cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Branislav Gröhling
Pôsobenie vo funkcii ministra školstva
V júni 2020 oznámil otvorenie trhu s učebnicami školám na prvom stupni. Po jednom roku od nastúpenia do funkcie spomenul vytvorenie portálu Učíme na diaľku za nulové náklady. Vzdelávacia časť, ktorá je v súčasnosti umiestnená na portále VIKI, má aj jednu časť určenú verejnosti. Pre využívanie učebníc je potrebné povolenie ministerstva. Gröhling zároveň oznámil, že v jednej z budov ministerstva končí rekonštrukcia a prestavba interiéru, ktorej cieľom je vytvoriť podnetné prostredie modelovej školy. Zámerom ministerstva je zároveň umožniť riaditeľom, ktorí majú záujem preniesť niektoré priestorové riešenia do svojich škôl, požiadať o finančný príspevok na modernizáciu. V prvej fáze plánuje ministerstvo školstva na tento účel vyčleniť približne tri milióny eur pre prvú stovku škôl. V lete a na jeseň roka 2021 viackrát ohlasoval Gröhling reformu školstva. Vláda už v auguste 2021 schválila tri novely zákonov, na ktorých pracoval rezort školstva a ktoré sa dostali do Národnej rady SR a okamžite na ne reagovali riaditelia škôl výhradami. Novela zákona č. 131/2002 Z. z. o vysokých školách bola prezentovaná tiež ako reforma ale ešte pred jej schválením (11. januára 2022 je v stave Výber poradcov k NZ) proti nej demonštrovala akademická obec. V januári 2022 Gröhling prezentoval reformu „Moderné školstvo“, ktorej hlavnou časťou je 40 stranový dokument „Zmeny v kurikule základného vzdelávania“, ku ktorému sa má viesť verejná diskusia. Reformy sú nevyhnutnou súčasťou (európskeho) plánu obnovy, ktorý v školstve SR stanovuje tri hlavné úlohy: 1. Dostupnosť, rozvoj a kvalita inkluzívneho vzdelávania, 2. Vzdelávanie pre 21. storočie, 3. Zvýšenie výkonnosti slovenských vysokých škôl.
Kauza diplomovej práce
Dňa 13. júla 2020 Denník N zverejnil, že diplomová práca Branislava Gröhlinga obhájená na Bratislavskej vysokej škole práva v roku 2009 s názvom „Terorizmus. Medzinárodné a európske nástroje boja proti nemu“ je „kompilát s prvkami plagiátu“. Gröhling do nej použil „skoro celú svoju bakalárku“ (s rovnakým názvom), ktorú písal pod rovnakým vedúcim (Rudolf Kucharčík) ako magisterskú prácu. Počas plagiátorskej aféry predsedu parlamentu Borisa Kollára Gröhling požiadal svoju alma mater, aby zneprístupnila jeho diplomovú prácu.
Paneurópska vysoká škola (PEVŠ), do roku 2010 známa ako Bratislavská vysoká škola práva, na diplomovku reagovala nasledovne: „V kontexte času jej vzniku nevidíme žiadne porušenie predpisov a morálne pochybenia autora, ktoré by odôvodňovali výzvy na jeho odstúpenie.“ PEVŠ však priznala zmätok so zverejňovaním diplomových prác vo svojej akademickej knižnici a informačnom systéme: „V rozpore so znením licenčnej zmluvy bola práca prístupná aj v knižničnom informačnom systéme. Po upozornení bola táto chyba odstránená a autorovi sme sa ospravedlnili.“ Záver teda je, že Gröhlingova diplomovka už nie je prístupná online.
Koaličná poslankyňa Vladimíra Marcinková (Za ľudí) sa nestotožňuje s tvrdením, že v prípade Gröhlingovej diplomovky ide o plagiát, aj keď nejde podľa jej slov o nejaký „výrazný akademický počin“. Gröhling priznáva, že s odstupom času nie je na svoju prácu hrdý a napísal by ju úplne inak. ​V súvislosti s diplomovkou Borisa Kollára dostali od Matoviča minister školstva a ministerka spravodlivosti domácu úlohu zmeniť zákon posudzovania záverečných prác. „Možno pán minister napíše zákon, pre ktorý stratí titul, a možno nie.“ povedal premiér.
Gröhlingovu diplomovku kritizovala aj jeho štátna tajomníčka Monika Filipová z rovnakej strany SaS. O rok na to (v júni 2021) bola odvolaná, o čom povedala, že dôvodom bolo že ministrovi povedala, že kauzu diplomovky nevysvetlil dostatočne.
Po medializovaní demisie rakúskej ministerky práce a rodiny Christine Aschbacherovej pre plagiátorstvo vyzvala Študentská rada vysokých škôl Igora Matoviča 11. januára 2021 vzdať sa svojho magisterského titulu. K výzve sa v ten istý deň pripojila aj Komunita Zastavme korupciu s dôrazom na novú právnu úpravu zákona, ktorá od 1. januára toho istého roku umožňovala absolventom vysokých škôl vzdať sa titulu a zároveň vyzvali ďalších politikov, ktorí preukázateľne získali titul podvodom, aby sa vzdali svojich titulov. Medzi vyzvanými politikmi na vrátenie svojho titulu bol aj Branislav Gröhling. Vtedajší premiér Igor Matovič reagoval na výzvu, že sa rozhodol titulu vzdať v prípade, ak sa titulu vzdá aj Branislav Gröhling: „Je veľmi správne sa inšpirovať postojmi ministra školstva. Keďže sme v tom s pánom ministrom školstva spolu, urobím presne to, čo minister školstva.“ 14. januára 2021 minister v rozhovore potvrdil, že sa svojho magisterského titulu nemieni vzdať.
Štrajk učiteľov v roku 2022
Gröhling v máji 2022 podporil protivládny štrajk učiteľov kvôli nízkym platom v jeho rezorte. Štrajku sa zúčastnil spolu s ministrom financií Igorom Matovičom.
Po proteste minister školstva uviedol že svojou účasťou ich chcel len podporiť, zvýšiť platy by im mal Matovič.
Montainville (Eure-et-Loir)
Montainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nukleotidsacharid
Nukleotidsacharidy predstavujú aktivovanú formu monosacharidov. Skladajú sa zo sacharidu a nukleoziddifosfátu. Nukleotidsacharidy sú donormi glykozylových skupín v glykozylačných reakciách. Tieto reakcie sú katalyzované enzýmami, ktoré sa nazývajú glykozyltransferázy.
História
Anabolizmus oligosacharidov (a teda i úloha nukleotidsacharidov) nebol úplne jasný až do 50. rokov 20. storočia, kedy sa Luisovi Leloirovi a jeho spolupracovníkom podarilo nájsť kľúčové enzýmy tohto procesu, ktoré predstavovali glykozyltransferázy. Tieto enzýmy presúvajú glykozylovú skupinu z nukleotidsacharidu na akceptorovú molekulu.
