cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Okrúhlica (vrch v Kysuckej vrchovine; 932 m n. m.)
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup vedie neznačenými chodníkmi z okolia. Z lokality Vyšné Kamence vedie neďalekým sedlom zelený chodník do sedla Lutiška.
Matej Zmij
Matej Zmij (* 9. jún 1999, Gelnica ) je slovenský sánkar.
Kariéra
Zúčastnil sa Olympijských hier mládeže 2016 v Lillehammeri kde získal 6. miesto v dvojsedadlových saniach a 8. v štafete družstiev. So svojim športovým partnerom, Tomášom Vaverčákom otestovali olympijskú trať v Jen-čchingu počas Svetového pohára v novembri 2021. Získali 17. miesto.
Olympijské hry
Na Zimných olympijskych hrách 2022 v Pekingu bude opäť pretekať s Tomášom Vaverčákom.
Jupiter Icy Moons Explorer
Jupiter Icy Moons Explorer (skratka JUICE) je planetárna sonda, vyvinutá Európskou vesmírnou agentúrou (ESA) a spoločnosťou Airbus Defense and Space ako hlavným dodávateľom. Cieľom misie je štúdium troch z galileovských mesiacov planéty Jupiter – Ganymede, Kalisto a Európa, o ktorých sa predpokladá, že majú pod povrchovou ľadovou kôrou značné množstvo tekutej vody, čo z nich robí potenciálne obývateľné prostredie. Štvrtý galileovský mesiac, vulkanicky aktívny Io, nie je ľadovým mesiacom a nebude predmetom výskumu.
Štart rakety Ariane 5 so sondou prebehol 14. apríla 2023 z kozmodrómu Kourou vo Francúzskej Guyane, následne bolo potvrdené navedenie na správnu dráhu, odpojenie od druhého stupňa, stabilizácia orientácie, príjem signálu zo sondy pozemnou stanicou a rozloženie oboch krídel solárnych panelov.
Na obežnú dráhu Jupitera má sonda vstúpiť v júli 2031, po štyroch gravitačných manévroch (prelet okolo sústavy Mesiac-Zem v auguste 2024, Venuše v auguste 2025, Zeme v septembri 2026 a znova v januári 2029) a ôsmich rokoch letu. V decembri 2034 má potom vstúpiť na obežnú dráhu okolo Ganymeda a stať sa tak prvým umelým telesom, ktoré bude obiehať iný než zemský mesiac. V roku 2035, po vyčerpaní väčšiny zásob manévrovacieho paliva, má byť misia ukončená nárazom na povrch Ganymeda.
Misia bude prebiehať súbežne s misiou NASA Europa Clipper, špecializovanou na výskum mesiaca Európa, ktorá má štartovať v roku 2024.
Náklady na celý životný cyklus misie sú v roku 2023 odhadované na približne 1,5 miliardy eur.
Prístrojové vybavenie
náhľad|Schéma sondy v prevádzkovej konfigurácii s umiestnením prístrojov (a ľudskou postavou pre predstavu o mierke) náhľad|Iná schéma rozmiestnenia prístrojov náhľad|„Selfie“ snímka so Zemou v pozadí, zhotovená monitorovacou kamerou JMC1 24 minút po štarte, ešte pred rozložením solárnych panelov
JANUS (Jovis, Amorum ac Natorum Undique Scrutator)
MAJIS (Moons and Jupiter Imaging Spectrometer)
UVS (UV Imaging Spectrograph)
SWI (Sub-millimeter Wave Instrument)
GALA (Ganymede Laser Altimeter)
RIME (Radar for Icy Moons Exploration)
J-MAG (JUICE-Magnetometer)
PEP (Particle Environment Package)
RPWI (Radio and Plasma Wave Investigation)
3GM (Gravity and Geophysics of Jupiter and Galilean Moons)
PRIDE (Planetary Radio Interferometer and Doppler Experiment)
Slovenská participácia
Vedeckí pracovníci Oddelenia kozmickej fyziky Ústavu experimentálnej fyziky SAV v Košiciach vyvinuli antikoincidenčný modul (Anti-Coincidence Module, ACM), ktorého úlohou je detekcia zásahov vysokoenergetickými časticami. Je súčasťou švédskeho modulu Particle Environment Package (PEP) a má slúžiť na indikáciu zhoršenej presnosti iných meraní modulov sondy pri preletoch intenzívnymi radiačnými pásmi, prítomnými v dôsledku silného magnetického poľa Jupitera.
Tomáš Vaverčák
Tomáš Vaverčák (* 15. júl 1999, Poprad ) je slovenský sánkar.
Kariéra
Zúčastnil sa Olympijských hier mládeže 2016 v Lillehammeri kde získal 6. miesto v dvojsedadlových saniach a 8. v štafete družstiev.
Olympijské hry
Na Zimných olympijskych hrách 2022 v Pekingu bude opäť pretekať s Matejom Zmijom.
Sósitheos
Sósitheos (Sósitheos) môže byť:
Camillo Ruini
Camillo Ruini (*19. február 1931, Sassuolo, Taliansko) je taliansky kardinál, emeritný generálny vikár Ríma a emeritný arcikňaz Baziliky sv. Jána v Lateráne.
Životopis
Študoval v kňazskom seminári diecézy Reggio Emilia a neskôr na Pápežskej univerzite Gregoriana v Ríme. Počas štúdií bol 8. decembra 1954 vysvätený v Ríme za kňaza, svätiteľom bol neskorší kardinál Luigi Traglia. Pokračoval v štúdiu teológie a získal doktorát. Po návrate do svojej domovskej diecézy pôsobil ako učiteľ v seminári Reggio Emilia, v spoločnom seminári diecéz Modena, Guastalla, Carpi a Reggio Emilia (v rokoch 1968 – 1977 ako rektor) a v seminári diecézy Bologna. V rámci svojej diecézy sa zapájal do pastorácie zdravotníckych pracovníkov, laického apoštolátu a pôsobil tiež ako riaditeľ diecézneho kultúrneho centra.
