cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lamativie
Lamativie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alexander Matuška
náhľad|Hrob Alexandra Matušku v banskobystrickom evanjelickom cintoríne PhDr. Alexander Matuška, DrSc. (* 26. február 1910, Vlkanová – † 1. apríl 1975, Bratislava) bol slovenský literárny vedec a kritik. Pseudonym: Fedor Tomšič, Matúš Meščerjakov.
Spolok slovenských spisovateľov každoročne udeľuje Cenu Alexandra Matušku za esejistiku a literárnu vedu
Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 1980
Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 1980 boli v poradí 8. majstrovstvá Ázie v basketbale žien, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia, vtedy ABC). Konali sa v Hongkongu v dňoch od 13.21. septembra 1980, za účasti 10 tímov. Hongkong bol organizátorom ázijského šampionátu žien druhýkrát, predtým hostil toto podujatie v roku 1976. Zápasy sa hrali v aréne Queen Elizabeth Stadium. Titul obhájila 🇰🇷, ktorá sa vo finálovej skupine umiestnila pred 🇨🇳 a 🇯🇵.
Alexander Matuška
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 19281935 na Filozofickej fakulte KU v Prahe. Profesor na viacerých miestach na Slovensku, 19411944 pedagóg na Učiteľskom ústave v Banskej Bystrici, šéfredaktor Slovenských pohľadov, pracovník SAV, podpredseda kolégia ČSAV a člen ďalších literárnych a vedeckých spoločností.
Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 1980
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na svetovú olympijskú kvalifikáciu, ktorú hostilo Bulharsko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Alexander Matuška
Životopis
Poslanec SNR a Snemovne národov FZ ČSSR.
Dielo
Publikovať začal už počas vysokoškolských štúdií v Prahe, publikoval literárno-kritické články v českých časopisoch, pretože slovenské redakcie mu príspevky odmietali ako negativistické. Neskôr publikoval aj v DAV-e, Živene, Eláne, po oslobodení v Kultúrnom živote a temer vo všetkých kultúrno-politických a literárno- vedných periodikách.
Tvorca modernej slovenskej esejistiky. V esejistických štúdiách spoločenského, estetického a literárneho zamerania (Profily, Nové profily, Vavríny nevädnúce) kládol vysoké umelecké kritéria na domácu aj zahraničnú tvorbu. Písal eseje napr. o A. Sládkovičovi, J. Kráľovi, J. Bottovi, Hviezdoslavovi, I. Kraskovi. V kritikách vyjadroval porozumenie pre moderné literárne prúdy (V. Nezval, L. Novomeský) aj pre klasickú literárnu tvorbu (štúrovci). Od počiatku chápal literatúru ako dôležitú funkciu národného života, kriticky hodnotil národný charakter, uctievanie prázdnych hodnôt, záľubu v minulosti, malú náročnosť na kvalitu práce a tvorivých výkonov. Napísal monografiu o K. Čapkovi (Človek proti skaze), o R. Jašíkovi a J. C. Hronskom.
Coulogne
Coulogne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Antonín Bradna
Mons. Antonín Bradna (* 26. november 1922, Čakovice - † 19. február 2006, Roudnice nad Labem) bol český katolícky kňaz.
Život
Antonín Bradna vyrastal v Prahe-Čakoviciach. V skautskom oddiele mal prezývku Vlčí mama. Vyštudoval jezuitské gymnázium v Prahe-Bubenči a potom Teologickú fakultu Karlovej univerzity v Prahe. Na kňaza bol vysvätený 20. júna 1948. Pôsobil v niekoľkých farnostiach, v roku 1952 bol zatknutý a vo vykonštruovanom procese odsúdený na 15 rokov ťažkého žalára ako vodca údajnej protištátnej skupiny. Bol 12 rokov väznený (okrem iného Leopoldov, Valdice). Po prepustení v roku 1964 pracoval 4 roky ako robotník, potom ako pastoračný referent na pražskom arcibiskupstve (1968-1971) a nakoniec bol farárom (a neskôr dekanom) na Podřipsku (Budyně nad Ohří a okolie, od 1971). Po novembri 1989 zorganizoval opravy množstva kostolov a kaplniek na Podřipsku a Slánsku. Vydal knihu pamätí Zaradoval jsem se (2002).
Constantin Ion Parhon
Constantin Ion Parhon (* 15. október 1874, Câmpulung Muscel, Rumunsko – † 9. august 1969, Bukurešť, Rumunsko) bol rumunský politik, vedec, lekár (endokrinológ) a predseda Dočasného prezídia Rumunskej ľudovej republiky v období od 30. decembra 1947 - 2. júna 1952 (do 13. apríla 1948 predseda Prezídia Veľkého národného zhromaždenia.
Geodet
Geodet (definícia podľa International Federation of Surveyors) je odborník so stredoškolským alebo vysokoškolským vzdelaním a technickými znalosťami, ktoré mu umožňujú vykonávať v súčinnosti s inými odborníkmi nasledujúce činnosti:
Náplň práce
Geodet vo svojej práci pracuje v teréne (výpočty vzdialeností, nivelačné meranie) aj v kancelárii (vedenie dokumentácia, spracovanie katastrálnych plánov). Vo väčšine prípadov úzko spolupracuje s kartografmi a výsledky jeho práce sú využívané predovšetkým pre mapové podklady a pri spracovaní satelitných snímok.
Stromae
Stromae vlastným menom Paul Van Haver (* 12. marec 1985, Etterbeek, Belgicko) je spevák-skladateľ s belgicko-rwandskými koreňmi. Stal sa slávnym vďaka piesni „Alors on danse“, ktorá dosiahla prvé pozície počas niekoľkých týždňov v niekoľkých krajinách Európy ako Rakúsku, Belgicku, Dánsku, Holandsku, Francúzsku, Nemecku, Taliansku, Slovensku a Švajčiarsku.
Životopis
Jeho otec je z Rwandy a matka z Belgicka. Keď mal 11 rokov začal navštevovať l'Académie Musicale de Jette, kde sa naučil hudobnú históriu a učil sa hrať aj na bicie. Keď mal 18 rokov, založil skupinu Suspicion spolu s rapperom J.E.D.I. Spolu vydali skladbu a videoklip „Faut que t'arrête le Rap...“. Neskôr skupinu opustil. Potom sa zapísal na školu L'Institut National de Radioélectricité et Cinématographie, a nato vydal svoj prvý album Juste un cerveau, un flow, un fond et un mic.... V roku 2008 podpísal zmluvu na 4 roky s vydavateľstvom Because Music a Kilomaître. V roku 2009 pracoval ako praktikant na hudobnej rozhlasovej stanici NRJ v Bruseli. Hudobného manažéra Vincenta Verbelena zaujala nahrávka „Alors on danse“ a rozhodol sa ju pustiť do éteru NRJ. Poslucháči boli nadšení a tým začal Stromae svoju kariéru.
Zlatá bula sicílska
thumb|Zlatá bula sicílska Zlatá bula sicílska (lat. Bulla Aurea Siciliæ) je dokument, ktorý významne ovplyvnil postavenie stredovekého českého štátu. Vydal ju 26. septembra 1212 rímsky kráľ Fridrich II. Štaufský v Bazileji českému kráľovi Přemyslovi Otakarovi I. ako odmenu za podporu, ktorú mu Přemysl poskytol v boji o ríšsku kráľovskú korunu. Listina získala svoj názov, pretože bola spečatená zlatou pečaťou Kráľovstva oboch Sicílií, kde Fridrich dovtedy panoval. V čase vydania tohto dokumentu bol už síce zvoleným rímskym kráľom, ale pretože len smeroval do Nemecka, aby sa tu ujal vlády, ríšsku pečať k dispozícii nemal.
Obsah dokumentu
Zlatá bula sicílska predstavovala súhrn výsad, ktoré Přemyslovi I. Otakarovi už predtým udelili rímski panovníci Filip Švábsky a Oto IV., a zároveň bola potvrdením statusu quo vytvárajúceho sa na prelome 12. a 13. storočia. Predovšetkým znovu potvrdzovala povýšenie českého kniežatstva na dedičné kráľovstvo a dedičný kráľovský titul českých panovníkov (uznaný tiež pápežom Inocentom III.), ich právo investitúry pražských a olomouckých biskupov a nedeliteľnosť českého štátu (tým bolo zrušené rozhodnutie cisára Fridricha I. Barbarossu z roku 1182 o vytvorení moravského markgrófstva ako ríšskeho léna). Lénny vzťah českého kráľa k rímsku kráľovi, prípadne cisárovi, nadobudol formálnu podobu. Pri nástupe nového panovníka mal cisár právo len potvrdiť kráľa už zvoleného v Čechách. Ten potom získal hodnosť ríšskeho arcičašníka a postupne aj jedného zo siedmich kurfirstov, ktorí boli oprávnení voliť rímskeho kráľa. Povinnosti českého panovníka voči cisárovi boli obmedzené na vyslanie 300 jazdcov na rímsku korunovačnú jazdu (alebo zaplatenie 300 hrivien striebra nákladov na ich vypravenie) a kráľovu účasť na rokovaniach niektorých ríšskych snemov, ktoré sa schádzali v blízkosti českého územia (Merseburg, Norimberg, Bamberg).
Zlatá bula sicílska garantovala vnútornú nezávislosť českého štátu a zároveň jeho formálnym začlenením do Svätej ríše rímskej ponúkala českým kráľom ako ríšskym kniežatám nové možnosti aktívnej zahraničnej politiky. Prispela tak k zvýšeniu prestíže českého kráľovstva v strednej Európe i k upevneniu pozícií jeho panovníkov medzi európskymi vládcami, ale aj na domácom poli.
Originál listiny je uložený v Štátnom ústrednom archíve v Prahe.
Asiago Astrophysical Observatory
Asiago Astrophysical Observatory je talianske astrofyzikálne observatórium (Asiago pri Padove; +1I°31,7'; +45°51,7'; 1 045 m). Bolo založené roku 1942 z pôvodného univerzitného observatória v Padove, ktoré bolo v činnosti v rokoch 1768-1942. Zaoberá sa štúdiom premenných hviezd, nov, supernov, hmlovín, galaxií a kvazarov.
Newsweek
thumb|Prvé číslo Newsweeku zo 17. februára 1933 Newsweek je americký spravodajský týždenník vydávaný v New Yorku. Distribuuje sa po celých Spojených štátoch i celosvetovo v štyroch anglických verziách a ďalších jazykových mutáciách. Je druhým najväčším týždenníkom v USA. Väčšinu svojej existencie nasleduje týždenník Time v náklade a v príjmoch z reklamy, i keď obidva sú oveľa väčšie ako tretí v poradí U.S. News & World Report.
Dejiny
Pôvodný magazín "News-Week" založil Thomas J.C. Martyn 17. februára 1933. Na obálke bolo umiestnených sedem fotografií z týždenných udalostí, slúžiacich ako lákadlo. Vydanie stálo 10 centov za kus a vyšlo v náklade 50.000 výtlačkov. V roku 1937 sa šéfredaktorom a prezidentom časopisu stal Malcolm Muir. Muir zmenil meno na Newsweek, zdôraznil vysvetlované príbehy, zaviedol samostatné stĺpčeky i prvé medzinárodné vydanie. Postupne rozšíril spektrum tém časopisu, od aktuálnych tém a analýz po recenzie a komentáre. Týždenník v roku 1961 kúpila vydavateľská firma Washington Post Company, vydávajúca tiež denník The Washington Post. Newsweek je pokladaný za najliberálnejší z troch najväčších týždenníkov podľa prieskumu University of California, Los Angeles.
Ku koncu roku 2012 však v USA prestal vychádzať v papierovej podobe a presunul sa výlučne na internet. Za posledných sedem rokov totiž stratil polovicu čitateľov a zisky z reklamy klesli o 80 percent.
Ešte v roku 2003 bol celosvetový náklad 4 milióny výtlačkov, z toho 2,7 miliónov v USA; v roku 2010 sa celosvetovo vytlačilo len 1,5 milióna kusov.
Beliansky potok (prítok Belej)
Beliansky potok je krátky potok v západnej časti okresu Košice-okolie. Je to pravostranný prítok Belej s dĺžkou 3 km, je tokom VI. rádu.
Prameň
Pramení v pohorí Čierna hora na juhozápadnom svahu Vysokého vrchu (851,0 m n. m.), pod sedlom Repy, v nadmorskej výške približne 590 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie juhozápadným smerom cez geomorfologický podcelok Pokryvy a na strednom toku priberá pravostranný prítok prameniaci južne od kóty 887,8 m n. m. a tečúci lokalitou Hrb. Na dolnom toku vteká do intravilánu obce Košická Belá, kde sa priamo v strede obce vlieva do Belej v nadmorskej výške cca 380 m n. m.
William Hurt
William Hurt (* 20. marec 1950, Washington D.C., USA – † 13. marec 2022 ) bol americký herec, držiteľ Oscara za najlepší mužský herecký výkon v hlavnej úlohe z roku 1985 vo filme Bozk pavúčej ženy.
Empiriosymbolizmus
Empiriosymbolizmus je filozofické učenie P. S. Juškeviča, forma empiriokriticizmu. Podľa empiriosymoblizmu je svet komplex empiriosymbolov systematizujúcich prvotné dáta kolektivneho ľudského poznania. Voľbu toho či onoho systému symboliky diktuje vhodnosť interpretácie skúsenosti.
Warren (Rhode Island)
Warren je mesto v Spojených štátoch amerických, vo východnej časti štátu Rhode Island. Je súčasťou Bristol County, má rozlohu (z toho  súš) a žije tu 11 360 obyvateľov (2000).
Mesto sa rozkladá na polostrove, ktorý vybieha do Atlantického oceánu medzi zálivmi Narragansett Bay a Mount Hope Bay, v blízkosti hranice s Massachusetts, juhovýchodne od Providence. Je súčasťou aglomerácie Providence - Fall River.
Rated R (Queens of the Stone Age)
Rated R (taktiež R alebo Restricted) je názov druhého štúdiového albumu kapely Queens Of The Stone Age, ktorý bol vydaný v roku 2000 v Interscope Records. Na tomto albume sa objavili aj hosťujúci vokalisti ako Rob Halford z heavy metalovej kapely Judas Priest, ktorý si zaspieval v piesni „Feel Good Hit of the Summer“ a Mark Lanegan zo Screaming Trees, ktorý odspieval pieseň „In The Fade“ a vypomohol s vokálmi v piesni „Auto Pilot“.
Album sa pôvodne mal volať II, ale v poslednej chvíli bol názov zmenený. Napriek tomu promá a demá albumu sú pod názvom Queens Of The Stone Age II.
Vo Veľkej Británii sa predalo vyše 60 000 kópií albumu. Mesačník Metal Hammer ho nazval albumom roka 2000.
Zoznam piesní
Špeciálna edícia albumu obsahuje bonusové cd so skladbami „Who'll Be the Next in Line“, „You're So Vague“, „Never Say Never“ a videom k piesni „Feel Good Hit of the Summer“.
Členovia
Josh Homme v spolupráci s mnohými hudobníkmi, ako napr.: Chris Goss, Nick Oliveri a iní.
Fuladú
Fuladú je jeden z obývaných ostrovov na atole Bá na Maldivách. Počet obyvateľov je 300 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 920 m, šírka 250 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 101,7 km.
NGC 3001
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Dollis Hill (stanica metra)
Dollis Hill je jedna zo staníc Londýnskeho metra na Jubilee Line, v obvodem (London Borough) Brent, konkrétne v Dollis Hill. Leží cca 25 minút od centra Londýna v tarifnej zóne č.3 (Travelcard Zone 3) medzi stanicami Neasden a Willesden Green. Otvorili ju 1. októbra ako jednu zo staníc na Metropolitan Line. V roku 1939 sa vetva Stanmore stala súčasťou Bakerloo Line a v roku 1979 ju prebrala Jubilee Line.
Dollis Hill je často spomínaná vo veselohre  Mornington Crescent . Tradičné hranie Dollis Hill začalo ako Dollis Hill Loop, myslené tak, že každý nasledujúci pohyb vytvorený hocijakým hercom musí byť k Dollis Hill. Rozmanité a dôvtipné spôsoby k prerušeniu slučky v minulosti vymysleli herci  Mornington Crescent .
Galéria
thumb|left|Severný koniec nástupišťa (Nortbound platform)
Asio
Asio (po slovensky myšiarka alebo staršie sova) je rod čeľade sovovité. Zahŕňa niekoľko druhov ušatých sov, z ktorých sa na Slovensku a v Česku bežne vyskytujú dva druhy: myšiarka ušatá a myšiarka močiarna.
Druhy
Asio:
Okrem toho sa niekedy za samostatné druhy rodu Asio považujú niektoré poddruhy druhov myšiarka močiarna, myšiarka jednofarebná a myšiarka ušatá.
Staršie sa pod rod Asio zaraďovali aj:
Machovky
Machovky (Bryozoa) sú trieda chytadlovcov. Sú to drobné vodné živočíchy s pohárikovitým až červovitým telom, veľké len niekoľko milimetrov. Sladkovodné machovky vytvárajú na princípe pučania agregácie z rovnakých jedincov, ale u morských druhov pozorujeme aj kolónie s diferencovanými jedincami. V oboch prípadoch jedince spolu súvisia telovými dutinami. Tielka jednotlivých machoviek sú ukryté v chitinóznych puzdierkach, ktoré u morských druhov bývajú často inkrustované CaCO3, takže pripomínajú koraly. Sú to hermafrodity, vývin morských druhov prebieha cez obrvenú guľovitú larvu (bugula) alebo cez zvončekovitú larvu (cyfonautes), larválne štádium u sladkovodných machoviek je potlačené. Sladkovodné machovky mierneho pásma na jeseň zahynú, zimu prečkávajú len hibernačné púčiky – statoblasty, ktoré vznikajú vnútorným pučaním, podobne ako gemuly u hubiek. Stavba tela je vďaka drobným rozmerom zjednodušená: majú len 1 nervovú uzlinu a chýba im obehová, dýchacia i vylučovacia sústava. Exkréciu zabezpečujú zrejme chlorakogénne bunky coelomového peritonea. Veľká väčšina machoviek žije v moriach, v strednej Európe sa vyskytuje iba asi 10 druhov. U nás sú časté machovka plazivá (Plumatella repens) a machovka hubovitá (Plumatella fungosa).
Barrington
Barrington môže odkazovať na:
Biokatalyzátor
Biokatalyzátor je organická zlúčenina, ktorá urýchľuje a riadi chemické reakcie v živých organizmoch. Najdôležitejšia a najpočetnejšia časť biokatalyzátov sú bielkovinové makromolekuly ako enzýmy a faktory (riadia procesy pri ktorých nedochádza k zmenám energie).
Kalomel
Kalomel je minerál kryštalizujúci v tetragonálnej sústave, chemicky chlorid ortutný - Hg2Cl2.
Obdobie Komnenovcov a Angelovcov
Obdobie Komnenovcov a Angelovcov (1081 - 1204) je obdobie dejín Byzantskej ríše.
Komnenovci
Dynastii Komnenovcov (10811185) sa podarilo prostredníctvom boja aj diplomacie prinavrátiť na krátky čas Byzantskej ríši významné postavenie. Hospodárstvo prevzalo niektoré západné črty (feudalizmus), ale inak v hospodárskej oblasti pretrvávala kríza z minulého obdobia.
Kalomel
Vlastnosti
Kalomel sa vyskytuje prevažne v masívnej forme, no existuje aj v podobe kryštalických drúz menších (do 1 cm veľkých) prizmatických a tabuľkových kryštálov. Farba sa pohybuje v svetlých odtieňoch - od bielej, cez žltú a hnedú až po slabo šedé odtieňe. Vryp býva žltý. Je to pomerne mäkký minerál (podľa Mohsa 1,5-2) s diamantovým, až smolným leskom.
Obdobie Komnenovcov a Angelovcov
Komnenovci
Za vlády Alexia Komnena (10811118) uzavrela Byzancia vo vonkajších vzťahoch viaceré spojenectvá. Okolo roku 1080 seldžuckí Turci vedení Sulejmanom vytvorili v Malej Ázii sultanát Rum (neskôr aj sultanát Ikonion), čím sa začala turkizácia Malej Ázie. V roku 1082 Alexios s pomocou Benátok (ktorým odpustil dane a udelil isté výsady, čím vyvolal budúci nebývalý rozvoj Benátok) odrazil útok Normanov, ktorí predtým dobyli Drač. Na druhej výprave proti Byzancii a Benátkam roku 1085 zomrel normanský kráľ Robert Guiscard Viscardi a Normani Epirus opustili. V nasledujúcich rokoch sa Alexiovi podarilo obnoviť byzantskú nadvládu na Balkáne i v západnej Malej Ázii. V rokoch 1090-1091 sa vďaka diplomacii podarilo odraziť útok Seldžukov a Pečenehov, ktorí prenikli až k Bosporu a Izmiru. Hoci potom privolaní Kumáni Pečenehov úplne zničili a dokonca začala výprava do Srbska, obrátil sa Alexios I. Komnenos na západ s prosbou o pomoc proti Seldžukom, čo roku 1095 viedlo k vyhláseniu križiackych výprav (10961270) proti Seldžukom. Prostredníctvom prvej križiackej výpravy (1096-1099) získala Byzancia späť asi tretinu Malej Ázie, Krétu a Cyprus. Po určitých ťahaniciach uznali nakoniec križiaci byzantskú zvrchovanosť nad Antiocheiou.
Roku 1111 dostala aj Pisa (a 1170 Janov) podobné obchodné privilégiá ako roku 1082 Benátska republika, čím sa založila budúca prosperita aj týchto miest. Podobné privilégiá nasledovali aj v ďalších rokoch a dráždili byzantské domáce obyvateľstvo, čím prispievali k sporom medzi východom a západom. Byzantské osady talianskych mestských štátov, opatrené rôznymi výsadami, sa čoskoro fakticky zmenili na talianske kolónie.
Kalomel
Výskyt
Je to sekundárne sa vyskytujúci minerál na ložiskách rúd ortuti. Vzniká zvetrávaním primárnych minerálov (cinabaritu, tetraedrit so zvýšeným obsahom Hg a amalgámov).
Pekné kryštály sa našli na ložisku Almadén v Španielsku). Z iných svetových nálezísk sa dá spomenúť Nemecko (Landsberg, Moschellandsberg), Srbsko, Rusko, Mexiko, Spojené kráľovstvo, USA (Nové Mexiko, Kalifornia, Arizona, Arkansas). Na Slovensku sa našiel v Nižnej Slanej a v Smolníku.
Obdobie Komnenovcov a Angelovcov
Komnenovci
Cisár Ján II. Komenos (11181143) porazil Pečenehov (1122) a posunul tak hranicu späť k Dunaju, dobyl od Seldžukov ďalšie územia v Malej Ázii (Kilikia 1137), dočasne ovládol aj Dalmáciu a Bosnu, uskutočnil aj výpravy do Antiochie (1142/1143), uzavrel spojenectvo s Benátkami a Pisou proti vládcovi Sicílie Rogerovi II. a miešal sa do uhorskej politiky (oženil sa s Irenou z rodu Arpádovcov). Práve keď sa pripravoval na veľkú výpravu do Jeruzalema, zomrel na následky poranenia z poľovačky.
Veľmi vzdelaný cisár Manuel I. (11431180), obdivovateľ západu, sa roku 1146 oženil so švagrinou nemeckého kráľa Konráda III. z rodu Štaufov, čím otvoril Byzanciu západnému (latinskému) vplyvu. Jeho druhá žena (1161) bola Mária z Antiochie. Dôsledkom Druhej križiackej výpravy (1147-1149), počas ktorej došlo aj k drobným konfliktom medzi domácim obyvateľstvom a križiakmi-Frankami, bol roku 1147 útok Normanov zo Sicílie proti Byzancii (vypálili Téby a Korint) a následné spojenectvo medzi Komnenovcami a nemeckými Štaufmi proti Normanom z roku 1148. Keď však Byzancia zaútočila roku 1155 na južnú a strednú Itáliu, nemecký kráľ Fridrich Barbarossa z rodu Štaufov spojenectvo ukončil, Manuel opustil Itáliu a uzavrel so sicílskymi Normanmi mier. Pokiaľ ide o sever a východ, Manuel napr. porazil Seldžukov v Kilíkii (jv. Malá Ázia) v roku 1158, porazil seldžuckého sultána z Ikonionu roku 1162, dobyl od Uhorska Dalmáciu, Chorvátsko a Bosnu roku 1167, zasahoval do sporov v Uhorsku a roku 1152 zmenil Srbsko (pod vládou Štefana Nemanjiča) a roku 1159 križiacke kniežatstvo Antiochia na vazalské územia. Dobytie Dalmácie a udelenie nových privilégií Janovu a Pise (1169/70) viedlo k vojne medzi Benátkami a Byzanciou, ktorú Manuel vyhral (1171). Všetky predošlé Manuelove úspechy proti Seldžukom v Malej Ázii však vyšli navnivoč, keď Manuelove vojská boli totálne porazené spojenými seldžuckými vojskami pri Myriokefalone roku 1176. Touto porážkou Byzancia navždy stratila dôležitú Malú Áziu v prospech seldžuckých Turkov a stratila aj svoje veľmocenské postavenie v Prednej Ázii.
thumb|300px|right|Mapa Byzantskej ríše okolo roku [[1180 pred štvrtou križiackou výpravou.]] Po Manuelovej smrti sa stal cisárom jeho nedospelý syn Alexios II. (11801183), za ktorého vládla matka Mária spolu s jeho bratrancom. Spojenecký systém na Balkáne sa rozpadol (Srbsko a Uhorsko sa od Byzancie dištancovali). Nespokojnosť s Máriinou vládou viedla roku 1182 k revolúcii, ktorá prerástla v hotový pogrom proti všetkým „latiníkom“ (čiže západniarom), najmä voči benátskym obchodníkom, ktorí v tom čase prakticky ovládali celý obchod v Carihrade. Za týchto okolností sa s podporou vojska moci ujal Andronikos, bratranec bývalého cisára Manuela. Za cisára Andronika I. (11831185) sa odtrhol Cyprus a Trabzon (Trapezunt). Andronikos sa rozhodol skoncovať s feudalizmom v ríši, čo sa nepáčilo mnohým šľachticom. Preto si proti nemu zavolali Normanov, ktorí roku 1185 dobyli Solún. Cisár ich porazil a rozzúrený sa rozhodol vyhubiť šľachticov v ríši. Stihol však zničiť len vedúce vrstvy (vrátane vraždy Márie a Alexia II. ), lebo v Carihrade vypukli proti nemu vzbury, po ktorých ho po niekoľkých dňoch mučenia z milosti zabili. Jeho smrťou sa skončila vláda dynastie Komnenovcov.
Angelovci
Za vlády Izáka II. Angela (11851195), príbuzného Komnenovcov a zakladateľa dynastie Angelovcov (11851204), boli porazení Normani na Sicílii (1185) a od ríše sa odtrhli Bulhari (1186). Izák preto uzavrel nové spojenectvo s Uhorskom proti Bulharsku.
Belina (prítok Suchej)
Belina je vodný tok v Novohrade, preteká územím okresu Lučenec. Je to ľavostranný prítok Suchej a má dĺžku.
Prameň
Pramení v Cerovej vrchovine pod vrchom Karanč v nadmorskej výške približne  pri slovensko-maďarskej hranici.
Opis toku
Tečie na severovýchod, na krátkom úseku tvorí slovensko-maďarskú hranicu a severne od maďarskej obce Somoskőújfalu, pri hraničnom prechode, sa stáča a tečie na sever. Preteká obcou Šiatorská Bukovinka, tu priberá sprava Bukovinský potok a tečie úzkym údolím, v ktorom leží aj časť obce.
Následne vstupuje do Fiľakovskej brázdy v katastrálnom území obce Radzovce, sprava priberá Monický potok, následne zľava Čakanovský potok a preteká cez Radzovce. Ďalej sa prudko stáča, tečie cez obec Belina a mení smer toku na severozápad. Preteká okrajom mesta Fiľakovo, z pravej strany priberá Čamovský potok a vstupuje do Lučenskej kotliny, kde sa neďaleko obce Šávoľ vlieva do Suchej.
BGL Luxembourg Open
BGL Luxembourg Open je tenisový turnaj v Luxembursku. Turnaj začal v roku 1991 ako exhibičný, ale v roku 1996 sa stal profesionálny. Od roku 2009 patrí do kategórie International, ale doposiaľ bol v Tier III okrem rokoch 2005, 2006, 2007, keď bol v kategórii Tier II. Hrá sa na tvrdom povrchu. Najviac titulov získala belgičanka Kim Clijstersová s piatimi vo dvojhre (1999, 2001, 2002, 2003, 2005) a jedným vo štvorhre (2002).
Coulomby
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3002
NGC 3002 je hviezda v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 25. januára 1851.
Myšiarka
Myšiarka je slovenský názov všetkých nasledujúcich rodov vtákov:
Latex
Latex môže byť:
Gospić
Gospić je mesto v Chorvátsku, administratívne centrum  Licko-senjskej župy. V samotnom meste žilo v roku 2001 okolo 6 000 obyvateľov, v celom chotári mesta 12 980 obyvateľov.
Pizza
thumb|Príprava cesta na pizzu|136x136bod Pizza je jedlo z cesta talianskeho pôvodu. Typicky je tvorené tenkým cestom kruhového tvaru, na ktorom je zmes paradajkového pretlaku, syra a ďalších prídavných pochutín a potravín podľa receptu, ako napr. olivy, sardinky, šampiňóny, cibuľa, saláma, ančovičky. Tvar, ani hrúbka nie sú pravidlom. Pizzu je možné zakúpiť aj predpečenú a zmrazenú a potom ju rozmraziť.
História
Prvý dokumentovaný výskyt pojmu pizza sa datuje okolo roku 1000 a to v dialekte z okolia talianskeho Neapolu. Znamená približne tlačiť, ťahať - vzťahujúc sa na pohyby rúk pri vhadzovaní pizze do pece a jej vyberanie.
thumb|Pizza MargheritaPizza sa považuje za pôvodný pokrm roľníkov z oblasti Kampánia pri Neapole. Avšak dôkazy pečenia ploských tenkých bochníkov kysnutého cesta na horúcom kameni pochádzajú ešte z čias Etruskov, obývajúcich okrem iného i taliansku oblasť. Na takúto placku cesta sa zvykli položiť rôzne oblohy z dostupných potravín a nazývali to focaccia. O pár storočí neskôr sa iniciatívy pri vynachádzaní pizze chopili Gréci a skúsili položiť potraviny nie už na upečené cesto, ako to robievali Etruskovia, ale na čerstvo vyťahanú placku a zapiekli to spolu. Napokon Rimania pri dobyvateľských aktivitách v Európe sa na svojom ťažení v Grécku obslúžili zabehnutou technológiou a začali vhadzovať prvé prototypy pizze do pecí v celom Taliansku. Dokonca Cato, žijúci v rokoch 234-149 pred Kr., opisuje grécku špecialitu - čo je typ prvej pizze: tenké kruhové cesto s olivovým olejom, medom, korením, pečené na kameni. Takto sa v rôznych podobách experimentovalo s pizzou (a jej rôznymi názvami) až do obdobia veľkého prevratu v jej príprave: do roku 1520, kedy boli do Talianska privezené prvé paradajky (rajčiaky) z Južnej Ameriky. Prevrat v technológii pizze bol pozvoľný, keďže Európania považovali južnú Ameriku a všetko z nej v prvých rokoch za jedovaté. Avšak vďaka patrí odvážlivcom, ktorí sa nebáli experimentovať s rajčinami. Chudoba v okolí Neapolu v tom čase tiež napomohla, pretože cesto s lacnými rajčiakmi (ktorým sa začalo v Taliansku dobre dariť) bolo jednoduché, cenovo prístupné a navyše chutné pre pospolitý ľud. Jedlo sa rýchlo rozšírilo, ale na prvú pizzeriu si muselo ľudstvo počkať až do roku 1820, kedy v Neapoli a nazývala sa „Marotte“. Prvé dodávky pizze robil Raffaele Esposito v roku 1889 z reštaurácie Pizzeria Pietro il Pizzaiolo v Neapole a to pre kráľa Umberta I. a jeho manželku kráľovnú Margheritu, ktorí ňou boli nadšení. Esposito piekol tri druhy pizze, a to v národných farbách Talianska: s rajčiakmi, mozarellou a bazalkou. Či to bolo naozaj kvôli chuti alebo kvôli patriotistickej kráľovnej Margharite, nevedno, ale svoj názov Margherita si zachovala podnes a je na svete najobjednávanejšou pizzou vôbec.thumb|Pizza v peciO ďalší rozvoj pizze sa postarali talianski imigranti v Amerike, kam si svoju technológiu priniesli so sebou. Pizzu Margherita piekli s mozzarellou a oreganom. Časom ju začali pripravovať nie v peci ale na panvici a jej forma sa prispôsobila do roku 1945 americkému fast food štýlu. Prvá oficiálna americká pizza mala názov Chicago-Style a pochádza z roku 1943.
V roku 1948 sa začalo predávať prvé predpripravené pizza-cesto. V 50. až 60. rokoch sa v Amerike stala pizza štandardným fast food jedlom popri hot dogu a jablkovom koláči.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Pečovská Nová Ves
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Pečovská Nová Ves v okrese Sabinov.
Goidú (Bá)
Goidú je jeden z obývaných ostrovov na atole Bá na Maldivách. Počet obyvateľov je 662 (jún 2006), dĺžka ostrova 2 130 m, šírka 1 580 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 94,33 km.
Majstrovstvá Európy vo flag futbale
Majstrovstvá Európy vo flag futbale je vrcholné európske podujatie národných družstiev vo flag futbale, bezkontaktnej formy amerického futbalu, ktoré riadi IFAF Europe, predtým Európska federácia amerického futbalu (EFAF). Jeho história siaha do roku 2003, kedy sa konali prvé majstrovstvá Európy mužov. O 2 roky neskôr sa už súťažilo aj v ženskej kategórii. Od roku 2006 prebiehajú v 2-ročných cykloch a slúžia tiež ako kvalifikácia európskych tímov na majstrovstvá sveta.
Od roku 2000 prebiehajú aj majstrovstvá Európy juniorov (U15).
Účasť mužských družstiev na majstrovstvách Európy
(do 2019)
Účasť ženských družstiev na majstrovstvách Európy
(do 2019)
Daína Chavianová
Daína Chavianová (* 1957, Havana, Kuba) je kubánska spisovateľka.
Promovala na Havanskej univerzite z odboru anglický jazyk a literatúra. Prvé ocenenie získala ešte ako študentka, keď sa zúčastnila na prvej súťaži vedecko-fantastickej literatúry na Kube. Kým žila na Kube, vyšlo jej niekoľko titulov fantasy a sci-fi a v oboch týchto žánroch sa stala najpredávanejšou a najobdivovanejšou autorkou v kubánskych dejinách.
Po odchode z rodného ostrova v roku 1991 vynikla sériou románov venovaných súčasnejším a historickým námetom so silnými mytologickými a fantazijnými prvkami. Jej próza si počína rovnako obratne vo fantazijnom žánri ako v takzvanej tradičnej literatúre.
Jej literárne témy, zahŕňajúce mytológiu, erotiku, dejiny staroveku, sociológiu, parapsychológiu, politiku aj mágiu, sú spracované štýlom plným obrazov poetických aj zmyselných zároveň.
Medzi jej dielami vyniká cyklus románov «La Habana Oculta» (Skrytá tvár Havany), ktorý sa skladá z titulov: Gata encerrada (Zatvorená mačka), Casa de juegos (Dom hier), El hombre, la hembra y el hambre (Chlap, žena a hlad) a La isla de los amores infinitos (Ostrov nekonečných lások).
Daína Chavianová od roku 1991 žije v USA.
Literárne vplyvy
Literárne ju ovplyvnil najmä svet Keltov, rozličné mytológie a najvýznamnejšie epopeje antických národov. Medzi ne patrí cyklus o kráľovi Artušovi, mýty grécke, rímske, egyptské, predkolumbovské a afrokubánske a prvé epopeje ľudstva blízke prehistórii, ako sú Gilgameš, Mahabhárata, Popol Vuh, Odysea atď.
Táto záľuba v magickosti a mytológii vyústila do štýlu výrazne sa odlišujúceho od tvorby ostatných spisovateľov v jej krajine. Sama autorka uznáva, že nemá vôbec nič spoločné s kubánskou literatúrou nijakej doby. Ani latinskoamerická literatúra akoby na ňu tematicky nemala vplyv. Okrem mien ako Manuel Mujica Lainez a Mario Vargas Llosa jej najvýznamnejším styčným bodom s Latinskou Amerikou sú mytológie predkolumbovských čias.
Všeobecne možno povedať, že zo súčasných autorov ju ovplyvnili európski a anglosaskí spisovatelia ako Margaret Atwoodová, Milan Kundera, Ursula Kroeberová Le Guinová, Ray Bradbury, Anaïs Ninová, J.R.R. Tolkien, William Shakespeare a ďalší.
Hitádú
Hitádú je jeden z obývaných ostrovov na atole Bá na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 162 (jún 2006), dĺžka ostrova 820 m, šírka 500 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 110,87 km.
Arkáda (žáner počítačových hier)
Arkáda je žáner počítačovej hry, založený na jednoduchom a nápaditom koncepte.
Arkády sa najčastejšie hrajú na kolá s postupne rastúcou náročnosťou, niektoré hry bývajú obmedzené časom. Podľa námetu rozhoduje hlavne postreh, rýchlosť pohybu prstov po klávesnici a jeho zautomatizovanie, rýchlosť logického myslenia, predvídanie, trpezlivosť, koncentrácia, rýchlosť prevedenia nejakej akcie atď.
En
En môže byť:
EN môže byť:
NGC 3003
NGC 3003 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Emporium
1. Emporium je latinský výraz označujúci tržnica (najmä rímska). Gréckym variantom slova je slovo emporion.
2. V Byzantskej ríši boli gréckym variantom emporion označované mestá s tržnicou. Zväčša tento titul niesli väčšie prístavné mestá ako Efez, či Korint, občas však býval pojem používaný aj pre menšie obchodné prístavy, či trhové miesta pri hraniciach a na obchodných cestách.
Kamadú
Kamadú je jeden z obývaných ostrovov na atole Bá na Maldivách. Počet obyvateľov je 420 (jún 2006), dĺžka ostrova 550 m, šírka 480 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 129,24 km.
Barrington (Rhode Island)
thumb|right|250px Barrington je mesto v Spojených štátoch amerických, vo východnej časti štátu Rhode Island. Nachádza sa v Bristol County, má rozlohu 39,9 km² (z toho 21,8 km² súš) a žije tu 16 819 obyvateľov (2000).
Leží juhovýchodne od Providence, na pobreží zálivu Narragansett Bay, neďaleko hranice s Massachusetts, v aglomerácii Providence - Fall River.
Jamestown (Rhode Island)
Jamestown je mesto v Spojených štátoch amerických, v južnej časti štátu Rhode Island. Je súčasťou Newport County, má rozlohu (z toho až  tvorí voda) a žije tu 5 622 obyvateľov (2000).
Leží na ostrove Conanicut Island, na pobreží zálivu Narrangasett Bay oproti mestu Newport, južne od Providence, v aglomerovanej oblasti Providence - Fall River. Severne od centra mesta sa rozkladá chránené územie Marsh Meadows Wildlife Preserve a ešte ďalej na sever architektonická pamiatka Jamestown Windmill and Watson Farm.
Novoveký empirizmus
Novoveký empirizmus je gnozeologický postoj k problému pôvodu nášho poznania v novovekej filozofii, ktorého vznik sa spája najmä s F. Baconom. Predchodcom novovekého empirizmu bol Roger Bacon.
Novoveký empirizmus bol zameraný najmä proti scholastickej metóde a teórii. Všetko vedenie pôvodne pochádza zo skúsenosti a jediným prostriedkom, ako dospieť od empírie k teórii, od vedenia o jednotlivom k všeobecnému poznaniu, je indukcia.
Novoveký empirizmus úzko súvisí s emancipáciou moderných prírodných vied. Tie sa najprv chápali ako empirické špeciálne vedy (napr. astronómia, fyzika, chémia), orientované podľa paradigmy mechaniky (a potiaľ mechanisticky). V tejto metodickej abstrakcii dosiahli obrovské výsledky. Tento uspech podnietil snahu skúmať empiricko-mechanistickými metódami aj ľudskú prax. Konanie v tomto smere sa chápalo ako prírodný proces, ktorý sa - analogicky s fyzikálnymi alebo biologickými procesmi - môže stať predmetom akoby prírodovedeckého poznania. Psychológia a sociológia vznikli ako empirické vedy zo snahy skúmať psychické javy a sociálne javy v tomto zmysle prírodovedeckými metódami. V priebehu tohto vývoja vznikli rôzne empirické teórie konania (napr. psychologické, sociologické, biologické)
Vladimir Georgijevič Titov
Vladimir Georgijevič Titov (* 1. január 1947, Sretensk) je bývalý ruský kozmonaut zo Sojuzov, raketoplánu a stanice Mir, svetový rekordman v dĺžke pobytu vo vesmíre.
Mladosť a výcvik
Po základnej škole absolvoval v roku 1965 aj strednú a nastúpil na Černigovské vyššie letecké učilište na Ukrajine, štúdium ukončil roku 1970. Na tejto škole v Černigove zostal ako pilot inštruktor až do roku 1974. Potom slúžil v armáde. Do Hviezdneho mestečka (Centr podgotovki kosmonavtov im. J. A. Gagarina, Zvezdnyj gorodok), nastúpil v roku 1976 a zostal tam 20 rokov.
Lety do vesmíru
Po prvýkrát sa do vesmíru dostal na lodi Sojuz T-8. Bolo to na jar 1983, keď odštartoval ako veliteľ lode spoločne s Gennadijom Strekalovom a Alexandrom Serebrovom z Bajkonuru a stal sa tak 118 kozmonautom Zeme. Ich cieľom bola orbitálna stanica ZSSR Saľut 7. Pretože sa im na lodi neuvoľnila anténa navigačného systému a pri pokusoch s ručným ovládaním sa vyčerpali rezervy pohonných látok, bol let predčasne ukončený po dvoch letových dňoch. Pristátie bolo bez problémov s padákmi na území Kazašskej SSR.
Čierne (rozlišovacia stránka)
Čierne môže byť:
Vladimir Georgijevič Titov
Lety do vesmíru
Až po 4,5 rokoch letel plukovník Titov po druhýkrát už s novým typom Sojuzu v spoločnosti kozmonautov Musy Manarova a Anatolija Levčenka. Leteli na orbitálnu stanicu Mir, kde sa stretli s posádkou Jurij Romanenko a Alexandr Alexandrov. Po niekoľkých dňoch traja kozmonauti v lodi Sojuz TM-2 odleteli na Zem, Titov s Manarovom na Mire zostali ako nová stála posádka na celý rok. Počas pobytu prijali na Mire množstvo nákladných lodí typu Progress a niekoľko Sojuzov s medzinárodnými posádkami, ktoré sa na stanici vystriedali. V auguste 1988 potom stálu posádku doplnil kozmonaut Poľakov. V decembri 1988 sa Titov spoločne s Manarovom a Chrétienom z Francúzska v kozmickej lodi Sojuz TM-6 vrátili na Zem po roku strávenom na orbite Zeme. Bol to vtedy pre Titova svetový kozmonautický rekord.
V roku 1993 nastúpil do výcviku pre raketoplány v USA, v Johnsonovom stredisku v Houstone.
Dva roky potom letel Titov po štvrtýkrát. Tentokrát v raketopláne Atlantis v rámci misie STS-86, cieľom bol opäť Mir. Spojenie sa tentokrát podarilo. Posádku raketoplánu tvorili James Wetherbee, Vladimir Titov z Ruska, Scott Parazynski, Jean-Loup Chrétien z Francúzska, Wendy Lawrenceová, Michael Bloomfield a David Wolf. Posledne menovaný na Mire zostal, namiesto neho sa na Zemi vrátil Michael Foale z pôvodnej posádky Miru. So sebou mali vedecký modul Spacehab. Po 11 dňoch vo vesmíre Atlantis pristál v USA na Floride, na pristávacej dráhe KSC.
Ronald Colman
Ronald Colman (* 9. február 1891, Richmond, Spojené kráľovstvo – † 19. máj 1958, Santa Barbara, Kalifornia, USA) bol britský herec, ktorý sa preslávil v Hollywoode.
Kostol svätého Jakuba (Brno)
Kostol svätého Jakuba je neskorogotický trojloďový kostol, nachádzajúci sa na Jakubskom námestí v brnenskej mestskej časti Brno-střed, ktorého história siaha až do začiatku 13. storočia. V roku 1995 bol vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku Českej republiky. Nachádza sa v ňom hrobka slávneho obrancu Brna Louisa Raduita de Souches. Na strope kostola sú umiestnené cechovné znaky, erby šľachtických rodov i niekoľko monogramov.
Dejiny
Pôvodne bol kostol určený hlavne pre nemecké obyvateľstvo, ktoré sa usadilo okolo dnešnej Běhounskej ulice. Jeho vznik sa predpokladá v období vlády Vladislava Jindřicha, teda medzi rokmi 12011222. Roku 1340 bola v pivnici vedľajšieho domu, ktorý kostolu pred smrťou odkázal miestny vikár, zriadená kostnica. V tejto dobe sa už okolo kostola nachádzal cintorín, ktorý bol v nasledujúcich desiatich rokoch rokoch postupne rozšírený. V rokoch 13681405 vzniklo okolo kostola niekoľko kaplniek (Božieho tela, Sv. Mórica a Sv. Voršily), čo vytvorilo zvláštny urbanistický komplex.
Stavba
náhľad|vľavo|Kostol svätého Jakuba v roku 1828 Stavba kostola, v podobe v akej ju s určitými zmenami poznáme dnes, začala už pred husitskými vojnami. Bola však postavená len chórová časť, piliere a obvodové múry. Od roku 1502 začal na stavbe pracovať staviteľ Anton Pilgram, ktorý postavil severnú loď s portálom. Zastrešenie bolo dokončené pravdepodobne ešte pred rokom 1530. Stavba kostolnej veže začala v 20. rokoch 16. storočia, v roku 1592 ju Antonio Gabri zvýšil o časť s hodinami a dokončil ju Šimon Tauch, ktorý na vežu nasadil renesančnú helmicu. Výška veže je 92 metrov. Počas tridsaťročnej vojny nebol kostol poškodený, vďaka čomu zostala zachovaná jeho podoba, prevažne neskoro gotická.
Cintorín, ktorý sa pri kostole nachádzal, bol okolo roku 1784 zrušený a spolu s ním postupne zanikol i komplex kaplniek. Do kostola bolo následne premiestnených niekoľko náhrobných kameňov, pričom v súčasnosti sa ich tu nachádza šesť. Kostol nezasiahla ani barokizácia, no v roku 1878 prešiel necitlivo prevedenou regotizáciou. V rokoch 19001901 vznikla pri kostole novogotická fara podľa návrhu Aloisa Prastorfa a Germana Wanderleya.
Kostnica
V roku 2001 bola počas archeologického prieskumu pred úpravami Jakubského námestia objavená druhá najväčšia kostnica v Európe. Verejnosti je prístupná od 22. júna 2012 a podľa odhadov sa v nej nachádza viac ako päťdesiattisíc ostatkov.
Petřínska rozhľadňa
right|thumb|Petřínska rozhľadňa right|thumb|Petřínska rozhľadňa v noci Petřínska rozhľadňa je jednou z najznámejších dominánt Prahy. Je vysoká 60 metrov. Jej základňa sa nachádza v nadmorskej výške 324 m n. m.
Dejiny
Rozhľadňa bola postavená pre Zemskú jubilejnú výstavu v roku 1891 na podnet Klubu českých turistov ako voľná kópia Eiffelovej veže v Paríži. Práce podľa plánov inžinierov Františka Prášila a Julia Součka sa začali 16. marca a ukončili 20. augusta toho istého roku. Boli položené 11 m hlboké základy a na nich bola postavená 60 metrov vysoká konštrukcia s váhou 175 ton. Jadrom konštrukcie je osmiboký tubus v ktorom je výťah. Okolo tubusu sa vinú dve točité schodištia s 299 schodmi - jedno slúži na výstup a druhé na zostup. Rozhľadňa má dve vyhliadkové plošiny, horná je vo výške 55 metrov.
V 60. rokoch 20. storočia boli na vrchole rozhľadne umiestnené vysielacie antény pre televízne vysielanie. V septembri 1979 bola rozhľadňa uzatvorená kvôli zlému technickému stavu konštrukcie. Po oprave bola znovu otvorená v máji 1991 pri príležitosti druhej Jubilejnej výstavy. Rekonštruovaný výťah teraz slúži pre osoby so zníženou pohyblivosťou. Rozhľadňa dnes patrí k hlavným turistickým cieľom mesta.
Rozhľad
Okrem panorámy Prahy vrátane neďalekého Pražského hradu sa z rozhľadne za jasného počasia otvára výhľad ďaleko po Čechách. Na severe možno uzrieť Říp a České stredohorie, na severovýchode je vidieť masív Krkonoš. Na juhovýchode je rozhľad pomerne obmedzený, pretože ho uzatvárajú Brdy.
Coupelle-Neuve
Coupelle-Neuve je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nature
Podľa citačného faktoru stanovovaného americkým Inštitútom pre vedecké informácie (ISI) patrí Nature medzi desiatku najviac citovaných vedeckých časopisov (CF za rok 2014 bol 41,456. ) Podľa inej mierky (napr. váženého algoritmu PageRank) ide dokonca o najviac citovaný vedecký časopis.
NGC 3004
NGC 3004 je hviezda v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 25. januára 1851.
Turkov
Turkov môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ražňany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ražňany v okrese Sabinov.
Warwick (Rhode Island)
Warwick je mesto v Spojených štátoch amerických, v centrálnej časti štátu Rhode Island. Nachádza sa v Kent County, má rozlohu (z toho  súš) a žije tu 85 808 obyvateľov (2000). Je druhým najľudnatejším mestom v Rhode Islande a je súčasťou aglomerácie Providence - Fall River.
Leží na pobreží zálivu Narrangasett Bay, oproti mestu Bristol, južne od Providence. Na území mesta sa rozprestiera regionálne letisko T. F. Green State Airport.
Kendú
Kendú je jeden z obývaných ostrovov na atole Bá na Maldivách. Počet obyvateľov je 1 048 (jún 2006), dĺžka ostrova 575 m, šírka 350 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 133,23 km.
En soi
En soi (fr.) je francúzsky výraz, ktorý doslova znamená v sebe alebo o sebe. Vyskytuje sa napríklad vo filozofii J. P. Sartra (dielo Bytie a ničota 1943), kde označuje konkrétnu, nemennú formu bytia, identitu, napríklad hmotného objektu. Opakom je výraz pour soi (pre seba), ktorý označuje spôsob bytia vedomia.
Lamothe-Cassel
Lamothe-Cassel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Codex Gigas
náhľad|Codex Gigas - fotografia knihy
Codex Gigas alebo (zriedkavo) Kódex Gigas je najväčšia rukopisná kniha (kódex) na svete. Bola pravdepodobne napísaná začiatkom 13. storočia v podlažickom kláštore pri Chrudimi. Býva označovaná latinsko-grécky Codex Gigas (v preklade „Obrovská kniha“), alebo podľa výnimočného vyobrazenia diabla tiež ako Diablova biblia. Zámerom autora bolo zhrnúť všetko poznanie do jediného diela, vytvoriť akúsi „knižnicu v jedinej knihe“.
Vzhľad kódexu
náhľad|Codex Gigas - ukážka z obsahu náhľad|Codex Gigas - zobrazenie diabla Codex Gigas je zviazaný v drevených doskách potiahnutých svetlou kožou s kovovým zdobením. Rozmer dosiek je 920×505×22 mm. Pôvodne obsahoval 320 pergamenových listov (640 strán) veľkosti 890×490 mm. Osem listov bolo vyrezaných, nevie sa kedy, kým a prečo. Odstránené listy pravdepodobne obsahovali rehoľné pravidlá benediktínskeho rádu. Hmotnosť celého kódexu sa uvádza okolo 80 kg, na výrobu potrebného pergamenu boli spotrebované kože 160 oslov.
História kódexu
Na konci tridsaťročnej vojny, v roku 1648, celú zbierku odviezli Švédi. Od tej doby je tento rukopis uložený v Kráľovskej knižnici v Štokholme. Neďaleko miesta svojho vzniku, v expozícii Mestského múzea v Chrasti je rukopis pripomenutý aspoň maketou.
Obsah kódexu
Do knihy je latinsky vpísaná celá biblia, Starý a Nový zákon, Kosmova kronika česká, a celý rad ďalších traktátov (okrem iného z histórie, etymológie a fyziológie) a menších spisov, kalendár s nekrológom, zoznam bratov podlažického kláštora, zaklínadlá a rôzne dobové záznamy.
Kódex obsahuje iluminácie červenej, modrej, žltej, zelenej a zlatej farby, iniciály sú veľmi bohaté, často cez celú výšku stránky. Značne pútavé sú špirálovito zdobené vzory, z ktorých vyrastajú rôzne kvetinové výhonky. Na celom diele fascinuje jeho jednota, ráz písma je bez zmeny takmer v celom rozsahu, bez vplyvu starnutia pisára, ochorenia, počasia či nálad, ako keby celá kniha bola skutočne spísaná počas veľmi krátkej doby (pozri legenda o spísaní).
Na liste 290 je na inak prázdnej stránke úplne unikátne zobrazenie diabla, veľkosti skoro 50 cm. Niekoľko strán predtým je napísaných na sčernetom pergamene, a má charakter veľmi ponurý, veľmi odlišný od celého zvyšku kódexu.
Legenda o spísaní Diablovej biblie
Podľa legendy v kláštore žil mních, ktorý zhrešil. Aby sa vyhol prísnemu trestu, oznámil, že napíše za jedinú noc najväčšiu knihu, obsahujúcu všetky vedomosti sveta. Dostal všetok potrebný materiál a pustil sa do diela. O polnoci mu bolo jasné, že úlohu nemôže zvládnuť, a preto zapredal svoju dušu diablovi. Ten za neho celé veľdielo spísal, biblické pasáže však s veľkým sebazaprením, odporom a nechuťou. Mních len z vďačnosti pridal jeho obrázok.
Patrick Swayze
Patrick Wayne Swayze (* 18. august 1952, Houston, Texas, USA – † 14. september 2009, Los Angeles, Kalifornia) bol americký herec, tanečník, spevák, skladateľ, tanečná hviezda filmového neba 80. rokov 20. storočia.
Pochádzal z umeleckej rodiny, jeho matka Patsy Swayze bola profesionálna tanečnica, choreografka a tanečná pedagogička. Slovenským filmovým divákom je Patrick Swayze najviac známy z filmov Hriešny tanec a Duch.
Vďaka svojej matke tancoval od útleho detstva, tanec študoval aj na baletných školách v New Yorku. Profesionálne tancovať začal v zájazdovom divadle Disney on Parade. Tak ako mnoho iných amerických hercov a tanečníkov najprv pracoval na newyorskej Broadwayi, neskôr začal vystupovať v amerických televíznych seriáloch. Medzi americké herecké hviezdy ho vyniesol práve film Hriešny tanec z roku 1987.