cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dušan Dušek
Tvorba
Svoje prvé literárne diela publikoval od roku 1964 v časopisoch (Mladá tvorba, Slovenské pohľady, Romboid, Kamarát, Slniečko a i.). Knižný debut mu vyšiel v roku 1972. Venuje sa písaniu literatúry pre dospelých, písaniu poviedok, ale i pre deti a mládež. V dielach sa vracia k témam detstva, domova, dediny, príbuzenských či medziľudských vzťahov, často využíva motív smrti, ktorú považuje za súčasť života, ale tiež erotiky a dospievania. Popri samotnom deji sa venuje množstvu detailov, ktoré sa neustále opakujú a prelínajú, preniká pod povrch vzťahov, situácií a problémov, ktoré nerieši, len evokuje. Svoj postoj naznačuje využitím nečakaného uhla pohľadu, ktorý sa často mení a prechádza až do neskutočna a fantázie.
Zaujímavosti
V roku 2011 bolo udelené Dušanovi Dušekovi a Jane Kocianovej čestné občianstvo mesta Šaštín-Stráže. Šaštín, odkiaľ pochádzal jeho otec a kam chodil Dušan Dušek na prázdniny (detstvo prežil v Piešťanoch a Bratislave) sa zjavuje takmer v celej jeho bohatej knižnej tvorbe i vo filmoch podľa jeho scenárov.
Zoznam planétok 26751 – 27000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zoznam planétok 26001 – 26250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zoznam planétok 27001 – 27250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zoznam planétok 27751 – 28000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zoznam planétok 25251 – 25500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Adiuretín
thumb|Vazopresín
Adiuretín, antidiuretický hormón, antidiuretín alebo vazopresín (skr. ADH) je hormón produkovaný v jadrách hypotalamu (nucleus supraopticus a nucleus paraventricularis), odkiaľ je transportovaný (naviazaný na transportný proteín neurofyzín) výbežkami tzv. neuroendokrinných nervových buniek do neurohypofýzy a až tu vylučovaný do krvného obehu. Chemicky ide o peptid zložený z deviatich aminokyselín.
Zoznam planétok 27251 – 27500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Adiuretín
Podmieňuje zvýšené spätné vstrebávanie vody zo zberných kanálikov nefrónov a tak reguluje objem telových tekutín - homeostázu. Vo veľkých dávkach spôsobuje stiahnutie hladkého svalstva tepničiek a následné zvýšenie krvného tlaku (odtiaľ jeho staršie pomenovanie vazopresín) - potrebná dávka však výrazne prevyšuje jeho normálnu hladinu, preto sa zrejme priamo na regulácií krvného tlaku nepodieľa. Podnetom na jeho vylučovanie je zvýšená osmolarita a/alebo znížený objem krvi.
Pri poruche jeho tvorby vzniká ochorenie známe pod menom diabetes insipidus (močová úplavica).
Zoznam planétok 28251 – 28500
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zoznam planétok 28001 – 28250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Zoznam planétok 28501 – 28750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
7796 Járacimrman
7796 Járacimrman je planétka v hlavnom pásme planétok. Podľa parametrov dráhy patrí do podskupiny IIa. Charakter jej dráhy je taký, že sa nemôže k Zemi priblížiť na menej ako 197 mil. km.
Objav
Planétka bola na juhočeskej hvezdárni na Kleti objavená v januári 1996 astronómom Zdeňkom Moravcom a dostala provizórne označenie 1996 BG. Bola sledovaná až do apríla 1996 a ďalej potom v júni a júli 1997. Dodatočne bolo zistené, že ide o stratenú planétku, ktorá už predtým bola dvakrát pozorovaná a to po prvýkrát 12. decembra 1973 na observatóriu Brera-Merate v severnom Taliansku a v dňoch 8. a 9. júna 1990 na hvezdárni Mount Stromlo Observatory, neďaleko austrálskeho hlavného mesta Canberra. Vtedy dostala predbežné označenie 1973 YE3, resp. 1990 VG. V roku 1997 už bola jej dráha natoľko spresnená pozorovaním viacerých ďalších observatórií, že dostala pridelené definitívne poradové (katalógové) čislo 7796 a stala sa 312. číslovanou planétkou objavenou na Kleti. Potom jej objaviteľ navrhol, aby bola pomenovaná na počesť fiktívneho českého génia Járy Cimrmana. Toto meno bolo vo februári 1998 schválené nomenklatúrnou komisiou pre malé telesá v slnečnej sústave pri Medzinárodnej astronomickej únii (IAU).
Fyzikálne vlastnosti
Na základe hviezdnej veľkosti vo viditeľnej oblasti spektra a predpokladaného albeda bol priemer tohto telesa odhadnutý na 10 km. Spektrálne údaje o planétke nie sú k dispozícii a preto nie je ani približne známe jej chemické a mineralogické zloženie.
Zoznam planétok 27501 – 27750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Kortikotropín
Kortikotropín (iné názvy: adrenokortikotropný hormón, adrenokortikotropín, ACTH) je hormón produkovaný v pars distalis adenohypofýzy typom chromofilných (bazofilných) buniek - tzv. kortikotropnými bunkami. Z biochemického hľadiska nemusí byť kompletnou molekulou, na vyvolanie účinku stačí i reťazec menšieho počtu aminokyselín.
Jeho hlavným efektom je stimulácia rastu kôry nadobličiek a prostredníctvom nich tvorba a produkcia glukokortikoidov, najmä kortizolu. Zúčastňuje sa i tvorby mineralokortikoidu aldosterónu stimuláciou tvorby jeho prekurzorov. Účinkuje i na melanocyty v zmysle zvýšenej produkcie kožného pigmentu melanínu. Stimuluje odbúravanie tukov - lipolýzu.
Melanotropín
Melanotropín (melanocyty stimulujúci hormón, MSH) je hormón, tvoriaci sa v pars intermedia hypofýzy, ktorá je u človeka zakrpatená. Tvoria ho bazofilné, tzv. melanotropné bunky. Chemicky ide o polypeptid, ktorý má dve formy: alfa a beta. Má spoločné sekvencie aminokyselín s kortikotropínom, čo ukazuje na ich spoločného prekurzora – tzv. proopiomelanokortín.
U obojživelníkov spôsobuje rozptyľovanie zrniek melanínu v pigmentových bunkách kože a jej následné tmavnutie. U človeka tento priamy účinok nemá. Jeho funkcie nie sú zatiaľ u človeka dostatočne známe – zrejme sa podieľa na regulácií pigmentácie kože v prípade nedostatku hormónov kôry nadobličiek.
Ján Slezák
Ján Slezák môže byť:
Mika Waltari
Mika Toimi Waltari (* 19. september 1908, Helsinki – † 26. august 1979, Helsinki) bol fínsky spisovateľ, novinár a dramatik, autor rozsiahleho diela, ktoré pozostáva z románov, noviel, zbierok rozprávok, zbierok poézie, rozhlasových a divadelných hier. Jeho dielo bolo preložené do viac ako tridsiatich jazykov.
Život
Narodil sa v rodine luteránskeho pastora a učiteľa, ktorý zomrel, keď mal Mika len päť rokov. Ako dieťa prežil fínsku občiansku vojnu. Študoval na Helsinskej univerzite filozofiu, estetiku a literatúru a tu aj v roku 1929 promoval. Už počas štúdií začal písať ovplyvnený dielom amerického spisovateľa Edgara Allana Poa. V roku 1931 sa zosobášil s Marjattou Luukkonenovou, s ktorou mal dcéru Satu, ktorá sa neskôr tiež stala spisovateľkou. Počas 2. svetovej vojny pracoval ako novinár a tiež pre fínsku rozviedku. Niekoľkokrát bol hospitalizovaný na psychiatrii kvôli svojim depresívnym sklonom. V roku 1970 sa stal čestným doktorom na Turkuskej univerzite.
Dielo
Hlavné postavy Waltariho historických románov predstavujú vždy ten istý typ hrdinu. Sú osamelí a hľadajú pravdu a zmysel života v rozličných búrlivých obdobiach dejín, v ktorých sa jednotlivé romány odohrávajú.
Ondrej Kalamár
Ondrej Kalamár (* 11. máj 1958, Zvolen) je slovenský spisovateľ. Žije vo Zvolene. Študoval na SPŠ dopravnej vo Zvolene a na VŠDaS v Žiline (5 semestrov). Je spoluzakladateľom Združenia internetových autorov Pars Artem.
Život
Po predčasnom (ne)ukončení štúdia pacuje v rokoch 19801985 ako mechanik motorových lokomotív v ŽOS Zvolen, v rokoch 19851990 pracuje ako kamenárrezač a brúsič prírodného kameňa v Komunálnych službách okresu Zvolen. Od roku 1990súkromný podnikateľ, najprv v odbore kamenárstvo, neskôr reklama, obchod a sprostredkovacie služby. V súčasnosti živnostník, glosátor pre rádio Regina BB, publicista a spisovateľ. Od roku 2002 vedie literárny klub ZVOLIK.
Tvorba
náhľad|S Romanom Pomajbom
Aforizmy
Zahraničné vydania
Antológie
Preklady
Filmový scenár
Spoluproducent filmu
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1965
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1965 bol v poradí 14. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v Moskve a Tbilisi, v Sovietskom zväze v dňoch od 30. mája10. júna 1965, za účasti 16 tímov. Zápasy sa odohrali prvýkrát v dvoch dejiskách, konkrétne v arénach Centralnoj stadion imeni V. I. Lenina a Tbilisis Sportis Sasakhle. Ôsmy titul (piaty v rade) získal domáci, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 1967, ktoré organizoval Uruguaj. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní
right|thumb|Joseph Smith ml., zakladateľ cikrvi right|thumb|Dvaja misionári
Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní, je náboženská spoločnosť založená Josephom Smithom v USA v roku 1830. Sama seba považuje za jedinú cirkev oprávnenú Ježišom Kristom, ktorá dodržuje jeho pôvodné učenie.
Svoje učenie členovia odvodzujú z nasledovných diel:
Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní preberá mnohé z kresťanského vierovyznania. Učí, že Ježiš Kristus je Syn Boží a Spasiteľ ľudstva.
Ako jediná sa vyznačuje niektorými charakteristickými učeniami. Hlavným z nich je presvedčenie, že pôvodná Cirkev Ježiša Krista sa stratila zo Zeme krátko po jeho smrti. Táto cirkev bola nakoniec v polovici 19. storočia znovuzriadená spolu s jej náukami, jej organizáciou - vrátane Rady dvanástich apoštolov -, a jej právomocou. Aby sa rozlišovalo medzi terajšou a pôvodnou Cirkvou Ježiša Krista, znovuzriadená Cirkev je známa ako Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní. Termín „Svätý“ sa používa v pôvodnom, biblickom zmysle, ako označenie členov Cirkvi.
Členovia veria, že k znovuzriadeniu Kristovej Cirkvi došlo počas obdobia niekoľkých rokov tým, čo bolo pre nich najpozoruhodnejším zjavením od čias Krista - zjavením sa vzkrieseného Ježiša Krista a Boha Otca na jar roku 1820 mladému farmárskemu chlapcovi, ktorý sa modlil o poznanie, ku ktorej cirkvi sa má pridať.
Chlapcovi, 14- ročnému Josephovi Smithovi, bolo povedané, aby sa nepripojil k žiadnej z nich, ale že bude použitý ako nástroj, prostredníctvom ktorého bude znovuzriadená štruktúra, náuky a právomoc Cirkvi. Nasledovali ďalšie zjavenia a návštevy - ktorých svedkami boli často údajne aj iní ľudia.
Formálne bola Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní zorganizovaná vo Fayette v severovýchodnej časti Spojených štátov v apríli roku 1830 len šiestimi členmi.
Cirkev rýchlo rástla, ale odpor a prenasledovanie ju prinútili, aby sa presťahovala na západ. V roku 1844 bol Joseph Smith zabitý nepriateľským davom v Illinois. Členovia boli vyhnaní zo svojho mesta a ich domy boli spálené. Pod vedením veľkého kolonizátora Brighama Younga sa pustili do cestovania na západ naprieč Spojenými štátmi do údolia Veľkého Soľného jazera. Tam vybudovali Salt Lake City, v štáte Utah, ktoré je svetovým strediskom dnešnej Cirkvi.
Jednou z najcharakteristickejších čŕt Cirkvi Ježiša Krista Svätých neskorších dní je dôraz na rodinný život. Cirkev učí, že práve rodina je najlepším miestom pre vyučovanie, zdieľanie a uplatňovanie hodnôt a merítok evanjelia. Silné rodiny podľa viery Cirkvi prispievajú k zdraviu komunity a národa. Svätí neskorších dní sú jediní kresťania, ktorí aktívne učia, že zvláštne náboženské obrady v chráme môžu zjednotiť rodinu na večnosť.
Cirkev Ježiša Krista Svätých neskorších dní na Slovensku
Po vyzbieraní 33tisíc podpisov sa 18.10.2006 Cirkev Ježiša Krista svätých neskorších dní stala 17. registrovanou náboženskou spoločnosťou na Slovensku. Podľa odhadov má v súčasnosti niekoľko stoviek členov.
Oxytocín
thumb|oxytocín
Oxytocín je hormón produkovaný v jadrách hypotalamu (nucleus supraopticus a nucleus paraventricularis), odkiaľ je transportovaný (naviazaný na transportný proteín neurofyzín) výbežkami tzv. neuroendokrinných nervových buniek do neurohypofýzy a až tu vylučovaný do krvného obehu. Chemicky ide o peptid.
Spôsobuje sťahy hladkého svalstva maternice pri pôrode a pravdepodobne i pri pohlavnom dráždení, kedy sťahy svalstva urýchľujú transport spermií do vajcovodov. Ďalej spôsobuje sťahy myoepitelových buniek mliečnej žľazy a tým vypudzovanie mlieka pri kojení.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1967
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1967 bol v poradí 15. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v Helsinkách a Tampere, vo Fínsku v dňoch od 30. septembra8. októbra 1967, za účasti 16 tímov. Prvýkrát hostila turnaj severoeurópska krajina. Zápasy sa odohrali v arénach Helsingin jäähalli a Tampereen jäähalli. Deviaty titul (šiesty v rade) získal, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad.
Medzinárodný olympijský výbor
vpravo|thumb|Logo MOV
Medzinárodný olympijský výbor (MOV) je organizácia sídliaca v Lausanne vo Švajčiarsku, založená Pierrom de Coubertinom 23. júna 1894. K MOV patrí 203 národných olympijských výborov. MOV organizuje letné a zimné olympijské hry. Prvé moderné letné olympijské hry sa konali v roku 1896 v Aténach v Grécku. Prvé zimné olympijské hry sa konali v roku 1924 v Chamonix-Mont-Blanc vo Francúzsku. Olympizmus je životná filozofia, spájajúca vyrovnanosť a kvality tela a ducha. Šport sa mieša s kultúrou a výchovou, olympizmus hľadá a vytvára životný štýl založený na princípe radosti z úsilia, výchovnej hodnoty dobrého príkladu a rešpektovania morálnych princípov.
Poslanie a úloha
thumb|vpravo|Sídlo MOV v [[Lausanne]] Poslaním MOV je podporovať olympizmus na celom svete a riadiť olympijské hnutie. Úlohou MOV je:
Zasadnutia MOV
Zasadnutie je všeobecné stretnutie členov MOV. Je to najvyšší orgán MOV. Jeho rozhodnutia sú definitívne. Každý člen MOV má jeden hlas. Obvykle sa zasadnutie koná jedenkrát ročne. Výnimočné zasadnutia môžu byť zvolané prezidentom MOV alebo na písomnú žiadosť tretiny členov MOV. Okrem iných, medzi výkony zasadnutia patrí:
Exekutíva MOV
Exekutíva MOV pozostáva z prezidenta, štyroch vice-prezidentov a desiatich ostatných členov. Všetci členovia Exekutívy MOV sú volení Zasadaním MOV v tajnom hlasovaní väčšinou hlasov. Exekutíva MOV je vo všeobecnosti zodpovedná za administratívu MOV a riadenia jej činnosti.
Marko Kovjenić
Marko Kovjenić (* 2. február 1993, Ľubľana, Slovinsko) je slovinsky futbalový záložník, ktorý v súčasnosti hráva za futbalový klub Kranj.
Medzinárodný olympijský výbor
Prezident
Prezident je volený na zasadnutí MOV tajným hlasovaním. Prezident je volený členmi MOV na obdobie osem rokov, s možnosťou opätovného zvolenia. Najbližšie voľby na prezidenta MOV sa uskutočnia v roku 2009. Prezident MOV reprezentuje MOV a šéfuje všetkým aktivitám. Prezident je vo všeobecnosti zodpovedný za MOV, jednotliví členovia MOV sú zodpovedný za svoje národné olympijské výbory a svoje funkcie. Prezident Juan Antonio Samaranch bol zvolený za Čestného prezidenta MOV do konca života. Pierre de Coubertin dúfal, že olympijské hnutie pomôže rozvíjať medzinárodné vzťahy a prispieť k medzinárodnému mieru. MOV je charakteristické svojimi znakmi, zástavou – piatimi farebnými prepletenými kruhmi na bielom podklade, olympijskou hymnou, heslom a samozrejme, olympijskou chartou.
Marko Kovjenić
Futbalová kariéra
Marko Kovjenić sa narodil v slovinskom meste Ljubljana, kde odštartoval svoju futbalovú kariéru. Svoju seniorskú kariéru odštartoval v slovinskom prvoligovom klube NK Domžale. V tomto klube získal aj Slovinsky pohár v sezóne 2010/11, nasledujúcu sezónu získal aj slovinsky Superpohár. Za klub NK Domžale odohral 28 zápasov.
Medzinárodný olympijský výbor
Členovia MOV
Medzinárodný olympijský výbor je zložený z členov. Krajiny, ktoré organizovali olympijské hry, majú dvoch členov, ostatné krajiny jedného alebo žiadneho. Títo členovia sú reprezentanti ich krajín. Členmi sú aj bývalí športovci. Posledných desať rokov zloženie členov MOV napredovalo, aby lepšie reprezentovalo šport vo svete. Členovia MOV sú navrhovaní športovcami, šéfmi medzinárodných federácií a šéfmi národných olympijských výborov.
Marko Kovjenić
Futbalová kariéra
V sezóne 2014/15 hrával za slovenský prvoligový klub FC ViOn Zlaté Moravce. V Zlatých Moravciach odohral päť zápasov a získal dve žlté karty.
Od sezóny 2015/16 hráva za slovinsky klub NK Radomlje. V sezóne 2015/16 postúpil s klubom do prvej Slovinskej futbalovej ligy, ale v sezóne 2016/17 klub NK Radomlje vypadol z najvyššej slovinskej súťaže do druhej ligy.
Medzinárodný olympijský výbor
Zánik členstva
Zaniknutie členstva MOV nastáva v nasledovných prípadoch:
Mestá organizujúce olympijské hry
Krajiny, ktoré si želajú organizovať olympijské hry letné alebo zimné, musia podať svoju kandidatúru na MOV, ktorý rozhoduje o mieste konania olympijských hier. Členovia MOV, zastupujúci väčšinu členských krajín, volia miesto olympijských hier. Členovia krajín, ktoré kandidujú na usporiadanie olympijských hier, sú z volieb vylúčení až do momentu, kým ich krajina nie je vyradená z hlasovania.
Olympijský marketing
Olympijské hnutie sa zaoberá piatimi hlavnými programami. Medzinárodný olympijský výbor kontroluje spoločnosti a svetový program. Organizačné komisie pre olympijské hry kontrolujú spolky, označujúce a schvaľujúce programy v hosťujúcej krajine pod dohľadom MOV. Každý zisk z hlavného programu je kontrolovaný MOV a Organizačnou komisiou pre olympijské hry. 92 % zo zisku MOV rozdeľuje organizáciám v olympijskom hnutí na podporu výstavby športovísk na olympijských hrách a pre podporu rozvoja športu na svete.
Národné olympijské výbory dostávajú finančnú podporu pre rozvoj olympijských tímov, športovcov a nové olympijské nádeje.
Samuel Roth (prírodovedec)
Samuel Roth, (* 18. december 1851, Vrbov – † 17. november 1889, Levoča), bol slovenský prírodovedec a pedagóg, zakladateľ slovenskej speleoarcheológie.
Život
Jeho otec bol Samuel Roth a matka Anna Mária rod. Kleinová. Bol synom maloroľníka. Po dokončení gymnaziálnych štúdií v Kežmarku študoval prírodné vedy na univerzite v Pešti, kde v roku 1874 promoval ako doktor prírodných vied. Vrátil sa na Spiš a v Levoči sa stal profesorom  a neskôr riaditeľom levočského gymnázia.
Zaoberal sa geológiou, glaciológiou, limnológiou a speleológiou. Robil geologické výskumy v okolí Dobšinej. Významné sú jeho literárne práce s glaciológie Tatier a popisy 26 jaskýň, ktoré sám preskúmal, zmapoval a prebádal aj z archeologického a paleontologického hľadiska. Roku 1874 v jaskyni Aksamitka spolu s Matyasom Badanyim našiel prvé paleolitické nálezy (kostený hrot a 2 kamenné čepele) na Spiši a v Karpatskej kotline vôbec. Dôkladne preskúmal jaskyňu pri obci Poráč susednú menšiu jaskyňu Chyža, kde našiel kosti medveďa jaskynného (Ursus spelaeus), najmä zuby, stavce, články prstov, úlomky holenných kostí, rebrá i čeľuste. Predpokladal, že jaskyne boli osídlené ľuďmi v období neolitu. Neorientoval sa však len na Spiš. Preskúmal v lete 1879 štyri dávno známe jaskyne v chotároch abovských obcí Veľká Lodina a Ružín. Sprevádzal ho sliezsky prírodovedec Karl Kolbenheyer (18411901), ktorý tieto jaskyne zameral. Vo Veľkej Ružínskej jaskyni našiel  kosti rozličných živočíchov, ale aj kultúrne vrstvy s črepmi keramiky. Publikované výskumy napadol významný maďarský geológ Lajos Lóczy (18491917). Uhorská geologická spoločnosť po návšteve vyslaných odborníkov vyvrátila Rothove tvrdenia, ale neskoršie výskumy ich potvrdili.
Od roku 1884 bol úradujúcim podpredsedom Uhorského karpatského spolku.
Typ 69
náhľad|Iracký Typ 69 Typ 69 je čínsky tank, vylepšená verzia predchádzajúceho Typu 59 (ktorý bol odvodený zo sovietskeho tanku T-54). Spolu s tankom Typ 79 ide o prvé nezávisle vyrobené čínske hlavné bojové tanky. Tanky typu 69 boli vyrábané medzi rokmi 1963 a 1974, ich hlavnú výzbroj tvorí v Číne vyvinutý kanón s hladkým vývrtom hlavne kalibru 100 mm. Jeho strelivo je odlišné od streliva tankov typu 59, ktorý disponuje 100mm drážkovanými kanónmi. Vozidlo je ľahko pancierované a disponuje stabilizátorom výzbroje a systémom ochrany posádky proti zbraniam hromadného ničenia.
Vyrobený bol v niekoľkých verziách, veľmi rozšírený je variant typu 69-IIA. Verzia 69-III je označovaná aj ako Typ 79.
V 80. rokoch 20. storočia zakúpil okolo 1 000 tankov typov 59 a 69 Irak, ktorý ich následne použil v iracko-iránskej vojne, vo vojne v Zálive a v irackej vojne. Ďalšími užívateľmi, okrem Číny, sú Pakistan, Bangladéš, Irán, Mjanmarsko, Thajsko, Srí Lanka, Zimbabwe a Sudán.
Catalogue of Galaxies and Clusters of Galaxies
Catalogue of Galaxies and Clusters of Galaxies (skrátene CGCG, alebo ZWG, slov. Katalóg galaxií a kôp galaxií) bol vydaný Fritzom Zwickym v rokoch 1961 – 1968. Obsahuje 29 418 galaxií a 9 134 kôp galaxií.
Borščivci
Borščivci je dedina na Ukrajine v Mohyliv-podiľskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 1022 obyvateľov.
Holly Marie Combsová
Holly Marie Combs-Donohoová (* 3. december 1973, San Diego, Kalifornia, USA) je americká herečka. Od roku 2002 je producentkou seriálu Charmed.
Detstvo
Narodila sa v San Diegu v Kalifornii jej pätnásťročnej matke Lauralei Combs a sedemnásťročnému otcovi. Jej rodičia sa pre nízky vek dva roky po narodení Holly rozišli.
Keď sa Holly učila chodiť, stala sa jej nehoda - spadla na mramorový stôl. Odvtedy má na pravom obočí jazvu. Jej matka chcela, aby sa z Holly stala herečka, pretože sama sa vždy túžila stať herečkou, ale pre nízky vek a včasnému tehotenstvu sa jej to nikdy nepodarilo. Hollyina matka pracovala v rôznych oblastiach - vyučovala jazdectvo, neskôr pracovala ako čašníčka a modelka. Jej nevlastný otec, ktorého si Lauralei Combs vzala, keď mala Holly 12 rokov pracoval, ako barman.
Keď mala sedem rokov s matkou sa presťahovala do New Yorku na Manhattan. Tam aj navštevovala Beekmanovej školu a neskôr absolvovala Profesionálnu detskú školu herectva.
V detstve žila vo veľmi skromných pomeroch a veľmi často sa s rodinou sťahovala. Často bývali v jednoizbových bytoch, kde s nimi žila aj Hollyina stará mama, a tak mali minimum súkromia.
Súčasnosť
Holly má štyri tetovania - ružu na pravej lopatke, motýľa vnútri pravého zápästia, ďalšie tetovanie má na ľavom zápästí a okolo pravého zápästia má tribal.
V rozhovore pre magazín ePregnancy Holly priznáva, že fajčí od svojich pätnástich rokov. Fajčiť však prestala, len čo zistila, že je prvýkrát tehotná.
Kariéra
Už pred rokom 1980 mala niekoľko menších hereckých príležitostí a úloh, vrátane malej úlohy vo filme Olivera Stonea Narodený štvrtého júla. Jej prvá veľká úloha prišla v roku 1992 v televíznom seriáli Picket Fences, kde sa uchádzala o úlohu Kimberly. Režisér seriálu ju najskôr odmietol, no nakoniec úlohu získala. Seriál bol vysielaný štyri roky a Holly získala za svoju úlohu cenu Mladého umelca (Young Artist award).
V roku 1992 sa objavila v snímkach Simple Men, Chain of Desire a v snímke Dr. Giggles, v ktorej získala hlavnú úlohu - hrala deväťnásťročnú Jennifer Campbell - dcéru Cliffa de Young a priateľku Glenna Quinna.
Nakoniec prišla jej najväčšia seriálová šanca - Čarodejnice (Charmed). Na konkurz ju vzala jej priateľka Shannen Doherty. Holly sa uchádzala o postavu Prue Halliwellovej a Shannen o postavu Piper Halliwellovej. Nakoniec Holly získala úlohu Piper a Shannen Dohertyová rolu Prue. Od piatej série sa Holly Marie Combsová stala spolu s Alyssou Milanovou producentkou seriálu.
V prvých troch sériach bola Hollyina postava druhorodená sestra, no po odchode Shannen Doherty jej pripadla úloha najstaršej sestry. Od štvrtej série vystriedala Shannen herečka Rose McGowan, ktorá ostala v seriály až do konca filmovania.
V roku 2008 získala zmluvu s Televízoiu Lifetime na spoluprácu a účinkovanie v novom televíznom seriáli Milenky (Mistresses), ktorého uvedenie bolo naplánované na január 2009, ale projekt nebol dokončený.
I Zwicky 18 C
I Zwicky 18 C (, doslova Zwickyho žiara) je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 18,9. Na oblohe sa nachádza ~22" severovýchodne od I Zwicky 18.
Adamovské jazerá
náhľad|Adamovské jazerá
Adamovské jazerá sú tvorené dvoma bývalými zatopenými štrkoviskami. Nachádzajú sa na území mesta Gbely, v mestskej časti Adamov, približne 500 m od rieky Moravy, tvoriacej česko-slovenskú hranicu. Prístup k nim je z JV z hlavnej cesty KútyHolíč a zo SZ od Moravy z prístavu Gbely-Adamov a z cyklotrasy, vedúcej po hrádzi.
V súčasnosti patria k najvýznamnejším ornitologickým lokalitám v oblasti Záhorie. Okrem iných vzácnych druhov vtáctva tu hniezdi aj hus divá, pre ktorú je to najvýznamnejšie hniezdisko na Slovensku. Jazerá nahradili prirodzené hniezdiská, ktoré zanikli po úprave toku rieky Morava. Staršie južné jazero je vyhradené výlučne pre vtákov, novšie severné jazero je určené pre rekreačné aktivity a stále v ňom ešte prebieha ťažba štrku. Počas letnej sezóny tu prebieha množstvo kultúrno-spoločenských akcií.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1969
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1969 bol v poradí 16. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v mestách Neapol a Caserta, v Taliansku v dňoch od 27. septembra5. októbra 1969, za účasti 12 tímov. Počet účastníkov sa oproti predchádzajúcim turnajom znížil zo 16 na 12. Taliansko bola prvá juhoeurópska krajina, ktorá hostila európsky šampionát mužov. Zápasy sa odohrali v arénach Palazzetto dello sport Mario Argento s kapacitou 8 000 divákov a Palazzo dello Sport Caserta. Desiaty titul (siedmy v rade) získal, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 1970, ktoré organizovala Juhoslávia. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Konečné poradie
Pozn.: Na MS 1970 hralo aj talianske družstvo, ktoré sa tam dostalo na základe pozvánky.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1971
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1971 bol v poradí 17. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v mestách Essen a Böblingen, v Západnom Nemecku v dňoch od 1019. septembra 1971, za účasti 12 tímov. Zápasy sa odohrali v arénach Grugahalle a Sporthalle Böblingen. Jedenásty titul (ôsmy v rade) získal, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil opäť nad. Bronzové 🇮🇹 získalo medailu po 25 rokoch.
Vysielač Solt
Vysielač Sol je vysielač pre 540 kHz stredné vlny pri obci Solt, v Maďarsku. Je najsilnejším vysielačom na stredných vlnách v Európe a na svete. (spolu s tromi vysielačmi v Saudskej Arábii) s výkonom 2000 kW (2 MW). Vďaka vysokému výkonu môže byť Kossuth Rádió (známe tiež ako Radio Budapest, v minulosti Budapest I.) zachytené v celej Strednej Európe (pokrytie pre maďarsky hovoriace obyvateľstvo) a až do Kazane v Rusku (~2,200 km) na východ, Kuala Lumpur v Malajzii (~13,500 km na juhovýchod) a v Írsku (~1,900 km na západ) počas večera. Vysielač využíva 303,6 vysoký kotvený stožiar (z toho 298,4 vyžaruje). Od roku 2013 je vysielač technická pamiatka.
Poloha
Vysielač Solt sa nachádza vo Veľkej dunajskej kotline, 4 km severne od obce Solt a 80 km južne od Budapešti.
Dejiny
Počas 70tych rokov sa vysielač Lakihegy stal zastaraným (v roku 1972 pokrýval len 50% teritória štátu) takže sa Magyar Posta spolu s vládou rozhodli vybudovať novší a výkonnejší vysielač. Výstavba začala v roku 1974 v spolupráci so Sovietskym zväzom, projekt mal vysokú prioritu. Niekoľko farmárskych domov a stodôl bolo zbúraných a oblasť bola uzavretá. Najvýkonnejší rozhlasový vysielač Európy bol navrhnutý maďarskými, poľskými a sovietskymi inžiniermi z viacerých spoločností a organizácií vrátane sovietskeho ministerstva komunikácie, (Министерство связи СССР), Maďarského inštitútu poštového plánovania (Postai Tervező Intézet), Spoločnosti pre plánovanie elektrární a sietí (Erőmű és Hálózattervező Vállalat), Cestnej a železničnej plánovacej spoločnosti (Út- és Vasúttervező Vállalat) a Budapeštianskej spoločnosti geodézie a kartografie (Budapesti Geodéziai és Térképészeti Vállalat). Vysielač bol dokončený v roku 1977.
Vysielač z roku 1977 bol v roku 2017 vymenený za Nautel NX2000 pozostávajúcich z piatich NX400 jednotiek skombinovaných do 2000 kiloWattového výkonu.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1973
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1973 bol v poradí 18. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v mestách Barcelona a Badalona, v autonómnom spoločenstve Katalánsko, v Španielsku v dňoch od 27. septembra6. októbra 1973, za účasti 12 tímov. Zápasy sa odohrali v arénach Palacio de los Deportes Barcelona a Pabellón de Ausiàs March. Titul získala, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácim 🇪🇸. Obhajca prvenstva a predchádzajúci osemnásobný víťaz podujatia v rade zo získal bronz.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 1974, ktoré organizovala Portoriko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Likavský mlyn
náhľad|Likavský mlyn
Likavský mlyn je mlyn v obci Likavka v okrese Ružomberok na Slovensku.
Mlyn slúžil likavskénu panstvu (kaštielu sv. Žofie a hradu Likava) a poddaným. V jednej z bášt v dolnom hrade postavenej za Hunyadyho roku 1435 bola pekáreň až do roku 1707, kedy bol hrad rozborený. Potom sa už pieklo priamo v Likavskom mlyne. K povinnostiam likavského mlynára patrilo vykŕmenie jedného brava a vykonávať mlynárske práce okolo mlyna. Likavčania mali povinnosť voziť do mlyna slad, zomletý slad doviezť nazad do panského pivovaru. K ich povinnostiam patrilo aj doviezť a odviezť na Likavský hrad z mlyna zomleté obilie. Okrem toho do mlyna z hradu vozili na mletie soľ, zomletú ju vozili späť na hrad. Mlyn slúžil aj ako vodná píla, mlynár bol povinný na nej rezať dosky.
V súčasnosti je mlyn súkromným majetkom, jeho majiteľ sam zabezpečuje odbornú rekonštrukciu a snaží sa o zapísanie tohoto objektu do zoznamu kultúrnych pamiatok Slovenska.
Jozef Škarnicel
Jozef Škarnicel (Skarniczl, Skarnitzl, Sskarnycl, Szkarnitzl, Škarnycl) (12. august 1804, Skalica - 1. júl 1877, Skalica) bol slovenský tlačiar a vydavateľ v 19. storočí, ktorý pôsobil v Skalici. Bol najvýznamnejším slovenským tlačiarom v 40. až 70. rokoch 19. storočia.
Rodinné väzby
Jeho otec bol František Xaver Škarnicel (kníhtlačiar a vydavateľ) a matkou Juliana rodená Štetinová. Mal tri sestry a troch bratov, z nich František Xaver (ml.) bol tiež kníhtlačiarom. Jozef Škarnicel bol dva krát ženatý, mal 4 dcéry, z ktorých Mária, manželka Leopolda Bočeka, a Vilma boli po jeho smrti spolumajiteľkami kníhtlačiarne v rokoch 1877 - 1896.
Kariéra kníhtlačiara
Vyučil sa za kníhtlačiara a pracoval v otcovom podniku, ktorý po otcovej smrti v roku 1841 spolu s bratom Františkom Xaverom prevzal. Od roku 1862 viedol tlačiareň samostatne pod názvom F.X. Škarnicel a synovia, bol súčasne vedúcim kníhkupectva a knižnice pre podniku. Po jeho smrti viedli tlačiareň jeho dcéry (pozri text vyššie), ktoré ju v roku 1896 predali J. Teslíkovi (tlačiar).
Produkcia tlačiarne
Jozef Škarnicel bol najvýznamnejším slovenským tlačiarom v 40.-70.-ych rokoch 19. storočia. Tlačil a vydával slovenské knihy a periodiká (okolo 500 titulov), ale aj príležitostné tlače (ďalších asi 500 jarmočných a púťových výtlačkov). Výrazne prispel k pestovaniu národného povedomia, šíreniu slovenského spisovného jazyka a národnej kultúry, osvety a vzdelanosti u najširších ľudových vrstiev. Jeho tlačiareň prosperovala (s výnimkou revolučných rokov 1848-49) a bola vybavená moderným rýchlolisom, čo značne zvyšovalo tlačovú produkciu.
Cisár Ferdinand II. mu udelil, okrem iných privilégií, právo tlačiť bankovky. Najväčší podnikateľský rozmach zažil po r. 1862, kedy sa jeho najbližším spolupracovníkom stal Daniel Gabriel Lichard, ktorý ťažisko produkcie tlačiarne presunul na vydavateľskú činnosť viacerých vydavateľov (J. M. Hurban, V. Pauliny-Tóth, F. V. Sasinek). Tlačiareň najskôr tlačila náboženské spisy, neskôr v dôsledku záujmov predstaviteľov slov. nár. hnutia tlačil politické spisy, správy a prejavy, náučné, hospodárske a osvetové publikácie, historické práce, učebnice, šlabikáre alebo literárne diela (od D. Bachát, M. Čulen, M. Dohnány, J. M. Hurban, P. O. Hviezdoslav, D. G. Lichard, J. Mallý-Dusarov, V. Paulíny-Tóth, A. Ľ. Radlinský, Ľ. V. Rizner, F. V. Sasinek, K. Štúr, C. Zoch a i.)
Väčšina ním vytlačených diel bola v Štúrovej spisovnej slovenčine, menej tlačil v bibličtine a ojedinele v maďarčine, latinčine a nemčine. Tlačil 21 titulov časopisov : Slovenské pohľady, Cyril a Metod, Obzor, Sokol, Cirkevné listy, Letopis Matice slovenskej, Stráž na Sione, almanach Hurbanova Nitra a Hviezdoslavov Napred. Tlačil kalendáre, výročné správy a ročnice škôl.
Mihalnica
Mihalnica môže byť:
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1975
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1975 bol v poradí 19. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v mestách Belehrad, Karlovec, Rijeka a Split, v Juhoslávii v dňoch od 7.15. júna 1975, za účasti 12 tímov. Juhoslávia bola organizátorom európskeho šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostila toto podujatie v roku 1961, v Belehrade. Systém majstrovstiev sa oproti predchádzajúcim turnajom zmenil; po základnej časti nenasledovalo play-off, ale nadstavbové skupiny o konečné umiestnenie. Titul obhájila, ktorá sa vo finálovej skupine umiestnila pred a 🇮🇹.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1977
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1977 bol v poradí 20. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v mestách Liège a Ostende, v Belgicku v dňoch od 14.24. septembra 1977, za účasti 12 tímov. Po 18-tich rokoch sa na turnaj ME kvalifikovalo aj družstvo Rakúska. Titul obhájila, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 1978, ktoré organizovali Filipíny. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1979
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1979 bol v poradí 21. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v mestách Gorica, Mestre, Siena a Turín, v Taliansku v dňoch od 9.2. júna 1979, za účasti 12 tímov. Taliansko bolo organizátorom európskeho šampionátu druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1969, v mestách Neapol a Caserta. Svoj dvanásty titul získal, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇮🇱. Pre strieborný Izrael to bola prvá medaila.
Úrad vlády
Úrad vlády môže byť:
Brva
Brva môže byť v biológii:
Obrva
Obrva môže byť :
Grande
Grande môže byť:
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1981
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1981 bol v poradí 22. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v mestách Praha, Bratislava a Havířov, v Česko-Slovensku v dňoch od 26. mája5. júna 1981, za účasti 12 tímov. Po 20-tich rokoch sa na turnaj ME kvalifikovalo aj družstvo Anglicka. Česko-Slovensko bolo organizátorom európskeho šampionátu druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1947, v Prahe. Zápasy sa odohrali v troch dejiskách, na dvoch hokejových štadiónoch v Bratislave a Havířove a pražskej Sportovní hale PKOJF. Titul obhájil, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 1982, ktoré organizovala Kolumbia. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Zoznam BD objektov
Toto je zoznam objektov katalógu Bonner Durchmusterung a príbuzných katalógov ako Südliche Durchmusterung, Cape Photographic Durchmusterung a Cordoba Durchmusterung rozdelený na stránky podľa deklinácie.
Zbierka zákonov
Zbierka zákonov môže byť:
Petržalský okrášľovací spolok
náhľad|Sídlo na Šustekovej 2 v Bratislave
Petržalský okrášľovací spolok (POS) je občianske združenie, ktoré založili aktívni ľudia z Petržalky, ktorým záleží na Petržalke. Najskôr fungoval ako neformálne združenie a 1. apríla 2011 bol zaregistrovaný ako skutočné občianske združenie.
Zakladajúcimi členmi sú Ernest Huska, Ladislav Snopko, Iveta Plšeková, Michal Novota, Michal Radosa, Rastislav Pavlík, Michal Belohorec, Ľuboš Plšek a Peter Guttman. Predsedníčkou spolku je MUDr. Iveta Plšeková a podpredsedom Ernest Huska. Počas nasledujúcich 6 rokov sa členmi spolku stali ďalší Petržalčania.
Spolok sa venuje objavovaniu, uchovávaniu a propagácii histórie Petržalky a jej okolia. Venuje sa aj ochrane životného prostredia, pomoci tým, ktorí sú v núdzi, organizuje výstavy,kultúrne a vzdelávacie podujatia, má vlastnú stránku Petržalčan.
Aktivity
Od roku 2006 organizuje spolok Spomienkové stretnutie vždy 1. novembra na cintoríne z 1. svetovej vojne v Petržalke Kopčanoch. V duchu ľudskosti, tolerancie a úcty, tak ako to počas 1. Československej republiky robila vždy miestna vojenská posádka (1919-1938). Po vojne sa cintorín dostal do pásma železnej opony a verejnosť ho nemohla navštevovať.
33 Hydrae
33 Hydrae (A Hydrae) je hviezda v súhvezdí Hydra. Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 5,56.
Petržalský okrášľovací spolok
Aktivity
Po roku 1989 cintorín chátral. Zopár nadšencov sa tu stretávalo a 1. novembra vykonávalo spomienkové stretnutie na počesť tu pochovaných vojakov. Medzi nimi aj budúci zakladatelia Petržalského okrášľovacieho spolku. A tak vznikla tradícia, v ktorej spolok pokračuje podnes. Vďaka tomu vyčlenilo mesto na rekonštrukciu cintorína peniaze a dnes patrí medzi najkrajšie v Bratislave.
33 Hydrae
Názov
Názov Ukdah Tertia pochádza z arabčiny a latinčiny, čo znamená „tretí uzol“.
Petržalský okrášľovací spolok
Aktivity
V marci 2013 požiadal Petržalský okrášľovací spolok magistrát o súhlas s vykopaním protitankovej steny z obdobia 2. svetovej vojny v Petržalke. Na vlastné náklady protitankovú stenu nie len vykopali, ale aj vykonali archeologický prieskum a miesto označili informačnou tabuľou. Táto vojenská pamiatka sa nachádza neďaleko polikliniky na Strečnianskej ulici. Jej súradnice sú 48°6'20.088"N, 17°6'27.108"E.
Pôvod protitankovej steny siaha do obdobia rokov 19441945, kedy obdobné objekty boli súčasťou nemeckých príprav na obranu Bratislavy. Svedčí o tom aj to, že stena je stavaná narýchlo, že nie je z pevnostného betónu, má vysoký obsah riečneho štrku a nie sú odstránené viazacie drôty po šalovaní. V betónovej stene je osadená pravdepodobne ruská koristná strieľňa z tzv. Molotovovej línie.
Členovia spolku sa dlhodobo usilujú o vytvorenie Centrálneho parku v Petržalke pozdĺž Chorvátskeho ramena.
Od roku 2010 sa spolok angažoval za ochranu Sadu Janka Kráľa proti výstavbe v jeho okolí. Najmä proti stavbe BAJO.
30. októbra 2013 osadil Petržalský okrášľovací spolok informačné tabule k Protinapoleonskemu valu v Sade Janka Kráľa, aby upozornil na túto málo známu Národnú kultúrnu pamiatku z roku 1809, kedy Bratislavu ostreľovali napoleónske vojská. Informačné tabule sú na dvoch miestach s textom v slovenčine, angličtine, nemčine i maďarčine.
8. novembra 2013 sa mohli Bratislavčania rozlúčiť so Starým mostom pred jeho uzavretím a rekonštrukciou. Spolok zorganizoval verejnú rozlúčku, na ktorej nechýbali ľudia v historických kostýmoch, ktorí pripomenuli históriu najstaršieho bratislavského pevného mosta cez Dunaj, hudba, občerstvenie a výstava fotografií Starého mosta. Večer sa ľudia spojili v reťaz a pomocou lampiónov a lampášov vytvorili reťaz od Petržalky až do Starého Mesta.
Pri príležitosti 95. výročia pripojenia Petržalky k Bratislave osadil spolok pamätnú tabuľu na túto udalosť na nákupnom dome TPD v Petržalke na Farského 26. (15. august 2014).
V roku 2016 spoluorganizovali členovia spolku petíciu za obnovenie LIDO - mestskej pláže - občiansky návrh. Na jej základe mestské zastupiteľstvo poverilo primátora krokmi k vytvoreniu mestskej pláže LIDO. A v roku 2017 žiadal spolok Bratislavský samosprávny kraj o zrekonštruovanie Vodnej veže pri divadle Aréna.
Ďalšie aktivity
Petržalský okrášľovací spolok sa tiež podieľa na:
V máji 2014 zorganizoval spolok zbierku materiálnej pomoci pre obyvateľov povodňou postihnutých obcí v Srbsku. Taktiež organizuje občasné zbierky pre zvieratá v útulkoch. Príležitostne vydáva Kalendár s historickými fotkami Petržalky.
Petr Šabach
Biografia
Jeho otec bol vojakom z povolania. Od roku 1966 študoval Strednú knihovnícku školu (SKŠ), po 1. ročníku ale prestúpil na gymnázium, z ktorého bol v roku 1969 vylúčený. Následne bol externe prijatý späť na SKŠ, kde v roku 1974 zmaturoval. Diaľkovo vyštudoval aj štúdium kulturológie na Filozofickej fakulte UK (ukončené v roku 1979).
V rokoch 19741987 vystriedal rôzne povolania (nočný strážnik, metodik kultúrneho domu v Dome pri Kamennom zvone a pod.). Vyučoval tiež tvorivé písanie na Literárnej akadémii (súkromná vysoká škola Josefa Škvoreckého v Prahe). Petr Šabach bol členom neformálneho krčmového spolku Zlatá Praha.
Niektoré jeho novely a romány boli aj sfilmované pod režisérskou taktovkou Jana Hřebejka (Šakalí léta, Pelíšky, Pupendo, U mně dobrý; film Občanský průkaz režíroval Ondřej Trojan).
Matej zo Stropkova
Matej zo Stropkova (* ?, Stropkov, Uhorsko, dnes Slovensko) bol uhorský skriptor, ktorý pôsobil v druhej polovici 15. storočia. Na objednávku biskupského administrátora Veľkovaradínskej diecézy Ladislava Egerváryho v roku 1475 odpísal kódex Guida de Columna Historia Troiana („Trójska história od Guida da Columna“), ktorý je uložený v Univerzitnej knižnici v Budapešti.
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1983
Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1983 bol v poradí 23. turnaj majstrovstiev Európy v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Konal sa v mestách Caen, Limoges a Nantes, vo Francúzsku v dňoch od 26. mája4. júna 1983, za účasti 12 tímov. Po 14-tich rokoch sa na turnaj ME kvalifikovalo aj družstvo Švédska. Francúzsko bolo organizátorom európskeho šampionátu mužov druhýkrát, keď predtým hostilo toto podujatie v roku 1951, v Paríži. Titul získalo 🇮🇹, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇪🇸. Predchádzajúci dvojnásobný víťaz zo skončil na bronzovej priečke.
Lilja Dögg Alfreðsdóttir
Lilja Dögg Alfreðsdóttir (4. október 1973, Reykjavík) je islandská politička. V rokoch 2016 – 2017 bola ministerkou zahraničných vecí vo vláde Sigurðura Ingiho Jóhannssona, v rokoch 2017 – 2021 viedla ministerstvo vzdelávania, vedy a kultúry , od roku 2021 vedie ministerstvo turizmu, obchodu a kultúry. V Althingu (islandskom parlamente) je od roku 2016 poslankyňou za okrsok Reykjavík Juh.
Železničná stanica Hranice na Moravě
Železničná stanica Hranice na Moravě (skoršie názvy: Mährisch Weißkirchen, Hranice) je železničná stanica v Hraniciach na adrese Nádražní 498. Leží na tratiach Česká Třebová – Přerov – Bohumín (270) a Hranice na Morave – Horní Lideč – Púchov (280). Trať 270 je pôvodná železničná trať spoločnosti c.k. privilegovanej Severnej dráhy cisára Ferdinanda (SDCF) a je súčasťou druhého koridoru.
Dejiny
Výstavba prebiehala od roku 1844 do roku 1847. Výstavbu trate riadil Karl Hummel. Prvý vlak stanicou prešiel 1. mája 1847. V rokoch 1960 až 1963 bola trať elektrifikovaná. Od roku 1949 nesie názov Hranice na Moravě. Výstavba II. koridoru prebiehala v rokoch 1999 až 2001 a v roku 2012 bol zavedená pravostranná prevádzka.
Prevádzka
Zabezpečovacie zariadenie stanice Hranice je diaľkovo riadené z Centrálneho dispečerského pracoviska v Přerove a diaľkovo ovládaným zabezpečovacím zariadením z Hraníc.
Stanica
Železničná stanica bola postavená podľa plánov architektov Karla Hummela a Ernsta Ehrenhausa podľa plánu z roku 1845. Naproti výpravnej budove bola postavená v klasicistickom slohu budova vodárne a obytný dom, ktorý bol zbúraný v roku 1938.
Výpravná budova
3. marca 1847 bola dokončená výstavba výpravnej jednoposchodovej budovy krytej valbovou strechou. V budove sa nachádzali čakárne, dve reštaurácie, kancelárie a na poschodí boli byty. Klasicistickú budovu s trojosovým rizalitom zakončeným trojuholníkovým tympanonom, prízemie bolo členené pásovou rustikou. V roku 1870 bola budova rozšírená na obe strany zo siedmych okenných os na deväť. V období od 1895 do 1896 bolo staviteľom z Nového Jičína Jindřichom Czeikom vystavené rozšírenie a prestavba výpravnej budovy. Na oboch bokoch budovy boli rohové rizality zakončené trojuholníkovými tympanónmi, prízemie bolo vyzdobené bosážou. V roku 1939 bol vypracovaný projekt prestavby výpravnej budovy Ing. arch. Jiřím Žalmanom. Projekt bol uskutočnený až po konci 2. svetovej vojny v rokoch 1946 až 1948.
Služby na stanici
V železničnej stanici sú cestujúcim poskytované tieto služby: medzinárodná pokladňa, vnútroštátna pokladňa (ČD), možnosť platiť v eurách, platba kartou, bezbariérové WC, výdaj In Kariet (ČD), čakáreň, ČD kuriér, úschovňa bicyklov, úschovňa batožiny a bufet. Pred stanicou je autobusové stanovisko.
Turistické trasy a cyklotrasy začínajúce pri stanici  :
Vráska
náhľad|Žena z [[Nepálu s vráskami na tvári]] Vráska (zastarano aj vrások ) je záhyb kože ľudí a zvierat (napríklad na tvári niektorých opíc), u ľudí najmä na tvári (čelo), na rukách a nohách (najmä nad kĺbmi) a na miešku (lat. scrotum). Vekom u ľudí vrások pribúda a objavujú sa aj na iných miestach tela. Vznikajú v dôsledku redukcie pružnosti kože a množstva vody v koži a/alebo činnosťou kožných svalov, ktorých stiahnutím koža vytvára vrásky (napr. na tvári pri rôznych emóciách).
Fakulta aplikovaných jazykov Ekonomickej univerzity v Bratislave
náhľad|Sídlo univerzity a fakúlt
Charakteristika fakulty
Hlavným poslaním Fakulty aplikovaných jazykov Ekonomickej univerzity v Bratislave je poskytovať kvalitné vzdelávanie, ktoré zahŕňa vysokú úroveň komunikatívnej kompetentnosti v dvoch cudzích jazykoch, interkultúrnu komunikáciu, základy ekonómie, práva a vybraných spoločenskovedných disciplín. Okrem toho zabezpečuje Fakulta aplikovaných jazykov výučbu cudzích jazykov na všetkých fakultách Ekonomickej univerzity v Bratislave.