cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arbutus Ridge
Jedným z podnetov pre rast tejto štvrte bola existencia električkovej trate na trase Vancouver - Steveston, ktorú v rokoch 1905 až 1952 prevádzkovala spoločnosť BC Electric Railway. Horná časť Arbutus Ridge, známa ako Mackenzie Heights bola osídlená v období medzi 10. až 30. rokov 20. storočia. Dolná časť bola osídlená v období 40. až 50. rokov, keď bola jej pôda vyrovnaná ťažbou zo zálivu False Creek. Anglikánsky kostol St. Mary's Kerrisdale, postavený v roku 1913 je jednou z kultúrnych pamiatok v tejto mestskej časti.
Školstvo
V mestskej časti Arbutus Ridge sa nachádza stredná škola Prince of Wales Secondary School a základné školy Carnarvon Elementary School a Trafalgar Elementary School. Niektoré z najlepších súkromných škôl, ako St. George's a York House sú odtiaľ vzdialené len pár minút.
Kyberia.sk
kyberia.sk je internetový projekt, ktorého prvotným zámerom bolo informovať slovenské publikum o okrajových témach akými sú napr. entheogénne substancie, pokročilé technológie (nanotechnológie, umelá inteligencia), hacking a posthumanistické / transhumanistické filosofie. Vznikla v roku 2001 a s časom sa zmenila na autonómnu sociálnu sieť.
V roku získala Kyberia 2007 jednu z hlavných cien v súťaži o najlepšiu webstránku slovenského webu. V roku 2013 jej bolo udelené ocenenie Honorary Mention v kategórii Digital Communities v súťaži Ars Electronica.
Kyberia.sk je prvou virtuálnou komunitou v rámci ktorej bol čiastočne implementovaný Paralelný Demokratický Model (PDM). PDM bol v širšej miere implementovaný v rámci bývalého projektu kyberia.cz.
Paseky (okres Písek)
Paseky sú obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 152 obyvateľov, z toho 79 mužov a 73 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,4 roka (muži 41,9 roka, ženy 44,9 roka).
Armáda Republiky srbskej
Armáda Republiky srbskej (, skr. VRS) boli ozbrojené sily Republiky srbskej medzi rokmi 1992 a 2005. Po roku 2005 sa začlenili do novo vzniknutých Ozbrojených síl Bosny a Hercegoviny.
VRS sa odštiepili od Juhoslovanskej ľudovej armády po vyhlásení Republiky srbskej na území Bosny a Hercegoviny v Banja Luke 12. mája 1992. V tom čase ich viedol generálplukovník Ratko Mladič. Ihneď potom jednotky VRS bojovali proti aliancii Chorvátskej rady obrany a Armády Bosny a Hercegoviny, zúčastnili sa napríklad aj obliehania Sarajeva.
Po uzavretí Daytonskej zmluvy vojská zostali ozbrojenými silami Republiky srbskej, boli však Medzinárodným trestným tribunálom pre bývalú Juhosláviu odsúdené, vrátane svojich veliteľov. Zánik VRS, ktorý bol súčasťou reformy ozbrojených síl krajiny a vošiel do platnosti 1. januára 2006, viedol k masovým protestom v niektorých mestách Republiky srbskej, zúčastnili sa ich tisíce ľudí.
Roquetoire
Roquetoire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta vo vodnom póle 2005
Majstrovstvá sveta vo vodnom póle 2005 boli v poradí 11. majstrovstvá sveta vo vodnom póle, ktoré organizuje Medzinárodná plavecká federácia (FINA), a ktoré boli súčasťou Majstrovstiev sveta v plaveckých športoch 2005. Konali sa v Montreale, v Kanade od 17.30. júla 2005, za účasti 16 mužských a 16 ženských tímov. Nováčikom turnaja boli 3 družstvá žien: Čína, Kuba a Uzbekistan. Kanada bola prvá severoamerická krajina, ktorá hostila svetový šampionát. Dejiskom turnaja bol plavecký bazén v Île Sainte-Hélène. Víťazom v mužskej kategórii sa po finálovej výhre nad obhajcom titulu z 🇭🇺 stalo. U žien zvíťazilo 🇭🇺, ktoré vo finále vyhralo rovnako nad obhajcom tituludružstvom 🇺🇸.
Tento turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia na Svetový pohár 2006. Kvalifikovalo sa naň 8 najlepších družstiev z mužskej a 7 zo ženskej kategórie.
Ainvelle
Ainvelle môže byť:
Slnečné skaly
Slnečné skaly sú prírodná rezervácia v Rajeckej kotline neďaleko Rajeckých Teplíc. Nachádzajú sa v podcelku Skalky v katastrálnom území obcí Poluvsie a Porúbka a zaberajú plochu.
Geologicky územie tvoria prevažne dolomity stredného triasu. Tektonicky predstavuje časť trosky Chočského príkrovu. Dolomity silne postihnuté puklinami boli pôsobením vonkajších geologických síl sformované do vertikálne nápadne rozčleneného reliéfu. Osobitný ráz má vegetácia s početnými teplomilným zriedkavejšími druhmi.
Víťaz (okres Prešov)
Víťaz je obec na Slovensku ležiaca v Prešovskom kraji.
Víťaz leží v juhozápadnom okraji Šarišskej vrchoviny, v hornej časti údolia prítoku Hornádu, v nadmorskej výške 470 m n. m.
Pamiatky
Vo Víťaze sa nachádza kostol, je považovaný za barokovo-klasicistický z konca 18. stor. Najstaršia zmienka o chráme pochádza z registru pápežského desiatku z 30. rokov 14. stor. Keďže obec bola založená v období pred rokom 1245, kostol mohol vzniknúť len v rozmedzí daných rokov. Podľa typu architektúry to bolo najskôr začiatkom 14. stor. Vybudovaný bol ako pomerne veľký kostol v ranogotickom slohu. Pozostával z pozdĺžnej lode (pokrytej freskami) a polygonálneho presbytéria, čo sa nepodobalo jednoduchým kostolom okolitých obcí v tom období a svedčí to o bohatstve a význame Víťaza, keďže si dovolili postaviť kostol s náročnejšími parametrami. Chrám je písomne doložený ešte v 16. stor. a opäť sa spomína v rokoch 1776 – 78. Koncom 18. stor. bol však kostol barokovo upravený a nie nanovo postavený. Zo stredoveku sa zachovala takmer celá stavba okrem veže a južnej predsiene, ktoré sa pristavali v 18. stor. Existovala aj sakristia a zostal po nej zamurovaný vstup zo svätyne, ktorý mohol byť tvorený gotickým portálom. Zachovala sa tiež renesančná pamiatka: kamenný epitaf miestneho šľachtica Jána Berthóthyho z r. 1643.
Symboly obce
Zástava obce Víťaz vychádza z farieb obecného erbu a tvoria ju štyri zvislé pruhy – modrý, biely, červený a modrý. V spodnej časti sú dva výstrihy v podobe rovnostranných trojuholníkov.
Pečať obce tvorí odtlačok sochy sv. Jozefa – robotníka, ktorá je umiestnená v rímskokatolíckom kostole vo Víťaze s kruhopisom "OBEC VÍŤAZ". Pečať schválilo obecné zastupiteľstvo dňa 25. 06.1993
Vyfarbenie erbu bolo zvolené tak, aby zodpovedalo základnému heraldickému pravidlu pre používanie farieb a kovov, ako aj požiadavkám na jasnosť a zrozumiteľnosť erbového znamenia.
V návrhu je použitý španielsky štít, v obecnej a mestskej heraldike najbežnejší.
Aix
Aix môže byť:
Ministerstvo priemyslu Slovenskej republiky
Ministerstvo priemyslu Slovenskej republiky bolo ústredným orgánom štátnej správy pre priemysel chemický a spracovania ropy, gumárenský a plastikársky, farmaceutický, textilný a odevný, kožiarsky, kožušnícky, obuvnícky, sklársky a polygrafický.
Ministerstvo priemyslu bolo zrušené zákonom 453/1992 Z.z. Jeho pôsobnosť prešla na Ministerstvo hospodárstva Slovenskej republiky.
Výcvikový priestor Waffen-SS na Benešovsku
thumb|Výcvikový priestor jednotiek SS v stredných Čechách 1942 – 45. Výcvikový priestor Waffen-SS Čechy ("SS-Truppenübungsplatz Beneschau", od 1. septembra 1943 "SS-Truppenübungsplatz Böhmen"), bol zriadený v marci 1942 v priestore zhruba vymedzenom Vltavou, Sázavou, Konopišťským potokom a dnešnou cestou I / 18 Vrchotovy Janovice – Sedlčany, veliteľstvo sídlilo v Benešove. Funkcia veliteľa pripravovaného výcvikového priestoru bola zriadená 1. novembra 1941. V piatich fázach došlo k vysťahovaniu väčšiny pôvodných obyvateľov (cca 30 000 osôb) z asi 65 obcí, menšia časť obyvateľstva (asi 40%) bola donútená cvičisko poľnohospodársky zásobovať. V priestore platili nemecké ríšske zákony. Postupne tu boli zriadené delostrelecká škola, škola tankových granátnikov, ženijná škola, škola stíhačov tankov a škola útočných diel. V Hradišťku bola v roku 1943 zriadená pobočka koncentračného tábora Flossenbürg. Cvičisko nebolo v plnom rozsahu do konca vojny dokončené.
Podobný výcvikový priestor SS, Dębica (Heidelager) bol tiež v Poľsku.
Vyprázdnené obce a sídla
Vysídľovanie niektorých oblastí bolo súčasťou nemeckej germanizačnej politiky, ktorej cieľom bolo prepojiť územie osídlené Nemcami a izolovať české osídlenia do menších celkov. Vysídlenie prebiehalo v piatich etapách: zóna I a Ib do 15. októbra 1942, zóna II do 1. apríla 1943, zóna IIb do 15. mája 1943, zóna III do 31. decembra 1943, zóna IV do 31. októbra 1943, zóna V do 1. apríla 1944. Do 15. apríla 1944 bolo vysídlených 65 obcí, 144 osád, 5682 domov. Vysídlenie sa týkalo 8619 rodín a 30 986 osôb. Pretože predchádzajúce niekoľkoročné prípravy prebiehali v utajení, obyvateľstvo sa o svojom vysídlení dozvedelo až tesne pred akciou. Z niektorých obcí bola vysídlená výrazná väčšina obyvateľstva (prevažne v strednej a severozápadnej časti), z mnohých len zhruba polovica alebo aj menej ako štvrtina (najmä v juhozápadnej časti). vysťahovalci v I. etape si mohli vziať so sebou živý i neživý inventár, v ďalších etapách boli obyvatelia nútení všetok majetok ponechať na mieste.
Hospodárenie v priestore
SS-Hofy alebo pridružené statky vznikli v obciach: Bezejovice, Blažim, Bukovany, Dublovice, Hostěradice, Hvozdec, Chlístov, Chvojen, Chýnov, Jablonná, Jírovice, Křepenice, Líchovy, Luhy, Maskovice, Měřín, Minartice, Mrvice, Nahoruby, Nalžovice, Pecerady, Petrovice, Podělusy, Podolí, Poličany, Pomněnice, Poříčí nad Sázavou, Třebešice, Příčovy, Rabyně, Radič, Radošovice, Suchdol, Štětkovice, Teletín, Tisem, Tvoršovice, Vatěkov, Vidlákova Lhota, Zahradnice, Sběraz, Zbořený Kostelec, Žabovřesky.
Ďalej na území vznikli rybnikárske, lesnícke a záhradnícke jednotky (SS-Teichwirtschaft, SS-Forsa a SS-Gartenbau).
Pracovné a zajatecké tábory
Okrem miestnych obyvateľov boli k práci neskôr používaní aj väzni. Na území bolo zriadených niekoľko táborov: pracovné výchovné tábory pre ľudí vyhýbajúcich sa práci, sonderlagery pre ľudí zo zmiešaných rodín (manželov židoviek a potomkov zmiešaných párov), kárny tábor pre príslušníkov SS, ktorí sa previnili, tábor pre politických väzňov atď.
Po skončení druhej svetovej vojny v júni 1945 bolo v tábore v Lešanoch držaných 15 000 nemeckých zajatcov, členov Wehrmachtu alebo Waffen-SS. Na jeseň 1945 tu bol internačný tábor pre vysídľované nemecké obyvateľstvo.
Ukryté materiály
V priestore obce Hradištko bolo koncom apríla 1945 zakopané množstvo debien nacistických materiálov evakuovaných z Berlína: tzv. Štěchovický archív vykopala americká armáda bez vedomia československých úradov o rok neskôr. Predpokladá sa, že niekde v oblasti Hradišťka je ukryté aj množstvo ďalšieho materiálu, tzv. Štěchovický poklad.
Návrat obyvateľstva
Už začiatkom mája 1945 nemecké vojská cvičisko opustili a obyvateľstvo sa začalo spontánne vracať do svojich domovov. Mnohé domy však boli zničené alebo spustnuté, a niektorí obyvatelia preto zostali vo svojom dočasnom bydlisku alebo obsadili niektorú usadlosť po vysídlených Nemcoch v pohraničí. Bol vytvorený Národný výbor vyvlastnených obcí povltavských a posázavských, jeho nie príliš úspešná činnosť však bola ukončená 7. decembra 1945. Vyhláškou Ministerstva ochrany práce a sociálnej starostlivosti bola 18. júna 1945 vydaná vyhláška o zriadení osobitných repatriačných úradovní, kde sa mali presídlenci hlásiť. Po ministerskej porade bol zriadený Koordinačný výbor pre obnovu území bývalého cvičiska SS Benešov.
Drone metal
Charakteristika
Väčšinou je elektrická gitara vykonávaná s veľkou dávkou ozveny alebo spätnej väzby kým vokály, ak sú vôbec prítomné, sú growlingového alebo screamingového charakteru. Skladbám často chýba beat alebo rytmus v tradičnom ponímaní a sú väčšinou veľmi dlhé.
Hudobné vplyvy
Drone metalová hudba v sebe spája prvky z viacerých hudobných vplyvov, vrátane rockových/metalových interpretov ako Black Sabbath, Deep Purple, Celtic Frost, Flower Travellin’ Band, Melvins, Swans a Skullflower a minimalistických skladateľov ako Phill Niblock, Charlemagne Palestine, La Monte Young a Tony Conrad.
História
Drone metal bol prvýkrát zavedený skupinou Earth pôvodom zo Seattlu, ktorá bola založená v roku 1990, ktorá bola označovaná za "minimalistickú post-grungeovú skupinu". Skupina Earth čerpala inšpiráciu zo sludge metalovej hudby skupiny Melvins a minimalistickej hudby skladateľa La Monte Younga.
Zdroj
Doommetal
Villeton (Lot-et-Garonne)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ministerstvo priemyslu
Ministerstvo priemyslu môže byť:
Albas
Albas môže byť:
Fender Telecaster
thumb|Fender Telecaster Fender Telecaster, tiež nazývaný skrátene iba Tele je prvá masívna elektrická gitara (gitara s plným telom) vyrábaná sériovo. Na trh ju uviedla firma Fender v roku 1950.
Vznik
Pôvodne opravár rádií Leo Fender a inžinier George Fullertone začali na projekte masívnej elektrickej gitary pracovať už v roku 1948. Cieľom bolo vyrobiť funkčný nástroj, ktorý by vyhovoval požiadavkám hromadnej výroby. Aj preto Leo Fender zvolil netradičné a v mnohom inovatívne konštrukčné riešenie gitary.
V roku 1950 sa na trh dostal prvý Fender Telecaster, ešte pod označením Broadcaster. Toto označenie sa používalo iba do roku 1951, pretože značka Broadcaster už patrila firme Gretsch. Prechodne sa tento druh gitary neoznačoval, dnes sa tieto nástroje nazývajú "no-caster". Následne Leo Fender prišiel s názvom Telecaster, ktorý vďaka narážke na práve sa rozmáhajúcu televíziu ideálne vystihoval novátorskú povahu nástroja.
Konštrukcia
Leo Fender chcel od začiatku vyrobiť gitaru, ktorú by si mohol dovoliť takmer každý. Aj to bol jeden z dôvodov, prečo sa pustil do experimentovania s plným (masívnym) telom gitary. Druhým dôvodom bola čistota tónu. Prototyp Telecastra mal telo vyrobené z borovice a krk z javora. Mal iba jeden snímač, hlava nástroja sa sériovo vyrábaným Fendrom ešte nepodobala. Prvýkrát bol krk k telu gitary priskrutkovaný.
Telecaster ponúka širokú paletu zvukov vďaka dvom odlišným snímačom: Ovládanie gitary je jednoduché a určilo usporiadanie dlho dopredu. 3-polohový prepínač na snímače (1. poloha – kobylkový snímač, 2. poloha – kobylkový + krkový snímač, 3. poloha – krkový snímač), spoločné ovládanie hlasitosti a spoločná tónová clona. Spočiatku sa na Telecaster montoval aj kryt kobylky, ale nechávalo si ho iba minimum hráčov, pretože pri hraní prekážal a komplikoval výmenu strún. Začiatkom 80-tych rokov sa tieto kryty definitívne prestali na gitary montovať a dodávajú sa iba pri niektorých modeloch kopírujúcich staré nástroje. Struny Telecastru sú vedené cez telo nástroja, čo zvyšuje dĺžku dozvuku strún.
Broadcaster z roku 1950 je konštrukčne takmer zhodný so súčasným Telecasterom. Telo má z jaseňa, alebo z jelše, krk z javora s hmatníkom z javora, alebo z palisandru. Ešte v roku 1950 Fender začal inštalovať do Broadcastrov aj výstuhu krku (závitová tyč v puzdre na dĺžku hmatníka, uložená v krku gitary). Telecaster, rovnako ako aj iné modely gitár Fender sa časom menil, najme kvôli finančným problémom, ktoré firmu Fender postihli v 60-tych a 80-tych rokoch 20. storočia.
1950 – 1959 – telo z bahenného jaseňa, krk z jedného kusu javora, nitrocelulózový lak
cca od roku 1956 – gitary s netransparentnými povrchovými úpravami boli často vyrobené z jelše
1960 – 1968 – telo z jelše, krk z javora, hmatník z Palisandru, nitrocelulózový lak
70-te roky – návrat k jaseňu, nie v šak bahenného, pre netransparentné povrchové úpravy sa používa jelša. Objavujú sa aj hybridné Telecastre s novými kobylkami a snímačmi.
rok 1985 – Telecaster sa vyrába s jednoduchšou kobylkou, ktorá neumožňuje aby struny prechádzali telom
rok 1988 – Na trh sa dostáva Telecaster American standard, návrat ku klasickej konštrukcii
Fyzikalizmus
Fyzikalizmus môže byť:
Allainville
Allainville môže byť:
Klánovice
Klánovice sú katastrálne územie v mestskom obvode Praha 9, pri východnej hranici Prahy, bývalá osada (založená v roku 1878), bývalá obec (1920–1974), časť Prahy (od roku 1974).
Praha-Klánovice je od roku 1990 názov samosprávnej mestskej časti, ktorej územím je katastrálne územie Klánovice. Rozšírenú pôsobnosť štátnej správy pre ňu vykonáva úrad mestskej časti Praha 21 (Újezd nad Lesy) v rámci svojho správneho obvodu.
Z tejto mestskej časti pochádza v Česku a na Slovensku známa hudobná skupina Maxim Turbulenc.
Janov
Janov môže byť:
Alleyrat
Alleyrat môže byť:
Rameno Pravítka
Rameno Pravítka (- názov najmä pre vnútornú časť Galaxie; iné názvy: Rameno Pravítka-Labute, najmä vo vonkajšej časti Galaxie Rameno Labute, rameno Perzea+I, len vo vonkajšej časti Galaxie (aj) Vonkajšie rameno; angl. Norma arm, Norma-Cygnus arm, Cygnus arm, Perseus + I arm, Outer arm) je jedno zo špirálových ramien vychádzajúcich z jadra Galaxie. Jeho polomer je približne 15,5 ± 2,8 kpc a leží vo vnútri ramena Perzea, cez ktoré prechádza obežná dráha nášho Slnka. Je pomenované po súhvezdí Pravítko.
Naša galaxia, podobne ako mnohé ďalšie galaxie podobného typu, obsahuje veľké množstvo hviezd, ktoré sú pomocou gravitačných síl usporiadané do relatívne plochého disku. Tento disk rotuje okolo hustej centrálnej masy hviezd pohybujúcich sa väčšou rýchlosťou ako hviezdy na okraji disku. Dôsledkom tohto správania sú špirálové štruktúry v podobe ramien.
Summer Wine
Summer Wine je pieseň, ktorú pôvodne v roku 1967 naspievali Nancy Sinatra a Lee Hazlewood. Neskôr ju interpretovali Demis Roussos, Bono s The Corrs, Gry a FM Einheit, Scooter (album Sheffield, 2000), a Ville Valo s Nataliou Avelon na soundtrack k filmu Das Wilde Leben.
Krasnyj Okťabr
Krasnyj Okťabr môže byť:
Allonne
Allonne môže byť:
Horizont udalostí (film)
Horizont udalostí je americký film natočený v roku 1997, jeho režisérom je Paul W. S. Anderson. Ide o dielo spadajúce medzi sci-fi, horor a triler.
Dej filmu
Vesmírna loď Horizont udalostí, najmodernejšie kozmické plavidlo tej doby, sa v roku 2040 vydala na prieskumnú misiu. Za Neptúnom však záhadne zmizne. V roku 2047 však na Zemi zachytili jej signál, z ktorého je možné rozlúštiť len latinské slova "librate me" (zachráňte ma). Na záchrannú misiu je pod velením kapitána Millera poslaná loď Lewis and Clark, na ktorej palube sa nachádza aj Dr. William Weir, konštruktér Horizontu udalostí. Prvým prekvapením je skenovanie lode, ktorá sa zdá byť biologicky aktívna, napriek tomu, že na palube nikto neprežil. Po vstupe do lodi posádka objaví, že sa tu odohralo niečo strašného. Ďalšie hrozné udalosti na seba nenechávajú dlho čakať. Je jasné, že loď celých sedem rokov bola v oblasti, v ktorej vládne zlo. A to rovnaké zlo je teraz na lodi. Až neskôr členovia posádky zistia, že originálny odkaz znel "liberate tutemet ex inferis (zachráňte sa pred peklom). Väčšina posádky je zavraždená a zo šialenstva sa dr. Weir, snaží s loďou vrátiť späť do dimenzie zla. Za cenu vlastného života tomu zabráni kapitán, ktorý sa s Weirom a jednou polovicou lode vráti do pekla, zatiaľ čo členovia, ktorí prežili v druhej polovici lode, ostávajú v Slnečnej sústave a napokon sa dočkajú záchrany. Avšak vytratilo sa zlo nadobro??
Zhořská mokřina
Zhořská mokřina je prírodná pamiatka ev. č. 887 na severnom okraji obce Zálesná Zhoř v okrese Brno-venkov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je bohatá lokalita vstavačovca májového (Dactylorhiza majalis).
Ally
Ally môže byť:
Udanoceratops
Udanoceratops bol rod malého rohatého dinosaura, ktorý žil v období vrchnej kriedy (asi pred 80 miliónmi rokov) na území dnešného Mongolska (súvrstvie Bayan Mandahu).
Jednotková kružnica
thumb|Jednotková kružnica Jednotková kružnica je teoretická kružnica s polomerom 1 používaná v matematike pre definíciu napr. goniometrických funkcií. Jej zovšeobecnením do vyšších rozmerov je jednotková guľa.
Udanoceratops
Objav a druhy
thumb|left|180px|Veľkostné porovnanie Udanoceratopsa s človekom thumb|left|Rekonštrukcia vzhľadu Tento dinosaurus bol opísaný ruským paleontológom Sergejom Kurzanovom v roku 1992 na základe mohutnej lebky o dĺžke 60 cm. Charakteristická je najmä mohutná spodná čeľusť, ktorá je pomerne robustnejšia ako u iných ceratopsov. Lebka je viacmenej hladká a nemá výrazné rohy, alebo iné výrastky. Celý dinosaurus bol dlhý okolo 4 m a robustne stavaný. Typový a tiež jediný známy druh je Udanoceratops tschizhovi.
Potrava
Rovnako ako všetky ceratopsy, aj Udanoceratops bol bylinožravec. Kŕmil sa pravdepodobne cykasmi, papradinami a ihličnanmi, ktoré v období kriedy prevládali.
Podolí I
Podolí I je obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 370 obyvateľov, z toho 196 mužov a 174 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,5 roka (muži 41,6 roka, ženy 41,3 roka).
Kozlivka (Piščanský rajón)
Kozlivka je dedina (село) na Ukrajine v Piščanskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 427 obyvateľov.
Amance
Amance môže byť:
Podmozgová žľaza
thumb|Umiestenie hypofýzy v [[lebka|lebke]] Podmozgová žľaza alebo hypofýza (pravdepodobne z gr. hupophusis – uchytenie zospodu) je žľaza s vnútorným vylučovaním. Má nadradenú, koordinačnú funkciu voči ostatným endokrinným žľazám. Je spojená s časťou medzimozgu – hypotalamom a spolu s ním vytvára hypotalamo-hypofýzový komplex. Hypotalamus tu funguje ako riadiace a spájacie centrum, ktoré umožňuje ovládanie funkcií endokrinného systému centrálnou nervovou sústavou.
Anatómia
Hypofýza je nepárový, sivoružový, valcovitý útvar oblého tvaru, v predozadnom smere mierne sploštený. Jej veľkosť je do istej miery variabilná: dĺžka 5, výška 6, šírka 12, váha 300700 mg. U žien je o niečo ťažšia, počas tehotenstva sa jej veľkosť mierne zväčšuje. Je uložená v tzv. tureckom sedle (lat. sella turcica), ktoré vytvára klinová kosť (lat. os sphenoidale). Hypofýza je obalená väzivovým puzdrom a jej kostené lôžko je vystlané tvrdou mozgovou plenou (lat. dura mater). Dura mater tvorí medzi prednými a zadnými výbežkami okraja tureckého sedla – processus clinoideus anterior (lat.) a processus clinoideus posterior (lat.) – záhyb (odb. duplikatúru), ktorá až na malý otvor uzatvára jeho dutinu. Takto je hypofýza veľmi dobre chránená.
Duplikatúra dura mater, ktorá kryje hypofýzu z hornej strany, sa volá bránica sedla – (lat. diaphragma sellae). V tomto kryte je malý otvor, ktorým prechádza stopka – infundíbulum hypofýzy. Infundíbulum spája hypofýzu s hypotalamom, ktorý v mieste spojenia s ním vybieha do tzv. tuber cinereum (lat.). Tretia komora vybieha do infundíbula v podobe slepo končiaceho výbežku (lat. recessus infundibuli).
Po oboch stranách hypofýzy prebieha párový žilový splav – lat. sinus cavernosus. Ten je rozdelený neúplnými priečkami na sústavu vzájomne pospájaných dutín. Prechádza cezeň okrem viacerých nervov i arteria carotis interna.
Do neurohypofýzy vstupujú axóny neurónov z nucleus supraopticus (lat.) a nucleus paraventricularis (lat.) vo forme tractus hypothalamohypophysialis (lat.).
Cievne zásobenie hypofýzy
Má súvis s prenášaním hormónov z hypotalamu do hypofýzy a z hypofýzy do krvného obehu. Tepny i žily sú párové.
Dolná hypofyzárna tepna – lat. arteria hypophysialis inferior – odstupuje z vnútornej krčnice (lat. arteria carotis interna) hneď po jej výstupe zo sinus cavernosus. Ide zdola k lobus posterior, ktorý zásobuje. V samotnej hypofýze vysiela vetvičky aj do predného laloka a stopky.
Horná hypofyzárna tepna – lat. arteria hypophysialis superior odstupuje z vnútornej krčnice neskôr, až pred jej rozdelením na mozgové tepny. Smeruje spredu k stopke a delí sa na vetvičky pre predný lalok a pre infundíbulum a jeho eminentia mediana.
Horné hypofyzárne tepny sa vetvia v hornej časti infundíbula a eminentia mediana. Tvoria tu kapilárne siete, z ktorých následne vznikajú žily zostupujúce stopkou do predného laloka hypofýzy, kde sa znovu vetvia na kapilárne siete – tento spôsob vetvenia sa podobá vetveniu vrátnice (lat. vena portae), preto sa označuje ako hypofýzoportálny systém.
Osobitne z kapilárnych sietí predného a osobitne zo zadného laloka sa vytvárajú hypofyzárne vény – lat. venae hypophysiales. Je ich väčšie množstvo a ústia do sinus cavernosus.
Histológia
Hypofýza sa skladá z dvoch histologicky odlišných lalokov, ktoré majú spoločné puzdro.
Väzivové puzdro
Puzdro je jemné, skladá sa z kolagénového väziva, ktoré pozdĺž infundíbula plynule prechádza do mäkkej pleny mozgovej (lat. pia mater). Z jeho vnútornej plochy odstupujú jemné väzivové septá, ktoré obsahujú nervy a krvné cievy.
Adenohypofýza
Adenohypofýza je extodermového pôvodu a je najobjemnejšou časťou hypofýzy. V anatomickom reze má vďaka veľkému množstvu drobných ciev hnedočervenú farbu.
Pars distalis
thumb|Sagitálny rez hypofýzou u dospelej opice. (Gray H. Anatomy of the Human Body, 1918)Pars distalis je zložená z epitelových buniek rôznej veľkosti, tvaru i funkcie. Sú v nej usporiadané do vzájomne prepojených pruhov, trámcov a folikulov (niekedy obsahujúcich koloidnú hmotu), medzi ktorými je veľké množstvo sínusoidných kapilár. Tie sú oddelené od žľazových buniek spleťou jemných retikulínových vláken, ktoré naväzujú na hrubšie väzivové septá vychádzajúce z puzdra. Jej bunky rozdeľujeme podľa ich schopnosti sa farbiť a podľa špeciálnych imunohistochemických metód na nasledovné typy:
Pars tuberalis
Pars tuberalis je tvorená 2 – 3 vrstvami buniek, ktoré vytvárajú nepravidelné trámce a folikulmi buniek, podobných chromofóbnym bunkám. Ich funkcia nie je známa. Je tu najhustejšia sieť ciev z celej hypofýzy.
Neurohypofýza
Neurohypofýza je neuroektodermového pôvodu. V anatomickom reze je sivožltej farby, ktorého príčinou je bunkový pigment. Nemá histologicky žľazový charakter. Tvorí ju veľké množstvo gliových buniek (tzv. pituicyty) a malé množstvo ependýmových buniek. Do zadného laloku cez infundíbulum smeruje veľké množstvo nemyelinizovaných nervových vlákien (cca 100 000) z jadier hypotalamu (nucleus supraopticus a nucleus paraventricularis), ktoré majú sekrečnú funkciu. Samotné pôsobky sú transportované z tela nervovej bunky v hypotalame v sekrečných granulách cez nervové výbežky – axóny. Hovoríme o tzv. axonálnom prúdení. Takýto axón sa nekončí typicky synapsiou, ale nalieha na stenu kapiláry, do ktorej tieto pôsobky vylučuje – samotný dej sa označuje ako neurosekrécia (neurokrínia) a bunky neurosekrečné (neurokrinné alebo neuroendokrinné). Pokiaľ je produkt neurónu skutočným hormónom, bunku označujeme ako neuroendokrinný alebo peptidergný neurón. Sekrečné granuly sa pred uvoľnením do krvného obehu hromadia v koncových častiach axónov ako tzv. Herringove telieska.
Medzi gliovými bunkami sú zrnká pigmentu, ktorého množstvo pribúda vekom.
Embryológia
Vývoj hypofýzy začína u trojtýždňového embrya z dvoch odlišných základov: V 6. týždni sa obe výchlipky stretnú, tá zo stomodea pred tou zo spodiny medzimozgu.
Koncom 8. týždňa sa výchlipka stomodea úplne oddelí od svojho základu a spojí sa s infundíbulom – na konci 2.mesiaca je už vytvorený základ celej hypofýzy. V strope budúceho hltanu zostáva zvyšok jej tkaniva – hypophysis pharyngea (lat.). V prednej stene Rathkeho výchlipky dochádza k rýchlemu deleniu buniek, ktoré sa stanú základom pars distalis adenohypofýzy; časť buniek obklopí infundíbulum a vytvorí pars tuberalis. Zo zadnej steny Rathkeho výchlipky vznikne pars intermedia. Dutina výchlipky pretrváva vo forme štrbiny i po narodení a čiastočne sa uzatvorí až v dospelosti. Infundíbulum sa v kaudálnej časti rozšíri a vytvorí základ neurohypofýzy. Pôvodne gliové bunky sa v nej menia na pituicyty a z hypotalamu sem vrastú axóny nervových buniek. Žľazové bunky adenohypofýzy sa diferencujú medzi 9. až 14. týždňom vývoja.
Fyziológia (funkcie)
náhľad|Schematický priečny rez tureckým sedlom a hypofýzou. (Gray H. Anatomy of the Human Body, 1918)Hlavným regulačným centrom hypofýzy je hypotalamus. Vylučovanie jej hormónov reguluje pomocou vlastných regulačných polypeptidov, ktoré sa tvoria v hypotalamických jadrách. Axonálnym transportom sú distribuované do oblasti eminentia mediana, tam prechádzajú do ciev hypofýzoportálneho systému a cezeň sa dostávajú do adenohypofýzy. Tieto regulačné látky označujeme podľa toho, či produkciu jednotlivých hormónov stimulujú - liberíny (napr. kortikoliberín, tyreoliberín, foliberín) alebo utlmujú - statíny (napr.somatostatín, prolaktostatín). Ich vylučovanie je riadené nervovou cestou.
Adenohypofýza produkuje tieto hormóny:
Neurohypofýza uskladňuje hormóny, ktoré sa vytvárajú v neurosekrečných (neurokrinných) bunkách hypotalamu.
Bejzbal na Letných olympijských hrách 1996
Bejzbal na Letných olympijských hrách 1996 bol bejzbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1996. Konal sa v Atlante, v Spojených štátoch v dňoch od 20. júla2. augusta 1996, za účasti 8 mužských tímov. Bejzbalový turnaj sa na hrách organizoval oficiálne od roku 1992 a toto bolo jeho 2. vydanie. Nováčikmi olympijského turnaja boli 4 družstvá: Austrália, Holandsko, Kórejská republika a Nikaragua. Zápasy sa hrali na štadióne Atlanta-Fulton County Stadium, ktorý bol o rok neskôr zbúraný.
Družstvo 🇨🇺 obhájilo olympijský titul, keď vo finále zvíťazilo nad 🇯🇵. Bronzové skončilo domáce družstvo 🇺🇸, pre ktoré to bola prvá medaila na LOH.
