cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hans Thoma
Životopis
Narodil sa v rodine drevorubača v horskej obci. Začal sa učiť za maliara-natierača a až roku 1859 bol prijatý na maliarsku akadémiu v Karlsruhe. Po absolutóriu v roku 1866 odišiel do Paríža, kde ho najviac ovplyvnili diela Gustava Courbeta a barbizonskej školy. V rokoch 1870-1876 žil v Mníchove, kde sa spriatelil s maliarom Arnoldom Böcklinom a maľoval hlavne krajiny a portréty. Od roku 1878 žil vo Frankfurte nad Mohanom a pracoval na zákazkách priateľov. Roku 1890 mal výstavu v Mníchove, ktorá mala veľký ohlas a Thoma sa stal jedným z najobľúbenejších nemeckých maliarov. Roku 1899 bol menovaný profesorom maliarskej akadémie v Karlsruhe a riaditeľom tamojšej galérie (Kunsthalle). Ako "maliar nemeckého ľudu" sa tešil veľkej obľube aj za nacizmu.
La Roche-en-Ardenne
La Roche-en-Ardenne je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg. Mesto je turistické centrum v Ardenách.
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto La Roche-en-Ardenne pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Martinpuich
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Meilhan-sur-Garonne (obec)
Meilhan-sur-Garonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Divišov
Mestečko Divišov (v latinských textoch Divischovium, v nemeckých Diwischau) sa nachádza medzi mestami Benešov a Vlašim, na 41 km diaľnice Praha-Brno v Posázaví v okrese Benešov. Kataster obce má rozlohu 3 098 ha. Obec a jeho okolie tvoria región Divišovsko. Obec Divišov sa skladá z ôsmich miestnych častí - Dalovy, Divišov, Křesice, Lbosín, Měchnov, Radonice, Šternov a Zdebuzeves. V obci bolo registrovaných v roku 2005 celkom 711 domov a 1 400 obyvateľov.
História Divišova
Divišov bolo poddanské mesto, ktorého založenie spadá do obdobia doby vlády Břetislava I. pred rok 1130. Zakladateľom obce bol Diviš, člen družiny kniežaťa Břetislava.
Názov obce je v 1. polovici 13. storočia zachytený v podobách Divišov a Divišovice: "1218 ... testis Dyuvis de Dyuviscov ...1219 Diuis de Diuisoviz ..."; potom sa ustálila podoba Divišov. Týmto názvom bolo vyjadrené, že ide o majetok Divišov. Osobné meno Diviš, ktoré je základom názvu mestečka, je českou podobou gréckeho mena Dionýzos, čo znamená „boh vína“, prípadne tiež "božské dieťa"; v češtine je možnosť výkladu tiež ako „divoký“ (asi vplyvom formálnej podoby s prídavným menom divý).
Na mieste dnešnej historickej budovy dekanstva stávala tvrdza okolo ktorej sa začala tvoriť osada. Pred rokom 1242 založil Zdislav, prvorodený syn Diviša z Divišova, hrad Šternberk (dnešná obec Český Šternberk). Pomenovaný bol po pôvodnom erbe Diviša z Divišova, zlatej osemcípej hviezde na modrom poli. Následne sa teda z Divišovcov stal rod Šternberkov, ktorí vlastnia hrad do dnešných dní. V priebehu roku 1545 bola osada Divišov povýšená na mesto, ktoré získalo privilégiom kráľa Ferdinanda I. na žiadosť Jána Holického zo Šternberku trhové právo (poriadanie sobotných trhov) a hrdelné (trestanie zločincov). Mesto súčasne dostalo znak v podobe zlatej hviezdy, ktorý pripomínal pánov zo Šternberku, a mestskú pečať. O pomeroch v Divišove vypovedá aj Smolná kniha z rokov 1617 - 1751, ktorá pretrvala hrozný požiar v roku 1742, kedy takmer celé mesto ľahlo popolom.
Kresťanské pamiatky
Druhou pamiatkovou budovou je barokové dekanstvo naproti kostola, obytná poschodová budova s manzardovou strechou, stredná časť priečelia má bosované lizény. Celkový vtedajší pohľad na mestečko z vtáčej perspektívy od juhu zachytil v kresbe Antonín F. Zástera v roku 1753.
Teraz je tu pochovaná Eliška, dcéra kráľa Jiřího z Poděbrad, pretože jej matka Kunhuta, prvá manželka Jiřího z Poděbrad bola rodená zo Šternberku. V kostole sa nachádza aj populárna kópia obrazu Panny Márie Divišovskej z rímskeho kostola Ara coeli.
Židovské pamiatky
Vedľa kresťanského a prevažujúceho protestanstského ľudu žili do 20. storočia v Divišove aj Židia, ktorí si postavili svoju modlitebňu - synagógu. Prvé zmienky o židoch nájdeme v roku 1685, v 18.storočí tu žilo 10 rodín a najviac v roku 1888 - už celkom 133 osôb. Za prvej republiky počet židov klesol na 20 osôb žijúcich prevažne v dnešnej Šternberskej ulici okolo synagógy vystavanej v neskoro klasicistickom štýle s polvalcovou apsidou. Interiér osvetľuje menší mosadzný a zaujímavý veľký železný klasicistický luster a rad nástenných svietidiel. Hlavný priestor zaberajú dva rady s 10 lavicami pre 5-6 osôb (celkom 120 mužských sedadiel). Pravidelné bohoslužby sa tu konali až do tridsiatych rokov 20. storočia, pred druhou svetovou vojnou iba počas hlavných sviatkov. V roku 1935 bolo všetko kostolné zariadenie prevezené do Benešova. Po roku 1950 bola budova adaptovaná na kaderníctvo, vonkajší vzhľad bol zachovaný a v dnešnej dobe je kompletne opravená a sídli v ňom múzeum mapujúce život židovského osídlenia v regióne Divišovsko. Pri obnove divišovskej synagógy bol vykonaný archeologický a reštaurátorský prieskum, ďalej zistená pôvodná keramická dlažba, v sutiach vo vnútri nájdená časť pôvodného železného lustra. Stavba je veľmi dobre zachovaná, asi chýbajú iba Dávidove hviezdy na streche a pôvodný nápis nad vstupom.
Rabíni a správcovia synagógy: potom nepravidelne zachádzali do obce rabíni:
Robin Szolkowy
Robin Szolkowy (čítaj [Šolkovy]) (* 17. júl 1979, Greifswald, NDR, dnes Nemecko) je bývalý nemecký krasokorčuliar vystupujúci v kategórii „športové dvojice“. S terajšou partnerkou Aljonou Savchenkovou je štvornásobným majstrom sveta (2008, 2009, 2011, 2012), strieborným olympijským medailistom z roku 2010, štvornásobným majstrom Európy (2007, 2008, 2009, 2011) a sedemnásobným majstrom Nemecka (2004–2009, 2011). V januári 2013 boli podľa oficiálneho rebríčka ISU druhou najlepšou krasokorčuliarskou športovou dvojicou sveta.
