cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Voľby do Národnej rady Slovenskej republiky v roku 1998
Volieb sa zúčastnilo 3 389 346 občanov, čo vyjadruje účasť vo výške 84,24 %. Neplatných hlasov bolo 0.89% a z platných hlasov prepadlo 194 264 (5.78 %). Do NR SR sa dostalo šesť politických strán, ktoré prekročili zákonom požadovanú 5%-nú hranicu odovzdaných voličských hlasov: HZDS, SDK (utvorené zlúčením piatich strán – KDH, DÚ, SDSS, DS a SZS), SDĽ, SMK-MKP, SNS a SOP. Po vyše mesačných rokovaniach sa utvorila nová vládna koalícia SDK, SDĽ, SMK a SOP, ktorá získala ústavnú väčšinu, keď obsadila v Národnej rade SR 93 poslaneckých kresiel. Jej predsedom bol Mikuláš Dzurinda.
Výsledky
600px
Zoznam zvolených poslancov
Zoznam zvolených poslancov je uvedený v samostatnom článku Zoznam poslancov NR SR (1998 – 2002)
Beta Comae Berenices
Beta Comae Berenices (β Comae Berenices/β Com) je trpasličia hviezda hlavnej postupnosti v súhvezdí Vlasy Bereniky.
β Comae Berenices je najjasnejšia hviezda v súhvezdí. Má žltú farbu, jasnosť 4,32m a patrí do spektrálnej triedy G0V. Je od nás vzdialená 27,2 svetelného roka.
Mí Herculis
Mí Herculis (μ Her) je hviezda vzdialená od Slnka 27,4 ly.
Hodiny reálneho času
náhľad|RTC obvod Dallas DS1287 so zabudovanou lítiovou batériou náhľad|Batéria vo vnútri obvodu náhľad|RTC modul s vymeniteľnou gombíkovou batériou a obvodom DS1302 náhľad|Makrofotografia [[SMD RTC obvodu S35390 na doštičke prenosného glukomeru]]
Hodiny reálneho času alebo (ak majú podobu integrovaného obvodu aj) obvod reálneho času či hodinový obvod (angl. real-time clock, skr. RTC) sú hardvérové alebo menej často softvérové hodiny, merajúce fyzikálny čas. Používajú sa najmä v počítačoch, ale napríklad aj vo videorekordéroch, domácich spotrebičoch a iných vstavaných systémoch.
Ide zvyčajne o integrovaný obvod, napájaný samostatnou zálohovacou batériou, obsahujúci kryštálom stabilizovaný oscilátor s nízkym odberom, často teplotne kompenzovaný; kaskádu čítačov, počítajúcich kmity oscilátoru a komunikačné rozhranie (paralelné alebo sériové – I²C, SPI a pod.), umožňujúce nadradenému systému čítať/modifikovať stav čítačov a konfigurovať obvod. Navyše k samotnému meraniu času integrujú RTC obvody často aj nízkoobjemovú pamäť SRAM, rovnako zálohovanú batériou, do ktorej si môže nadradený systém ukladať konfiguračné údaje. Bežný je tiež výstup, umožňujúci vyvolať prerušenie resp. preberať nadradený systém z pohotovostného (stand-by) režimu – vo vopred nastavený čas, prípadne periodicky.
V prípade počítačov, načíta operačný systém pri zavádzaní po zapnutí reálny čas z obvodu. Bez tohoto zariadenia by bolo potrebné (pri nedostupnosti iného zdroja, napr. prostredníctvom sieťovej konektivity) nastavovať reálny čas a dátum manuálne pri každom zapnutí počítača. V prípade osobných počítačov IBM PC, bol obvod RTC štandardnou súčasťou od modelu PC/AT (286) z roku 1984, do starších modelov bolo možné funkčnosť doplniť vo forme rozširujúcej karty.
Princíp činnosti
Obvody RTC pracujú obvykle s 32,768 kHz kryštálom, podobne ako elektronické hodinky. Oscilátor je teda relatívne pomalobežný (v porovnaní napr. s oscilátormi pre taktovanie mikroprocesorov), čo je výhodné ako z hľadiska presnosti kryštálu, tak aj nízkej spotreby oscilátoru a deličiek. Odber obvodu RTC, vyrobeného technológiou CMOS je pri napájaní zo zálohovacej batérie obvykle v ráde jednotiek μA. Kvalitná lítiová gombíková batéria CR2032 s kapacitou ~200 mAh tak môže obvod napájať rádovo jednotky až desiatky rokov.
Frekvencia oscilátora umožňuje po vydelení 15-stupňovou binárnou deličkou (215 = 32 768) získať 1 Hz signál – s periódou 1 sekunda. Ten je vedený do kaskádovo radených čítačov do 60 pre sekundy a minúty, do 24 pre hodiny a následne do komplexnejšieho sekvenčného obvodu pre počítanie dní, mesiacov a rokov podľa gregoriánskeho kalendára, vrátane logiky pre priestupné roky. Obsah čítačov je cez registre obvodu sprístupnený pre nadradený systém, ktorý tak môže čítať/zapisovať kompletný aktuálny dátum a čas.
Implementácia v mikrokontroléroch
Mnohé mikrokontroléry (MCU) majú integrovaný samostatný 32,768 kHz RTC oscilátor, umožňujúci v kombinácii s niektorým integrovaným čítačom vytvoriť úspornú softvérovú implementáciu hodín reálneho času. MCU môže byť uvedený do režimu spánku s nízkou spotrebou, z ktorého je periodicky (napr. každú sekundu) preberaný prerušením časovača, inkrementovaného RTC oscilátorom. Obslužná rutina prerušenia inkrementuje premenné, buď priamo evidujúce jednotlivé zložky reálneho dátumu a času, alebo prostý lineárny počet sekúnd od nejakého referenčného okamihu, čo je v prípade potreby dodatočne softvérovo prevediteľné na reálny čas a dátum. Následne sa MCU znova vráti do režimu spánku.
Obdobné riešenie je, hoci zvyčajne s vyššími nárokmi na spotrebu, možné aj bez dedikovaného oscilátora, s využitím hlavného zdroja taktu MCU, pokiaľ je dostatočne stabilný.
Iné alternatívy
Alternatívou k batériou zálohovaným obvodom RTC môžu byť moduly rádiových prijímačov časového signálu (v Európe DCF77), GPS moduly, dekódujúce časové údaje zo signálov navigačných družíc, prípadne synchronizácia času pomocou internetových protokolov (NTP).
Chevilly
Chevilly môže byť:
Abdiáš
Abdiáš alebo Obadiáš (hebr. Obadjah, Obadjahu) môže byť:
Oporná sústava
thumb|Vnútorná kostra - Tyrannousaurus rex
Oporná sústava alebo oporný systém je orgánová sústava tvoriaca oporu a ochranu organizmov.
Živočíchy
U živočíchov sa oporná sústava nazýva kostrová sústava alebo kostra (skelet). Je miestom úponov orgánov svalovej sústavy. Spolu tvoria oporno-pohybovú sústavu, kde skelet vystupuje ako jej staticka časť.
Kostra môže byť vonkajšia - exoskelet (napr. hmyz) alebo vnútorná - endoskelet (napr. stavovce).
Podrobnosti pozri aj pod podporné tkanivo.
Zloženie
Oporná sústava / kostra pozostáva z kostí, ktoré sú spojené:
Funkcia
Podpora ostatných štruktúr tela,určuje tvar a rozmery tela,ochranná funkcia- aj vnútorné orgány, súčasť komplexu pohybovo-opornej (muskulo-skeletálnej) sústavy, zdroj krvotvorby, miesto uloženia a metabolizmu minerálov.
Progresívny adventizmus
Progresívni adventisti sú členovia Cirkvi adventistov siedmeho dňa ktorí nesúhlasia s niektorými náukami, tradične zastávanými hlavným prúdom Adventizmu a oficiálne cirkvou. Inými adventistami sú často označovaní ako liberálni adventisti. Termín „progresívni“ je všeobecne uprednostňovaný na vlastné pomenovanie. Tento článok opisuje pojmy ako evanjelikálny adventizmus, kultúrny adventizmus, charizmatický adventizmus, progresívny adventizmus a ďalšie, ktoré sú všeobecne súvisiace, ale obsahujú rozdiely.
Progresivisti obvykle nesúhlasia s jedným alebo viacerými základnými náukami cirkvi ako je Sobota alebo „osobitými“ náukami ako je vyšetrujúci súd, ostatok, budúci globálny nedeľný zákon, alebo používanie spisov Ellen G. Whitovej. Zvyknú tiež spochybňovať niektoré z 28 základných vieroučných bodov denominácie. Vznikajú diskusie o povahe Trojice, trvalej platnosti Božieho zákona, Kristovej prirodzenosti (podstaty), o Dare proroctva, Stvorení alebo o zachovávaní Soboty ako siedmeho dňa. Progresívny adventizmus obsahuje veľa podobností s ekumenickým hnutím Emerging church. Tí ktorí sú doňho zapojení sa väčšinou zhodujú vo svojom rozčarovaní z organizovanej a inštitucionálnej cirkvi. Jeho vnímanie a definície sa môžu mierne líšiť v závislosti na autoroch, hoci spoločné črty sú jasne viditeľné.
História
Toto hnutie sa zrodilo z určitých interakcií s evanjelikálnymi kresťanmi okolo roku 1950 a neskôr, ktorých súčasťou bolo publikovanie knihy Questions on Doctrine. Táto doba znamenala posun vo vnímaní adventistov v širšom kresťanskom svete. Kým predtým boli považovaní za sektu, neskôr boli bežnejšie prijímaní ako legitímna kresťanská denominácia. Termín „progresívny adventista“ bol podľa jedného autora prvýkrát použitý v polovici 60. rokov 20. storočia v časopise Spectrum.
Náuky and praktiky
Progresivisti sa obvykle v niektorých náukách zhodujú, ale v ostatných sa líšia alebo majú väčšiu variáciu. Podľa jedného autora, Progresívny adventizmus „prejavuje ľútosť nad anti-intelektuálnymi, autoritárskymi a spiatočníckymi tendenciami, ktoré charakterizujú významnú časť tradičného a historického adventizmu, spolu s pokusom o vytvorenie kréda (vyznania) z „27 základných doktrín“.“
Ron Corson určil štyri spoločné oblasti progresivistickej vierouky:
Inkluzivita
Progresivisti sú otvorení pre akceptovanie iných druhov adventistov, a domnievajú sa, že rôzne presvedčenia a typy by mali byť vítané ako súčasť spoločenstva. Príkladom je kniha, ktorú napísal Alden Thompson v roku 2009: Beyond Common Ground: Why Liberals and Conservatives Need Each Other.
Sobota
Progresívni adventisti obvykle nezastávajú tradičný pohľad na sobotu, ale zdôrazňujú niektoré pozitívne aspekty soboty, ako napr., že bola daná pre úžitok človeka (Marek 2,27), a popierajú, že svätenie nedele je alebo niekedy bude znamením šelmy.
Pôvod života
Progresívni adventisti majú sklon popierať tradičné body učenia ako kreacionizmus a mladý vek Zeme a prijímajú niektoré aspekty evolúcie. Clifford Goldstein a ďalší adventisti tvrdia, že evolúcia a adventizmus sú nekompatibilné (nezlučiteľné).
Štruktúra cirkvi
Progresívni adventisti sa poväčšine domnievajú že súčasná cirkevná štruktúra je veľmi „centralizovaná z vrchu“ (top heavy) a má príliš veľa úrovní vedenia a eventuálne príliš veľa hierarchickej kontroly. (Po zmene v tejto oblasti volajú aj mnohí adventisti z hlavného prúdu ako je George Knight.)
Voľná tlač
Progresívni adventisti poväčšine veria v poctivé (otvorené) spravodajstvo a zverejňovanie správ a informácií o Cirkvi či sú pozitívne alebo negatívne. Veria v otvorenú diskusii v slobodnej tlači. (Tento pohľad zdieľajú aj mnohí adventisti z hlavného prúdu ako bývalí redaktori austrálskeho časopisu Record James Coffin a Bruce Manners. Coffin bol tiež v pracovnom štábe Adventist Review.)
Hudba
Progresívni adventisti sú väčšinou otvorení rôznym štýlom bohoslužobnej hudby v cirkvi, vrátane modernej kresťanskej hudby.
Kultúrny adventizmus
Podobná skupina sa označuje ako „kultúrni adventisti“. Tento termín môže byť použitý u väčšiny adventistov, ktorí sa príliš nezaoberajú teológiou, ako to napríklad hovorí evanjelikál Kenneth Samples vo svojom opise „segmentu, ktorý je vo svojej povahe a-teologický a odráža to, čo by [on] nazval kultúrny adventizmus“. Tento termín môže tiež označovať tých, ktorí cítia náklonnosť k cirkvi adventistov z kultúrnych dôvodov, skôr než na základe striktnej teologickej zhody. Niektorí autori uviedli, že adventistická kultúra je silné pojivo.
Clifford Goldstein prehlásil nasledovné:
„Kultúrny adventista? Tento koncept je pre mňa nepochopiteľný... Som adventistom siedmeho dňa z jedného dôvodu: kvôli vierouke, učeniu a doktrínam, ktoré táto cirkev - a jedine táto cirkev - zastáva. Keby nebolo týchto vecí, bol by som preč rýchlejšie, než nezdravé potraviny na zborovom potlucku (pohostení). Kultúra Cirkvi adventistov siedmeho dňa nemá nič spoločné s tým, čo ma sem priviedlo. Skôr naopak, keďže pochádzam zo sekulárneho židovského prostredia, kultúra bola pre mňa najväčšou prekážkou.“
Charizmatický adventizmus
Aj keď adventistická zborová bohoslužba je zvyčajne konzervatívna, existuje malý segment, ktorý je vo svojej povahe charizmatický. Fenomény tejto povahy tu boli prítomné v priebehu Adventistickej histórie, ktoré vyústili do vecí ako bolo napr. hnutie Holy Flesh movement ktoré Ellen White silno karhala.
Liberálny adventizmus
Termín „liberálny adventista“ alebo „ľavicový adventista“ zvyčajne znamená „progresívny adventista“ (preferované vlastné označenie; pozri vyššie). Je to výstižnejší termín pretože progresívni adventisti sú poväčšine v istom zmysle stále „konzervatívni“ alebo evangelikálni kresťania, napríklad väčšina z nich verí v Ježišovo vzkriesenie. Nezastávajú „voľnomyšlienkársky“ (samopašný) alebo „všetko pripúšťajúci“ postoj (všetko sa môže), ktorý v sebe niekedy zahŕňa termín „liberálny“. Na druhej strane neveria v základné alebo zásadné (fundamentálne) vieroučné body Cirkvi adventistov. Je len malý počet adventistov, ktorí sú skutočne liberálni kresťania, ktorí prijímajú veci ako je napr. homosexualita.
Podľa evanjelikála Kennetha Samplesa, „treba tiež poznamenať, že v adventizme bol a je – síce malý – segment, ktorý by sa dal opísať ako teologicky liberálny“ alebo dokonca „veľmi liberálny“. Podľa jeho tvrdenia odmieta Kristovo zástupné zmierenie.
Ron Corson napísal:
„[Progresívni adventisti] by sa dali nazvať liberálni, s výnimkou toho, že termín „liberálny kresťan“ všeobecne odkazuje na tých, ktorí neveria, že Kristus bol vzkriesený, ani to, že konal zázraky, a ktorí zastávajú iné doktríny, s ktorými by väčšina ASD nesúhlasila. Títo 'liberáli' sa často angažujú v skupine kritikov zvanej Jesus Seminars.“
Iné pojmy
Porovnaj termíny „Evanjelikálna ľavica“ a „Progresívne kresťanstvo“. Tiež pozri termín „Kresťanská/náboženská ľavica“ (aj keď tento termín je spojený s ľavicovou politikou).
Iné termíny, ako je „ekumenický adventista“ a „evanjelikálny adventista“ sa používajú v pravdepodobne súvisiacom význame. (Porovnaj s oveľa širšími hnutiami ako „Ekumenizmus“ a „Evanjelikalizmus“ v rámci kresťanstva ako celku).
Kroky smerom k mainstreamovému Kresťanstvu (k hlavnému prúdu Kresťanstva)
Za začiatok liberálneho adventizmu je považovaná publikácia Questions on Doctrine (QOD) z roku 1957, ktorá vznikla ako výsledok dialógu s kritikom Walterom Martinom. Podľa jedného autora, korene evanjelikálneho adventizmu sa dajú vysledovať u učencov, ktorí sa stretávali s Martinom a Barnhouseom, alebo aj skôr. „Semeno tohto hnutia bolo zasiate v denominácii prostredníctvom knihy QOD v roku 1957, a semenisko bolo polievané verejnou kazateľskou službou mužov ako boli R. A. Anderson, H. M. S. Richards, Sr., Edward Heppenstall, Robert Brinsmead, Desmond Ford, Smuts van Rooyen, a ďalší.“ Táto kniha vyprodukovala rôzne frakcie. Toto hnutie sa vynorilo na čele s hlavnými rečníkmi, ktorými bol Ford a Brinsmead. Brinsmead zmenil svoj postoj, zatiaľ čo Desmond Ford odpadol od stanoviska cirkvi v dekáde po roku 1970, v otázkach cirkevného učenia podobných tým, ktoré zastával A. F. Ballenger. Mnohí liberáli odišli z cirkvi v tomto období; liberáli stále zastávajú a citujú jeho názory (postoje).
Podľa jedného autora, liberáli odmietajú stanoviská hlavného prúdu [adventizmu] a spája ich viera v Ježišovu prirodzenosť akú mal človek pred pádom (tvrdia, že bol predovšetkým našim zástupcom, nie je našim príkladom), v istotu spasenia, v nemožnosť víťazstva nad hriechom – označované ako perfekcionizmus; tvrdia, že Ježiš po vzkriesení vstúpil priamo do svätyne svätých v nebi (aj keď ich názory na pred-adventný súd sa líšia), že Ellen Whiteová mala dar proroctva, ale nebola neomylná, ani by sa nemala používať vo vierouke.
Súčasné
Progresívni adventisti ako je Raymond Cottrell, boli zodpovední za vznik progresivistického časopisu Spectrum (archív), ktorý vydáva organizácia Adventist Forums. Časopis je popredným hlasom progresívnych adventistov od jeho založenia v roku 1969. Okrem štvrťročného vydávania magazínu, Spectrum prevádzkuje pravidelne aktualizovanú webstránku s komentármi a správami o najnovšom dianí a vývoji v rámci cirkvi a v iných oblastiach. Progresívni adventisti tiež založili časopis Adventist Today (archív), ktorý vychádza s dvojmesačnou periodicitou a prvýkrát vyšiel v roku 1993. Na rozdiel od magazínu Spectrum je viac zameraný na spravodajstvo. V roku 2008 Adventist Today vyjadril nový prísľub poskytovať spravodajstvo z väčšej rozmanitosti adventistických názorov.
Ďalším médiom, ktoré založili progresivisti bol Adventist Heritage: žurnál adventistickej histórie (archív), „ktorý poskytoval dôležitú liberálnu platformu“ v rokoch 1974 až 1998 vo svojich cca 18 vydaných číslach. Podporovala ho Asociácia adventistických historikov Association of Seventh-day Adventist Historians a iné skupiny. Zakladajúcimi redaktormi boli Gary Land, a Ronald Numbers. Jonathan M. Butler slúžil ako redaktor 10 rokov. Žurnál, ktorý vychádzal dvakrát ročne prevzala Loma Linda University.
Historické
Viacero publikácií progresívnych adventistov zaniklo v posledných rokoch. Patrí medzi nich časopis Present Truth Magazine (archív), ktorý založil v roku 1972 Robert Brinsmead s dôrazom a zameraním na milosť/evanjelium. V roku 1978 Brinsmead zmenil jeho ​​názov na Verdict, ktorý mal odrážať jeho odklon od evanjelikálneho kresťanstva. Materiál na webovej stránke Present Truth Magazine produkuje skupina "Gospel Friends Christian Fellowship", ktorá sa predstavuje ako združenie evangelikálnych adventistov siedmeho dňa. Avšak nemusí nutne reprezentovať súčasné Brinsmeadove názory. Doteraz bolo zrejme publikovaných 52 čísel.
Časopis Good News Unlimited (archív) vydáva rovnomenná spoločnosť Desmonda Forda. Časopis začal vychádzať v roku 1981 ako dvojmesačník, no v polovici roku 2003 sa jeho periodicita zmenila na mesačnú. Vychádzal do roku 2008. Príbuzný (podobný) časopis je Good News for Adventists.
Adventist Professional bol austrálsky časopis, ktorý vychádzal štvrťročne od roku 1989 do roku 1999. Jeho vydavateľom bola „Association of Business and Professional Members“ (predtým „[...] people“) so sídlom v Sydney, založená adventistickými podnikateľmi a profesionálnymi laikmi z Austrálie a Nového Zélandu v roku 1961. Vyšlo z neho 11 čísel, a jeho bývalým redaktorom bol Trevor Lloyd.
Časopis Evangelica vychádzal v rokoch 1980 až 1987 v počte 8 zväzkov a podporoval dôvody evanjelikálneho adventizmu. Bol založený v reakcii na prepustenie Desmonda Forda zo služby.
Blogy
Internet má stále významnejšiu úlohu v oblasti rôznych adventistických blogov s progresivistickým zameraním. Jeden neadventistický spisovateľ sa domnieva, že „adventismus je v súčasnej dobe v konzervatívnej fáze a ... nová liberálna epocha v adventizme môže prísť kedykoľvek od teraz... Možno, že už prišla s Juliusom [Namom] a jeho kolegami - progresivistickými bloggermi resp. osou Julius-Monte-Alex-Ryan-Johnny“ Autor pravdepodobne odkazuje na blogy Progressive Adventism (Julius Nam), Faith in Context (Monte Sahlin), Spectrum Blog (Alexander Carpenter), intersections (Ryan J. Bell) a Johnny's Cache (Johnny A. Ramirez).
John McLarty, bývalý redaktor Adventist Today ktorý sa sám označuje za „liberálneho adventistického kazateľa“, bloguje na "Liberal Adventist".
Konferencie
Niektorí tvrdia, že mnohé adventistické konferencie a stretnutia majú progresivistickú príchuť. Pozri tiež International Conference on Innovation.
Teologická spoločnosť
Adventist Society for Religious Studies (ASRS) je progresivistickejšia z dvoch hlavných adventistických teologických spoločností. (Tá druhá, Adventist Theological Society je konzervatívnym derivátom a má celkovo viac členov vďaka zapojeniu laikov, ale má menej odborníkov.) ASRS sa stretáva každoročne v rámci stretnutí spoločnosti Society of Biblical Literature.
Konferencia organizácie Adventist Forums
Adventist Forums usporadúva konferenciu raz ročne.
Skupiny Adventist Forum sa stretávajú pravidelne po celom svete.
Konferencia organizácie Adventist Today
Prvé táborové zhromaždenie sa konalo v roku 1998 v Riverside.
Adventist Today usporiadalo stretnutia v Monterey, v Kalifornii v decembri r. 2005, na ktorých bol rečníkom Desmond Ford.
Vzťahy s inými kresťanmi
Progresívni adventisti tvrdia, že prejavujú otvorený a inkluzívny postoj voči iným kresťanom a iným vieroukám a doktrínam. Ostatní kresťania mali často pozitívne skúsenosti z interakcií s progresívnymi adventistami. Tony Campolo má pozitívne skúsenosti z rozhovorov na mnohých adventistických vysokých školách. Clark Pinnock poskytol veľmi priaznivé hodnotenie hnihy Aldena Thompsona s názvom Inspiration, napriek tomu, že v jej obsahu venuje významnú pozornosť Ellen Whiteovej, a tiež priaznivé hodnotenie teologickej príručky Richarda Ricea s názvom Reign of God. Pinnock bol tiež ohromený knihou Richarda Ricea The Openness of God, a neskôr bol redaktorom ďalšieho diela s rovnakým názvom, ktorej autormi sú Rice, John E. Sanders a ďalší.
Evanjelikálny inštitút Christian Research Institute ponúkal „ruku priateľstva a povzbudenia“ niečomu, čo opisuje ako evangelikálny adventizmus.
Progresívni adventisti podporujú alebo oceňujú tie výroky Ellen Whiteovej, ktoré schvaľujú (uznávajú) iných kresťanov, napríklad usmernenie, aby sme sa priblížili ku kazateľom z iných denominácií, modlili sa s nimi a za nich.
Niektorí autori hlásia rastúce prípady spájania sa adventistov s inými kresťanmi na nedeľných bohoslužbách. Napríklad v Severnej Amerike, „nie je nezvyčajné nájsť v zbore člena v sobotu dopoludnia, ktorý sa ​​nasledujúci deň pripojí k študijnej skupine odlišného vierovyznania (denominácie) alebo bez vyznania“.
Kritika
Jedným z kritikov kultúrnych adventistov a adventistickej ľavice je Clifford Goldstein, ako bolo uvedené vyššie. Na stránke Adventist Today má vlastný blog asi po dobu jedného roku. Pozri najmä blogy: „Môžu prosím skutoční 'rozmýšľajúci' adventisti povstať?“ ("Will the Real 'Thinking' Adventist Please Stand Up?") časť prvá a časť druhá. Na liberálnych adventistov aplikuje citát od Ellen Whiteovej: „Máme oveľa viac sa čo obávať nebezpečenstva zvnútra ako zvonku.“
Samuel Koranteng-Pipim prejavuje silné znepokojenie z „liberálnych“ adventistických učencov. Podľa odhadu Aldena Thompsona, „Poznámky pod čiarou identifikujú cca 66 adventistických teológov, spisovateľov a administrátorov, ktorí sú na nesprávnej strane barikády.“
Bývalý predseda generálnej konferencie Robert S. Folkenberg napísal článok „Môžu prosím skutoční evanjelikálni adventisti povstať?“. V tomto článku, ktorý vyšiel v časopise Proclamation!, ktorého vydavateľmi boli bývali adventisti kritickí voči adventizmu, autor kritizuje obzvlášť progresívny adventizmus, a tvrdí, že evanjelikalizmus a adventizmus sú nezlučiteľné veci. Autori knihy Seeking a Sanctuary tvrdia, že spoločná teológia drží adventistov pohromade. Tvrdia, že náboženstvo väčšinou zostáva jednotné kvôli etnickému pôvodu, ale to neplatí pre adventizmus, ktorý je veľmi kultúrne rôznorodý.
Bývalý adventista J. Mark Martin poskytol rozhovory pod názvom: „Evanjelikálny adventista?“
Andy Nash stretol istých ľudí v rámci skupín združených pod platformou Adventist Today a Spectrum, ktorí mali liberálny pohľad na Písmo. Niektorí odmietali biblický postoj k homosexualite, alebo verili, že Adam a Eva, alebo Daniel neboli skutoční ľudia. Poznamenal nasledovné:
„Vidíte tú iróniu? V istej dobe sa toto hnutie snažilo o vytvorenie priestoru pre tých, ktorí sa na Písmo dívali z nadhľadu, ktorí zápasili s biblickým textom, ale prišili k odlišným záverom. Ale dnes máme „mienkotvorných vedúcich“, ktorí sú ochotní odstaviť hlavné učenie Písma úplne.“
Uvádza dôvody za atmosféru tolerancie k odlišným pohľadom, pokiaľ v nich je rešpekt k autorite Biblie.
Jedna kniha opisuje vlastnosti liberálnych „odpojených zhromaždení (skupín)“, ktoré sú charakteristické týmto:
Spory medzi univerzitami
Progresívni adventisti tvrdia, že veria v akademickú slobodu pre cirkevných teológov a vedcov, a tvrdia, že cirkevní administrátori sú všeobecne viac konzervatívni, čo viedlo k rozdielnym názorom s akademikmi, ktorí sú všeobecne viac liberálni. Redaktori časopisu Spektrum povedali: „Približne každých desať rokov sa objavuje ďalší hon na čarodejnice“ v adventistickom vysokoškolskom vzdelávacom systéme.
Kritikovia ako je Michael Campbell píšu, že adventistickí „učitelia histórie a používanie historickej metódy sa stali obzvlášť podozriví v dekáde po roku 1920 keď sa adventizmus stal viac fundamentalistický“, čo bola doba, kedy učitelia histórie boli „v prednej línii tých, ktorí boli vytlačení z cirkvi.“
Terrie Dopp Aamodt píše, že jedna z prvých veľkých „čistiek“ prebehla na Walla Walla College v roku 1938.
Raymond Cottrell, ktorého niektorí vnímajú ako „progresívneho adventistu“, pretože nesúhlasí s niektorými tradičnými náukami cirkvi, vrátane vyšetrujúceho súdu,, tvrdí, že prvých sto rokov v cirkvi adventistov siedmeho dňa teológovia (učenci) neriadili cirkevnú teológiu, a obdobie do roku 1930 považuje za čas, kedy ju účinne kontrolovali cirkevní administrátori. Obdobie po roku 1950 považuje za dobu otvorenosti. F. D. Nichol uviedol, že adventistický biblický komentár (Seventh-day Adventist Bible Commentary) by nemohol vzniknúť bez teologicky otvorenej klímy v cirkvi počas 50. a 60. rokov 20. storočia. Začiatkom 80. rokov 20. storočia, boli riaditelia Southern Missionary College a Pacific Union College uvoľnení zo svojej funkcie, po kritike. Článok v Adventist Review z roku 1980 s názvom „Školy v ťažkostiach“ ktorý napísal redaktor Kenneth Wood, niektorí vnímali ako faktor, ktorý prispel (k zaujatiu stanoviska). Na Southern Missionary College boli prepustení zamestnanci. Jednou z významných postáv bol Jerry A. Gladson, lektor, ktorý bol cirkvou zbavený funkcie.
Teológovia (učenci) sa vzopreli niektorým návrhom na zavedenie centralizovaného dohľadu nad teologickým vzdelávaním v rámci iniciatívy bývalého predsedu generálnej konferencie Roberta Folkenberga pod názvom "Úplné odovzdanie sa Bohu", ktorá bola odhlasovaná na riadnom výročnom zasadaní výboru (rady GK) v Kostarike v roku 1996. V roku 1998 Folkenbergova snaha vytvoriť dohliadajúcu „radu kazateľského a teologického vzdelávania“ v každej divízii cirkvi, ktorá mala dohliadať na jej teologické semináre „vyvolala značnú kritiku v niektorých oblastiach, vrátane Severnej Ameriky“, a bola pozastavená. Nastalo znepokojenie nad dokumentom nazvaným „Medzinárodná koordinácia a dohľad nad adventistickým kazateľským a teologickým vzdelávaním“.
Pozri tiež článok v Adventist Today pod názvom 2003 Conference on Religious and Theological Education. Potom Alden Thompson a John Brunt zo školy, ktorá sa dnes nazýva Walla Walla University, „naďalej podporovali cnosti rozumu“, čím podnietili oficiálne vyšetrovanie (tejto) vzdelávacie inštitúcie.
Diskusie o vzniku resp. o stvorení/evolúcii boli významné. Od roku 2009, niektorí kritizovali La Sierra University (LSU), pretože niektorí lektori údajne potvrdzovali biologickú evolúciu, čo sa stretlo s kritikou pastora Davida Asschericka, a iných, ako napr. na webových stránkach Educate Truth ktorú založil absolvent školy Shane Hilde. Po roku 2009 cirkevní a univerzitní predstavitelia odmietali disciplinárne potrestať zúčastnené osoby. Predseda generálnej konferencie Jan Paulsen vyslovil „výzvu“ podporujúcu stvorenie a tiež potvrdil prácu adventistických lektorov. Správna rada Univerzity potvrdila kreacionizmus. Diskusia bola popísaná v Adventist Review v roku 2010. Predchádzajúci (a emeritný) riaditeľ (školy) potvrdil, že „LSU je naďalej zdravá, lojálna inštitúcia Cirkvi adventistov siedmeho dňa, kde sa víťazstvá pre Krista získavajú každý deň.“ Predseda miestneho združenia potvrdil aj „šesťdňové stvorenie v nedávnej minulosti“, a silne podporil aj univerzitu.
Pozri oficiálne cirkevné vyhlásenie z roku 1987: "A Statement on Theological and Academic Freedom and Accountability".
Externé odkazy
Progresivistické:
Kritické:
Popisné:
ČR
ČR môže byť:
Lichnice - Kaňkovy hory
Národná prírodná rezervácia Lichnice - Kaňkovy hory sa nachádza vo východných Čechách pri meste Třemošnice.
Medzinárodná cyklistická únia
náhľad|300px|Budova UCI v meste Aigle vo Švajčiarsku Medzinárodná cyklistická únia (Union Cycliste Internationale – UCI) je profesionálna cyklistická únia, ktorá zastrešuje všetky cyklistické športy.
Hlavné sídlo UCI je vo Švajčiarsku v meste Aigle. UCI založili 14. apríla 1900 v Paríži národné cyklistické organizácie Belgicka, Francúzska, Švajčiarska a USA.
Lichnice - Kaňkovy hory
Fauna
Počas výskumu na severozápadnom svahu Lovětínskej rokliny v rokoch 1998 a 1999 bol zistený výskyt 689 druhov motýľov.
Ruan
Ruan môže byť:
Medzinárodná cyklistická únia
UCI udeľuje pretekárske licencie, rieši disciplinárne spory, dohliada na kontrolu dopingu. UCI zaviedla klasifikáciu jednotlivých pretekov, v ktorých sú celkové aj prémiové víťazstvá a umiestenia hodnotené rozdielnym počtom bodov, na základe ktorých určuje rebríčkové postavenie cyklistov (podobne ako ATP u tenistov) pre každú cyklistickú kategóriu zvlášť. UCI usporadúva Svetový cyklistický šampionát, kde namiesto tradičných tímov, ktoré súťažia na iných podujatiach, súťažia pretekári podľa národnosti za svoje štáty. Víťazi jednotlivých disciplín a kategórií majú právo nosiť na budúci rok po Svetovom šampionáte špeciálny, tzv. dúhový dres, namiesto ich tradičného tímového dresu.
Svetový pohár UCI a ProTour
V rokoch 1988 až 2004 UCI viedla hodnotenie cyklistov vo Svetovom pohári UCI, do ktorého hodnotenia sa započítavali všetky jednorazové (jednodňové) preteky sezóny. V roku 2005 bol Svetový pohár nahradený UCI ProTour, do ktorého sa okrem jednorazových pretekov započítava aj hodnotenie z tzv. Grand Tour (Tour de France, Giro d´Italia a Vuelta a España) a ďalších etapových pretekov.
Pelvoux
Pelvoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Pelvoux má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lichnice - Kaňkovy hory
Fauna
Počas vertebratologického prieskumu rezervácie a jej najbližšieho okolia v rokoch 1989-1994 bol zaznamenaný výskyt 135 druhov stavovcov (8 druhov obojživelníkov, 4 druhy plazov, 92 druhov vtákov, 31 druhov cicavcov; ryby nie sú uvádzané kvôli nedostatkom v prieskume).
Pelvoux
Obyvateľstvo
Pelvoux má 465 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Magurský Mútnik
Magurský Mútnik predtým Mútnik je potok na hornej Orave, na území okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Veselianky, meria a je tokom V. rádu. Zaujímavosťou je, že Veselianka má aj druhý prítok s rovnakým názvom, ktorý ústi cca povyše z pravej strany.
Pramení pod vrchom Trchnovica v Podbeskydskej brázde, v nadmorskej výške približne  Potok tečie viac-menej severojužným smerom, na hornom toku sa dvakrát výrazne esovito stáča, sprava priberá najprv dva prítoky spod kóty, potom zľava prítok z oblasti Trhovca. Na dolnom toku pokračuje juhojuhozápadným smerom, pričom sa koryto výrazne vlní. Z ľavej strany priberá svoj najvýznamnejší prítok, Vahanovský potok a na okraji intravilánu obce Oravské Veselé sa v nadmorskej výške cca  vlieva do Veselianky.
Vojenská zóna Comodoro Rivadavia
Vojenská zóna Comodoro Rivadavia (Zona Militar de Comodoro Rivadavia (ZMCR)) bol administratívny región najvyššej dôležitosti v Argentíne, ktorý bol medzi rokmi 1944 a 1955 vyčlenený z provincií (vtedy ešte Národných teritórií) Chubut a Santa Cruz a daný do správy armády. Hlavným mestom bolo Comodoro Rivadavia.
Rozloha
Územie sa rozkladalo na území dnešných departmentov Río Senguerr, Escalante, Sarmiento a južnej časti departmentu Florentino Ameghino v provincii Chubut ako aj na území departmentov Deseado a Lago Buenos Aires v provincii Santa Cruz. Jeho šírka siahala od Atlantického oceánu až po hranicu s Čile v Andách. A celková rozloha územia bola 97 748 km²
Správa
Na území sa nachádzali v tom čase najdôležitejšie zariadenia na ťažbu ropy Argentíny.
Dôvodom založenia zóny bola obava, že v dôsledku druhej svetovej vojny by mohli zahraničné mocnosti uskutočniť inváziu na ovládnutie ropných polí. Pobrežie tu bolo veľmi riedko osídlené a voči invázii temer vôbec nezabezpečené. Preto bolo nutné zosilniť vojenskú prítomnosť v tejto oblasti. Guvernérov tejto zóny vymenúval prezident republiky, vždy z radov vysokých dôstojníkov armády.
Guvernéri
Šesť dôstojníkov armády, ktorí vykonávali funkciu guvernéra, počas desaťročného trvania vojenskej vlády:
Die for the Government
Die for the Government je debutový album americkej punkovej skupiny Anti-Flag. Album vyšiel v roku 1996.
Sloveč
Sloveč je obec v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 541 obyvateľov, z toho 274 mužov a 267 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,5 roka (muži 43,2 roka, ženy 43,8 roka).
Verdammt wir leben noch
Verdammt wir leben noch je deviatym albumom rakúskeho speváka Falca.
Vodné pólo na Bolivarianských hrách 2013
Vodné pólo na Bolivarianských hrách 2013 bol vodnopólový turnaj v rámci multišportového podujatia Bolivarianských hier 2013, ktorý sa konal v meste Trujillo, v Peru od 25. do 30. novembra 2013, za účasti 5 mužských tímov. Vodnopólový turnaj sa na hrách organizoval šiestykrát, ale naposledy ešte v roku 1977. Zápasy sa hrali na štadióne Colegio San Agustin. Družstvo Kolumbie sa stalo víťazom, keď vyhralo všetky stretnutia.
Tunel Sveti Rok
Polohopis
Najbližšími sídlami pri jeho portáloch sú osada Sveti Rok zo severovýchodnej strany a obec Posedarje z juhozápadnej. Západný tubus tunela sprevádzkovali 30. júna 2003, východný 30. mája 2009.
Severný portál tunela na lickej strane sa nachádza vo výške 561 m n. m. a južný jadranský v 510 m n. m. Za južným portálom ďalej nasleduje pomerne prudké klesanie až takmer na úroveň morskej hladiny, ktorú diaľnica dosahuje pri výjazde Maslenica.
Parametre tunela
Západný tubus, ktorý bol otvorený skôr, je o niečo dlhší než novší východný - meria 5 727 metrov, kým východný iba 5 687 metrov. Tubusy sú od seba vzdialené 25 metrov a sú navzájom prepojené štyrmi priechodmi pre vozidlá a ďalšími pätnástimi pre pasažierov.
Ocenenia
Tunel Sveti Rok bol v roku 2010 ocenený organizáciou EuroTAP ako tretí najbezpečnejší tunel v Európe.
Dry
Dry môže byť:
Saint-Ouen-sur-Maire
Saint-Ouen-sur-Maire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Abdiáš (prorok)
náhľad|Prorok Abdiáš na ikone z 18. storočia v Chráme premeny Pána [[Kižský pogost|Kižského pogostu]] Abdiáš alebo Obadiáš (, starohebr. עבדיהו – Obadjahu „sluha Pánov“, ) bol starozákonný prorok, jeden z tzv. malých prorokov, ktorý pôsobil v Judsku. Je autorom Knihy proroka Abdiáša, najkratšej knihy Starého zákona.
Art Carney
Arthur William Matthew Carney (* 4. november 1918, Mount Vernon, New York, USA† 9. november 2003, tamže) bol americký herec, držiteľ Oscara za najlepší herecký výkon vo filme Harry a Tonto z roku 1974.
Abdiáš (prorok)
Kedysi bol stotožňovaný so správcom domu kráľa Achaba z 1 Kr 18,3 – 16. Podľa sv. Hieronyma prorokoval žil približne v rovnakom čase ako Joel, Amos, Ozeáš a Micheáš.
Prorokoval zánik pre Edomejcov, vazalov Babylonu, ako trest za pre nasledovanie Izraelského národa.
Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si ho pripomínajú 19. novembra.
Cléry-Saint-André (obec)
Cléry-Saint-André je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sveti Rok (Lovinac)
Sveti Rok je osada v Chorvátsku v Licko-senjskej župe. Osada je súčasťou obce Lovinac. V roku 2001 tu žilo 292 obyvateľov.
Osada Sveti Rok sa nachádza neďaleko výjazdu z diaľnice A1 a neďaleko tunela Sveti Rok.
Martel
Martel môže byť:
61 Virginis
61 Virginis je hviezda podobná Slnku v súhvezdí Panna. Je vzdialená 27,8 ly. Obieha ju päť dosiaľ známych exoplanét.
Luxor (Egypt)
Luxor je aktuálny názov jedného z najstarších a najvýznamnejších  miest Egypta, ktoré leží asi 700 kilometrov južne od Káhiry.
Najstarší známy názov bol Veset (🇬🇷), zo začiatku malé mesto na Níle. V polovici 16 stor. pred Kr. sa stalo základňou pre oslobodzujúci boj Egypťanov proti Hyksósom. Po víťaznej vojne sa stalo dôležitým náboženským a správnym strediskom a hlavným mestom novej zjednotenej ríše. Mesto je postavené v súlade s pravidlami egyptského náboženstva: východ slnka je symbolom zrodenia, resp. života, západ je symbolom smrti. Preto všetky chrámy, obytné domy a iné budovy slúžiace živým boli postavené na východnom brehu Nílu. Západný breh bol pohrebiskom, sú na ňom situované významné miesta ako napr. údolie kráľov, údolie kráľovien, chrám kráľovnej Hatšepsut a iné. Karnak je názov slávneho kláštora vo Vesete.
V súčasnosti je Luxor významným turistickým centrom.
SR
SR môže byť:
Sr môže byť:
Saint-Patrice-du-Désert
Saint-Patrice-du-Désert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Dákovia
Dákovia alebo Dáci boli vetva indoeurópskych Trákov obývajúca zhruba územie dnešného Rumunska (Dácia) pravdepodobne od bronzovej doby. V roku 106 podľahli rímskemu cisárovi Trajánovi po dáckych vojnách. Z romanizovaných Dákov a ďalšich etnických zložiek (Gótov v 3. storočí a Slovanov v 6. storočí) vznikol základ rumunského národa.
Saint-Patrice-du-Désert
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dákovia
Dáci na Slovensku
Zhruba od začiatku mladej laténskej doby začali Potisím prenikať na Slovensko. Z prvej polovice prvého storočia pred Kr. možno na južnom Slovensku doložiť keltsko-dácke osady (napr. Šurany-Nitriansky Hrádok). Okolo roku 44 pred Kr. Dákovia, v rámci výbojov ich kráľa Burebistu (asi 70 – 44 pred Kr.), porazili kmeňový zväz Bojov a Tauriskov, vedený Kritasirom (porážka bola taká drvivá, že antickí autori odvtedy nazývali sídla Bojov „bójska púšť“) a rozšírili sem svoju ríšu. Dáckeho kráľa Burebistu krátko nato (44 pred Kr.) zavraždili a jeho veľká ríša sa neudržala. Na južnom Slovensku pozorujeme v druhej polovici 1. storočia (už priamu) dácku okupáciu, ktorá vytlačila časť Keltov do horských oblastí. Na západnom Slovensku bola dáckym centrom Nitra (rozsiahle osídlenie) a na východe Slovenska výrobné a správne stredisko v Zemplíne. Dáci sú spomínaní ako susedia germánskeho Vanniovho kráľovstva ešte v prvej polovici 1. storočia po Kr. Zo západného Slovenska vymizli začiatkom 1. stor. po Kr., z východného Slovenska okolo roku 100 po Kr. Neskôr ich zvyšky zachytávajú archeologické nálezy v hornatých častiach Slovenska v pestrom etnickom konglomeráte púchovskej kultúry.
La Piarre
La Piarre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
La Piarre má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Coinces
Coinces je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Letisko Cork
Letisko Cork (po írsky: Aerfort Chorcaí; IATA: ORK, ICAO: EICK), je jedno z troch hlavných medzinárodných letísk v Írsku (spolu s Medzinárodným letiskom Dublin a Letiskom Shannon. Nachádza sa asi 8 km južne od mesta Cork na území známom ako Ballygarvan, v grófstve Cork. Letiskom prechádzajú mnohí pasažieri z Írska, Veľkej Británie a európskych destinácií. V roku 2007 letiskom Cork prešlo 3,2 milióna pasažierov, čím sa stalo tretím najväčším letiskom v Írsku počtom prepravených pasažierov. Na letisku sa nachádza významná základňa spoločnosti Aer Lingus, ako aj spoločností Aer Arann a Ryanair.
thumb|right|Vnútrajšok nového letiskového terminálu, ukazujúci plochu na check-in
Charterové lety
(informácie z leta 2018)
Handlingoví agenti
letiskoví pozemní handlingoví agenti :
Klinský potok (prítok Polhoranky)
Prameň
Pramení v geomorfologickom celku Podbeskydská vrchovina na juhovýchodnom svahu Kopanice (922,1 m n. m.), pri osade Ťaskovka, v nadmorskej výške približne 757 m n. m.
Opis toku
Tečie prevažne juhovýchodným smerom, na hornom toku priberá ľavostranný prítok spod Kohútovej (843,9 m n. m.) a následne preteká celým intravilánom obce Klin. Na dolnom konci obce sa stáča na východ, podteká štátnu cestu I/78 a v blízkosti obce ústi v nadmorskej výške cca 605 m n. m. do Polhoranky.
Kyniska
náhľad|Preteky v tethrippe, čiernofigúrová maľba na Hydrie (nádobe na vodu), cca 510 pred Kr. Kyniska (Kyniska) bola dvojnásobná olympijská víťazka v tethrippe v 4. stor. pred Kr. .
Kyniska zo Sparty zvíťazila v tethrippe (jazdeckých pretekov dvojkolesových vozov so štvorzáprahom) na olympijských hrách v rokoch 396 a 392 pred Kr.. Zavedenie tethrippu, pretekov so štvorzáprahom koní sa uskutočnilo na 25. olympijských hrách v roku 680 pred Kr.. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Pagóndas z Téb.
Ženy boli vylúčené z účasti na olympijských hrách, nesmeli súťažiť v atletických disciplínach. V jazdeckých disciplínach to bolo však iné. Tam súťažil majiteľ koňa alebo záprahu, a preto nebolo prekážkou, aby tým majiteľom bola aj žena. Kyniska ako prvá medzi ženami chovala vlastné kone a prvá získala olympijské víťazstvo.
Kyniska sa narodila v spartskej kráľovskej rodine Eurypontovcov. Bola dcérou spartského kráľa Archidama II. Podľa historika Plutarcha, Kynisku súťažiť nahovoril jej brat Agésilaos II. v snahe zdiskreditovať tento šport, ktorý bol podľa neho iba známkou bohatstva majiteľa koní a veľkých výdavkov, zatiaľ čo v ostatných športoch bola rozhodujúca mužská statočnosť a cnosť. Jazdec či vozataj býval pri týchto pretekoch zväčša anonymný.
Vitamín P
Vitamín P môže byť:
Habakuk (prorok)
náhľad|[[Ikona proroka Habakuka (17. stor.)]] Habakuk alebo Abakuk bol jeden z dvanástich tzv. malých starozákonných biblických prorokov.
Žil v Jeruzaleme okolo roku 600 pred Kr., keď Júdske kráľovstvo začalo nábožensky upadať. Pochádza od neho proroctvo obsiahnuté v Knihe proroka Habakuka.
Predpovedal zničenie Jeruzalema ale národ utešoval aj krajšou budúcnosťou.
Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si ho pripomínajú 2. decembra.
Sokoleč
Sokoleč je obec v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 928 obyvateľov, z toho 473 mužov a 455 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,8 roka (muži 40,4 roka, ženy 45,2 roka).
Austropop
Austropop hudobný smer, ktorý vznikol v Rakúsku v polovici 70. rokov. Nakoľko ide o hudobníkov rôznych hudobných žánrov, ako je rock, Neue Deutsche Welle, New Folk a najviac Pop názov „Austropop“ nie je špecifický hudobný štýl, je skôr značkou pôvodu. Napriek označeniu nie všetky skladby Austropopu sú spievané v rakúskom dialekte, veľa z nich je spievaná po nemecky, či v anglickom jazyku.
Za štart tohto hudobného smeru je považovaná skladba „Da Hofa“ Wolfganga Ambrosa z roku 1971. Myšlienku Austropopu presadzovala a podporovala rakúska rozhlasová stanica Ö3.
Richard Dreyfuss
Richard Stephen Dreyfuss (* 29. október 1947, Brooklyn, New York, New York, USA) je americký herec, držiteľ Oscara za najlepší herecký výkonvo filme The Goodbye Girl z roku 1977.
Henrieta Kecerová
Henrieta Kecerová (* 14. júl 1973, Košice ) je slovenská herečka.
Absolvovala štúdium na Konzervatóriu v Košiciach. Je členkou činohry Štátneho divadla Košice, v ktorom pôsobí od roku 1991.
Parenica
thumb|Údená [[Liptov (región)|liptovská parenica|alt=]] náhľad|Parenica v tvare špirály Parenica je tradičný slovenský polomäkký, nezrejúci, stredne tučný, parený ovčí syr s veľmi jemnou chuťou. Charakteristická je i svojím tvarom stočenej stuhy, typické slimákovito vinuté rolky obvykle vážia okolo 100 gramov. Má podobne ako oštiepok smotanovo až syrovo žltú farbu, povrch je po údení zlatožltý až žltohnedý. Slovenská parenica je chránené obchodné meno pod chráneným zemepisným označením EÚ.
Výroba pareníc
Parenica je jemný ovčí syr, vyrobený z kysnutého ovčieho hrudkového syra. Postup pri výrobe pareníc:
Zloženie pareníc
Parenica obsahuje asi 53 % sušiny, 20 – 25 % tuku v sušine, 22 – 25 % bielkovín a asi 4,5 % popolovín.
Chyby pri výrobe pareníc
Najväčšou chybou tohto druhu syra je jeho krátka trvanlivosť (parenice kysnú a plesnivejú). Táto chyba je zväčša spôsobená nesprávnym údením, obzvlášť dlhším údením v teplom dyme. Správny spôsob výroby pareníc spočíva v rýchlejšom vysušení na povrchu a následnom silnejšom priúdení syra v prúdiacom chladnom dyme.
Saint-Lizier
Saint-Lizier môže byť:
Zoznam obcí v Rakúsku
Toto je zoznam zoznamov obcí v Rakúsku, pre jednotlivé zoznamy podľa spolkových krajín pozri jednotlivé články.
Zoznam planétok 38251 – 38500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zeta Tucanae
Zeta Tucanae je hviezda v súhvezdí Tukan vzdialená od Slnka 28 ly.
Marit Bjørgenová
Marit Bjørgenová (* 21. marec 1980, Trondheim, Nórsko) je bývalá nórska bežkyňa na lyžiach. V apríli 2018 oznámila koniec svojej aktívnej športovej kariéry.
Letisko Shannon
Letisko Shannon je letisko v Írsku. Jedno z 3 írskych najdôležitejších letísk, spolu s medzinárodným letiskom v Dubline a Corku. Je druhým najvyťaženejším letiskom v Írsku a v roku 2007 odbavilo 3,62 milióna pasažierov. Letisko sa nachádza západne od mesta Shannon v grófstve Clare, asi 24 km od Ennisu a 25 km od mesta Limerick.
História
Letisko vzniklo v roku 1936, na mieste, kde v 30. rokoch bola pristávacia plocha pre vzducholode, ktoré boli v tom období omnoho populárnejšie ako lietadlá.
Chí1 Orionis
Chí1 Orionis (χ1 Ori / χ1 Orionis) je hviezda v súhvezdí Orión vzdialená od Slnka 32 ly.
Európska liga vo volejbale mužov 2012
Európska liga vo volejbale mužov 2012 bol 9. ročník prestížnej Európskej ligy mužov, európskej súťaže národných tímov vo volejbale, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konala v 10 dejiskách všetkých zúčastnených tímov od 24. mája1. júla 2012, za účasti 10 tímov rozdelených do 2 skupín. Najlepšie 2 tímy z každej skupiny postúpili do Final four, ktoré sa hralo v tureckej Ankare. Víťaz Európskej ligy mal právo zúčastniť sa kvalifikácie o postup do Svetovej ligy v roku 2013.