cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ďateľ bielochrbtý
Hniezdenie
Hniezdnu dutinu vysekávajú obaja najčastejšie v bezkorunnej časti kmeňa alebo hrubého konára suchého buka vo výške 3 – . Vchod býva kruhovitý alebo tvaru ležatej elipsy s priemerom 5 x. Samotná dutina je hlboká 37  –  a široká 15 – . V apríli až v máji znáša 3 – 6 (7) bielych lesklých vajec priemernej veľkosti 31,4 x 23,1 mm. Na znáške sedia obaja rodičia 13 až 16 dní, v noci samec. O výchovu mláďat sa takisto starajú obaja rodičia.
Semion Michajlovič Buďonnyj
Občianska vojna a medzivojnové obodobie
Buďonnyj bol považovaný za dobrého veliteľa jazdectva, no jeho znalosti moderných vojenských doktrín a najmä nasadenia tankov, ktoré sa v medzivojnovom období rýchlo rozvíjali, neboli veľké. Počas zimnej vojny velil armáde, no jeho výsledky boli slabé. Napriek tomu stále postupoval v služobnom rebríčku a v roku 1940 sa stal členom Ľudového komisariátu obrany. V týchto funkciách presadzoval jazdecké jednotky, čo bolo vo svojej dobe veľký anachronizmus. Nedoceňoval pritom ostatné druhy vojsk a najmä moderné technické vybavenie či formovanie tankových armád vybudovaných predtým maršalom Tuchačevským. Neskôr spolu s ďalšími rozhodol o ich rozdelení medzi pechotné divízie. Tankové armády Sovietskemu zväzu v nadchádzajúcej vojne až do roku veľmi 1943 chýbali.
Ďateľ bielochrbtý
Potrava
Živí sa hmyzom, larvami, kuklami, ktoré zbiera v trúchnivejúcich kmeňoch a pňoch stromov. Konzumuje i plody rastlín (jarabina, lieskové orechy a pod.).
Semion Michajlovič Buďonnyj
Druhá svetová vojna
náhľad|vpravo|Maršali ZSSR Buďonnyj a [[Alexandr Michajlovič Vasilevskij|Vasilevskij v Donbase roku 1943]] Po napadnutí krajiny nacistickým Nemeckom v lete 1941 bol členom vrchného štábu velenia (Stavka), no kvôli viacerým neúspechom bol nahradený, pre štábne funkcie sa viac hodiacim Semionom Timošenkom. Buďonnyj bol najprv v júli až septembri 1941 poverený vedením Juhozápadného frontu, ktorý uskutočnil neúspešný protiútok pri Umani. Sovietske sily, ktorých väčšina bola v tejto operácii zničená, boli neúspešné najmä kvôli nevhodnej stratégii, ktorú pre útok zvolilo vrchné velenie. Pod neúspech sa podpísal aj nedostatok vlastných síl. Následne ako veliteľ juhozápadného frontu riadil, podľa Stalinových kategorických príkazov odmietajúcich ústup, obranu Kyjeva. Po zhodnotení situácie na fronte síce podobne, ako jeho predchodca gen. D. G. Pavlov, tiež zmenil názor a naliehal na Stalina aby umožnil jednotkám organizovaný ústup. Sovieti, ktorí v tomto úseku frontu nedisponovali žiadnymi obrnenými zálohami nemohli čeliť útokom nemeckých tankových skupín na svoje slabé krídla. Pre ústup už bolo neskoro a sovietska nepružná obrana umožnila Nemcom obkľúčiť vyše 1,5 milióna vojakov v obrovskom kotli. Buďonnyj bol na poslednú chvíľu z kotla letecky evakuovaný. Strata Kyjeva a rozvrat juhozápadného frontu boli katastrofickou porážkou červenej armády, ktorá Nemcom uvoľnila ruky pre útok na Moskvu.
Ďateľ bielochrbtý
Taxonómia
V juhovýchodnej Ázii sa vyskytuje v izolovaných oblastiach v početných poddruhoch. Tu sa dostáva aj najjužnejšie, až k okraju Tropického pásma. Tieto poddruhy sú menšie a tmavšie ako nominátna rasa. Za zmienku stojí ostrovný poddruh
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krajné
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krajné v okrese Myjava.
Ďateľ bielochrbtý
Ochrana
Ďateľ bielochrbtý je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 3000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Pre vzácny výskyt a užitočnosť ho treba všade v jeho biotopoch chrániť prírode blízkym hospodárenim.
Paľo Bielik
Paľo Bielik, pseudonymum Ján Bukva (* 11. december 1910, Senica – † 23. apríl 1983, Bratislava) bol slovenský herec, filmový režisér a scenárista. Manžel herečky Marty Černickej-Bielikovej. Je zakladateľskou osobnosťou slovenskej kinematografie. Pseudonym Ján Bukva.
Semion Michajlovič Buďonnyj
Druhá svetová vojna
Následne bol v septembri až októbri 1941 poverený vedením rezervného frontu, ktorého vojská zaplátali obrovskú medzeru, ktorá vznikla pred Moskvou, v dôsledku obkľúčenia sovietskych vojsk pri Briansku a Viazme. Neskôr bol od apríla do mája 1942 veliteľom Severokaukazského frontu, kde sa podieľal na obrane Kaukazu. Od januára roku 1943 bol veliteľom sovietskeho jazdectva. Napriek podielu na viacerých porážkach sovietskych vojsk počas vojny si udržal Stalinovu priazeň.
Paľo Bielik
Po skončení odbornej kovorobnej školy v Banskej Bystrici (1929) mal viacero zamestnaní (kreslič, montér, predavač, četník). Hral ochotnícke divadlo v Banskej Bystrici a v úlohe Jánošíka z rovnomennej hry od J. Mahena ho objavil Karel Plicka a odporučil Martinovi Fričovi pre titulnú úlohu filmu Jánošík (1935). Úspech filmu ho priviedol do SND v Bratislave, kde pôsobil v rokoch 1939 1942. V rokoch 1943 1945 pôsobil ako režisér krátkych filmov v spoločnosti Nástup. Počas SNP nakrútil s Karolom Krškom dokumentárne zábery z povstaleckých bojov, z ktorých v roku 1945 vznikol dokument Za slobodu.
Semion Michajlovič Buďonnyj
Povojnové obdobie
V rokoch 1947 až 1953 pracoval ako zástupca ministerstva poľnohospodárstva ZSSR pre otázky chovu koní. Od mája 1953 do septembra 1954 inšpektor jazdectva. Od roku 1954 bol členom komisie inšpektorov ozbrojených síl ministerstva obrany. Patril do prezídia ústredného výboru DOSAAF. 1. februára 1958, 24. apríla 1963 a 22. februára 1968 bol vyznamenaný titulom Hrdina Sovietskeho zväzu. Zároveň bol vo viacerých politických funkciách.
Zomrel 26. októbra 1973 vo veku 91 rokov na krvácanie do mozgu. Bol pochovaný v Moskve na Červenom námestí pod Kremeľskou stenou, medzi viacerými významnými osobnosťami svojej doby.
Paľo Bielik
Po roku 1945 sa stal režisérom celovečerných hraných filmov, ktoré mali veľký divácky ohlas. Vo filme Varúj...! (1946) bol spoluscenáristom, spolurežisérom a zároveň stvárnil jednu z hlavných postáv. Za svoj režijný debut Vlčie diery (1948) s tématikou SNP získal Slovenskú národnú cenu. Oba filmy boli neskôr vyradené z distribúcie kvôli ideologickým nedostatkom. Ďalšie dva filmy boli ideologické - Priehrada (1950) a Lazy sa pohli (1952).
Semion Michajlovič Buďonnyj
Pocta
Buďonného bronzová busta a pamätník sa nachádzajú v Rostove nad Donom, kde je podľa neho nazvaná aj ulica. Mesto Sviatoj Krest (od roku 1920 Prikumsk v Stavropoľskom kraji) je od roku 1935 premenované na Buďonnovsk.
Semion Buďonnyj sa počas svojej kariére úzko spojenej s jazdectvom podieľal na šľachtení koní. Je po ňom pomenované buďonnovské plemeno koní, ktoré je pre svoje vlastnosti a vytrvalosť dodnes v obľube. Po Buďonnom je tiež pomenovaná obľúbená pokrývka hlavy sovietskeho jazdectva s chocholom, tzv. buďonnovka.
Paľo Bielik
Na zakázku bola aj komédia V piatok trinásteho (1953). Tá vznikla v ateliéroch na Kolibe. Po nej nasledovali dva výrazné historické filmy Štyridsaťštyri (1957) s tématikou udalosti z prvej svetovej vojny a Kapitán Dabač (1959), v ktorej stvárnil hlavnú úlohu Ladislav Chudík a ktorej scenár napísal na motívy poviedky Vlada Mináča. Bielik sa vrátil k Jánošíkovi a v rokoch 1962 - 1963 nakrútil dvojdielny film Jánošík s herecky neznámym Františkom Kuchtom v hlavnej úlohe. Išlo o tretie filmové spracovanie tejto témy pri príležitosti 250. výročia Jánošíkovej smrti.
V roku 1955 dostal titul zaslúžilý umelec a v roku 1968 titul národný umelec.
Majstrovstvá klubov FIFA 2007 – Zostavy
Zostava tímov zúčastnených na majstrovstiev klubov FIFA 2007, ktoré sa uskutočnili od 7. do 16. decembra 2007 v Japonsku. Celkovo sa zúčastnilo 161 hráčov zo 7 tímov.
Boca Juniors
Tréner: Miguel Angel Russo
A.C. Milan
Tréner: Carlo Ancelotti
Ľudský hlas (opera)
Ľudský hlas (La Voix Humaine), FP 171 je opera francúzskeho skladateľa Francisa Poulenca.
Majstrovstvá klubov FIFA 2007 – Zostavy
Étoile du Sahel
Tréner: Bertrand Marchand
Ľudský hlas (opera)
Jednoaktová opera je vyústením dlhodobej spolupráce skladateľa s básnikom Jeanom Cocteauom, ktorý bol akýmsi duchovným otcom Parížskej šestky. Poulenc dielo komponoval pre sopranistku Denise Duval, ktorá ho odspievala na premiére. Dirigoval Georges Prêtre.
Majstrovstvá klubov FIFA 2007 – Zostavy
Pachuca
Tréner: Enrique Meza
Urawa Red Diamonds
Tréner: Holger Osieck
Sepahan
Tréner: Luka Bonačić
Waitakere United
Tréner: Chris Milicich
Ľudský hlas (opera)
Libreto je monodrámou ženy, jedinej postavy diela, ktorá sa telefonicky naposledy rozpráva so svojím bývalým milencom, ktorý ju opustil kvôli inej žene. Cocteau sa tu zameral na problém "neosobnej komunikácie". Telefonické spojenie niekoľkokrát vypadne, takže žena vždy s napätím čaká, či sa jej exmilenec znovu ozve. Z monológu sa dozvedáme, že žena uvažuje o samovražde. Nakoniec skutočne vypije pohár s jedom. Posledné slová ktoré žena adresuje mužovi sú: "Milujem ťa!".
Absenciu klasického deja tu nahrádza psychologická charakteristika postavy, ktorú Poulenc hodnoverne vyjadril svojou hudbou. Využíva svoj melodický dar, pričom odtiene hudby kolíšu od nostalgie až po zúfalstvo, rovnako ako sa mení nálada ženy počas rozhovoru. V pozadí je však stále cítiť napätie situácie i tragika hlavnej hrdinky.
Dielo, ktoré je založené na spevácky virtuóznom parte a zároveň je náročné na presvedčivé stvárnenie je veľkou výzvou pre vynikajúce dramatické sopranistky. Medzi najznámejšie speváčky, ktoré sa predstavili v tejto opere patria Galina Vyšnevská, Jessye Norman, Renata Scotto a ďalšie.
Slovenská národná galéria
Slovenská národná galéria, skrátene SNG, je vrcholná slovenská štátna umeleckohistorická, zberateľská, vedeckovýskumná a kultúrno-výchovná inštitúcia, sídliaca v Bratislave. Slovenská národná galéria bola zapojená do digitalizácie kultúrneho dedičstva Slovenska, vzniknutý digitálny obsah je sprístupnený na portáli Slovakiana, resp. prostredníctvom vlastného on-line katalógu výtvarných diel SNG, Web umenia.
Ušnica
Ušnica (lat. auricula) je časť vonkajšieho ucha, ktorá prilieha k hlave zvonka.
Slovenská národná galéria
História
Počas existencie Slovenského štátu bola v roku 1943 založená v Bratislave Slovenská galéria. Slovenská národná galéria však vznikla až po vojne a februárovom prevrate v roku 1948 zákonom Slovenskej národnej rady č. 24 z 29. júla 1948. Vznik presadzoval predovšetkým komunistický básnik, novinár a spisovateľ Laco Novomeský, v tom čase povereník pre školstvo, vedu a umenie. Vedením galérie bolo najprv poverené šesťčlenné kuratórium (Vladimír Wagner - riaditeľ kuratória, Miloš Jurkovič - riaditeľ Slovenského múzea, Ján Mudroch - od roku 1950 rektor Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave, Jozef Kostka, Milan Škorupa, J. Dubnický - člen ex offo a Alžbeta Günterová-Mayerová). Prvé zasadnutie kuratória sa konalo 7. januára 1949. Prvou výstavou bola v roku 1949 "Výstava obrazov starých majstrov zo zbierok SNG", ktorej komisárkami boli Günterová-Mayerová a Ľudmila Kraskovská. Bola to putovná výstava reinštalovaná v Partizánskom, Martine a Košiciach. V nasledujúcom období až do roku 1970 galériu viedol Karol Vaculík.
Ušnica
Ušnica sa upína na hlavu v 20 – 40° uhle; má typický tvar a veľa individuálnych variácií v modelácii svojich záhybov. Horný okraj ušnice je približne v rovine koreňa nosa, dolný okraj v rovine spina nasalis anterior.
Základ ušnice tvorí elastická chrupka ušnice (cartilago auriculae), ktorá svojím tvarom približne zodpovedá tvaru ušnice; chrupkový základ nemá ušný lalôčik (lobulus auriculae). Auricula sa vyvinula až u cicavcov, ktorí sa orientujú predovšetkým sluchom. Postupne sa vytvorila veľká zahrotená ušnica. Svaly ušnice sa stávajú rudimentárne, skracuje sa pozdĺžna os a okraj ušnice sa stáča do závitu – helix. Na helixe, ako rudiment niekdajšieho hrotu sa u niektorých jednotlivcov vytvára Darwinov hrbček (tuberculum auriculae). Ušnica má u človeka značne individuálny charakteristický tvar. Vonkajší okraj sa nazýva helix a začína ako crus helicis (rameno závitu) v concha auriculae mušľa ušnice, ktorú rozdeľuje na hornú (cymba conchae) a dolnú (cavum conchae). V cavum conchae začína vonkajší zvukovod otvorom porus acusticus externus. Na vonkajšej ploche ušnice paralelne s helixom prebieha anthelix (protizávit). Medzi helix a anthelix je scapha (člnok). Anthelix začína hore pri helixe dvoma ramenami crura anthelicis, ktoré ohraničujú trojuhloníkovitú priehlbeninu fossa triangularis. Dole pri ušnom lalôčiku sa anthelix končí ako antiragus (protikozlík) a od kozlíka (tragus), ktorý prekýva spredu vchod do zvukovodu, ho oddeľuje zárez incisura intertragica. Pokračovaním ušnice je vonkajší zvukovod meatus acusticus externus. začína otvorom porus acusticus externus a končí bubienkom (membrana tympani). Vedie zvukové vlny k bubienku. Vonkajšia tretina má chrupkový podklad, vnútorné dve tretiny kostený (pars tympanica ossis temporalis). Vonkajší zvukovod má zakrivený priebeh.
Koža ušnice je jasnočervená, tenká, pokrytá jemnými chĺpkami (tragi), ktoré majú starší jednotlivci dlhé a hrubé.
Slovenská národná galéria
Budovy SNG
Esterházyho palác v Bratislave
Vodné kasárne a premostenie
Kaštieľ Strážky
Galéria Ľudovíta Fullu v Ružomberku (vrátane hrobky Ľudovíta Fullu)
Schaubmarov mlyn v Pezinku
Český a Slovenský pavilón v Benátkach
Rekonštrukcia 2016
V polovici januára 2016 začne rekonštrukcia, modernizácia a dostavba budovy SNG. Cena projektu je stanovená na 45,6 mil. € a ukončený by mal byť v roku 2018. Podľa TASR má byť „''opravené premostenie SNG, knižnica, amfiteáter, administratívna budova, historická budova Vodných kasární, ktorá má štatút národnej kultúrnej pamiatky. Pribudne novostavba depozitárneho domu, obnoví sa nádvorie, hospodársky dvor, spojovacia ulička aj chodníky.“''
Bar (Corrèze)
Bar je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Baauer
Harry Bauer Rodrigues (* 30. apríl 1989, Philadelphia, Pensylvánia, USA), viac známy pod svojím umeleckým menom Baauer, je americký producent trapu a basovej hudby, známy predovšetkým vďaka svojmu hitu „Harlem Shake“. Baauer od svojich 13 rokov tvoril tanečnú hudbu, a to predovšetkým house a electro. Predtým tvoril hudby pod pseudonymom Captain Harry, pričom boli jeho skladby hrané v rádiu BBC Radio 1. Ovplyvnili ho žánre hip-hop a dance, a počas svojej kariéry produkoval hudbu pre intetpretov ako Nero, The Prodigy, Flosstradamus a No Doubt.
Mladosť
Baauer vyrastal vo viacerých krajinách, kvôli neustálemu sťahovaniu vrámci práce jeho otca. Od štyroch do siedmich rokov vyrastal v Nemecku, od siedmich do trinástich rokov v Spojenom kráľovstve a potom sa vrátil späť do USA, kde žil do sedemnástich rokov v meste Westport. Neskôr sa presťahoval do New Yorku, kde na City College of New York študoval audiovizuálnu technológiu. Po dvoch rokoch bývania v štvrti Harlem, sa v roku 2009 presťahoval do Brooklynu a dnes žije v Bushwicku.
Hudobná kariéra
V auguste 2012 podpísal Baauern ahrávaciu zmluvu s vydavateľstvom LuckyMe a vydal svoje 3-skladbové debutové EP Dum Dum. Baauerov debutový singel „Harlem Shake“ bol vydaný 22. mája 2012. Hudobné video singlu vytvorilo na internete veľké "šialenstvo".
Baauer vyhral Dance Song of the Year a EDM Song of the Year počas Billboard Music Awards 2013.
Majstrovstvá Európy vo vodnom póle
náhľad|Zápas 🇭🇷 a 🇲🇪 na [[Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2010|ME 2010]] Majstrovstvá Európy vo vodnom póle sú najvyššie európske športové podujatie národných tímov vo vodnom póle, ktoré sa koná každé dva roky. Organizátorom podujatia je Európska plavecká liga (LEN), ktorá združuje európske plavecké federácie.
Prvé majstrovstvá Európy sa uskutočnili v roku 1926 v Budapešti, vtedy však iba v mužskej kategórii. Počiatok ME žien sa datuje do roku 1985, kedy ich hostilo nórske hlavné mesto Oslo. Do roku 1999 bol vodnopólový turnaj súčasťou majstrovstiev Európy v plaveckých športoch, odvtedy sa konajú vodnopólové ME separátne.
Majstrovstvá tiež slúžia ako kvalifikácia na majstrovstvá sveta či vodnopólový turnaj Letných olympijských hier.
Účasť družstiev na ME mužov
(do 2022)
Účasť družstiev na ME žien
(do 2022)
El Paso
El Paso môže byť sídlo:
v USA:
v Kolumbii
vo Venezuele
Západný blok
Západný blok alebo len Západ bol termín používaný na označenie krajín pod vedením USA najmä počas Studenej vojny ako protiklad k východnému bloku, ktorý bol vedený ZSSR. Základným predpokladom bol vznik bipolárneho medzinárodného systému (superveľmoc i USA a ZSSR proti sebe), keďže po druhej svetovej vojne boli Spojené kráľovstvo a Francúzsko tak oslabené, že postupne uznali vedúce postavenie USA. V Európe boli bloky oddelené Železnou oponou aj fyzicky.
Názov a význam
Tak ako sa termín východný blok (alebo sovietsky blok alebo komunistický blok) a označenie krajín v ňom ako „sovietske satelity“" používal hlavne na Západe, používalo sa označenie „Západ“ na východe na označenie ideologických nepriateľov (V terminológii používanej komunistami išlo o dva nezmieriteľné tábory: kapitalistický alebo imperialistický a socialistický.) Samotné krajiny Západu samy seba nenazývali ani nenazývajú blok ale skôr Západná kultúra alebo západný alebo slobodný svet, pričom ide o krajiny pôvodne západoeurópskej kultúry v Európe, ale aj mimo nej, všade tam, kde mala západoeurópska civilizácie rozhodujúci vplyv. Rozdiel medzi Západom a Východom spočíval v rôznosti sociálnych a spoločenských noriem a etických a estetických pravidiel, ale aj konvencií, vzťahu k náboženstvu a viere a pomer k technike a technológiám. Tieto dve zoskupenia štátov spočiatku neboli očíslované avšak viacero ďalších štátov sa nedalo zaradiť do ani jednej skupiny (najmä rozvojové krajiny), preto sa začali označovať ako tretí svet. Zároveň dostali číslo aj predchádzajúce dva svety: Západný ako Prvý svet a Východný ako Druhý svet (používané zriedkavo).
Západný blok tvorili predovšetkým krajiny združené v NATO (členské štáty). V užšom slova zmysle sa u nás mysleli najmä nám blízke, významné a veľké krajiny ako sú Spojené štáty, Kanada, Francúzsko, Taliansko, Spojené kráľovstvo a neskôr aj Západné Nemecko.
Konfrontácia s Východom
Od roku 1945 existujúca Organizácia Spojených národov (OSN) nedokázala zabrániť mocenskému konfliktu medzi USA a ZSSR. Osobitosťou tohto konfliktu bola skutočnosť, že prebiehajúca konfrontácia v politike, hospodárstve, ideológii sa prenášala do kultúry, vedy, športu i medziľudských vzťahov (a prejavovala sa ako súperenie), avšak neprerástla do priameho vojenského stretnutia oboch superveľmocí. Súperenie sa najviac prejavilo v boji o sféry vplyvu a o prevahu v zbrojení - v Studenej vojne. Sféry vplyvu sa rozširovali vedením tzv. zástupných vojen, teda ozbrojených konfliktov v rozvojových krajinách, pri ktorých bloky podporovali spriaznené strany v danej krajine (napríklad Kórea, Vietnam, Angola, Afganistan).
Preteky (o prevahu) v zbrojení prebiehali (od roku 1947 USA stratili monopolné postavenia) predovšetkým jadrovým zastrašovaním (pozri dejiny vývoja jadrových zbraní, atómová bomba a jadrová vojna), ktoré viedlo k rovnováhe strachu založenej na zaručenom vzájomnom zničení, čo postupne viedlo k rokovaniam o obmedzení a znížení počtu strategických zbraní.
Súperenie vo vedecko-technickej (napr. vesmírne preteky) rovine, do ktorého sa investovali rozsiahle materiálne, finančné i ľudské zdroje prinieslo v priebehu krátkeho obdobia významný vedecko-technický pokrok napriek tomu, že jeho primárny cieľ bol vojenská prevaha (balistické rakety, špionážne satelity a pod.)
Protiváha a zánik bipolárneho sveta
Ako protiváha bipolárneho sveta (Západ/Východ) vzniklo okrem neutrálnych štátov (nezúčastnenosť na vojnovom konflikte, v čase mieru neúčasť vo vojenských blokoch, prípadne iných medzinárodných zoskupeniach) aj Hnutie nezúčastnených krajín (v roku 1961).
V súčasnosti rozdelenie na bloky stratilo zmysel. Dnes má NATO 28 členov (dva členské štáty ležia v Severnej Amerike, zostávajúcich 26 členov je v Európe) a Slovensko je jeho členom. Sovietsky zväz sa rozpadol v roku 1991 a Rusku sa zatiaľ nepodarilo vytvoriť blok, ktorý by bol protiváhou Západu aj keď sa o to snaží v susedných krajinách a medzinárodných organizáciach (1997 vstup do G8, 1998 Ázijsko-tichomorská hospodárska spolupráca).
16. obvod (Paríž)
16. obvod alebo Obvod Passy  je jeden z 20 obvodov Paríža. Nachádza sa na pravom brehu rieky Seina. Nachádza sa tu známa najužšia ulička v Paríži Avenue Foch a hlavné obytné štvrte Auteuil a Passy. V tomto obvode je veľa zahraničných ambasád.
16. obvod je dejiskom športových podujatí v Parc des Princes, čo je domáci štadión futbalového klubu Paris SG, v štadióne Rolland-Garros sa koná French Open a Štadión Jean-Bouin domovom rugbyového klubu Stade Français. V tomto obvode sa nachádza aj Bois de Boulogne.
Geografia
Rozloha tohto obvodu je, nepatrne väčšiu časť než polovicu zaberá park Bois de Boulogne. Vrátane neho má obvod rozlohu.
Demografia
Najvyšší počet obyvateľov dosiahol 16. obvod v roku 1962, kedy mal 227 418 obyvateľov. Podľa posledného sčítania v roku 1999 tu žilo 161 773 obyvateľov. 16. obvod vykazuje aj veľa obchodnej aktivity s 106 971 pracovnými miestami.
16. obvod sa všeobecne považuje za najbohatšiu časť Paríža (Auteuil-Neuilly-Passy) a má jednu z najvyšších cien domov vo Francúzsku. Je tiež jediným obvodom v Paríži s dvoma poštovými smerovacími číslami: južná časť obvodu má PSČ 75016 a severná časť má 75116.
Štvrte
Každý z 20 parížskych obvodov je rozdelený na štyri štvrte (quartiers). Zoznam štvrtí 16. obvodu:
Podľa oficiálneho číslovania parížskych mestských štvrtí majú tieto štvrte 61 – 64.
Montrichard
Montrichard môže byť:
Tomana
Tomana je priezvisko, pozri Tomana (priezvisko), napr.:
Nida
Nida môže byť:
Lena Meyer-Landrutová
Lena Meyer-Landrut (* 23. máj 1991, Hannover) známa ako Lena je nemecká speváčka, víťazka celoeurópskej Eurovision Song Contest 2010 (skrátene Eurosong, predtým Veľká cena Eurovízie) za rok 2010 v nórskom Oslo.
Sid Vicious
Sid Vicious (vlastným menom John Simon Ritchie-Beverly; * 10. máj 1957, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 2. február 1979, New York, New York, USA) bol britský punkový hudobník a basgitarista skupiny Sex Pistols.
Víctor Valdés
Víctor Valdés i Arribas (14. január 1982, L’Hospitalet de Llobregat, Katalánsko, Španielsko), vyrastal v Gavà. Je katalánsky futbalový brankár, reprezentujúci španielsko, ktorý hrá celú svoju kariéru za katalánsky veľkoklub FC Barcelona v španielskej La Lige. Pred zaradením do hlavného tímu v sezóne 2002/03, Victor hral za dorastenecký klub FC Barcelona B. V súčasnosti má kontrakt s Barcelonou až do roku 2014, ktorý však nebude predlžovať, pretože chce vyskúšať inú futbalovú súťaž.
Bousbach
Bousbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Sid Vicious
Vicious pravdepodobne zavraždil 12. októbra 1978 svoju priateľku Nancy Lauru Spungenovú, ale skôr, než bol odsúdený, zomrel na predávkovanie heroínom vo veku 21 rokov.
Bousbach
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lena Meyer-Landrutová
Rodina
Jej starý otec z otcovej strany Andreas Meyer-Landrut pracoval v diplomatických službách. V rokoch 1980 – 1983 a potom aj v časoch Gorbačovovej „perestrojky“ (1987 – 1989) bol veľvyslancom Spolkovej republiky Nemecko v bývalom Sovietskom zväze. Po návrate do Nemecka pôsobil v rokoch 1989 – 1994 vo funkcii šéfa kancelárie prezidenta Richarda von Weizsäckera.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Polianka
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Polianka v okrese Myjava.
Lena Meyer-Landrutová
Rodina
náhľad|Mapa hlasovania za Lenu Meyer-Landrut v súťaži Eurosong 2010 Stará mama z matkinej strany Hanna Karatsony von Hodos pochádza z maďarskej šľachtickej rodiny.
Bousbach
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Crozon (kantón)
Crozon je francúzsky kantón v departemente Finistère v regióne Bretónsko. Skladá sa zo siedmich obcí.
Ouzouer-le-Marché
Ouzouer-le-Marché môže byť:
Bousbach
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reduta
Reduta môže byť:
Team 2 – Prichytený pri živote
Team 2 – Prichytený pri živote je názov druhého štúdiového albumu slovenskej rockovej skupiny Team.
Lena Meyer-Landrutová
Rodina
Otec opustil rodinu, keď Lena mala dva roky. Teraz, keď je slávna, chcel by sa s ňou údajne znova stretnúť. Jej víťazné vystúpenie na Eurosongu sledoval v televízii a vyhlásil, že je na ňu hrdý.
Cesta ku kariére
Aj keď sa Lena od malička zaujímala o hudbu, neprihlásila sa na žiadnu školu s umeleckým zameraním. Spočiatku sa venovala tancu klasickému aj modernému, vrátane hip-hopu a džezového tanca. V roku 2009 sa pokúsila o hereckú dráhu. Zahrala si vo filmoch K11 – Komisári v akcii a Sudca Alexander Hold. Vystúpila aj v reality show televízie RTL Bitte helfen Sie mir (Pomôžte mi, prosím). Práve nahé šteklivé scény v bazéne, ktorými sa predviedla v tejto show, jej podľa jej vlastného vyjadrenia dopomohli na ceste ku kariére.
náhľad|Lena v máji 2010 počas generálky na finále Eurosongu
2010: víťazný debut
Na jeseň 2009 sa prihlásila do castingu mediálne podporovaného televíziami ARD a ProSieben pod názvom Unser Star für Oslo (Naša hviezda v Oslo). Spomedzi 4500 uchádzačov sa prebojovala do dvadsaťčlenného finále a v piatok 12. marca 2010 získala právo reprezentovať Nemecko vo finále Eurosongu v Oslo.
V sobotu 29. mája 2010, šesť dní po svojich devätnástych narodeninách, vystúpila pod štartovým číslom 22 ako jedna z 25 finalistov Eurosongu 2010 v Oslo. Svojím vystúpením, predovšetkým rytmickosťou svojej súťažnej skladby Satellite (spievala ju v angličtine), ale aj pohybovým prejavom očarila hlasujúcich divákov v mnohých krajinách Európy, čo jej vynieslo suverénne prvé miesto v súťaži. Stala sa tak iba druhou nemeckou víťazkou v histórii tejto súťaže. Prvý triumf zažilo Nemecko v roku 1982 zásluhou speváčky Nicole a jej súťažnej skladby Ein bißchen Frieden.
2011: pokus o obhajobu
V histórii súťaže Eurosong nebolo častým javom, aby víťaz niektorého z ročníkov reprezentoval svoju krajinu aj v nasledujúcom roku. Lena je jednou z mála výnimiek a 14. mája 2011 bude na domácej pôde v Düsseldorfe obhajovať triumf z roku 2010. Vo verejnom elektronickom hlasovaní spomedzi šiestich kandidátskych skladieb fanúšikovia rozhodli, že düsseldorfskom finále Lena vystúpi so súťažnou skladbou Taken by a Stranger.
Nezávislý
Nezávislý je slovenská mimoparlamentná politická strana. Jej predsedom je Róbert Lifka.
Volebné výsledky
Strana sa zúčastnila na voľbách do Národnej rady v roku 2010 pod vtedajším názvom Paliho Kapurková. Na kandidátnej listine strany v týchto voľbách bol iba jeden kandidát – jediný člen a zároveň predseda strany Pavel Vass. Strana získala vo voľbách 0,57 % hlasov, čo nepostačovalo na vstup do parlamentu. Najväčšiu podporu získala strana v Prešovskom kraji, odkiaľ pochádza Pavel Vass.
Členská základňa
Podľa výročnej správy za rok 2012 mala strana k 31. decembru 2012 jediného člena.
Rájecká tůň
Ochrana
Predmetom ochrany je prirodzená riečna tôňa obklopená zvyškami lužného lesa, mokraďové rastlinné spoločenstvá, výskyt obojživelníkov. Neďaleko pamiatky sa nachádza prírodná rezervácia Černovický hájek. Tôňou preteká Černovický potok, ktorý sa o kilometer ďalej vlieva do Holáseckých jazier.
Flóra
Z drevín sa tu predovšetkým nachádza vŕba biela, topoľ biely, javor poľný, jelša lepkavá a dub letný.Medzi kríkmi môžeme nájsť bršlen európsky, svíb krvavý, vŕbu rakytu, bazu čiernu alebo zob vtáčí. Na menej zatienených miestach nájdeme typických zástupcov mokraďovej vegetácie ako pálku úzkolistú, vrbicu vŕbolistú, kosatec žltý nebo okrasu okolíkatú.
Fauna
Niekedy bolo toto územie významnou lokalitou pre rozmnožovanie obojživelníkov, ale vzhľadom na stále väčšie znečistenie vody ich tu nájdeme iba vzácne. Zato kerové porasty sú útočiskom drobných spevavcov ako sú: kúdeľníčka lužná, muchár sivý a slávik obyčajný, bol tu pozorovaný tiež i rybárik riečny.
Milan Sečánsky
JUDr. Milan Sečánsky (* 20. január 1929, Vysočany, okr. Bánovce nad Bebravou) je bývalý poslanec Slovenskej národnej rady a Národnej rady Slovenskej republiky, politik HZDS a bývalý kandidát na prezidenta Slovenska. Patrí medzi spoluautorov Ústavy Slovenskej republiky.
Vzdelanie a kariéra
Milan Sečánsky absolvoval po skončení základnej školy vzdelanie na Štátnej vyššej lesníckej škole v Banskej Štiavnici. Následne sa zamestnal na okresnom národnom výbore v Topoľčanoch. Neskôr externe študoval na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Pre svoje postoje k udalostiam v roku 1968 bol vylúčený z KSČ. Od roku 1969 pôsobil ako pedagóg na Strednej ekonomickej škole v Topoľčanoch, kde vyučoval právo a hospodársku korešpondenciu. V roku 1989 bol zvolený do funkcie tajomníka Západoslovenského krajského Národného výboru.
Poslanec parlamentu
V prvých slobodných parlamentných voľbách v júni 1990 bol zvolený za poslanca Slovenskej národnej rady za VPN v Západoslovenskom kraji. Na ustanovujúcej schôdzi SNR, ktorá sa konala 26. júna 1990 bol zvolený za predsedu Ústavnoprávneho výboru a člena predsedníctva SNR. Po rozporoch premiéra Vladimíra Mečiara s vedením VPN sa ako člen predsedníctva parlamentu zúčastnil na hlasovaní o jeho odvolaní z postu predsedu slovenskej vlády, spolu s ďalšími piatimi členmi predsedníctva SNR hlasoval Milan Sečánsky proti odvolaniu. Na jar 1991 11 poslancov VPN (R. Hofbauer, M. Miček, R. Žingor, A. M. Húska,...) vytvorili nový poslanecký klub HZDS, ktorého sa stal predsedom a viedol ho až do najbližších volieb. Zúčastnil sa ustanovujúceho snemu HZDS, ktorý sa konal 22. júna 1991 v Banskej Bystrici. V júli 1991 je zvolený do 15-členného politického grémia HZDS.
V parlamentných voľbách v roku 1992 je po druhýkrát zvolený za poslanca SNR v Západoslovenskom kraji, teraz už za HZDS. 23. júna 1992 na ustanovujúcej schôdzi SNR je opäť zvolený za predsedu Ústavnoprávneho výboru a člena predsedníctva SNR. 17. júla 1992 svojím hlasom podporil Deklaráciu SNR o zvrchovanosti Slovenska. Podieľal sa aj na tvorbe Ústavy SR, za ktorú 1. septembra 1992 aj zahlasoval. Po vzniku samostatného Slovenska pri voľbe prezidenta v NR SR bol predsedom volebnej komisie, ktorá regulovala jej priebeh.
V predčasných parlamentných voľbách, ktoré sa konali na jeseň 1994 je po tretí raz zvolený za poslanca za Západoslovenský kraj, za koalíciu HZDS – RSS. Opäť pôsobil v Ústavnoprávnom výbore NR SR, no teraz už ako podpredseda. V tomto volebnom období bol spolu s Petrom Brňákom a Milanom Ftáčnikom autorom zákona o rokovacom poriadku NR SR, na základe ktorého sa parlament riadi dodnes.
Ocenenie
V roku 1998 mu bolo udelené štátne vyznamenanie Rad Andreja Hlinku I. triedy za mimoriadne zásluhy o vznik samostatnej Slovenskej republiky.
The Final Countdown (album)
The Final Countdown je tretí štúdiový album švédskej rockovej skupiny Europe. Bol vydaný dňa 26. mája 1986 vydavateľstvom Epic Records a mal obrovský úspech, pričom v USA sa predalo viac ako 3 milióny kópií a dosiahol 8. miesto v rebríčku Billboard 200 a vysoké pozície v rebríčkoch po celom svete. Bol nahraný v Powerplay Studios v Zürichu, Soundtrade Studios v Štokholme, Mastersound Studios v Atlante a Fantasy Studios v Berkeley.
Z albumu bolo vydaných päť singlov: „The Final Countdown“, „Love Chaser“, „Rock the Night“, „Carrie“ a „Cherokee“.
Osem z desiatich skladieb albumu bolo použitých vo komédii Piráti ciest.
Scharnhorst (trieda lodí)
Trieda Scharnhorst mala dve jednotky. Prvá Scharnhorst, druhá Gneisenau. Obe jednotky boli pomenované po bojových krížnikoch z prvej svetovej vojny, ktoré boli potopené britskými silami v bitke pri Falklandách v roku 1914.
Nejednotnosť v názve triedy spôsobuje, že trieda je väčšinou pomenovaná po prvom plavidle, ktoré sa plánuje postaviť. Vzhľadom na problémy, ktoré vznikli po položení základov jednotky Scharnhorst (30. júna 1934), bola táto znova rozobraná; neskôr bol položený kýl jednotky Gneisenau (8. decembra 1934), a následne znovupoložený kýl jednotky Scharnhorst (15. júna 1935). Panuje nejednotnosť v určení názvu triedy. Vychádzame z nemeckého prepisu triedy (trieda Scharnhorst), aj keď v Anglosaských krajinách je uprednostňovaný skôr názov trieda Gneisenau.
Druhá nejednotnosť je v zaradení medzi bojové krížniky a bojové lode. Podľa Washingtonskej zmluvy neskôr doplnenej Londýnskou zmluvou môže mať krížnik výtlak maximálne 10 000t. Ale ustálil sa výraz bojové krížniky pre lode, ktoré boli svojím výtlakom a výzbrojov zaraďované medzi bojové lode, no ich pancierovanie bolo obetované na úkor rýchlosti. Najznámejší príklad bol bojový krížnik Hood, ktorého pancierovanie bolo obetované na úkor výzbroje a rýchlosti, aj keď výtlakom bol najväčšou bojovou loďou, až do postavenia Bismarcku, čo sa mu stalo neskôr osudné. S ohľadom na tieto zmluvy aj s ohľadom na definovanie bojových krížnikov (ktoré nie je doteraz presne definované), vzhľadom na výtlak triedy Scharnhorst (cez 30 000 t), pancierovanie 320 –  aj plánovanú výzbroj (, ktorá však nikdy nebola osadená), i keď dočasne sa trieda Scharnhorst uvádza ako trieda bojových lodí. . Argumentom za zaradenie medzi bojové krížniky je vysoká rýchlosť 32 uzlov, ktorá bola v tej dobe na úrovni krížnikov, neskôr aj bojové lode dosahovali porovnateľnú, ba i vyššiu, napr. bojová loď USA Missouri až 33 u. Taktiež hlavná výzbroj bola na úrovni bojových krížnikov, ale s plánom (nikdy neuskutočnením) na prezbrojenie na vyšší kaliber.
Corrèze (obec)
Corrèze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Daoulas (kantón)
Daoulas je francúzsky kantón v departemente Finistère v regióne Bretónsko. Skladá sa z deviatich obcí.
Lil Jon
Jonathan Smith (* 17. január 1971, Atlanta, Georgia, USA), viac známy pod svojím umeleckým menom Lil Jon, je americký rapper, hudobný producent, podnikateľ a DJ, ktorý bol členom skupiny Lil Jon & the East Side Boyz. Skupinu založil v roku 1997 a do roku 2004 s ňou vydal niekoľko albumov. Neskôr začal sólovú kariéru a v roku 2010 vydal album Crunk Rock.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Poriadie
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Poriadie v okrese Myjava.
Interregnum
Interregnum (z lat. inter = medzi, regnum = vláda, kráľovstvo) alebo medzivládie je historické obdobie bez organizovanej politickej moci, resp. obdobie vlády slabého panovníka.
V súčasnosti interregnum môže znamenať:
Bousse (Moselle)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Douarnenez (kantón)
Douarnenez je francúzsky kantón v departemente Finistère v regióne Bretónsko. Skladá sa zo šiestich obcí.
Luigi Dossena
Luigi Dossena (* 28. máj 1925, Campagnola Cremasca, severné Taliansko† 9. september 2007 tamtiež) bol taliansky rímskokatolícky arcibiskup, vatikánsky diplomat, 2. apoštolský nuncius na Slovensku (19942001). V roku 1998 obdržal Rad Bieleho dvojkríža 2. triedy.
Temporálna logika
Temporálna logika je odvetvie logiky, ktoré skúma logickú štruktúru výrokov o čase s ktorými klasická výroková alebo predikátová logika nedokážu plnohodnotne narábať. Napríklad výrok je z hľadiska klasickej výrokovej logiky atomárny. To znamená, že výroková logika ho chápe ako ďalej nedeliteľný celok a nezaujíma sa o jeho vnútornú štruktúru. Temporálna logika ide hlbšie a rozlišuje v tomto výroku dve komponenty: takzvaný temporálny operátor "Odteraz bude vždy platiť, že" a samotný výrok pod týmto operátorom "Prší".
V užšom význame pojem temporálna logika označuje konkrétny logický kalkul študovaný v rámci temporálnej logiky vo vyššie uvedenom zmysle. Tak napríklad kalkuly LTL a ITL sú temporálne logiky.
Team 3
Team 3 je názov tretieho štúdiového albumu slovenskej rockovej skupiny Team.
Gabriel Milito
Gabriel Alejandro Milito (* 7. september 1980, Bernal, Buenos Aires, Argentína) je argentínsky profesionálny futbalový obranca, aktuálne hrá v španielskej La Lige za klub FC Barcelona. Je mladším bratom futbalistu Diega Milita hrajúceho za milánsky Inter.
Mercœur (Corrèze)
Mercoeur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brenthonne
Brenthonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Apollo 15
Apollo 15 bolo deviatym americkým pilotovaným kozmickým letom v rámci programu Apollo a štvrtým, pri ktorom ľudia pristáli na Mesiaci. Výprava Apollo 15 mierila do hornatej oblasti Hadley-Apennine na severnej pologuli Mesiaca. Pri tejto misii sa po prvýkrát uskutočnili tri výstupy na jeho povrch. Posádka doviezla späť na Zem 77 kg mesačných vzoriek.
Brenthonne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Apollo 15
Išlo o prvú z tzv. J misií, čo znamenalo malé zmeny oproti predchádzajúcim misiám programu Apollo. Raketa Saturn V bola zdokonalená, čím sa značne zvýšila jej nosnosť. Vďaka tomu bolo možné pridať do výbavy lunárneho modulu aj mesačný elektromobil LRV (Lunar Roving Vehicle). Novinkou vo vybavení bola tiež malá družica, ktorú posádka vypustila na eliptickú mesačnú obežnú dráhu vo výške 110 km pred návratom na Zem. Družica označená ako PFS (Particles and Fields Subsatellite) mala hmotnosť približne 36 kg a vysielala na Zem údaje o mesačnom magnetickom a gravitačnom poli. Novou súčasťou vybavenia bol aj laserový výškomer na „optickú rádiolokáciu“ výšky povrchových útvarov na Mesiaci.
Brenthonne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Blanice (prítok Otavy)
Blanice je rieka v južných Čechách. Je to najvýznamnejší pravostranný prítok Otavy, meria, povodie zaberá plochu a hodnota priemerného prietoku v ústí je /s.
Brenthonne
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tomašek (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Tomašek.
Blanice (prítok Otavy)
Pramení v Šumavskom podhůří na severnom úpätí vrchu Knížecí stolec, v blízkosti zaniknutej osady Zlatá v nadmorskej výške Na hornom toku tečie najprv severozápadným smerom, pričom vytvára výrazné zákruty, pri osade Krejčovice sa stáča najprv na sever, následne na severovýchod. Severne od mesta Prachatice napája vodnú nádrž Husinec a zvlneným korytom pokračuje severovýchodným smerom. Pri obci Krašlovice sa stáča na východ, vzápätí sa za mestom Vodňany oblúkom stáča na sever a za Protivínom už pokračuje k ústiu severozápadným smerom. Do Otavy ústi pri obci Putim v nadmorskej výške, juhojuhozápadne od mesta Písek.
Významnejšími prítokmi sú Pucheřský potok, Farský potok, Zlatý potok, Radomilický potok sprava a Černý potok, Libotyňský potok, Černý potok zľava.
Rieka preteká cez Arnoštov, Husinec, Strunkovice nad Blanicí, Bavorov, Vodňany a Protivín.
Apollo 15
Emblém misie
Keďže všetci traja členovia posádky Apolla 15 boli v aktívnej službe vo Vzdušných silách USA (U.S. Air Force), emblém obsahuje motívy amerického vojenského letectva. Podobná situácia nastala aj v súvislosti s emblémom letu Apollo 12, ktorého posádka pôsobila v námorníctve. Kruhový emblém obsahuje tri vtáky v národnej trikolóre (červená, biela a modrá). Vtáky letia cez Hadley-Apennine (miesto pristátia Apolla 15). Zobrazenie je ohraničené červenou farbou, ktorá prechádza v bielu. Biele pole obsahuje názov misie a mená členov posádky. Celý emblém je následne ohraničený modrým okrajom.
Veliteľ David Scott kontaktoval kvôli návrhu nášivky módneho dizajnéra Emilia Pucciho, ktorý prišiel s návrhom štvorcového emblému s motívmi troch vtákov. Posádka zmenila tvar na kruhový a farby vtákov z modrej a zelenej na národnú červenú, bielu a modrú. Alfred Worden uviedol, že každý vták reprezentuje jedného z astronautov s tým, že biela reprezentuje jeho (ako pilot veliteľského modulu je úplne na vrchu motívu), Scotta reprezentuje modrá a Jamesa Irwina červená farba.
Prípravy na let
thumb|left|[[James Benson Irwin|James Irwin (vľavo), David Scott (v strede) a Alfred Worden (vpravo) v období príprav na let Apollo 15, marec 1971]]
thumb|upright|[[Nosná raketa Saturn V na štartovacom komplexe 39A počas skúšobného odpočítavania v rámci záverečných príprav na misiu Apollo 15, 13. júl 1971]]
Dňa 26. marca 1970 NASA oficiálne oznámila zloženie posádky Apolla 15, pričom veliteľom sa stal David Scott, pilotom veliteľského modulu Alfred Worden a pilotom lunárneho modulu James Irwin. V záložnej posádke sa začali pripravovať Richard Gordon, Vance Brand a Harrison Schmitt. Podľa vtedajších plánov sa mal štart Apolla 15 uskutočniť pravdepodobne v marci 1971. Čoskoro došlo k ďalším zmenám. V apríli 1970 sa Apollo 13 počas letu k Mesiacu dostalo po výbuchu jednej z kyslíkových nádrží do vážnych problémov a dlhý čas hrozila aj smrť posádky. Pristátie na Mesiaci sa tak muselo zrušiť a astronauti sa našťastie vrátili naspäť na Zem. Vyšetrovanie tejto nehody spôsobilo dočasné prerušenie letov programu Apollo. V druhej polovici mája začali na Kennedyho vesmírne stredisko prichádzať prvé časti nosnej rakety Saturn V s výrobným číslom SA-510. Dňa 30. júna NASA oznámila, že kvôli nutným opravám a testom na základe výsledkov vyšetrovania nehody Apolla 13 sa štart štrnástky odkladá na 31. januára 1971. Znamenalo to aj odklad štartu Apolla 15 na júl alebo august 1971. Začiatkom júla 1970 sa začalo so zostavovaním rakety Saturn V (SA-510) vo Vehicle Assembly Building (VAB) na pohyblivom vypúšťacom zariadení, ktoré trvalo do polovice septembra. Medzitým došlo k ďalším zmenám. Dňa 2. septembra 1970 NASA oznámila, že ruší misie Apollo 15 a 19 a štart vesmírnej stanice Skylab sa posúva na rok 1973. V prípade Apolla išlo teda o zrušenie poslednej H misie a tiež J misie. Pri tzv. J misiách sa použil „ťažký“ variant lunárneho modulu s predĺženou schopnosťou zostať na Mesiaci a uniesť ťažší náklad, okrem iného aj mesačné vozidlo LRV (Lunar Roving Vehicle). Aby sa zachovala logická postupnosť v číslovaní letov, sa misie Apollo 16 až 18 zmenili na 15 až 17. Dôvodom zrušenia ďalších dvoch lunárnych výprav boli opäť v škrty v rozpočte NASA, ale v skutočnosti išlo skôr o politické rozhodnutie, pretože z ekonomického hľadiska bola úspora finančných prostriedkov len veľmi malá. Z Apolla 15 sa tak stala prvá misia typu J a zároveň sa rozhodlo, že miesto jeho pristátia na mesačnom povrchu bude v hornatej oblasti Hadley-Apennine na severnej pologuli Mesiaca. Prípravy na prvú misiu typu J pokračovali. Dňa 6. novembra 1970 prišiel na kozmodróm štartovací stupeň lunárneho modulu a v druhej polovici mesiaca aj jeho pristávací stupeň. Následne začali ich skúšky vo vákuovej komore. V polovici januára 1971 bol dodaný aj veliteľský a servisný modul kozmickej lode Apollo, ktorý tiež podstúpil skúšky vo vákuovej komore. Dňa 15. marca prišlo na kozmodróm mesačné vozidlo. Začiatkom apríla sa skúšky veliteľského, servisného aj lunárneho modulu skončili a začalo sa s montážou ich zostavy. Dňa 8. mája sa kompletne zostavená kozmická loď premiestnila do VAB a tam ju pripevnili na vrchol nosnej rakety. O tri dni neskôr, 11. mája, sa celá zostava presunula na štartovací komplex 39A a 22. júna bol dokončený celkový test systémov nosnej rakety. V priebehu 13. a 14. júla sa uskutočnilo skúšobné odpočítavanie a 24. júla o 19:00:00 miestneho času, čiže 28 hodín pred štartom, začalo finálne odpočítavanie.
Priebeh letu
thumb|left|170px|Štart Apolla 15, 26. júl 1971
Misia Apollo 15 odštartovala 26. júla 1971 o 09:34:00,58 miestneho času (13:34:00,58 svetového času) zo štartovacieho komplexu 39A v Kennedyho vesmírnom stredisku. Let k Mesiacu prebehol takmer hladko. Vyskytli sa len drobné nepríjemnosti s rozbitým sklom výškomera v lunárnom module a chybnou funkciou indikátora chodu motora SPS. Bez problémov prebehli aj manévre navedenia na obežnú dráhu Mesiaca označené ako LOI (Lunar Orbit Insertion – usadenie na obežnú dráhu Mesiaca) a DOI (Descent Orbit Insertion – navedenie na zostupovú obežnú dráhu), ktoré sa uskutočnili 29. júla o 20:05 UTC a 30. júla o 00:14 UTC. Ich výsledkom bola obežná dráha vo výške 17,8 – 108,3 km nad povrchom. Potom, keď už sa posádka uložila na odpočinok, vznikli v riadiacom stredisku v Houstone obavy, že dráha Apolla 15 je čoraz viac eliptickejšia. Astronautov tak museli prebudiť, aby vykonali ďalšiu korekciu obežnej dráhy. Zážihom motorov reaktívneho riadiaceho systému (Reactive Control System, RCS) sa dráha kozmickej lode upravila na výšku 16,3 km – 111,5 km. Prvá vážnejšia porucha sa ukázala pri pokuse o rozdelenie veliteľského modulu Endeavour a lunárneho modulu Falcon. V dôsledku omylom rozpojeného konektora sa síce uskutočnilo o jeden obeh neskôr oproti plánu, ale pristátie bolo bezproblémové. Lunárny modul Falcon pristál 30. júla 1971 o 22:16:29 UTC v oblasti Hadley-Apennine a neďaleko 100 km dlhej brázdy Rima Hadley. O dve hodiny neskôr Scott vyšiel do pol tela von v hornom poklope lunárneho modulu, aby vyfotografoval impozantnú panorámu mesačných Apenín (Montes Apenninus) s horou Mons Hadley.
thumb|[[James Benson Irwin|James Irwin pracuje pri mesačnom vozidle LRV (Lunar Roving Vehicle) na konci prvého výstupu na mesačný povrch, 31. júl 1971]]