Divišov
Židovské pamiatky
Svojich mŕtvych pochovávali na židovskom cintoríne za mestom od roku 1776. Dnes je možné tento cintorín s barokovými a klasicistickými náhrobkami nájsť pri dialničnom zjazde Šternov. Druhá svetová vojna znamenala koniec židovského obyvateľstva v Divišove.
Robin Szolkowy
Osobný život
Robin Szolkowy sa narodil vo východonemeckom meste Greifswald nemeckej zdravotnej sestre a študentovi medicíny z Tanzánie, ktorý ale krátko pred synovým narodením musel z krajiny odísť. Szolkowy vyrastal ako jedináčik len s matkou, otca videl iba na fotografiách a stretol sa s ním až v marci 2008 vo Viedni. Ako povedal: ''„Nezazlievam mu, že ma nikdy nekontaktoval. Nikdy som nemal pocit, že mi niečo chýba.“'' Jeho otec žije v Tanzánii, má 6 vlastných a 3 adoptované deti.
Kariéra
Szolkowy začal s korčuľovaním, keď mal štyri roky. Stalo sa to náhodou – ako povedal: ''„Boli sme na letisku, ktoré malo klzisko. Vyskúšal som to a zapáčilo sa mi to.“'' Jeho mama videla reklamu na novú korčuliarsku halu v Erfurte, kde začal pravidelne korčuľovať. Spočiatku jazdil ako sólista, ale keďže mal problém s trojitými skokmi, rozhodol sa v 16 rokoch prejsť do párového krasokorčuľovania medzi športové dvojice. Jeho prvou partnerkou bola Johanna Ottová, ktorú v roku 1997 vystriedala Claudia Rauschenbachová. Szolkowy s predchádzajúcimi partnerkami nebol taký úspešný ako Savchenková. Výraznejší úspech sa mu podarilo dosiahnuť iba s Claudiou Rauschenbachovou, s ktorou obsadili 9. miesto na majstrovstvách sveta juniorov v krasokorčuľovaní v roku 2001, trikrát vyhrali juniorské majstrovstvá Nemecka a raz seniorské majstrovstvá Nemecka. Ich trénerkou bola Monika Scheibeová.
Po tom, ako Rauschenbachová skončila s krasokorčuľovaním, Szolkowy nemohol nájsť jeden a pol roka novú partnerku. Počas tejto vynútenej prestávky vystupoval v synchronizovanom krasokorčuľovaní aby zostal vo forme. Bývalý majster sveta Ingo Steuer mu navrhol vytvoriť dvojicu s Ukrajinkou Olenou Savčenkovou, ktorá so Stanislavom Morozovom vyhrala juniorské majstrovstvá sveta v roku 2000 a takisto hľadala v tom čase nového partnera. V máji 2003 úspešne prebehli prvé skúšky nového páru v Chemnitzi a o tri mesiace neskôr sa Savchenková definitívne presťahovala do Nemecka, kde začali trénovať pod vedením Inga Steuera.
Hneď v prvej spoločnej sezóne v roku 2004, sa ukázalo ich spojenie veľmi dobrým krokom. Savchenková a Szolkowy vyhrali majstrovstvá Nemecka. Medzinárodný debut dvojica zažila v nasledujúcej sezóne 2004/2005. Po druhýkrát vyhrali nemecký národný titul, na Majstrovstvách Európy 2005 sa umiestnili na 4. a na Majstrovstvách sveta 2005 na 6. mieste.
Sezóna 2005/2006
V sezóne 20052006 získali Savchenková so Szolkowym svoju prvú zlatú medailu na súťaži série „Grand Prix“ („Skate Canada“) a na finálovej súťaži série bronz. Koncom decembra 2005 vyhrali svoj tretí titul majstrov Nemecka. V januári 2006 získali na svojich druhých majstrovstvách Európy striebornú medailu. Na víťazov Toťmianinovú s Marininom stratili 7,79 bodu.
Ešte koncom decembra minulého roku (29. decembra 2005) získala Savčenková nemecké občianstvo a odvtedy používa nemecké občianske meno Aljona Savchenková. Bolo jej udelené, aby pár mohol súťažiť na Zimných olympijských hrách 2006. Tesne pred olympijskými hrami národný olympijský výbor Nemecka vylúčil ich trénera Ingo Steuera z olympijského tímu kvôli jeho údajnej spolupráci s východonemeckou tajnou službou Stasi. Steuer sa musel domáhať svojich práv na súde a až na základe jeho rozhodnutia mu udelili akreditáciu. Súdne ťahanice, stres a tlak na zverencov obvineného trénera nedovolili Savchenkovej so Szolkowym podať bezchybné výkony. Na ZOH 2006 obsadili 6. miesto, na majstrovstvách sveta o pár týždňov neskôr takisto skončili šiesty.
Sezóna 2006/2007
náhľad|Savchenková a Szolkowy na Majstrovstvách Nemecka 2007
Nemecké ministerstvo vnútra naďalej vyvíjalo tlak na nemeckú korčuliarsku federáciu v súvislosti so Steuerom. V dôsledku toho boli trénerovi dvojice odopreté akreditácie na nadchádzajúce súťaže. Tím však toto rozhodnutie nemeckej korčuliarskej federácie napadol na súde a vyhral. Ingo Steuer sa mohol zúčastniť súťaží, ale keďže pár ho odmietol opustiť,, Szolkowy musel odísť z nemeckej armády, ktorá dovtedy financovala jeho prípravu a súťaže. Dvojicu tak museli finančne podporiť súkromní sponzori a fanúšikovia.
Napriek enormnému tlaku, materiálnym a finančným problémom a psychickej nepohode Savchenková a Szolkowy absolvovali úspešnú sezónu. Dosiahli medailové umiestnenie na súťažiach série „Grand Prix“ – „Cup of China 2006“ (3. miesto) a „Cup of Russia 2006“ (3. miesto), čím sa kvalifikovali do finále Grand Prix v Petrohrade, kde skončili na druhom mieste.
V januári 2007 získali svoj štvrtý titul majstrov Nemecka. V zápätí prvýkrát vyhrali majstrovstvá Európy, čím sa stali prvou nemeckou športovou dvojicou po dvanástich rokoch, ktorá zvíťazila (ich tréner, Ingo Steuer, vyhral titul s Mandy Wötzelovou v roku 1995). Na svojich tretích majstrovstvách sveta získali bronzovú medailu – prvú medailu zo svetového šampionátu.
Sezóna 2007/2008
vľavo|náhľad|Aljona Savchenková a Szolkowy s ich trénerom [[Ingo Steuer|Ingom Steuerom v roku 2007]]
V sezóne 20072008 získali Savchenková so Szolkowym zlato na „Skate Canada 2007“, striebro na „Cup of Russia 2007“ a zlato na „NHK Trophy 2007“. V decembri 2007 na finále „Grand Prix“ taktiež zvíťazili.
V januári 2008 dvojica obhájila svoj európsky titul a perfektnej kondícii sa pripravovali na majstrovstvá sveta. Vo švédskom Göteborgu na majstrovstvách sveta získali svoj prvý titul majstrov sveta.
