cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Normatívna etika
Povedané konkrétnejšie, čeliac vyššie opísanej morálnej otázke sa bude etika cnosti pýtať či je takéto konanie v súlade s konaním osôb, ktoré majú adekvátne rozvinutý morálny charakter – teda nadobudli morálne cnosti (morálne žiaduce charakterové črty). Deontologická etika sa na tento problém pozrie cez otázku, či je takéto konanie výrazom dodržiavania morálnych princípov (povinností), resp. v súlade s nimi alebo ich porušením a konzekvencializmus bude skúmať či sú morálne dôsledky príslušného konania dobré alebo zlé (z hľadiska toho, čo sa považuje za dobro/zlo). Na základe toho, ako budú tieto otázky zodpovedané potom dostaneme morálne hodnotenie každej z troch pozícií v príslušnej morálnej otázke. Samotný fakt, že každá z troch typov normatívnej etiky kladie hlavný dôraz na odlišný aspekt ľudského konania nevylučuje možnosť, aby sa vo svojich odpovediach (morálnom hodnotení) často zhodovali (napr. v otázke upaľovania vdov spolu s nebohým manželom). Samozrejme však bude veľa prípadov, keď sa zhodovať nebudú – a práve tieto sú predmetom dôležitých diskusií a sporov ich stúpencov (Immanuel Kant).
Košice – mestská časť Nad jazerom
Košice – mestská časť Nad jazerom (iné názvy: Košice-Nad jazerom, Nad jazerom) je mestská časť Košíc, súčasť okresu Košice IV v Košickom kraji. Názov mestskej časti je odvodený od vodnej nádrže nazývanej Jazero, ktorá bola pôvodne vyhĺbená na ťažbu štrkopieskov. Spočiatku bolo Jazero napájané vodami blízkeho Hornádu, po úpravách je napájanie spodnými vodami.
Symboly obce
Mestské zastupiteľstvo v Košiciach uznesením č. 273/2007 na svojom 9. zasadnutí dňa 25. októbra 2007 v súlade so zákonom o obecnom zriadení schválilo všeobecne záväzné nariadenie mesta Košice č. 96/2007 o erbe a vlajke mestskej časti Košice-Nad jazerom.
Erb
V modrom štíte pod zlatým zvlneným brvnom strieborná plávajúca labuť v zlatej zbroji, to všetko prevýšené zlatou ľaliou.
Vlajka
Vlajka má podobu v jednej štvrti od žrde štiepeného listu, ktorého žrďová časť je žlto – modro delená, vejúca časť pozostáva zo štyroch pozdĺžnych pruhov bieleho, modrého, žltého, a bieleho. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu. náhľad|Jazero počas [[Západ slnka|západu slnka]] náhľad|Európska cesta [[Európska cesta 58|E58 v mestskej časti]] náhľad|[[Obchodná galéria Naša (Košice)|Obchodná galéria Naša]] náhľad|Časť sídliska
Ulice
Irkutská, Čingovská, Dneperská, Sputniková, Gagarinovo námestie, Galaktická, Donská, Levočska, Azovská, Amurská, Čiernomorská, Kaspická, Baltická, Bukovecká, Jenisejská, Uralská, Ladožská, Polárna, Poludníková, Slanecká, Teplárenská, Teslova, Rovníková, Ždiarska, Važecká, Meteorová, Raketová, Námestie kozmonautov, Stálicová, Družicová, Talinská.
Doprava
Komunikačne je mestská časť spojená s ostatnými časťami mesta cez hlavný rýchlostný obchvat Košíc, na ktorý sa napája na dvoch miestach (Slaneská – Nižné Kapustníky a Slanecká – Južné nábrežie). V severnom smere je prístup na/zo sídliska cez diaľnicný privádzač Južné nábrežie a cez Južnú triedu, v západnom smere cez Nižné kapustníky a privádzač Červený rak. Od severu na juh, na rozhraní priemyselnej a obytnej zóny, prechádza celou mestskou časťou hlavná komunikácia sídliska – Slanecká ulica, ktorá je tiež jedným z južnych vstupov do mesta v smere z Trebišova a ktorá je kapacitne dlhodobo preťažená a miestom každodenných dopravných kolón v rannej a popoludňajšej dopravnej špičke.
Situovanie
Mestská časť Nad jazerom patrí medzi mladé mestské časti. Tvorí ju obytná zóna a priemyselná časť. Katastrálne pôvodne patrilo územie pod Košice Juh a Krásnu. Pôvodne územie bolo plánované ako priemyselná oblasť s objektmi potravinárskeho charakteru. V roku 1969 sa začalo s výstavbou obytnej zóny – typickej „panelákovej“ zástavby. Celkove bolo postavené 9 131 bytových jednotiek v pomerne náročných geologických pomeroch. Celá oblasť obytnej zóny je situovaná na štrkovom podloží.
Priemyselná časť
V priemyselnej oblasti sa nachádza aj viacero menších autoservisov, autobazárov, skladovacích objektov, sídel menších firiem, ale aj veľkosklad potravín.
Obchodné centrá
V mestskej časti Nad jazerom sa nachádza niekoľko obchodných centier, kde sa nachádzajú obchody s rôznymi službami.
Okrem toho sa v MČ nachádza niekoľko supermarketov:
Rekreácia
MČ Nad jazerom ponúka vodný lyžiarsky vlek ktorý je spustený počas letnej sezóny. Uskutočňujú sa tu súťaže vo free style lyžovaní a skoku na lyžiach. Blízko jazera sa nachádza aj malá chatová osada, ktorá ponúka možnosť ubytovania. Počas zimnej sezóny, jazero ponúka možnosť zimného korčuľovania.
Na rekreáciu je v letnom období taktiež využívaný lesopark, nachádzajúci sa medzi jazerami a riekou Hornád.
Po okraji rieky Hornád je, na vyvýšenom brehu od hate v strednej časti MČ až po centrum vybudovaný cyklistický chodník, ktorý umožňuje priame spojenie pre cyklistov do centra, čím je vyriešený zákaz prejazdu po súbežnej rýchlostnej komunikácii vonkajšieho okruhu mesta (napojenie na diaľnicu 30px|link=Ďaľnica D1 (Slovensko)). Cyklistický chodník je hojne využívaný cyklistami a korčuliarmi počas celej letnej sezóny ako príjemná rekreácia.
Školstvo
Odborné školstvo je zastúpené Obchodnou akadémiou, Súkromnou strednou odbornou školou a Združenou strednou školou odevnou a textilnou, ktorá vznikla zlúčením dvoch škôl – Dievčenskej odbornej školy a Stredného odborného učilišťa textilného. V mestskej časti sa nachádza aj súkromné štvor a osemročné gymnázium.
Základné školy
Školy v zriaďovateľskej pôsobnosti mesta Košice:
Školy so súkromným zriaďovateľom:
Breza papierová
Breza papierová alebo breza papierovitá (Betula papyrifera) je drevina z čeľade brezovité (Betulaceae). Má charakteristickú bielu farbu, rastie v pahorkatinách mierného pásma. Je to malý až stredne veľký strom.
thumb|right|Plod brezy papierovitej
Nagamasa Azai
Nagamasa Azai (🇯🇵) (* 1545 – † 28. august 1573) bol úspešný vodca klanu Azai, známy tým, že sa dokázal úspešne postaviť a následne oslabiť klan Rokkaku. Bol naň vyvíjaný veľký tlak zo strany jeho spojencov. Ťažká situácia vyplývajúca z rodinných väzieb a pút nakoniec vyvolala riešenie, ktoré stálo Nagamasu život.
Konkurencia klanu Rókkaku
Nagamasov otec Hisamasa (1524 – 1573) bol druhým najvyššie postaveným daimjóm klanu Azai. Hisamasa, syna Sukemasy (1495 – 1546), ktorý na rozdiel od svojho otca nebol príliš úspešný v udržaní moci, bol konfrontovaný niekdajšími panovníkmi ovládajúcimi jeho klan. Títo ľudia z klanu Rokkaku ho pripravili o niekoľko hradov, včítane významnej pevnosti Futó. Hisamasa spôsobil podrobenie sa Azaiov klanu Rokkaku, a tak staršinovia klanu Azai rozhodli o odstúpení Hisamasu v prospech jeho syna Nagamasu. Tomu v tej dobe (1560) bolo pätnásť rokov. Hisamasa odišiel do ústrania na hrad Odani, kde zostal až do jeho obliehania Nobunagom Odom v roku 1573. Keď zistil, že je vše stratené, rozhodol sa spáchať seppuku.
Na rozdiel od svojho otca sa Nagamasa prejavil ako výborný veliteľ a zručný taktik, keď sa mu podarilo dobyť späť územia zabrané klanom Rokkaku. Nasledoval iného významného pána, Nobunagu Odu. Uchvátil ho spôsob, akým sa ujal kontroly provincie Mino. Ani Nobunagovi neunikli vojenské úspechy Nagamasu a tak spolu uzavreli spojenectvo. To bolo navyše posilnené svadbou Nobunagovej sestry Óiči (budúcej ženy Kacuie Šibatu) s Nagamasom v roku 1564.
Nobunagova pomsta
Roku 1570 Nobunaga, ktorý teraz kontroloval cisárske Kjóto, vyhlásil vojnu klanu Asakura z provincie Ečizen. To bol pre Nagamasua tvrdý oriešok. Bol síce spojenec Odu, dokonca si vzal za manželku Nobunagovu sestru, ale spojenectvo medzi klanmi Azai a Asakura spájali oveľa staršie a hlbšie väzby. Po trpkej úvahe sa rozhodol pomôcť klanu Asakura. Prekvapivým manévrom zaútočil na zadné pozície armády svojho švagra Nobunaga. Nobunaga, ktorému pomáhal Iejasu Tokugawa, sa mohol stiahnuť bez toho by utrpel významnejšie straty. Namiesto toho, možno rozľútostený Nagamasovou drzosťou a zradou, prepadol Nabunaga v lete toho istého roku hrad Odani, aby zabránil vojenskej pomoci Jošikagemu Asakurovi. Klan Azai spolu s klanom Asakura prehral rozhodujúcu bitku, ktorá sa odohrala v auguste roku 1570 pri Anegawe. Aj napriek tomu, na túto porážku dokázali klany Azai a Asakura odpovedať ešte toho roku víťazstvom v Ocú. Bola to bitka, v ktorej zahynul Nobunagov mladší brat.
Nagamasa sa začlenil do aliancie proti Odom, ktorú vtedy tvorili klany Azai, Asakura, Rokkaku, mnísi z Enrjakudži a dosť pravdepodobné bola aj spolupráca s potulným šógunom Jošiakim Ašikagou. Ďalšie Nobunagove pokusy o dobytie hradu Odani boli zmarené či už kvôli silnému zázemiu obrancov alebo krízami v iných častiach krajiny, ktoré sa Odu priamo dotýkali. Na pokoji Azaiom však nepridala smrť Nobunagovho najobávanejšieho nepriateľa Šingena Takedu, ktorý zamestnával Nobunagovu pozornosť v provinciách Ómi a Ečizen. V roku 1573 obliehal Nobunaga hrad Odani ešte raz. Teraz sa mu podarilo vyradiť armádu Asakurov skôr, než bola schopná dosiahnuť Nagamasových pozícií. Keď Nagamasa videl, že je úplne odrezaný od okolitého sveta, možno na základe rozhovoru s vyslancom Odov, Hidejošim Tojotomim, sa rozhodol poslať späť Nobunagovi jeho sestru a svoje tri deti. Potom, 28. augusta 1573, spáchal seppuku.
Vplyv klanu Azai
Armáda Azaiov bola bezpochyby veľkou bojaschopnou silou. V skutočnosti nechýbalo veľa a dokázala pri Anegawe poraziť oveľa početnejšiu armádu Nobunagu Odu. Klan Azai bol závislý od podpory svojich vazalských klanov. Tento okruh tvorili klany Isonó, Acudži, Šindžó, Akao, Amemori a Imai a boli schopné postaviť armádu v sile desaťtisíc vojakov. Toto vojsko bolo navyše vybavené veľkým množstvom pušiek. Od tohto faktu sa odvíja aj myšlienka, že klan Azai podporoval Jošiaki Ašikaga, ktorý sa spolupodielal na vývoji pušiek v Kunimotu, v provincii Ómi.
Jedna z Nagamasových dcér bola údajne jednou zo žien Hidejošiho Tojotomi (známa ako Jodó-gimi, menej známa tiež ako Čača), ktorá porodila Hidejoriho Tojotomi. Spolu s ním údajne zomrela v priebehu finálnej bitky medzi Hidejorim a Iejasuom Tokugawom. Išlo o druhé, tentoraz úspešné, dobývanie Ósaky v roku 1615. Iróniou osudu je, že ďalší potomok Hidejošiho a Jodó-gimi, dcéra, sa vydala za Hidetadu Tokugawu a stala sa matkou tretieho šóguna z klanu Tokugawa, Iemicua Tokugawu.
Šupinový šev
thumb|Šupinový šev (šípka), lebka zboku; [[spánková kosť je naznačená ružovou, klinová žltou farbou]] Šupinový šev je spojenie (tzv. kostný alebo lebečný šev) medzi spánkovou šupinou a temennou kosťou. Všeobecnejšie sa rovnakým termínom označuje šupinový typ kostného švu, kedy sú kosti, ktoré sa spájajú, vzájomne cez seba preložené ako rybie šupiny.
Tento šev zaniká ako jeden z posledných, po 60.roku života, často pretrváva po celý život.
Egyek
Egyek je veľká obec v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe v okrese Balmazújváros.
Dudov (priezvisko)
Dudov je bulharské a ruské priezvisko. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v okrese Humenné – v meste Humenné a obciach Jabloň, Hrabovec nad Laborcom a Zbudské Dlhé. V Česku sa vôbec nevyskytuje.
Toluén
Toluén (systémový názov metylbenzén, tiež fenylmetán, technicky toluol, skratka Ph-Me) je za normálnych podmienok bezfarebná, vo vode nerozpustná kvapalina s typickým zápachom známym z riedidiel farieb, podobnú vôňu má aj benzén. Tento aromatický uhľovodík je veľmi často používaný ako priemyselná surovina a riedidlo.
História
Toluén po prvý raz pripravil v čistom stave francúzsky chemik Henri Etienne Sainte-Claire Devillom v roku 1844 destiláciou balzamu Myroxylon balsamum, odkiaľ získal aj svoje meno. Získaval sa priemyselne z BTX frakcie pri destilácii uhoľného dechtu. Význam však získal až v druhej polovici devätnásteho storočia po objave TNT.
Chemické vlastnosti
Toluén má elektrón-bohatý konjungovaný \pi-systém, ktorý možno vidieť na obrázku, takže bude podobne ako benzén reagovať elektrofilnými substitučnými (SE) reakciami. Podlieha ľahko halogenácii, nitrácii, sulfonácii aj Friedel-Craftsovej alkylácii/acylácii. Je reaktívnejší ako benzén, pretože metylová skupina dodáva elektrónovú hustotu hyperkonjugáciou a indukčným efektom. Takto je umožnená substitúcia do orto a para polohy, pričom ich pomer závisí od reakčného činidla ako aj od iných podmienok (hlavne teploty). Vďaka stabilite \pi-systému je toluén ťažko hydrogenovateľný na metylcyklohexán. Bočný reťazec podlieha oxidácii s tvrdšími oxidačnými činidlami.
Významné reakcie
Bromácia toluénu pri rôznych podmienkach
Výroba
Pôvodne destiláciou BTX frakcie pri destilácii uhoľného dechtu. Dnes vzniká ako vedľajší produkt pyrolýzy vyšších frakcií a ako produkt katalytickej reformácie ťažkých benzínov. Najľahšie sa reformujú cykloalkány, ktorých je v ťažkom benzíne dostatok, preto je vynikajúcim zdrojom pre syntézu aromátov. Dehydrocyklizácia alkánov je energeticky náročnejšia. Pri rafinérskych procesoch ho vzniká omnoho viac, ako je petrochemický dopyt a tak, po znížení obsahu aromátov v autobenzíne vzniká jeho nadbytok. Okolo jednej polovice sa ho využije v procesoch dealkylácie a disproporciácie toluénu pri výrobe žiadanejších aromátov. Od alkánov v pyrolyzáte a reformáte sa oddeľuje extrakciou a extraktívnou destiláciou s polárnym rozpúšťadlom ako sú etylénglykoly, DMSO, alebo sulfolán.
Reformácia n-heptánu na toluén
Priemysel
Toluén, ktorý sa neprepracuje na iné aromáty, slúži hlavne na výrobu nasledovných produktov:
Laboratórium
Toluén slúži v laboratóriu hojne ako rozpúšťadlo. Nahradzuje svojou podobnou polaritou benzén pri omnoho nižšej toxicite. Veľké množstvá sa ho používajú ako slabo polárne rozpúšťadlo pri preparatívnej chromatografii. Využíva sa pri azeotropickom odstraňovaní vody z reakčnej zmesi, pretože s ňou tvorí azeotrop 15 ku 85 hm%, viaže ešte viac vody než benzén, takže je ešte vhodnejší.
Zneužívanie
Toluén je známy širokej verejnosti vďaka jeho zneužívaniu narkomanmi. Na Slovensku sa zneužívanie rozpúšťadiel a menovite toluénu rozšírilo už v sedemdesiatych rokoch. Dodnes ide o markantný problém najmä u chudobnejšej mládeže, nakoľko sú rozpúšťadlá relatívne lacné a dostupné. Takáto toxikománia vedie k zvlášť rýchlemu zničeniu zdravia i intelektu.
Toxicita
Toluén do organizmu prichádza dýchacím traktom ako aj resorbciou cez pokožku. Časť sa vylúči dýchaním, čo spôsobuje charakteristický zápach narkomanov, čo ho zneužívajú. Zvyšok sa detoxifikuje oxidáciou pomocou cytochrómu P-450 na benzylalkohol, ktorý sa pomocou nešpecifickej alkoholdehydrogenázy zoxiduje okrem kyseliny benzoovej. Tá sa spolu s glycínom zabuduje do kyseliny hipúrovej, ktorá je dostatočne hydrofilná aby sa vylúčila v moči. Vysoký obsah kyseliny hipúrovej v moči je jeden z klinických signálov na dlhodobú expozíciu toluénom. Malá časť sa však zoxiduje na veľmi reaktívne epoxidy. Väčšina týchto epoxidov sa zlikviduje redukciou glutationom, ale časť alkyluje membrány, nukleové kyseliny a iné bunkové štruktúry, čím sa toluén stáva mutagénnym. Expozícia toluénom spôsobuje nevoľnosť, únavu a bolesti hlavy. Dlhodobo dochádza k vzniku psychóz a poškodeniu obličiek a pečene.
Premena toluénu v organizme
Fenikel
Fenikel môže byť:
Medón
Medón môže byť: Medon môže byť aj:
Špeciálna etika
Špeciálna etika je etika určitej oblasti života, alebo oboru praxe, napr. etika ekológie, etika génového inžinierstva a technológie rozmnožovania, hospodárska etika, etika politiky, etika sexuality atď.
Synkriticizmus
Synkriticizmus (z 🇬🇷 = spájajúci a porovnávajúci; angl. Syncriticism) je filozofická a metodologická koncepcia synkriticky nadväzujúca na encyklopedické a kritické idey európskej filozofie (najmä Komenského synkritizmus a ideu pansofie, Kantov a Marxov kriticizmus a Patočkovu radikalizáciu Husserlovho chápania sebakritiky kultúry). K zdrojom synkriticizmu treba pripojiť aj učenie Jiddu Krišnamurtiho. Zakladateľom synkriticizmu je slovenský filozof Jozef Piaček. Synkriticizmus leží v základoch vybudovania systému syshedit.
Synkriticizmus vznikol v druhej polovici 80-tych rokov na pôde Stáleho seminára Integrácia na Komenského univerzite v Bratislave v nadväznosti na tradíciu bratislavskej školy.
Metódou synkriticizmu je synkritika, ktorá predstavuje porovnávanie ľubovoľných entít pri zachovaní ich spojenia a zároveň neporušenosti porovnávaných entít; synkriticizmus sa teda neusiluje o syntézu entít, ale skôr o ich konkordanciu. Z tohto hľadiska je – stručne povedané – synkriticizmus filozofia konkordancie.
Výskyt ľubovoľnej entity – čiže udalosť – je podľa synkriticizmu ireverzibilný, no zároveň je príležitosťou kultivovateľnosti. Synkriticizmus je návrhom využiť túto možnosť kultivovať sa a teóriou kultivácie.
Stredobodom pozornosti synkriticizmu je kultúra. Synkriticizmus vychádza z hypotézy, že kultúra je premieňanie zla na dobro (alebo menšieho dobra na väčšie dobro) a ošklivého na krásu. Čokoľvek patrí iba potiaľ do kultúry, pokiaľ sa podieľa na premene zla/ošklivého na dobro/krásno.
Synkriticizmus považuje filozofiu za činnosť odhaľovania, skúmania a rozširovania predpokladov premeny ľudskej spoločnosti na kultúrne spoločenstvo, človeka na kultúrnu bytosť.
Základným prvkom reality je podľa synkriticizmu udalosť, ktorú chápe v prvom rade ako príležitosť kultivácie. Udalosťou je napríklad ľudské indivíduum.
