cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Acheuléen
thumb|Biface zo Saint Acheul Acheuléen alebo acheuléenska kultúra alebo acheulská kultúra (podľa fr. osady Saint-Acheul 3 km juhovýchodne od centra severofrancúzskeho mesta Amiens) bola archeologická kultúra starého paleolitu a čiastočne aj stredného paleolitu.
Časové zaradenie a delenie
Acheuléen bol v Afrike (1 800 000 –200 000 pred dneškom), západnej a strednej Európe (1 000 000/600 000/350 000–100 000 pred dneškom) a západnej a južnej Ázii (od 1 500 000 pred dneškom, staršie sa predpokladal oveľa neskorší začiatok 800/500 000 pred dneškom) – vymedzenie je tzv. Moviusova línia.
Acheuléen sa asi vyvinul z abbevillienu, rozšíril sa najmä z Afriky do Európy. V Európe stratigraficky spadá predovšetkým do interglaciálu mindel-ris a do glaciálu ris. Niekedy sa do acheuléenu zaraďuje aj kultúra abbevillien (tzv. abbevillo-acheuléen), a často sa sem zaraďuje micoquien, clactonien či levalloisien (potom acheuléen siaha až do konca stredného paleolitu). Jednotlivé formy acheuléenu v Afrike a Ázii majú často odlišné označenia (chalossien, rachmanien atď.)
Vo Francúzsku sa zvykne deliť na:
Charakteristika
Nositeľom kultúry bol Homo heidelbergensis a Homo erectus.
Typická industria zahŕňa predovšetkým pästný klin (dokonale opracovaný; oválny, mandľovitý, diskovitý, trojuholníkovitý…), ale aj sekáče, polyédre (sféroidy), driapadlá a zúbkové nástroje. Zahrotené pästné kliny mandľového tvaru sa používali na rezanie a škrabanie, resp. na prebodávanie. Na konci acheuléenu sa rozšírila levalloisienska technika (levalloisien). Nositelia kultúry acheuléenu obývali brehy riek a jazier a otvorené lesy, pravdepodobne už vedeli zobchádzať s ohňom. V stredomorských francúzskych jaskyniach zistili najstaršie sídliskové objekty (Terra Amata, Lazaret, Baume Bonne).
Na Slovensku z tejto kultúry možno pochádzajú viaceré nájdené dobre opracované pästné kliny, ale keďže sa našli povrchovým zberom, a keďže sa rovnaké pästné kliny používali aj v celom strednom paleolite, je možné, že pochádzajú až z neskoršieho obdobia - od neandertálcov.
Kisapáti
Kisapáti je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Tapolca.
Má rozlohu 689 ha a žije tu 388 obyvateľov (2007).
Tatra K3R-NT
Tatra K3R-NT (používa sa aj označenie  Tatra K3R.NT) je typ električky, ktorý vznikol modernizáciou československej električky Tatra T3.
Dejiny
Plzenský dopravný podnik sa kvôli nedostatku veľkokapacitných električiek rozhodol modernizovať svoje vozidlá Tatra T3 spojením dvoch vozových skriní, medzi ktoré by bol osadený nový stredný nízkopodlažný článok, obdoba električiek Tatra KT3UA. Výberové konanie vyhrala šumperská firma Pars nova. Prvé dve dvojice vozňov T3 boli v Šumperku zmodernizované na dve električky K3R-NT v rokoch 2005 a 2006. Do pravidelnej prevádzky boli v Plzni zaradené 21. júna 2006. Pretože na základe zmluvy mali byť dodané štyri vozne K3R-NT, boli do spoločnosti Pars v prvom štvrťroku 2006 odoslané ďalšie dve dvojice električiek T3SUCS.
Modernizácia
Jedna trojčlánková električka K3R-NT pozostáva z dvoch vozových skriní vozňov Tatra T3. Neboli však použité celé, predná skriňa bola zrezaná za prvým oknom za strednými dverami, zadná časť bola zošrotovaná, zadná bol zrezaná za prvým oknom za prednými dverami a zošrotovaná bola predná časť. Medzi tieto dve použité skrine bol vložený nový stredný nízkopodlažný článok. Vozne dostali novú elektrickú výzbroj TV Progres, zmodernizovaný bol aj interiér a stanovisko vodiča.
Prevádzka
Modernizácie na typ K3R-NT prebiehajú od roku 2005.
NGC 6350
NGC 6350 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 29. júna 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Diaľnica A1 (Chorvátsko)
Diaľnica A1 je najdlhšia, najvýznamnejšia a počas letnej sezóny i najvyťaženejšia chorvátska diaľnica. Spája hlavné mesto Záhreb s druhým najväčším mestom krajiny Split, ktoré je zároveň metropolou Dalmácie a jedným z najvyhľadávanejších letných turistických lokalít.
Diaľnica predstavuje dôležitý severojužný dopravný koridor Chorvátska a je významnou súčasťou Jadransko-iónskej diaľnice, ktorá v budúcnosti prepojí letoviská na pobreží Jadranského a Iónskeho mora od Terstu až po juh Peloponézskeho polostrova. Diaľnica spája mnohé významné chorvátske mestá a takisto zabezpečuje prístup do viacerých národných i prírodných parkov, pamiatok svetového kultúrneho dedičstva a do podstatnej časti prímorských letovísk. Po jej trase vedú dve európske cesty: E65 na úseku Záhreb – Bosiljevo a Žuta Lokva – Vrgorac a E71 na úseku Záhreb – Dugopolje (Split).
Z celkovej plánovanej dĺžky je v súčasnosti v prevádzke  medzi Záhrebom a Ploče, pričom diaľnica spája mestá Karlovac, Gospić, Zadar, Šibenik, Split a Makarska. Najnovším otvoreným je úsek Vrgorac – Ploče dlhý, ktorý bol sprejazdnený koncom roka 2013. V máji 2009 sa začala výstavba na úseku Doli – Dubrovnik, avšak len formálne, tesne pred miestnymi komunálnymi voľbami. Stavebné náklady na výstavbu diaľnice sa doteraz vyšplhali na hodnotu troch miliárd eur.
Na úseku diaľnice medzi Záhrebom a Vrgoracom bolo vybudovaných spolu 361 objektov – mostov, tunelov, nadjazdov, podjazdov, a pod. – ktoré predstavujú okolo 20 percent dĺžky tohto úseku diaľnice.
Diaľnica A1 je na celej svojej dĺžke spoplatnená, pričom mýtne sa vyberá v mýtniciach, ktoré sa nachádzajú na každom výjazde. Priemerná cena za kilometer je približne 0,41 chorvátskej kuny. Úsek diaľnice zo Záhrebu po križovatku Bosiljevo spravuje spoločnosť Autocesta Rijeka-Zagreb (ARZ) a zvyšok Hrvatske autoceste (HAC).