Biskup a kardinál
V roku 1983 ho pápež Ján Pavol II. menoval za pomocného biskupa diecézy Reggio Emilia (po 1986 Reggio Emilia – Guastalla). Biskupskú vysviacku mu dňa 29. júna 1983 udelil diecézny biskup diecézy Reggio Emilia Gilberto Baroni. Spolusvätiteľmi boli biskup diecézy Faenza Francesco Tarcisio Bertozzi a biskup diecézy Palestrina Renato Spallanzani. V roku 1986 ho pápež menoval generálnym sekretárom talianskej biskupskej konferencie. 17. januára 1991 ho pápež vymenoval za arcibiskupa a generálneho pro-vikára rímskej diecézy, zároveň za pro-arcikňaza Lateránskej baziliky (predpona pro- sa používa vtedy, keď nositeľ úradu nie je menovaný kardinálom, platí tiež pre pro-prefektov a pro-predsedov vatikánskych rád, dikastérií a kongregácií). 7. marca toho istého roku bol menovaný za predsedu talianskej biskupskej konferencie. Pápež ho menoval za kardinála s titulárnym kostolom S. Agnese fuori le Mura 28. júna 1991. V rokoch 1991 – 2008 pôsobil tiež ako veľká kancelár Pápežskej lateránskej univerzity. V roku 1997 bol pápežským legátom na národnom eucharistickom kongrese v Bologni. Zastupoval pápežov na viacerých udalostiach v Európe, napr. v Bielorusku, kde pri príležitosti diecéznej synody alebo v Maďarsku. V roku 2005 sa ako volič zúčastnil konkláve, na ktorom bol zvolený pápež Benedikt XVI.. V roku 2006 požiadal o uvoľnenie z úradu, pápež mu však vyhovel až 27. júna 2008. V roku 2007 ho na poste predsedu talianskej biskupskej konferencie nahradil Angelo Bagnasco. V roku 2010 ho pápež menoval za predsedu Medzinárodnej komisie pre Medžugorie.
Castifao
Castifao je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Monès
Monès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Castiglione (Haute-Corse)
Castiglione je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Cheirón
thumb|300px|Cheirón a [[Achilles (mytológia)|Achilles, nástenná maľba Herkulaneum ]] Cheirón (starogr. Χείρων – Cheirón, ) je v gréckej mytológii jeden z Kentaurov, ktorí žili v tesálskych vrchoch.
Cheirón bol syn Diovho otca Krona a Ókeanidy Filiry. So svojou manželkou nymfou Chariklou mal tri dcéry. Z Kentaurov bol najstarší a na rozdiel od väčšiny svojich druhov bol vzdelaný. V širokom svete bola známa jeho ušľachtilosť, múdrosť, znalosť lekárstva, hudby, veštenia a tak iste aj preto sa stal učiteľom mnohým slávnym gréckym hrdinom. (medzi nich patril napr. Kastor, Polydeukes, Iasón, Telamón, Amfiaraos) Viedol ich aj k pestovaniu telesnej zdatnosti, učil ich jazdiť na koni, lukostreľbu, zápasiť, behať o závod, hádzať oštepom.
Cheirón naučil lekárskemu umeniu Apollónovho syna Asklepia. Aisón, vládca v Iólku, mu v tajnosti zveril svojho syna Iasóna na vychovanie. Keď mal Iasón dvadsať rokov, poslal ho späť, lebo ho už naučil všetkému, čo vedel. Cheirón si svojho žiaka obľúbil a prišiel mu zamávať do prístavu, keď vyplával so svojou loďou Argó na cestu za zlatým rúnom.
Do výchovy Cheirónovi bol zverený Aktaión, syn Autonoy, dcéry kráľa Kadma. Aktaión mal veľkú záľubu v love pri jednom z nich nešťastne vstúpil do jaskyne, v ktorej uvidel bohyňu Artemis pri odpočinku nahú. Artemis Aktaióna za trest premenila na jeleňa a v okamihu ho dohnala a zahubila jeho psia svorka. Lovecké psy už márne hľadali po lese svojho pána a až múdry Cheirón pochopil, čo sa stalo. Na pamiatku potom vytvoril z kovu Aktaiónovú vernú podobizeň.
V Cheirónovej jaskyni sa konala slávna svadba, pri ktorej si bohyňa Thetis brala za manžela smrteľného muža, kráľa Pélea. Bohovia sa svadby zúčastnili a priniesli im vzácne dary. Cheirón novomanželom zhotovil z jaseňového dreva ťažký, nezlomiteľný a nezdolateľný oštep, ktorý bude raz kosiť celé rady nepriateľov. Péleus prisľúbil, že slávny oštep dá v budúcnosti svojmu synovi. Na tejto svadbe vznikol spor medzi bohyňami Hérou, Aténou a Afroditou čo viedlo vo svojich dôsledkoch k trójskej vojne.
Tým synom, ktorý sa Péleovi narodil bol Achilles, ktorého vychovávateľom sa stal tiež Cheirón. Achilla učil lovu, odvahe, vzdelával ho v hudbe, učil ho skromnosti, pokore, poznávať liečivé byliny, pripravovať lieky a hojiť rany. Cheirón oplakával Achillov odchod do trójskej vojny, z ktorej sa z vôle bohov už nikdy nemal vrátiť.
Cheirón bol priateľom najväčšieho z gréckych hrdinov Herakla, ktorý sa nešťastnou náhodou stal príčinou jeho smrti. Keď sa Herakles vydal chytiť erymanthského diviaka v arkádskych horách, zastavil sa u svojho priateľa Kentaura Fola. Folos na privítanie otvoril veľkú nádobu vína, ktoré bolo majetkom všetkých Kentaurov. Keď sa vôňa vína rozšírila, Kentauri sa zbehli z okolia, aby svoj majetok zachránili, ale Herakles ich zahnal horiacimi polenami. Kentauri sa po úteku skryli na pobreží do Cheirónovej jaskyne. Herakles ich však našiel a strieľal do nich otrávenými šípmi a jeden so šípov nešťastnou náhodou zasiahol Cheiróna. Nešťastný Herakles už nemohol pomôcť svojmu priateľovi, lebo šíp bolo namočený do žlče Hydry. Cheirón nemohol bolesť vydržať, zriekol sa teda nesmrteľnosti danej bohmi a rozhodol sa zomrieť. V podsvetí požiadal boha Háda, aby ho vymenil za Titana Prometea, ktorý pre ľudstvo toho urobil navyše. Podľa inej povesti je však Cheirón stále živý a bude žiť, kým ho bude svet potrebovať, potom zomrie. Zatiaľ svieti na nebi v podobe súhvezdia Kentaura.
Odraz v umení
Cheirónov príbeh spracoval vo svojom románe Kentaur spisovateľ John Updike ako paralelu k príbehu z americkej súčasnosti.
Monestrol
Monestrol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Castineta
Castineta je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mučeníčky z Valenciennes
Mučeníčky z Valenciennes († 17. a 23. október 1794, Valenciennes, Francúzsko) je skupina mníšok, ktoré boli popravené počas Veľkej francúzskej revolúcie. Katolícka cirkev ich uctieva ako blahoslavené.