Ľudské indivíduum je podľa synkriticizmu udalosť otvárania sa miesta, cez ktoré na svet prichádza význam/zmysel.
Synkriticizmus ako filozofia formuluje desať téz:
Zmyslom teoretického rozvíjania synkriticizmu ako filozofie a zmyslom jeho praktikovania ako spôsobu života je otvorenie sa tej vrstve mysle, ktorú synkriticizmus označuje termínom 'nadoblačie mysle'.
Artemidóros
Artemidóros (Artemidóros) môže byť:
El Sexto Sentido
El Sexto Sentido (v preklade "šiesty zmysel") je jedenásty album mexickej popovej speváčky Thalíe. Bolo vydaný v Spojených štátoch amerických vo vydavateľstve EMI Music 19. júla 2005.
Album
El Sexto Sentido je naspievaný kompletne v španielčine, okrem troch posledných piesni v angličtine. Album obsahuje cover-verziu hitu „Amor Prohibido“, ktorého pôvodnú verziu naspievala latinskoamerická speváčka Selena.
Jehovovi svedkovia
thumb|Ústredie Jehovových svedkov na Slovensku ([[Bratislava – Krasňany)]] thumb|Jehovovi Svedkovia v [[Sofia|Sofii, Bulharsko]]
Jehovovi svedkovia alebo Svedkovia Jehovovi (často nazývaní jehovisti, čo však sami považujú za hanlivé označenie ) je celosvetová náboženská spoločnosť, nesprávne niekedy zaraďovaná medzi protestantské denominácie s pokročilou inštitucionalizáciou, ktorá začala vznikať v sedemdesiatych rokoch 19. storočia  v Pensylvánii ako skupina sústredená okolo kazateľa Charlesa Tazea Russella pod menom Bádatelia Biblie. Russell uviedol, že kvôli tomu, pretože nebol uspokojený odpoveďami, ktoré mu vtedajšie náboženské skupiny sveta poskytovali. V súčasnosti (2019) majú okolo 8,6 miliónov členov po celom svete. Na Slovensku sú 6. najväčšou náboženskou skupinou a hlási sa k nim viac ako 17 tisíc obyvateľov Slovenska.
El Sexto Sentido
The Sixth Sense
The Sixth Sense je iné vydanie CD/DVD iba pre Japonsko, ktoré vyšlo 13. septembra 2005 vo vydavateľstve Toshiba EMI.
Balistická dráha
Balistická dráha alebo balistická krivka je dráha telesa (rakety) v atmosfére, pri ktorej sú sily vztlaku zanedbateľné v porovnaní so silami ťahu motorov a tiaže telesa. Uplatňuje sa však odpor prostredia. Krivka, ktorú opisuje teleso, sa preto líši od časti elipsy (ktorá by zodpovedala pohybu telesa vo vákuu). Po balistickej dráhe sa pohybujú aj strely.
Jehovovi svedkovia
Jej členovia sú známi vytrvalou kazateľskou činnosťou, očakávaním blízkeho príchodu konca sveta (armagedon) a politickou neutralitou.
El Sexto Sentido
The Sixth Sense
Obsahuje:
Jehovovi svedkovia
Podľa Jehovových svedkov, Ježiš Kristus ako boží sudca čoskoro ukončí súčasnú vládu Satana a nastolí večný raj pre spravodlivých.
El Sexto Sentido
The Sixth Sense
Zoznam stôp DVD:
Jehovovi svedkovia
Často bývajú označovaní za sektu, čo však oni sami odmietajú, pričom ich argumentom je poukaz na to, že nemajú jedného ľudského vodcu. Odborníci ako aj bývali členovia kritizujú organizáciu za jej zásahy do sociálnych väzieb ich členov a rôzne formy psychickej manipulácie. Napríklad za prijatie transfúzie je sankcia vo forme vylúčenia z organizácie a zákazu stýkať sa s ostatnými členmi.
El Sexto Sentido
El Sexto Sentido: Re+Loaded
13. februára 2006 Thalía znovuvydala svoj album "El Sexto Sentido" s formálnym názvom: El Sexto Sentido Re+Loaded v Mexiku (29. mája v Španielsku, 6. júna v USA).
Jehovovi svedkovia
Meno
Od začiatku hnutia (asi 1870) sa volali Bádatelia Biblie pretože sa chceli výrazne odlíšiť od cirkví kresťanstva. Názov Jehovovi svedkovia založený nielen na biblickom verši Izaiáš 43:10-12 „Mne ste svedkami vy – to výrok Pánov.“ si zvolili nové meno roku 1931.
V ich vlastnom preklade Biblie (Preklade nového sveta) táto pasáž znie:
Slovo „Pán“ vyjadrené v pôvodnom texte staro-hebrejským יהוה čítajú ako „Jehova, Jehovah“. Podľa niektorých je správne znenie „Jahve, Jahveh“, nakoľko pôvodna výslovnosť Božieho mena nie je známa. Meno יהוה (JHWH) znamená „Pôsobí, že sa stane!“.
Neoficiálny termín pre členov cirkvi je jehovista/jehovistka.
Základné príručky
Hlavným zdrojom aktuálnych informácií pre svedkov je mesačník Strážna veža. Jedno vydanie je študijné, druhé pre verejnosť. Ďalším mesačníkom je časopis Prebuďte sa!.
Vlastný preklad Biblie – Preklad nového sveta Svätých písiem – bol vytvorený za účelom preložiť celú Bibliu do modernej reči s použitím Božieho mena Jehova, ktoré sa nachádzalo v pôvodnom texte Biblie 7828-krát.
Dejiny
Sionská strážna veža (pôvodný názov) bola založená v Pittsburghu v USA Charlesom Taze Russellom v roku 1879. Bol jej prvým prezidentom. Zákony štátu New York vyžadovali zriadiť korporáciu a biblický dom v Allegheny už bol dosť malý a tak sa spoločnoť presťahovala do Brooklynu. Stala sa známou pod menom Watchtower Bible and Tract Society. Russell prezentoval učenie Biblie, a ohlasoval Kristovu prítomnosť. Z jeho výpočtov, podľa rozmerov egyptských pyramíd, sprvu očakával koniec sveta v r. 1914. Onedlho však zavrhol myšlienku, že pohanské stavby faraónov, ktoré obsahujú mnohé špiritistické znamenia by mohli mať niečo spoločné s pravým uctievaním. Po Russelovi bol prezidentom spoločnosti Joseph Franklin Rutherford. Okrem mnohých zmien v samotnom učení sa zmenil aj systém jeho šírenia. Kázanie z domu do domu sa tiež dostalo do popredia záujmu. V r. 1931 dostala organizácia súčasný názov – Jehovovi svedkovia. Nasledujúcimi prezidentmi ich vydavateľské organizácie a právneho nástroja, čo je '[Biblická a traktátna spoločnosť Strážna veža'', boli Nathan H. Knorr a Frederik W. Franz. Franz okrem iného vylúčil niekoľko jednotlivcov, ktorí zastávali a presadzovali iné postoje. Po roku 1975 prebehla veľká štrukturálna reorganizácia a od tej doby je riadiacom orgánom tzv. „Vedúci zbor“, čo je zhromaždenie skúsených kresťanských starších služobníkov, ktorí sa ujímajú vedenia, pracujú bezplatne a zúčastňujú sa kazateľskej služby rovnako ako ostatní bežní zvestovatelia.''
Základné učenie Jehovových svedkov
Základné tézy, o ktoré sa opiera učenie, ako citáty Biblie:
Jednotlivé stretnutia
thumb|Jehovovi svedkovia vo Ľvove, Ukrajina
Perzekúcie
thumb|Jehovovi svedkovia Svedkovia Jehovovi sa nezúčastňujú politického života ani vojnových konfliktov. V dobe nacistického Nemecka zažívali najväčšie prenasledovanie. V koncentračných táboroch museli nosiť ako označenie fialové trojuholníky. Prenasledoval ich aj stalinský režim v Sovietskom zväze a jeho satelitoch a marxistické a diktátorské režimy v Ázii a Afrike. Zakazovaní a väznení boli aj v pravicových režimoch Európy a Latinskej Ameriky i v demokratických štátoch (napr. vlna útokov v USA prebehla v 30. a 40. rokoch 20. storočia. Jedným z hlavných dôvodov perzekúcie bol fakt, že odmietali slúžiť v armáde a zobrať do ruky zbraň a tiež akýmkoľvek spôsobom uctievať štát, jeho symboly (zdravenie vlajky, spievanie hymny) a predstaviteľov (napr. za nacizmu pozdrav Heil Hitler). V komunistickom Česko-Slovensku boli jednotliví členovia opakovane väznení pre odmietanie vojenskej služby.
Jehovovi svedkovia na Slovensku
Pre podrobnejšie informácie pozri Náboženská spoločnosť Jehovovi svedkovia v Slovenskej republike.
Obce s najvyšším počtom veriacich
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2001, Štatistický úrad SR
Obce s najvyšším percentuálnym počtom veriacich
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2001, Štatistický úrad SR
El Sexto Sentido
El Sexto Sentido: Re+Loaded
Obsahuje 4 nové skladby:
Externé odkazy
Hudobné videoklipy
Nové Mexiko
Nové Mexiko je štát na juhozápade USA v regióne Southwest.
Skupina armád Visla
thumb|Diskusia o situácii na frontoch v hlavnom stane Skupiny armád Visla, za [[Adolf Hitler|Adolfom Hitlerom zľava Wilhelm Berlin, Robert von Greim, Franz Reuß, Job Odebrecht a Theodor Busse, marec 1945.]] Skupina armád Visla bola armádna skupina nemeckej armády, pôsobiaca na sklonku druhej svetovej vojny na strednej časti východného frontu. Bola vytvorená 24. januára 1945 zo zvyškov Skupiny armád A, Skupiny armád Stred a ďalších menších bojových zoskupení, ktoré boli rozdrvené visliansko-odrianskou operáciou. Úlohou skupiny armád Visla bolo brániť Berlín pred postupujúcou Červenou armádou. Prvým veliteľom tejto armádnej skupiny bol Heinrich Himmler, ktorého vzhľadom na jeho nedostatočné skúsenosti s velením armády nahradil po neúspešnej ofenzívnej operácii Slnovrat generál Gotthard Heinrici. Jednotky Skupiny armád Visla sa zúčastnili bitky o Berlín a bojovali v Halbskom kotli. Po bezpodmienečnej kapitulácii Nemecka armádna skupina zanikla.
Rigny-la-Salle
Rigny-la-Salle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Všeobecná etika
Všeobecná etika je základná (fundamentálna) disciplína etiky, ktorá skúma etickú alebo morálnu skutočnosť a pokúša sa vymedziť pojem etickej alebo morálnej skutočnosti. Všeobecná etika sa zaoberá základnými filozofickými problémami etiky, ktorých znalosť je predpokladom rôznych špeciálnych etík.
Breza na Mišíkovej ulici
Breza na Mišíkovej ulici je breza papierovitá, ktorá sa nachádza na Mišíkovej ulici v Bratislave. Je chránená podľa Všeobecne záväznej vyhlášky KÚ v Bratislave, 1/1996 z hľadiska kultúrneho, historického, vedeckého, krajinotvorného a estetického a pre jej zriedkavý výskyt.
Korn
Korn môže byť:
KORN je pôvodný volací znak TV stanice KDLT v Sioux Falls v Južnej Dakote
Acetón
Acetón (CH3COCH3, tiež propanón, systémový názov dimetylketón) je najjednoduchší ketón. Za normálnych podmienok to je bezfarebná, ľahko zápalná a zapáchajúca kvapalina. Ľahko sa rozpúšťa vo vode, etanole, éteri a iných organických rozpúšťadlách, pričom sa používa sám ako dôležité rozpúšťadlo. V zmesi so vzduchom tvorí výbušné pary.
Enúma eliš
Enúma eliš alebo Keď na výšinách (akk., dosl. "keď hore/keď na výšinách" - prvé slová textu) je významná mezopotámska skladba (epos). Rozpráva o stvorení sveta a činoch Marduka. Cieľom jej napísania bol predovšetkým opis a zdôvodnenie vzostupu boha Marduka na post najvyššieho boha. Enúma eliš je hlavný zdroj poznania babylonského svetonázoru.
Dátum vzniku je neznámy, skoršie sa predpokladal starobabylonsky pôvod, dnes sa predpokladá skôr neskoré kassitské obdobie (13. - 12. stor.) alebo vrcholné obdobie Isin II, teda asi 12. storočie, možno priamo obdobie vlády Nebukadnesara I.
Acetón
Výroba
Ketón s najväčším objemom priemyselnej výroby (takmer 3 milióny ton ročne).
Enúma eliš
Text je rozdelený na 7 hlinených tabuliek (spevov). Písaný je v okolo 1100 veršoch v akkadčine. Chýba väčšina tabuľky V., inak len malé časti. Existuje viacero verzií a odpisov z Babylonie aj Asýrie. Text bol znovu objavený archeológmi v Aššurbanipalovej knižnice v Ninive.
Acetón
Výroba
400px
Enúma eliš
Príbeh vychádza zo sumerských mýtov, ale používa aj rôzne akkadské pramene, badať aj semitské vplyvy.
Obsah
Tabuľky I-V
Podľa eposu boli Tiamat a Apsú najstaršou božskou dvojicou, sladkými a slanými vodami, ktoré "navzájom miesili svoje vody" na počiatku. Z ich spojenia sa rodili postupne ďalšie generácie bohov, ktoré zaľudnili svet. Apsú, otrávený hlukom, ktorý títo noví bohovia robili, sa ich rozhodol zničiť, ale Enki, jeden z mladších bohov, to predvídal a Apsúa zabil. Keď sa to dozvedela Tiamat, rozhodla sa sama postaviť proti mladším bohom. Splodila sama zo seba rad príšer, ktoré poslala ako svoju armádu proti bohom. Na jej čelo dosadila svojho syna Kingua, ktorému dala Tabuľky osudu a urobila z neho svojho milenca.
Ďalej sa epos rôzni. Bohovia si za svojho vodcu v boji s Tiamat vybrali jedného spomedzi seba. Najstaršie verzie eposu hovoria o Enlilovi, bohovi vzduchu, iné o Anuovi, vládcovi nebies. Najmladšia a najlepšie zachovaná verzia z babylonského obdobia za vodcu bohov považuje Marduka. Bohovia mu prisahajú vernosť a sľubujú, že ho urobia svojim kráľom, ak ich zbaví Tiamat. Marduk (prípadne Enlil alebo Anu) najprv zabije Kingua a odoberie mu Tabuľky osudu, potom sa stretne v boji s Tiamat a svojimi magickými zbraňami ju prereže na dve polovice. Z jednej potom utvorí oblohu a z druhej zem. Z Tiamatiných očí sa stanú pramene Eufratu a Tigrisu.
Tabuľka VI - VII
Marduk iniciuje stvornie človeka (antropogónia), ktoré potom vykoná Enki, Marduk nestvoril ľudstvo pravdepodobne preto, že v roli stvoriteľa v mnohých mýtoch vystupoval Enki. Podobne ako v mýte o Atrachasísovi, aj tu je obetovaný boh (vodce Tiamatinej armády Kingu).
Po stvorení ľudí boli bohovia rozdelení na pozemské a nebeské miesta. Bohovia z vďačnosti postavia Mardukovi Babylon.
Na poslednej tabuľke bohovia dali Mardukovi 50 mien, z ktorých každé obsahuje (vystihuje) iný aspekt Mardukovho božstva.
Postminimalizmus
Postminimalizmus je umelecký smer vo výtvarníctve a hudbe. Tento termín vytvoril Robert Pincus-Witten v 1971.
Výtvarné umenie
Postminimalizmus je výtvarná tendencia (výtvarný smer), ktorá vznikla na jednej strane ako pokračovanie minimalizmu, na druhej strane ako odmietnutie jeho rigídnosti. Kým v minimalizme sa forma stáva obsahom, v postminimalizme znovu môžeme vystopovať sebareflexiu autora, príklon k podvedomiu, erotike, oznamuje sa čiastočne rodovosť. Začiatky postminimalizmu datujeme po roku 1966 najmä u autorov akými boli Eva Hesse (1936 – 1970) a Richard Serra (1939). Postminimalizmus sa realizuje v oveľa širšom technologickom spektre, používa gumu, plsť, textilné látky, povrazy, plastické hmoty, sadru...
V Česku a na Slovensku sa postminimalizmus prejavil najmä v tvorbe Stanislava Kolíbala (1925) – Oprená tyč, 1970, (NG Praha) a Márie Bartuszovej (1936 – 1996), pre ktorú je typická „organická plastika“ – Bez názvu, 1970 – 87. Pre oboch sú príbuzné materiálové východiská v drevených trámoch, sadre, povrazoch... V 70-tych rokoch evidujeme najmä Biely priestor v bielom priestore (1973-74) autorskej trojice Stano Filko (1937), Miloš Laky (1948 – 1975) a Ján Zavarský (1948), v ktorom nadväzujú na dielo Kazimíra Maleviča. Po roku 1989 je to Blažej Baláž (1958) a jeho Nádych a výdych 1 (1991), Bez názvu (1991) a Dematerializácia (1992), ako aj jeho veľkorysé oknové inštalácie v budovách viacerých galérií (GJK Trnava 1992, GMAB Trenčín 1993, GMB Bratislava 1993). Postminimalizmus je prítomný aj v jeho maľbách (dvojitý monochróm – mak, alebo piliny z mincí na olejovej farbe) – Makové pole (2001/02). Neskôr je to I. Németh (1963) a jej Naše sny (1996).
Abú Músá Džábir ibn Hajján
thumb|right|Portrét z 15. storočia, Codici Ashburnhamiani 1166, Biblioteca Medicea Laurenziana, Florencia Abú Músa Džábir ibn Hajján (arab. Abú Abd Alláh Džábir bin Hajján bin Abd Alláh al-Azdí) (* asi 721, Tus, Chorasán, Irán? – † asi 815, Kufa, Irak), známy tiež pod latinským menom Geber bol moslimským alchymistom, farmaceutom, filozofom, astronómom a fyzikom.
Geber sa tiež označuje ako „otec arabskej chémie“. Jeho etnické pozadie nie je známe, považuje sa buď za Araba alebo Peržana.
Geber je hlavne známy vďaka jeho príspevkom v chémii, zdôrazňuje systematické experimentovanie a urobil veľa, aby premenil alchýmiu z povery na vedu. Geber objavil mnoho typov, dnes bežných, chemických pomôcok. Objavil taktiež mnoho chemických látok a procesov ako napríklad kyselinu chlorovodíkovú, kyselinu dusičnú, destiláciu, kryštalizáciu.
Vydláždil aj cestu pre mnohých islamských alchymistov ako ar-Rází, al-Tughra'í a al-Irakí, ktorý žili v 9., 12. a v 13. storočí. Jeho kniha silno ovplyvnila európskych alchymistov ktorá sa oňu opierali pri hľadaní kameňa mudrcov.
Jeho meno nesie jeden z kráterov na Mesiaci.
Vibo Valentia
Vibo Valentia môže byť:
Klenák
thumb|klenák vo vrchole klenby Klenák je stavebný kameň alebo tehla klinovitého tvaru, slúžiaci na vytvorenie klenbového oblúka. Záverový klenák vo vrchole klenby je svorník.
Hosszúpályi
Hosszúpályi je veľká obec v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe v okrese Derecske.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1962
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1962 boli v poradí 2. majstrovstvá sveta v hádzanej žien, ktoré organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v troch rumunských mestách: Bukurešť, Brašov a Ploješť, v dňoch od 7.15. júla 1962, za účasti 9 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Japonska a Sovietskeho zväzu; Japonsko bolo zároveň prvým neeurópskym družstvom, ktoré sa predstavilo na svetovom šampionáte žien. Titul získalo domáce 🇷🇴, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇩🇰. Bronzový skončil obhajca titulu z.
STS-114
STS-114 bola misia amerického raketoplánu Discovery, prvá misia v programe Return to Flight. Išlo vôbec o prvý štart raketoplánu po ukončení 907-dňovej prestávky, ktorá bola spôsobená pozastavením letov po havárii raketoplánu Columbia. Cieľom letu bolo dovezenie zásob na Medzinárodnú vesmírnu stanicu a tiež odskúšanie nových bezpečnostných opatrení. Kvôli problémom, ktoré sa počas misie vyskytli, sa však NASA rozhodla opäť pozastaviť lety všetkých raketoplánov.
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Pôvodné
Misia označená ako STS-114 bola pôvodne určená pre orbiter Atlantis. Keby nenastala havária raketoplánu Columbia, Atlantis by vzlietol na túto misiu v marci 2003. Jej cieľom bola výmena šiestej základnej posádky Medzinárodnej vesmírnej stanice za siedmu. Veliteľom mala byť Eileen M. Collinsová, ktorá sa tak už po druhýkrát stala veliteľkou raketoplánu (prvýkrát v roku 1999 pri misii STS-93). Ďalší členovia posádky boli Kelly (pilot), Noguchi a Robinson ako letoví špecialisti. Spolu s nimi mala letieť siedma posádka ISS v zložení Kenneth Bowersox, Donald Petit a Nikolaj Budarin, na Zem sa mali vracať členovia šiestej základnej posádky Jurij Malenčenko, Edward Lu a Alexander Kaleri. Misia mala trvať 11 dní, z čoho 7 by raketoplán strávil spojený s ISS. Počas troch výstupov do kozmu mali Noguchi a Robinson vykonať niektoré údržbárske činnosti, napr. výmenu jedného zo štyroch gyroskopov.
Nové
Počas prestávky spôsobenej haváriou Columbie pozemné vybavenie aj personál prešli množstvom úprav, testov a zdokonalení, aby bola minimalizovaná možnosť ďalšej katastrofy. Novým cieľom letu STS-114 bolo najmä preveriť úspešnosť týchto opatrení – čo zahŕňalo kontrolu stavu tepelnej ochrany na obežnej dráhe pomocou nového špeciálneho nadstavca OBSS (Orbiter Boom Sensor System) pripojeného k manipulátoru Remote Manipulator System, a skúška možností opravy tepelného štítu vo vesmíre. Raketoplán mal aj doplniť zásoby na Medzinárodnú vesmírnu stanicu ISS v module Raffaello, priviesť nový gyroskop CMG, a jeden zo starých gyroskopov opraviť. Naplánované boli tri výstupy do otvoreného priestoru (EVA).
Opatrenia na zvýšenie bezpečnosti (RTF opatrenia)
Z 15 odporúčaní vydaných vyšetrovacou komisiou CAIB sa NASA nepodarilo splniť 3, respektíve NASA ich splnila len sčasti. Na splnenie požiadaviek vyšetrovacej komisie dohliadala komisia RTF TG vedená bývalými astronautmi, Thomasom P. Staffordom a Richardom O. Coveym. Odborníkom NASA a dodávateľom sa nepodarilo celkom obmedziť opadávanie penovej izolácie z vonkajšej palivovej nádrže ET. Práve jeden takýto kus izolácie 16. januára 2003 narazil do krídla štartujúceho raketoplánu Columbia a spôsobil poškodenie tepelnej ochrany nábežnej hrany jeho krídla, čo malo za následok jeho deštrukciu. Hoci v priebehu testov z najnebezpečnejších miest opadávali kusy s hmotnosťou maximálne 7 gramov (hmotnosť úlomku, ktorý zasiahol Columbiu, bola odhadnutá na ), možnosť vážneho poškodenia tepelnej ochrany sa nedala celkom vylúčiť. left|thumb|Raketoplán Discovery počas príprav na štart Druhým nesplneným bodom požiadaviek CAIB bolo zvýšenie odolnosti tepelného štítu orbitera voči nárazom. To sa však ukázalo byť príliš technicky náročné a tak tepelný štít raketoplánu ostal bez podstatných zmien. Treťou požiadavkou splnenou len čiastočne bolo vyvinutie metódy inšpekcie a opravy tepelného štítu vo vesmíre. Úspešná metóda kontroly tepelného štítu vo vesmíre síce bola vyvinutá, ale možnosti jeho opravy v prípade poškodenia neboli dotiahnuté do konca.
Všetky zvyšné požiadavky komisie CAIB však boli splnené. Vďaka ohrievačom a vyššej kvalite izolačnej peny klesla pravdepodobnosť opadávania kusov izolácie z ET pri štarte. Taktiež bol vylepšený proces nanášania a následnej kontroly súdržnosti a homogenity izolačnej peny, aby nemohli odpadávať väčšie častice. Pred obnovením letov boli vybraté a skontrolované všetky RCC panely (časti najsilnejšej tepelnej ochrany raketoplánu v miestach najvyššieho aerodynamického namáhania pri pristávaní). Zdokonalil sa systém snímkovania raketoplánu počas štartu, aby sa prípadné poškodenia mohli hneď odhaliť. Boli urobené opatrenia, aby ISS mohla slúžiť ako núdzový prístav pre posádku raketoplánu, a tiež sa zlepšili možnosti vyslania prípadnej záchrannej misie (predtým úplne nerealizovateľné).
Experimenty
Hlavným cieľom misie STS-114 bolo testovanie metód inšpekcie systému tepelnej ochrany TPS (Thermal Protection System), testovanie niektorých možností jeho opravy, zásobovanie a údržbárske práce na Medzinárodnej vesmírnej stanici. Okrem toho sa na palube orbitera odohrali nasledujúce experimenty a pozorovania:
Prípravy na štart
Dátum štartu bol určený na 13. júla 2005. Dátum štartu síce istý čas ohrozoval hurikán Dennis, napokon sa však Floride vyhol a nebolo potrebné odviezť Discovery naspäť do haly VAB. Prípravy na štart úspešne pokračovali a začalo sa aj odpočítavanie v čase T -43 hodín, ale k štartu v stanovenom termíne predsa len nedošlo. Príčinou bola chyba na senzore 2 ECO vo vodíkovej nádrži, ktorá sa objavila počas nastupovania posádky. Riaditeľ štartu Mike Leinbach teda štart odvolal. Ako príčinu závady stanovili 20. júla možné interference v prepájacom bloku medzi senzormi a počítačmi raketoplánu a ako nový dátum štartu bol určený 26. júl. Tentoraz už odpočítavanie prebiehalo bez problémov a tak 26. júla 2005 o 14:38:59,977 UTC raketoplán Discovery odštartoval na prvú misiu po viac ako dvoch rokoch čakania. frame|right|Záznam kamery nachádzajúcej sa na nádrži ET počas vzletu, na ktorom vidieť oddelenie úlomka penovej izolácie
Štart
Vzlet raketoplánu Discovery zo štartovacej rampy 39-B neprebiehal úplne bez problémov. Približne 2,5 sekundy po štarte narazil do špice nádrže ET vták, ktorý ju však našťastie nepoškodil. V čase T +70 s zaznamenala kamera umiestnená na ET oddelenie časti dlaždice systému tepelnej ochrany na zadnej strane krytu šachty predného podvozku. Druhým, vážnejším problémom, bolo oddelenie izolačnej peny z ET. Po odhodení nádrže ET posádka nádrž vyfotografovala a na Zemi sa po vyhodnotení snímok zistilo, že niekoľko sekúnd po odhodení SRB sa z ET oddelil takmer meter dlhý kus izolačnej peny a to napriek všetkým RTF opatreniam. Okrem toho sa na ET objavilo ešte množstvo ďalších miest, kde došlo k oddeleniu menších kusov peny. Najväčší kus odpadol z profilovaného útvaru kryjúceho horný koniec potrubia a kabeláže, vedúceho po povrchu nádrže. Jeho hmotnosť odhadli na 400 gramov. Odpadávanie penovej izolácie z tejto časti nádrže bolo úplne neočakávané, preto hlavný manažér raketoplánov Bill Parsons na tlačovej konferencii 27. júla oznámil, že pokiaľ nebudú zaistené a napravené príčiny opadávania izolácie z ET, nemôže nijaký ďalší raketoplán odštartovať.
Operácie na obežnej dráhe
Raketoplán sa však ďalej pohyboval podľa plánu po suborbitálnej dráhe, ktorú v čase 15:17:20 UTC zážihom motorov OMS zmenil na orbitálnu s perigeom 150 a apogeom. Po nevyhnutných previerkach všetkých systémov nasledovalo otvorenie nákladového priestoru a potom oživenie manipulátoru RMS. V čase 19:42:08 UTC prvou korekciou dráhy piloti začali stíhanie ISS.
Počas druhého dňa letu posádka opäť oživila manipulátor RMS, ktorý po odskúšaní vyzdvihol z pravého boku nákladového priestoru predlžovací kus označovaný skratkou OBSS (Orbiter Boom Sensor System). Na ňom sú umiestnené laserové detektory, fotometre a kamery, určené na odhaľovanie prípadných poškodení tepelnej ochrany. Predlžovacia tyč je nevyhnutná, pretože bez nej by samotný manipulátor RMS nedosiahol na spodnú časť raketoplánu. Okolo 09:24 UT sa začala kontrola tepelného štítu raketoplánu, ktorá však odhalila len zanedbateľné poškodenia. V teň deň sa uskutočnili tiež dve korekcie dráhy, prvá o 06:54:12 UTC a druhá o 16:03:24 UTC. Posádka ISS (veliteľ Sergej Konstantinovič Krikaljov a palubný inžinier John L. Phillips) ako aj posádka raketoplánu sa pripravovali na spojenie. Na palube ISS sa do prechodového tunela PMA-2 začala napúšťať atmosféra, na palube raketoplánu sa pripravila prechodová komora, spojovací uzol sa vysunul do pohotovostnej polohy a vysunula sa malá parabolická anténa slúžiaca aj pre stretávací rádiolokátor. 28. júla okolo 05:30 UTC sa začala séria približovacích manévrov k ISS. V čase 09:50 UTC, keď už bola vzdialenosť raketoplánu a stanice o málo viac ako, nadviazali obidve posádky zvukové spojenie v komunikačnom pásme UKV. Medzi 10:15 a 10:24 UTC sa raketoplán otočil okolo svojej kratšej vodorovnej osi a posádka ISS zatiaľ snímkovala jeho tepelný štít. V čase 10:38 UTC bola vzdialenosť oboch telies asi a približovacia rýchlosť len  za sekundu. O 10:46 UTC dal letový riaditeľ Paul Hill súhlas so stretávacím manévrom. V čase 11:18 UT sa spojovacie uzly raketoplánu a modulu PMA-2 zachytili a v čase 11:30 UT sa uzamkli zámky spojovacieho uzla. Raketoplán Discovery sa tým spojil s Medzinárodnou vesmírnou stanicou. V čase 12:54 UT sa otvorili poklopy a posádky sa mohli stretnúť.
Po slávnostnom privítaní posádok sa začali bezpečnostné školenia, po nich ďalšie opatrenia a premiestňovanie zásob. Medzi ne patrilo aj prečerpávanie stlačeného dusíka zo zásob raketoplánu do tlakových nádrží modulu Quest. Staničný manipulátor SSRMS (Space Station Remote Manipulator System), vyzdvihol predlžovaciu tyč OBSS z lôžka v nákladovom priestore raketoplánu a predal ju manipulátoru RMS. Manipulátor stanice SSRMS riadili Kelly a Lawrenceová za asistencie Phillipsa, manipulátor raketoplánu obsluhovali zase Camarda a Thomas. Cieľom tejto operácie bolo predať tyč OBSS manipulátoru RMS a to preto, lebo po pripojení ku stanici by na tyč už nedosiahol manipulátor raketoplánu bez pomoci. Pred začatím odpočinku, ktorý nastal okolo 20:40 UT, prešla celá posádka raketoplánu naspäť do jeho priestorov. left|thumb|250px|Modul Raffaello po pripojení k ISS 29. júla prebehlo pripojenie nákladového modulu MPLM Raffaello k spojovaciemu uzlu modulu Unity. Modul za pomoci staničného manipulátoru Lawrenceová a Kelly úspešne pripojili k stanici. Keď však do neho chcel Krikaljov vstúpiť, nastal problém. Príliš veľký rozdiel tlakov mu nedovolil otvoriť modul. Závadu sa podarilo odstrániť a okolo 15:00 UT bol prielez do modulu otvorený. Astronauti vstúpili do Raffaella a začali z neho vykladať materiál. Kelly a Phillips zatiaľ pripravili staničný manipulátor SSRMS na ďalšie kontroly tepelného štítu raketoplánu tentoraz farebnou kamerou na manipulátore. Tieto kontroly neukázali nič mimoriadne, azda len menšie množstvo škrabancov a drobných poškodení ako pri hociktorej inej misii raketoplánu predtým.
Pred odpočinkom prešla opäť posádka raketoplánu okolo 16:30 UT do priestorov Discovery a hermeticky uzavrela prielezy medzi raketoplánom a stanicou. Stalo sa tak z dôvodu, aby na palube raketoplánu mohol byť znížený tlak na 700 hPa ako príprava na prvý výstup do otvoreného priestoru. Zníženie tlaku sa vykonalo prečerpaním časti vzduchu do atmosféry stanice. Po ukončení odpočinku 30. júla okolo 04:09 UT sa začali bezprostredné prípravy na výstup do otvoreného priestoru. Napokon o 09:46 UT Noguchi a Robinson prepojením svojich skafandrov na vnútorné zdroje oficiálne začali prvý výstup do otvoreného priestoru.
EVA-1
Prvou úlohou Nogučiho a Robinsona bolo testovať dve nové metódy opráv tepelnej ochrany raketoplánu. Za použitia aplikátoru peny EWA zahladzovali umelo vytvorené diery vo vzorkách dlaždíc a materiálom NOAX opravovali maketu poškodeného krytu RCC nábežnej hrany krídla. Pre nedostatok času však neboli dokončené všetky pokusy. Zatiaľ sa na palube raketoplánu zvýšil tlak na normálnu hodnotu, aby mohli byť otvorené prielezy medzi Discovery a stanicou a aby sa mohlo pokračovať v prenášaní nákladu.
Noguchi a Robinson sa vrátili po náradie do prechodovej komory Quest a potom začali inštalovať na povrchu modulu Quest nosnú konštrukciu ESPAD a kabeláž pre budúce pripojenie skladovacej plošiny ESP. V práci im pomáhali Kelly a Lawrenceová, ktorí zvnútra raketoplánu ovládali manipulátor RMS nesúci nosníky ESPAD. Noguchi potom opravil poškodenú anténu navigačného systému GPS (Global Positioning System). Nasledovalo premostenie nefunkčného diaľkového spínača RPC-17 (Remote Power Controller) pre silový zotrvačník (gyroskop) CMG-2 (Control Moment Gyroscope). Robinson pripravil náradie potrebné na chystanú výmenu silového zotrvačníka. Potom sa astronauti vrátili do prechodovej komory Quest a o 16:36 UT sa začalo tlakovanie komory. Tým sa po 6 hodinách a 50 minútach oficiálne skončil prvý výstup do kozmu.
Po skončení výstupu a opätovnom otvorení prielezov medzi telesami začala posádka odpočinok. 31. júla pokračovalo prenášanie nákladu medzi raketoplánom a komplexom, astronauti tiež pripravovali skafandre na druhý výstup do kozmu. Rovnako ako v predchádzajúcom prípade, pred začiatkom znižovania tlaku posádka uzavrela prielezy medzi Discovery a stanicou a po ukončení odpočinku a nevyhnutných prípravách 1. augusta o 08:42 UT Noguchi a Robinson začali svoj druhý výstup do otvoreného priestoru. right|thumb|[[Steve Robinson na staničnom manipulačnom ramene počas tretieho výstupu do kozmu]]