Charakteristika
Diaľnica A1 je hlavnou severojužnou spojnicou v Chorvátsku, ktorá spája hlavné mesto Záhreb s regiónom Dalmácia, kde kopíruje takzvanú jadranskú magistrálu, ktorá spája všetky významné prímorské letoviská. Diaľnica takisto predstavuje obrovský prínos pre chorvátsku ekonomiku a podporuje najmä rozvoj cestovného ruchu, čo sa odrazilo aj na rýchlejšom rozvoji pôvodne zaostalejších regiónov v južných častiach krajiny.
Cestná komunikácia pozostáva zo štyroch jazdných pruhov, ktoré sú smerovo rozdelené stredovým deliacim pásom na dva jazdné pásy doplnené o krajnicu. Výnimkou je jedine Viadukt Drežnik, ktorý bol síce vybudovaný v štyroch jazdných pruhoch, no bez krajníc.
Diaľnica A1 spája so Záhrebom množstvo chorvátskych miest, ktoré sú na ňu napojené mimoúrovňovými križovatkami. Prevažná väčšina z doteraz 30 vybudovaných MÚK je trúbkovitého tvaru. Výnimkou je križovatka Lučko pri Záhrebe, ktorá je hviezdicová. Číslovanie výjazdov a križovatiek je sekvenčné, teda podľa poradia. Súčasťou vybavenia diaľnice je množstvo odpočívadiel, kde je prevádzkovaná široká škála služieb – od parkovísk so sociálnymi zariadeniami až po veľké motely s čerpacími stanicami, či reštauráciami.
A1 je vybavená automatickým monitorovacím systémom na celej svojej dĺžke, najmä na miestach s premenlivou hustotou dopravy, s vysokým rizikom nehôd, ale aj na miestach s nepredvídateľným počasím. Systém zahrňuje aj premenlivé dopravné značenie, pomocou ktorého správa diaľnice upravuje maximálnu povolenú rýchlosť vzhľadom na dopravnú a poveternostnú situáciu.
História
Myšlienka spojiť diaľnicou dve najväčšie chorvátske mestá Záhreb a Split vznikla ešte koncom 60. rokov. Vtedy sa však uvažovalo o úplne inej trase, ako je v súčasnosti – a to cez mestá Bihać a Knin. V roku 1971 boli dokonca schválené projekty na výstavbu prvých 20 kilometrov, avšak tesne pred podpisom zmlúv sa do finančných ťažkostí dostala banka, ktorá mala poskytnúť úver. Situácii nepomohlo ani spontánne pomenovanie diaľnice po kráľovi Tomislavovi (Autocesta kralja Tomislava) chorvátskymi inžiniermi, čo bolo považované za nacionalizmus. V tom istom roku dokonca spoločnosť Dalmacija Film natočila o prípravných prácach na novej ceste krátky 14 minútový propagačný film s názvom Autoput Zagreb – Split. Po finančnom ozdravení banky však pripravené financie na výstavbu diaľnice Záhreb – Split boli použité na prestavbu cesty Vrlika – Knin – Strmica.
Naštartovať výstavbu diaľnice A1 bolo možné až po konsolidácii krajiny po niekoľkoročnej vojne. Stalo sa tak až na prelome tisícročí a v roku 2001 bol do prevádzky uvedený úsek Karlovac – Vukova Gorica. Výstavba diaľnice do Splitu následne nabrala rýchle tempo a v roku 2003 stavbári odovzdali do užívania úsek Vukova Gorica – Tunel Mala Kapela a Gornja Ploča – Zadar. Nasledujúci rok bol dobudovaný chýbajúci úsek Tunel Mala Kapela – Gornja Ploča a boli otvorené aj ďalšie dva úseky Zadar – Pirovac a Vrpolje – Dugopolje. 26. júna 2005 diaľnicu skompletizovali otvorením Tunela Mala Kapela a úseku Pirovac – Vrpolje. Výstavba diaľnice medzi dvoma najväčšími mestami krajiny tak, nerátajúc úsek po mesto Karlovac otvorený v 70. rokoch, trvala len 6 rokov. Výstavba úseku od Karlovacu po Split si vyžiadala investíciu 17 miliárd chorvátskych kún, čo je približne 2,2 miliardy €.
Výstavba diaľnice však pokračovala ďalej s cieľom dosiahnuť mesto Dubrovník a spojiť tak centrálne Chorvátsko s južnou časťou Dubrovnícko-neretvianskej župy, ktorá je od zvyšku krajiny oddelená úzkym pobrežným pásom Bosny a Hercegoviny. 27. júna 2007 bol otvorený úsek Dugopolje – Šestanovac, ktorým sa obchádza problémový úsek Jadranskej magistrály v meste Omiš. 22. decembra 2008 bol otvorený úsek Šestanovac – Ravča. Zatiaľ poslednými otvorenými časťami sú úsek Ravča - Vrgorac, ktorý bol otvorený 30. júna 2011 a Vrgorac – Ploče, otvorený 20. decembra 2013, čím celková dĺžka vzrástla na 480,7 kilometra.
1 – Tunel Sveti Rok a Most Maslenica už od roku 1993
Výjazdy a križovatky
Všetky výjazdy a križovatky na diaľnici A1 sú mimoúrovňové a väčšina z nich je trúbkovitého tvaru.
Na diaľnici sa nachádza v súčasnosti 29 výjazdov a dve križovatky. Prvou križovatkou je Lučko (1) neďaleko Záhrebu, ktorá spája diaľnicu A1 s diaľnicou A2. Druhá sa nachádza neďaleko obce Bosiljevo (6) a na A1 sa tam napája diaľnica A6.
Výjazdy slúžia na opustenie diaľnice a následné napojenie na štátnu, resp. župnú cestu. Výnimku tvorí výjazd Vučevica (24b), ktorý A1 spája lokálnu cestu 67061. Práve tento výjazd sa stal terčom kritiky, kvôli jeho nízkemu využitiu. Počas letnej sezóny ho denne využijú rádovo len desiatky vozidiel, zatiaľ čo okolité výjazdy až tisícky.
Hebrejčina
náhľad|vpravo|Rozšírenie hebrejčiny
Diaľnica A1 (Chorvátsko)
Výjazdy a križovatky
Medzi najnovšie vybudované výjazdy patrí výjazd Donja Zdenčina (1a) neďaleko Záhrebu, ktorý bol vo výstavbe od 13. mája 2009. Hlavným dôvodom jeho výstavby bolo zlepšenie napojenia juhozápadnej časti Záhrebskej župy na chorvátsku diaľničnú sieť. Stavba bola odovzdaná do užívania za prítomnosti predsedníčky vlády Chorvátska Jadranky Kosorovej dňa 21. novembra 2010.
