cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ida Kamińska
Roky 1947 – 1968
V roku 1947 sa Ida s Marianom Melmanom a synom vrátila do Poľska a ubytovala sa v oslobodenej Varšave. Veľa rokov sa usilovala, aby sa do Poľska vrátila jej dcéra, ktorá žila vo vyhnanstve v ZSSR (nakoniec sa vrátila v roku 1956). V roku 1948 jej komunistická vláda navrhla založenie Štátneho židovského divadla v Lodži, ktorého riaditeľkou bola v rokoch 1949 – 1953. Následne bola v rokoch 1953 – 1955 riaditeľkou Židovského divadla vo Vroclave a od 1955 generálnou aj umeleckou riaditeľkou Židovského divadla Ester Rachel Kamińskej vo Varšave.
V rokoch 1956 – 1960, po postupných vlnách emigrácie poľských Židov, sa publikum Idy Kamińskej zmenšovalo, preto herečka cestovala čoraz častejšie na turné po Európe, do oboch Amerík, Izraela a Austrálie. V roku 1966 vycestovala spolu so súborom do USA na turné, kde dosiahla veľký úspech. V roku 1967 bol o nej nakrútený dokumentárny film Jej teatr (Jej divadlo).
Po politickej kríze v marci roku 1968, na znak protestu proti oficiálnej antisemitistickej propagande, dobrovoľne prišla do oddelenia kultúry na mestskom úrade a podala demisiu. 21. augusta, keď cestovala na Gdanskú železničnú stanicu sa ukázalo, že vlaky z Viedne boli zastavené, vzhľadom na vpád vojsk Varšavskej zmluvy do Česko-Slovenska. Po niekoľkých dňoch vycestovala s rodinou do Viedne, odtiaľ do Tel Avivu, kde vystúpila s niekoľkými predstaveniami.
Emigrácia
Pred koncom roku 1968 sa dostala do Spojených štátov a ubytovala sa v New Yorku, kde sa usilovala založiť Yiddish Theater, no jej snaženie nebolo korunované úspechom. Zahrala si tiež hlavnú úlohu po boku Harryho Belafonta vo filme The Angel Levin aj úlohy v dvoch televíznych filmoch, ktoré nepriniesli požadovaný úspech.
Ida Kamińska zomrela na infarkt srdca 21. mája 1980 v New Yorku, kde bola aj pochovaná na Mount Hebron Cemetery. Je autorkou autobiografie Moje życie, mój teatr (Môj život, moje divadlo), vydanej v roku 1973 v New Yorku. Poľské vydanie sa objavilo v roku 1995 vo Varšave. Je tiež autorkou Nie brakuje mi niczego prócz pracy (Nechýba mi nič okrem práce).
Pamätníky Idy Kamińskej
V roku 1993 na stene budovy na ulici Aleje Jerozolimske 101 vo Varšave, v ktorom bývala Kamińska, bola odhalená pamätná tabuľa. Podobné tabule sa nachádzajú na stenách budovy Teatru Kameralnego – Komorného divadla (kedysi Dolnośląskiego Teatru Żydowskiego (Dolnosliezskeho židovského divadla)) na Świdnickiej ulici vo Vroclave (od 2005) a Teatru Nowego (Nového divadla) v Lodži (od 2004). Od roku 2005 Teatr Żydowski w Warszawie (Židovské divadlo vo Varšave) nesie jej meno.
Umelecké dielo
Ida Kamińska si vo svojom živote zahrala 124 postáv, režírovala 65 predstavení, preložila do jazyka jidiš 58 diel, urobila niekoľko dramatických adaptácií, napísala dve drámy: v roku 1932 Ongiś był król (Bol kedysi kráľ) a v roku 1964 roku Zasypać bunkry (Zasypať bunkre).
Réžia
Teatr Żydowski w Warszawie (Židovské divadlo vo Varšave)
Teatr Żydowski w Łodzi (Židovské divadlo v Lodži)
Dolnośląski Teatr Żydowski we Wrocławiu (Dolnosliezske židovské divadlo vo Vroclave)
Koprolit
Koprolit je skamenený trus živočíchov. V paleontológii predstavujú dôležité nálezy, ktoré môžu poskytnúť cenné informácie o strave ich pôvodcu.
2134 Dennispalm
2134 Dennispalm je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil Charles Thomas Kowal 24. decembra 1976.
Zoznam chránených území v okrese Gelnica
Toto je zoznam chránených území v okrese Gelnica aktuálny k roku 2015, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Gelnica.
Nová Belá
náhľad|Poloha obce v rámci Poľska Nová Belá je dedina na Spiši. Pôvodne obec takmer výlučne osídlená slovenským etnikom (súčasť Uhorska, v rokoch 1939 - 1945 patrila Slovensku) bola roku 1945 anektovaná Poľskom (dokopy 14 spišských a 12 oravských obcí).Dnes sa tu slovensky jazyk ako nepovinny predmet vyucuje ako v jedinej obci Horneho Spisa. Vyucuje ho p. ucitelka Falcikova. Nachádza sa v jeho južnej časti pri hranici so Slovenskom.
Konfigurácia
Konfigurácia (lat.) môže byť:
Arcizans-Avant
Arcizans-Avant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Exoskelet
Exoskelet je vonkajšia kostra živočíchov. Objavila sa nezávisle u viacerých kmeňov morských živočíchov v období kambria.
Jaroslav Špaček
Jaroslav Špaček (* 11. február 1974, Rokycany) je český hokejový tréner a bývalý hokejista. Od sezóny 2012/2013 bol asistentom trénera HC Škoda Plzeň. V rokoch 2014–2018 pôsobil aj ako asistent trénera českej hokejovej reprezentácie.
Klubový hokej
Jaroslav Špaček je obranca. Je 180 cm vysoký a váži 94 kg (údaj z roku 2006). V NHL hral prvýkrát v sezóne 1998/99 za klub Florida Panthers. Neskôr hral za Chicago Blackhawks a Columbus Blue Jackets. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral v českej hokejovej extralige za HC Lasselsberger Plzeň a HC Slavia Praha.
V sezóne 2005/06 hral znovu za Chicago Blackhawks. Nosil dres s číslom 6 a mal podpísanú zmluvu na 2,25 mil. dolárov ročne. Po 45 zápasoch prestúpil do tímu Edmonton Oilers. Bol súčasťou tohto tímu, ktorý sa pebojoval až do finále Stanleyho pohára, kde ale podľahol Caroline Hurricanes.
Pred sezónou 2006-07 podpísal ako voľný agent zmluvu s klubom Buffalo Sabres.
Reprezentácia
Jaroslav Špaček získal s reprezentáciou Česka titul majstra sveta na majstrovstvách sveta v roku 2005 a bronzovú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Obliekal reprezentačný dres s číslom 6.