Sezóna 2008/2009
V sezóne 20082009 Aljona Savchenková a Robin Szolkowy vyhrali obe súťaže série „Grand Prix“, na ktoré boli nominovaní („Skate America 2008“, „Trophée Eric Bompard 2008“). Vo finále „Grand Prix“ získali bronzovú medailu.
Koncom januára 2009 dvojica obhájila titul majstrov Európy a získala svoju tretiu zlatú medailu za sebou. Obhajovať minuloročný titul išli aj na majstrovstvá sveta. Napriek tomu, že Savchenková bojovala s chrípkou, dokázali zvíťaziť a stali sa tak druhou nemeckou športovou dvojicou, ktorej sa podarilo obhájiť titul majstrov sveta (prvej sa to podarilo dvojici Marika Kiliusová a Hans-Jürgen Bäumler v roku 1964, keď obhájili titul z roku 1963).
Sezóna 2009/2010
náhľad|Savchenková so Szolkowym pri twistovanej vyhadzovanej figúre na [[Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2010|ME 2010]]
Aljona Savchenková a Robin Szolkowy začali sezónu 2009/2010 víťazstvom na „Nebelhorn Trophy 2009“. Ich prvou súťažou série „Grand Prix“ bola „Trophée Eric Bompard 2009“ a pár na nej získal bronzovú medailu. Druhou súťažou Grand Prix bola „Skate Canada 2009“, kde opäť vyhrali. Zároveň tu vytvorili nový svetový rekord v celkovo dosiahnutom počte bodov v kategórii športových dvojíc vo výške 206,71 bodov. Vo finále série „Grand Prix“, ktoré sa konalo v japonskom Tokiu v decembri 2009 získali bronzovú medailu. Savchenková počas súťaže ochorela na chrípku, ktorá sa tak zhoršila, že museli odstúpiť z majstrovstiev Nemecka.
V januári 2010 na majstrovstvách Európy skončili druhí a vylepšili si osobné najlepšie celkové skóre na 211,72 bodov. Na Zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouveri sa dvojica umiestnila na 3. mieste a zlepšili si najlepšie skóre v krátkom programe na 75,96 bodov. Sezónu ukončili na Majstrovstvách sveta 2010, kde získali striebornú medailu.
Sezóna 2010/2011
náhľad|vľavo|Savchenková a Szolkowy počas krátkeho programu na [[Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2011|ME 2011]] Po vystúpeniach na pätnástich krasokorčuliarskych šou začali Savchenková a Szolkowy trénovať na novú sezónu v máji 2010 v Chemnitzi, v tréningu začali skúšať vyhadzovaný štvoritý flip. Tréner Ingo Steuer povedal, že „je to veľmi náročné, pretože si to vyžaduje extrémne vysokú koncentráciu.“ V septembri 2010 Savchenková potvrdila záujem ďalej pokračovať na amatérskom ľade. Ako uviedla: „plánujeme pokračovať až do roku 2014, ale človek nikdy nevie, či naše telá bude fungovať tak, ako by sme chceli.“
Pár vyhral obe súťaže Grand Prix (Skate America 2010, Trophée Eric Bompard 2010), čím si zabezpečil účasť na finále Grand Prix. Pri spiatočnej ceste z Francúzska im letecká spoločnosť stratila batožinu s korčuľami, kvôli čomu nemohli plnohodnotne trénovať. Nakoniec ale finále Grand Prix v čínskom Pekingu vyhrali.
Dejiny Austrálie
náhľad|Pôvodní obyvatelia Austrálie - aborigéni. Prijatím ústavy Austrálskeho zväzu (Commonwealth of Australia) sa 1. januára 1901 vtedajšie britské kolónie na piatom svetadiele (Nový Južný Wales, Victoria, Queensland, Južná Austrália, Západná Austrália, Tasmánia a Severné teritórium) sa spojili do federácie. Hlavou štátu je aj naďalej britský kráľ Karol III., ktorého v krajine zastupuje generálny guvernér. Zákonodarstvo je v rukách parlamentu, zloženého z dvoch komôr - senátu a snemovne reprezentantov. Na čele vlády stojí ministerský predseda.
Robin Szolkowy
Sezóna 2010/2011
Koncom januára 2011 na európskom šampionáte vyhrali svoj štvrtý európsky titul. Tradičným zavŕšením sezóny boli majstrovstvá sveta. Savchenková a Szolkowy boli po krátkom programe na druhom mieste, ale vo voľných jazdách vytvorili nový svetový rekord v počte dosiahnutých bodov za voľnú jazdu (144,87 bodov), ako aj v celkovom súčte bodov (217,85 bodov). Týmto víťazstvom pár zavŕšil veľmi úspešnú sezónu, v ktorej vyhral každú súťaž, na ktorej sa zúčastnil.
Dejiny Austrálie
Praobyvatelia Austrálie, nazývaní aboriginci, prišli na kontinent pravdepodobne pred 13 000 rokmi z Ázie cez indonézske ostrovy. Začiatok osídlenia krajiny Európanmi znamenal pre nich začiatok výrazného poklesu ich počtu – kým v roku 1700 ich bolo ešte 250 000, dnes ich žije v Austrálii už len okolo 50 000. Do austrálskej spoločnosti sa integrovali len minimálne – naďalej žijú v kmeňových spoločenstvách a živia sa väčšinou lovom či zberom plodín.
Ako prvý Európan vstúpil na austrálsku pôdu roku 1601 Portugalec Godinho de Eredia. Ďalšie výpravy do tejto krajiny podnikli Holanďania - roku 1642 z poverenia holandského guvernéra Batávie Anthona van Diemena oboplával Austráliu Abel Jaszoon Tasman a objavil ostrov Tasmánia. Na svojej prvej ceste okolo sveta sa do Austrálie dostal aj Brit James Cook, ktorý roku 1770 pristál v Botany Bay a vyhlásil juhovýchodné pobrežie kontinentu, ktoré pomenoval Nový Južný Wales, za britské vlastníctvo.
Robin Szolkowy
Sezóna 2011/2012
thumb|[[Aljona Savchenková|Savchenková a Szolkowy počas voľnej jazdy na MS 2012]]
Dejiny Austrálie
Briti v Austrálii
Kolonizáciu Austrálie (názov navrhol Brit Matthew Flinders v rokoch 1802 až 1803) podporili dva faktory: záujem Francúzska o Austráliu a odtrhnutie severoamerických kolónií vo vojne za nezávislosť (1775-1783). Za stratené trestanecké kolónie v Severnej Amerike sa našla náhrada v Austrálii. Prvých 750 trestancov pristálo 26. januára 1788 (dnes štátny sviatok Austrálie) v Botany Bay a založilo tam pod vedením guvernéra Arthura Phillipa osadu Sydney.
Austrália zväzom štátov
náhľad|200px|Zahájenie prvého parlamentu Austrálie (1901) náhľad|200px|Vylodenie austrálskeho vojska na polostrove Gallipoli (1915) Keď Spojené kráľovstvo v Zákone o austrálskych kolóniách (Australian Colonies Government Act) roku 1850 priznalo svojím kolóniám rozsiahlu autonómiu a nárok na vlastnú ústavu, začali roku 1900 rozhovory o spojení kolónií. Nakoniec bol prijatý návrh ústavy, vyhlasujúci Austrálsky zväz. Jeho hlavným mestom sa stal najprv Melbourne, od roku 1943 Canberra. Roku 1901 získala Austrália štatút domínia.