Biologický význam a energetika
Sacharidy musia existovať vo vysokoenergetickej podobe, aby ich bolo možné využiť na prenos glykozylovej skupiny. Vysokoenergetický forma vzniká v reakcii medzi nukleozittrifosfátom (NTP) a glykozylmonofosfátom (sacharidom, ktorý má naviazaný fosfát na anomérnom uhlíku). Nedávny objav reverzibility mnohých reakcií, ktoré sú katalyzované glykozyltransferázami, však zneisťuje označenie nukleotidsacharidov ako "aktivovaného" donorov. stred|bezrámu|600x600bod
Druhy
U ľudí existuje deväť rôznych nukleotidsacharidov, ktoré sa využívajú ako donory glykozylových skupín. Je možné ich kategorizovať podľa toho, ktorý nukleozid obsahujú:
True (skladba Spandau Ballet)
„True“ je skladba anglickej skupiny Spandau Ballet. Vydaná bola ako singel dňa 14. apríla 1983 z ich tretieho štúdiového albumu True. Skladbu napísal gitarista skupiny Gary Kemp.
Nukleotidsacharid
Druhy
U iných foriem života existuje mnoho ďalších sacharidov, ktoré sa využívajú, a mnoho ďalších donorov, ktoré ich prenášajú. Rôzne organizmy využívajú všetkých päť bežných nukleozidov ako základ nukleotidsacharidov. CDP-glukóza a TDP-glukóza napríklad umožňujú vznik rôznorodých nukleotidsacharidov na báze CDP a TDP a ADP-glukózu využívajú baktérie na syntézu glykogénu a rastliny na syntézu škrobu.
Štruktúra
Nižšie sú zobrazené štruktúry niekoľkých nukleotidsacharidov (príklady UDP-, CMP a GDP-sacharidov).
Tahy
Tahy (prechýlený ženský variant Tahyová) je priezvisko so zaznamenaným rozšírením na Slovensku a v Spojených štátoch.
True (skladba Spandau Ballet)
Skladba sa stala obrovským celosvetovým hitom, pričom po dobu štyroch týždňov od 30. apríla 1983 sa udržala na 1. mieste v britskom rebríčku UK Singles Chart. Skladba sa stala pre skupinu najväčším hitom a jediným veľkým hitom v USA, kde obsadila 4. miesto v rebríčku Billboard Hot 100.
Tahy
Na Slovensku sa v roku 1995 vyskytovalo 13 nositeľov tohto priezviska a to v Bratislave (mestské časti Staré Mesto, Petržalka a Ružinov), Košiciach (mestská časť Juh) a v obciach Haniska v okrese Košice-okolie a Bystré v okrese Vranov nad Topľou. V Spojených štátoch bolo podľa sčítania obyvateľstva z roku 1920 rozšírené v štátoch Pensylvánia a Missouri.
True (skladba Spandau Ballet)
V roku 1985 túto skladbu zahrala naživo na koncerte Live Aid.
Nukleotidsacharid
Vznik ochorení
Normálny metabolizmus nukleotidsacharidov je veľmi dôležitý. Akákoľvek jeho porucha ktoréhokoľvek enzýmu v tomto metabolizme môže viesť k nejakej chorobe, napríklad:
True (skladba Spandau Ballet)
Známe opomenutie v skladbe je, že basgitarista Martin Kemp sa nezúčastnil nahrávania skladby, namiesto toho je v skladbe použitý basový syntetizátor.
Kompozícia
Skladba „True“ je zložená v tónine G dur s tepom 98 BPM. Postupnosť akordov je G dur, E mol, C/G, H mol. Inštrumentálny break je zložený v tónine Es dur.
Codex Eyckensis
Codex Eyckensis je kniha evanjelií z 8. storočia, zložená z dvoch čiastkových rukopisov, ktoré tvorili zvitok pravdepodobne od 12. storočia až do roku 1988. Ide o najstaršiu zachovanú knihu v Belgicku. Od 8. storočia bola uchovávaná a chránená na území mesta Maaseik. Kniha bola pravdepodobne vyrobená v skriptóriu v opátstve Echternach.
Opisy rukopisov A a B
náhľad|Codex Eyckensis Codex Eyckensis pozostáva z dvoch evanjelií na 133 pergamenových listoch, z ktorých každý meria 244 x 183 mm. Prvý rukopis (Codex A) je neúplný. Pozostáva z piatich listov, ktoré sa začínajú portrétom evanjelistu na celú stranu (pravdepodobne zobrazujúcom svätého Matúša), po ktorom nasleduje neúplný súbor ôsmich tabuliek kánonov. Portrét evanjelistu je vykreslený v taliansko-byzantskom štýle, čo sa zjavne týka Barberiniho evanjelií, ktoré sú v súčasnosti uložené vo vatikánskej knižnici (Barberini Lat. 570). Portrét je zarámovaný v rámčeku z anglosaskej uzlíkovej práce, ktorá je porovnateľná z prvkami dekorácie v Lindisfarne Gospels.
Tabuľky kánonov poskytujú prehľad zodpovedajúcich pasáži štyroch evanjelií. Tabuľky kánonov tak slúžia ako obsah a index na jednoduchý prístup k textom. Tabuľky kánonov v rukopise A sú zdobené stĺpcami a arkádami, symbolmi štyroch evanjelistov a portrétmi svätých.
Druhý rukopis (Codex B) obsahuje celý súbor dvanástich tabuliek kánonov a štyroch textov evanjelií. Tabuľky kánonov sú zdobené stĺpcami a arkádami, vyobrazeniami apoštolov a symbolmi evanjelistov. Texty evanjelií sú napísané v zaoblenom formáte úzkeho skriptu, ktorý bol typický pre britské a írske rukopisy zo siedmeho a ôsmeho storočia, no tiež sa používal na európskom kontinente. Úvodná kapitola každého odseku je zvýraznená červenými a žltými bodkami. Text skopíroval jediný pisár.
História (pôvod z 20. storočia)
náhľad|Codex Eyckensis vystavený v St Catherine's Church v Maaseiku Codex pochádza z 8. storočia a bol najprv uchovávaný v bývalom benediktínskom opátstve Aldeneik, ktorý bol posvätený v roku 728 n. l. Merovejskí šľachtici Adelard, pán z Denainu, a jeho manželka Grinuara založili toto opátstvo pre svoje dcéry Harlindis a Relindis v „malom a bezvýznamnom lese“ neďaleko rieky Meuse. Kláštor bol pomenovaný Eyke (dub) po duboch, ktoré tam rástli. Neskôr, ako sa rozrastala susedná dedina Nieuw-Eyke („nový dub“ – dnešný Maaseik) a stala sa dôležitejšou, meno pôvodnej dediny sa zmenilo na Aldeneik („starý dub“). Svätý Willibrord vysvätil Harlindis za prvú abatyšu tejto náboženskej komunity. Po jej odstúpení svätý Bonifác vysvätil za nástupníčku jej sestru Relindis.