Zimné olympijské hry 2006
Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0.
Baranský potok
Baranecký potok je krátky potok na myjavských kopaniciach, v južnej časti okresu Myjava. Je to ľavostranný prítok Bystriny, meria 1,8 km a je tokom VI. rádu.
Vlajka Francúzskej Guyany
right|thumb|220px|Oficiálna vlajka Francúzskej Guyany (vlajka Francúzska)
Baranský potok
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Brezovské Karpaty, na severozápadnom svahu Klenovej (585,0 m n. m.) v lokalite Dvoly, v nadmorskej výške približne 315 m n. m. Od prameňa tečie severozápadným smerom, pričom na hornom toku v období bez zrážok vysychá a sprava priberá prítok z oblasti Úvalu, ktorý pramení západne od kóty 536,5 m. V blízkosti samoty Čierne blato sa stáča západným smerom a na okraji mesta Brezová pod Bradlom, na juhovýchodnom svahu Baranca (378,2 m n. m.; podľa neho názov potoka), ústi v nadmorskej výške cca 267 m n. m. do Bystriny.
Vlajka Francúzskej Guyany
Vlajka Francúzskej Guyany – oficiálnou vlajkou na Francúzskej Guyany je vlajka Francúzska.
Používa sa aj vlajka – logo regiónu, ktorá je však neoficiálna – je to vlajka, ktorá má len lokálny a turistický charakter. Na bielom liste vlajky je umiestnené logo, kde je štylizovaný na modro zelenom podklade, žltý čln na červených vlnách s červenou siluetou postavy a v rohu loga je žltá päťramenná hviezda. Nad logom je zelený nápis GUYANE a pod ním nápis LA RÉGION.
Používa sa tam aj vlajka nezávislého hnutia French Guiana Liberation Movement.
Ivy Bridge
Ivy Bridge je kódové označenie pre mikroarchitektúru procesorov, ktoré vyvíja firma Intel. Tie na trhu nahradili staršie, 32nm procesory Sandy Bridge. Ivy Bridge procesory sú spätne kompatibilné s platformou Sandy Bridge, tá ale môže vyžadovať aktualizáciu firmvéru.
Spoločnosť Intel vydala nové 7-série Panther Point čipsety s integrovaným USB 3.0 pre doplnenie Ivy Bridge. Quad-core a dual-core-mobile modely boli uvedené na trh 29. apríla a 31. mája 2012. Procesor Core i3 procesor pre stolné počítače má prísť v treťom štvrťroku 2012.
Courtaoult
Courtaoult je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ivy Bridge
Vlastnosti
Ivy Bridge oproti Sandy bridge prináša:
Výkon
V porovnaní so Sandy Bridge:
Courtaoult
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ivy Bridge
Zoznam Ivy Bridge procesorov
Procesory, ktoré majú Intelovskú grafickú kartu HD 4000 (alebo HD P4000 v prípade Xeon) sú tučne. Ostatné procesory majú HD 2500 a tie bez grafiky majú v kolónke frekvencia grafiky "N/A".
Desktopové procesory
Význam prípon:
Serverové procesory
Poznámka: Ďalšie high-endové serverové procesory založené na architektúre Ivy Bridge, s kódovým označením Ivytown, sa na trh dostanú v roku 2013 pri obvyklom jednoročnom intervale medzi desktopovými a serverovými procesormi.
Prehrievanie pri OC
Procesory Ivy Bridge nemajú na rozdiel od Sandy Bridge jadro k heatspreaderu napájané, ale je tu použitá obyčajná teplovodivá pasta, ktorá má horšiu tepelnú vodivosť. To pri vyššom pretaktovaní môže viesť až k 20 °C tepelnému rozdielu. Toto je rozobraté na japonskom serveri Impress PC Watch, v češtine napr. tu.
Nástupca
Intel predstavil architektúru Haswell v auguste roku 2011, uvedenie do predaja bolo plánované na rok 2013 ako nasledovník Sandy Bridge a Ivy Bridge.
960px|center|IntelProcessorRoadmap-3
Coole
Coole je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Iðubrú
Iðubrú je visutý most pri islandskom Laugaráse v grófstve Árnessýsla.
Výstavba mosta cez rieku Hvítá stála 26 miliónov ISK a otvorený bol v roku 1958. Hlavné rozpätie s dĺžkou približne je najdlhšie v krajine.
Kacvín
náhľad|Kostol Všetkých Svätých v Kacvíne Kacvín je dedina na Spiši. Pôvodne obec takmer výlučne osídlená slovenským etnikom (súčasť Uhorska, v rokoch 1939 - 1945 patrila Slovensku) bola roku 1945 anektovaná Poľskom (dokopy 13 spišských a 12 oravských obcí). Nachádza sa v jeho južnej časti pri hranici so Slovenskom.
Ischomachos z Krotónu
Ischomachos alebo Isomachos (Ischomachos, Isomachos) bol v rokoch 508 a 504 pred Kr. olympijský víťaz v behu na jedno stadion.
Monte Pissis
Monte Pissis je neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v argentínskych Andách na hranici provincií Catamarca a La Rioja asi 550 km severne od Aconcaguy. Je treťou najvyššou horou južnej aj západnej pologule po Aconcague a Nevados Ojos del Salado. Nesie meno francúzskeho geológa Pedra Josého Amadea Pissisa, ktorý pracoval pre čilskú vládu. Leží blízko púšte Atacama a preto tu panujú takmer podobne suché klimatické podmienky, ale na severnej strane sa nachádza rozsiahly ľadovec (s trhlinami, je unikátny v regióne).
Napriek snehovej pokrývke je ľahko dostupný a výstup nie je náročný.
Zdroj
náhľad|left|Pohľad na horu z horného tábora (5 900 m).
NetBurst
NetBurst je mikroarchitektúra procesorov Pentium 4 firmy Intel. Spolieha sa (čo sa týka výkonu) na vysokú frekvenciu. Procesory s touto architektúrou majú hyperskalárnu architektúru (reťazenie inštrukcií) a tiež superskalárnu (2 fronty).
Rôzne komponenty v procesore majú rôznu frekvenciu. Konštrukcie obvodov sú vyhotovené tak, aby bolo vykonávanie inštrukcií čo najrýchlejšie. Architektúra používa funkciu "Front End". Procesory "Willamette" a "Northwood" majú 8KiB L1 cache (pre dáta) a 12 kμop pre inštrukcie (12 tisíc mikrooperácií). Ďalej potom tieto procesory obsahujú jednotku "Out-of-Order", ktorá vie prehádzať mikroinštrukcie bez toho, aby utrpela jeho logika, t.j. ak nemožno nejakú inštrukciu vykonať, pretože nie sú k dispozícii dáta, jednotka vykoná inú inštrukciu (pričom berie do úvahy hardvérové prostriedky) pre ktorú dáta má, a tým sa zníži oneskorenie. Procesory potom majú ešte jednotku "Retirement Section" (spätne usporiadavajú postupnosti inštrukcií - súvisí s predvídaním skokov).