Vnútropolitický život v období pred l. svetovou vojnou bol charakterizovaný politickým kompromisom medzi liberálmi a robotníckou stranou. Aby liberáli získali súhlas Strany práce (Labour Party) k svojej ochrannej colnej politike, sľúbili reformu pracovných a sociálnych zákonov. Prostredníctvom Zákona o obmedzení prisťahovalectva (Immigration Restriction Bill) z roku 1901 sa obmedzilo prisťahovalectvo farebného obyvateľstva.
Robin Szolkowy
Sezóna 2012/2013
Savchenková a Szolkowy začali sezónu ziskom zlatej medaily na „Skate Canada International 2012“ napriek tomu, že Savchenková mala chrípku. Na súťaži vzbudili mimoriadny rozruch vďaka kostýmom, ktoré si športovci dali navrhnúť v ateliéri dizajnu v Chemnitzi. Obaja mali elastické celotelové priliehavé obleky v expresívnych pestrých farbách. Vznikla však diskusia, či týmito kostýmami neboli porušené pravidlá. Tie totiž predpisujú, aby muži mali dlhé nohavice a nedovoľujú pančuchy alebo elastické legíny. Napokon, aj keď rozhodcovia za kostýmy neudelili dvojici žiadnu bodovú zrážku, Steuer povedal, že na ďalšie súťaže sezóny zvážia niektoré úpravy. 8. novembra 2012 dvojica oznámila, že prvýkrát podpísala trojročnú zmluvu s veľkým sponzorom – švajčiarskou investičnou spoločnosťou ThomasLloyd. Ako povedal Szolkowy: „Vďaka sponzorovi športovcom odpadli starosti týkajúce sa každomesačného zháňania peňazí.“ Ďalšie súťaženie však ohrozila Savchenkovej neustupujúca choroba, ktorá prerástla do ťažkej infekcie prínosových dutín, kvôli čomu nemohli trénovať. Pár odstúpil z blížiacej sa súťaže série „Grand Prix“, kvôli čomu stratil nárok zúčastniť sa aj ostatných súťaží série, ako aj finále „Grand Prix“. Pravidlá ISU totiž neumožňujú, aby sa krasokorčuliar zúčastnil ďalších súťaží Grand Prix, ak z niektorej z nich z akéhokoľvek dôvodu odstúpi. Prvá súťaž, na ktorú po nútenej prestávke nastúpili v januári 2013, boli Majstrovstvá Európy 2013, kde získali striebornú medailu.
Dejiny Austrálie
Austrália zväzom štátov
Za 1. svetovej vojny sa Austrália zúčastnila bojov proti Nemecku na strane Dohody, jej vojska obsadili nemecké územia v Tichomorí. Austrálska flotila sa zúčastnila bojov proti nemeckej eskadre krížnikov v Tichom oceáne a na Ďalekom východe. Roku 1919 získala Austrália mandát Spoločenstva národov pre časť bývalých nemeckých tichomorských kolónií a stala sa členom Spoločenstva národov. Hospodárska kríza, ktorá vypukla roku 1929, ťažko postihla aj Austráliu. Za vlády Labour Party bola roku 1929 zrušená všeobecná vojenská povinnosť, expanzívna politika Japonska na Ďalekom východe však bola podnetom k vybudovaniu profesionálnej armády.
Robin Szolkowy
Programy
náhľad|Savchenková a Szolkowy počas voľnej jazdy na súťaži „Skate Canada 2009“ náhľad|Savchenková a Szolkowy počas krátkeho programu na súťaži „Nebelhorn Trophy 2008“
Dejiny Austrálie
Austrália zväzom štátov
Po boku Spojeného kráľovstva vstúpila Austrália 3. septembra 1939 opäť do vojny proti Nemecku a po vstupe Japonska do vojny sa ocitla v prvej línii. Po počiatočných porážkach v bojoch proti japonskej armáde a námorníctvu však austrálska armáda prešla do protiofenzívy, niektoré jej oddiely sa zúčastnili aj bojov v Afrike a neskôr vylodenia v Európe.
Robin Szolkowy
Programy
(s Aljonou Savchenkovou)
Dejiny Austrálie
Austrália po 2. svetovej vojne
Austrália patrí k zakladajúcim členom OSN (1945). Roku 1949 prešla pod austrálsku správu aj bývalá britská a nemecká Nová Guinea. V tom istom roku zvíťazila vo voľbách Liberálna strana, z ktorej radov vzišiel ministerský predseda Robert Gordon Menzies. Strana zostala pri vláde 23 rokov a toto obdobie výrazne poznamenalo povojnové dejiny krajiny. Zahraničnú politiku charakterizovalo priblíženie sa k USA a Európe, vnútornú politiku potom podpora prisťahovalectva z Európy a zrušenie zoštátnenia, vykonaného predtým Labour Party. Austrália sa zapojila do západného spojeneckého systému a roku 1966-1970 vyslala expedičné zbory do Vietnamu.
Robin Szolkowy
So Savchenkovou
thumb|[[Aljona Savchenková|Savchenková a Szolkowy s ostatnými medailistami na MS 2012]]
Dejiny Austrálie
Austrália po 2. svetovej vojne
Nový kurz priniesla až zmena vlády roku 1972, kedy sa vedeniu krajiny opäť ujala Labour Party. Ministerský predseda Gough Whitlam nadviazal ešte v tom istom roku diplomatické styky s Čínou a roku 1973 s Vietnamskou demokratickou republikou. Papui-Novej Guinei bola 16. septembra 1975 priznaná nezávislosť. Britský guvernér odvolal 11. novembra 1975 Whitlama z funkcie pre podozrenie z korupcie. V nasledujúcich rokoch zvíťazil liberál Malcolm Fraser, ktorý s pomocou koalície liberálov a Agrárnej strany (Country Party) si udržal tesnú väčšinu aj v roku 1980.
Ťažká hospodárska situácia a pretrvávajúce rozpory vo vnútri vládnej koalície viedli k predčasným parlamentným voľbám, v ktorých 5. marca 1983 zvíťazila Labour Party, a ministerským predsedom sa stal Robert Hawke. Vo všeobecných voľbách v marci 1993 zvíťazila opäť Austrálska labouristická strana Paula Keatinga. V parlamentných voľbách v marci 1996 utrpela ťažkú porážku. Voľby vyhrala konzervatívna Liberálna strana Austrálie.
Hospodárstvo krajiny sa zotavovalo len pozvoľne. Miera inflácie v Austrálii je vyššia ako v porovnateľných krajinách a obchodná bilancia je z dôvodu exportných problémov pasívna. Krajinu však zabezpečujú veľké zásoby zemného plynu a ropy samostatnosť v zásobovaní energiou.
Vo svojej zahraničnej politike sa Austrália snaží o väčšiu nezávislosť od politiky USA a o zblíženie s ďalšími krajinami juhovýchodnej Ázie.
