
Žije tu 2 301 obyvateľov (31. 12. 2009).
Paulína Bátovská Fialková
Začiatky
Ako osemročná sa prvýkrát zúčastnila biatlonového tréningu. Začala trénovať v klube biatlonu Čierny Balog. Ešte pred začatím štúdia na gymnáziu sa pridala k tréningovej skupine kadetiek a junioriek trénerky Anny Murínovej a prestúpila do klubu biatlonu Osrblie. Do povedomia sa dostala v roku 2010, vtedy prvýkrát sa zúčastnila mládežníckych Majstrovstiev sveta v dorasteneckej kategórii a hneď dosiahla na deviate miesto.
Sezóna 2010/2011
V sezóne 2010/2011 ešte len ako 18-ročná absolvovala štyri štarty v seniorskom IBU Cupe pretože juniorská kategória v tom čase neexistovala. V Obertilliachu debutovala hneď skvelým 33. a 31. miestom, čím sa zaradila k o tri roky starším biatlonistkám Prekopovej, Chrapánovej a Poliakovej. V tejto sezóne sa zúčastnila Majstrovstiev sveta ešte v dorasteneckej kategórii. Vo všetkých pretekoch sa umiestnila okolo desiateho miesta. Neskôr pretekala aj na juniorských Majstrovstvách Európy v Taliansku, tam sa najlepšie umiestnila na 22. priečke v rýchlostných pretekoch.
Sezóna 2011/2012
V ročníku 2011/2012 sa Fialková zúčastnila aj juniorských Majstrovstiev Európy v letnom biatlone. Získala tam striebornú medailu v štafete, v individuálnych disciplínach sa najlepšie umiestnila na šiestom mieste v stíhacích pretekoch. Na začiatku sezóny pokračovala v IBU Cupe, nedosahovala však žiadne vynikajúce výsledky, najmä kvôli streľbe.
V januári Paulína Fialková debutovala v Svetovom pohári, v šprinte v Novom Meste na Morave. Preteky dokončila na 84. mieste.
Na Majstrovstvách sveta juniorov v domácom Osrblí sa najlepšie umiestnila na 15. mieste, v stíhacích pretekoch. Neskôr sa zúčastnila aj juniorských Majstrovstiev sveta, tam bolo jej najlepšie umiestnenie 14. miesto v šprinte. V tejto sezóne sa Paulína prvýkrát zúčastnila aj seniorských Majstrovstiev sveta, v individuálnych disciplínach sa jej najviac darilo v rýchlostných pretekoch, obsadila 86. pozíciu. Fialková bola aj súčasťou ženskej štafety, do cieľa prišla na ôsmom mieste.
Sezóna 2012/2013
V Svetovom pohári sa predstavila v Östersunde, Hochfilzene aj Oberhofe, no do prvých šesťdesiat pretekárok, ktoré mohli štartovať v stíhacích pretekoch sa ani raz nedostala. V pretekoch štafiet však predviedla dostatočný výkon na to, aby sa slovenská ženská štafeta umiestnila na ôsmom a deviatom mieste.
Na jej posledných Majstrovstvách sveta juniorov, ktoré sa konali v Rakúsku dosiahla na výborné štvrté miesto. Zúčastnila sa aj seniorských Majstrovstiev sveta, tam bol jej najlepší individuálny výsledok 53. miesto v stíhacích pretekoch. Pretekala však aj v pretekoch štafiet, tam opäť nesklamala a slovenskú štafetu podržala a do cieľa prišla ako ôsma.
Sezóna 2013/2014
V lete 2013 sa stala dvojnásobnou juniorskou majsterkou sveta v letnom biatlone. V zmiešanej štafete sa spolu s Teréziou Poliakovou, Matejom Kazárom a Miroslavom Matiaškom umiestnila na treťom mieste. Začiatok sezóny jej nevyšiel, mala problém dostať sa do stíhacích pretekov. Cestovala však do ruského Soči na Zimné olympijské hry, tam sa vo svojich jediných individuálnych pretekoch, v šprinte, umiestnila na 72. mieste. V predposlednom kole Svetového pohára vo fínskom Kontiolahti zaznamenala svoj dovtedy najlepší výsledok, 10. miesto v šprinte. Stala sa tak 11. slovenským biatlonistom od vzniku samostatného Slovenska, ktorý sa umiestnil medzi najlepšími desiatimi v pretekoch Svetového pohára. náhľad|Paulína Fialková v roku [[2013 v Novom Meste na Morave]]
Sezóna 2014/2015
Začiatok sezóny Fialkovej nevyšiel, no v druhom kole Svetového pohára v Hochfilzene sa umiestnila na 28. mieste v šprinte a v stíhacích pretekoch prišla do cieľa ako 34. biatlonistka. V ďalších kolách svetového pohára sa umiestňovala na pozíciách okolo 40. miesta. Na Majstrovstvách sveta, ktoré sa konali vo fínskom Kontiolahti sa umiestnila v šiestej a deviatej desiatke, ani štafeta, ktorej bola členkou neskončila tak dobre ako v minulosti, umiestnila sa na 19. mieste čo bol zatiaľ najhorší výsledok ženskej štafety v histórii.
V januári 2015 súťažila na Svetovej zimnej Univerziáde, ktorá sa konala na jej domácej trati v Osrblí. Vo vytrvalostných pretekoch sa umiestnila na treťom mieste, v šprinte sa trafila do všetkých terčov a s náskokom 30 sekúnd zvíťazila, stíhacie preteky dokončila na druhom mieste.