Zoznam mučeníčok
Mučeníčky sú radené podľa dňa popravy:
Prenasledovanie
Po vypuknutí veľkej francúzskej revolúcie, aj keď ustal prvotný teror a masové zabíjanie, nastalo prenasledovanie katolíckej cirkvi. Uršulínsky kláštor musel pod vedením Klotildy Angely najprv predať časť pôdy, aby mohli zaplatiť dlhy, ktoré na ne uvalila nová vláda, a v roku 1790 museli deklarovať, či chcú jednotlivé sestry aj naďalej žiť v kláštore. Väčšina si zvolila túto možnosť, niektoré odišli ku svojim rodinám. V nasledujúcom roku začínajú silnieť útoky, aby sa prešli na „lepšiu“ vieru. Mníšky pevne vyhlásili, že chcú zostať v jednote s Rímskokatolíckou cirkvou.
V roku 1792 vydalo Národné zhromaždenie dekrét, ktorým sa zakazovali akékoľvek rehoľné spoločnosti. Revolucionári vtrhli aj do Valenciennes a okrem iného zničili budovu klariského kláštora. Uršulínky a ďalšie sestry sa rozhodli odísť do mesta Mons v Belgicku, kde sa uchýlili do uršulínskeho kláštora.
Súdny proces a poprava
Počas súdneho procesu sa predstavená rádu Klotilda Angela (ktorú do tejto funkcie zvolili v roku 1790 ) snažila prevziať na seba celú zodpovednosť, aby ušetrila životy svojich spolusestier. Revolucionári však odsúdili na smrť všetky mníšky. Po niekoľkotýždňovom neľudskom väznení tak boli popravené gilotínou, a to v dvoch skupinách. K vykonaniu rozsudku došlo najprv 17. októbra, keď prišli o život Natália Vanotová, Laurentína Prinová, Mária Uršuľa Bourlová, Mária-Lujza Ducretová a Augustína Desjardinsová. Sestry kráčali k popravisku neochvejne, ba dokonca až s akousi radosťou. Bl. Klotilda Angela po tejto poprave napísala neteri: „Päť spolusestier už vystúpilo pod gilotínu s nevýslovnou odvahou a radosťou...“ O šesť dní neskôr, 23. októbra, boli popravené Klotilda Angela Paillotová, Jozefína Lerouxová, Školastika Lerouxová, Mária-Františka Lacroixová, Kordula Barréová a Anna-Mária Errauxová. Počas vystupovania na plošinu spievali viaceré hymny a loretánske litánie.
Podľa vtedajších zvykov boli pochované na miestnom cintoríne Saint-Roch. Ich hroby však neboli známe až do roku 1925, keď počas rozširovania cintorína natrafili na päť tiel, z ktorých jedno telo malo lebku otočenú smerom nadol. Následné analýzy preukázali, že išlo o päť žien. Predpokladá sa, že teda išlo o telá mučeníčok, pretože v tom čase bývali gilotínou sťatí len muži.
Uctievanie
Skúmanie možnosti blahorečenia bolo zahájené 30. mája 1900. Za blahoslavené ich vyhlásil 13. júla 1920 pápež Benedikt XV.
Rímske martyrológium ich uvádza dvakrát: mníšky, ktoré zomreli v prvej skupine, majú pamätný deň 17. októbra, tie v druhej skupine 23. októbra. V praxi sa zvyknú sláviť spoločne 23. októbra, keď bola popravená ich opátka.
René Goupil
René Goupil, SJ (* 15. máj 1608, Francúzske kráľovstvo – † 29. september 1642, Ossernenon, Nové Francúzsko) bol francúzsky jezuitský laický misionár, ktorý sa stal laickým bratom Spoločnosti Ježišovej krátko pred svojou smrťou. Bol prvým z ôsmich severoamerických mučeníkov rímskokatolíckej cirkvi a prvým kanonizovaným katolíckym mučeníkom v Severnej Amerike. Rímskokatolícka cirkev si ho spolu s ďalšími mučeníkmi pripomína 19. októbra.
Život
René Goupil dobrovoľne slúžil ako laický misionár. Pomáhal preto hlavne jezuitom v nemocniciach. V roku 1640 prišiel do Nového Francúzska. V rokoch 1640 až 1642 slúžil v misii Saint-Joseph de Sillery neďaleko Quebecu, kde bol poverený starostlivosťou o chorých a ranených v nemocnici. Jeho práca zahŕňala predovšetkým preväzovanie rán a púšťanie žilou.
V roku 1642 odcestoval René Goupil na misie medzi Hurónov s asi štyridsiatimi ďalšími osobami, vrátane niekoľkých hurónskych náčelníkov a jezuitského otca Izáka Joguesa. Boli však zajatí Mohawkmi a odvlečení do ich najvýchodnejšej dediny Ossernenon (asi 9 míľ západne od dnešného Auriesville, New York). Následne boli niekoľko týždňov mučení. Potom, čo Goupil naučil mohawského chlapca prežehnať sa, bol zabitý úderom tomahawkom do hlavy na sviatok svätého Michala archanjela, 29. septembra 1642. Páter Jogues bol prítomný a dal Goupilovi rozhrešenie pred tým, ako naposledy vydýchol. Goupil pred umučením zložil rehoľné sľuby ako jezuitský laický brat pred otcom Joguesom.
Uctievanie
René Goupil je uctievaný ako prvý kanadský jezuitský mučeník a jeden z troch mučeníkov na území súčasných Spojených štátov. Za blahoslaveného ho vyhlásil 21. júna 1925 pápež Pius XI. Následne bol o päť rokov neskôr, 29. júna 1930, svätorečený týmto istým pápežom spolu s ďalšími siedmimi kanadskými mučeníkmi. Je patrónom anestéziológov. Uctievajú si ho aj nepočujúci, pre ktorých je vzorom, že aj napriek hendikepu sa netreba vzdávať.
Jeho relikvie sa nachádzajú v Sanktuáriu kanadských mučeníkov v Midlande, ako aj v bazilike Notre-Dame v Quebecu.
Mike Watt
Michael David „Mike“ Watt (* 20. december 1957, Portsmouth, Virgínia, USA) je americký basgitarista, spevák a skladateľ. Trvalo nehrá v žiadnej skupine, ale hrá ako hosť či dočasný člen s kapelami ako Iggy Pop & The Stooges a pod. Red Hot Chili Peppers mu venovali svoj album Blood Sugar Sex Magik.
Sólové albumy
Všetky sólové albumy vyšli cez vydavateľstvo Columbia Records okrem tých, kde je napísané:
5,56 × 45 mm NATO
thumb|300px|Mierka, zľava: projektil, nábojnice, kompletný náboj 5,56 × 45 mm NATO je štandardný puškový náboj s bezokrajovú nábojnicou fľašového tvaru a stredného balistického výkonu používaný silami NATO. Vyvinutý bol koncom 70. rokov v Belgicku firmou FN Herstal. Skladá sa z patrón s označením SS109, SS110 a SS111. Dňa 28. októbra 1980 bol v rámci STANAG 4172 štandardizovaný ako druhý štandardný náboj pre služobné pušky síl NATO aj mnoho krajín, ktoré členmi NATO nie sú. Hoci nie sú úplne identické, bol rad nábojov 5,56 × 45 mm NATO odvodený od náboja .223 Remington, navrhnutého spoločnosťou Remington Arms na začiatku 60. rokov, ktorému je rozmerovo podobná.
Sh2-301
Sh2-301 je emisná hmlovina v súhvezdí Veľký pes.
Sh2-301 je oblasť H II so zdanlivou veľkosťou približne 9' a jej vzdialenosť bola študovaná v priebehu času; podľa prvých štúdií, ktoré sa datujú do 80. rokov 20. storočia, objekt umiestnili do vzdialenosti asi 5 800 parsekov (18 900 svetelných rokov) vo vonkajšej časti ramena Perzea. Nedávne štúdie znížili túto vzdialenosť na približne 4 000 parsekov (13 040 svetelných rokov) do viac vnútornej oblasti ramena Perzea, na vzdialenosti zhodujúcej sa s najbližšou hranou veľkej superbubliny známej ako GS234-02, v ktorej prebiehajú niektoré epizódy tvorby hviezd; táto superbublina vznikla z explózie početných supernov, ktoré vznikli hviezdami vytvorenými v regióne v prvom cykle vzniku hviezd. Hmotnosť oblaku vrátane plynu susediacich molekulárnych hmlovín sa odhaduje na približne 8700 slnečných hmotností a objavuje sa v pomerne pokročilom evolučnom stave.
Emil Boček
Životopis
Boček sa narodil v brnenskej mestskej časti Brno-Tuřany. V šestnástich odišiel z Protektorátu. Zúčastnil sa bojov vo Francúzsku. Neskôr vstúpil do Royal Air Force kde pôsobil ako mechanik v 312. stíhacej peruti. Letecký výcvik absolvoval v Kanade. Od roku 1944 pôsobil v 310. stíhacej peruti. V lietadlách Spitfire absolvoval 26 operačných letov, nalietal 73 hodín a 50 minút.
V auguste 1945 sa vrátil domov pristáním na Letisku Ruzyně. Bol pridelený k leteckému pluky a povýšený na rotmajstra v zálohe. Ako nekomunistický odbojár sa stal nepohodlným a v marci 1946 však na vlastnú žiadosť z letectva odišiel. Založil si opraváreň motoriek. Po komunistickom prevrate v roku 1948 pracoval v podniku Mototechna, neskôr ako sústružník. V roku 1988 odišiel do dôchodku.
Do hodnosti brigádneho generála ho vymenoval Miloš Zeman v roku 2014, v roku 2017 ho povýšil na generálmajor a v roku 2019 do hodnosti armádny generál.
Okrem vojny žil celý život v Brne. Zomrel 25. marca 2023. Jeho pohreb sa konal 4. apríla 2023 v Brne s vojenskými poctami.
Štiav (Rumex)
Štiav (iné názvy: štiavička, štiavec ; lat. Rumex) je rod jednoročných, dvojročných alebo trvácich, dvojklíčnolistových rastlín, rozšírených asi v 200 druhoch v miernych pásmach všetkých svetadielov. Sú to prevažne rastliny s byľami, které obsadili rozličné biotopy. Niektoré druhy vyžadujú vlhké pôdy, iné suché a obvykle všetkým prospieva dostatok slnka, niektoré znášajúce aj zasolenú pôdu.
Opis
Jednoročné, dvojročné alebo trváce rastliny s zväčša s prízemnou listovou ružicou a s priamou, vystúpavou či políhavou, obvykle vetvenou byľou, ktorá vyrastá z dlhšieho koreňa alebo článkovitého podzemku. Holé alebo chlpaté listy sú jednoduché, mäsité a často sa listy bazálne líšia od listov byľových, niekedy majú stopky, bývajú rôzne veľké, po obvode bývajú celokrajné alebo zvlnené a majú blanité prilístky.
Rastliny bývajú jednodomé, dvojdomé, niekedy polygamické a ich drobné kvety môžu byť obojpohlavné alebo sú funkčne iba jednopohlavné. Kvety vyrastajú v praslenoch a tvoria jednoduché či rozvetvené súkvetia, terminálne alebo úžľabné metliny či klasy, bývajú sfarbené zeleno alebo spoločne so stopkami sú ružovkasté až tehlovo červené. Kvet má okvetie zložené zo šiestich plátkov rastúcich v dvoch kruhoch, vonkajšie sú drobné a opadavé, vnútorné vytvárajú okolo rastúceho plodu ochranné krovky. V obojpohlavnom kvete je šesť tyčiniek so žltými až hnedastými peľnicami, z troch plodolistov zložený semenník s jediným vajíčkom a troch čnelkov so štetôčkovitými alebo perovitými bliznami, opeľované sú najčastejšie vetrom. Plody sú trojhranné, eliptické alebo vajcovité nažky obalené v krovkách.
Význam
Ekonomický význam štiavov nie je veľký. Niektoré druhy, napr. štiav lúčny, bývajú pestované pre veľký obsah vitamínov A i C a ako prísady do šalátov a zeleninových polievok. Rastliny však obsahujú množstvo kyseliny šťaveľovej odburávajúcej z tela vápnik a pri konzumácii väčšieho množstva škodiacej. Niektoré druhy štiavu sa skrmujú dobytkom alebo sa skúšajú ako energetické plodiny na spaľovanie či výrobu bioplynu, napr. Rumex OK 2. Listy štiavu slúžia niekedy ako požerové rastliny húseniciam motýľov.
Mnohé druhy štiavu bývajú považované za obtiažne buriny či invázne druhy, ktoré sa rýchlo šíria po krajine a sú na obhospodarovaných pôdach ničené. Kvety štiavov majú veľké množstvá drobného peľu zanášeného vetrom na veľké vzdialenosti a u citlivých ľudí môžu vyvolať alergické reakcie.
Taxonómia
Rod štiav je tvorený asi 200 druhmi, mnohé z nich sú variabilné a navzájom sa podobajú, ich určovanie je preto neľahké. Len v slovenskej prírode vyrastá, trvale alebo prechodne, týchto 24 druhov rodu štiav.
Hybridizácia
V rode štiav dochádza často k hybridizácii, jej výsledkom je vznik mnohých krížencov a len niektoré z nich sú ďalej plodné. V slovenskej prírode sa objavuje stabilne alebo len príležitostne takmer 30 krížencov. Mezi nich patrí aj
Zálažný potok
Zálažný potok je potok v regióne Zamagurie, v obciach Podolínec a Vyšné Ružbachy v okrese Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji. Je pravostranným prítokom vodného toku Rieka; má dĺžku. Je vodným tokom V. rádu. Hydrologický identifikátor: 3-01-03-999. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Spišská Magura, geomorfologický podcelok Veterný vrch.
Prameň
Pramení v nadmorskej výške v lesnom extraviláne premiešanom s trvalými trávnymi porastmi v území mesta Podolínec, na južných svahoch vrchu Veterný vrch s nadmorskou výškou, neďaleko od obecnej hranice medzi obcami Podolínec a Veľký Lipník, v okrese Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji, v geomorfologickom celku Spišská Magura, v geomorfologickom podcelku Veterný vrch.
Pôvod názvu
Hydronymum Zálažný potok na území obcí Podolínec a Vyšné Ružbachy má pôvod v toponyme pasienka Zálažné v obci Vyšné Ružbachy, s nesystémovou alternáciou z → ž, z priestoru ktorého priberá prítok. Motivácia pomenovania je v polohe tohto pasienka za lazom z pohľadu pomenúvateľa so stredovekým toponymickým významom druh horskej osady so skupinami domov roztrúsenými po kopcoch, kopanica. Z toponyma Zálažné rozšírením o formant -ý a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložený z prídavného mena a z podstatného mena Zálažný potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov potoka Zálažný potok bol štandardizovaný v roku 1976. V priestore slovenskej hydronymie je to jedinečné hydronymum, bez nebezpečenstva homonymie.
Mons (Haute-Garonne)
Mons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juraj Kačur
Juraj Kačur (* 6. máj 1890, Sačurov† 9. marec 1983, Sačurov) bol slovenský agrárny a demokratický politik a roľník, účastník druhého československého odboja, obeť perzekúcie komunistického režimu v Československu.
Život
Narodil sa 6. mája 1890 v dedine Sačurov pri Vranove nad Topľou, v rodine roľníka Michala Kačura a jeho manželky Alžbety, rod. Tkáčovej. V rokoch 18961901 navštevoval ľudovú školu v rodisku, kde pôsobil ako roľník. Po roku 1918 údajne pracoval ako robotník v Spojených štátoch. V Československej republike sa politicky angažoval ako člen Republikánskej strany poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (tzv. Agrárnej strany) a zastával funkciu poslanca Obecného zastupiteľstva v Sačurove. Nešťastie ho postihlo v roku 1936, kedy mu vo veľkom požiari obce zhorel dom.
vzniku Slovenského štátu sa zapojil do občianskeho domáceho odboja a stal sa členom Demokratickej strany. Po oslobodení bol predsedom Miestneho národného výboru (MNV) v Sačurove, ktorého prvé zasadnutie sa uskutočnilo 16. decembra 1945 za prítomnosti predsedu a 18 členov pléna. Počas Kačurovho pôsobenia MNV v obci zriadil detské jasle pre deti od troch do šiestich rokov, schválil konfiškáciu majetku maďarského kolaboranta Štefana Medveho, pričinil sa o založenie Obvodnej meštianskej školy v Sačurove a organizoval povojnovú obnovu v obci. Kačur sa navyše v roku 1948 stal poslancom Slovenskej národnej rady (SNR). Funkciu predsedu MNV a poslanca SNR vykonával do roku 1948. Po februárovom prevrate sa predsedom MNV stal komunista Pavol Pačuta.
Na Kačura veľmi negatívne dopadla kolektivizácia poľnohospodárstva. Roľníci v Sačurove dlhodobo odolávali tlaku na založenie jednotného roľníckeho družstva (JRD) a Kačur patril medzi roľníkov, ktorí odmietali podpísať vstupnú prihlášku do JRD. V rámci akcie K (kulak) bol aj s rodinou vysťahovaný z obce na Veľký majer v obci Želiezovce a jeho majetok zabral MNV. Z kontextu dostupných biografických informácií vyplýva, že mu neskôr bol umožnený návrat do Sačurova, kde zomrel 9. marca 1983.
Špačinská cesta
Špačinská cesta je ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Jedná sa o najdlhšiu ulicu v mestskej štvrti Kopánka. Križuje sa spolu so 17 ulicami: Prechodná, Námestie Jozefa Herdu, Jaderná, Okružná, Murgašova, Lichardova, Na hlinách, Kukučínova, Robotnícka, Karpatská, Saleziánska, Námestie Slovenského učeného tovarišstva, Parašutistov, Francisciho, Štefana Fidlíka, Rudolfa Dilonga a Andreja Kmeťa.
Castirla
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cateri
Cateri je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bernie Sanders
Bernard „Bernie“ Sanders, BA (* 8. september 1941, New York) je americký politik, nezávislý senátor za americký štát Vermont a neúspešný uchádzač o nomináciu Demokratickej strany v prezidentských voľbách v roku 2016, kedy prehral v primárkach s Hillary Clintonovou.
Sanders sa považuje za demokratického socialistu, sociálneho liberála inšpirujúceho sa škandinávskym modelom sociálnej demokracie. Vo februári 2019 oznámil, že sa chce vo voľbách v roku 2020 opätovne opäť uchádzať o prezidentskú funkciu. Nomináciu chcel získať za Demokratickú stranu.
Literárny dokument
Literárny dokument je pamiatka, ktoré buď nesie literárny záznam - čiže nielen samotný text, ale aj jeho hlasové a iné vyjadrenie – audiovizuálna interpretácia, alebo pamiatka, ktorá sa vzťahuje na literatúru – na jej vznik, zverejňovanie a pôsobenie.
Pod pojmom literárne dokumenty rozumieme pamiatky, ktoré existujú v podobách záznamov - fixovania a interpretovania obsahov. Delíme ich na:
V múzeách majú mať tieto dokumenty využitie ako predmety. Potvrdzujú to špeciálne múzeá písma, knihy a tlače, ako aj literárne múzeá, ktoré sledujú estetické zretele obsahu a procesy zrodu a prenikania hodnôt v spoločenskom zaradení.
Montaigut-sur-Save
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
7,62 × 51 mm NATO
thumb|V porovnaní s batériou [[Článok AA|AA]] 7,62 × 51 mm NATO (oficiálna nomenklatúra 7,62 NATO) je puškový náboj s bezokrajovú nábojnicou fľašového tvaru, ktorý bol zavedený v 50. rokoch 20. storočia ako štandardný puškový náboj krajín NATO. Populárnym sa stal aj mimo armádu.
Niekedy je mylne zamieňaný s nábojom s podobným názvom - ruským 7,62 × 54 mm R, ktorý je o niečo dlhšia a s okrajom.
7,62 × 51 mm NATO bol v amerických službách predstavený na konci 50. rokov v puške M14 a guľometu M60. M14 bola v USA neskôr nahradená puškou M16 ráže 5,56 × 45 mm NATO, ktorú prijala pechota. Avšak M14 a mnoho ďalších zbraní, ktoré používajú náboj 7,62 × 51 mm NATO, zostávajú v službe, vrátane odstreĺovacích pušiek, stredných a univerzálnych guľometov ako napr. M240 a rôznych pušiek, ktoré používajú špeciálne jednotky. Náboj sa používa okrem pechotných zbraní, aj u zbraní lafetovaných na vozidlách, lietadlách i lodiach.
Mont-de-Galié
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lichardova ulica (Trnava)
Lichardova ulica je jednosmerná ulica v Trnave, v mestskej časti Trnava-sever. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Centuri
Centuri je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 – Severná a Stredná Amerika a Karibik
náhľad|300bod Severoamerická, stredoamerická a karibská časť kvalifikácie na Majstrovstvá sveta vo futbale 2022 bola jednou zo šiestich kontinentálnych častí kvalifikácie MS vo futbale 2022, ktoré sa budú konať v Katare. Bola určená pre národné tímy, ktoré sú členmi Konfederácie severoamerického, stredoamerického a karibského zväzového futbalu (CONCACAF). Organizácii CONCACAF boli k dispozícii tri priame miesta na finálovom turnaji a jedno miesto v medzikonfederačnom play-off.
Formát
Dňa 27. júla 2020 CONCACAF oznámil nový formát pre kvalifikáciu Majstrovstiev sveta.
Prvé kolo: Tímy CONCACAF umiestnené od 6. do 35. miesta podľa rebríčka FIFA z júla 2020 sú rozdelené do šiestich skupín po piatich a odohrajú skupinu systémom jedenkrát každý s každým (dva zápasy doma a dva vonku), pričom víťazi skupín sa kvalifikujú do druhého kola.
Druhé kolo: Šesť víťazov skupín z prvého kola bude hrať dvojzápas play-off doma a vonku. Traja víťazi postúpia do finálového kola.
Tretie kolo: Traja víťazi druhého kola sa pripoja k piatim najlepším tímom CONCACAF na základe rebríčka FIFA z júla 2020 a budú hrať zápasy každý s každým v jednej skupine. Najlepšie tri tímy sa kvalifikujú na majstrovstvá sveta, štvrtý tím postupuje do play-off medzi konfederáciami.
Účastníci
Všetkých 35 národných tímov pridružených k FIFA z CONCACAF pôvodne vstúpilo do kvalifikácie. Tímy boli nasadené na základe ich postavenia v rebríčku FIFA z júla 2020 (uvedené v zátvorke). Svätá Lucia však neskôr z kvalifikačnej súťaže odstúpila a celkový počet tímov znížila na 34.
Časový plán
Harmonogram súťaže sa podľa medzinárodného kalendára zápasov FIFA očakáva nasledovne:
25. júna 2020 FIFA oznámila, že medzikonfederačné play-off, ktoré sa malo pôvodne hrať v marci 2022, sa presunulo na jún 2022 a v júni 2021 sa pre CONCACAF predĺži okno z dvoch zápasov na štyri. 8. septembra 2020 CONCACAF oznámil, že zápasy naplánované na október a november 2020 budú presunuté na rok 2021. 4. decembra 2020 FIFA oznámila, že okná v kalendári medzinárodných zápasov FIFA na september 2021, október 2021, január 2022 a marec 2022 sa každé predlžuje o jeden deň, aby bolo možné hrať tri zápasy v jednom okne. V ten istý deň CONCACAF oznámil revidovaný kvalifikačný plán.
Prvé kolo
Šesť najvyššie umiestnených tímov prvého kola podľa rebríčka FIFA bolo nasadených do skupín A až F. Tímy vo svojich skupinách nastúpia proti sebe raz, spolu teda na štyri zápasy; dva domáce a dva zápasy vonku. Žreb prvého kola sa konal 19. augusta 2020 v sídle FIFA v Zürichu.
Druhé kolo
V druhom kole hralo šesť víťazov skupín z prvého kola v troch dvojiciach play-off doma a vonku. Víťazi postúpili do tretieho kola. Prvé zápasy sa hrali 12. júna 2021, odvety 15. júna 2021.
Tretie kolo
Výsledkom revízie kvalifikačného formátu Majstrovstiev sveta CONCACAF-om bola tradičná šestka rozšírená na osem tímov tretieho a rozhodujúceho kola. Päť najlepších tímov CONCACAF v rebríčku FIFA z júla 2020 vstupuje do tretieho kola a pridáva sa k trom víťazom druhého kola. Žrebovanie o určenie harmonogramu tretieho kola sa konalo 19. augusta 2020 v sídle FIFA v Zürichu.
Medzikonfederačné play-off
Žreb medzikonfederačného play-off sa konal 26. novembra 2021. Štvrtý tím severoamerickej kvalifikácie nastúpil proti víťazovi oceánskej kvalifikácie. Hralo sa na neutrálnom ihrisku v Katare 14. júna 2022.
Kostarika postúpila na Majstrovstvá sveta.
Mikulčin vrch
Mikulčin vrch je vrch Bielych Karpát v Česku, situovaný v blízkosti česko-slovenskej hranice. Leží nad obcou Lopeník, približne juhovýchodne od Uherského Brodu.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vyškovecká hornatina. Vrch leží na území Zlínskeho kraja, v okrese Uherské Hradiště a zasahuje na katastrálne územie obcí Lopeník a Vápenice. Najbližšími sídlami sú západne ležiaci Lopeník a Březová, severozápadne sa nachádza Bystřice pod Lopeníkem, severne Komňa, severovýchodne Vápenice, východne Starý Hrozenkov a Vyškovec a južne na slovenskom území Nová Bošáca. Oblasť je súčasťou CHKO Bílé Karpaty.
Opis
Mikulčin vrch leží v hrebeni, ktorý vedie z Veľkého Lopeníka severovýchodným smerom na Příslop. Západne susedí Studený vrch a Obecní háj, severne Vysoký vrch  a Lokov , východne Příslop , Kykula  a Tomkův vrch  a južne Dúžnik , Veľký Lopeník , Malý Lopeník  a Lopenickým sedlom oddelený Kobylec. Oblasť patrí do povodia Váhu, kde vodu zo západných svahov odvádza potok Březová (na Slovensku ako Bošáčka), z južných jej prítok Predpolomský potok a z východných a severných Krátkovský potok do Drietomice. Lokalita je prístupná cestou, no vedie ňou i Cesta hrdinov SNP. V okolí stoji viacero chát a lazov.
Výhľady
Nesúvislý lesný porast vrcholu umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných častí je možné pozorovať najmä okolité vrchy centrálnej časti Bielych Karpát a Vizovickú vrchovinu, nezriedka však tiež Považský Inovec, Vtáčnik, Strážovské vrchy, Malú Fatru, Javorníky, Moravsko-sliezske Beskydy, Hostýnsko-vsetínsku hornatinu a vzácne aj Hrubý Jeseník.
Prístup
Vrchol je dostupný asfaltovou cestou z Lopeníka a Vyškovca, no vedie sem tiež:
Amyláza
náhľad|Ľudská amyláza zo slín Amyláza je enzým, ktorý zaisťuje štiepenie škrobu na jednoduchšie cukry. Amyláza patrí medzi hydrolázy. Amyláza je prvý enzým, ktorý bol nájdený a izolovaný pod menom diastáza Anselmom Payenom roku 1833. Existujú tri typy amylázy : α-amyláza, β-amyláza a γ-amyláza.
Živočíšne amylázy
α-amyláza produkovaná slinnými žľazami sa nazýva ptyalín. Ptyalín obsiahnutý v slinách pri styku s potravou začne štiepiť škrob a zložené cukry. Amylázu produkuje tiež pankreas (slinivka brušná), ktorá sa nezastupiteľne podieľa na rozklade cukrov, tukov a bielkovín. Pankreatická amyláza sa podieľa na ďalšom štiepení cukrov.
Sladové amylázy
Amylázy (α-amyláza a β-amyláza) sú rovnako obsiahnuté v slade, kedy počas rmutovania sladiny (približne v rozmedzí 60–70 °C) rozkládajú obilný škrob na dextrín a jednoduchšie cukry (hlavne maltózu), ktoré budú môcť neskôr skvasiť na alkohol; podobne pôsobia sladové amylázy pri výrobe whisky.
α-amyláza pracuje pri teplotnom optime 70°C, pri 80°C sa inaktivuje. Optimum β-amylázy nastáva pri 62°C; inaktivuje sa pri 75°C. Preto sa často pri rmutovaní sladina postupne zahrieva na rôzne teploty.
Dumját
Dumját alebo staršie aj Dimját môže byť:
Montastruc-de-Salies
Montastruc-de-Salies je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fanipaľ
Fanipaľ je mesto v Bielorusku. Nachádza sa v Minskej oblasti.
Jozef Horvátik
náhľad|Páter Jozef Horvátik Páter Jozef Horvátik (* 1. august 1919, Skalica† 21. február 2009, Dolné Dubové) bol rímskokatolícky kňaz, provinciál Rehole piaristov a piarista, organizátor rehoľného života.
Stredoškolské štúdiá absolvoval u piaristov v Nitre. Do ich rehole vstúpil 27. 8. 1942, rehoľné sľuby zložil 28. 8. 1946. Filozofické a teologické štúdiá absolvoval na Cyrilometodskej bohosloveckej fakulte v Bratislave. Za kňaza ho vysvätili 29. 9. 1946 v Košiciach. Ako piarista pôsobil vo Svätom Jure (1946 – 1948), r. 1948 bol profesorom gymnázia, magistrom novicov a piaristických klerikov. Po násilnej likvidácii rehoľníkov r. 1950 aj on musel opustiť kláštor a bol deportovaný do sústreďovacieho kláštora vo Svätom Beňadiku. Po prepustení z internácie pôsobil ako kňaz v duchovnej správe v Dolnom Dubovom (1950 – 1968), v Kolte (1971 – 1972). V čase takzvanej normalizácie mu odňali štátny súhlas na verejnú duchovnú činnosť. Bol nútený pracovať ako robotník na Morave, potom na stavbe atómovej elektrárne v Jaslovských Bohuniciach.
V roku 1981 mu udelili štátny súhlas a ustanovili ho za administrátora farnosti Dvorníky, r. 1990 za farára v Dolnom Dubovom. V r. 1969 – 1993 zastával funkciu provinciála Rehole piaristov na Slovensku. Bol koordinátorom rehoľného života v tejto provincii a má veľkú zásluhu na tom, že piaristi na Slovensku prežili tvrdé roky útlaku. V ťažkých podmienkach formoval nových členov, takže po r. 1990 sa piaristi mohli znovu zapojiť do evanjelizácie Slovenska v duchu piaristického hesla „Zbožnosť a veda“ formou vyučovania na základných a stredných školách, ako aj vo farskej pastorácii.
Jeho spomienky na obdobie útlaku boli uverejnené v zahraničnom zborníku Las escuelas pias en Europa central (Zbožné školy v strednej Európe) pod názvom Testimonio de la vida en las catacumbas (Svedectvo o živote v katakombách).
V oficiálnom časopise piaristov Ephemerides Calasanctianae uverejnil nekrológy niekoľkých členov Slovenskej piaristickej provincie (Jozef Gavlák, Gejza Bolda).
Kyselina jablčná
Kyselina jablčná, (C2H4O(COOH)2) je dikarboxylová kyselina, ktorú vyrábajú všetky živé organizmy, prispieva k príjemnej kyslej chuti ovocia, a je používaná ako prídavná látka v potravinách. Soli a estery kyseliny jablčnej sa nazývajú jablčnany (maláty).
Vlastnosti
Kyselina hrá dôležitú úlohu v biochémii. V Hatchov-Slackovom cykle je malát zdrojom CO2 v Calvinovom cykle. V citrátovom cykle je (S)-jablčnan intermediát tvorený pridaním –OH.
Je tiež systemizovaná karboxyláciou s fosfoenolpyruvátom v strážnych bunkách listov rastlín. Jablčnan, ako dvojitý anión, často sprevádza draslíkové katióny pri príjme rozpustených látok do bunky, aby bola zachovaná rovnováha elektrolytov v bunkách.
V potravinárstve
Kyselina jablčná sa používa v potravinárskom priemysle (býva označovaná ako prídavná látka E296) na dochucovanie. Je zdrojom extrémnej kyslosti cukroviniek, vyrábaných v USA, tzv. extrémnych cukroviniek. Je tiež používaná s menej kyslou kyselinou citrónovou v kyslých cukríkoch, ktoré sú niekedy označované upozornením, že nadmerná konzumácia môže spôsobiť podráždenie úst.
Výroba a hlavné reakcie
Kyselina jablčná je produkovaná priemyselne, je vyrábaná dvojitou hydratáciou maleínanhydridu. Bola dôležitá pri objave Waldenovej inverzie a Waldenovho cyklu.
Malacká cesta (Pezinok)
náhľad|Malacká cesta pri odbočke ku [[Schaubmarov mlyn|Schaubmarovmu mlynu v lete 2017]] Malacká cesta je ulica v Pezinku v historickej mestskej časti Cajla, ktorá leží na ceste II. triedy číslo 503. Je pomenovaná podľa svojho smeru do Malaciek. Pri mieste pôvodného kostola svätého Jozefa zaniknutej osady Sumberg (Zumberg), ktorého ruiny sa nachádzajú pod vozovkou ulice, sa nachádza socha Krista Kráľa a kúsok ďalej, pred psychiatrickou nemocnicou, sa nachádza drobná náboženská stavba Božia muka.
Na čísle 63 sa nachádza Psychiatrická nemocnica Philippa Pinela a na súpisných číslach 4423 až 4425 sa nachádzajú ruiny bývalých budov psychiatrickej nemocnice, ktoré boli pôvodne železitými kúpeľmi.
Na čísle 65 sa v minulosti nachádzala Pálffyovská papiereň, ktorej jedinou zachovanou budovou je sušiareň. Dnes na mieste jej hlavnej budovy stojí Fabiánov mlyn.
Neďaleko rekreačnej oblasti Stupy sa nachádza starý kameňolom (nazývaný aj Paddock), ktorý sa v dnešnej dobe využíva na pretekárske podujatia a driftovanie.
Magura (vrch v Kysuckej vrchovine)
Magura je vrch Kysuckej vrchoviny. Leží nad obcou Lysica, približne východne od Žiliny.
Poloha
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Kysucké bradlá. Vrch leží v Žilinskom kraji, v okrese Žilina a v katastrálnom území obce Lysica. Najbližšími sídlami sú na východnom úbočí ležiaca osada Chabadovci (Belá), západne leží Horný Vadičov, južne Lysica a severným smerom Lutiše. Vrch leží na okraji ochranného pásma Národného parku Malá Fatra.
Opis
Magura je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie zo sedla Lutiška nad Kubíkovou západným smerom do sedla Žiarce nad Horným Vadičovom. Juhovýchodne sa nachádza vrch Polom, východne Okrúhlica a Ostré , severne je sedlom pod Zlieňom oddelený Zlieň , západne leží Ľadonhora  a Požeha  a južným smerom Želehosť  a Rúbanisko. Južné svahy odvodňuje Záizbičný potok, severné a východné Zliensky potok do Varínky v povodí Váhu. Severozápadné napájajú prítoky Vadičovského potoka, smerujúceho do rieky Kysuca. Na vrchol nevedie značený chodník.
Výhľady
Riedky lesný porast vrcholovej časti a okolité horské lúky umožňujú obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s nízkou vegetáciou je možno pozorovať okolité vrchy Kysuckej vrchoviny, časť Žilinskej kotliny a najmä blízku Krivánsku Fatru. Pri vhodných podmienkach je vidieť aj Strážovské a Súľovské vrchy, Javorníky, Moravsko-sliezske, Kysucké i Oravské Beskydy a časť Oravskej Magury.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no blízkym sedlom na západnom úbočí vedie hrebeňovka. Na svahy Magury tak vedú značené trasy:
Nikkei 225
Nikkei 225 (Nikkei 225, stock Average, 日経平均株価', 日経225) je jedným z najdôležitejších akciových indexov v Japonsku. Index prvýkrát zverejnila 7. septembra 1950 Tokijská burza pod názvom TSE Adjusted, stock Price Average.
Od roku 1970 index počítajú japonské noviny The Nihon Keizai, himbun.
15. februára 2021 prekonal Nikkei 225 hranicu 30 000, čo je najväčší zisk za viac ako 30 rokov. Dôvodom rastu je program menových stimulov, ktorý implementovala Bank of Japan na zmiernenie finančných dopadov pandémie COVID-19.
Od konca roku 2022 má najväčší vplyv na index Tokyo Electron (TYO: 8035).
Výpočet indexu
Index určením súčtu „upravených cien akcií“ a vydelením tohto súčtu „deliteľom“. „Upravená cena“ akcie je jej cena vynásobená faktorom úpravy ceny. Faktor úpravy ceny je zvyčajne 1 pre väčšinu akcií, ale je nižší pre akcie s relatívne vysokou cenou. „Deliteľ“ sa upraví pri zmene koša akcií a počas rozdelenia akcií alebo spätného rozdelenia akcií, aby sa zabránilo vybuchnutiu indexu týmito netrhovými udalosťami.
Index Nikkei 225 pozostáva z akcií spoločností. Nie sú zahrnuté akcie podielových fondov, fondy obchodované na burze, realitné fondy a prioritné akcie. Vyberú sa najobchodovanejšie akcie. Ak spoločnosť vypadne z indexu v dôsledku zlúčenia alebo konkurzu, hľadá sa náhrada v rovnakom sektore trhu. Od januára 2010 sa index aktualizuje každých 15 sekúnd počas obchodných stretnutí. Zoznam spoločností zahrnutých do Nikkei 225 sa však reviduje raz ročne, v októbri.
Zvierač
náhľad|Močový mechúr so znázornenými zvieračmi Zvierače (lat. sphincteres) sú kruhové svaly, ktorých úlohou je zvierať rôzne telové kanály a otvory. V ľudskom tele sa nachádza viac než 60 druhov zvieračov, pričom niektoré z nich môžu byť mikroskopicky malé, ako napríklad prekapilárne zvierače, ktorých sú v ľudskom tele milióny. Môžu byť ovládané vôlou - tie sú inervované somatickými nervami alebo môžu pracovať samovoľne - inervované vegetatívnymi nervami.
Pri smrti sa zvierače uvoľňujú, čím môže častokrát z mŕtveho tela uniknúť moč alebo stolica.
Montastruc-la-Conseillère (obec)
Montastruc-la-Conseillère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bartolomej Rosenstein
Dr. Bartolomej Rosenstein (* 1880 † 23. marec 1942 ) bol filozof, filológ, teológ a vrchný rabín židovskej náboženskej obce v Spišskej Novej Vsi. V roku 1929 po smrti prvého rabína Árona Krausza sa stal druhým rabínom v Spišskej Novej Vsi až do roku 1942, keď bola väčšina židovských obyvateľov deportovaná do nemeckých koncentračných táborov. Transport smeroval do Lublinskej oblasti na území okupovaného Poľska, odkiaľ sa nikto nevrátil.
Chiatra
Chiatra je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod