cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naturalizácia (právo)
Podmienky naturalizácie zvyčajne zahŕňajú: minimálny vek, dokázateľnú dobu pobytu, znalosť spoločnosti (teda napr. test z takýchto vedomostí), dôkaz dobrého správania a iný doklad integrácia – napr. rodinné väzby. Naturalizovaný občan má rovnaké práva ako občan, ktorý ich získal pri svojom narodení.
Poniklec veľkokvetý
Poniklec veľkokvetý (Pulsatilla grandis) je rastlina z čeľade iskerníkovité.
Na území Slovenska je chránený (zraniteľný druh ) – Patrí aj medzi druhy chránené Bernským dohovorom a NATURA 2000.
Je vysoko jedovatý, a vytvára srdcové toxíny a oxytoxíny, spomaľujúce srdcový tep. Požitie vedie k zníženiu krvného tlaku, hypotenzii a kóme.
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 2018
Majstrovstvá sveta v bandyhokeji mužov 2018 bol v poradí 38. turnaj majstrovstiev sveta v bandyhokeji mužov, ktoré organizuje Medzinárodná federácia bandyhokeja (FIB). Konal sa v dňoch od 28. januára4. februára 2018 v Chabarovsku, v Rusku a Charbine, v Číne, za účasti 16 tímov rozdelených do dvoch výkonnostných divízií. Nováčikom podujatia bolo družstvo Slovenska. Na turnaji sa nepredstavila Kanada, ktorú v A divízii nahradilo Maďarsko. Titul získalo domáce 🇷🇺, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad obhajcom prvenstva zo 🇸🇪.
Ruský Chabarovsk spolu s čínskym Harbinom dostali právo organizovať MS 2018 na kongrese FIB v januári 2017. Rusko bolo organizátorom svetového šampionátu mužov pätnástykrát, z toho tretíkrát v Chabarovsku, keď hostilo toto podujatie v rokoch 1981 a 2015. Zápasy sa odohrali na 2 štadiónoch: Arena Jerofej a Harbin Sport University Stadium.
Jess Glynnová
Vplyvy
Medzi interpretov, ktorý Glynnovú ovplyvnili patria Frank Ocean či Amy Winehouse. Jej vokálny štýl ovplyvnili Sam Cooke, Destiny’s Child, Aretha Franklin, Whitney Houston a Etta James, pričom textovo ju ovplyvnila tvorba rapperov Eminem, Jay-Z či Kendrick Lamar. Tiež ako svoju hudobnú inšpiráciu uviedla interpretov India Arie, Beyoncé, Mary J. Blige, Mariah Carey či Mavis Staples.
Eva Filová
Mgr. Eva Filová, ArtD. (* 13. december 1968, Bratislava) je slovenská filmová teoretička, historička, vysokoškolská pedagogička, programová dramaturgička a konceptuálna výtvarníčka.
Vzdelanie
Absolvovala štúdium filmovej vedy (20012006) na Katedre audiovizuálnych štúdií Filmovej a televíznej fakulty Vysokej školy múzických umení v Bratislave, kde v súčasnosti pôsobí ako pedagogička. Vyučuje Dejiny svetového filmu, Experimentálny film a projekt Oral history. V Bratislave vyštudovala taktiež voľnú grafiku na Vysokej škole výtvarných umení (19901996), kde v súčasnosti ako externá pracovníčka vyučuje Skladobnosť audiovizuálneho diela na Katedre intermédií.
Vo svojich prácach sa venuje primárne rodovej problematike a slovenskej kinematografii.
Charakteristika tvorby
Filová je aktívna aj ako konceptuálna výtvarníčka. Na poli výtvarného umenia participovala na výstave Holé baby, spojenej s tvorbou americkej feministickej skupiny Guerilla Girls (SNG 2010). Svoj feministický pohľad demonštrovala v rámci samostatných výstav Ženské je politické a v rámci projektu Fem(inist) Fatale (2015). Známe sú jej aktivistické diela Angažovaný šatník alebo billboardy s textami Osloboď sa od reklamy a Voľby sú ako orgazmus: Príliš veľa sa od nich očakáva, využívajúce marketingové formáty na kritiku funkcie reklamy a reklamých plôch - čiže použitých formátov.
Eros, sexus, gender v slovenskom filme
Knihu Eros, sexus, gender v slovenskom filme zhodnotil Daniel Hevier ml. nasledujúcimi slovami: „''Eva Filová sa snaží upriamiť pozornosť na premenlivosť formy erotickej príťažlivosti. Preto sa veľmi podrobne zaoberá premenou ženskej úlohy v dejinách československého filmu – od ozdoby hlavného hrdinu, cez symbol koristi mužskej dominancie, až po femme fatale. Podarilo sa jej zachytiť genézu erotiky v slovenskej kinematografii odborným a pútavým spôsobom.''“
Publikácie
Kolektívne publikácie
Učebné texty a príručky
články z novín a časopisov (výber)
Franz Gottschalk
Franz „Hellboss“ Gottschalk (* 1976, Dánsko) je dánsky gitarista, basgitarista, technik gitár a pódiový manažér. Od roku 2010 je gitarista v death metalovej skupine Blood Eagle. Predtým hral v death metalovej skupine Illdisposed a je bývalým členom skupín Volbeat, Dominus, Deadly Sins a Hypodermic.
Biografia
V roku 1993, ako šestnásťročný, pracoval ako „flaskedreng“ (doslovne fľaškový chlapec) na plný pracovný úväzok v diskontnom supermarkete v Østerbro, štvrti mesta Kodaň. Vo svojich dvadsiatich rokoch sa po štyroch rokoch štúdia vo Svendborgu vyučil za murára.
Gottschalk, ktorý je známy pod svojou prezývkou „Hellboss“, bol členom skupiny Hypodermic, s ktorou vydal album s názvom In Between. Po rozpadnutí skupiny Hypodermic založil death metalovú skupinu Deadly Sins s priateľmi Larsom B. (Koldborn), Rasmusom, Huhleom a Brianom Jensenom. V roku 1997 založil spoločnosť Hellboss Production, ktorá sa venuje technickej príprave gitár a pódiovému manažmentu hudobníkov a hudobných skupín. Koncom deväťdesiatych rokov 20. storočia sa stal členom skupiny Dominus a hral na basgitare v poslednom albume Godfallos v roku 2000. O rok neskôr sa skupina Dominus rozpadla a ich spevák Michael Poulsen založil skupinu Volbeat. Gottschalk sa pripojil k skupine Volbeat v roku 2002 a nahradil pôvodného gitaristu Teddyho Vanga. Gottschalk sa objavil v prvých dvoch albumoch skupiny Volbeat The Strength / The Sound / The Songs a Rock the Rebel / Metal the Devil. Po skončení nahrávania druhého albumu Gottschalk zo skupiny odišiel. Neskôr sa pripojil k skupine Illdisposed, nahradil Martina Thima. Debutoval na albume The Prestige. Po odchode z Illdisposed sa v roku 2011 pripojil k death metalovej skupine Blood Eagle, kde je dodnes.