Codex Eyckensis sa v kláštore používal na štúdium a šírenie učenia Krista. Predpokladalo sa, že obidva evanjeliáre, ktoré teraz tvoria Codex Eyckensis, preniesol z opátstva Echternach do Aldeneiku svätý Willibrord.
Obidva rukopisy boli s veľkou pravdepodobnosťou spojené do jednej väzby v 12. storočí.
V roku 1571 bolo opátstvo Adeneik opustené. Od polovice 10. storočia benediktínske mníšky nahradila kolegiátna kapitula mužských kanonikov. V dôsledku zvyšujúcej sa hrozby náboženskej vojny kanonici hľadali útočisko meste Maaseik chránenom múrmi. Priniesli bohatstvá z kostola z Aldeneik vrátane Codexu Eyckensis do kostola svätej Kataríny.
Autorstvo
náhľad|Text v Codexe B Storočia boli ľudia presvedčení, že Codex Eyckensis napísali Harlindis a Relindis, prvé abatyše opátstva Aldeneik, ktoré boli neskôr kanonizované. Ich hagiografia bola spísaná počas 9. storočia miestnym kňazom. V texte sa uvádza, že Harlindis a Relindis tiež napísali evanjeliárium. Počas 9. storočia sa kult relikvií svätých sestier stával stále dôležitejším a zahŕňal uctievanie Codexu Eyckensis, ktorý nabádal k posvätnej úcte ako dielu samotných sestier Harlindis a Relindis.
Prvé riadky druhého rukopisu to však jednoznačne popierajú: Finito volumine deposco ut quicumque ista legerint pro laboratore huius operis depraecentur (Na konci tohto zväzku prosím všetkých, ktorí to čítajú, aby velebili pracovníka, ktorý zhotovil tento rukopis). Mužský rod laborator („pracovník“) jasne naznačuje, že osoba, ktorá napísala rukopis, bola mužom.
Pokus o konzervovanie a reštaurovanie z roku 1957
V roku 1957 sa Karl Sievers, reštaurátor z Düsseldorfu, pokúsil konzervovať a reštaurovať Codex Eyckensis. Odstránil a zlikvidoval červenú zamatovú väzbu z 18. storočia a potom pokračoval s laminovaním všetkých listov rukopisu pomocou materiálu Mipofolie. Mipofolie je polyvinylchloridová (PVC) fólia, ktorá je externe plastifikovaná pomocou dioktylftalátu. S časom táto fólia vytvorila kyselinu chlorovodíkovú, ktorá poškodila pergamen a spôsobila na samotnej fólii žltý efekt. Priehľadnosť a farba pergamenu bola poškodená a polyméry prítomné vo fólii mohli migrovať do pergamenu, ktorý v dôsledku toho skrehol. Po laminovaní Sievers codex znova zviazal. Na ten účel zrezal okraje fólií, čo viedlo k strate fragmentov ilustrácií. náhľad|Detail Codexu B Počas nového rozsiahleho pokusu o reštaurovanie medzi rokmi 1987 a 1993 tím z Belgického kráľovského inštitútu pre kultúrne dedičstvo pod vedením chemika doktora Jana Woutersa namáhavo odstránili lamináciu pomocou materiálu Mipofolie. Na rekonštrukciu listov po odstránený laminátu bola vyvinutá inovatívna technika poťahovania povrchu listu pergamenu. Reštaurácia sa dokončila zviazaním dvoch súvisiacich rukopisov Codexu samostatne.
Dokumentácia a digitalizácia
Najstaršia fotografická dokumentácia Codexu Eyckensis sa datuje do roku približne 1916 (Bildarchiv Marburg). Pri príležitosti reštaurovania Belgický kráľovský inštitút pre kultúrne dedičstvo (KIK–IRPA) rukopis odfotografoval. Dokument bol zverejnený v roku 1994.
V roku 2015 bol Codex Eyckensis digitalizovaný na mieste v kostole svätej Kataríny inštitútom Imaging Lab and Illuminare – centrom pre štúdium stredovekého umenia | KU Leuven. Tento projekt viedol prof. Lieve Watteeuw. Obrázky s vysokým rozlíšením boli sprístupnené on-line v spolupráci s LIBIS (KU Leuven).
Codex Eyckensis bol uznaný a chránený za nehmotné dedičstvo v roku 1986. V roku 2003 bol Codex Eyckensis uznaný za flámske umelecké dielo.
Súčasný výskum
V priebehu rokov 2016 – 2017 tím výskumníkov z inštitútu Illuminare – centrum pre štúdium stredovekého umenia | KU Leuven (prof. Lieve Watteeuw) a Belgického kráľovského inštitútu pre kultúrne dedičstvo (dr. Marina Van Bos) bude znova študovať Codex Eyckensis.
Montboissier
Montboissier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kameraman
náhľad|Kameraman v akcii
Kameraman je vo filmovej a televíznej tvorbe človek vykonávajúca profesiu spadajúce do hlavného tvorivého a organizačného pracovného-výrobného štábu.
Podstatou jeho práce je nakrúcať film alebo iné audiovizuálne dielo a dať vznikajúcemu filmu (televíznemu filmu / hre) určitú vizuálnu podobu, spôsobom voľby predmetov jednotlivých záberov, nasvietením, použitím filtrov apod. vyvolať pre každú časť filmu chcenú atmosféru, atď. V prípravných fázach môže čiastočne hovoriť do obsadenia (kastingu) filmu. Vo výrobnej fáze závisí na kameramanovi úplne výber typu filmového materiálu, typ svietenie, použitie objektívov, filtrov a iných pomôcok pri natáčaní, ovplyvňujúcich celkový obraz. Po fáze nakrúcania môže zasahovať do spôsobu vyvolania v laboratóriách (ak sa má odlíšiť od štandardného), v postprodukčnej fáze určuje farebné korekcie výslednej obrazovej filmovej kópie.
Kameraman je súčasne vedúci tzv. čiastkového štábu kameramana, do ktorého patrí asistent kameramana, asistent kamery, vrchný osvetľovač a tzv. služba u kamery.
Kameraman sa tvorby filmu (televízneho filmu alebo hry a pod.) zúčastňuje od prvého dňa prípravných prác do schválenia posledných denných prác. Pri filme navyše sám vytvára alebo len dohliada na farebné korekcie.
Thomas Stafford Williams
Thomas Stafford Williams (* 20. marec 1930, Wellington, Nový Zéland) je novozélandský kardinál, emeritný arcibiskup Wellingtonu.
Životopis
Narodil sa vo Wellingtone. Vyštudoval obchod a krátko pracoval ako účtovník. V roku 1954 sa rozhodol pre štúdium teológie, najprv na Novom Zélande, neskôr bol vyslaný na štúdiá na Pápežsku univerzitu Urbaniane v Ríme. Tam ho aj 20. decembra 1959 vysvätil za kňaza kardinál Gregorio Pietro Agagianian. Po návrate na Nový Zéland pôsobil v pastorácii, niekoľko rokov aj ako misionár v Samoe.
V roku 1979 zomrel wellingtonský arcibiskup kardinál Reginald Delargey a za jeho nástupcu pápež Ján Pavol II. menoval Thomasa Stafforda Williamsa. Za biskupa ho vysvätil pomocný biskup Wellingtonu Owen Snedden 20. decembra 1979, čiže presne dvadsať rokov po kňazskej vysviacke. V roku 1995 sa stal aj vojenským ordinárom Nového Zélandu. Pápež Ján Pavol II. ho dňa 2. februára 1983 menoval kardinálom s titulárnym kostolom Gesù Divin Maestro alla Pineta Sacchetti. Deň po dosiahnutí kánonického veku 75 rokov, 21. marca 2005, prijal pápež Ján Pavol II. žiadosť Williamsa o uvoľnenie z funkcie a jeho nástupcom sa stal John Atcherley Dew. Ako volič sa zúčastnil konkláve, ktoré zvolilo pápeža Benedikta XVI.. Za mnohé zásluhy v prospech Nového Zélandu a jeho obyvateľov, najmä v sociálnej oblasti, a prácu pre Maoriov mu bolo udelené najvyššie novozélandské štátne vyznamenanie, Rád Nového Zélandu.
Jully
Jully je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kyselina difosforečná
Kyselina difosforečná alebo kyselina pyrofosforečná je anorganická zlúčenina. Je to bezfarebná kvapalina bez zápachu, ktorá je rozpustná vo vode, dietyléteri a etanole. Kryštalizuje v dvoch polymorfoch, ktoré sa topia pri teplotách 54,3 a 71,5 °C. Takisto je súčasťou kyseliny polyfosforečnej, ktorá je dôležitým zdrojom kyseliny fosforečnej. Formálne je to anhydrid kyseliny fosforečnej. Anióny (konjugované zásady), soli a estery kyseliny difosforečnej sa nazývajú difosforečnany, difosfáty alebo pyrofosfáty.
Príprava
Kyselinu difosforečnú možno pripraviť reakciou kyseliny fosforečnej s fosforylchloridom:
Takisto sa dá pripraviť výmenou iónov z pyrofosforečnanu sodného alebo pôsobením sulfánu na pyrofosforečnan olovnatý.
Reakcie
Pri zahriatí na vysoké teploty vzniká rovnováha medzi kyselinami fosforečnou, difosforečnou a polyfosforečnou. Asi 40 % (hmotnostných) zmesi tvorí kyselina difosforečná a je zložité ju z tejto zmesi rekryštalizovať.
Kyselina difosforečná je stredne silná anorganická kyselina.
Bezpečnosť
Kyselina difosforečná je žieravá, ale inak nie je známa žiadna iná jej toxicita.
História
Názov kyselina pyrofosforečná jej bol daný od "Mr. Clarke z Glasgowa" v roku 1827, ktorý je uvedený ako jej objaviteľ, ktorý ju získal po zahriatí fosforečnanu sodného do červena. Bolo zistené, že kyselina fosforečná po zahratí do červena tvorí kyselinu difosforečnú, ktorá sa v teplej vode ľahko mení naspäť na kyselinu fosforečnú.
Montharville
Montharville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montigny-le-Chartif
Montigny-le-Chartif je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štefan Hunčaga
MUDr. Štefan Hunčaga (* 28. máj 1931, Medzibrodie nad Oravou† 9. júl 1994, Dolný Kubín) bol slovenský lekár.
Vyštudoval gymnáziu v Dolnom Kubíne a následne absolvoval štúdium všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde spromoval v roku 1957. Od roku 1959 pôsobil na pol úväzku a od roku 1960 už na plný úväzok na pracovisku hygienickej služby v Trstenej spadajúcom pod Okresnú hygienicko-epidemiologickú stanicu v Dolnom Kubíne.
Spolupracoval s laureátom Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu, americkým virológom slovensko-maďarského pôvodu Danielom Carletonom Gajdusekom na výskume transmisívnych spongioformných encefalopatií (medzi ktoré patrí bovinná spongiformná encefalopatia, ľudovo známa ako „choroba šialených kráv“) a podieľal sa na verifikovaní ohniska výskytu Creutzfeldtovej-Jakobovej choroby na severnom Slovensku, pričom zároveň mal zásluhy na dokázaní výskytu scrapie (klusavky) oviec už v roku 1991.
V rokoch 19851993 bol tiež predsedom poľovníckeho združenia v obci Trstená.
Medzinárodné letisko Kazaň
Medzinárodné letisko Kazaň ( IATA: KZN, ICAO: UWKD) je medzinárodné civilné letisko pri meste Kazaň v Tatársku v Rusku.
Letisko sa nachádza 25 kilometrov juhovýchodne od Kazani. Letisko je jedno z najväčších v Rusku.
Technické informácie
Letisko má betónovo-cementovú runway 1 11/29 s dĺžkou 3 750 metrov a šírkou 45 metrov. Letisko sa nachádza v nadmorskej výške 126,3 metrov.
Terminál 1 má plochu 24,000m², terminál 1A má polochu 20,000m², otvorený bol v novembri 2012.
Doprava
V roku 2017 letisko prepravilo 2,623 mil. cestujúcich, nárast 37,1% bol najvyšší pomedzi 15 najväčších letísk v Rusku. V počte cestujúcich bolo na 13. mieste.
História
Letisko bolo otvorené v roku 1979 ako Kazaň 2, pôvodne ako vnútroštátne. Prvý let z letiska sa uskutočnil 15. septembra 1979 do Soči. Od 21. februára 1986 má štatút medzinárodného. Prvý medzinárodný let sa uskutočnil v máji 1987. K 1. júnu 1992 sa letisko odlúčilo od Tatarstan Airlines a 26. októbra 1992 Turkish Airlines začali prvádzkovať prvý pravidelný medzinárodný let, do Istanbulu. V novembri 2002 bola pridaná nová runway.
Modernizácia bola oznámená v roku 2008 pred konaním univerziády v roku 2013. Obsahovala vytvorenie terminálu 1A a rekonštrukciu terminálu 1. Terminály 2 a 3 sú v pláne. V máji 2013 začala premávka vlakového spojenia „Lastočka“ na kazanskú hlavnú stanicu.
Zem – planéta mieru
Zem – planéta mieru (iné názvy: Planéta mieru, Fontána mieru ) je fontána na Hodžovom námestí v Bratislave. Fontána bola slávnostne uvedená do prevádzky v roku 1982 na vtedajšom Mierovom námestí.
Autori diela:
Palo Macho
Doc. Mgr. art. Palo Macho (* 22. september 1965, Streženice) je slovenský maliar špecializujúci sa na prácu so sklom – tvorbu sklenených tabúľ, sklenenú grafiku, sklenené reliéfy a iné sklenené objekty. Pedagogicky pôsobí ako docent v Ateliéri skla na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave.
Osobný život
V rokoch 1994 až 1998 učil Palo Macho na Strednej umeleckej škole v Lednických Rovniach.
Pravidelne vystavuje doma aj v zahraničí, nielen na sklárskych výstavách.
Od 90. rokov má partnera.
Princ Edward, vojvoda z Edinburghu
Princ Edward, vojvoda z Edinburghu (Edward Antony Richard Louis; * 10. marec 1964, Buckinghamský palác, Londýn, Spojené kráľovstvo) je kráľovský princ a najmladšie dieťa kráľovnej Alžbety II. a jej manžela Princa Philipa, vojvodu z Edinburgu. Je trinásty v poradí v nástupníctve na britský trón. Po ukončení štúdia a službe v Britských ozbrojených silách začal kariéru v zábavnom priemysle, kde spolupracoval na viacerých muzikáloch a v roku 1993 bol zakladateľom vlastnej produkčnej spoločnosti. Od roku 2002 sa venuje zodpovednostiam u Kráľovskej rodiny. Gróf z Wessexu a jeho manželka Sophie, grófka z Wessexu riadia charitatívnu organizáciu „The Earl and Countess of Wessex Charitable Trust“ ktorú zakladali v roku 1999 a Princ Edward je predsedom Medzinárodnej ceny vojvodu z Edinburgu, organizácie, ktorá pomáha mladým ľuďom vo viac ako 130 krajinách.
Montigny-le-Gannelon
Montigny-le-Gannelon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Princ Edward, vojvoda z Edinburghu
Mladosť a štúdium
Narodil sa v Buckinghamskom paláci ako tretí syn a najmladší potomok svojej matky kráľovnej Alžbety II. a otca princa Philipa. Miestom jeho krstu bola súkromná kaplnka hradu Windsor, kde bol pokrstený 2. mája 1964 windsorským dekanom Robinom Woodsom. Jeho krstnými rodičmi boli princ Richard, vojvoda z Gloucesteru (bratranec kráľovnej Alžbety II.), Katharine, vojvodkyňa z Kentu (zastúpená princeznou Marinou, vojvodkyňou z Kentu, jej nevlastnou matkou); grécka a dánska princezná Sophie (teta princa Edwarda), Louis, princ hesenský a rýnsky a Antony Armstrong-Jones, 1. gróf Snowdon, manžel sestry kráľovnej Alžbety II., princeznej Margaret, grófky Snowdon.
Montigny-le-Gannelon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Princ Edward, vojvoda z Edinburghu
Mladosť a štúdium
Základnú školu Collingham College, Kensington (vtedy známa pod menom Gibbs School) začal navštevovať keď mal 7 rokov a v septembri 1972 pokračoval na škole Heatherdown School, neďaleko Ascotu v grófstve Berkshire. Po ukončení základnej školy sa princ Edward presťahoval do mesta Gordonstoun v severnom Škótsku kde pokračoval v štúdiu na škole kde predtým absolvoval štúdium aj jeho otec a starší bratia a kde sa v poslednom ročníku stal reprezentantom školy (head boy). Po tomto štúdiu odcestoval v septembri 1982 na Nový Zéland kde rok učil na Wanganui Collegiate School.
Po návrate pokračoval vo svojom vzdelávaní na Univerzite Cambridge, Jesus College kde v roku 1986 získal bakalársky titul (Bachelor of Arts).
Montigny-le-Gannelon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Junay
Junay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Montigny-le-Gannelon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Princ Edward, vojvoda z Edinburghu
Po skončení štúdia
Po ukončení štúdia na Univerzite sa Princ Edward stal súčasťou Royal Marines Britských ozbrojených síl kde absolvoval štvormesačnú vojenskú prípravu. Buckinghamský palác o odchode Princa Edwarda z ozbrojených síl povedal že rozhodnutie prišlo po „dlhom zvažovaní“ a tiež že odchádzal s veľkou ľutosťou „ale dospel k záveru, že si nepraje, aby služba bola je dlhodobou kariérou“. Po odchode z ozbrojených síl začal princ Edward svoju kariéru v zábavnom priemysle.
Divadlo a televízia
Pri príležitosti osláv 60. narodenín Kráľovny Alžbety sa Princ Edward postaral o prípravu muzikálu Cricket od tvorcov Andrew Lloyd Webbera a Tima Ricea. Po tejto spolupráci prijal Princ Edward pracovnú ponuku od spoločnosti „Really Useful Theatre Company“ ktorú vlastní Lloyd Webber a stal sa asistentom produkcie. Počas práce v tejto spoločnosti pracoval na muzikáloch Fantóm opery, Stairlight Express a Cats.
Prvá televízna produkcia Princa Edwarda začala 15. júna 1987, bol to charitatívny program The Grand Knockout Tournament ktorému sa podarilo vyzbierať 1 milión libier na dobročinnosť. V roku 1993 si Princ Edward zriadil pod menom Edward Windsor vlastnú produkčnú spoločnosť Ardent Productions. Táto spoločnosť produkovala drámy a dokumentárne filmy, pričom najúspešnejšou tvorbou sa stal dokument o prastrýcovi Princa Edwarda, ktorým bol Eduard VIII. Tento dokument sa stal celosvetovo obľúbeným. Tvorba Ardent Productions sa stala populárnou v Spojených štátoch ale v Spojenom kráľovstve nebola tak dobre prijatá. V roku 2002 sa Princ Edward pre nízke zárobky rozhodol ukončiť svoje zamestnanie v Ardent Productions a začal sa sústrediť na svoje zodpovednosti u Kráľovskej rodiny.
Manželstvo a deti
Princ Edward prvý krát stretol svoju manželku, ktorou je Sophie, grófka z Wessexu pri spolupráci pre charitatívnu akciu „Prince Edward Summer Challange“ a čoskoro potom v roku 1993 sa začal ich vzťah. K zasnúbeniu prišlo v decembri 1998 na Bahamách a zásnuby verejnosti oznámili 6. januára 1999. Svadba sa uskustočnila v kaplnke svätého Juraja na hrade Windsdor 19. júna 1999. Od svadby má pár titul gróf a grófka z Wessexu.
Gróf a grófka z Wessexu majú spolu dve deti, dcéru Louise Alice (* 8. november 2003) a syna Jamesa Alexandra (* 17. december 2007).
Aktivity
V januári 1999 si gróf a grófka z Wessexu krátko pred svadbou zriadili vlastnú nadáciu „The Wessex Youth Trust“ ktorá sa venuje pomoci, podpore a rozvoju charitatívnych organizácií ktoré vytvárajú príležitosti pre deti a mladých ľudí.
V septembri 2007 Princ Edward v pozícii predsedu Medzinárodnej rady ceny vojvodu z Edinburgu (DofE) navštívil Izrael, kde sa zúčastnil viacerých podujatí organizovaných v rámci programu Izraelskej ceny mládeže, ktorý spolupracuje s Cenou vojvodu z Edinburghu, aby vyjadril uznanie dospievajúcim a mládeži za absolvovanie série cvičení na sebazdokonaľovanie.
Zlatou medailou Ceny vojvodu z Edinburgu bol v roku 1986 ocenený aj Princ Edward za prípravu a absolvovanie 4 dňového, 60 míľového pochodu z obce Blair Atholl do obce Tomintoul.
Princ Edward prevzal predsedníctvo Medzinárodnej ceny vojvodu z Edinburgu po svojom otcovi v máji 2017, 61 rokov po založení tejto organizácie ktorá sa každý rok rozrastá a ktorá chce zlepšiť životy viac než jedného milióna mladých ľudí po celom svete.
Princ Edward tiež spravuje Asociáciu „International Award Association“ ktorej súčasťou je DofE UK a všetkých jej 61 programov po celom svete a v roku 1999 založil skupinu za účelom poskytnutia kapitáloveho fondu na rozšírenie dosahu ceny.
V júni 2011 Princ Edward pricestoval do mesta Baltimore kde sa stretol so študentami a členmi neziskovej organizácie Living Classrooms Foundation ktorá sa stala súčasťou Ceny vojvodu z Edinburgu. vpravo|náhľad|Gróf z Wessexu pri otváraní mládežníckeho centra v meste [[Yate v roku 2011]]
V decembri 2011 Gróf a Grófka z Wessexu navštívili Bahrain kde sa stretli s Bahrainskou kráľovskou rodinou a predsedom vlády Khalifom bin Salmanom Al Khalifom.
Vo februári a marci 2012 Kráľovský pár navštívil pri príležitosti Diamantového výročia začiatku vlády kráľovnej Alžbety II. Karibik. Súčasťou ich cesty boli krajiny Svätá Lucia, Barbados, Svätý Vincent a Grenadíny, Grenada, Trinidad a Tobago, Montserrat, Svätý Krištof a Nevis, Anguilla a Antigua a Barbuda. Pri návšteve sa Kráľovský pár zúčastnil aj osláv dňa nezávislosti na ostrove Svätej Lucie, prejavu ľudovej komory na Barbadose a navštívil miesta postihnuté sopečnými erupciami v Montserrate.
V roku 2013 Kráľovský pár navštívil Južnú Afriku kde Cena vojvodu z Edinburgu spolupracuje s miestnou organizáciou The President’s Award for Youth Empowerment Trust.
Princ Edward bol Kráľovnou Alžbetou II. v roku 2013 vymenovaný za vrchného komisára jej veličenstva na valnom zhromaždení Škótskej cirkvi (Church of Scotland), ktorý osobne zastupuje panovníka na výročnom valnom zhromaždení Škótskej cirkvi.
V roku 2015 Princ Edward získal prezidentskú medailu od Prezidenta svetovej federácie bedmintonu Erika Høyera za prínos k projektom spojeným s bedmintonom.
Gróf z Wessexu v máji 2016 navštívil Ghanu kde sa stretol s predstaviteľmi štátu a jeho excelenciou Prezidentom Mahamom, s ktorým spolu odovzdali ceny hlavy štátu ghanskej mládeži ktorá sa v predošlých rokoch zúčastňovala v Programe ocenení hlavy štátu, s ktorým tiež spolupracuje Cena vojvodu z Edinburgu.
V septembri 2016 Princ Edward pricestoval do Čile pri príležitosti diamantového výročia udeľovania Ceny vojvodu z Edinburgu kde sa tiež zapojil do Čilských štátnych osláv Fiestas Patrias ktoré spájala červená, biela a modrá farba, ktoré sa nachádzajú na štátnych vlajkách Spojeného kráľovstva a Čile. Počas návštevy regionálna veľvyslankyňa Spojeného kráľovstva pre Latinskú Ameriku a Karibik Fiona Clouder zdôraznila význam programu Ceny vojvodu z Edinburgu keď v prejave povedala: „Počas návštevy, Princ zdôraznil význam Ceny vojvodu z Edinburgu. Ide o popredné svetové ocenenie pre mládež. Zúčastnili sa milióny mladých ľudí z celého sveta, s akýmkoľvek pôvodom a z akéhokoľvek prostredia, posúvajú svoje osobné hranice, získavajú nové zručnosti, vylepšujú svoje životopisy a vytvárajú si tak možnosť lepšej budúcnosti. Tento rok Cena oslavuje diamantové výročie - 60 rokov. Cena v Čile len začína. Dúfame, že sa bude rozvíjať v mnohých organizáciach.“
Princ Edward navštívil aj 14. Britský a Commonwealthský hasičský a záchranný zbor JAS Jackson, ktorý zakladala britská komunita v Santiagu v roku 1958 a ktorej je vojvoda z Edinburghu čestný členom.
Princ Edward navštívil aj Hasičský a záchranný zbor v meste Valpariso. V oboch zboroch sú členmi dobrovoľníci ktorí slúžia komunite a spájajú ich významné Britské asociácie. Princ Edward navštívil aj Čilsko-Britskú kultúrnu univerzitu v meste Santiago ktorej je čestným členom a ktorá v tom čase oslavovala 10 výročie.
Vo februári 2018 boli gróf a grófka z Wessexu v mene kráľovnej Alžbety II. zablahoželať štátnym predstaviteľom Srí Lanky k 70. výročiu nezávislosti tohto štátu. Pri tejto príležitosti sa zúčastnili osláv nezávislosti v meste Kolombo a absolvovali 5 dňovú cestu po tejto krajine ktorá bola do roku 1948 Britskou kráľovskou kolóniou.
Pri príležitosti 21. Hier Commonwealthu navštívil v apríli 2018 Princ Edward Austráliu, kde sa zúčastnil aj viacerých stretnutí s mládežou zapojenou do programu Ceny vojvodu z Edinburgu a tiež s dobrovoľníkmi a podporovateľmi tejto ceny.
vľavo|náhľad|Princ Edward pri návšteve programu mládežníckeho centra v Salisbury, [[Austrália]] Nadácia „The Wessex Youth Trust“ ktorú si gróf a grófka z Wessexu zriadili v roku 1999 si po dvadsiatich rokoch zmenila názov na pôvodný: „The Earl and Countess of Wessex Charitable Trust“. Poslaním nadácie zostalo pomáhať vybraným dobročinným organizáciam a dostať svoju pôsobnosť nad rámec podpory detí a mladých ľudí.
Kráľovná Alžbeta II. pridelila v marci 2019 svojmu synovi a jeho manželke ďalší titul gróf a grófka z Forfaru. Titul grófstva z Forfaru bol vytvorený v roku 1661 a bol ďalším titulom grófa z Ormondu, ktorý vlastnila rodina Douglasovcov. Prvým grófom z Forfaru bol Archibald Douglas (1653-1712), druhým bol jeho syn a menovec Archibald Douglas (1692-1715). Forfar je krajské mesto v jednej z 32 rád miestnej samosprávy Škótska s populáciou viac než 14 000 ľudí. Je tiež hlavným okresným mestom, najbližšie k hradu Glamis, ktoré je sídlom grófov zo Strathmore a Kinghorne. Práve z tejto rodiny pochádza matka kráľovnej Alžbety II., Alžbeta, kráľovná matka.
1. júla 2019 gróf a grófka z Forfaru prvý krát oficiálne navštívili mesto Forfar s novými titulmi gróf a grófka z Forfaru. Stretli sa s miestnymi obyvateľmi, navštívili obchody, pamiatky, centrum pre výcvik vodiacich psov Guide Dogs Scotland, návštevnícke centrum liehovaru Glenfiddich a miesto kde udržiavajú remeslo výroby kiltov, školu Keith Kilt a textilné centrum. Spoločnosť Forfar's Strathmore Woollen Company pripravila a navrhla pre Princa Edwarda dar pri príležitosti osláv nového titulu grófa a grófky z Forfaru, kilt so vzorom tartan. Vzor tartan táto spoločnosť navrhla v roku 2004 a je inšpirovaný farbami Forfarského erbu.
V roku 2020 sa Princ Edward začal starať o charitatívnu organizáciu London Youth ktorá podporuje komunitné mládežnícke kluby.
Vo februári 2022 bol Princ Edward vymenovaný za prezidenta Royal Windsor Horse Show.
Tituly a vyznamenania
vpravo|náhľad|176x176bod|Kráľovský monogram10. marec 2023 - súčasnosť: Jeho kráľovská výsosť Vojvoda z Edinburghu
10. marec - 19. jún 1999: Jeho kráľovská výsosť princ Edward
19. jún 1999 - súčasnosť: Jeho kráľovská výsosť princ Edward, gróf z Wessexu
V Škótsku: 10. marec 2019 - súčasnosť: Jeho kráľovská výsosť princ Edward, gróf z Wessexu a Forfaru
Junay
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ethnologue
Ethnologue (celým názvom Ethnologue: Languages of the World) je publikácia vydávaná SIL International obsahujúca informácie o jazykoch z celého sveta. Vychádza od roku 1951, od roku 1997 aj v internetovej verzii a od 17. verzie uverejnenej v roku 2013 je primárne vydávaná v internetovej podobe. 19. vydanie z roku 2016 obsahuje 7 097 jazykov, ktoré sa označujú za živé jazyky.
Skelby (obec Næstved)
Skelby je dedina na južnom Sjællande s 300 obyvateľmi (2020). Skelby sa nachádza vo farnosti Skelby päť kilometrov západne od Herlufmagle a 12 kilometrov severne od mesta Næstved. Dedina patrí k obci Næstved a nachádza sa v regióne Sjælland.
Montigny-sur-Avre
Montigny-sur-Avre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Jussy (Yonne)
Jussy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Skelby (obec Næstved)
Nachádza sa tu kostol Skelby Kirke.
Jussy (Yonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Montigny-sur-Avre
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Jussy (Yonne)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Princ Edward, vojvoda z Edinburghu
Výber z vyznamenaní
vľavo|60x60bod| 6. február 1977: Strieborná jubilejná medaila kráľovnej Alžbety II. vľavo|60x60bod 9. február 1990: Novozélandská pamätná medaila vľavo|60x60bod 6. február 2002: Zlatá jubilejná medaila Kráľovny Alžbety II vľavo|60x60bod 11. máj 2005: Čestný člen Saskatchewanského rádu za zásluhy vľavo|60x60bod 7. jún 2005: Pamätná medaila k výročiu Saskatchewanu vľavo|60x60bod 23. apríl 2006: Royal Knight of the Most Noble Order of the Garter (KG) vľavo|60x60bod Rytiersky veľkokríž Kráľovského viktoriánskeho rádu vľavo|60x60bod 6. február 2012: Diamantová jubilejná medaila Kráľovny Alžbety II. vľavo|60x60bod 29. október 2015: Vyznamenanie kanadských síl vľavo|60x60bod 6. február 2022: Platinová jubilejná medaila Kráľovny Alžbety
Montigny-sur-Avre
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Princ Edward, vojvoda z Edinburghu
Výber z vyznamenaní
2. jún 2003 - 10. marec 2011: Knight Commander of the Royal Victorian Order (KCVO)
Montigny-sur-Avre
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Princ Edward, vojvoda z Edinburghu
Výber z vyznamenaní
10. marec 1989 - 2. jún 2003: Veliteľ Kráľovského Viktoriánskeho rádu
Kráľovská švédska akadémia vied
Kráľovská švédska akadémia vied je jedna z kráľovských akadémii vo Švédsku. Je to nezávislá mimovládna vedecká organizácia ktorej cieľom je podpora vedy, predovšetkým prírodných vied a matematiky.
Akadémiu založili v roku 1739 prírodovedec Carl Linné, merkantilista Jonas Alströmer, inžinier Mårten Triewald a politík Anders Johan von Höpken. Bola vytvorená po vzore britskej Royal Society a francúzskej Académie des sciences.
Výbory Akadémie okrem iného vyberajú laureátov medzinárodných cien:
Stredná priemyselná škola dopravná (Bratislava, Kvačalova 20)
Stredná priemyselná škola dopravná Kvačalova 20 je stredná škola špecializovaná na dopravný priemysel so sídlom na Kvačalovej ulici v Bratislave.
Študijné odbory:
Absolvovanie študijných odborov 3760 M a 3765 M umožňuje absolventom splniť po obsahovej stránke podmienky zákona NR SR č. 56/2012 Z. z. o cestnej doprave pre získanie odbornej spôsobilosti na podnikanie v cestnej doprave.
Praktické vyučovanie škola realizuje v dielňach školy aj vo veľkom počte rôznych dopravných, logistických firiem a autoservisoch. Žiaci sa môžu zapojiť aj do duálneho vzdelávania u budúcich zamestnávateľov. V školskej autoškole môžu získať vodičský preukaz skupiny B.
Škola je aktívna v realizácii rôznych regionálnych i medzinárodných projektov. V rámci projektov Erasmus+ žiaci pravidelne absolvujú odborné stáže v zahraničných dopravných firmách a autoservisoch. Žiaci dosahujú popredné umiestnenia v súťažiach Zväzu logistiky a zasielateľstva i v olympiádach v anglickom a nemeckom jazyku.
Mottom školy je: „Pripravíme Ťa na dopravu budúcnosti“.
Di Martino
Di Martino môže byť:
Tetróza
Tetróza je monosacharid, ktorý má štyri uhlíkové atómy. Podľa polohy karbonylovej skupiny (aldehydovej alebo ketónovej skupiny) sa rozlišujú aldotetrózy (majú aldehydovú skupinu na uhlíku 1) alebo ketotetrózy (majú ketónovú skupinu na uhlíku 2).
Aldotetrózy majú dve chirálne centrá (asymetrické uhlíkové atómy), takže existujú 4 rôzne stereoizoméry. Dva z nich sa bežne vyskytujú v prírode, a to sú D - enantioméry erytrózy a treózy. L - enantioméry sa v prírode nenachádzajú. Ketotetrózy majú jedno chirálne centrum a teda existujú dva stereoizoméry: L - a D -erytrulóza. I v tomto prípade sa v prírode nachádza len D - enantiomér.
Montireau
Montireau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Tetróza
Biologický význam
Tetrózy majú niekoľko úloh v živých organizmoch. Niektoré vystupujú v metabolických dráhach a niektoré ovplyvňujú pôsobenie niektorých enzýmov.
Montireau
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Tetróza
Intermediáty v pentózafosfátovej dráhe
Jednou z metabolických dráh, ktorých sa tetrózy účastnia, je pentózafosfátová dráha. V tejto dráhe existuje oxidačná a neoxidačná časť. D -Erytróza sa vyskytuje v neoxidačnej časti, kde sa D -ribulóza-5-fosfát mení na hexózu (fruktóza-6-fosfát) a triózu (glyceraldehyd-3-fosfát). Obe tieto molekuly sa potom dajú využiť v rôznych iných procesoch. D -Erytróza-4-fosfát sa tvorí v reakcii zvanej transaldolácia. Enzým transaldoláza prenesie tri uhlíkové atómy sedoheptulóza-7-fosfátu (S7P) na glyceraldehyd-3-fosfát (G3P). Transaldoláza využíva tvorbu Schiffovej bázz, čo umožňuje priebeh aldolovej reakcie (v oboch smeroch). Zo S7P a G3P tak vzniká erytróza-4-fosfát a fruktóza-6-fosfát. Erytróza-4-fosfát je dôležitým intermediátom, pretože sa následne účastí posledného kroku neoxidačnej časti pentózafosfátovej dráhy. Tým je transketolázová reakcia, kde enzým transketoláza rozbije nevýhodnú väzbu medzi karbonylovým uhlíkom a alfa uhlíkom. Ako kofaktor sa účastní tiamínpyrofosfát (TPP), ktorý atakuje xylulóza-5-fosfát a umožňuje štiepenie väzby medzi C2 (karbonylovým uhlíkom) a C3 (alfa uhlíkom). V procese odstupuje G3P. C2 uhlík následne atakuje erytróza-4-fosfát, vďaka čomu vzniká fruktóza-6-fosfát. Oba produkty tejto reakcie, G3P i fruktóza-6-fosfát, potom môžu vstúpiť do glukoneogenézy na regeneráciu glukózy.
Montireau
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tetróza
Inhibícia enzýmov
D -Erytróza-4-fosfát je i inhibítor fosfoglukózaizomerázy. Fosfoglukózaizomeráza je druhý enzým v glykolýze a jej úlohou je premena glukóza-6-fosfátu na fruktóza-6-fosfát.
V oboch prípadoch je tetróza inhibítorom enzýmuz glykolýzy, čím sa zabraňuje rozkladu glukózy.
Názvoslovie diastereomérov
V názvosloví organickej chémie sa na rozlišovanie niektorých párov diastereomérov kedysi používali predpony, ktorých pôvod je práve v tetrózach. Tieto stereoizoméry boli pomenované erytro (podľa erytrózy) a treo (podľa tetrózy). Eytro izomér má dva substituenty na tej istej strane, zatiaľ čo treo izomér má substituenty na rôznych stranách.
Alfa a beta uhlík
náhľad|Alfa a beta uhlíky vo vzorci [[benzylacetónu. Alfa uhlík je hneď vedľa ketónovej funkčnej skupiny. Benzylacetón má päť α-vodíkov (dva vľavo a tri vpravo od ketónovej skupiny) a dva β-vodíky.]] Alfa uhlík (Cα, α-uhlík) označuje u organických molekúl uhlík, ktorý je naviazaný priamo na funkčnú skupinu, napríklad karbonyl. Druhý uhlík sa nazýva beta uhlík (Cβ, β-uhlík). Podobným spôsobom sú pomenované ďalšie uhlíky s použitím gréckych písmen. Týmto názvoslovím je možné pomenovať i vodíkové atómy, ktoré sú naviazané na uhlíkové atómy. Vodíkový atóm naviazaný na alfa uhlík je alfa vodík, vodíkový atóm naviazaný na beta uhlík je beta vodík a tak ďalej.
Toto názvoslovie neodpovedá štandardnému názvosloviu IUPAC, ktoré namiesto toho odporúča číselné označenie namiesto gréckych písmen, ale i napriek tomu je stále veľmi populárne, pretože ho možno použiť na určenie relatívnej pozície atómov uhlíka/vodíka voči ostatným funkčným skupinám.
Pri organických molekulách s viacerými funkčnými skupinami však vznikajú komplikácie. Všeobecne sa za referenčnú funkčnú skupinu považuje tá skupina, podľa ktorej je molekula (alebo druh molekúl) pomenovaná. Príkladom môžu byť nitrostyrén a fenetylamín, ktoré sú si štruktúrne veľmi podobné - nitrostyrén sa dokonca dá zredukovať priamo na fenetylamín. Alfa uhlík nitrostyrénu je však vedľa fenylovej skupiny, zatiaľ čo u fenetylamínu sa ten istý uhlík označuje ako beta uhlík, pretože u fenetylamínu (ako amínu a nie ako styrénu) sú atómy označené z opačného konca molekuly.
Príklady
náhľad|250x250bod|[[Kyselina butyrová s označnými alfa, beta a gama uhlíkmi.]]