Začiatkom roku 2006 začala byť architektúra NetBurst nahradzovaná architektúrou Intel Core.
Zadunajské stredohorie
Zadunajské stredohorie (iné názvy: Zadunajské stredohoria, Západné stredohorie , Zadunajské pohorie , Zadunajské pohoria , Bakonský les [v širšom zmysle] ; po maďarsky Dunántúli-középhegység(ek) alebo Nyugati-középhegység alebo Bakonyerdő) je krasové pohorie v Maďarskom Zadunajsku. Má rozlohu. Najvyšší bod je Pilis-tető s výškou
Lokál (pád)
Lokál (zastarano a nepresne lokatív) alebo v niektorých jazykoch aj šiesty pád (v ruštine predložiteľnyj padež [predložkový pád] - 5. pád) je gramatický pád v niektorých slovanských jazykoch, vrátane slovenčiny. Je to pád, ktorý - na rozdiel od ostatných pádov - stojí vždy len s (istými) predložkami. Vyjadruje v protiklade ku genitívu limitné obmedzenie účasti deja na danom predmete, a to na ich prostý dotyk alebo úplnú blízkosť.
Tento pád vyjadruje často (ale nie výlučne) miesto, v tomto zmysle teda patrí do lokatívu (avšak nie je s ním identický). S lokatívom v užšom zmysle ho však neslobodno zamieňať, hoci sa v minulosti tak označoval.
Lókájata
Lókájata alebo čárváka alebo bárhaspatia bolo materialistické učenie v starovekej Indii.
Najstaršie údaje o nej obsahujú Védy a staroindický epos. Jej vznik sa tradične spája s mýtickým mudrcom Brhaspatim. Jednotlivé ateistické a antivédistické útoky sa pripisujú legendárnemu Čárvakovi; podľa neho sa v mnohých starovekých textoch tento materializmus nazýva čárvaka.
Základ učenia lókájaty o bytí tvorí predstava, že všetky veci vo vesmíre sa skladajú zo štyroch prvkov: zeme, ohňa, vody a vzduchu (v niektorých textoch sa k nim pridáva ako piaty éter). Prvky existujú večne a nemenia sa. Všetky vlastnosti predmetov závisia od toho, z akých prvkov sú veci spojené a od proporcií, v akých sa spájajú.
Vedomie, rozum a zmyslové orgány takisto vznikajú spojením prvkov; po smrti živej bytosti sa toto spojenie rozpadá na prvky, ktoré sa pripájajú k prvkom príslušného druhu, jestvujúcim v neživej prírode.
Vychádzajúc z toho, popiera lókájata existenciu mimozmyslových a nadzmyslových objektov (boha, duše, odplatu za činy v predchádzajúcich prevteleniach, raj, peklo ap.). Texty neobsahujú celkom jasné vysvetlenie vzťahu lókájaty k iným, v indickej filozofii tradičným zdrojom poznávania (práhmán) - úsudku a svedectvám starých autorít.
V etike lókájaty prevládol hedonizmus.
Lókájata mala zrejme istý vplyv na staroindickú vedu o riadení štátu.
Nezachoval sa ani jeden text, ktorý by patril jej stúpencom. Najúplnejšie je vyložená vo filozofických traktátoch a kompendiách (daršanách), napísaných jej idealistickými odporcami - védántistami v 9. stor. - 16. stor.
Kra
Kra môže byť:
Železničná trať Tábor – Ražice
Železničná trať Tábor – Ražice (v cestovnom poriadku pre cestujúcich označená číslom 201) vedie z Tábora cez Písek a Putim do Ražic.
Prevádzka na trati bola zahájená v roku 1889. Elektrifikácia úseku Písek – Ražice striedavou sústavou 25kV 50Hz bola vykonaná v roku 1994. Ide o jednokoľajnú trať, s výnimkou peážneho úseku Písek – Putim kategorizovanú ako regionálna dráha. Pri prevzatí funkcie prevádzkovateľa Správou železničnej dopravnej cesty v roku 2008 bola ešte úsekom celoštátnej dráhy.
Vartovna
Vartovna je rozhľadňa na rovnomennom vrchu na kóte, východne od obce Seninka na Valašsku.
História rozhľadne
Rozhľadňa Vartovna bola slávnostne sprístupnená 17. novembra 2009, stavba trvala 7 mesiacov. Autorom je architekt Ivan Bergmann. Názov kopca Vartovna sa traduje zrejme od začiatku 18. storočia. Vtedy tu vartovali (strážili) hliadky Portášov a zapaľovaním ohňov upozorňovali vrchnosť na blížiace sa nebezpečenstvo.
Prístup na vyhliadku je vonkajším ľavotočivým schodiskom. V päte rozhľadne je priestor pre služby návštevníkom. Prístup na rozhľadňu je celoročne voľný, cez víkend a počas sviatkov s obsluhou a je spoplatnený.
Prístup
K rozhľadni vedie lesná cesta z obce Seninka po žltej turistickej značke (cca ), chodník z obce Liptál po zelenej značke. Peší prístup je možný aj zo Vsetína, Pozděchova a Všeminy. K rozhľadni takisto vedie cyklotrasa č. 6117 Vsetín – Halenkov – Vsetín.
Výhľad
Na vyhliadkovej plošine sa nachádza päť informačných tabúľ s popisom vyhliadky. Je možné uvidieť Zlín, ďalej potom Vizovickú vrchovinu, Javorníky, Hostýnské a Vsetínske vrchy, Chřiby, Beskydy a slovenské pohorie Malá Fatra.
Ivan Jefimovič Petrov
Ivan Jefimovič Petrov, (* 18. september 1896, Trubačevsk – † 7. apríl 1958, Moskva) bol sovietsky vojenský veliteľ ruského pôvodu, od roku 1944 armádny generál, známy vďaka vedeniu obranných operácií pri Odese a Sevastopole v rokoch 1941 a 1942. Hrdina Sovietskeho zväzu (1945).