Kosmas
Kosmas (asi 1045, Zdice – † 21. október 1125) bol prvý známy český kronikár, autor Kosmovej kroniky (Chronica Boemorum).
V rokoch 1120 až 1125 bol dekanom pražskej kapituly pri katedrále svätého Víta, Václava a Vojtecha. Takmer všetky dnes známe informácie o Kosmovi pochádzajú z jeho kroniky, kde sa niekoľkokrát zmienil o sebe a svojich príbuzných. Na svoju dobu sa dožil vysokého veku, asi 80 rokov.
Vzdelanie a kariéra
thumb|left|[[Kosmova kronika česká]] O jeho pôvode sa vie len málo a prakticky všetky o ňom známe informácie pochádzajú z jeho textov. Je pravdepodobné, že pochádzal zo Zdic pri Beroune z rodiny duchovného a nadviazal na otcovu kariéru. Po absolvovaní pražskej katedrálnej školy študoval v škole pri katedrále sv. Lamberta v Lutychu, ktorá patrila k najlepším v Európe. Je možné, že si Kosmas následne zvyšoval vedomosti i na iných európskych školách.
11. októbra 1099 získal Kosmas v Ostrihome kňazské vysvätenie a pravdepodobne už v roku 1110 pôsobil ako dekan pražskej kapituly.
Rodina
Z kroniky je známe meno Kosmovej ženy a syna; o žene Božetěche sa zmieňuje v súvislosti s jej úmrtím 23. januára 1117, syn Henrich je spomenutý v roku 1123, kedy bol členom výpravy do Jeruzalema. Opätovne sa syn spomína už ako kanonik a po roku 1148 i pražský prepošt. Rok predtým (1147) sa s Henrichom Zdíkom (s ktorým býva nesprávne stotožňovaný) zúčastnil krížovej výpravy proti Prusom.
Ialmenos
Ialmenos (Ialmenos) je v gréckej mytológii syn boha Area a Astyochy, so svojim bratom Askalafom kráľ minyjského Orchomena. Homér v druhom speve epického diela Iliada uvádza, že jeho matku Astyochu, cnostnú pannu, pripravil o panenstvo boh vojny Ares, keď vošiel jednej noci potajomky do jej spálne. Plodom tohto spojenia bol potom Ialmenos a Askalafos.
Ialmenos bol jeden z mnohých urodzených mladíkov uchádzajúcich sa v Sparte o ruku krásnej Heleny. Helena si nakoniec za manžela vybrala Menelaa, syna mykénskeho kráľa Atrea, ktorý potom po Tyndareovi nastúpil na spartský trón.
O desať rokov neskôr, zavítal do Sparty Paris, syn trójskeho kráľa Priama a počas Menelaovej neprítomnosti Helenu uniesol. Napriek početným vyslancom, ktorých Menelaos posielal za Priamom, Trójania odmietli najkrajšiu zo žien vrátiť. Menelaov brat mykénsky kráľ Agamemnón nato vyzval všetkých achájskych kráľov, aby im pomohli pomstiť túto urážku a vyhlásili Priamovi vojnu. Pod velením Ialmena a Askalafa potom Minyjci vypravili proti Tróji tridsať vyhĺbených korábov. Homér neuvádza informácie týkajúce sa osudu Ialmena v závere trójskej vojny. Avšak neskorší antický autor Quintus zo Smyrny píše, že Ialmenos nechýbal medzi vybranými achájskymi hrdinami, ktorí sa v bruchu trójskeho koňa dostali za hradby Tróje a po krvavom boji ju dobyli. Strabón uvádza, že po páde Tróje sa so svojimi spolubojovníkmi z Orchomena usadil v Ponte. Podľa iného antického zdroja ho v desiatom roku vojny zabil Priamov syn Hektor.
Antický autor Apollodoros z Atén zaznamenal, že Ialmenos a Askalafos boli tiež učastníci výpravy Argonautov, ktorí sa na lodi Argó plavili po zlaté rúno do Kolchidy. Podľa Hygina, bratia Askalafos a Ialmenos pochádzali z Argu a ich rodičia boli Lykos a jeho manželka Pernis.
Polianka
Polianka je obec na Slovensku v okrese Myjava.
Polohopis
Kopaničiarska obec Polianka leží uprostred Myjavskej pahorkatiny.
Dejiny
Obec vznikla v roku 1955 odčlenením kopaníc od Myjavy. Obyvateľstvo sa zaoberalo poľnohospodárstvom, stolárčinou, ženy výšivkárstvom. Počas SNP pôsobili v okolí obce partizánske skupiny. Obec bola začiatkom apríla 1945 čiastočne vypálená počas oslobodzovacích bojov. Zhorelo 12 domov a 22 hospodárskych budov. V roku 1956 založili JRD. Za socializmu časť obyvateľstva pracovala v priemyselných podnikoch na Myjave a v Brezovej pod Bradlom.
Turiec (prítok Slanej)
náhľad|Turiec pretekajúci medzi obcami Sása a Ratkovská Lehota Turiec je rieka na juhovýchode stredného Slovenska, na území okresov Revúca a Rožňava. Vzniká sútokom Západného a Východného Turca a je to pravostranný prítok Slanej. Obidve rieky pramenia v Stolických vrchoch v podcelku Tŕstie. Do Slanej sa vlieva pri Tornali.
Preteká v dĺžke cez Stolické vrchy, Revúcku vrchovinu a Juhoslovenskú kotlinu. Zaberá povodie s plochou, je tokom IV. rádu a priemerná lesnatosť povodia dosahuje 40%. V rámci novej klasifikácie je Západný Turiec stotožňovaný s hlavným tokom Turca, pričom Východný Turiec je jeho prítokom. Na nových mapách sa už Západný Turiec neoznačuje.
Západný Turiec
Západný Turiec pramení v Stolických vrchoch, pod vrchom Tri chotáre, v nadmorskej výške cca Najprv tečie juhovýchodným smerom, v nadmorskej výške  priberá sprava prítok spod Urbanca  a tečie oblasťou osád obce Ratkovské Bystré. V tejto obci priberá sprava Bystrý potok, ďalej tečie prevažne na juh. Preteká okolo obce Hrlica, vstupuje do Revúckej vrchoviny, preteká popri osade Hámor, z pravej strany priberá Slatvinu a pri obci Ploské sa koryto rozširuje. Potom tečie cez Ratkovú, priberá pravostrannú Hlbôčku, následne oddeľuje obce Ratkovská Lehota na pravom brehu a Sása na ľavom brehu a stáča sa na juhovýchod. Preteká obcou Rybník, prudko sa ohýba a sprava priberá Drieňok, ďalej pri osade Brusník ľavostranný Brusníček. Potom krátko tečie na juh pomedzi obce Chvalová a Višňové, sprava priberá Španie a vstupuje do Rimavskej kotliny. Opäť tečie juhovýchodným smerom okrajom obcí Skerešovo a Polina, koryto vytvára niekoľko oblúkov a tečie na východ. Pri obci Gemerská Ves sa spája s vodami Východného Turca.
Východný Turiec
Východný Turiec pramení na rozhraní Stolických vrchov a Revúckej vrchoviny, pod sedlom Hlaviny, v nadmorskej výške približne Tečie na juh Revúckou dolinou, sprava priberá Valaský potok a na území obce Sirk tiež pravostranný Bystrý potok. Pri osade Červeňany sa stáča na juhovýchod a následne aj na východ. Pri obci Rákoš priberá ľavostranný Rákoš a oblúkom sa opäť stáča na juhovýchod. Ďalej rieka tečie na krátkom úseku postupne v troch korytách, pričom zľava priberá Turčok a sprava Mäsiarku, preteká cez Kameňany (jedno z ramien) a opäť sa ramená spájajú do jedného koryta. Tu už rieka tečie okrajom Rimavskej kotliny. Z pravej strany potom priberá Priehybinu a pri Držkovciach Blatný potok zľava. Potom priberá ľavostranný Rakýš, preteká obcou Leváre a tečie na juh. Z pravej strany ešte ústi Drieňovský potok, rieka sa prudko ohýba a pri Gemerskej Vsi sa spája so Západným Turcom (približne ).
Tok rieky od sútoku
Od obce Gemerská Ves tečie rieka pod spoločným názvom Turiec. Preteká okolo obcí Levkuška a Otročok, pri ktorej priberá pravostranný Rašický potok. Pri obci Žiar priberá sprava Vlčí potok a ďalej tečie viac-menej na juhovýchod popri Behynciach a na katastrálnom území mesta Tornaľa ústi do Slanej. Pri sútoku so Slanou bol navŕtaný termálny prameň.
Povodie Turca podľa prítokov (v smere toku)
Západný Turiec (P - pravostranný prítok, Ľ - ľavostranný prítok)
Východný Turiec
Zoznam planétok 64501 – 64750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Súčasná slovenská filozofia
Súčasná slovenská filozofia je časťou súčasnej filozofie rozvíjajuca sa na území Slovenska od polovice 19. stor. dodnes. Je jadrom sebareflexívnej zložky súčasnej slovenskej kultúry.
Súčasná slovenská filozofia nadväzuje na novovekú slovenskú filozofiu pri intenzívnom čerpaní zo súčasnej západnej filozofie, najmä novotomizmu, pozitivizmu, marxizmu a existencializmu a zo súčasnej východnej filozofie, najmä z intuitívneho realizmu a sovietskej filozofie. Z mien, ktoré najviac ovplyvnili súčasnú slovensku filozofiu možno uviesť napr.: Tomáš Akvinský, Martin Luther, Johann Gottfried von Herder, Georg Wilhelm Friedrich Hegel, Karl Marx, Henri Bergson, Lev Nikolajevič Tolstoj, Tomáš Garrigue Masaryk, Nikolaj Onufrievič Losskij, Vladimir Iľjič Lenin, Martin Heidegger a Jan Patočka.
V súčasnej slovenskej filozofii možno v súlade so všeobecnou periodizáciou filozofie vyčleniť:
So značným, ale v danej súvislosti nevyhnutným zjednodušením možno dnes slovenskú komunitu profesionálnych filozofov a neprofesionálnych záujemcov o filozofickú literatúru a jej problematiku rozdeliť na dve skupiny. Prvú skupinu tvoria stúpenci fenomenológie, Heideggera, existencializmu, novotomizmu, filozofického postmodernizmu, niektorých odrôd marxizmu a iných, z nich pochádzajúcich alebo s nimi názorovo spriaznených smerov a mysliteľov. Do druhej skupiny patria priaznivci širokého myšlienkového prúdu, známeho pod menom 'analytická filozofia', ktorý reprezentujú také osobnosti ako Gottlob Frege, Bertrand Russell, George Edward Moore, Ludwig Wittgenstein, Rudolf Carnap, Karl Raimund Popper, Willard Van Orman Quine, Nelson Goodman, John Langshaw Austin, Peter Frederick Strawson, John Roger Searle, Hilary Putnam, Saul Aaron Kripke a celá plejáda ďalších filozofov roztrúsených po celom svete.
Erysichthón
Erysichthón môže byť v gréckej mytológii:
Súčasná slovenská filozofia
Obidve skupiny sú názorovo značne rôznorodé, ich členov nespája vyznávanie toho istého filozofického svetonázoru, ale skôr sympatie k určitému štýlu filozofovania, čím možno vysvetliť fakt, že v druhej skupine sa môžu ocitnúť aj rôzni zástancovia niektorých názorov, ktoré hlásajú predstavitelia fenomenológie, novotomizmu alebo marxizmu.''
Prvú, omnoho početnejšiu skupinu oslovuje časopis Filozofia, druhú skupinu časopis Organon F.
Slovenská filozofia - periodizácia
Vo vývine slovenskej filozofie možno vyčleniť tieto obdobia:
Predstavitelia
* pozri kategória:Slovenskí filozofi
Lucián
Lucián môže byť:
Lucián alebo Lukianos / Lúkiános/ Lukián (gr.) alebo zriedkavo Lucianus (lat.) môže byť:
Lucianus je rímsky cognomen, pozri Lucianus (cognomen)
Sociálna filozofia
Sociálna filozofia je filozofické skúmanie sociálneho života, ktoré vyúsťuje do filozofického obrazu spoločenského života kolíšúceho podľa toho, aké kategórie a ďalšie významové útvary intervenujú v priebehu tvorby tohto obrazu ako dominantné. Ak napríklad takýmto dominantným významovým útvarom je pojem normy, môže ísť sociálnej filozofii o výskum a presadzovanie takých noriem, podľa ktorých by sa mal rozvíjať spoločenský život.
Sociálna filozofia je často teoretickou reflexiou možností lepšieho sveta a v tomto zmysle je aj obsiahnutá ako viac alebo menej explicitný filozofický základ v sociálnych utópiách a ideológiách.
Častými témami sociálnofilozofickej reflexie spoločnosti je sloboda a nevyhnutnosť v spoločenskom živote, historická zákonitosť, vzťah spoločnosti a prírody.
Matringhem
Matringhem je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Horní Radouň
Horní Radouň je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 232 obyvateľov, z toho 121 mužov a 111 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,0 roka (muži 40,4 roka, ženy 47,9 roka).
Alkippé
Alkippé alebo Alkippa môže byť v gréckej mytológii:
Walter Kasper
Walter kardinál Kasper (* 5. marec 1933, Heidenheim an der Brenz, Nemecko )) je nemecký rímskokatolícky kňaz, kardinál a teológ, bývalý prezident Pápežskej rady pre podporu jednoty kresťanov.
Na kňaza bol vysvätený v roku 1957. Na teologickej fakulte tübingenskej univerzity získal doktorát z teológie. Tri roky pracoval ako odborný asistent Lea Scheffczyka a Hansa Künga, neskôr učil dogmatickú teológiu. Bol dekanom teologickej fakulty v Münsteri a Tübingene. Bol tiež redaktorom encyklopédie Lexikon für Theologie und Kirche.
V roku 1989 bol vymenovaný za rottenburgsko-stuttgartského biskupa, v roku 1994 sa stal spolupredsedom Medzinárodnej komisie pre luteránsko-katolícky dialóg. V roku 1999 bol vymenovaný za tajomníka Pápežskej rady pre podporu jednoty kresťanov a v roku 2001 sa stal jej prezidentom.
Pápež Ján Pavol II. ho 21. februára 2001 vymenoval za kardinála kostola Ognissanti na Via Appia Nuova.
Spoločenské bohatstvo
Spoločenské bohatstvo alebo národné bohatstvo je súhrn materiálnych statkov, ktoré sú v danom období vlastníctvom určitého spoločenstva/národného celku na ohraničenom, spravidla štátnom území, ako súhrn vlastníctiev jednotlivých skupín, vrstiev a osôb.
Pozostáva z národného imania, t. j. z výrobných prostriedkov a spotrebných predmetov, ktoré sa nahromadili ako výsledok minulej práce v priebehu celého predchádzajúceho obdobia ekonomického rozvoja spoločnosti, a jednak z prirodného bohatstva krajiny (nerastné bohatstvo, obrábaná a obrábateľná pôda, lesy, vody, prírodné krásy a pod.) využívaného v procese reprodukcie a výroby; niekedy sa do národného bohatsva zahrnuje aj výrobná zručnosť, kvalifikácia, vedeckotechnické skúsenosti pracujúcich.
Orainville
Orainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Orainville má 494 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Sovietska filozofia
Sovietska filozofia je súhrnné označenie pre činnosť sovietskych filozofov v rámci leninizmu, marxizmu a dialektického materializmu, ktorá, najmä po Stalinovej smrti, vykazuje inklináciu ku kritickému mysleniu.
Situácia sovietskej filozofie sa radikálne zmenila po zániku Sovietskeho zväzu, kedy opäť do popredia v Rusku vystúpila ruská filozofia v širokej palete smerov a tendencií, prekračujúcich ďaleko za rámec materializmu.
Marche-en-Famenne
Marche-en-Famenne je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg.
Obyvateľstvo
Mesto má približne 17 175 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 mesto Marche-en-Famenne pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Smíchovská synagóga
thumb|Smíchovská synagóga v Prahe. Smíchovská synagóga je druhá najmladšia synagóga v Prahe. Nachádza sa na rohu ulíc Stroupežnického a Plzeňská v štvrti Smíchov na ľavom brehu Vltavy, neďaleko križovatky U anděla.
Antonov An-26
Antonov An-26 (v ukrajinčine a ruštine: Антонов Ан-26; v kóde NATO: „Curl“) je dvojmotorové turbovrtuľové transportné lietadlo vyvinuté v Sovietskom zväze v 60. rokoch 20. storočia. Konštrukčne vychádza z typu Antonov An-24 s dôrazom na možnosti vojenského využitia. Oproti svojmu predchodcovi má zmenenú zadnú časť trupu s veľkou nákladovou rampou a je vybavený motormi s vyšším výkonom. Čínska spoločnosť Xian Aircraft Manufacturing Company vyrába kópie An-26 pod označením Y-14 (označenie sa neskôr zmenilo späť na Y-7).
Tice
Tice sú pozostatok bývalého koryta rieky Tisa pretekajúca na tomto území pred 20 tisíc rokmi. Sústava rieky Ticce v Medzibodroží tvorí hlavnú súčasť CHKO Latorica, ako aj územia s chránenými spoločenstvami flóry a fauny, predovšetkým vodného vtáctva.
Španielska filozofia
Španielska filozofia je súčasťou španielskej kultúry. Národná vetva európskej filozofie rátajúca dve tisícročia svojej histórie, počnúc stoikom Senecom. V roku 1085 bolo dobyté Toledo, v ktorom sa potom po 200 ďalších rokov prekladajú diela významných islamských učencov.
Špekulatívna filozofia
Špekulatívna filozofia sú filozofické systémy založené na odvodzovaní poznania bez prihliadania na skúsenosť.
Mŕtve duše
Statkár "Čičikov" skupuje mŕtve duše ruských nevoľníkov, ktoré využíva popri podnikaní. Venuje sa finančným machináciam.
Loreen
Loreen (vlastným menom Lorine Zineb Nora Talhaoui; * 16. október 1983, Štokholm, Švédsko) je švédska speváčka. V roku 2012 vyhrala Eurovision Song Contest s piesňou „Euphoria“ a následne aj v roku 2023 s piesňou „Tattoo“.
Karosa B 951
Karosa B 951 je model mestského autobusu, ktorý vyrábala spoločnosť Karosa Vysoké Mýto v rokoch 2002 až 2007 (od roku 2003 vo variante B 951 E). Ide o nástupcu typu B 931.
Konštrukcia
Autobus vznikol modifikáciou predchádzajúceho modelu B 931. B 951 je dvojnápravový autobus s polosamonosnou karosériou. Tá už nebola zostavená panelovo ako u vozidiel B 931, ale zvarený skelet najprv prešiel kataforetickým kúpeľom, nalakovaním a oplechovaním zinkovým plechom, až potom boli do skeletu namontované ďalšie diely. Motor s prevodovkou sa nachádza za zadnou, hnacou nápravou od firmy Meritor. Prednú, tuhú nápravu vyrobila spoločnosť Škoda. Predné i zadné čelo autobusu vychádza z typu B 931. Zadné už ale nie je vypuklé, ale akoby odseknuté, čo bolo umožnené osadením menšieho motoru. Vďaka tomu mohol byť predĺžený interiér autobusu. Pre cestujúcich sú určené plastové čalúnené sedačky potiahnuté látkou. Vo vozidle sa tiež nachádza protišmyková podlaha; priestor pre kočík je umiestnený pri druhých dverách. Dvere v pravej bočnici sú troje (tie predné sú užšie než stredné a zadné).
Od roku 2003 boli tieto autobusy vyrábané iba v mierne modifikovanej variante označenej ako 951 E. Líši sa mierne upraveným predným čelom a tiež lepenými oknami (typ B 951, rovnako ako jeho predchodca B 931, mal okná klasicky uchytené v gume). Na prianie zákazníka ich ale bolo možné nahradiť sklami v gume.
Výroba a prevádzka
Výroba vozidiel B 951 prebiehala od roku 2002 do začiatku roku 2007, kedy bola ukončená produkcia rady 900. Od októbra 2003 potom boli tieto autobusy vyrábané len v inovovanej verzii B 951 E.
Vzhľadom na silné postavenie výrobcu autobusu B 951 v Česku sa tieto autobusy (spolu s typom B 952 s mechanickou prevodovkou) vyskytujú vo väčšine českých miest s rozsiahlym vozovým parkom MHD.
OpenOffice.org
OpenOffice.org (OOo), bol balík kancelárskych aplikácií. Bol to slobodný softvér publikovaný pod licenciou LGPLv3 na operačných systémoch Microsoft Windows, systémoch typu Unix, a Mac OS X.
OOo je založený na zdrojovom kóde staršej verzie StarOffice, ktorú zverejnil Sun Microsystems s úmyslom prelomiť dominanciu balíka Microsoft Office na trhu a umožniť Sunu rýchly vývoj pri nízkych nákladoch.
28. septembra 2010 skupina vývojárov oznámila, že z projektu pod firmou Oracle odcházajú. Založili The Document Foundation, ktorá prevzala vývoj kancelárskeho balíku pod názvom LibreOffice. . Začiatkom júna 2011 firma Oracle vývoj OpenOffice.org ukončila a odovzdala ho The Apache Software Foundation. V máji 2012 The Apache Software Foundation uvoľnila prvú verziu z vlastnej produkcie pod názvom Apache OpenOffice.
OpenDocument štandard
Balík OpenOffice.org obsahuje od verzie 2.0 podporu OpenDocument štandardu pre ukladanie súborov. Podpora pre čítanie tohoto formátu bola dodatočne implementovaná aj do verzie 1.1.5.
Mazingarbe
Mazingarbe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Hauts-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Horní Skrýchov
Horní Skrýchov je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 135 obyvateľov, z toho 74 mužov a 61 žien, pričom priemerný vek v obci bol 34,4 roka (muži 33,7 roka, ženy 35,3 roka).
Neufchâteau (Belgicko)
Neufchâteau je belgické mesto vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg.
Obyvateľstvo
Mesto má približne 7 019 obyvateľov (2010).
František Albert
František Albert môže byť:
Ján Mičovský (politik)
Ing. Ján Mičovský CSc. (* 26. december 1954 ) je slovenský lesník, protikorupčný aktivista. Bol ministrom pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR vo vláde Eduarda Hegera a Igora Matoviča.
Norwich
Norwich je mesto v oblasti East Anglia na východe Anglicka a administratívne centrum a sídlo grófstva Norfolk.
Predmestia siahajú aj za hranice mesta a tvoria veľké zaľudnené oblasti na väčšine strán, hlavne Thorpe St. Andrew na východnej strane. Má rozlohu 39,02 km² a v samotnom meste žije 121 600 ľudí, v celej oblasti okolo 367-tisíc obyvateľov. Norwich je štvrté najhustejšie obývané mesto na východnej oblasti s priemernou hustotou zaľudnenia 3179 obyvateľov na štvorcový kilometer.
Ján Mičovský (politik)
Aktivizmus
V roku 2009 upozornil na neefektívne nakladanie s majetkom svojho zamestnávateľa, Lesov SR.
V marci 2014 podal s Otom Žarnayom trestné oznámenie. Potom ako Žarnay upozornil na nehospodárne použitie peňazí bol prepustený z práce.
Od roku 2018 je spájaný s farmárskymi protestami organizovanými Františkom Oravcom, ktorý pred parlamentnými voľbami 2020 založil stranu Máme toho dosť!
Parlamentné pôsobenie
Vo voľbách do NR SR v marci 2012 kandidoval na 10. mieste kandidátky OĽaNO, ziskom 6 827 preferenčných hlasov sa dostal na mandátové 11. miesto.
Minister pôdohospodárstva
Po parlamentných voľbách v roku 2020, ktoré vyhrala strana OĽaNO bol 21. marca 2020 vymenovaný do funkcie Ministra pôdohospodárstva a rozvoja vidieka SR.
Ako minister čelil kritike pre svoju nedôraznosť a odchod kľúčových poradcov. Kritizovali ho napr. farmári združení v Slovenskej poľnohospodárskej a potravinárskej komore za neodbornosť, nekoncepčnosť rozhodnutí a vytvárania nervozity a chaosu.
Kvôli podozreniam z korupcie šéfky Pôdohospodárskej platobnej agentúry Gabriely Bartošovej 25. mája 2021 oznámil, že odstúpi z funkcie. 7. júna vyhlásil, že svoju demisiu berie späť. Toho istého dňa však premiér Heger vyhlásil, že nasledujúci deň vymenuje prezidentka Samuela Vlčana do jeho funkcie. Prezidentka prijala demisiu Mičovského 8. júna 2021 a za jeho nástupcu vymenovala Samuela Vlčana. Do Národnej rady Slovenskej republiky sa vrátil ako poslanec 15. júna 2021 namiesto jeho náhradníka Vojtecha Tótha.
Demänová
Demänová môže byť:
Filozofia spoločnosti
Filozofia spoločnosti je pokus o vysvetľovanie spoločnosti samej, spoločenského života vôbec zo samotného základu, t. j. prirodzene daných spoločenských dispozícií človeka. Spočívajú tieto dispozície iba v tom, že človek je nedostatočne vybavený na dosiahnutie určitých vonkajších cieľov a v dôsledku toho potrebuje taký nedostatok nahradiť, alebo skôr v tom, že mu bohatstvo jeho dispozícií neumožňuje vybudovať spoločenstvo ako vyšší celok a v spoločenstve s druhými dosiahnuť svoj plný rozvoj.
Franz Xaver von Baader
Franz Xaver von Baader (* 27. marec 1765, Mníchov, Nemecko – † 23. máj 1841, Mníchov) bol nemecký prírodovedec, filozof a teológ.
Stratón z Alexandrie (1. stor. pred Kr.)
Stratón alebo Stratonikos (Stratón, Stratonikos) bol olympijský víťaz v rokoch 68 a 64 pred Kr.
Stratón, syn Korrhagua z Alexandrie, dosiahol olympijské víťazstvá v zápasení a pankratiu na 178. hrách v roku 68 pred Kr. a podľa starovekého autora Claudia Aeliana sa v niektorej z týchto disciplín sa presadil i na 179. olympijských hrách v roku 64 pred Kr. a tiež aj na celogréckych hrách v Nemei, Isthmii a Delfách. V starovekom Grécku sa víťaz všetkých štyroch hier nazýval periodonikés (víťaz obehu). Jednotlivé celogrécke hry sa totiž usporadúvali v rôznych obdobiach štvoročného cyklu, ktoré spolu tvorili periodos (pravidelný obeh). Každé štvorročné obdobie sa nazývalo olympiádou. Počas olympiády sa hry konali v nasledujúcom poradí: olympijské, nemejské, isthmické, pýtické, nemejské a isthmické. Olympijské víťazstvá Stratóna zo 178. hier sú uvedené v zozname olympijských víťazov od starovekého historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch. Dvojnásobný olympijský triumf Stratóna zo 178. hier zaznamenal aj Pausanias: „''V týchto záznamoch totiž je, že počas sto osemdesiatej ôsmej olympiády si v tom istom dni odniesol víťazstvo v pankratiu a v zápasení alexandrijský Stratón. Alexandriu založil v kanóbskom ústí Nílu Alexandros, syn Filippov, a bolo tam údajne ešte skôr neveľké mestečko Rhakótis."'' Pausanias tiež uvádza, že neďaleko mesta Aigion postavili pre zápasníka Stratóna stĺporadie, aby tam cvičil.
Alexander Roslin
Alexander Roslin (* 15. júl 1718, Malmö, Švédsko – † 5. júl 1793, Paríž, Francúzsko) bol švédsky maliar-portrétista 18. storočia.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2012 – Skupina F
Najlepší strelci
4 góly
3 góly