Hebrejčina
Hebrejčina (עברית) (ak sa chápe ako 1 jazyk) alebo hebrejské jazyky (ak sa chápe ako skupina jazykov) je označenie nasledujúcich semitských jazykov/nárečí:
Diaľnica A1 (Chorvátsko)
Výjazdy a križovatky
Ďalším dodatočne vybudovaným výjazdom je výjazd Novigrad na Dobri (4) medzi Karlovacom a Bosiljevom. Jeho výstavba sa začala 20. marca 2009 a hoci bolo jeho dokončenie pôvodne plánované na rok 2013, dokončiť a sprevádzkovať sa ho podarilo dňa 29. júna 2012 , teda pred začiatkom letnej turistickej sezóny. Otvorením výjazdu sa výrazne zlepšilo napojenie Slovinska na diaľnice A1 a A6, hlavné prístupové cesty k Jadranskému pobrežiu.
Hebrejčina
Najčastejšie sa slovo vzťahuje buď na novohebrejčinu, alebo na starohebrejčinu. Dnes slovo hebrejčina označuje spravidla novohebrejčinu, jazyk umelo vytvorený na základe starohebrejčiny.
Diaľnica A1 (Chorvátsko)
Mýto
Diaľnica A1 je na celej svojej dĺžke spoplatnená. Poplatky sa vyberajú prostredníctvom mýta v mýtniciach, ktoré sa nachádzajú na každom výjazde. Vodič si pri vjazde na diaľnicu vyzdvihne lístok obsahujúci magnetický pás, ktorý následne pri výjazde z diaľnice predloží. Na základe informácií v magnetickom páse je v závislosti od cenníka vypočítaný poplatok za prejdenú trasu.
Hebrejčina
Hebrejčina patrí do rodiny semitských jazykov do severozápadnej skupiny a do tzv. kanaánskych jazykov. Jej pôvod siaha zrejme do neskorej kanaánčiny. Najstaršie stopy kanaánskej reči s hebrejskými idiómami objavili archeológovia v Ras Šamra (Ugaritu) a pochádzajú z 20. storočia pred Kr.
Diaľnica A1 (Chorvátsko)
Mýto
Najväčšou mýtnicou je Lučko, ktorá sa nachádza juhozápadne od Záhrebu. K dispozícii je až 15 priehradiek, ktorých počet je rozdeľovaný pre oba jazdné smery podľa aktuálnej hustoty dopravy. V letnej sezóne počas sobotňajších predpoludní väčšina prepážok slúži pre smer od Jadranu, popoludní je situácia opačná.
Od roku 2009 je v prevádzke mýtnica Demerje, ktorá vypomáha Lučku v najkritickejších obdobiach letnej sezóny. Mýtnica je určená výhradne na bezhotovostný styk a len v smere od mora. Poplatky možno platiť prostredníctvom kreditnej karty, respektíve pomocou palubnej jednotky ENC (z 🇭🇷, teda doslovne elektronické platenie mýta).
left|thumb|[[Mýtnica v Ravči]] 1 – vzdialenosti medzi mýtnicami, merané od mýtnice Lučko - Záhreb.
Odpočívadlá
Diaľnica je vybavená kvalitnou sieťou odpočívadiel rôznych typov. V súčasnosti je v prevádzke 25 obojsmerných a 2 jednosmerné odpočívadlá. Najväčšiu škálu služieb ponúkajú odpočívadlá Desinec, Draganić a Vukova Gorica, ktoré okrem parkovacích miest, občerstvenia a možnosti doplnenia pohonných hmôt ponúkajú i informačné centrum a ubytovacie priestory. Medzi kvalitné odpočívadlá patria aj napríklad odpočívadlá Dobra, Zir, Nadin či Mosor, ktoré majú vybudované čerpacie stanice i rozsiahle plochy na parkovanie vozidiel i oddych turistov.
Sieť odpočívadiel s čerpacími stanicami je doplnená o malé odpočívadlá (parkoviská s toaletami), z ktorých sú niektoré doplnené o občerstvovacie služby. Niektoré z týchto odpočívadiel – Modruš, Lički Osik a Krka dostali od organizácie EuroTEST najvyššiu hodnotiacu známku a boli označené za veľmi dobré.
Zaujímavé objekty
Viac informácií o tuneloch v zozname chorvátskych diaľničných tunelov
thumb|left|150px|[[Maslenički most (diaľničný)|Most Maslenica]] thumb|left|150px|[[Most Krka]]Diaľnica A1 sa v súčasnosti skladá z 351 objektov, medzi ktoré patria tunely, mosty, estakády, viadukty či biokoridory. Medzi najvýznamnejšie a najznámejšie objekty patria tunely Mala Kapela a Sveti Rok, Most Pelješac ktoré sú najdlhšie v krajine. Zaujímavosťou je, že oba tunely od seba oddeľujú dve klimatické oblasti. Tunel Mala Kapela kontinentálnu oblasť stredného Chorvátska od horskej v lickej oblasti a Tunel Sveti Rok horskú oblasť od oblasti stredomorského podnebia na Dalmácii. Oba tunely mali pôvodne len jeden tubus a po dobu štyroch rokov boli jednými z problémových úsekov diaľnice. To sa zmenilo otvorením druhých tunelových rúr 30. mája 2009. Tunel Sveti Rok bol navyše v roku 2010 organizáciou EuroTAP ohodnotený ako tretí najbezpečnejší tunel v Európe.
Ďalším pozoruhodným tunelom je 1 561 metrov dlhý Tunel Brinje sprevádzkovaný v júni 2004, ktorý bol v roku 2007 Medzinárodnou automobilovou federáciou vyhlásený za najbezpečnejší tunel v Európe pre rok 2007. Podobné ocenenie získal od organizácie EuroTAP aj 2 300 metrov dlhý Tunel Plasina, ktorý sa nachádza medzi výjazdom Otočac a odpočívadlom Ličko Lešće. V roku 2006 bol zaradený medzi tri najbezpečnejšie tunely v Európe.
Najdlhším mostom na diaľnici A1 je 546 metrov dlhý Most Dobra, ktorý prechádza ponad dolinu rieky Dobra, ležiacu neďaleko mesta Karlovac. Medzi ďalšie významné mosty na trase diaľnice patria Most Gacka, Most Miljanica a Most Dabar, všetky dlhšie než.
Medzi zaujímavé mosty parí aj železobetónový oblúkový Most Krka dlhý 391 metrov, ktorý preklenúva hlbokú dolinu rovnomennej rieky. S vojnou v Juhoslávii súvisí ďalší oblúkový most – Most Maslenica, ktorého výstavba sa začala v roku 1993 pred začatím takzvanej operácie Maslenica. Vedie ponad Novskú úžinu, ktorá bola za vojny strategickým miestom z dôvodu odrezania prístupu do Dalmácie Republikou Srbská Krajina. Nový most mal byť náhradou za pôvodný, ktorý zničili srbské jednotky v roku 1991. Most dostavali až po vojne v roku 1997 a o šesť rokov neskôr sa stal súčasťou diaľnice a súčasne bol obnovený aj starý Maslenický most. Oba tieto oblúkové mosty patria medzi unikátne stavby v Európe a ich oblúky dosahujú rozpon 200 metrov.