Mladosť a raná kariéra v armáde
Petrov sa narodil v mestečku Trubačevsk v Brianskej oblasti v rodine obuvníka Jefima Petrova. Jeho matka Jevdokija bola žena v domácnosti. Ivan Jefimovič mal ešte troch súrodencov. Brata a dve sestry. Najmä jeho najstaršia sestra Tatiana na neho naliehala aby začal študovať na chlapčenskom gymnáziu. Do roku 1916 potom navštevoval učiteľský seminár v meste Karačajevsk. V januári roku 1917 začal študovať v poddôstojníckej škole v Moskve, ktorú po polročnom výcviku ukončil a nastúpil do cárskej armády. Pôsobil v radoch 156. astracháňskeho pechotného pluku v hodnosti práporčíka. Ešte pred nástupom na front ochorel na dyzentériu a po zdĺhavej liečbe bol prepustený z armády. Na krátko sa vrátil do rodného mesta, no po tom, čo sa priblížil front, rozhodol sa odísť späť k pluku do Astrachaňa. Cestou k jednotke narazil na svojich bývalých spolubojovníkov a odišiel s nimi do Samary. V roku 1918 vstúpil do komunistickej strany a Červenej armády. Zúčastnil sa bojov počas občianskej vojny. Bojoval v oblasti Syzrane, Samary, Mcenska a Simbirska proti československým légiám a ukrajinským kozákom na východnom fronte v radoch 25. streleckej divízie. Počas bojov na Urale sa oženil so Zojou Pavlovnou Jeftifejevovou. Od mája 1920 slúžil na Západnom fronte ktorý bojoval proti Poliakom. Velil čate, bol predsedom vojenského súdu a komisárom pluku. Neskôr velil rôznym jazdeckým jednotkám do veľkosti brigády v rámci 1. jazdeckej armády operujúcej v Turkestane. Potom velil horskej streleckej divízii a aktívne sa zúčastnil na bojoch proti basmačom.
Druhá svetová vojna
Po napadnutí krajiny nacistickým Nemeckom, bolo formovanie mechanizovaného zboru rýchlo ukončené a jednotka bola presunutá do oblasti Brianska. Najvyššie velenie však po zlých skúsenostiach s nasadzovaním mechanizovaných zborov rozhodlo zbor zrušiť a vojská rozčleniť na divízie. Petrov bol následne prevelený do Odesy a poverený formovaním a následne vedením jazdeckej divízie.
20. augusta 1941 bol poverený vedením 25. čapajevskej streleckej divízie, s ktorou sa podieľal na obrane Odesy. 5. októbra 1941 bol poverený vedením Prímorskej armády, pričom bolo jeho úlohou evakuovať vojská z Odesy na Krym, kde sa v tom období začala rapídne zhoršovať situácia. Evakuácia Odesy bola pomerne úspešná, aj keď vojská museli na bojisku zanechať väčšinu ťažkých zbraní. Jednotky stiahnuté na Krym, okamžite zasiahli do bojov a pomohli odraziť prvý nápor na Sevastopoľ. Následne sa podieľal na organizácii obrany silne opevneného Sevastopoľa počas 250 dní trvajúceho obliehania nemeckými a rumunskými vojskami pod vedením Ericha von Mansteina. Išlo o neľahkú úlohu, pretože sovietske vojská neboli schopné po skončení zimy efektívne zásobovať svoje jednotky. Uvedomujúc si túto ťažkú situáciu na vojenskej porade v máji 1942 vysvetlil svojim podriadeným, že od ich jednotiek sa bude vyžadovať maximálne bojové úsilie, pretože zo Sevastopoľa už nie je možné ustúpiť. Petrov bol generálom, ktorý sa s obľubou pohyboval v prvej línií a zaujímal sa o svojich podriadených, na ktorých morálke mu veľmi záležalo. V priebehu bojov o Sevastopoľ úzko spolupracoval so svojim náčelníkom štábu N. I. Krylovom.
Nemcom sa nakoniec za prispenia silnej leteckej a delostreleckej podpory podarilo obranu mesta postupne premôcť a za ťažkých strát na oboch stranách ho obsadiť. Petrov bol na základe Stalinovho rozkazu spolu so svojim štábom na poslednú chvíľu evakuovaný ponorkou Šč-209. Pred odchodom z mesta sa chcel údajne zastreliť, čomu však zabránil jeden z jeho podriadených, komisár Čuchnov. Odchod dôstojníkov z mesta sledovalo veľké množstvo miestnych obyvateľov, námorníkov a vojakov v prístave. Niektorí dokonca odmietli odísť. Odchádzajúci si museli vypočuť spŕšku nadávok. Jeden z dôstojníkov kráčajúcich pred Petrovom bol dokonca zasiahnutý paľbou zo samopalu. V bojoch na Kryme, obzvlášť v okolí Sevastopoľa, Sovieti trištvrte roka viazali silné nemecké sily, ktoré počas tohto obdobia nemohli byť nasadené na iných úsekoch frontu.
Po úniku zo Sevastopoľa sa Petrov podieľal na obranných bojoch na severnom Kaukaze. Keďže mal ako jeden z mála sovietskych dôstojníkov predvojnové skúsenosti s vedením horským jednotkám v Strednej Ázii, bol poverený organizáciou horských jednotiek pre zastavenie nemeckého postupu Kaukazom. Velil 44. armáde, neskôr severokaukazskému frontu. Vojská tohto frontu sa účastnili na novorossijsko-tamanskej operácii, podieľali sa na oslobodzovaní Tamanského polostrova, miest Majkop, Krasnodar a Novorossijsk. 9. októbra 1943 bol povýšený na armádneho generála. Vo februári 1944 Petrov neuspel pri vylodení na polostrove Kerč. V dôsledku neúspechu kerčsko-eľtigenskej operácie bolo Petrovovi odňaté velenie Prímorskej armády, bol prevelený do zálohy generálneho štábu a degradovaný do hodnosti generálplukovníka.
Od 13. marca 1944 velil 33. armáde Západného frontu, už 12. apríla bol poverený vedením 2. bieloruského frontu a od 6. augusta 1944 bol veliteľom 4. ukrajinského frontu. 6. októbra 1944 mu bola navrátená hodnosť armádny generál. V marci 1945 sa stal náčelníkom štábu 1. ukrajinského frontu, v rámci ktorého sa podieľal na oslobodzovaní Česko-Slovenska (Pražská operácia).
29. mája 1945 mu bolo udelené vyznamenanie Hrdina Sovietskeho zväzu.
Povojnové obdobie
Zomrel 7. apríla 1958 v Moskve, je pochovaný na Novodevičiom cintoríne.
Anton Gutvil
Anton Gutvil (* Slovensko) bol pedagóg, organista, hudobný skladateľ.
Životopis
Pôsobil ako učiteľ v Banskej Bystrici (1803-1818). Organista v tzv. farskom a kapitulskom kostole, v archívoch obidvoch kostolov sa nachádzjú jeho diela, ako aj opisy skladieb.
Fiodor Fiodorovič Ušakov
Fiodor Fiodorovič Ušakov (* 24. február 1744 - † 14. október 1817) bol významný ruský vojvodca a admirál v 18. storočí.
Život a kariéra
Potom čo bol k Ruskému impériu pripojený Krym, Ušakov osobne dohliadal na stavbu námornej základne v Sevastopole dokov v Chersone. Počas druhej Rusko-tureckej vojny porazil Turkov vo viacerých bitkách a preukázal tak výnimočné schopnosti a vynaliezavosť pri uplatňovaní nových taktík v námorníctve, ktoré sám zaviedol.
V roku 1799 bol povýšený na admirála a poslaný do Stredozemného mora, aby tam vojensky podporil Suvorova proti Napoleonovým vojskám, kde vybojoval viacero bitiek a oslobodil mnohé ostrovy a mestá. Po návrate z mimoriadne úspešného ťaženia ho však nečakala sláva, ale kvôli intrigám na cárskom dvore ho Alexander I. odsunul do druhoradeej pozície veliteľa Baltickej flotily. Roku 1807 Ušakov rezignoval a odišiel do penzie. Zomrel 14. októbra 1817 v obci Aleksejevka.
Námorná taktika
Úspechy bojových operácií admirála Ušakova spočívali v niekoľkých novinkách, ktoré zaviedol a v taktike, ktorá bola preňho charakteristická. Patrili sem napríklad zjednotenie vojenských príkazov, priblíženie sa k nepriateľovi na krátku vzdialenosť a napádanie jeho vlajkových lodí. Používal kombináciu streľby delostrelectva a manévrov s prenasledovaním nepriateľa až kým sa nevzdal alebo nebol zničený. Kládol dôraz na námornícky a delostrelecký výcvik svojich jednotiek - v tomto bol zástancom Suvorovových princípov trénovania námorníkov a dôstojníkov. Ušakovove inovácie boli jednými z prvých úspešných vylepšení námorných taktík, ktoré vo výraznej miere používali manévrovanie lodí, namiesto dovtedy zaužívanej lineárnej taktiky. Jeho spôsobom boja sa inšpiroval aj anglický vice-admirál Horatio Nelson.
Pamiatka
Fiodor Fiodorovič Ušakov je považovaný za zakladateľa ruského vojenského námorného umenia a priekopníka útočnej taktiky námorného boja. Na počesť admirála Ušakova bolo pomenovaných niekoľko lodí ruského a sovietskeho vojenského námorníctva, viaceré ulice a námestia. Na gréckom ostrove Korfu, ktorý oslobodil spod francúzskej nadvlády, má pamätník a je tam podľa neho pomenovaná aj ulica. V Sovietskom zväze bol zriadený Rad Ušakova, ktorý sa námorným dôstojníkom udeľuje dodnes. Podľa Ušakova je pomenovaná planétka 3010 Ushakov.
Arcizans-Dessus
Arcizans-Dessus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Corbeil
Corbeil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Courtenot
Courtenot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Karanasa
Karanasa Moore, 1893  je rod motýľov podčeľade očkáňovité (Satyrinae) z čeľade  babôčkovité (Nymphalidae).
Courtenot
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Konfigurácia kategórií
Konfigurácia kategórií kategórií je kategoriologicky a historicko-typologicky identifikovateľné spojenie kategórií intervenujúcich v priebehu istého myšlienkového procesu.
Konfigurácie kategórií sú prechodnej a otvorenej povahy podobne ako samotné kategórie a je pre ne príznačné, že sa vymykajú kontrole aktérov myšlienkových procesov. Na konfigurácie kategórií sa možno pozerať ako na komplexné významové útvary aktivizované (aktualizované) myslením konkrétnych ľudských indivíduí. Keďže táto aktualizácia prebieha v dôsledku toho, že sa odohráva na mieste toho ktorého konkrétneho indivídua, vždy v konkrétnom diachronicko-synchronickom priesečniku, nikdy sa nemožno stretnúť s dvoma identickými aktuálnymi významovými konfiguráciami. O tom, aká kategoriálna konfigurácia intervenuje teraz v mojom mnou práve vykonávanom myšlienkovom procese, sa v podstate môžem dozvedať iba archeologicky pri analýze vyprodukovaných (sedimentovaných) významových útvarov, však zasa len re-kreovateľných mnou samým alebo niekým druhým pri čítaní textu, v ktorom sú tieto významové útvary vyjadrené.
Universal Disk Format
Universal Disk Format (UDF) je súborový systém používaný prevažne na DVD nosičoch. Je to nástupca ISO 9660, s ktorým nie je spätne kompatibilný (môžu však vzájomne koexistovať na jednom disku). Oproti svojmu predchodcovi napríklad nemá problémy s maximálnou veľkosťou súborov, ktorá je u ISO 9660 buď 2 GB alebo 4 GB podľa implementácie. Výnimkou sú však DVD Video disky, ktoré kvôli zníženiu nárokov na elektroniku DVD prehrávačov vymedzujú maximálnu veľkosť súborov na DVD Video disku na 1 GB. Preto sú filmové stopy, ktoré zaberajú viac, rozdelené do viacerých menších 1 GB súborov.
2137 Priscilla
2137 Priscilla je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil Karl Wilhelm Reinmuth 24. augusta 1936.
Hum (geografia)
Hum je doposiaľ nerozrušená priečka medzi krasovými jamami. Vyskytuje sa na dne krasových poljí.
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2006
Ázijská kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2006 bola ázijská kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na MS 2006, ktorú organizuje Ázijská volejbalová konfederácia (AVC). Konala sa od 20. mája3. júla 2005 a zúčastnilo sa jej 19 družstiev. Tie súťažili o 5 postupových miest na záverečný turnaj MS, ktoré sa uskutočnili v Japonsku. Nováčikmi ázijskej kvalifikácie na MS bolo až 8 družstiev: 🇦🇫, 🇵🇭, 🇯🇴, 🇲🇴, 🇲🇻, 🇴🇲, 🇦🇪 a 🇹🇴.
Kvalifikácia pozostávala z 2 kvalifikačných kôl a play-off. Prvé 2 družstvá zo skupín 1. kola postúpili do druhého kola. Víťazi skupín 2. kola a 2 najlepšie družstvá z play-off sa kvalifikovali na MS. Priamu účasť na MS si ako ich organizátor zabezpečilo 🇯🇵.
Skupina A
🇦🇪 Dubaj
Skupina B
🇹🇭 Ratchaburi
Skupina C
🇵🇭 Cebu
Skupina D
🇰🇿 Alma-Ata
Skupina F
🇮🇷 Teherán
Play-off
🇮🇳 Čennaj
Zoznam chránených území v okrese Humenné
Toto je zoznam chránených území v okrese Humenné aktuálny k roku 2015, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Humenné.
Jiří Fischer
Jiří Fischer (* 5. jún 1980, Hořovice, Česko-Slovensko) je bývalý český reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej
Jiří Fischer hrával na pozícií obrancu. Je 196 cm vysoký a váži 102 kg (údaj z roku 2005). Od sezóny 1999/00 hral v NHL za Detroit Red Wings. V roku 2002 v jeho drese vyhral Stanley Cup. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za klub Bílí Tygři Liberec v českej hokejovej extralige. V sezóne 2005/06 mal s Detroitom podpísanú zmluvu na 1,33 mil. dolárov. Nosil dres číslo 2.
Černý les u Šilhéřovic II.
Černý les u Šilhéřovic II. je prírodná rezervácia ev. č. 2458 neďaleko obce Šilheřovice v okrese Opava. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je prestarnutý bukový prales typický pre Oderská nížinu. Jedinečný doklad stavu niekdajších porastov v Oderskej nížine. V blízkosti rezervácie sa nachádza Černý les u Šilhéřovic I.
Polje
thumb|Polje - údolie Matienzo Polje (množ. č. polja) je jedna z najrozsiahlejších foriem povrchového krasového reliéfu.
Je to pomerne rozsiahla kotlinovitá uzavretá depresia s plochým dnom a s rozlohou niekoľko km² až niekoľko desiatok km². Polje je typickou formou oblasti dinárskeho krasu. Najväčšie Livanské polje má rozlohu 379 km².
Ich dná sú budované nekrasovými horninami, zatiaľ čo strmé okrajové svahy depresie sú krasového pôvodu. Na ich úpätiach sa často vyskytujú vyvieračky a ponory. Dno polja býva periodicky zaplavované vodou, pričom vo vzniknutom občasnom jazere prebieha intenzívna akumulácia hlinitých sedimentov. Niektoré polja sú trvalo zaplavené vodou a vznikli v nich jazerá (napr. Ochridské jazero a Skadarské jazero).
Na tvorbe poljí sa niekedy podieľajú aj tektonické poklesy krýh. Často sa vyskytujú aj rútivé polja, ktoré vznikli poprelamovaním stropov rozsiahlych podzemných krasových priestorov. Polja takéhoto pôvodu majú často zachované skalné mosty (napr. Rakbachšské polje).
Archeologická lokalita
thumb|Archeologická lokalita Jarlshof na Shetlandských ostrovoch Archeologická lokalita alebo archeologické nálezisko je zemepisne určené miesto, kde sa vyskytuje určitý archeologický nález.
Medzi archeologické lokality môžu patriť:
Courteranges
Courteranges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 589 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Corfélix
Corfélix je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kim Hjon-čung
Kim Hjon-čung (po kórejsky: 김현중 -Kim Hjon-čung; angl. prepis: Kim Hyon-chung alebo Kim Hyun-joong; * 6. jún 1986 Soul) je juhokórejský spevák a herec. Je lídrom populárnej chlapčenskej skupiny SS501.
Život pred debutom
Keď sa rozhodol stať sa spevákom, odišiel zo školy. Počas svojich školských čias hral na basovej gitare v skupine. V rokoch 2001 a 2002, keď mal 14 – 15 rokov, pracoval ako čašník v rodinnej reštaurácii v Čamsil-tong. Zoznámil sa s výkonným riaditeľom novozaloženej spoločnosti. Pôvodne mal debutovať v päťčlennej skupine. Han Jon z B2Y (teraz už rozídení) mal byť líder a Hjon-čung mal byť "maknä" (najmladší). Počas tréningu skupiny boli svojou spoločnosťou požiadaní, aby debutovali v Číne ako skupina Hallyu projekt. Skupina to však odmietla a rozišli sa. Hjon-čung šiel na konkurz do DSP Media (pôvodne DSP Entertainment) a stal sa členom a leadrom SS501. Vrátil sa do školy a v roku 2006 školu vyštudoval už po debute SS501. V roku 2011 bol prijatý na Univerzitu Chungwoon, kde študuje manažment divadelnej produkcie. Vo februári 2012 bol prijatý na Kongju Communication Arts (KCAU), kde študuje aplikovanú hudbu.
2005: Debut
V máji 2008 sa v 9. epizóde pridal k hercom vo We Got Married. Známi ako „šalátová dvojica“ spolu s Hwang Bo (ktorá je od neho o šesť rokov staršia) vyhrali cenu MBC „Najlepší pár". Dvojica oficiálne zo show odišla v 38. epizóde, 14. decembra 2008, kvôli prekrývaniu sa rozvrhu natáčania s Boys Over Flowers.
2009: Herectvo, Boys Over Flowers a H1N1
Zatiaľ čo bol v roku 2008 v Japonsku, Hjon-čung bol obsadený do role v kórejskej dráme Boys Over Flowers. Za túto rolu vyhral cenu "Najlepší herec" na Medzinárodnom udeľovaní cien za drámy 2009 v Soule a "Cenu popularity" na 45. odovzdávaní cien PaekSang Arts.
V roku 2009 SS501 vydali album SS501 Collection, na ktorom mal každý člen sólo pieseň, pričom bol zverejnený aj mini drama videoklip. Ich ázijské koncertné turné začalo v polovici augusta 2009 v Soule v Olympic Park. Potom pokračovali v Šanghaji, Tchaj-peji a Bangkoku. Nakoniec sa vrátili do Soulu, kde mali uzatvárací prídavný koncert. Uskutočnili sa 2 osobitné prídavné koncerty 27. a 28. februára 2010.
V septembri 2009, počas propagácie Boys Over Flowers v Jokohame v Japonsku, bolo Kimovi diagnostikované H1N1. Bol liečený v tokijskej nemocnici a 15. septembra ho prepustili. Počas zotavovania sa z H1N1 sa nemohol zúčastniť na Madzinárodnom udeľovaní cien za drámy 2009 v Soule, a tak prevzali cenu v jeho mene kolegovia z SS501.
2010: Comeback SS501, odchod z DSP Media, Playful Kiss a Ázijské Hry 2010
V apríli 2010 sa objavil vo videoklipe kórejskej speváčky Gummy ku skladbe „As A Man“.
V júni 2010 vydali SS501 album Destination, ktorého producentom bol Steven Lee. Ich titulná pieseň "Love Ya" bola prijatá veľmi dobre. Mala vysoké hodnotenie, čo sa týka predaja a bola na vrchole rebríčka Music Bank's K-Chart. Ale propagácia po dvoch týždňoch skončila, pretože zmluva SS501 s DSP Media vypršala.
28. júna 2010 bolo oznámené, že Kim oficiálne opustil DSP Media a pridal sa k spoločnosti KeyEast Entertainment. Aj keď odišiel z DSP Media, povedal, že aktivity SS501 budú top prioritou v ich zmluvách, a že sa určite nerozpadnú. Hjon-čung v istom rozhovore vysvetlil, že v tom čase nebola spoločnosť, ktorá by ich prijala ako celok, a preto sa rozhodli využiť túto príležitosť ako šancu na zameranie sa na sólo aktivity.
Kim Hjon-čung hral hlavnú postavu v dráme Playful Kiss, ktorá bola kórejskou adaptáciou japonskej mangy Itazura na Kiss. Stvárnil postavu dokonalého génia s IQ 200 menom Baek Seung Jo po boku Jung So Min ako Oh Ha Ni. Vzhľadom na jeho úspech v Playful Kiss s ním 7. novembra urobila rozhovor Anna Coren zo CNN. Playful Kiss Special Edition je na YouTube veľkým hitom, pretože je to prvá kórejská dráma vysielaná na YouTube. Prvá epizóda zaznamenala 1 milión pozretí len za 5 dní a ukázala sa byť taká populárna, že dosiahla rekord 7 miliónov prezretí kanála a v januári 2012 to bolo 26 miliónov celkových prezretí.
Kim Hjon-čung bol pozvaný vystupovať na Ázijských Hrách 2010 v meste Kanton (Čína) ako reprezentant Južnej Kórey, aby zaspieval "Sunshine Again" spolu s ďalšími 4 spevákmi z čínsky hovoriacich krajín. Začiatkom decembra 2010 šiel Kim do Singapuru a Malajzie propagovať The Face Shop.
2011: Sólo umelec
V máji Kim pomenoval svoj oficiálny sólo fanclub 'Henecia'. Názov vznikol kombináciou 'H' a latinského výrazu 'benecia', čo znamená 'požehnaný'.
Kim je aj prvým Kórejčanom, ktorý sa objavil v taiwanskej TV show The Person. V júli 2011 mal svoj prvý z celoštátnych koncertov v Japonsku. Turné pokračovalo od novembra v siedmich mestách naprieč Japonskom: Sapporo, Sendai, Hirošima, Jokohama, Nagoja, Tokio a Fukuoka.
11. októbra 2011 vydal svoj druhý mini album Lucky. Album debutoval na 5. mieste v Billboard Svetovom Rebríčku. Na vrchol Gaon Chart sa opäť dostal tretí októbrový týždeň a bol najlepšie predávaným albumom v rebríčku Hanteo Album Sales za mesiac október 2011. 25. októbra 2011 vydal Kim digitálny singel s názvom "The Magic of Yellow Ribbon", ktorý je ústrednou piesňou reklamy pre The Face Shop. 28. októbra moderoval spolu s inou osobou 2011 K-Pop Super Concert, ktorý sa uskutočnil v Pusane a vysielala ho televízia SBS 6. novembra.
V novembri 2011 vyhral Kim Hjon-čung '2011 KIA Soul People’s Choice' cenu "Štýlová ikona" už tretí rok po sebe. 9. novembra Kim na tlačovej konferencii pre japonské turné oznámil, že podpísal zmluvu s Universal Music Japan pre svoje hudobné aktivity týkajúce sa Japonska. Úspešne ukončil Japonské turné, ktoré začalo 9. novembra a prilákalo cez 30 000 fanúšikov. Kim vyhral cenu "Najlepší Sólo Umelec" na Mnet Asian Music Awards 2011, ktoré sa uskutočnilo v Singapure.
15. decembra 2011 vydal Kim Hyun Joong digitálny album: Marry You/Marry Me. Album obsahuje 4 piesne: Marry Me, Marry You, Marry Me (instrumental) a Marry You (instrumental). Videoklipy k Marry Me a Marry You boli zverejnené na jeho oficiálnom YouTube účte 15. decembra 2011.
2012: Dráma, turné stretnutí s fanúšikmi
26. januára 2012 vydal Kim Hjon-čung svoj prvý japonský singel (Kiss Kiss & Lucky Guy) (Japonská verzia). Spevák, ktorý sa po skončení 'Playful Kiss' sústredil hlavne na propagovanie albumu, bol potvrdený do role v 'City Conquest'. Playful Kiss bol v Kórei hitom a dokonca sa vďaka svojmu úspechu začala nedávno vysielať aj v Číne. Kim Hyun Joong bude hrať v nadchádzajúcej dráme "Conquest for City" – známej aj ako "City Conquest" – hlavnú rolu. Kim stvárni úlohu divokého muža (Baek Mir), silného jedinca, ktorý prešiel mnohými druhmi útrap a ťažkostí a okúsil tvrdý život. Vyrastal bez rodičov, ale keď ide o lásku, stáva sa nekonečne slabým. ‘City Conquest’ je televíznou adaptáciou originálneho komiksu, ktorého autorom je Shin Hyung Bin. Tento nový projekt spája ľudskosť a akciu. Rozpráva príbeh hlavnej postavy Baek Mir, ktorý prechováva zlosť voči svojmu otcovi, ktorý opustil jeho aj jeho mamu. Pomstí sa zlám spoločnosti, ktoré doviedli jeho rodinu k zániku.
V máji Kim uskutočnil ‘Kim Hyun Joong Fan Meeting Tour 2012‘ so zástavkami v Singapure, Hongkongu, Taiwane, Čine a inde.
Kim oznámil, že 4. júla vydá svoj druhý japonský album "HEAT". Album bude obsahovať 2 piesne: HEAT a Let's Party.
Konfirmácia (logika)
Konfirmácia je metóda overovania založená na ukazovaní stupňa potvrdenia hypotézy indukciou.
Ardengost
Ardengost je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nedeca
náhľad|Nedeca Nedeca je obec na Spiši. Pôvodne obec takmer výlučne osídlená slovenským etnikom (súčasť Uhorska, v rokoch 1939 - 1945 patrila Slovensku) bola roku 1920 a opätovne v roku 1945 pričlenená k Poľsku (dokopy 13 spišských a 12 oravských obcí). Nachádza sa v jeho južnej časti pri hranici so Slovenskom.
Nachádza sa tu Nedecký hrad, ktorý leží v nadmorskej výške 560 m, taktiež veľké priehradné jazero pri hydroelektrárni postavenej r. 1997..
V rokoch 1942 – 1945 v obci pôsobil ako učiteľ Rudolf Dočolomanský (1899 – 1954), narodili sa tu jeho deti, herci Michal Dočolomanský (1942 – 2008) a Lucia Dočolomanská (* 1943).
Kríže (okres Bardejov)
Kríže je obec na Slovensku v okrese Bardejov. V obci sa nachádza gréckokatolícky chrám Presvätej Bohorodičky Ochrankyne z roku 1852. Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1635.
Mikroarchitektúra
Mikroarchitektúra je obvykle reprezentovaná (viac či menej detailnými) diagramami, ktoré obsahujú jednotlivé (logické i fyzické) časti procesora; tie sú potom spojené väzbami, vzťahmi, signálmi alebo inými spôsobmi komunikácie medzi nimi (u týchto spojníc sa potom väčšinou rozlišuje medzi cestou dát a spôsobom, ktorým sú spracovávané a riadené).
Medzi základné veci, ktoré mikroarchitektúra procesora definuje a rieši, patrí model vykonávania programu (exekučný model), registre, adresovanie pamäte, softvérové a hardvérové prerušenia, dátové formáty a ďalšie.
Modrý Kameň
Modrý Kameň je mesto na Slovensku v okrese Veľký Krtíš. Podľa sčítania obyvateľstva v roku 2011 bol Modrý Kameň druhým najmenším mestom na Slovensku podľa počtu obyvateľov.
Polohopis
Mestečko sa nachádza na juhovýchodnom okraji Krupinskej planiny, v úzkom údolí Riečky a čiastočne aj Krtíša. Z juhu tu zasahuje okraj Ipeľskej kotliny. Modrým Kameňom prechádza cesta II/527 z Veľkého Krtíša na Zvolen cez Senohrad.
Ulice
Jarmočná, Zvolenská, Školská, Poľná, Športová, Pod Hradom, Ďurička, Sklená, Strhárska, Zámocká, Prše, Dolina, Riečky, Dolinská, Agátová, Kvetová, Lipové námestie, Majere, Mariánske námestie, Kvetová, Pánska cesta, Drieňovská, Cintorínska, Úzka, Gaštanová
Dejiny
Dejiny mesta sú úzko späté s miestnym hradom, no najstaršie známe nálezy pobytu človeka pochádzajú už z obdobia strednej a mladšej doby bronzovej. V lokalitách Prše a Dolina boli objavené desiatky popolnicových hrobov. Písomne doložené osídlenie podhradia pochádza z roku 1290, pričom počiatky hradu a s ním súvisiace osídlenie sa začalo v období vpádu Mongolov.
Kultúra a zaujímavosti
náhľad|[[Modrý Kameň (hrad)|Hrad Modrý Kameň]]
Hrad Modrý kameň
Vo vyvýšenej polohe nad obcou sa nachádza komplex hradu a barokového kaštieľa. Hrad vznikol pravdepodobne v druhej polovici 13. storočia, bezprostredne po pustošivom tatárskom vpáde. Prvá písomná zmienka o hrade pochádza z roku 1278, listina uvádza ako majiteľa hradu istého komesa Petra. V 15. storočí sa na istý čas na hrade usídlili vojská Jána Jiskru z Brandýsa. Na hrade údajne prenocoval aj kráľ Matej Korvín cestou do Zvolena. V roku 1575 bol hrad dobytý tureckými vojskami, ktorí ho držali až do roku 1593, kedy ho cisárska armáda pod vedením Krištofa Tiefenbacha získala späť. Po roku 1664 je hrad opäť v moci Turkov. Turecký cestovateľ Evliya Çelebi ho navštívil v roku 1665, hrad opisuje vo svojom diele Kniha ciest. V roku 1683 do hrad dobytý povstaleckým vojskom Imricha Tököliho. Poškodený hrad už nebol nikdy obnovený.
Dumbo
Dumbo je legendárny americký animovaný film z dielne Walta Disneya. Natočil ho roku 1941 režisér Ben Sharpsteen. Námet pochádza z rovnomennej detskej knihy, ktorú napísala Helen Abersonová a ilustroval ju Harold Pearl. Ide o v poradí štvrtý film z takzvanej animovanej klasiky Walta Disneyho. Hudbu napísali Frank Churchill a Oliver Wallace. Snímka bola nominovaná na Oscara za pesničku Baby Mine.
Modrý Kameň
Hrad Modrý kameň
Majiteľ hradu Gabriel Balaša pristúpil ku stavbe pohodlnejšieho sídla na mieste pôvodného dolného hradu v roku 1730. Tak vznikla súčasná baroková dvojpodlažná stavba na pôdoryse nepravidelného písmena U. Do nádvoria je orientovaný výrazný trojosový rizalit s barokovým štítom. Do komplexu kaštieľa sa vstupuje mostom ponad pôvodnú hradnú priekopu. Súčasťou hmoty kaštieľa je aj baroková kaplnka sv. Anny z roku 1759. Jej jednoduchá fasáda je členená pilstrami a ukončená trojuholníkovým štítom. Nad portálom sa nachádza nika. V interiéri sa nachádza panská empora. Balašovský kaštieľ sa v 19. storočí stal majetkom grófa Forgáča, neskôr Károlyovcov. Posledná majiteľka Gabriela Almássyová ho predala československému štátu v roku 1923.
Dumbo
Dej pojednáva o polo-antropomorfnom sloňom mláďati, ktoré žije v cirkuse. Mláďa má fyzický handicap v podobe abnormálne veľkých uší a ostatné zvieratá a návštevníci cirkusu sa preto bavia na jeho účet a dostáva od nich hanlivú prezývku Dumbo. Mláďa neskôr objaví svoju schopnosť lietať pomocou veľkých uší a stane sa z neho hviezda cirkusu a mediálna senzácia.
Modrý Kameň
Hrad Modrý kameň
V súčasnosti sa v kaštieli nachádza Múzeum bábkarských kultúr a hračiek SNM a celý komplex je verejne prístupný. Múzeum bábkarských kultúr a hračiek je špecializované múzeum s celoslovenskou pôsobnosťou, zamerané na dokumentáciu dejín a súčasnosti bábkového divadla, dejín a vývoja detskej hračky, ako aj dejín regiónu, v ktorom sa múzeum nachádza. Kultúrno-umelecké, historické, archeologické a národopisné zbierky, ktoré múzeum v rámci svojej špecializácie zhromažďuje, odborne spracováva a ochraňuje, sú sprístupnené verejnosti formou stálych expozícií, výstav a rôznorodých kultúrnych aktivít, ktoré sa tešia veľkej obľube najmä u detí a mládeže. Zaujímavosťou je historická expozícia zubnej techniky, jediná svojho druhu v strednej Európe, ktorú v priestoroch múzea dlhodobo prezentuje Slovenská komora zubných technikov.
Dumbo
Hlasy postavičiek v origináli nahovorili herci ako Edward Brophy, Herman Bing, Verna Felton, Margaret Wright, Cliff Edwards, a Sterling Holloway.
Film mal v Česko-Slovensku premiéru až o 30 rokov neskôr, v roku 1971, v českom a slovenskom dabingu. V slovenskom znení prepožičali hlasy napríklad Jaroslav Ďuríček, Dušan Blaškovič, Oľga Šalagová,Viera Bálinthová, Vladimír Kostovič, Ivan Krajíček, Anton Mrvečka a ďalší. Existencia tohto slovenského znenia je v súčasnosti nejasná, nevyšiel totiž oficiálne na DVD.