Győri ETO FC
Győri ETO je popredný maďarský vidiecky futbalový klub.
História oddielu
Športový klub Győri ETO bol založený v roku 1904.
Káder mužstva
12px|Kapitán klubu
Běchovice
right|thumb|Běchovice
Běchovice sú katastrálne územie a od 24. novembra 1990 pod názvom Praha-Běchovice aj mestská časť hlavného mesta Prahy, s rozlohou. Žije tu 2 696 obyvateľov. V Běchoviciach každoročne začiatkom jesene štartuje beh Běchovice-Praha, usporiadavaný nepretržite od roku 1897.
Coahuilaceratops
Coahuilaceratops je vyhynutý rod rohatého dinosaura, ktorý žil v období vrchnej kriedy (stupeň kampán, asi pred 72 miliónmi rokov) na území dnešného Mexika. Jeho jediným druhom je Coahuilaceratops magnacuerna.
Opis
Išlo o mohutného štvornohého bylinožravca s masívnou hlavou a veľmi dlhými rohmi. Práve nadočnicové rohy sú veľmi nápadné a hoci sa nezachovali celé, svedčia o tom, že rod Coahuilaceratops mohol byť v tomto smere rekordérom. Rohy v kompletnom stave totiž mohli merať až okolo 120 centimetrov. Celý dinosaurus pravdepodobne dosahoval dĺžku 7 metrov (lebka merala na dĺžku asi 1,8 metra), výšku v pleciach asi 2 metre a vážil okolo 4 až 5 ton.
Velká Chuchle
náhľad|Miestný úrad
Velká Chuchle je mestská štvrť a katastrálne územie Prahy s rozlohou  rozkladajúce sa na juhozápade Prahy na ľavom brehu Vltavy, tvoriace od 24. novembra 1990 väčšiu južnú časť mestskej časti Praha-Velká Chuchle. Je tu evidovaných 41 ulíc a 500 adries.
Fyziokratizmus
Fyziokratizmus je smer politickej ekonómie, ktorý založili François Quesnay a Anne Turgot v druhej polovici 18. storočia. Fyziokratizmus považoval pôdu a poľnohospodárstvo za jediný zdroj bohatstva, propagoval hospodársky liberalizmus a slobodu obchodu.
Ambleville
Ambleville môže byť:
Probulov
Probulov je obec v Česku v okrese Písek v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 56 obyvateľov, z toho 31 mužov a 25 žien, pričom priemerný vek v obci bol 53,2 roka (muži 51,8 roka, ženy 54,8 roka).
Virazeil
Virazeil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Menandros (dramatik)
thumb|Menandrova freska z vily v [[Pompeje|Pompejách]] Menandros (Menandros, ) (* 342 pred Kr. – † 291 pred Kr.) bol starogrécky dramatik, predstaviteľ komédie.
Rougefay
Rougefay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Menandros (dramatik)
Život
Narodil sa v zámožnej rodine. Žil vo svojej vile a podľa jednej správy sa utopil pri kúpaní.
Dielo
Napísal viac ako 100 komédií a v každoročných dramatických súťažiach, ktoré sa konali počas iónskej slávnosti Lénania v Aténach (sviatok k pocte boha Dionýza ), osemkrát zvíťazil. Svoju prvú hru Orgé (Hnev) napísal v roku 321 pred Kr. (nezachovala sa). V byzantskej dobe sa texty jeho komédií stratili, pretože neboli súčasťou školského vzdelávania. Zachovalo sa však viac ako 900 citátov. Jeho hry boli situované do vtedajšieho Grécka, zvyčajne do Atén alebo Atiky, a väčšinou boli napísané v jambických trimetroch.
Rougefay
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 je rozdelená na štyri svetové skupiny, v ktorých sa hrá o miesta na finálový turnaj. O kvalifikáciu sa uchádzali národné mužstvá zo šiestich futbalových konfederácií. Postupovalo 31 tímov na záverečný turnaj, ktorý sa konal v Juhoafrickej republike v júni a júli 2010. Kvalifikácie sa zúčastnilo 204 krajín, co bol najväčší počet v histórii. * Polovice miest znamenajú miesta v medzikontinentálnej baráži.
Pug
Pug bol mág zo zeme zvanej Midkémia.
Pug sa narodil ako sirota v pohraničnom meste, Crydee, v Midkémii. V deň Voľby si ho vybral za učenca hradný mág Kulgan. Spočiatku Pugovi mágia vôbec nešla, ale vedelo sa, že má talent.
Keď sa trhlinou medzi svetmi dostali do Midkemie Tsurania, ďalšia ľudská rasa z planéty Kelewan, Pug bol odvlečený ako otrok na nepriateľskú planétu. Tam z neho po dlhom a náročnom výcviku urobili Ctihodného. Titul "Ctihodný" nosia mágovia v Ríši Tsuranuanni. Dostal takisto aj nové meno, Milamber. Zisťuje sa, že Pugovi nešlo učenie u Kulgana preto, lebo ho učili len nižšiemu umeniu. Na Kelewane sa učí oveľa silnejšia mágia. Pug sa ukáže, že je najsilnejší spomedzi vyše 2 000 Tsuranských mágov.
Postupne začína chápať pravú podstatu mágie.
Keď potrebuje zistiť viac informácií o bájnom Nepriateľovi, ktorý chce zaútočiť na Midkemiu, vydáva sa na zdĺhavú cestu na sever od Ríše Tsuranuanni. Ďaľeko na severe Pug objavuje dávno zabudnuté odvetvie národu elfov, Eldarov. Sú najmúdrejší spomedzi elfov, keďže im ich bývalí páni, Valheruovia, najviac dôverovali a zverovali im najviac vedomostí. Pug sa ostáva rok učiť v dávno zabudnutých lesoch s Eldarmi. Po roku zistí, že veci, ktoré doteraz považoval za nemožné, sa mu teraz zdajú ako maličkosti.
Vydáva sa teda naspäť na domovskú planétu. Tam stretne dávneho priateľa Tomasa, ktorý sa medzitým premenil v Valherua Ashen-Shugara. Tomas je ešte stále omnoho silnejší než Pug. Vydávajú sa hľadať mága Macrosa, ktorý, ako veria, je jediná šanca na porazenie bájneho Nepriateľa. Po mnohých prekážkach nachádzajú Macrosa v Záhrade, vo Večnom Meste. Tam sa nad nimi spustí časová pasť.
Počas záverečného súboja v Sethanone, v boji o Kameň života, sa Pugova a Macrosova myseľ spoja, aby odolali nesmiernej moci Nepriateľa. V týchto chvíľach sa Macrosove nesmierne vedomosti, nazbierané počas vekov, schopné vyrovnať sa schopnostiam Valheruov, spoja s Pugovou mysľou a on sa stáva niekým ako je Macros. Skoro nesmrteľný a s vedomosťami, o ktorých ani v tých najdomýšľavejších snoch doteraz nesníval.
Buddha Éjr
Buddha Éjr ang. Buddha Air (nepálsky: बुद्ध एयर) je letecká spoločnosť so sídlom na letisku Džávalákhél, v okrese Lalitpur, v Nepále. Prevádzkuje domáce aj medzinárodné lety, predovšetkým v Nepále a Indii. Od svojho vzniku v roku 1997 sa spoločnosť stala najväčšou tuzemskou leteckou spoločnosťou Nepálu. Jej základňa je na letisku Tribhuvan v Káthmandu. Spoločnosť prevádzkuje okrem iného aj vyhliadkové lety okolo Mount Everestu
Destinácie
V apríli 2014 Buddha Éjr prevádzkoval lety do nasledujúcich destinácií:
Flotila
Flotila spoločnosti Buddha Éjr (stav z mája 2014):
Nehody
náhľad|175 px|Nehoda lietadla letu 103 25. septembra 2011, sa lietadlo Beechcraft 1900D, letu 103 Buddha Éjr na konci vyhliadkového letu okolo Mount Everestu zrútilo. Všetci 19 cestujúci a posádka lietadla zomreli, keď sa lietadlo zrútilo v blízkosti Káthmandu pri pokuse o pristátie.
Xaintrailles
Xaintrailles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zavodoukovsk
Zavodoukovsk je mesto v Rusku, administratívne centrum Zavodoukovského rajónu Ťumenskej oblasti. Leží na rieke Veľký Uk (prítok Tobola).
Dejiny
Prvá zmienka o dedine Ukovskaja pochádza z roku 1729. V roku 1787 dedina dostala názov Zavodoukovsk. Názov dediny možno dešifrovať ako „Závod na Uke“, a je spojený s výstavbou pálenice v roku 1750. Na začiatku 20. storočia pri budovaní železnice Ťumeň-Omsk vzniká stanica Zavodoukovskaja. V roku 1941 Zavodoukovsk poberá status robotníckej osady. V rokoch druhej svetovej vojny bola do Zavodoukovska evakuovaná Voronežská továreň na lietadlá. V roku 1960 Zavodoukovsk dostal status mesta, v roku 1965 sa stal oblastným centrom.
Joseph Peter Kerwin
Joseph Peter Kerwin (* 19. február 1932, Oak Park) je bývalý americký astronaut, vedec z orbitálnej stanice Skylab.
Mladosť a výcvik
Po skončení strednej školy študoval na College of the Holy Cross a v roku 1953 tu získal titul bakalár filozofie. Potom pokračoval v štúdiu na Severozápadnej univerzite, kde po štyroch rokoch obhájil doktorát medicíny. Na vojne slúžil ako lekár námorného letectva a námorníctva. V roku 1965 bol vybraný do štvrtej skupiny amerických kozmonautov. Po dôkladnej príprave bol vyslaný na stanicu Skylab.
Let do vesmíru
Trojica kozmonautov odštartovala na kozmické lodi Skylab 2 koncom jari 1973. Na palube boli okrem doktora Kerwina ešte Charles Conrad a Paul Weitz. Leteli ako prvá posádka na orbitálnu stanicu Skylab 1, ktorá už krúžila na orbite Zeme a strávili tam skoro mesiac. Pracovné výsledky mali vynikajúce. Pristáli na hladine Tichého oceánu.
Po lete
Zostal vo výcvikovom stredisku s nádejou, že sa dostane k letom na raketoplánoch. Nedočkal sa. V rokoch 1983-1987 sa stal jedným z riaditeľov NASA v Houstone. V roku 1993 mal hodnosť kapitána.
Ondrej Otčenáš
Klubový hokej
Otčenáš je odchovancom Trenčína. V roku 2005 bol draftovaný klubom Carolina Hurricanes v 4. kole ako 123. v poradí. V sezóne 2005/2006 pôsobil v klube zámorskej OHL – Plymouth Whalers, kde nastúpil v 50 zápasoch základnej časti (5 gólov, 6 asistencií). Po sezóne nasledoval návrat do Európy, kde obliekal ešte juniorské dresy Martina a Jihlavy. V sezónach 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012 pôsobil v klube HKm Zvolen. Pred sezónou 2012/2013 podpísal ročnú zmluvu s extraligovým nováčikom – ŠHK 37 Piešťany.
Reprezentačný hokej
Reprezentoval Slovensko na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov v roku 2005.
Cesta III. triedy 2084 (Slovensko)
'''Cesta III. triedy číslo 2084' (III/2084, staré číslo III/018089'') je cesta III. triedy na Slovensku, v okrese Žilina. Jej celková dĺžka je 11,270 km a spája krajské mesto Žilina s obcami Rosina, Višňové a Turie.
Priebeh
Cesta začína na križovatke s trasou I/18 v mestskej časti Celulózka, za ktorou sa odbočkou možno vrátiť na hlavný ťah Žilina - Martin. Komunikácia pokračuje popod most hlavnej cesty, kde vedie popri mestskej časti Rosinky. Nasleduje začiatok cesty III/2085, vedúcej do Trnového.
Cesta pokračuje popri sídlisku Vlčince do obce Rosina a Višňové, kde sa pri kostole napája CK III/2086, vedúca na koniec obce. Trasa III/2084 sa tu stáča vpravo a pokračuje popri závode Metrostav a malým sedlom Pohančená do obce Turie.
Komunikácia ďalej vedie obcou, za ktorou prechádza železničným priecestím pri obci Porúbka, za ktorým sa končí križovatkou s cestou I/64, vedúcou do Rajca.
The Modern Lovers
The Modern Lovers bola americká alternatívne protopunková skupina, pochádzajúca zo štátu Massachusetts.
Vznikla v roku 1970 a jej klasickú zostavu tvorili spevák a gitarista Jonathan Richman, basgitarista Ernie Brooks, klávesista Jerry Harrison a bubeník David Robinson. Svoj prvý štúdiový album, jednoducho nazvaný The Modern Lovers skupina nahrala v období rokov 1971 až 1973 a producentom nahrávok bol John Cale zo skupiny The Velvet Underground, ktorá patrila k najväčším vzorom skupiny The Modern Lovers.
Pôvodná skupina sa rozpadla v roku 1973 a jej debutový album vyšiel až o tri roky neskôr. Práve v roku 1976 bola skupina, tentoraz pod názvom Jonathan Richman and the Modern Lovers, obnovená a v pozmenenej zostave vystupovala a vydávala albumy až do roku 1988.
Bernard Ferdinand Lyot
Bernard Ferdinand Lyot (* 27. február 1897, Paríž, Francúzsko – † 2. apríl 1952, Káhira, Egypt) bol francúzsky astronóm.
Od roku 1920 až do svojej smrti pracoval na Meudonskom observatóriu. V 30-tych rokoch bol považovaný za experta v oblasti polarizovaného a monochromatického svetla. Venoval sa aj pozorovaniu planét. Pomocou merania polarizácie svetla objavil prachové búrky na Marse a odhalil prachový charakter mesačnej pôdy. V tom istom období pracoval na zdokonalení koronografu, prístroja, ktorým sa dá pozorovať koróna Slnka aj mimo jeho zatmenia. V roku 1931 sa stal prvým človekom, ktorý ju tak pozoroval. V koróne objavil spektrálne čiary a zhotovil niekoľko filmov, ktoré v roku 1938 predviedol na zasadaní IAU. O rok neskôr bol zvolený do Francúzskej akadémie vied a v roku 1943 sa stal hlavným astronómom na Meudonskom observatóriu.
Zomrel 2. apríla 1952 vo veku 55 rokov na zástavu srdca pri návrate z expedície za zatmením Slnka v Sudáne.
Ocenenia
Jeho meno nesú krátery na Mesiaci a Marse, a planétka 2452 Lyot.
Zadní Hády
PR sa nachádza asi severovýchodne od Hádov. V rezervácii sa nachádza najvyššia kóta v blízkom okolí s nadmorskou výškou. Napriek svojmu veľkému významu rezervácia už nie je začlenená do CHKO Moravský kras s ktorou tesne susedí. Svojim južným cípom susedí tesne s Resselovou hájenkou. V jej okolí sa nachádza ako Resselov pomník, tak studnička Stanislava Lolka. Okolo pomníka, studničky a prírodnej rezervácie vedie náučný chodník.
Hexakyanoželezitan draselný
Hexykyanoželezitan draselný alebo červená krvná soľ je komplexná zlúčenina železa. Jeho vzorec je K3[Fe(CN)6].
Hexakyanoželezitan draselný sa používa vo fotografickom priemysle na odstránenie striebra z negatívu. Tiež sa používa ako oxidačné činidlo v organickej chémii.
Hlavonožce
Hlavonožce (zastarano: hlavonohé, hlavonožci, ramenýše; ) sú trieda schránkovcov. Sú to bilaterálne súmerné morské mäkkýše s priamym vývinom a sú to tiež vedúce skameneliny druhohôr.
Považujú sa za klasický príklad konvergentného vývoja v živočíšnej ríši. Vo viacerých aspektoch sa veľmi priblížili anatomickej úrovni evolučne najpokročilejších živočíchov – stavovcom. Noha je premenená na svalový lievik s vencom ramien alebo tenkých tentakúl. Schránku majú len fylogeneticky starobylé hlavonožce, u vyšších je silná tendencia k jej redukcii. Veľká hlava je zrastená s premenenou nohou v jeden celok. Majú veľmi dobre rozvinuté zmysly, hlavne hmat, čuch a zrak. Všetky hlavonožce sú predátory a žijú prevažne samotársky bez sociálnych prejavov.
V roku 2004 bolo odhadom známych 1000 až 1200 druhov. Počet vymretých hlavonožcov je však mnohonásobne vyšší, približne viac než 11 000 druhov.
Nervová sústava
Nervová sústava je gangliová, vysoko rozvinutá. Centrom je mozog, ktorý vznikol spojením troch párov ganglií (cerebrálnych, pedálnych a viscerálnych). Z mozgu odstupujú smerom na boky zrakové laloky (lobi optici), ktoré sa rozširujú v samostatné zrakové gangliá – sú mohutne vyvinuté, niekedy veľkosťou konkurujú mozgu (Teuthoidea). Smerom nadol a mierne dozadu odstupujú nervové povrazce k páru stomatogastrálnych ganglií – inervujú nielen ústa (ako bukálne gangliá Gastropoda), ale celú tráviacu sústavu. Okrem kožných receptorov hmatu majú 3 typy špecializovaných receptorov:
Väčšina hlavonožcov má tesne pod epidermou vrstvu pigmentových buniek (chromatofórov). Ich nápadná schopnosť zmeny farby je riadená z cerebrálneho ganglia na základe zrakového podnetu. Zrnká pigmentu sa môžu koncentrovať v strede, alebo naopak, rozptýliť sa po chromatofóre pomocou zvláštnych svalových vláken.
Tráviaca sústava
Tráviaca sústava je pomerne jednoduchá, čo súvisí s konzumáciou mäsitej potravy. V ústach je rohovinová čeľusť, pripomínajúca zobák papagája. Slinné žľazy sú často jedovaté, ich sekrét paralyzuje až usmrcuje korisť. Žalúdok má párovú hepatopankreatickú žľazu (ktorá môže čiastočne zrastať), a pri vyústení do čreva slepý prívesok alebo vak, ktorý je niekedy skoro tak veľký ako žalúdok. Dibranchia majú v blízkosti anusu atramentovú žľazu, ktorej sekrét živočích vypustí do vody, keď uniká pred nepriateľom. Sekrét dezorientuje útočníka opticky, má však dočasne paralytické účinky zrejme aj na iné zmysly (čuch).
Vylučovacia sústava
Vylučovaciu sústavu tvorí pár, veľmi vzácne 2 páry metanefrídií (Nautiloidea), odpadovým produktom metabolizmu je guanín a xantín.
Rozmnožovanie a vývin
thumb|[[Mláďa hlavonožca]] Sú vždy gonochoristy s častým pohlavným dimorfizmom. Gonády sú párové, obvyklej stavby, kopulačný aparát je špecializovaný (Nautiloidea a Dibranchia). Vajíčka majú dosť veľa žĺtka, brázdia sa parciálne a diskoidálne (tak ako u väčšiny stavovcov). Vývin je potom priamy. Rodičovské jedince po rozmnožovaní obvykle uhynú.
Fylogenetické delenie
hlavonožce (Cephalopoda):
Delenie podľa štúdie Sheryv (2005) a BioLibu/CEPHBASE
Delenie podľa Sheryv (2005)
Podobné je delenie podľa, kde však je Ellesmeroceratoidea a (ostatné) Orthoceratoidea pod Nautiloidea a naopak jedna podtrieda pribudne:
Tradičné delenie 1 (veľmi bežné)
Veľmi bežné je takéto delenie:
Podľa V. Franca (2005) vyzerá toto delenie presnejšie takto:
Varistor
Varistor je nelineárny odporový jednobran.
Varistor je symetrická nelineárna polovodičová súčiastka vyrábaná z polykryštalického materiálu. Pri zväčšovaní napätia medzi jeho vývodmi narastá prúd najprv pomaly a takmer lineárne. Odpor súčiastky je veľký a skoro konštantný. Ak však napätie dosiahne určitú hodnotu Un, ktorá podľa varistora je niekoľko desiatok V, prudko poklesne jeho dynamický vnutorný odpor. Ďalšie malé zväčšenia napätia vyvolá veľký vzrast prúdu. Varistory sa používajú na stabilizáciu jednosmerného napätia, ako ochrana proti prepätiu a pod.
Jeho voltampérová charakteristika je krivka, symetrická podľa začiatku s charakteristickým priebehom, znázorneným na obrázku. Charakteristika sa vyznačuje približne lineárnym úsekom okolo začiatku, potom však pri určitom, dostatočne velkom napätí dochádza k prudkému vzrastu prúdu. Pokým sa neprekročí dovolený stratový výkon varistora, nenastanú nezvratné zmeny.
Pracovná oblasť varistora je obmedzená kolenom charakteristiky (bod A) a dovoleným stratovým výkonom (bod B). V tejto časti sa voltampérová charakteristika vyznačuje malým diferenciálnym odporom.