Na diaľnici A1 sa takisto nachádza aj najdlhší viadukt v Chorvátsku – 2 485 metrov dlhý Viadukt Drežnik, ktorý sa nachádza medzi Karlovacom a Bosiljevom. Medzi ďalšie významné viadukty patria Viadukt Modruš 1, Viadukt Mokro Polje, Viadukt Jezerane, Viadukt Srijane či Viadukt Rašćane, všetky dlhšie než 500 metrov. Porovnateľne dlhé viadukty sú vo výstavbe aj v súčasnosti a úseku Ravča-Vrgorac, najdlhší z nich je Viadukt Kokorići s dĺžkou 1 214 metrov, ktorý sa v niektorých materiáloch uvádza aj pod názvom Viadukt Kotezi.
Hustota dopravy
Doprava je na A1 najhustejšia počas letnej sezóny a to najmä v sobotu, kedy dochádza k výmene turnusov v dovolenkových destináciách. Problémovými bodmi sú mýtnice, najmä mýtnica Lučko pri Záhrebe, a v minulosti aj tunely Mala Kapela a Sveti Rok, ktoré mali pôvodne len jeden tubus. V roku 2009 boli problematické úseky vyriešené otvorením druhých tubusov tunelov, rozšírením mýtnice Lučko na 15 pruhov a výstavbou novej mýtnice Demerje, v smere do Záhrebu, ktorá slúži prevažne na bezhotovostný styk.
Hustota dopravy je na diaľnici A1 vyčísľovaná pomocou údajov pochádzajúcich z mýtnic, ktoré prevádzkujú spoločnosti Autocesta Zagreb-Rijeka d.d. a Hrvatske autoceste d.o.o.. Z údajov sú zreteľné rozdiely medzi celkovou hustotou počas celého roka (AADT) a čiastkovou počas letnej sezóny (ASDT) a to najmä v okolí centier turistického ruchu.
Najväčšia hustota bola zaznamenaná medzi križovatkou Lučko a výjazdom Jastrebarsko, kde v roku 2009 prešlo denne priemerne 31 432 vozidiel. Počas letnej sezóny bol zaznamenaný výrazný nárast o takmer 70 percent až na 53 216 vozidiel. Výraznejšie zníženie hustoty dopravy nastáva až južne od križovatky Bosiljevo 2, na ktorej sa rozdeľuje doprava do mesta Rijeka (na západ) a do lickej oblasti a na Dalmáciu (na juh).
Okolie diaľnice
thumb|left|Pohľad na pohorie Velebit z odpočívadla ZirDiaľnica prechádza, najmä v strednej časti Chorvátska a na Dalmácii, horským terénom, v ktorom sa nachádza viacero prírodných zaujímavostí. Cez výjazdy Karlovac, Otočac a Gornja Ploča je prístupný Národný park Plitvické jazerá, ktorý je najznámejším národným parkom v krajine a je zapísaný do zoznamu lokalít Svetového dedičstva UNESCO. Cez výjazd Otočac je takisto prístup do prímorského vápencového pohoria Velebit, ktoré oddeľuje jadranskú oblasť Chorvátska od lickej. Celé pohorie je vyhlásené za prírodný park, jeho severná časť dokonca za Národný park Severný Velebit. V tejto oblasti sa nachádza aj Olympijské centrum Bjelolasica, ktoré je centrom prípravy chorvátskych reprezentantov v zjazdovom a bežeckom lyžovaní a biatlone. Prístup doň je zabezpečený cez výjazd Ogulin.
náhľad|Príklad na označenie národných parkov na diaľniciV dalmatínskej časti trasy diaľnice sa nachádza takisto viacero prírodných pozoruhodností. Neďaleko Zadaru leží Národný park Paklenica, prístupný cez výjazd Maslenica a Prírodný park Telašćica, do ktorého je prístup od Zadaru i Benkovacu. Od Benkovacu je prístupný navyše i Národný park Kornati a Národný park Vransko jezero, cez neďaleký výjazd Skradin aj Národný park Krka.
Posledným národným parkom v dosahu diaľnice A1 je Národný park Biokovo v južnej Dalmácii, do ktorého vedú cesty z výjazdov Šestanovac, Zagvozd a Ravča.
Z kultúrnych pamätihodností v okolí diaľnice sú najznámejšie Katedrála svätého Jakuba v Šibeniku, historické mesto Trogir (prístupné cez výjazdy Prgomet, Vučevica a Dugopolje) či Diokleciánov palác v Splite (prístup cez výjazd Dugopolje).
Všetky významné prírodné i kultúrne zaujímavosti sú na diaľnici označené špeciálnym dopravným značením hnedej farby, prípadne aj na ostatných zelených diaľničných smerových tabuľách hnedou subplochou s bielym textom a príslušným piktogramom.
Budúcnosť
náhľad|Výstavba [[Viadukt Kokorići|Viaduktu Kokorići v roku 2010]] náhľad|Výstavba úseku Ravča – Ploče V máji 2009 sa podpísali zmluvy o výstavbe úseku Doli-Dubrovnik, dokonca sa uskutočnil aj slávnostný ceremoniál so symbolickým prvým výkopom. Vzhľadom na nedostatok financií však ku významnejším stavebným prácam nedošlo. Miestni politici boli za tento krok kritizovaní a obviňovaní za politickú kampaň pred miestnymi komunálnymi voľbami.
Zvyšné úseky na trase Ploče – Doli a Dubrovnik – hranica Bosny a Hercegoviny sú zatiaľ len v štádiu plánovania a začiatok ich výstavby je podľa informácií Ministerstva mora, dopravy a infraštruktúry Chorvátska naplánovaný až po roku 2012.
thumb|right|Stavebné práce pri [[Vrgoraci]]
Ardillières
Ardillières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 6351
NGC 6351 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 15. júla 1879.
Tatra T3S
Tatra T3S je typ električky, ktorý vznikol modernizáciou česko-slovenskej električky Tatra T3.
NGC 6351
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,2.
Tatra T3S
Dejiny
Ďalším typom modernizovanej T3 sa stal typ T3S. Dopravný podnik Bratislava nechal zmodernizovať dva vozne typu T3 podľa vzoru električiek Tatra K2S v šumperskej firme Pars nova. Prestavba prebehla v rokoch 1998 a 1999. V ďalších rekonštrukciách na typ T3S sa ďalej nepokračovalo.
Jan Hála (maliar)
Jan Antonín Hála (* 19. január 1890, Blatná † 17. máj 1959, Važec) bol český maliar, kresliar, ilustrátor a dokumentarista folklóru, žijúci väčšinu života na Slovensku.
Tatra T3S
Modernizácia
Hlavnou zmenou bola výmena pôvodnej odporovej elektrickej výzbroje za nový typ TV14 s IGBT tranzistormi. Pri tejto príležitosti bola kompletne opravená vozňová skriňa, zmodernizovaný bol interiér a stanovisko vodiča. Boli inštalované nové čelá vozidiel podľa návrhu Ing. arch. Patrika Kotasa. Električky dostali nový polopantograf. Vozidlám bola vďaka rekonštrukcii predĺžená životnosť minimálne o 10 až 15 rokov.
Prevádzka
Modernizácie na typ T3S prebiehali v rokoch 1998 a 1999. Premáva na linkách a.
Jan Hála (maliar)
Životopis
Narodil sa v rodine pekárskeho majstra Jana Hálu a Rozálie, rod. Černochovej v Blatnej na námestí č. 81. Rodný dom bol zbúraný, na jeho mieste stojí sporiteľňa, na ktorej je pamätná doska. Ľudovú školu vychodil v Blatnej v roku 1905, potom študoval na gymnáziu v Českých Budějoviciach a v roku 1909 na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity, odbor história. Maliarstvo študoval najskôr v súkromnej maliarskej škole Ferdinanda Engelmüllera a v rokoch 19101915 na Akadémii výtvarných umení v Prahe v ateliéri pre figurálnu maľbu Maxa Pirnera.
Tvorba
Vytvoril stovky kresieb, olejomalieb, ilustrácií, ilustrácií kníh. Výber:
Wilhelm Ackermann
Wilhelm Ackermann (* 29. marec 1896, Schönebecke† 24. december 1962, Lüdenscheid) bol nemecký matematik, venujúci sa logike.
Životopis
Absolvoval študijný pobyt na Cambridgeskej univerzite, od roku 1927 pracoval ako učiteľ, od roku 1953 profesor na Münsterskej univerzite.
Marion Zimmer Bradleyová
Marion Eleanor Zimmer Bradley (pseudonymy Morgan Ives, Miriam Gardner, John Dexter alebo Lee Chapman) (* 3. jún 1930, Albany, New York – † 25. september 1999, Berkeley, Kalifornia) bola americká spisovateľka prevažne feministických fantasy románov.
Životopis
Narodila sa na farme uprostred veľkej hospodárskej krízy. V 50. rokov 20. storočia bola predstavená lesbickej skupine Daughters of Bilitis. 26. októbra 1949 sa vydala za Roberta Aldena Bradleyho, s ktorým sa rozviedla 19. mája 1964. Po rozvode sa veľmi rýchlo vydala, tentoraz za Waltera Breena. Vzali sa 3. júna 1964, od roku 1979 žili oddelene, no rozviedli sa až 9. mája 1990. Po Breenovom uväznení o rok neskôr za nezákonný sex s mladistvým na súde vypovedala, že vedela o jeho pomere s párom neplnoletých chlapcov. Žalobcovia Breena jej však neskôr vyčítali utajovanie skutočností v snahe ochrániť manžela. V roku 1965 skončila Bradleyová školu Hardin-Simmons University v Abilene, Texas, s titulom bakalár umení. Potom sa presťahovala do Berkeley v Kalifornii, kde pokračovala v štúdiu na University of California v Berkeley v rokoch 1965 – 1967. Jej prvé dieťa David Bradley a brat Paul Edwin Zimmer publikovali autorov science fiction a fantasy. Jej dcéra Moira Sternová, je profesionálna harfistka a speváčka.
Po mnohoročnom zápase s ubúdajúcim zdravím Marion Zimmer Bradleyová 25. septembra 1999 zomrela v Alta Bates Medical Center v Berkeley, len štyri dni po vysiľujúcom infarkte. Jej popol bol rozptýlený v Glastonbury Tor v Somersete v Anglicku o dva mesiace neskôr.
Tvorba
Písať začala v roku 1949 a svoje prvé dielo Vortex predala v roku 1952. Jej prvé vydané dielo v rozsahu románu bola kniha Falcons of Narabedla, prvý raz vydaná v máji 1957 v časopise Other Worlds. Keď bola dieťa, rada čítala dobrodružné fantasy príbehy autorov ako Henry Kuttner, Edmond Hamilton a Leigh Brackett, najmä keď písali o „zábleskoch cudzích sĺnk vo svetoch, ktoré nikdy neboli a nikdy nebudú.“ Jej prvý román a mnoho z jej nasledujúcich prác ukazovali na ich silný vplyv.
V začiatkoch svojej kariéry, keď písala pod rôznymi pseudonymami, ako napr. Morgan Ives, Miriam Gardner, John Dexter alebo Lee Chapman, Bradleyová vydala niekoľko prác nepatriacich do beletrie, vrátane niekoľkých románov s tematikou gayov a lesbičiek, napr.I Am a Lesbian z 1962. Hoci bola relatívne krotká podľa dnešných merítok, v čase vydania boli tieto diela považované za pornografické, a dlho odmietala zverejniť tieto diela. V roku 1966 sa Bradleyová stala spoluzakladateľkou Society for Creative Anachronism.
Jej pravdepodobne najznámejším dielom je román The Mists of Avalon (Hmly Avalonu). Návrat k legende o Kamelote z pohľadu Morgan Le Fay a Gwenhwyfar, vyústilo do vzniku série kníh. Okrem románov vydávala aj dlhodobo vychádzajúcu antológiu Sword and Sorceress, ktorej posledný diel vydala len týždeň pred svojou smrťou. Vytvorila tiež planétu Darkover ako prostredie pre svoju vlastnú zbierku, a napísala veľké množstvo príbehov z Darkoveru ako samostatný autor a neskôr tiež v spolupráci s ďalšími autormi, vďaka čomu vznikli Darkoverské antológie, kde opäť poskytla šancu podporiť príbehy nepublikovaných autorov. Mercedes Lackeyová bola prvou, no len jednou z mnohých autoriek, ktoré sa objavili v antológiách. Mercedes sa tiež priatelila s veľkou rodinou spisovateľov v Bradleyovej dome v Berkeley. A hoci Bradleyová podporovala najmä mladé autorky, nepociťovala nechuť k zahŕňaniu mužov do svojich antológií.
V roku 2000 bola nominovaná na cenu World Fantasy Award za celoživotný prínos.
FC Internazionale Miláno
Football Club Internazionale Miláno je taliansky futbalový klub Serie A sídliaci v Miláne. Je známy tiež pod skratkou Inter, alebo Inter Miláno. Je to jediný taliansky klub, ktorý hral všetky sezóny v Serii A. Klub vznikol v roku 1908.
Klub hrá svoje domáce zápasy na štadióne San Siro spoločne s mestským rivalom AC Miláno. Futbalisti Interu majú prezývku nerazzuri ("čierno-modrí").
Tituly
Serie A – 19x – 1909/1910, 1919/1920, 1929/1930, 1937/1938, 1939/1940, 1952/1953, 1953/1954, 1962/1963, 1964/1965, 1965/1966, 1970/1971, 1979/1980, 1988/1989, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2020/21
Taliansky pohár – 7x – 1938/1939, 1977/1978, 1981/1982, 2004/2005, 2005/2006, 2009/2010, 2010/2011
Taliansky superpohár – 5x – 1989, 2005, 2006, 2008, 2010
Liga majstrov UEFA – 3x – 1963/1964, 1964/1965, 2009/2010
Európska liga UEFA – 3x – 1990/1991, 1993/1994, 1997/1998
Majstrovstvá sveta klubov – 1x – 2010
Káder mužstva
Súčasná zostava:
12px|Kapitán
Kisberzseny
Má rozlohu 529 ha a žije tu 93 obyvateľov (2007).
Nitrica (obec)
Nitrica je obec na Slovensku v okrese Prievidza.
Obec Nitrica sa nachádza v strede Vestenickej doliny, juhozápadného výbežku Hornonitrianskej kotliny, na ľavom brehu rieky Nitrica, v nadmorskej výške 240 m.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci Račice je z roku 1113, ktorá tvorí hornú časť súčasnej obce Nitrica. Na Zoborskej listine sú v roku 1249 už uvedené aj Dvorníky. Zlúčením oboch obcí v roku 1960 vznikla súčasná obec Nitrica.
O vývine obce sa písomné správy nezachovali. Z rozprávania starších ľudí je známe, že obyvatelia sa v tomto období zaoberali poľnohospodárstvom, priekupníctvom a predajom ovocia a v najstarších dobách predajom hlinených hrncov, ktoré sami zhotovovali. Hlavným zdrojom výživy tunajšieho obyvateľstva bolo pestovanie ovocia spojené s potrhovým obchodom. Po prvých obchodníkoch z Račíc a Dvorník zostala dodnes prezývka „korenári“ – podľa obchodníkov, ktorí kupčili s korením, hlavne so šafranom.
Pamiatky
V obci je vystavaný nový kostol zasvätený sv. Michalovi, a nachádza sa tu kaplnka zasvätená Božskému Srdcu Ježišovmu, ktorú dali postaviť v roku 1919 Michal Šramka s manželkou Karolínou na pamiatku svojich dvoch synov padlých vo svetovej vojne na ruskom bojisku.
NGC 6352
NGC 6352 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Oltár, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 14. mája 1826.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,8.
Nové Sady (okres Vyškov)
Nové Sady (okres Vyškov) sú obec v Česku v okrese Vyškov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 88 obyvateľov, z toho 46 mužov a 42 žien, pričom priemerný vek v obci bol 47,0 roka (muži 43,6 roka, ženy 50,7 roka).
Kiscsősz
Kiscsősz je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Ajka.
Má rozlohu 904 ha a žije tu 125 obyvateľov (2007).
NGC 6353
NGC 6353 je trojhviezda v súhvezdí Herkules, ktorú objavil Gerhard Lohse v roku 1886.
Le Rousset
Le Rousset je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Obama
Obama môže byť:
Guîtres (kantón)
Guîtres je francúzsky kantón v obvode Libourne v departemente Gironde v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 13 obcí.
Paráč
Paráč môže byť:
Zoznam vládcov Bulharska
V tomto článku sa nachádza zoznam vládcov Bulharska od roku 681 až po súčasnosť.
Chánovia kniežatá a cári pravdepodobne z rodu Dulovcov
Titul knieža sa používal od roku 864.
V Bulharskom cárstve (1908 – 1947) – Sasko-coburg-gothajská dynastia
Titul cár sa používal od roku 1908.
Kislőd
Kislőd je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v Ajkianskom okrese.
Má rozlohu 3 818 ha a žije tu 1 208 obyvateľov (2011).
Chocholná
Chocholná môže byť:
Galvanické oddelenie
Elektrické obvody, ktoré navzájom zdieľajú len niekoľko spoločných signálov, je niekedy potrebné elektricky (galvanicky) oddeliť. Príčin je niekoľko:
Metód galvanického oddelenia je viacero, líšia sa izolačným napätím, použiteľnosťou pre analógové či digitálne signály, minimálnou a maximálnou pracovnou frekvenciou ako aj inými vlastnosťami. V zásade je možné použiť oddelenie:
Optočleny sú vyrobené ako súčiastka pozostávajúca z LED diódy ako zdroj signálu a fototranzistora ako prijímača. V základnej podobe sú vhodné na oddelenie digitálnych signálov (aj keď existujú obvodové riešenia aj pre analógové signály) do cca 10 kb/s a poskytujú oddelenie do cca 1,5 kV. Modernejšie verzie optočlenov obsahujú ako detektor fotodiódu a jej nižšia citlivosť je kompenzovaná integrovaným zosilňovačom; takýto optočlen prenesie signály do cca 1 Mb/s.
V súčasnosti existujú aj integrované galvanické oddeľovače na základe magnetického aj kapacitného oddelenia.
Bantice
Bantice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 285 obyvateľov, z toho 144 mužov a 141 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,7 roka (muži 35,1 roka, ženy 36,3 roka).
Kispirit
Má rozlohu 496 ha a žije tu 102 obyvateľov (2007).
Skupinová polarizácia
Skupinová polarizácia je tendencia sociálnych skupín robiť rozhodnutia, ktoré sú extrémnejšie než rozhodnutia jednotlivcov (priemer rozhodnutí jednotlivcov tvoriacich skupinu). Takáto tendencia sa prejavuje za predpokladu, že väčšina členov skupiny zastáva rovnaké stanovisko.
Napr.: Ak väčšina členov skupiny zastáva opatrné riešenie situácie, bude skupinové riešenie ešte opatrnejšie.
Za príčiny skupinovej polarizácie býva označovaná presvedčovacia komunikácia (ostatní členovia skupiny prichádzajú s novými argumentmi) alebo sociálne porovnávanie (prispôsobenie sa názorom ostatných z dôvodu dobrej sebaprezentácie).
Actio immanens
Actio immanens (lat.) je pôsobenie dovnútra, na seba samého, čiže činnosť, ktorá vychádza z daného subjektu a v tomto subjekte aj zostáva, a to bez akéhokoľvek vplyvu zvonka. Opakom je termín actio transiens (pôsobenie navonok).
Výraz "actio" je v tejto súvislosti kategóriou aristotelovskej filozofie.
Action research
Action research (angl.) je interdisciplinárny výskum  sociálnych  zmien  s  cieľom  jeho  praktického využitia.
Ars-en-Ré (obec)
Ars-en-Ré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Actio in distans
Actio in distans alebo actio ad distans alebo pôsobenie na diaľku je výraz, ktorý znamená pôsobenie jednej veci na druhú bez sprostredkujúceho média.
Výraz "actio" je v tejto súvislosti kategóriou aristotelovskej filozofie. Termín actio in distans sa vyskytuje najmä vo fyzike, filozofii fyziky a metafyzike. Či také pôsobenie existuje, je sporné od čias starovekého Grécka.
Lussac (kantón)
Lussac je francúzsky kantón v obvode Libourne v departemente Gironde v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 13 obcí.
NGC 6354
NGC 6354 je štvorhviezda v súhvezdí Škorpión, ktorú objavil americký astronóm Edward Emerson Barnard v roku 1884.
NGC 6355
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,6.
Regions Morgan Keegan Championships and the Cellular South Cup 2009
Regions Morgan Keegan Championships and the Cellular South Cup 2009 bol spoločný tenisový turnaj mužov a žien, ktorý sa konal v dňoch od 16. do 22. februára 2009 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v americkom Memphise. Titul v dvojhre získal Američan Andy Roddick, ktorý vo finále porazil Čecha R. Štěpánka. Bol to jeho 27. titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Američan Mardy Fish a Bahamčan Mark Knowles, ktorí vo finále porazili americko-slovenský pár Travis Parrott, Filip Polášek. Pre M. Fisha to bol piaty a pre M. Knowlesa 51. titul vo štvorhre na okruhu ATP. Titul v dvojhre žien získala Bieloruska Viktoria Azarenková, ktorá vo finále porazila Dánku Caroline Wozniacku. Bol to jej druhý titul v dvojhre na okruhu WTA. Titul vo štvorhre žien získali Bieloruska Viktoria Azarenková a Dánka Caroline Wozniacka, ktoré vo finále porazili ukrajinsko-holandský pár Juliana Fedaková, Michaëlla Krajiceková. Pre obe tenistky to bol druhý titul vo štvorhre na okruhu WTA.
Dvojhra mužov
🇺🇸 Andy Roddick vs. 🇨🇿 Radek Štěpánek 7-5 7-5
Dvojhra žien
🇧🇾 Viktoria Azarenková vs. Caroline Wozniacka 6-1 6-3
Štvorhra žien
🇧🇾 Viktoria Azarenková / Caroline Wozniacka vs. 🇺🇦 Juliana Fedaková / 🇳🇱 Michaëlla Krajiceková 6-1 7-62
Kisszőlős
Kisszőlős je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Ajka.
Má rozlohu 649 ha a žije tu 135 obyvateľov (2007).
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1976
Majstrovstvá Európy v basketbale žien 1976 boli v poradí 15. majstrovstvá Európy v basketbale žien, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konali sa v mestách Clermont-Ferrand, Mont-Dore, Moulins a Vichy, v regióne Auvergne, vo Francúzsku od 20.29. mája 1976, za účasti 13 tímov. Francúzsko bolo organizátorom európskeho šampionátu žien druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1962. Svoj trinásty titul získal, ktorý vyhral finálovú skupinu pred a 🇧🇬.
Tieto majstrovstvá tiež slúžili ako kvalifikácia európskych družstiev na olympijskú kvalifikáciu, ktoru organizovala Kanada. Kvalifikovali sa na ňu 4 družstvá, okrem Sovietskeho zväzu a Česko-Slovenska, ktoré mali účasť na LOH 1976 už dopredu zabezpečenú.
Nadstavbové skupiny
Pozn: Domáce Francúzsko bolo priamo nasadené do finálovej skupiny.
Bogardusova škála sociálnej vzdialenosti
Bogardusova škála sociálnej vzdialenosti (iné názvy: Bogardusova škála sociálneho dištancu, Bogardusova škála sociálnej dištancie, Bogardusova stupnica sociálnej vzdialenosti) je stupnica na meranie rasizmu a iných etnických predsudkov, ktorú vytvoril Emory S. Bogardus začiatkom 20. storočia.
Respondent dostane zoznam sociálnych skupín a u každej skupiny musí označiť niekoľko výrokov.Napríklad:
Výsledky škály sa potom používajú na identifikáciu rôznych predsudkov. Dá sa ale domnievať, že vďaka skresleniu odpovedí a vzrastajúcemu povedomiu o nebezpečnosti bigotizmu je užitočnosť tejto škály v súčasnosti nižšia než v dobe, kedy bola vytvorená.
Hásium
Hásium (lat. hassium) je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Hs a protónové číslo 108. Je to 16. transurán a 5. transaktinoid, silno rádioaktívny kovový chemický prvok, pripravovaný umelo v cyklotróne alebo urýchľovači častíc.
Je to rádioaktívny kovový prvok, ktorá zatiaľ nebol izolovaný v dostatočne veľkom množstve, aby bolo možné určiť všetky jeho fyzikálne konštanty. Pri svojej polohe v periodickej tabuľke by svojimi vlastnosťami mohol pripomínať osmium.
Ritro Slovak Open 2008
Ritro Slovak Open 2008 je oficiálny názov 10. ročníka medzinárodných majstrovstiev SR tenistiek. Turnaj sa hral v Bratislave na dvorcoch v Sibamac aréne Národného tenisového centra od 27. októbra do 2. novembra 2008 a bol zaradený do série turnajov ITF. Celková dotácia turnaja bola 100 000 USD a víťazka turnaja Ruska Anastasija Pavľučenkovová si odviezla z Bratislavy šek na 14 880 USD a získala 75 bodov do rebríčka WTA Tour. Iba 17-ročná Ruska, nasadená osmička turnajového "pavúka", zdolala vo finále holandskú kvalifikantku Michaëllu Krajicekovú hladko za 59 minút 6:3, 6:1.
Nasadenie
V zozname sú nasadené hráčky.
FC Cartagena
Fútbol Club Cartagena je španielsky futbalový klub so sídlom v Cartagene v autonómnej oblasti Murcia. Bol založený v rok 1995 a v súčasnosti hrá v druhej najvyššej španielskej futbalovej súťaži, Segunda División. Domovským stánkom klubu je štadión Cartagonova s kapacitou 15 105 miest.
NGC 6356
NGC 6356 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Hadonos, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. júna 1784.
FC Cartagena
História
Fútbol Club Cartagena bol založený v roku 1995. V prvých ôsmich sezónach bol známy ešte pod menom Cartagonova Fútbol Club, v Segunda División B začal hrať od sezóny 1998/99.
NGC 6356
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,2.
Běhařovice
Běhařovice je mestečko v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 393 obyvateľov, z toho 209 mužov a 184 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,4 roka (muži 41,3 roka, ženy 45,7 roka).
FC Cartagena
História
Historickým momentom pre klub je postup do Segunda División v sezóne 2009/10.
Hráči
Medzi slávnych hráčov klubu patria napr.:
Tréneri
Súčasným trénerom klubu je Juan Ignacio Martínez. Medzi slávnych trénerov klubu patria napr.:
Le Tartre
Le Tartre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nemčina
Nemčina (nemecky: Deutsch, čítaj [doič] ) je západogermánsky jazyk využívaný najmä v strednej Európe. Je to najrozšírenejší a úradný alebo spoluúradný jazyk v Nemecku, Rakúsku, Švajčiarsku, Lichtenštajnsku a talianskej provincii Južné Tirolsko. Je to tiež spoluúradný úradný jazyk Luxemburska a Belgicka. Nemčina je najviac podobná iným jazykom v rámci západogermánskej jazykovej vetvy vrátane afrikánčiny, holandčiny, angličtiny, frízskych jazykov, dolnonemenčiny, luxemburčiny, škótčiny a jazyka jidiš. Obsahuje tiež blízku podobnosť v slovnej zásobe s niektorými jazykmi v severogermánskej skupine, ako je dánčina, nórčina a švédčina. Nemčina je po angličtine druhým najrozšírenejším germánskym jazykom.
Nemčina je jedným z hlavných jazykov sveta. Je to najpoužívanejší materinský jazyk v rámci Európskej únie. Nemčina sa vo veľkej miere vyučuje aj ako cudzí jazyk, najmä v kontinentálnej Európe, kde je tretím najviac vyučovaným cudzím jazykom (po angličtine a francúzštine), a v Spojených štátoch. Jazyk bol vplyvný v oblasti filozofie, teológie, vedy a techniky. Je to druhý najčastejšie používaný vedecký jazyk a patrí medzi najpoužívanejšie jazyky na webových stránkach. Nemecky hovoriace krajiny sú na piatom mieste z hľadiska ročného vydávania nových kníh, pričom jedna desatina všetkých kníh (vrátane elektronických) na svete vychádza v nemčine.
Nemčina je flektívny jazyk so štyrmi pádmi pre podstatné mená, zámená a prídavné mená (nominatív, akuzatív, genitív, datív); tri rody (mužský, ženský, stredný); a dve čísla (jednotné, množné číslo). Má silné a slabé slovesá. Väčšina jej slovnej zásoby pochádza zo starovekej germánskej vetvy indoeurópskej jazykovej rodiny, zatiaľ čo menšia časť je čiastočne odvodená z latinčiny a gréčtiny spolu s menším počtom slov vypožičaných z francúzštiny a modernej angličtiny.
Nárečia
Nemecké nárečia delíme na: Každé z nich má z vývojového hľadiska starú, strednú a novú verziu (napríklad stredná dolná nemčina).
Dejiny
Historický vývoj nemčiny delíme na tieto obdobia: Tieto epochy napriek svojmu tradičnému názvu spravidla zahŕňajú aj dolnú nemčinu (Nemalo by sa preto zamieňať napr. „starohornonemecké obdobie“, ktoré zahŕňa aj dolnú nemčinu, so „starou hornou nemčinou“, ku ktorej paralelne existovala na severe „stará dolná nemčina“).
Prvé slabé tendencie o nadregionálny nemecký jazyk na politicky veľmi rozdrobenom nemeckom území možno pozorovať v takzvanom strednohornonemeckom období (1100 - 1350). Napríklad základom kvázi-nadregionálneho literárneho jazyka bola v tomto období horská nemčina.
Základom dnešného spisovného jazyka je predovšetkým jazykový úzus cisárskej kancelárie zo 14. a 15. storočia, ako aj literárna tvorba Martina Luthera začiatkom 16. storočia Martin Luther, jazyk kníh ktorého sa stal základom jednotnej spisovnej nemčiny, ktorá sa presadila od konca 18. stor., podľa vlastného vyjadrenia použil za základ jazyk kurfirstského dvora z Meißenu, teda saské stredonemecké nárečia (východná stredná nemčina – súčasť hornej nemčiny v širšom zmysle). Ešte za Lutherovho života však bol tento jazyk silno ovplyvnený aj dolnonemeckými nárečiami. Tento jazyk sa rýchlo presadil v južnom Nemecku (hornonemecká oblasť), v severnom Nemecku (dolnonemecká oblasť) sa však ešte aj začiatkom 19. storočia vyučoval ako cudzí jazyk. Významnú úlohu pri šírení tohto jazyka zohrali aj diela Goetheho a Schillera. Začiatkom 19. storočia vznikli pre tento spisovný jazyk rôzne regionálne formy výslovnosti. Nakoniec sa presadila výslovnosť dolnonemeckých divadiel. Základom dnešnej spisovnej nemčiny teda je v podstate v jazyku horná nemčina, ale vo výslovnosti dolná nemčina (tzv. „horná nemčina s dolnonemeckými hláskami“).
Gramatika
Podstatné mená sa v nemčine píšu s veľkým začiatočným písmenom.
Slovesá majú v neurčitku koncovku -en. Napr.: haben (mať), gehen (ísť), fahren (cestovať). Výnimky: sein (byť) a tun (robiť).
Obama (mesto)
thumb|Chrám Miocu-dži
Obama je mesto v Japonsku v prefektúre Fukui.
Má rozlohu 32,85 km² a žije tu 32 185 obyvateľov (2005).
Zemský plášť
thumb|right|
Zemský plášť je hrubá vrstva hornín obkolesujúca jadro Zeme a leží hneď pod kôrou. Je hrubý približne a zaberá 80 % objemu a 69% hmotnosti Zeme. Dôležitým procesom, ktorý prebieha v plášti, je výstup roztaveného materiálu z hranice astenosféry, čo sa na povrchu prejavuje rôznymi formami (horúce škvrny, rozchádzanie sa oceánskeho dna a pohyb kontinentov).
Pujols (kantón)
Pujols je francúzsky kantón v obvode Libourne v departemente Gironde v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 16 obcí.
Zemský plášť
Zemský plášť leží veľmi hlboko, aby sa dal skúmať bežnými technikami (vrty). Väčsinu poznatkov sa podarilo získať až v 20. storočí nepriamymi metódami: analýzou prechodu seizmických vĺn, porovnávaním archaických bazaltov so súčasnými bazaltami stredoceánskych chrbtov, analýzou lherzolitov, kimberlitov a peridotiov.
Vrchný plášť
Vrchná časť zemského plášťa sa nachádza pod kôrou. Je od nej oddelený rozhraním, nazvaným Mohorovičićova diskontinuita, (skrátene MoHo). Jeho vrchné ohraničenie je variabilné: 1 až pod oceánskou kôrou a 30 až  pod pevninskou kôrou. Spodná hranica je pod povrchom Zeme. Hustota je okolo 3,27 g.cm−3 a teplota okolo 1 400 °C.
Vo vrchnom plášti môžeme vyčleniť tri rozdielne oblasti:
Vrchný plášť je tvorený eklogitmi, dunitmi a peridotitmi, z mineralogického hľadiska prevažne olivínom, pyroxénmi, granátmi a spinelmi, čiže minerálmi s vysokým obsahom horčíka a železa. Veľa informácií o zložení vrchného plášťa bolo získaných zo xenolitov spinelových lherzolitov vynesených z hĺbky 40 –  a vzácnejších granátových lherzolitov, vynesených z hĺbky.
Spodný plášť
Spodný plášť leží pod vrchným (hĺbka ) a siaha až k jadru (hĺbka ), od ktorého je oddelený opäť diskontinuitou – Gutenbergova diskontinuita. Tlak opäť narastá (až do 120 GPa), čo sa prejavuje aj na minerálnom zložení: spinely sa fázovým prechodom premenia na perovskit, spodný plášť je tiež obohatený o prvky kobalt, nikel a titán. Spodný plášť sa javí byť oveľa kompaktnejší ako vrchný.
Kolontár
Kolontár je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Ajka.
Má rozlohu 2172 ha a žije tu 833 obyvateľov (2007).
Ekologická havária
4. októbra 2010 obec postihla najhoršia ekologická havária v histórii Maďarska, keď došlo k pretrhnutiu hrádze odkaliska, blízko mesta Ajka.