Zoznam CP objektov -21 6001-8323
6
The Panther
The Panther môže byť:
Ernest Lovecký
Ernest Lovecký (iný zápis priezviska: Loveczky; 🇭🇺; * ?, Sereď, Rakúsko/Rakúsko-Uhorsko, dnes Slovensko – † po 1929) bol slovenský učiteľ, včelár a spisovateľ vecnej literatúry.
Ako učiteľ pôsobil v Križovanoch nad Dudváhom a v Opoji a okolo roku 1929 je doložená jeho pedagogická činnosť v Satu Mare. Venoval sa včelárstvu a písaniu vecnej literatúry týkajúcej sa najmä včelárstva. Vydal praktickú včelársku príručku, ktorá bola v slovenskom preklade rozšírená o včelárske kalendárium a náčrty a zostavil poľovnícky kalendár roku 1929. V roku 1902 na druhej krajinskej poľnohospodárskej výstave v Bratislave dostal diplom za literárnu činnosť.
Bag Raiders
Bag Raiders je austrálska elektronická skupina, ktorá vznikla v roku 2006. Založili ju Jack Glass a Chris Stracey. V roku 2009 sa skupina umiestnila na 11. mieste v hlasovaní TOP 50 DJ’s komunity elektronickej hudby Inthemix. V októbri 2010 vydali rovnomenný album Bag Raiders, ktorý v austrálskom rebríčku ARIA Albums Chart dosiahol 7. miesto. Singel „Shooting Stars“ z tohto albumu, zaznamenal úspech aj po siedmych rokoch od svojho vydania, vďaka použitiu v populárnom internetovom méme.
Grňa (priezvisko)
Významy slova pozri v článku grňa. Kottov slovník koncom 19. stor. toto meno uvádzal ako "osobné meno pri Uherskom Hradišti".
Kvalifikácia v pozemnom hokeji žien na Ázijské hry 2018
Účastníci
Číslo udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIH k 12. decembru 2017.
Priama účasť na Ázijských hrách
Priamu účasť si zabezpečilo 5 najlepších družstiev z predchádzajúceho turnaja Ázijských hier:
Valíček (priezvisko)
Valíček je slovenské priezvisko, ktoré má korene v Poľsku (Valiczek). Na územie Slovenska sa dostalo s vlnou prisťahovalcov koncom 19. storočia a najčastejšie sa vyskytuje v obci Višňové v okrese Žilina.
Shooting Stars
„Shooting Stars“ je skladba austrálskej skupiny Bag Raiders. Skladba bola pôvodne na EP Turbo Love z roku 2008. O rok neskôr bola skladba vydaná ako singel z ich rovnomenného albumu Bag Raiders, pričom dosiahla 18. miesto v japonskom rebríčku Triple J Hottest 100. Avšak, vo februári 2017 sa sa stala celosvetovým fenoménom, vďaka tomu, že bola súčasťou internetového meme. Skladba dosiahla 11. miesto v americkom rebríčku Dance/Electronic Songs.
Kompozícia
skladba je zložená v tónine Gis-mol. Refrén skladby je hraný len na konci skladby. Basgitarista však mení rytmus medzi veršami a refrénom.
Zoznam skladieb
12" maxi
Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale 2018
Majstrovstvá Európy UEFA vo futsale 2018 bol v poradí 11. turnaj majstrovstiev Európy UEFA vo futsale, ktoré organizuje Európska futbalová únia (UEFA). Konal sa v dňoch od 30. januára10. februára 2018 v Ľubľane, v Slovinsku, za účasti 12 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Francúzska. Všetky zápasy sa odohrali v aréne Arena Stožice. Titul získalo 🇵🇹, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad obhajcom prvenstva z 🇪🇸. Portugalsko sa tak stalo iba štvrtým družstvom, ktoré získalo európsky futsalový titul.
Slovinsko získalo právo organizovať podujatie pred kandidatúrami Severného Macedónska a Rumunska vo voľbách UEFA na zasadnutí vo švajčiarskom Nyone 26. januára 2015. Po tomto turnaji sa upraví formát ME, keď sa bude organizovať v 4-ročných intervaloch; najbližšie to bude v roku 2022 a po novom už so 16 účastníkmi.
Nasadenie do výkonnostných košov
Nasadenie bolo uskutočnené podľa rebríčku UEFA 2017/18 pre Majstrovstvá Európy za roky 2014 až 2016. Žrebovanie do skupín, ktoré sa uskutočnilo 29. septembra 2017, prebiehalo podľa nasledovných výkonnostných košov: Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v oficiálnom rebríčku UEFA 2017/18.
Roger Guillemin
Roger Charles Louis Guillemin (11. január 1924, Dijon, Francúzsko) je francúzsko-americký lekár a endokrinológ.
V roku 1977 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu (spolu s Andrewom Schallym a Rosalyn Yalowovou), a to za objavy v oblasti regulačných hormónov v hypotalame.
Drietomica (prírodná pamiatka)
Drietomica je prírodná pamiatka v povodí potoka Drietomica v pohorí Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Drietoma v okrese Trenčín v Trenčianskom kraji. Patrí do správy štátnej ochrany prírody Biele Karpaty. Územie bolo vyhlásené v roku 1997 na rozlohe 15,724 ha a je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: Zachovalý podhorský tok s bohatými brehovými porastami a hodnotnou faunou hniezdiacou v brehových porastoch.
Zoznam častí seriálu American Horror Story
American Horror Story je americký hororový televízny seriál, ktorý mal premiéru 5. októbra 2011 na stanici FX. Seriál je antológia, čo znamená, že každá séria je samostatný príbeh s vlastnými postavami a dej má začiatok, stred a koniec.
3. augusta 2018 bola potvrdená desiata séria. 9. januára 2020 boli potvrdené aj série č. 11, 12 a 13.
Karen Black
Karen Black, vlastným menom Karen Blanche Ziegler, (* 1. júl 1939, Park Ridge, Illinois, USA† 8. august 2013, Santa Monica, Kalifornia) bola americká herečka, skladateľka a scenáristka, ktorá sa preslávila rolou vo filme Bezstarostná jazda (1969).
V roku 1971 získala Zlatý glóbus v kategórii Najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe za film Malé životné etudy. Rovnakú cenu získala aj v roku 1975 za film Veľký Gatsby. Nominovaná bola tiež o rok neskôr na Zlatý glóbus pre najlepšiu herečku za Deň kobyliek.
V roku 2010 jej bola diagnostikovaná rakovina ktorej o tri roky neskôr podľahla.
Katina Paxinosová
Katina Paxinosová (iné mená: Katina Paxinuová, Katina Paxinou, , rod. Κωνσταντοπούλου – Konstantopolu ; * 17. december 1900, Pireus, Grécko† 22. február 1973, Atény) bola grécka herečka, ktorá sa preslávila v Hollywoode i na Broadwayi.
Za rolu cigánky vo filmovej adaptácii Hemingwayovho románu Komu zvonia do hrobu (For Whom the Bell Tolls) z roku 1943 získala Oscara i cenu Globus za ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe. Točila aj v Európe, hrala napríklad vo filme Luchino Viscontiho Rocco a jeho bratia (Rocco ei Suoi fratelli) z roku 1960. V rodnom Grécku však nakrútila jediný film, Afroditin ostrov (To Nisi tis Afrodítis - Το νησί της Αφροδίτης) v roku 1965.
Fibrilácia komôr
Príčiny
alt=Komorová fibrilácia po KES R na T|náhľad|Komorová fibrilácia, spustená komorovu extrasystolou typu "R na T", ktorá prichádza počas T vlny predchádzajúceho cyklu. Komorová fibrilácia môže vzniknúť z mnohých príčin. Najčastejšie je spojená s ischemickou chorobou srdca. Často k nej dochádza následkom akútneho Infarktu myokardu. Podkladom je abnormálny impulz, vznikajúci v poškodenom myokarde, ktorý sa šíri mimo normálnych prevodových dráh, v bludných kruhoch myokardom komôr, čím súčasne bráni ich normálnej koordinovanej aktivácii. Zriedkavejšie je komorová fibrilácia spustená z anomálnej prevodovej dráhy u pacienta so zdravým myokardom, je následkom vrodenej elektrofyziologickej poruchy alebo vzniká z inej arytmie, napríklad komorovej tachykardie, alebo komorových extrasystol (typ "R na T),
Príčiny komorovej fibrilácie Riziko vzniku komorovej fibrilácie zvyšujú abnormálne hladiny minerálov (draslíka, horčíka), niektoré lieky vrátane antiarytmík, srdcové zlyhanie. Riziko je vyššie aj u pokrvných príbuzných pacientov so známymi vrodenými elektrofyziologickými abnormalitami.
Príznaky a diagnostika
Pri komorovej fibrilácii pacient upadá v priebehu sekúnd do bezvedomia. Pulz je nehmatný, dýchanie sa stáva lapavé a v priebehu minút sa zastavuje. Diagnóza sa stanovuje na základe EKG. Komorová fibrilácia má charakteristický elektrokardiografický obraz,  ktorý môže byť zameniteľný len s inými, podobne závažnými poruchami rytmu - rôznymi typmi komorovej tachykardie, ktorých následky a liečba sú rovnaké alebo veľmi podobné. Po úspešnej resuscitácii je potrebné zistiť a liečiť aj príčinu komorovej fibrilácie.
Liečba
Pacient s komorovou fibriláciou musí byť okamžite resuscitovaný. Pri včasnej resuscitácii (ak ešte neprestal dýchať) je dostačujúca vonkajšia masáž srdca. náhľad|Defibrilátor s EKG monitorom, hore sú defibrilačné elektródy. Najúspešnejším spôsobom liečby komorovej fibrilácie je defibrilácia (elektrokardioverzia) elektrickým výbojom. Tým dôjde k súčasnej depolarizácii všetkých buniek srdca a zastaveniu akéhokoľvek prevodu vzruchov; nasledovne sa ujme riadenia rytmu srdca prirodzený pacemaker (v optimálnom prípade je to sinoatriálny uzol). Úspech defibrilácie záleží od jej včasnosti (okamžitá defibrilácia je úspešná v približne 85% prípadov), metabolického stavu myokardu (ischemický reaguje horšie) a ďalších okolností (vnútorného prostredia, teploty...). Technicky záleží na správnej polohe defibrilačných elektród, prechodovom odpore, energii a type výboja (bifázický je účinnejší). V prípade neúspechu defibrilácie je možné skúsiť použiť lieky: v súčasnosti je preferovaný amiodaron, účinný je aj lidokain (trimekain).
Prevencia recidívy
Prevencia recidívy komorovej fibrilácie je veľmi dôležitá, jedná sa o prevenciu náhlej srdcovej smrti pacienta. V prvom rade je potrebné vyliečiť chorobu, ktorá komorovú fibriláciu vyvolala, to však často nie je možné. Výskyt komorovej fibrilácie priaznivo  ovplyvňuje  úprava abnormálnej hladiny draslíka v krvi (ktorá môže byť aj následkom užívania liekov, napríklad diuretík). Z príčin sa dá vyliečiť pľúcna embólia, chlopňová chyba, niekedy je možné zmierniť ischémiu myokardu (PCI, koronárny bypass). V zriedkavých prípadoch je možná rádiofrekvenčná ablácia - deštrukcia  štruktúry, ktorá komorovú fibriláciu spôsobuje, bodovým zahriatím striedavým prúdom o vysokej frekvencii pomocou zavedeného katétra. Lieky - antiarytmiká sú často nedostatočne účinné, najúčinnejšie sú betablokátory (ktoré súčasne chránia myokard pred následkami ischémie) a amiodaron; podľa príčiny komorovej fibrilácie sa v niektorých prípadoch môžu použiť aj iné. náhľad|Implantovateľný kardioverter-defibrilátor Za najúčinnejší spôsob prevencie sa považuje implantácia implantovateľného kardiovertera-defibrilátora (ICD). Je to pomerne drahý prístroj, ktorého implantácia je indikovaná napríklad u pacientov ischemickou chorobou srdca alebo kardiomyopatiou s ejekčnou frakciou ľavej komory pod 35%, ďalšími indikáciami sú vrodené elektrofyziologické abnormality, spravidla po vyčerpaní možností inej liečby. ICD monitoruje EKG pacienta a v prípade detekcie závažnej arytmie  ju lieči najskôr metódou kardiostimulácie (ktorá je energeticky menej náročná), v prípade neúspechu kardioverziou (defibriláciou), ktorá je však energeticky náročná a batéria prístroja stačí najviac na niekoľko málo desiatok výbojov (potom sa musí celý prístroj vymeniť). Pacient výboj nepríjemne pocíti, pokiaľ nie je v bezvedomí.
Prognóza
U pacienta s komorovou fibriláciou bezprostredné prežitie záleží na včasnosti resuscitácie a defibrilácie; dlhodobé prežívanie  na závažnosti ochorenia, ktoré komorovú fibriláciu spôsobilo a úspešnosti jeho liečby. Jedine zvládnutá primárna komorová fibrilácia pri infarkte myokardu prognózu pacienta negatívne neovplyvňuje.
Katedra filmových štúdií
Katedra filmových štúdií Filmovej a televíznej fakulty Vysokej školy múzických umení v Bratislave je jedinou svojho druhu na Slovensku. Zameriava sa najmä na výučbu teórie a dejín filmu, televízie a audiovízie.
História
V júni roku 1986 padlo rozhodnutie, ktoré negatívne ovplyvnilo ďalší vývoj filmovej vedy. Odbor filmovej a divadelnej vedy sa na VŠMU zrušil a následne presunul na filozofickú fakultu Univerzity Komenského. O rok neskôr do toho prišlo aj úmrtie Petra Mihálika, ktorého na bývalej katedre nikto nedokázal nahradiť. Študenti filmovej vedy tak strácali na filmovom vzdelávaní a namiesto toho získavali bohatšie vedomosti z estetiky. Medzitým sa zmenila politická situácia, v novembri 1989 sa zrútil komunistický režim a pre filmovú výučbu sa začali otvárali nové možnosti. V roku 1990 bola ustanovená samostatná Filmová a televízna fakulta. Vznikla tak aj samostatná Katedra filmovej vedy. Jej prvým vedúcim sa stal Ivan Stadtrucker. Zmenilo sa aj pedagogické zázemie. Prednášky viedli popri absolventoch z iných odborov už aj poslucháči, ktorí získali teoreticko-filmové vzdelanie u Mihálika, Mlčouška a Stadtruckera v 80.rokoch. Patrili medzi nich napríklad Martin Ciel, Andrej Obuch, Martin Šmatlák a iní. Rozdiel nastal aj v samotnej výučbe. Ťažiskom sa stala filmová veda a história, divadelná veda a estetika sa stali sekundárnymi. Študenti vedy, tak ako iných odborov, museli a dodnes musia preukázať svoje kvality prostredníctvom ročníkových prác, rozsahovo sa odlišujúcich na základe ročníka, v ktorom sa poslucháč nachádza. V roku 1993 prevzal post vedúceho katedry Václav Macek. Došlo tak ku ďalšej zmene. Bol otvorený nový predmet Dejiny slovenského filmu. Opäť sa rozširuje aj pedagogické zázemie, čo bolo podmienené vznikom filmového, výlučne teoretického periodika Kino-Ikon. Obnovil sa aj projekt praktickej výchovy, známy ako Oral History. V roku 2003 sa katedra zmenila na subkatedru v rámci Ateliéru aplikovanej dramaturgie, neskôr sa opäť osamostatnila. V roku 2010 sa vedúcou katedry stala Katarína Mišíková a v roku 2019 ju vystriedala Zuzana Mojžišová, ktorá tento post zastáva dodnes.
Od roku 2003 tvoria študenti katedry vlastný občasník Frame. Spočiatku vychádzal samostatne, neskôr začal vychádzať dvakrát ročne v rámci odborného časopisu Kino Ikon. Jeho súčasťou bol do roku 2021, kedy sa osamostatnil a prešiel do online priestoru.
Štúdium
Štruktúra štúdia na katedre predstavovala štyri roky, počas ktorých mal poslucháč absolvovať všetky potrebné predmety, následne si obhájiť diplomovú prácu a urobiť štátne skúšky. Toto sa však v 90. rokoch zmenilo. Štúdium bolo tradične rozdelené na bakalársky a magisterský stupeň. Prechod medzi prvým a druhým stupňom je podmienený náročnými kritériami. Na bakalárskom stupni sa mali študenti vzdelávať, tak aby boli schopní následnej práce vo filmových kluboch či kultúrno-osvetových zariadeniach. Na magisterskom stupni zase mali byť absolventi pripravení na prácu vo filmovom ústave, akadémii. Preto bolo napokon požadované, aby študenti už od prvého ročníka povinne publikovali vlastné články. Katedra taktiež pripravovala doktorandov. Začala tak postupne vznikať nová generácia filmových historikov a teoretikov.
Štúdium dnes
Na bakalárskom stupni študentky a študenti získajú základné vedomosti o dejinách aj súčasnosti svetovej i domácej kinematografie, zoznámia sa s jednotlivými filmovými profesiami, metodologickými postupmi, umenovednými prístupmi. Ťažiskovými predmetmi štúdia sú Dejiny svetového filmu, Dejiny slovenskej kinematografie, Dejiny filmových teórií, Filmová reč či Filmová filológia. Nosným predmetom je Autorský seminár, ktorého výsledkom je koncoročná ročníková či záverečná teoretická práca.
Na magisterskom stupni sa historické i teoretické poznanie a nadobúdanie zručností prehlbuje, obohacuje o nové pohľady a smery. Ťažiskovými predmetmi štúdia sú Súčasný svetový film, Úvod do kognitívnej filmovej teórie, Literatúra a film, Postštrukturalizmus a myslenie o filme, Metódy a prístupy či Súčasný slovenský animovaný film, ale najmä predmet Autorský seminár, v rámci ktorého vzniká ročníková a napokon aj záverečná magisterská práca.
Lemesos
Lemesos (o názvoch pozri nižšie) je druhé najväčšie mesto na Cypre.
== Názvy ==
Charakteristika
Podľa údajov z roku 2011 v meste žije celkovo 235 056 obyvateľov. Leží v zálive Akrotiri na južnom pobreží ostrova a je správnym centrom rovnomennej eparchie a zároveň najväčším cyperským prístavom. Mesto je tiež významné z hľadiska cestovného ruchu, obchodu a služieb. Je sídlom Cyperskej technickej univerzity. Návštevníkov láka na kultúrno-historické zaujímavosti, archeologické náleziská, široké spektrum ubytovacích zariadení a veľké maríny, ktoré boli vybudované v blízkosti starého mesta.
Neďaleko mesta se nachádza britská vojenská základňa Akrotiri.
Dŕžava
Dŕžava môže byť:
Nemecký spolkový snem
Nemecký spolkový snem je nemecký parlament, jeden z dvoch nemeckých zákonodarných orgánov, so sídlom v Berlíne.
Druhým ústavným orgánom podieľajúcim sa na legislatívnom procese je Spolková rada. Snem je volený priamou voľbou a v nemeckom politickom systéme to je jediný spolkový ústavný orgán s bezprostrednou demokratickou legitimitou.
Bránka
Bránka môže byť:
Nemecký spolkový snem
Spolkový snem má minimálne 598 poslancov (oficiálne nazývaných Člen Nemeckého spolkového snemu, nemecky ) a jeho normálne funkčné obdobie trvá štyri roky.
Kvôli volebnému systému a existencii tzv. vyrovnávacích mandátov počet poslancov kolíše; v roku 2013 ich bolo 630, v roku 2017 dokonca 709. V týchto voľbách uspela i krajne pravicová populistická Alternatíva pre Nemecko (AfD) s 94 mandátmi. Frauke Petryová, vtedajšia predsedníčka, však z klubu vystúpila a je vedená ako nezaradená.
Taška (rozlišovacia stránka)
Taška môže byť:
Kapca
Kapca môže byť:
Akademická knižnica
Akademická knižnica (skratka AK ) môže byť:
Vevericovité
Vevericovité (zastarano: veverkovité, vevercovití ; lat. Sciuridae) je čeľaď malých až stredne veľkých hlodavcov. V slovenčine majú rodové mená veverica, veverička, svišť, syseľ, burunduk (čipmank) a poletuška.
Vevericovité sú pôvodné v Amerike, Eurázii a Afrike; nevyskytujú sa v Austrálii (kam boli introdukované ), v púštnych oblastiach Afriky a v južných oblastiach Južnej Ameriky. Najstaršie známe vevericovité pochádzajú z obdobia eocénu. Medzi ostatnými žijúcimi hlodavcami je ich najbližším príbuzným bobruška hôrna (Aplodontia rufa) a druhy z čeľade plchovité.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1957
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1957 bol v poradí 10. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v Sofii, v Bulharsku v dňoch od 20.30. júna 1957, za účasti 16 tímov. Zápasy sa odohrali na futbalovom štadióne Stadion Levski Spartak. Svoj štvrtý titul získal, ktorý sa vo finálovej skupine umiestnil pred domácim 🇧🇬 a. Strieborné Bulharsko získalo svoju prvú medailu.
Vevericovité
Crosby (2012), Kryštufek et al.(2012), Thorington et al. (2012) atď.
V systémoch recentných taxónov sa v súčasnosti najčastejšie uvádza nasledujúci systém recentných taxónov         (slovenské názvy podľa:  ):
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1957
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 1959, ktoré organizovalo Čile. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Vevericovité
Crosby (2012), Kryštufek et al.(2012), Thorington et al. (2012) atď.
Vevericovité (Sciuridae):
Tradičné delenia
Tradične sa vevericovité (Sciuridae) delia len na dve podčeľade: vevericorodé/veverice (Sciurinae) [v širšom, teda staršom zmysle] a poletuškorodé/poletušky (Pteromyinae alebo Petauriscinae), pričom poletuškorodé zahŕňajú to, čo je vyššie uvedené ako tribus Pteromyini a vevericorodé všetko ostatné. Niektorí autori majú namiesto spomínaných dvoch podčeľadí dve čeľade, čiže namiesto čeľade vevericovité (Scuiridae) v širšom zmysle sú dve čeľade: vevericovité (Sciuridae) v užšom zmysle a poletuškovité (Pteromyidae alebo Petauriscidae).
Spomínané dve podčeľade Sciurinae a Pteromyinae/Petauriscinae sa často ďalej delili na rôzne tribusy a podtribusy. Podčeľaď Sciurinae sa alternatívne, na najvyššej úrovni, delila (najmä) na stromové veverice a zemné veverice. Nasledujú príklady takýchto delení: ==== Grzimek (2004) ====
Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov 1982
Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov 1982 bol prvý turnaj majstrovstiev Ázie v pozemnom hokeji mužov, ktoré organizuje Ázijská federácia pozemného hokeja (ASHF). Konal sa v dňoch od 12.19. marca 1982 v Karáči, v Pakistane, za účasti 7 tímov. Pre Čínu to bolo prvé medzinárodné podujatie, ktorého sa zúčastnila. Ďalší tímJaponskosa z turnaja odhlásilo. Zápasy sa mali pôvodne konať v meste Láhaur, ale kvôli silným dažďom boli presunuté do Karáčí. Dejiskom zápasov bol štadión Astro Turf of Hockey Club of Pakistan’s ground. Titul získal domáci 🇵🇰, ktorý sa v jedinej hranej skupine umiestnil pred 🇮🇳 a 🇨🇳.
Vevericovité
Tradičné delenia
Vevericovité (Scuiridae):
Long (1995)
Vevericovité (Scuiridae):
====McKenna & Bell (1997) ==== (Uvedené sú len latinské názvy)
Majstrovstvá Ázie v pozemnom hokeji mužov 1982
Iniciátorom vzniku majstrovstiev Ázie bol Pakistanec Ais Dara, bývalý pakistanský a indický reprezentant, ktorý po vzore majstrovstiev Európy chcel zorganizovať aj ázijské kontinentálne podujatie. Na kongrese ASHF v roku 1980 bola táto myšlienka schválená a pred finálovým turnajom bolo rozhodnuté aj o zorganizovaní kvalifikácie v dvoch ázijských zónach. V januári 1981 Ais Dara umrel a na jeho počesť AHF na svojej schôzi v apríli 1981 jednomyseľne rozhodla o usporiadaní finálového turnaja práve v Pakistane.
Vevericovité
Long (1995)
Scuiridae:
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1959
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1959 bol v poradí 11. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v Istanbule, v Turecku v dňoch od 21.31. mája 1959, za účasti 17 tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá Iránu a NDR; družstvo Španielska sa zasa predstavilo po 24 rokoch. Zápasy sa odohrali na futbalovom štadióne Mithat Paşa Stadyumu, na ihrisku ktorého bola potiahnutá palubovková podlaha. Titul obhájil, ktorý sa vo finálovej skupine umiestnil pred a 🇫🇷.
Anne Baxterová
Anne Baxterová (* 7. máj 1923, Michigan City, Indiana, USA† 12. december 1985, New York, New York) bola americká herečka.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1959
Boli to posledné ME, ktorých zápasy sa odohrali na outdoorových štadiónoch. Po týchto ME zaviedla FIBA Europe pravidlo, podľa ktorého museli už mať organizátorské krajiny vybudované športové haly.
Anne Baxterová
Životopis
Pochádzala za zámožnej a kultúrnej rodiny, jej starým otcom bol architekt Frank Lloyd Wright. Už v trinástich rokoch hrala na Broadwayi a dochádzala na hodiny herectva k Márii Uspenskej.
Začiatkom šesťdesiatych rokov prerušila hereckú kariéru a žila so svojím druhým manželom na ranči v Austrálii. Po návrate pôsobila hlavne v divadle a v televízii, za rolu v seriáli The Name of the Game bola roku 1969 nominovaná na cenu Emmy, objavila sa tiež v epizóde seriálu Columbo nazvanej Rekviem pre padajúcu hviezdu.
Bola stúpenkyňou Republikánskej strany, angažovala sa vo volebnej kampani Dwighta Eisenhowera. Vydala spomienkovú knihu Intermission: A True Story. Má svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Martin Kaňuch
Martin Kaňuch (* 21. január 1973, Košice) je slovenský redaktor, dramaturg, editor, kurátor a pedagóg.
Životopis
Vyštudoval estetiku a históriu na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave v rokoch 1991 až 1996. Aj napriek tomu, že inklinoval k výtvarnému umeniu, ho pri písaní diplomovej práce naviedol Peter Michalovič k filmu, pri ktorom zostal doteraz. Následne absolvoval postgraduálne štúdium filmovej vedy na Filmovej a televíznej fakulte Vysokej školy múzických umení. V tom čase sa zaoberal filmom hlavne zo stránky filozofickej a estetickej, neskôr začal preferovať písanie o dejinách slovenského filmu.
Od roku 1998 je šéfredaktorom filmologického periodika o filme Kino-Ikon. V roku 1999 sa stal členom redakčného kruhu českého časopisu Iluminace. Kontakt s týmto časopisom bol pre neho kľúčový, pretože ho ovplyvnil pri voľbe, akým smerom by sa mal vydať Kino-Ikon. Za vzor si hlavne vybral výber tém, autorov, konkrétnych textov či redakčnú prácu. Od roku 2003 pôsobí ako redaktor edičného oddelenia SFÚ v Bratislave a taktiež sa podieľa na príprave viacerých knižných publikácií SFÚ. Od roku 1996 až do roku 2003 pôsobil ako pedagóg na katedre audiovizuálnych štúdií na FTF VŠMÚ. Ďalej pôsobí ako dramaturg na rôznych filmových podujatiach ako 4 živly, Febiofest, Art Film Fest, Letní filmová škola Uherské Hradiště. Medzi zaujímavé programy, na ktorých pracoval ako dramaturg, sa dá napríklad zaradiť sekcia Focus:Ukrajina na Art Film Feste, kde jeho výber ukrajinských dlhometrážnych filmov nebol prvoplánovým politickým gestom, ale priblížením a predstavením tejto radikálne sa meniacej krajiny. Inšpirovala ho pritom návšteva MFF Molodist v Kyjeve.
Redakčná činnosť
Ako redaktor edičného oddelenia SFÚ sa podieľal na príprave viacerých knižných publikácií.
Komárovité
Komárovité (Culicidae) je čeľaď dvojkrídlového hmyzu. Samičky väčšiny, z asi 3 500 druhov, sajú krv teplokrvných živočíchov, sú to ektoparazity. Pritom často prenášajú veľmi nebezpečné choroby (najmä maláriu), čím každoročne nepriamo usmrtia státisíce ľudí (438 000 v roku 2015).
Opis
Majú pár blanitých krídel. Rozdiel medzi samcom a samicou nie je voľným okom dobre viditeľný. Samci majú sosák (priboscis) ochlpený, čo slúži aj na lepší sluch. Samice ho majú hladký, pre lepšiu penetráciu kože. .
Jednotlivé druhy sa líšia veľkosťou, ale iba výnimočne merajú viac ako. Komáre váži zvyčajne len 2 až 2,5 mg. Za noc dokážu preletieť až a môžu lietať až 4 hodiny bez prestávky rýchlosťou 1 – 2 km/h. Väčšina druhov je aktívna a zháňa potravu v noci, večer alebo ráno. Cez deň sa väčšina komárov schováva na chladných miestach. Komár v lete vydáva hvízdavý tón, spôsobený chvením krídel a tiež hlasiviek, ktoré sú napäté v hrudných prieduchoch.
Napriek tomu, že neboli nájdené fosílie staršie ako z obdobia kriedy, nedávne štúdie naznačujú, že najskoršia divergencia komárov medzi líniami vedúcimi k Anophelinae a Culicinae nastala pred 226 miliónmi rokmi.
Rozšírenie
Sú rozšírené v tropickom a miernom pásme. Dokážu rýchlo osídliť nové vodné prostredie, prejavuje sa to najmä po veľkých záplavách, keď ich premnoženie spôsobuje kalamitný stav.
Ázijský komár tigrovaný (Aedes albopictus) sa po svete rozšíril spolu s predajom rastliny Dracaena braunii (tzv. šťastný bambus).
Výskyt na Slovensku
Na Slovensku žije 40 až 50 druhov komárov (Anopheles messeae, Anopheles plumbeus, ... ).
Vzhľadom na globálne otepľovanie sa na územie Európy presúvajú komáre pôvodne vyskytujúce sa v Ázii a Afrike. Ide napr. o komára tigrovaného (Aedes albopictus), ktorého výskyt sa potvrdil aj na Slovensku. Aedeskoreicus a Aedes japonicus v Európe.
Taxonómia
Čelaď komárovité (Culicidae) má 3 557 druhov, dve podčeľade a 113 rodov.
Prenos chorôb
Komár Aedes aegypti je hlavným prenášačom arbovírusu žltej zimnice, vírusu Zika, horúčky dengue. a ďalších horúčkovitých ochorení. Niektoré druhy komárov vyskytujúce sa aj v Európe môžu pasívne prenášať lymskú boreliózu. Pasívny prenos znamená, že pôvodca choroby sa v tele komára nemnoží, len bol prenesený s čerstvou krvou, ktorú má komár usadenú na sosáku a na tele. Komár útočný (Aedes vexans) prenáša vírus ťahyňa, ktorý spôsobuje valtickú horúčku. Nebol zaznamenaný žiadny prípad prenosu vírusu HIV (spôsobuje chorobu AIDS) komármi a experimentálne bolo potvrdené, že mechanický a biologický prenos nie je možný.
Stantec Tower
Stantec Tower je mrakodrap so zmiešaným využitím vo výstavbe v oblasti Ice District v centre Edmontonu v kanadskej provincii Alberta. Kancelárska časť mrakodrapu by mala byť otvorená v roku 2018, a rezidenčná v roku in 2019. Po dokončení sa stane najvyššou budovou v Edmontone a najvyššou v Kanade mimo Toronta.
Hlavní nájomníci
Z hlavných nájomníkov boli oznámení:
Narušenie
Narušenie (nedokonavý vid: narúšanie, narušovanie) môže byť:
Narušenie môže byť aj:
Světlana Witowská
Světlana Witowská, rodená Ševčíková (* 6. január 1973 Litoměřice ), je česká novinárka a moderátorka, od júna 2018 moderuje Události, hlavnú spravodajskú reláciu Českej televízie, a analyticko-spravodajskú reláciu Události, komentáře.
Život
Po absolvovaní Právnickej fakulty Karlovej univerzity pracovala ako redaktorka agentúry ČTK a v denníku Mladá fronta DNES. Impulzom k novinárskej profesii sa preňu stalo odvolanie jej kamarátky z funkcie sudkyne a snaha pomôcť medializovaním jej prípadu.
V roku 1996 nastúpila do Českej televízie, kde počas roku 2005 krátko moderovala hlavnú spravodajskú reláciu ČT Události. Od roku 2005 do 2010 pracovala v TV Prima a moderovala jej hlavnú spravodajskú reláciu. Do Českej televízie sa vrátila v roku 2010, od roku 2014 do roku 2018 uvádzala program Interview ČT24. Tu si získala v roku 2017 pozornosť a uznanie za rozhovor s Andrejom Babišom.
V Českej televízii bola, potom čo ponuku odmietol Václav Moravec, vybraná za moderátorku debaty prezidentských kandidátov Jiřího Drahoša a Miloša Zemana, ktorá sa uskutočnila 25. januára 2018, v predvečer druhého kola českých prezidentských volieb.
Deväťdesiat minútovú debatu sledovalo rekordných 2,6 milióna ľudí. Witowskej moderátorský výkon bol pre jej pripravenosť, korektnosť a vecné vedenie diskusie vyzdvihnutý verejnosťou aj politikmi a politickými komentátormi. Experti jej podľa webu Lidovky.cz označili za víťazku večera. Za výkon ju chválil aj Denník N.
Od júna 2018 moderuje Události, hlavnú spravodajskú reláciu Českej televízie, a analyticko-spravodajskú reláciu Události, komentáře.
V roku 2018 jej bola odovzdaná novinárska Cena Karla Havlíčka Borovského, ktorú usporadúva nadácia Český literárny fond. Porotou bola ocenená za vedenie rozhovorov s nadhľadom, dôstojnosťou a eleganciou.
Osobný život
Z prvého manželstva s novinárom Robertom Zárubom má syna Viktora, v tej dobe používala priezvisko Zárubová. V októbri 2010 sa vydala za bankára Petra Witowského, s ktorým má syna Filipa. V minulosti sa venovala dobrovoľnej asistenčnej opatere v Jedličkovom ústave.
Zoznam CD objektov -22 1-4000
f
Institut für Heimatforschung
Institut für Heimatforschung in Käsmark pôsobil v rokoch 1941 až 1944 ako inštitúcia nemeckého národno-socialistického výskumu Východu (Ostforschung). Nacisti zjavne prikladali inštitútu veľký význam, ktorý mal ďaleko presahovať horizont horného Spiša. Počas svojho pôsobenia získal inštitút ozaj nadregionálny rozmer v kontexte sietí podobných výskumných inštitúcií mimo Tretej ríše, ktoré sa zaoberali úlohou nemeckej menšiny v budúcej tzv. Európe nového poriadku (Neuordnung Europas).
Dejiny
Kežmarok bol centrom horného Spiša a Karpatských Nemcov v Uhorsku. Nemecká národnosť mala v meste väčšinu (napr. v roku 1910 žilo v Kežmarku 3 242 Nemcov, 1 606 Slovákov a 1 314 Maďarov).
Návrh zriadiť Institut für Heimatforschung pripravil 9. januára 1941 prof. Dr. Johann Lipták (18891958, profesor tamojšieho nemeckého (evanjelického) gymnázia od roku 1911). V ten istý deň patronátny konvent gymnázia schválil jeho návrh. Inštitút získal dve miestnosti na prízemí v starej budove gymnázia/lícea a 30 000 kníh.
Podľa Liptáka sa mal inštitút zaoberať dejinami Nemcov na Spiši, Slovensku a v juhovýchodnej Európe a nadviazať spoluprácu s podobnými výskumnými ústavmi napr. v Prahe a Viedni. "„… bez silného nasadenia vlasteneckých myšlienok je výchova k národnému mysleniu márnou snahou. Javí sa preto ako potrebné, založiť miesto starostlivosti o národné myslenie, ktoré bude mať úlohu spojiť všetky vlastivedné snahy.“ J. Lipták" 22. marca 1941 prebehlo slávnostné otvorenie. Zúčastnili sa ho mnohé (nemecké) osobnosti zo Slovenska aj zahraničia. Medzi hosťami boli Franz Karmasin, Hanns Elard Ludin s pobočníkom Hansom Gmelinom, vládny radca Göcken (cudzinecký úrad Berlín) a ďalší. Hostí čakali nastúpené jednotky Freiwillige Schutzstaffel (predchodca Hemimatschutz) a Deutsche Jugend; pred Okresným úradom zástupcovia Deutsche Partei, Wehrmachtu i miestnych úradov. Po oficiálnom privítaní a zborovom nacistickom pokriku prešli hostia do auditória starého lýcea.
Karmasin povedal vo svojom príhovore, že úlohou je naviazať Nemcov zo Slovenska na Ríšu a dosiahnuť ich „Gleichschaltung“ (proces nacifikácie, pomocou ktorého nacistické Nemecko postupne zaviedlo systém totalitnej kontroly a koordinácie vo všetkých aspektoch spoločnosti – od hospodárstva a obchodných zväzov po médiá, kultúru a vzdelávanie).
Ludin hovoril o potrebe nových vzťahov medzi národnosťami (Volksgruppen). (Na jeseň roku 1944 bolo približne 75 percent všetkých kežmarských Židov deportovaných do koncentračných táborov. )
Hlavnými nositeľmi projektu vzniku inštitútu bola Deutsche Partei (in der Slowakei – DP) a Deutsches Ausland-Institut v Stuttgarte. Až politická a finančná podpora DP presadená Karmasinom umožnila projekt (Liptáka) zrealizovať.
Inštitút mal predovšetkým politickú úlohu. Politika využívania nemeckých menšín (Deutschtumpolitik), ktorá viedla aj k Mníchovskému diktátu mal na starosti samostatný oficiálny úrad Volksdeutsche Mittelstelle (VoMi) v Berlíne, ktorý Inštitút v Kežmarku priamo podporoval.
Vedenie
Vedecká rada mala 17 členov. Členmi vedeckej rady inštitútu boli aj vtedajší významní (nacisticky orientovaní) vedci:
Hodnotenie
Institut für Heimatforschung v Kežmarku, založený začiatkom roku 1941 ovplyvnil nielen Nemcov v Kežmarku a na Spiši ale aj Slovákov. Počas existencie Slovenského štátu sa zakladali „národné“ inštitúcie ako Vedecká spoločnosť pre zahraničných Slovákov (6. mája 1939), Štátny archeologický ústav v Martine (1942), Štátny ústav pre ľudovú pieseň v Bratislave (1942), Slovenská galéria v Bratislave (1943) ale aj Nemecký vedecký ústav v Bratislave (1943).
Solárny park Kamuthi
náhľad|Solárny park Kamuthi Solárny park Kamuthi je fotovoltaická elektráreň rozkladajúca sa na 10 km2 v Kamuthi, 90 km od Madurai, v štáte Tamilnádu, v Indii. Projekt bol zadaný firmou Adani Power. S výrobnou kapacitou 648 MW bol najväčšou fotovoltaickou elektrárňou sveta.
ABB spustilo 5 staníc, ktoré spájajú elektráreň s National Grid (národnou prenosovou sústavou) 13. júna 2016. Solárny park bol skompletizovaný 21. septembra 2016 s investíciou približne ₹4,550 crore (710 mil USD). Solárna elektráreň pozostáva z 2,5 miliónu solárnych modulov, 300 000 základov, 27 000 metrov podporných konštrukcií, 576 striedačov, 154 transformátorov a skoro 6 000 km káblov. Výstavba konštrukcií potrebných na umiestnenie solárnych panelov spotrebovala 30 000 ton galvanizovaného železa. Približne 8 500 pracovníkov inštalovalo priemerne 11 MW kapacity denne, aby projekt ukončili za 8 mesiacov.
Celý solárny park je pripojený na 400 kV stanicu patriacu Tamil Nadu Transmission Corp. Solárne panely sa každodenne vyčistia pomocou samočinného robotického systému.
Vzhľadom na solárny zdroj približne 5,56,0 kWh/m2 denne, môže byť možná ročná výroba 1,3 TWh.
Ringier Slovakia
Ringier Slovakia Media s.r.o. - je multimediálny dom, ktorý je jednotkou slovenského internetu. Drvivá väčšina jeho portfólia si dlhodobo udržuje pozíciu najnavštevovanejších slovenských internetových portálov, ktoré sú jednotkami vo svojich segmentoch. Do portfólia patrí spravodajsko – investigatívny portál Aktuality.sk, ženský magazín Diva.sk a športový portál Šport.sk. Súčasťou vydavateľstva sú aj ďalšie významné produkty ako Azet.sk, či komunitný portál Pokec. Prostredníctvom svojej dcérskej spoločnosti United Classifieds, ktorá združuje portály ako Autobazar.EU či Nehnuteľnosti.sk je tiež najväčším prevádzkovateľom online inzertných portálov na Slovensku. Ringier Slovakia zamestnáva viac ako 250 ľudí. Je súčasťou švajčiarskej skupiny Ringier AG.
Do portfólia spoločnosti v minulosti patrili značky ako Nový Čas, jeho online verzia Čas.sk, Nový Čas pre ženy. V auguste 2018 boli viaceré tituly predané konkurencii a Ringier Axel Springer SK zostáva pôsobiť už len v digitálnom priestore.
Spojenie s Azet v 2016
V novembri 2017 Milan Dubec potvrdil, že Ringier Axel Springer Slovakia, a. s. predáva denník Nový Čas aj týždenník Nový Čas Nedeľa, ako aj ich online rozšírenia spoločnosti FPD Media finančníka Antona Siekela, ktorý má svoje vydavateľstvo Publishing House. Milan Dubec uviedol: „Predávame náš denník a tlačené magazíny s cieľom ešte viac zvýrazniť profil nášho portfólia ako vedúceho digitálneho vydavateľstva na Slovensku." Po získaní domény a obchodnej značky Aktualne.sk od News and Media Holding a. s. bola táto zlúčená s portálom Aktuality.sk, ktorý je súčasťou online portfólia Ringieru a došlo k zväčšeniu redakčného tímu. Uskutočnenie akvizície sa očakávalo v polovici roka 2018.
Rozdelenie a predaj časti portfólia FPD a NMH v roku 2018
Slovenská pobočka nemecko-švajčiarskeho vydavateľstva sa v júli 2018 rozdelila na tri nástupnícke firmy:
Firma Nový Čas patrí do skupiny FPD Media ovládanej podnikateľom Antonom Siekelom. Od 1. augusta 2018 je vydavateľom denníka Nový Čas a nedeľníka Nový Čas Nedeľa.
Časopisy a ich weby, ktoré predal Ringier Axel Springer a od 1. augusta 2018 už oficiálne patria pod vydavateľstvo News and Media Holding:
Gabriela Ivana Vlková
Životopis
Pochádza z Nového Města nad Metují. Vyštudovala Matematicko-fyzikálnu fakultu Karlovej univerzity v Prahe (štúdium ukončila v roku 1987). V rovnakom roku sa tajne stala dominikánkou. Potom učila matematiku a fyziku na ZŠ Suchdol v Prahe. Po Nežnej revolúcii vyštudovala teológiu na Cyrilometodskej teologickej fakulty Univerzity Palackého v Olomouci (štúdium dokončené 1992; študovala, ale tajne už tri roky pred revolúciou), potom učila matematiku, fyziku a základy kresťanstva na dievčenskej katolíckej škole v Bojkoviciach (19921994).
Dekanka
Dňa 19. apríla 2006 bola dovtedajšia prodekanka pre študijné a pedagogické záležitosti zvolená za dekanku CMTF UP v Olomouci. Pôvodne sa očakávalo, že jej vymenovanie prebehne bez ťažkostí, lebo súhlas vyjadril aj Veľký kancelár fakulty, olomoucký arcibiskup a moravský metropolita Jan Graubner, jej voľba však bola v máji vetovaná Kongregáciou pre katolícku výchovu v Ríme s odôvodnením, že nemá dostatočne dlhú prax a odbornú a publikačnú činnosť. Kongregácia má trochu iné predstavy o roli a kvalifikácii dekana než súčasný český právny poriadok a obvykle do funkcie dekana nemenuje uchádzača bez dosiahnutia aspoň docentúry (minimálne habilitáciu české zákony vyžadovali až do roku 2004), v jej prípade navyše došlo k omylu, keďže Kongregácii nebol zaslaný zoznam publikácii. Akademický senát fakulty podal proti rozhodnutiu Kongregácie odvolanie, ktoré podporil aj arcibiskup Graubner. Kongregácia v novom stanovisku z augusta 2006 voľbu akceptovala a do funkcie dekanky bola uvedená 14. septembra 2006.
Dielo
Okrem kníh je autorkou viacero odborných a popularizačných článkov ako aj kapitol v monografiách a príspevkoch v zborníkoch.
Učebnice a vedecké publikácie
Pre širokú verejnosť
Ján Sinapius
Ján Sinapius (* 11. september 1667, Liptovská Teplá† okolo 1710, Oleśnica) bol sliezsky pedagóg, heraldik a spisovateľ slovenského pôvodu.
Jeho otcom bol slovenský barokový spisovateľ a prekladateľ Daniel Sinapius-Horčička. Pôsobil v Oleśnici a v Legnici.
Písal oslavné a gratulačné verše pre svetských a cirkevných hodnostárov. Ďalej je to historická divadelná hra Alexandri Austriaci liberatum, vlastivedné dielo o olešnickom kniežatstve a náboženské diela.
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1951
Majstrovstvá Európy vo volejbale mužov 1951 bol v poradí 3. turnaj majstrovstiev Európy vo volejbale mužov, ktoré do roku 1963 organizovala Medzinárodná volejbalová federácia (FIVB). Konal sa v dňoch od 15.22. septembra 1951 v Paríži, vo Francúzsku, za účasti 10 tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá Izraela a Juhoslávie. Titul obhájil, ktorý sa vo finálovej skupine umiestnil pred 🇧🇬 a domácim 🇫🇷. Sovietsky zväz zvíťazil opätovne bez straty setu. Strieborné Bulharsko získalo svoju prvú medailu. Spolu s turnajom mužov sa uskutočnil aj turnaj žien.
Finálová skupina
Iný zdroj uvádza výsledok ZSSRBulharsko
N26 (banka)
náhľad|Logo banky N26
Vznik
Za vznikom banky stojí dvojica nemeckých vizionárov Valentin Stalf a Maximilian Tayenthal. Službu dvojica spustila v roku 2015 v Nemecku a Rakúsku, neskôr službu rozšírili do Grécka, Španielska, Francúzska, Írska a Talianska. Od roku 2017 sa služba dostala na Slovensko.
Produkty
náhľad|Platobná karta banky N26 Najväčším rozdielom v poskytovaní služieb oproti ostatným bankám je, že nemá žiadne kamenné pobočky a všetko prebieha prostredníctvom mobilného telefónu. Cez telefón je možné zriadenie účtu, riadenie finančných transakcií, nastavenie konta a platobnej karty a podobne.
Mobilnú aplikáciu je možné používať v operačnom systéme Android a iOS. V prípade straty bankomatovej karty je možné ju okamžite zablokovať cez aplikáciu bez nutnosti kontaktovania zamestnancov banky.
Banková karta je od spoločnosti MasterCard a 1 kus je k účtu zadarmo. V balíčku zadarmo je taktiež 5 výberov z akéhokoľvek bankomatu v Európe, viac ako 5 výberov je spoplatnených a výška poplatku sa líši od výšky objemu výberu peňazí. V prípade platby bankomatovou kartou sú všetky transakcie zadarmo.
Narušiteľ
Narušiteľ môže byť:
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1937
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1937 bol v poradí 2. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré do roku 1950 organizovala Medzinárodná basketbalová federácia (FIBA). Konal sa v Rige, v Lotyšsku v dňoch od 2.7. mája 1937, za účasti 8 tímov. Nováčikom podujatia bola štvorica družstiev: Egypt, Estónsko, Litva a Poľsko. Keďže Egypt nemal v tej dobe žiadnych súperov na africkom kontinente, dostal výnimku účastniť na európskeho podujatia. Titul získal nováčik z 🇱🇹, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇮🇹.