cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mácha (priezvisko)
Mácha je české priezvisko. Najčastejšie je v mestách Praha, Ostrava, Frýdek-Místek a Tábor. Na Slovensku je zriedkavé, s najväčším výskytom v Michalovciach.
Gibson SG
thumb|250px|Gibson SG Gibson SG je model elektrickej gitary, ktorá bola uvedená v roku 1961 firmou Gibson a jej popularita trvá dodnes.
Žytomyrsko-berdyčevská operácia
Žytomyrsko-berdyčevská operácia alebo žitomirsko-berdičevská (útočná) operácia (podľa ruských názvov ukrajinských miest) (24. decembra 1943 - 14. januára 1944) bola vojenská operácia 1. ukrajinského frontu počas druhej svetovej vojny na prelome rokov 1943 a 1944. V tejto bitke a následnej korsuň-ševčenkovskej operácii oslobodila Červená armáda od nemeckých okupantov veľkú časť pravobrežnej Ukrajiny. Počas operácie odrazila 1. a 4. tanková armáda nemecké vojská, pokúšajúce sa v predchádzajúcich týždňoch protiofenzívou zahnať sovietske útvary späť za Dneper, a dobyla mesta Radomyšl, Novohrad-Volynskyj, Žytomyr, Berdyčiv a Bilu Cerkev. Operácia bola súčasťou širšej ofenzívy označovanej ako dnepersko-karpatská útočná operácia.
Gibson SG
História
V roku 1960 sa predaj gitár Les Paul výrazne znížil, a preto bol tento model v roku 1961 prepracovaný, telo bolo zúžené a dva ostré výkroje, umožnili ľahší prístup ku vrchným pražcom. Krk bol o niečo ťažší, telo už nebolo klenuté, ale ploché a z jedného kusu dreva. Pripojenie krku sa posunulo o tri pražce. Firma Gibson chcela tiež konkurovať obľúbenému modelu gitary Stratocaster. Novo navrhnutý model (stále nesúci označenie LP) bol obľúbený, ale Les Paul, ktorého meno bolo použité z minulej verzie, s jeho použitím nesúhlasil, nová podoba sa mu nepáčila. Gibson model premenoval na "SG" (solid guitar). Les Paulovo meno bolo z gitár odstránené už v roku 1961, ale plastový nápis "Les Paul" (medzi snímačom a hmatníkom) bol naďalej na gitary montovaný až do roku 1963.
Žytomyrsko-berdyčevská operácia
Účasť československých vojakov
Po bitke o Kyjev, kde sa vyznamenala 1. československá samostatná brigáda pod vedením Ludvíka Svobodu, došlo k ďalšiemu útoku na pravom brehu rieky Dneper, do ktorého sa zapojili aj československí vojaci ako záloha 38. sovietskej armády. Spolu so sovietskymi vojakmi sa zapojili do bojov pri Vasilkove a Čerchaňove, kde spôsobili nepriateľovi značné straty. Na konci novembra však uskutočnili Nemci protiútok a jednotka prešla do obrany. 14. novembra bola dočasne stiahnutá z frontu a ubytovaná v kasárňach v Kyjeve. náhľad|Tanky [[T-34 v kampani 1943/1944]] Po odpočinku bola nasadená do žytomyrsko-berdyčevskej operácie, kde sa mala podieľať na bojoch na južnom krídle. Dňa 30. decembra v ranných hodinách československé jednotky zaútočili na dedinu Ruda, ktorú sa predtým pokúšali dvakrát neúspešne dobyť prápory 78. streleckého pluku červenej armády. Československí samopalníci v bielych maskovacích odevoch prenikli do tyla jednotiek Waffen SS, ktorých jednotky túto dedinu bránili. Z náhleho útoku vznikla v radoch Nemcov panika, čím bola otvorená cesta postupujúcim rojniciam 1. práporu. Do nezávideniahodnej situácie sa však dostala tanková skupina, ktorá sa ocitla v pasci a bola obkľúčená. Zo zovretia sa však vymanila za pomoci samopalníkov. Jednotka pri tom stratila 2 tanky a 25 mužov. O 16. hodine bola dedina Ruda oslobodená a československí vojaci po krátkej prestávke pokračovali pochodom na Bilu Cerkev. Prekážkou sa stala rieka Ross, kde museli československí ženisti postaviť provizórny most. Útok na Bilu Cerkev sa začal 31. decembra 1943 o 14. hodine, avšak kvôli absencii vlastného delostrelectva musel byť zastavený. Tvrdé boje o prístup k mestu však pokračovali následujúci deň a trvali do 3. januára 1944. O deň neskôr bola Bila Cerkva oslobodená.
Gibson SG
Modely a varianty
Pred jeho prvým uvedením v roku 1961, sa objavilo množstvo modelov nesúcich názov "SG". Okrem SG Standard a "Jr" modelu, tu bol tiež rad "Custom". V rokoch 1961 – 1963 sa Custom modely nenazývali "SG", pretože mali ešte pôvodný Les Paul podpis medzi krkom a hmatníkom. Modely vyrábané počas rokov 1961 a 1965 mali ešte pôvodný malý pickguard; v roku 1966 bola gitara navrhnutá s iným pripojením krku a väčším symetrickým pickguardom. Tento design vydržal približne do roku 1970. V roku 1971 Gibson predstavil verziu s vystúpeným pickguardom v štýle Les Paul a vystúpeným ovládacím panelom. Maestro, Lyre Vibrola a Bigsby vibrato sa objavili ako ďalšie možnosti a boli predstavené spoločne s novými modelmi ako 'SG-100 a SG-200 s dvomi single coil snímačmi, či luxusnejšími SG Pro a SG Deluxe. V roku 1973 sa dizajn vrátil k pôvodnému pickguardu a potenciometrom, ale s krkom viac zasadeným do tela, pripojeným pri 20 pražci. Na konci 70. rokov ale bolo od tohto dizajnu upustené.
Žytomyrsko-berdyčevská operácia
Účasť československých vojakov
Pri bojoch v Žytomyrsko-berdyčevskej operácii stratila československá brigáda 411 ľudí (66 padlých, 270 ranených a 75 nezvestných), 4 tanky, 3 obrnené automobily, 4 protitankové kanóny, 1 húfnicu, 1 veľkokalibrový gulomeť a niekoľko ľahkých zbraní. Omnoho väčšie straty však spôsobila nepriateľovi, ktorý mal 1050 padlých, zničených či ukoristených bolo 5 samohybných del, 17 tankov, 3 lietadlá, 4 batérie ľahkého delostrelectva, 150mm delo, 1 mínometná batéria, 52 ľahkých a 63 ťažkých guľometov, 67 áut a 95 koní.
Gibson SG
Modely a varianty
V roku 1980 bola prvýkrát SG predstavená s aktívnymi snímačmi. Gibson experimentoval s SG, ktorá obsahovala rovnakú aktívnu mechaniku Moog aká bola predtým použitá na jedinom modeli Gibson RD Artist. Výsledná SG mala trochu hrubšie telo a bola nazvaná Gibson SG-R1.Gibson SG-R1 bola z mahagónu s čiernym lesklým povrchom, bola bez pickguardu a mala extra prepínač na prepínanie aktívneho snímača. Kobylka bola pevná. Gibson SG-R1 bola v roku 1981 premenovaná na Gibson SG Artist a nakoniec bola výroba úplne zrušená. Vyrobilo sa ich celkovo 200 kusov.
Žytomyrsko-berdyčevská operácia
Dôsledky
V dôsledku žytomyrsko-berdyčevskej operácie 1. ukrajinského frontu a kirovogradskej operácie 2. ukrajinského frontu vznikla v nemeckej frontovej línií veľká medzera o šírke asi 700 km a hĺbke 80-200 km, ktorú muselo nemecké velenie zaceliť silami 1. tankovej a 8. poľnej armády skupiny armád juh.
Gibson SG
Podoby
Gibson ponúkol množstvo variantov povrchov a farieb SG, či rôzne špeciálne edície, ako Special, Faded Special, Supreme, Tony Iommi Signature SG model, Angus Young Signature SG, 1961 Re-issue, Menace alebo Gothic, takisto rôzne repliky SG Standard a Custom zo šesťdesiatych rokov. Epiphone, spoločnosť vlastnená Gibsonom, vyrába lacnejšie kópie známe ako G-400 alebo Elitist, či kvalitnú 61 SG japonskú repliku vyrábanú v rokoch 2001 - 2005.
Uridíndifosfátglukóza
Uridíndifosfátglukóza alebo UDP-glukóza je nukleotidsacharid. Účastní sa metabolických reakcií, kde sa prenáša glykozyl. Skladá sa z bázy uracilu, sacharidu ribózy a dvoch fosfátových skupín, na ktoré je naviazaná molekula glukózy.
Žytomyrsko-berdyčevská operácia
Dôsledky
Nemecké velenie nasadilo proti vojskám prvého ukrajnského frontu postupne asi 16 divízií. 11. a 12. januára 1944 tieto sily začali protiútok v oblasti Vinnice pri obciach Žmerinki a Christinovka. 14. januára sa prebiehali nemecké protiútoky prakticky po celom úseku frontu 1. ukrajinského frontu, čo prinútilo velenie vydať rozkaz na prechod do obrany.
Uridíndifosfátglukóza
Funkcia
UDP-glukóza sa účastní metabolizmu nukleotidsacharidov ako aktivovaná forma glukózy, ktorá je substrátom pre glykozyltransferázy. Ako stubstrát umožňuje napríklad syntézu:
Takisto vystupuje v Leloirovej dráhe, ktorou umožňuje spracovanie galaktózy.
UDP-glukóza môže byť použitá pri syntéze lipopolysacharidov a glykosfingolipidov. Takisto sa môže premeniť na UDP-glukuronát, ktorý má široké biosyntetické použitie.
Hermann Abert
Hermann Abert (* 25. marec 1871, Stuttgart, Nemecko – † 13. august 1927, Stuttgart) bol nemecký muzikológ.
Životopis
Absolvoval konzervatórium v Stuttgarte, kde učil jeho otec Johann Jozef Abert. Neskôr pôsobil na univerzitách v Halle, Lipsku a Berlíne, kde prednášal hudobnú vedu a klasickú filológiu. Je autorom viacerých odborných prác o hudbe a biografií hudobných skladateľov.
Fontenay-près-Vézelay
Fontenay-près-Vézelay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Aberystwyth
Aberystwyth je prístavné mesto vo Walese (Spojené kráľovstvo), nachádzajúce sa v (dnes ceremoniálnom) grófstve Dyfed (od 1996 správna oblasť Ceredigion).
Fontenay-près-Vézelay
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Aberystwyth
V meste sú kúpele a univerzita založená v roku 1872. Je aj sídlom Waleskej národnej knižnice. Zo starších pamiatok sa tu nachádzajú rozvaliny normanského hradu z 12. storočia.
Fontenay-près-Vézelay
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cyklistika na Letných olympijských hrách 2016 – Cross-country – muži
Cross-country mužov bola jedna z osemnástich cyklistických disciplín na Letných olympijských hrách 2016. Preteky sa uskutočnili 20. augusta na Centro de Mountain Bike.
Rozvrh
Čas v SELČ.
Karin Majtánová
Mgr. Karin Majtánová, PhD. (* 1. február 1974, Trenčín) je slovenská herečka, modelka a moderátorka. V roku 1993 získala titul Miss Slovensko. Pracovala aj ako dramaturgička a letuška. Má syna Samuela, ktorý sa stal majstrom slovenských stredných škôl v basketbale.
V súčasnosti moderuje televíznu reláciu Dámsky klub na STV.
Louvilliers-en-Drouais
Louvilliers-en-Drouais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Holčík
Holčík je české a slovenské priezvisko.
Základná škola (Bratislava, Mudroňova 83)
Základná škola Mudroňova 83 je štátna základná škola so sídlom na Mudroňovej ulici v Bratislave.
Škola žiakom poskytuje:
Louvilliers-lès-Perche
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lucé (Eure-et-Loir)
Lucé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Obliehanie Lisabonu
náhľad|Obraz Dobytie Lisabonu od Alfreda Roque Gameira (1917) Obliehanie Lisabonu (1. júla - 25. októbra 1147) bola vojenská akcia proti taifským kráľovstvám. Akciou sa mesto Lisabon dostalo pod definitívnu kontrolu novej kresťanskej veľmoci, Portugalského kráľovstva.
Obliehanie Lisabonu bolo jedným z mála kresťanských víťazstiev Druhej križiackej výpravy — bola to „jediná úspešná operácia uskutočnená armádou pútnikov“ podľa historika Helmolda.
Po páde Edessy v roku 1144 pápež Eugen III. vyzýval na novú križiacku výpravu. Na jar roku 1147 teda povolil križiacku výpravu na Pyrenejskom polostrove. Splnomocnil Alfonsa VII. Kastílskeho, aby viedol svoju kampaň proti moslimom spolu s druhou križiackou výpravou. V máji 1147 odišiel kontingent križiakov z Dartmouthu v Anglickom kráľovstve. Mali v úmysle doplávať priamo do Svätej zeme, ale počasie ich prinútilo zakotviť na portugalskom pobreží v severnom meste Porto v júni 1147. Tam boli presvedčený na stretnutie s Alfonzom I. Portugalským, ktorý sa v roku 1139 vyhlásil za kráľa nového Portugalského kráľovstva.
Križiaci súhlasili s pomocou kráľovi zaútočiť na Lisabon dohodou, ktorá dovolila križiakom vyplieniť mesto. Obliehanie začalo 1. júla. Mesto Lisabon v čase príchodu pozostávalo zo šesťdesiattisíc rodín vrátane utečencov, ktorí utiekli pred kresťanskými útokmi zo susedných miest, napr. Santarém. Dielo De expugnatione Lyxbonensi takisto uvádza, že v citadele bolo 154 000 mužov, nepočítajúc ženy a deti.
V stredovekej správe sa uvádza, že po 17 týždňoch obliehania „boli obyvatelia vydrancovaní a mesto očistené“.
Lisabon súhlasil s kapituláciou 24. októbra, o štyri mesiace neskôr, predovšetkým pre hlad v meste. Väčšina križiakov sa usadila v novo-dobytom meste, no niektorí odplávali a pokračovali do Svätej zeme. Lisabon sa v roku 1255 oficiálne stal hlavným mestom Portugalského kráľovstva.
Druhá križiacka výprava
Tradičný začiatok Reconquisty sa stotožňuje s porážkou moslimov v Bitke pri Covadonge, roku 722. Po Prvej križiackej výprave v rokoch 1095 – 1099 Pápež Paschal II naliehal na iberských križiakov (Portugalcov, Kastílčanov, Leonovcov, Aragóncov, ...), aby zostali doma, kde sa ich boj považoval za rovnako hodnotný ako boj križiakov cestujúcich do Jeruzalema.
V roku 1142, počas Obliehania Lisabonu, sa Alfonz I. Portugalský, ktorý využil prechod skupiny anglo-normanských križiakov na ceste do Svätej zeme, pokúsil využiť križiakov na dobytie Lisabonu. Tento pokus ale nakoniec zlyhal.
19. mája 1147 odišiel kontingent križiakov z Dartmouthu v Anglicku, pozostávajúci z križiakov z Flámska, Fríska, Francúzska, Anglicka, Škótska a niektorých nemeckých zborov, ktorí sa spoločne nazývali „Frankovia“. Výpravu nevelil žiadny princ ani kráľ a zdá sa, že jej účastníkov tvorili prevažne mešťania, organizovaní z dôvodu povinnosti voči cirkvi. Velenie zabezpečil Hervey de Glanvill. Medzi ďalších križiackych kapitánov patril napr. Arnout IV., ktorý viedol Porýnčanov.
Zmena plánu
náhľad|Alfonz I. z Portugalska Podľa Oda smerovalo do Svätej zeme 164 lodí a mohlo ich byť až 200, kým dosiahli pyrenejský polostrov. Zlé počasie ich prinútilo zakotviť v meste Porto, kde ich presvedčil biskup Pedro II. Pitões, aby sa stretli s kráľom Alfonzom. Kráľ, ktorý 15. marca dosiahol Tajo a dobyl Santarém, tiež rokoval s pápežom o uznaní svojho titulu kráľa. Bol upozornený na príchod prvej skupiny a ponáhľal sa stretnúť sa s nimi.
Nedisciplinovaná nadnárodná skupina súhlasila, že mu pomôže dohodou, ktorá dovolila križiakom Lisabon vyplieniť. Keď bude vydrancovaný dostatočne, prevezme ho Alfonz. Kráľ sľúbil rozdeliť dobyté územia ako léna medzi vodcov. Vyhradil si moc advocatus a oslobodil tých, ktorí boli v obliehaní, a ich dedičov obchodujúcich v Portugalsku od obchodnej dane zvanej pedicata.
Isaias Afwerki
Isaias Afwerki (ኢሳይያስ ኣፍወርቂ. * 2. februára 1946 Asmara) je prezident Eritrey.
Obliehanie Lisabonu
Zmena plánu
Anglickí križiaci neboli najprv z tejto zmeny plánu nadšení, ale Hervey de Glanville ich presvedčil, aby sa zúčastnili. Niektorí pod vedením Williama Viela a jeho brata sa však odmietli zúčastniť z dôvodu skoršieho spoločného pokusu o dobytie Lisabonu v roku 1142.
Isaias Afwerki
Pochádza z chudobnej rodiny tigrajskej národnosti, mal osem súrodencov. Jeho bratrancom bol etiópsky prezident Meles Zenawi. Študoval inžiniersky odbor na Univerzite Addis Abeba, odkiaľ v roku 1966 odišiel a pridal sa k bojovníkom za nezávislosť Eritrei, ktorá bola od roku 1952 súčasťou Etiópie a v roku 1962 bola zbavená autonómie. Bol odoslaný do Číny na školenie v metódach podzemného boja, od roku 1970 bol členom vedenia Eritrejskej ľudovo-oslobodeneckej fronty a na kongrese v roku 1987 bol zvolený jej generálnym tajomníkom. Po víťazstve nad prosovietskym etiópskym režimom v roku 1991 sa na základe referenda v roku 1993 stala Eritrea samostatným štátom a Afwerki získal funkciu prezidenta. V roku 1994 sa eritrejská ľudovo-oslobodzovacia fronta premenovala na Ľudovú frontu za demokraciu a spravodlivosť, ktorá je podľa ústavy prijatej roku 1997 jedinou legálnou politickou stranou v krajine. Za celých dvadsaťpäť rokov Isaias Afwerki neobhajoval funkciu vo voľbách a vládne ako diktátor. Najdôležitejšou silou v krajine je armáda - v rokoch 1998 až 2000 prebiehala eritrejsko-etiópska vojna o sporné pohraničné územie, ktorú ukončila až dohoda medzi oboma štátmi v roku 2018. Miera slobody slova patrí k najnižším na svete, podľa odhadov Amnesty International je držaných vo väzení bez súdu okolo desiatich tisícov politických odporcov, za Afwerkiovej vlády utieklo z krajiny okolo päť percent Eritrejčanov.
Obliehanie Lisabonu
Pád Lisabonu
náhľad|The Siege of Lisbon by D. Afonso Henriques od Joaquima Rodrigues Braga (1840): romantický pohľad Obliehanie sa začalo 1. júla. Kresťania sa čoskoro zmocnili okolitých území a obliehali hradby samotného Lisabonu. Po štyroch mesiacoch sa vládcovia 21. októbra dohodli na kapitulácii, pretože križiaci dosiahli hradby a mesto hladovalo.
Isaias Afwerki
Je ženatý a má tri deti. Hlási sa k Eritrejské pravoslávnej cirkvi.
Obliehanie Lisabonu
Pád Lisabonu
Po krátkom povstaní anglo-normanský kronikár pripisuje Kolínčanom a Flámom prvotný vstup do dobytého mesta. Podmienky kapitulácie určovali, že moslimská posádka mesta si bude môcť ponechať svoje životy aj majetok, no akonáhle kresťania vstúpili do mesta, boli tieto podmienky porušené. Podľa De expugnatione Lyxbonensi:
Okrem toho, podľa De expugnatione Lyxbonensi, Flámovia a Kolínčania porušili svoju prísahu, ale aj tak im išlo skôr o rabovanie ako o zabíjanie obyvateľov:
Následky
Niektorí križiaci odplávali a pokračovali v ceste okolo Pyrenejského polostrova a boli požiadaní o pomoc s dobytím mesta Tortosa na Ebre, Ramonom Berenguerom IV. Barcelonským. Väčšina križiakov sa však usadila v novo-dobytom meste, čím sa zvýšil počet kresťanov v Ibérii. Gilbert z Hastingsu bol zvolený za biskupa, čo znamenalo začiatok historického vzťahu medzi Anglickom a Portugalskom, ktorý neskôr viedol k Anglo-portugalskej aliancii. Napriek tomu, že mesto kapitulovalo zmluvou, vznikla legenda, že portugalský bojovník a šľachtic Martim Moniz sa obetoval, aby udržal brány mesta otvorené pre kresťanské vojská dobyvateľov.
Lisabon sa nakoniec v roku 1255 stal hlavným mestom Portugalského kráľovstva. Víťazstvo bolo zlomovým bodom v histórii Portugalska a Reconquisty, ktorá bola sfinalizovaná v roku 1492.
Fontenay-sous-Fouronnes
Fontenay-sous-Fouronnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Športové gymnázium (Bratislava, Ostredková 10)
Stredná športová škola, Ostredková 10 je špecializovaná stredná škola so sídlom na Ostredkovej ulici v Bratislave, miestna časť Ostredky, Ružinov.
Catherine Keenerová
Catherine Keenerová (* 26. marec 1959, Miami, Florida, USA) je americká herečka. Bola dva krát nominovaná na filmové ocenenie Academy Awards, za jej herecké výkony vo filmoch V koži Johna Malkovicha (1999) a Capote (2005).
Luigny
Luigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Catherine Keenerová
Kariéra
Herectvu sa venuje od roku 1986. V roku 1987 si zahrala s Dermotom Mulroneyom a Lancem Henriksenom vo filme Boj o prežitie. V roku 1991 získala viac priestoru vo filme Johnny Suede, kde si zahrala po boku, vtedy ešte menej známeho Brada Pitta. Jej herecký výkon získal uznanie filmových kritikov a získala aj svoju prvú nomináciu na Independent Spirit Award.
Luigny
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Catherine Keenerová
Kariéra
V roku 1999 si zahrala vo filme V koži Johna Malkovicha a za svoj herecký výkon získala prvú nomináciu na Academy Awards v kategórii Najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe. V roku 2002 hrala spoločne s Edwardom Nortonom vo filme Smrť Smoochyho a Nicolasom Cageom v dráme Adaptácia.
Luigny
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Catherine Keenerová
Kariéra
V roku 2015 hrala v televíznom seriály Show Me a Hero. V roku 2017 stvárnila matku Allison Williams v horore Uteč. V septembri 2022 bolo oznámené, že bola obsadená do druhej časti filmu Joker s názvom Joker: Folie à deux, pričom film by mal mať premiéru v roku 2024.
Súkromný život
V rokoch 1990 až 2007 bol jej manželom herec Dermot Mulroney, s ktorým má jedno dieťa.
Únia (americká občianska vojna)
Armáda Únie bola novou formáciou pozostávajúcou väčšinou z štátnych zložiek a jednotiek pravidelnej americkej armády. Pohraničné štáty boli nevyhnutné ako zásobovacia základňa pre inváziu Únie do Konfederácie a Lincoln si uvedomil, že nemôže zvíťaziť vo vojne bez kontroly nad nimi, najmä nad Marylandom, ktorý leží severne od hlavného mesta Washingtonu, D.C. Severovýchod a horný stredozápad poskytli priemyselné zdroje pre mechanizovanú vojnu, ktorá produkovala veľké množstvo munície a zásob, ako aj financovanie vojny. Severovýchod a stredozápad poskytovali vojakov, jedlo, kone, finančnú podporu a výcvikové tábory. V celej Únii boli zriadené armádne nemocnice. Väčšina severných štátov mala republikánskych guvernérov, ktorí energicky podporovali vojnové úsilie a potláčali protivojnové rozvraty, najmä to, ktoré vzniklo v rokoch 1863 – 1864. Demokratická strana silne podporovala vojnu na začiatku roku 1861, ale v roku 1862 sa rozdelila medzi vojnových demokratov a protivojnový prvok známy ako Mierový demokrati na čele s extrémistickými „Copperheadmi“. Demokrati dosiahli zásadné volebné zisky v roku 1862 v štátnych voľbách, najmä v New Yorku. V roku 1863 stratili pôdu pod nohami, najmä v Ohiu. V roku 1864 sa republikáni zúčastnili kampane pod hlavičkou strany Národná únia, ktorá prilákala veľa vojnových demokratov a vojakov a dosiahla drvivé víťazstvo Lincolna a celého jeho volebného lístka proti demokratickému kandidátovi Georgovi B. McClellanovi.
Vojnové roky boli celkom prosperujúce, okrem prípadov, keď krajinu pustošili vážne boje a partizánske vojny. Prosperita bola stimulovaná vysokými vládnymi výdavkami a vytvorením úplne nového národného bankového systému. Štáty Únie investovali veľa peňazí a úsilia do organizovania psychologickej a sociálnej podpory pre manželky, vdovy a siroty vojakov a pre samotných vojakov. Väčšina vojakov boli dobrovoľníci, hoci po roku 1862 sa mnohí dobrovoľne prihlásili, aby unikli konceptu a využili štedré peňažné odmeny ponúkané zo štátov a lokalít. Odpor proti výberu bol pozoruhodný v niektorých väčších mestách, najmä v častiach New Yorku, s rozsiahlymi nepokojmi proti návrhu v júli 1863, a v niektorých odľahlých okresoch, ako sú oblasti ťažby uhlia v Pensylvánii.
Etymológia
náhľad|[[Vlajka Spojených štátov|Vlajka Spojených štátov amerických od roku 1861 do roku 1863, s 34 hviezdičkami pre všetkých 34 štátov. V roku 1863 bola pridaná 35. hviezda, ktorá predstavuje nový štát Západná Virgínia, a v roku 1864 36. hviezda pre Nevadu (predtým Nevadské teritórium).]] V kontexte americkej občianskej vojny sa Únia niekedy označuje ako „Sever“, narozdiel od Konfederácie, ktorá sa označovala ako „Juh“. Únia nikdy neuznala legitimitu odchodu Konfederácie a neustále tvrdila, že zostáva úplne súčasťou Spojených štátov amerických. V oblasti zahraničných vecí bola Únia jedinou stranou uznanou všetkými ostatnými národmi, z ktorých žiadny oficiálne neuznal vládu Konfederácie. Pojem „Únia“ sa vyskytuje v prvom riadiacom dokumente Spojených štátov, v článkoch Konfederácie a večnej únie. Následná ústava z roku 1787 bola vydaná a ratifikovaná nie v mene štátov, ale ako „My, ľudia v Spojených štátoch, s cieľom vytvoriť dokonalejšiu úniu ...“
Už pred začiatkom vojny bola fráza „zachovať Úniu“ bežná a výraz „únia štátov“ sa používal na označenie celých Spojených štátov amerických. Používanie výrazu „Únia“ pre stranu, ktorá nie je proti odtrhnutiu, prinieslo konotáciu legitimity ako pokračovanie existujúceho politického subjektu.
Konfederácia vo všeobecnosti videla, že Únia je proti otroctvu, občas sa o nich hovorí ako o abolicionistoch, ako o americkom námorníctve. ako „aboličnej flotile“ a americkej armáde a ako „aboličných silách“.
Veľkosť a sila
Na rozdiel od Konfederácie mala Únia veľkú priemyselnú a urbanizovanú oblasť (severovýchod) a vyspelejšie obchodné, dopravné a finančné systémy ako vidiecky juh. Štáty Únie mali na začiatku vojny navyše výhodu pracovnej sily o päť ku dvom.
Konfederácia sa rok čo rok zmenšovala a strácala kontrolu nad územiami. Únia medzitým premenila svoju rastúcu potenciálnu výhodu na oveľa silnejšiu vojenskú silu. Veľká časť sily Únie sa však musela použiť na obsadenie dobytých oblastí a na ochranu železníc a ďalších životne dôležitých bodov. Veľké výhody Únie v populácii a priemysle sa ukázali ako zásadné dlhodobé faktory pre jej víťazstvo nad Konfederáciou, avšak úplnú mobilizáciu týchto zdrojov trvalo Únii dlho.
Verejný názor
náhľad|306x306bod|Únia mala na začiatku vojny veľké výhody u mužov a zdrojov a tento pomer neustále rástol v prospech Únie. „Tabuľoví muži“ v grafe znamenajú belochov ([[Europoidná rasa).]] Útok na pevnosť Sumter zhromaždil Sever na obranu amerického nacionalizmu. Historik Michael Smith tvrdí, že ako sa vojna z roka na rok zhoršovala, duch amerického republikanizmu silnel a vyvolával obavy z korupcie na vysokých miestach. Voliči sa začali báť centralizácie moci vo Washingtone, extravagantných výdavkov a zúročovania vojen. Demokratickí kandidáti tieto obavy zdôraznili. Kandidáti dodali, že rýchla modernizácia zverila príliš veľa politickej moci do rúk východných finančníkov a priemyselníkov. Varovali, že zrušenie otroctva prinesie na trh práce na severe príliv oslobodených černochov.
Bitka pri Isse
náhľad|Bitka pri Isse Bitka pri Isse bola bitka, ktorá sa odohrala v novembri roku 333 pred Kr. medzi gréckymi vojskami Alexandra Veľkého a Peržanmi vedenými kráľom Dareiom III. Po prehratej bitke pri Graníku to bol prvý vojenský konflikt týchto mocností, na ktorom sa zúčastnil priamo perzský kráľ. Spolu s bitkou pri Gaugaméle sa radí medzi najväčšie a najvýznamnejšie bitky svetových dejín.
Únia (americká občianska vojna)
Verejný názor
Republikáni reagovali tvrdeniami o porazenectve. Obžalovali Copperheadov za zločinecké sprisahania s cieľom oslobodiť vojnových zajatcov z Konfederácie a hrali na duchu nacionalizmu a narastajúcej nenávisti majiteľov otrokov ako k vojnovej strane.
Bitka pri Isse
Stav pred bitkou
Macedónci sa túžili vojenským ťažením do Perzie pomstiť za zničenie gréckych chrámov a najmä Atén Peržanmi počas grécko-perzských vojen pred 150. rokmi. V predchádzajúcej bitke pri Graníku (334 pred Kr.) podľahlo perzské vojsko macedónskemu útoku a Alexandrovi vojaci následne prenikli po západnom pobreží Malej Ázie do perzského vnútrozemia. Alexander Veľký sa dopočul o zhromažďovaní veľkého vojska v Babylone, ktoré malo prerušiť ťaženie Grékov a spojiť sa s flotilou v Stredozemnom mori. Peržania by sa tak dostali do tyla protivníka a zároveň prerušili zásobovacie trasy.
thumb|Postup armád pred bitkou Alexander preto vyslal veliteľa Parmeniona s 15 000 mužmi obsadiť horské priesmyky na hraniciach Sýrie a Kilíkie, čím zablokoval možný postup Peržanov. Alexander vyrazil so svojím vojskom k Issu a odtiaľ po pobrežnej ceste na juh, kde očakával konflikt s Dareiovým vojskom. Peržania sa dozvedeli o obsadení priesmykov a presúvali sa tak horami severnejšou trasou do Issa, čím odrezali grécke zásobovacie trasy. Dareios nechal vybudovať tábor na úzkej pobrežnej pláni, zovretej horami na jednej a morom na druhej strane, ku ktorej mierilo už aj Alexandrove vojsko.
Únia (americká občianska vojna)
Prezident Lincoln
Historici v drvivej väčšine ocenili „politickú genialitu“ výkonu Abrahama Lincolna ako prezidenta. Jeho prvoradou prioritou bolo vojenské víťazstvo. To si vyžadovalo, aby zvládol úplne nové zručnosti ako stratég a diplomat. Dohliadal na zásoby, financie, pracovnú silu, výber generálov a priebeh celkovej stratégie. V úzkej spolupráci so štátnymi a miestnymi politikmi zhromaždil verejnú mienku a (v Gettysburgu) formuloval národnú misiu, ktorá odvtedy definuje Ameriku. Vďaka Lincolnovmu šarmu a ochote spolupracovať s politickými aj osobnými nepriateľmi fungoval Washington oveľa plynulejšie ako hlavné mesto Konfederácie Richmond a jeho dôvtip zahladil mnoho drsných okrajov. Lincolnov kabinet sa ukázal ako oveľa silnejší a efektívnejší ako Davisov, pretože Lincoln smeroval osobné súperenie skôr do súťaže o dokonalosť než o vzájomné ničenie. S Williamom Sewardom ako ministrom zahraničných vecí, Salmonom P. Chaseom ako štátnym pokladnikom a (od roku 1862) Edwinom Stantonom ako ministrom vojny mal Lincoln mocný kabinet odhodlaných mužov. Okrem sledovania hlavných udalostí a rozhodnutí im dal voľnú ruku pri ukončení povstania Konfederácie.
Bitka pri Isse
Bitka
Proti sebe stála 30 tisícová grécka a 80 – 100 tisícová perzská armáda, no poloha bojiska neumožňovala využiť perzskú početnú prevahu vo výhodu, ktorú tak získal protivník. Odvaha a odhodlanosť macedónskych bojovníkov prevážila a tí sa prebojovali až do blízkosti kráľovho stanovišťa. Ohrozený Dareios sa zľakol a dovtedy nerozhodná bitka sa jeho útekom zmenila na dôležité víťazstvo Alexandra Veľkého. Ten následne poslal Parmeniona do Damasku, kde Macedónci ukoristili celú perzskú štátnu pokladňu s 3 000 talentami (90 ton) a zajali celú Dareiovu rodinu vrátane jeho matky, manželky a detí.
Únia (americká občianska vojna)
Kongres
Vojenské a rekonštrukčné záležitosti boli ďalšou vecou. Lincoln ako vodca umiernených a konzervatívnych frakcií Republikánskej strany často skrížil meče s radikálnymi republikánmi na čele so Stevensom a Sumnerom. Autor, Bruce Tap, ukazuje, že Kongres spochybnil Lincolnovu úlohu vrchného veliteľa prostredníctvom Spoločného výboru pre priebeh vojny. Bol to spoločný výbor oboch komôr, v ktorom dominovali radikálni republikáni, ktorí zaujali tvrdý postoj proti Konfederácii. Počas 37. a 38. kongresu výbor skúmal všetky aspekty vojenských operácií Únie, pričom osobitnú pozornosť venoval hľadaniu veliteľov zavinených vojenskými porážkami. Predpokladalo to nevyhnutné víťazstvo Únie. Zlyhanie bolo vnímané ako indikácia zlých motivácií alebo osobných zlyhaní. Výbor nedôveroval absolventom Vojenskej akadémie Spojených štátov vo West Pointe, pretože veľa absolventov akadémie bolo vodcami nepriateľskej armády. Členovia výboru uprednostňovali politických generálov s uspokojivými politickými výsledkami. Niektorí z výborov tvrdili, že West Pointeri, ktorí sa zúčastňovali strategických manévrov, boli zbabelí alebo dokonca neloajálni. Nakoniec to podporilo nekompetentných, ale politicky korektných generálov.
Bitka pri Isse
Dôsledky bitky
Víťazstvom sa Macedónci zmocnili celej západnej časti Perzskej ríše. Alexandrov sen o ovládnutí Ázie sa stával reálnejší a jeho autorita u Macedóncov a Grékov výrazne stúpla. Ponuku kráľa Dareia na výmenu jeho blízkych za časť ríše až po Eufrat a miesto veľkokráľa razantne odmietol.
Porážka Peržanov umožnila Alexandrovi pokračovať v ťažení cez Sýriu, Feníciu a Palestínu až do Egypta. Dareios sa zatiaľ stiahol na východ, aby sa pripravil na rozhodujúcu bitku. Tou sa napokon stala Bitka pri Gaugaméle, ktorá znamenala začiatok konca slávnej ríše Peržanov.
Bitka pri Graníku
náhľad|Bitka pri Graníku Bitka pri Graníku bola bitka, ktorá sa odohrala v máji roku 334 pred Kr. medzi gréckymi vojskami Alexandra Veľkého a Peržanmi. Odohrala sa pri rieke Graníkos (dnes Biga) neďaleko Tróje a znamenala prvé výraznejšie víťazstvo Alexandra po jeho nástupe na trón.
Švajčiarska superliga 2019/2020
Švajčiarska superliga 2019/2020 bol 123. ročník najvyššej švajčiarskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Young Boys, nováčikom súťaže bol Servette. Sezóna začala 19. júla 2019 a skončila 3. augusta 2020.
Bitka pri Graníku
Bitka
Proti sebe stála 30 - 35 tisícová grécka a 25 - 33 tisícová perzská armáda, ktorú však neviedol kráľ Dareios III. ale satrapovia (velitelia). Poloha bojiska na brehoch rieky s močaristým okolím sťažovala stratégiu, no i tu sa prejavili schopnosti strategického umenia Alexandra Veľkého, ktorý bol navyše ešte podceňovaný perzskými veliteľmi. Počas boja bol Alexander omráčený sekerou, no zachránil ho Kleitos, ktorý útočníka zneškodnil. Perzské formácie sa pod organizovaným tlakom Macedóncov rozpadali a napokon dali na útek.
Mária Adelsheimová-Popovičová
Mária Adelsheimová-Popovičová, pôvodne Pecková (* 13. jún 1822, Košice – † 13. február 1875, Belehrad) bola uhorská herečka a divadelná pedagogička.
Životopis
Herecky debutovala v roku 1846 v nemeckom divadle v Bratislave. Pôsobila vo Viedni a napokon na pozvanie chorvátskeho dramatika a divadelného organizátora Dimitrija Demetra odišla do Záhrebu, kde sa predstavila napr. v úlohe Debory v rovnomennej populárnej hre Salomona Hermanna Mosenthala, ďalej ako Alžbeta v Laubeho tragédii Gróf Essex, ako Leposava v Subotićovom Zvonimirovi či ako Maca v Freudenreichovych Graničaroch.
V roku 1867 odišla do Nového Sadu, kde od roku 1868 pôsobila ako členka tamojšieho divadla. V roku 1869 už herecky pôsobila v Belehrade a v rokoch 18691874 cestovala so súborom svojho manžela Laza Popoviča. Na belehradskej scéne vystúpila napr. v úlohe anglickej kráľovnej Alžbety v Schillerovej dráme Mária Stuartová, v roli vojvodkyne v Scribeho komédii Pohár vody či ako Fadeta v hre Svrček, Birch-Pfeifferovej divadelnej adaptácii románu Die Grille od francúzskej spisovateľky George Sand. Popri herectve bolo významné jej pôsobenie ako divadelnej pedagogičky.
Otrokárske štáty a slobodné štáty
náhľad|445x445bod|Animácia zobrazujúca status slobodných/otrokárskych amerických štátov a teritórií USA v rokoch 1789 – 1861. [[Americká občianska vojna sa začala v roku 1861. 13. dodatok, účinný od decembra 1865, zrušil otroctvo v celom USA]] V Spojených štátoch pred rokom 1865 bol otrokárskym štátom štát, v ktorom bolo otroctvo a obchod s otrokmi legálne, zatiaľ čo slobodný štát bol štát, v ktorom sa otroctvo nenachádzalo. V rokoch 1812 až 1850 bolo otrokárskymi štátmi považované za politicky nevyhnutné, aby počet slobodných štátov neprekročil počet otrokárskych štátov, preto boli nové štáty prijímané v pároch.
Fontenouilles
Fontenouilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Otrokárske štáty a slobodné štáty
Počas európskej kolonizácie bolo povolené otroctvo v tom, čo sa stane Spojenými štátmi. V roku 1776 bolo otroctvo legálne vo všetkých trinástich kolóniách, potom začali kolónie tento postup rušiť. Pensylvánia zrušila otroctvo v roku 1780 a približne polovica štátov zrušila otroctvo na konci revolučnej vojny alebo v prvých desaťročiach novej krajiny, aj keď to nie vždy znamenalo oslobodenie existujúcich otrokov. Hoci Vermont nebol jednou z trinástich kolónií, vyhlásil svoju nezávislosť od Británie v roku 1777 a súčasne obmedzil otroctvo. V roku 1791 bol prijatý za štát. Otroctvo bolo v USA veľmi rozporuplným problémom. Bol to hlavný problém pri písaní ústavy USA v roku 1787 a bol hlavnou príčinou americkej občianskej vojny v roku 1861. Tesne pred občianskou vojnou bolo slobodných štátov 19 a otrokárskych štátov 15. Počas vojny bolo otroctvo v niektorých z týchto jurisdikcií zrušené a trinásty dodatok k ústave USA ratifikovaný v decembri 1865 definitívne zrušil otroctvo v celých Spojených štátoch.
Raná história
Otroctvo v koloniálnej Amerike bolo založené ako legálna inštitúcia v každej z trinástich kolónií Severnej Ameriky od 16. storočia. Spočiatku boli Indiáni zajatí a predaní ako otroci, čo bolo neskôr doplnené africkými otrokmi. V priebehu desaťročí predchádzajúcich revolučnej vojne sa počet otrokov v koloniálnej Amerike rýchlo rozširoval. Organizované politické a spoločenské hnutia na ukončenie otroctva sa začali v polovici 18. storočia. Pocity americkej revolúcie a prísľub rovnosti vyvolaný Deklaráciou nezávislosti stáli v protiklade k postaveniu väčšiny čiernych, či už slobodných alebo zotročených, v kolóniách.
Fontenouilles
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nádcha
Nádcha alebo rinitída je vírusové infekčné ochorenie horných dýchacích ciest, ktoré primárne postihuje respiračný epitel, nosa, hrdla, prínosových dutín a hrtana. Príznaky a symptómy sa môžu objaviť do dvoch dní po vystavení vírusu. Môže ísť o kašeľ, bolesť hrdla, výtok z nosa, kýchanie, bolesť hlavy a horúčku. Ľudia sa zvyčajne zotavia do siedmich až desiatich dní, ale niektoré príznaky môžu trvať až tri týždne. Príležitostne sa u ľudí s inými zdravotnými problémami môže vyvinúť pneumónia.
Nádchu spôsobuje viac ako 200 vírusových kmeňov, pričom najbežnejšie sú rinovírusy, koronavírusy, adenovírusy a enterovírusy. Šíria sa vzduchom pri tesnom kontakte s infikovanými ľuďmi alebo nepriamo kontaktom s predmetmi v prostredí s následným prenosom do úst alebo nosa. Medzi rizikové faktory patrí chodenie do zariadení starostlivosti o deti, zlý spánok a psychický stres. Príznaky sú väčšinou spôsobené imunitnou odpoveďou tela na infekciu a nie deštrukciou tkaniva samotnými vírusmi. Príznaky chrípky sú podobné ako pri nádche, hoci zvyčajne sú závažnejšie a menej pravdepodobné, že zahŕňajú výtok hlienov z nosa.
Proti nádche neexistuje žiadna vakcína. Primárne metódy prevencie sú umývanie rúk; nedotýkať sa očí, nosa alebo úst neumytými rukami; a vyhýbať sa chorým ľuďom. Niektoré dôkazy podporujú používanie chirurgických masiek. Tiež neexistuje žiadny liek, ale symptómy sa dajú liečiť. Zinok môže znížiť trvanie a závažnosť symptómov, ak sa začne užívať krátko po nástupe symptómov. Nesteroidné antiflogistiká (NSAID), ako je ibuprofén, môžu pomôcť pri bolestiach. Antibiotiká by sa však nemali používať, pretože nádchu spôsobujú vírusy a neexistuje žiadny dobrý dôkaz o účinnosti liekov proti kašľu.
Nádcha je najčastejším infekčným ochorením u ľudí. Za normálnych okolností priemerný dospelý dostane dve až tri nádchy ročne, zatiaľ čo priemerné dieťa môže dostať šesť až osem. Infekcie sa vyskytujú častejšie počas zimy. Tieto infekcie existovali počas celej ľudskej histórie.
Luisant
Luisant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fontenoy (Yonne)
Fontenoy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mauretania
Mauretania môže byť:
Lumeau
Lumeau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
RMS Mauretania
RMS Mauretania môže byť:
Aluviálny sediment
Aluviálny sediment môže byť:
Bejzbal na Panamerických hrách 1995
Bejzbal na Panamerických hrách 1995 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1995. Konal sa v Buenos Aires (hoci hlavným organizátorským mestom hier bolo Mar del Plata), v Argentíne v dňoch od 11. do 24. marca 1995, za účasti 10 mužských tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo 🇬🇹; družstvo domácej 🇦🇷 sa na bejzbalovom turnaji panamerických hier predstavilo opäť po 44 rokoch. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1951 a toto bolo jeho 12. vydanie. Zápasy sa odohrali na štadióne Estadio Nacional de Béisbol de Ezeiza s kapacitou 5 000 divákov. Turnaj pozostával zo základnej a nadstavbovej časti.
Titul siedmykrát v rade získala 🇨🇺, ktorá sa vo finálovej skupine umiestnila pred 🇳🇮 a 🇵🇷. Družstvo USA, ktoré skončilo až na predposlednom mieste, tvorili kvôli problémom zo zostavením tímu univerzitní hráči jedinej školyUniversity St. John's.
Stavebné konanie
Stavebné konanie je osobitným druhom správneho konania, v ktorom stavebný úrad rozhoduje o stavebnom povolení na stavbu, na zmenu stavby a udržiavacích prác na stavbe. Stavebné konanie teda zjednodušene predstavuje proces od podania žiadosti o stavebné povolenie po jeho vydanie.
Právna úprava stavebného konania je upravená v ''zákone č. 50/1976 Zb. o územnom plánovaní a stavebnom poriadku (tzv. „stavebný zákon”) a vo vyhláške Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 453/2000 Z. z.'', ktorou sa vykonávajú niektoré ustanovenia stavebného zákona.
Okrem uvedených právnych predpisov sa na stavebné konanie subsidiárne vzťahuje ''zákon č. 71/1967 Zb.'' o správnom konaní (ďalej len „správny poriadok”). V stavebnom zákone upravujú stavebné konanie najmä ''ust. § 60 až § 70''.
Akadémia médií, odborná vysoká škola mediálnej a marketingovej komunikácie v Bratislave
Akadémia médií, odborná vysoká škola mediálnej a marketingovej komunikácie v Bratislave bola súkromná vysoká škola so sídlom na Zámockej ulici v historickom centre Bratislavy.
Štátny súhlas získala nezisková organizácia Akadémia médií, odborná vysoká škola mediálnej a marketingovej komunikácie so sídlom v Bratislave 10. augusta 2011.
V júni 2016 získala škola nového investora a presťahovala sa zo Župného námestia 7 na Zámockú ulicu.
V júni 2020 vláda odňala štátny súhlas s činnosťou. Odňatie štátneho súhlasu bolo dokončením formálneho procesu, ktorý sa začal už od roku 2016. Škola od tohto obdobia nemala študentov, jej absolventom však tituly ostanú. Rektorkou bola prof. Mgr. art. Božidara Turzonovová, PhD.
Luplanté
Luplanté je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure-et-Loir, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fouchères (Yonne)
Fouchères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ružencový prsteň
náhľad|Ružencový prsteň vhodný na nosenie na prste. Ružencový prsteň je prsteň slúžiaci ako pomôcka pre počítanie modlitby Zdravas Mária pri modlitbe ruženca. Je teda akousi zmenšenou a zredukovanou verziou ruženca.
Slovenská basketbalová liga 2017/18
Slovenská basketbalová liga alebo Eurovia Slovenská basketbalová liga v sezóne 2017/18 bol 26. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA) cez združenie Slovenská basketbalová liga (SBL). V lige súťažilo 10 účastníkov, čo je o 1 družstvo menej ako v minulej sezóne. Titul získalo družstvo BK Levickí Patrioti, ktoré vo finálovej sérii zvíťazili nad KB Košice.
Ružencový prsteň
V niektorých oblastiach býva nosený ako symbol katolicizmu. Ako nenápadný symbol bol používaný napr. aj za komunistického režimu v Československu.
Slovenská basketbalová liga 2017/18
Systém súťaže
Systém SBL ostal podobný ako v predchádzajúcich sezónach. Po odohraní základnej časti dvakrát doma a vonku postúpilo najlepších 8 družstiev do play-off. Štvrťfinálové duely play-off sa hrali na 3 víťazné zápasy, nasledujúce duely už na 4 víťazné zápasy. Zo súťaže nikto nezostúpil.
Ružencový prsteň
Jeho dizajn je zvyčajne veľmi prostý - ide o jeden krúžok s desiatimi jednoduchými výstupkami (zrnkami) a jedným väčším výstupkom v tvare kríža (prípadne vzácne aj iného symbolu). Niektoré ružencové prstene sú určené na nosenie na prste (takže kríž je akoby položený na krúžku, aby neprekážal), u iných sa predpokladá skôr nosenie vo vrecku či zavesenie na šnúrke okolo krku a na prst sa navlieka (resp. môže navliekať) až pri modlitbe, u týchto býva pomerne veľký kríž či krucifix vztýčený kolmo k obruči či ponorený obrúčkou.
Slovenská basketbalová liga 2017/18
Účastníci
Pozn.: Kluby MBK Lučenec a MBK SPU Nitra, ktorých družstvá skončili v minulej sezóne na 7., resp. 11. mieste, nepodali do tohtoročnej sezóny prihlášku.
Ružencový prsteň
Existujú aj ružencové prstienky z drahých kovov alebo zdobené drahokamami, ktoré sa predávajú ako luxusné šperky.
Slovenská basketbalová liga 2017/18
Finále
Pozn.: Boldom sú označené zápasy vyššie nasadeného družstva hrané doma.
Budova Centra voľného času (Pezinok)
Budova Centra voľného času (v minulosti Okresný dom pionierov a mládeže, Dom detí a mládeže, EPIcentrum – Centrum voľného času; skrátene budova CVČ) je historická stavba nachádzajúca sa v Zámockom parku na Mladoboleslavskej ulici 3 v Pezinku. Vznikla v máji 1959 a je postavená v štýle ľudovej architektúry. Počas svojej existencie prešla viacerými zmenami a v roku 2018 bolo zrekonštruovaný jej krov a strecha.
Nymburská kotlina
Nymburská kotlina je podcelok v centrálnej a východnej časti Středolabskej tabule v okresoch Nymburk, Kolín a mladá Boleslav v Stredočeskom kraji.
Poloha a sídla
vľavo|náhľad|Oškobrh od [[Opolany|Opolian]] Podcelok sa rozkladá zhruba medzi mestami Milovice na severozápade, Pečky na juhu, Kolín na juhovýchode a Městec Králové na severovýchode. Úplne vnútri podcelku sú z väčších miest Nymburk (okresné mesto), Poděbrady, Sadská a Velký Osek.
Charakteristika územia
Je to štruktúrne podmienená erózne denudačná zníženina pri strednom toku Labe. Vyznačuje sa rovinným až plošinným dnom s nízkymi stredo a mladopleistocennymi riečnymi terasami, údolnými nivami, pokryvmi a presypmi viatych pieskov, zarovnanými slieňovcovými povrchmi kryopedimentov a vzácnymi svedeckými vrchmi. vpravo|náhľad|Přerovská a Semická hůra
Geomorfologické členenie
Podľa členenia Balatku a Kalvodu má Nymburská kotlina len 3 rozsiahlejšie okrsky (Sadská rovina, Milovická tabule a Ovčárská pahorkatina).
Kotlina susedí s ďalšími podcelkami Středolabskej tabule (Mělnická kotlina na západe, Mrlinská tabule na severovýchode, Čáslavská kotlina na juhovýchode a Českobrodská tabule na juhu) a s celkami Východolabská tabule na východe a Jizerská tabule na severozápade.
Kompletné geomorfologické členenie celej Středolabskej tabule uvádza nasledujúca tabuľka:
Najvyššie vrcholy
Najvyšším vrcholom Nymburský kotliny je Oškobrh.
Albert Milota
Prof., JUDr. Albert Milota (* 8. apríl 1877, Lochovice – † 22. december 1940, Praha) bol český právnik, vysokoškolský pedagóg a politik Česko-slovenskej strany národnosocialistickej na Slovensku v období medzivojnového Česko-Slovenska.
Po dosiahnutí právnického vzdelania svoju profesionálnu kariéru odštartoval v súdnej službe. Po vzniku Česko-Slovenska v roku 1918 pôsobil ako ministerský radca trestnej sekcie ministerstva spravodlivosti. Vďaka svojej odbornosti a kvalifikácii bol povolaný budovať právnickú fakultu novovznikajúcej Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1922 bol menovaný za profesora trestného práva.
Okrem pedagogickej činnosti sa podieľal aj na príprave viacerých zákonov z oblasti trestného práva, ako napr. zákona na ochranu republiky, trestného zákona pre mládež, tlačového zákona, trestného zákonníka a pod. Taktiež bol autorom viacerých publikácií z oblasti trestného práva (napr. Komentovaný zákon na ochranu republiky, Nový tlačový zákon čs., Trestné pokračovanie platné pre Slovensko, Uhorský trestný zákonník platný na Slovensku a Podkarpatskej Rusi, Púsobnost zákonú trestních, Proč stát trestá, Trestné právo hmotné,...). V akademickom roku 1930/1931 pôsobil ako rektor a v akademickom roku 1931/1932 ako prorektor Univerzity Komenského.