cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Chicago
Médiá
V Chicagu vychádzajú dvoje hlavné denné noviny, Chicago Tribune a Chicago Sun-Times, ktoré mali v minulosti širší záber. Je tam tiež niekoľko regionálnych a špecializovaných novín a časopisov, ako sú Chicago, Dziennik Związków (poľský denník), Draugas (litovský denník), Chicago Reader, SouthtownStar, Chicago Defender, Daily Herald, StreetWise a Windy City Times.
Chicago je obľúbené miesto pre natáčanie filmov. Od roku 1980 tu boli natočené napríklad filmy Bratia Bluesovci, Voľný deň Ferrisa Buellera, Sám doma, Utečenec, Blade: Trinity, Ja, robot, Smiem prosiť?, Wanted, Batman začína, Temný rytier a Transformers 3.
V Chicagu tiež vysiela viacero národných rozhlasových programov, vrátane Beyond the Beltway s Bruce Dumontom v nedeľu večer.
V Chicagu sa tiež odohrávalo a odohráva niekoľko seriálov, napr. : Shameless(Hriešnici), ER(Pohotovosť seriál), a seriáli Chicago Med, Chicago Fire, Chicago PD, Chicago Justice a Chicago Hope.
Kuchyňa
left|thumb|Chicagska pizza s bohatou paradajkovou polevou thumb|Chicagsky [[hotdog]]
Typický chicagsky hotdog je párok Vienna Beef s prílohou, ktorá zvyčajne obsahuje nakladanú zeleninu, žltú horčicu, čili papričky, krájané paradajky a kyslú uhorku, všetko posypané zelerovou vňaťou. "Fanúšikovia" chicagskeho hotdogu kečup na ňom nemajú radi, radšej si pridávajú giardinieru.
Existuje niekoľko rôznych chicagskych sendvičov, medzi nimi aj taliansky hovädzí, ktorý obsahuje tenké plátky pomaly vareného hovädzieho mäsa au jus (vo vlastnej šťave) a podáva sa na talianskej rolke so sladkou paprikou, alebo pikantnou giardinierou. Populárna modifikácia je tzv. Combo - taliansky hovädzí sendvič v kombinácii s talianskou klobásou. Ďalším je Maxwell Street Polish, grilovaná alebo opečená klobása v rožku s grilovanou cibuľou, žltou horčicou a pikantnými papričkami. thumb|Poľský obchod v Chicagu Medzi národnostné špeciality patrí kuracie Vesuvio, pôvodom talianska špecialita z 30. rokov 20. storočia. Ide o pečené kura na oleji a cesnaku s cesnakovými pečenými zemiakmi a zeleným hráškom. Ďalšou je portorické jibarito, sendvič s vyprážaným zeleným banánom namiesto chleba. Za zmienku ešte stojí grécke saganaki, predjedlo z flambovaného syra.
Stovky miestnych reštaurácií sa pravidelne zúčastňujú festivalu Taste of Chicago (Chuť Chicaga), ktorý sa koná každoročne v Grant Park posledný týždeň v júni do víkendu Dňa nezávislosti.
Chicago ponúka aj široký výber vegetariánskych jedál. Nachádza sa tu 22 úplne vegetariánskych reštaurácií a mnoho k vegetariánom ústretových zariadení.
Cestovný ruch
V roku 2008 Chicago prilákalo 32,4 milióna domácich turistov, 11,7 milióna ľudí na služobných cestách a 1,3 milióna zahraničných návštevníkov. Títo návštevníci prispeli ekonomike Chicaga viac ako 11,8 mld. dolárov. Nákupy na Magnificent Mile a State Street, tisícky reštaurácií a jedinečná architektúra aj naďalej lákajú turistov z celého sveta. Mesto je treťou najväčším cieľom zhromaždení v Spojených štátoch. Väčšina zhromaždení sa koná v McCormick Place, južne od Soldier Field. Historické Chicago Cultural Center (1897), pôvodne slúžiace ako verejná knižnica, je dnes mestským informačným centrom s galériami a výstavnými halami. Strop jeho Preston Bradley Hall tvorí 12 metrová kupola z Tiffanyho skla. Grant Park zahŕňa Millenium Park, Buckingham Fountain (1927) a Art Institute of Chicago. V parku sa tiež organizuje každoročný festival Taste of Chicago (Chuť Chicaga). V Millenium Parku sa nachádza zrkadlová socha Cloud Gate. V zimnom období sa vonkajšia reštaurácia mení na klzisko. Dve vysoké sklenené plastiky tvoria Crown Fountain. Dve veže fontány pomocou vizuálnych efektov zobrazujú LED obrázky tvárí obyvateľov spolu s vodou vytryskujúcou z ich úst. Kryté javisko z nehrdzavejúcej ocele architekta Franka Gehryho, Jay Pritzker Pavilion, hostí sériu koncertov klasickej hudby Grant Park Music Festival. Za ním sa nachádza Harris Theatre, krytý priestor pre stredne veľké umelecké súbory, vrátane Chicago Opera Theater a barokovej hudby.
Navy Pier, ktorý sa nachádza východne od Streeterville, je 900 metrov dlhé mólo s obchodmi, reštauráciami, múzeami, výstavnými sieňami a hudobnými sálami. Jeho vysoké ruské koleso je jednou z najnavštevovanejších pamiatok na Stredozápade, ročne pritiahne asi 8 miliónov ľudí.
V roku 1998 mesto oficiálne otvorilo Museum Campus, štvorhektárový pobrežný park, obklopujúci tri hlavné mestské múzeá, každé celoštátneho významu: Adler Planetarium & Astronomy Museum, Field Museum of Natural History a Shedd Aquarium. Museum Campus je spojené s južnou časťou Grant Parku, so známym Art Institute of Chicago. Buckingham Fountain zas spája centrálny park s pobrežím. University of Chicago Oriental Institute má rozsiahlu zbierku archeologických artefaktov zo starovekého Egypta a Blízkeho východu. Medzi ostatné múzeá a galérie v Chicagu patria Chicago History Museum, DuSable Museum of African American History, Museum of Contemporary Art, Peggy Notebaert Nature Museum, Polish Museum of America, Museum of Broadcast Communications a Museum of Science and Industry.
Až 33 % všetkých turistov prichádza do Chicaga za zábavou. K takému vysokému percentu prispievajú zariadenia ako sú McCormick Place a Chicago Theatre.
Šport
Chicago Bulls z NBA je jedným z najznámejších basketbalových klubov na svete. V 90. rokoch 20. storočia ich Michael Jordan doviedol k šiestim titulov v ôsmich sezónach (neuspeli iba v dvoch sezónach pri Jordanovej absencii). Ženskú basketbalovú ligu (WNBA) v meste reprezentuje klub Chicago Sky, založený v roku 2006.
Klub Chicago Blackhawks v National Hockey League (NHL), ktorý začal hrať v roku 1926, získal štyri Stanleyho poháre. Posledný v sezóne 2009-10, kedy bol aj hostiteľom NHL Winter Classic 2009 na Wrigley Field. Svoje najväčšie úspechy tu prežil jeden z velikánov NHL, hokejista slovenského pôvodu Stan Mikita. Ďalší úspešný slovenský hokejista, Marián Hossa, tu získal svoj prvý Stanleyho pohár. Bulls a Blackhawks hrajú svoje domáce zápasy v United Center v Near West Side. Chicago Fire je členom Major League Soccer a hrá v Toyota Parku na predmestí Bridgeview, potom, čo prvých osem sezón hral na Soldier Fielde. Od svojho založenia v roku 1997, Fire získali jeden ligový titul a štyri U.S. Open Cup.
Od roku 1977 sa každoročne koná Chicagsky maratón, s výnimkou roku 1987, kedy sa namiesto maratónu bežal polmaratón. Chicagsky maratón je jedným z piatich hlavných svetových maratónov. V roku 1994, Spojené štáty hostili úspešné Majstrovstvá sveta vo futbale, ktorých niektoré zápasy sa hrali na Soldier Field v centre Chicaga.
Po mesiacoch dlhého procesu, v ktorom bolo eliminovaných niekoľko amerických a medzinárodných miest, bolo 14. apríla 2007 Chicago vybrané, aby reprezentovalo Spojené štáty na medzinárodnej úrovni v kandidatúre na Letné olympijské hry 2016. Chicago predtým hostilo Panamerické hry 1959 a Gay Games 2006. Chicago malo v roku 1904 hostiť olympijské hry, ale tieto boli preložené do St. Louis, aby sa to zhodovalo so svetovou výstavou. 4. augusta Medzinárodný olympijský výbor zúžil kandidátku z vybral Chicago ako jedno zo štyroch miest pre hry v roku 2016. 2. októbra 2009 bolo za usporiadateľské mesto Letných olympijských hier 2016 vybrané Rio de Janeiro.
Hneď vedľa Navy Pier každoročne v júli štartujú jachtárske preteky Race to Mackinac organizované miestnym jachtárskym klubom. Ide o najdlhšie sladkovodné jachtárske preteky na svete. V roku 2010 sa konal už 102. ročník.
Na univerzitnej úrovni, Chicago a predmestie Evanston v dvoch národných atletických konferenciách reprezentujú DePaul University v Big East Conference a Northwestern University z Evanstonu v Big Ten Conference. Loyola University Chicago a University of Illinois at Chicagu hrajú v prvej divízii NCAA ako členovia Horizon League.
Ekonomika
thumb|upright|[[Chicago Board of Trade Building]]
Chicagska metropolitná oblasť je, čo sa týka hrubého regionálneho produktu, tretia najväčšia v Spojených štátoch s približne 506 miliardami $ podľa odhadu z roku 2007. Mesto má tiež najviac vyváženú ekonomiky v Spojených štátoch, vzhľadom k vysokej úrovni diverzifikácie. Vo svetovom indexe obchodných centier podľa Mastercard (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je Chicago vedené ako štvrté najdôležitejšie obchodné centrum na svete. Navyše Chicagska metropolitná oblasť zaznamenala najväčší počet nových alebo rozšírených firiem v Spojených štátoch po dobu šiestich zo siedmich rokov 2001 až 2008. Chicagska metropolitná oblasť má tretiu najväčšiu vedeckú a inžiniersku pracovnú silu v Spojených štátoch. V roku 2009 bolo Chicago na 9. miesto zoznamu najbohatších miest podľa UBS. Chicago bolo základňou pre podnikanie Johna Crerara, Johna Bunna, Richarda Tellera, Marshalla Fielda, Johna Farwella, Morrisa Selza a mnohých ďalších vizionárov, ktorí položili základy priemyslu na Stredozápade, ale aj v globálnom meradle.
Mesto a jeho metropolitná oblasť poskytujú druhý najväčší objem pracovnej sily v Spojených štátoch s približne 4,25 milióna pracovníkov.
Dôležitú úlohu v ekonomike mesta hrá výroba, tlač, nakladateľstvo a spracovanie potravín. V Chicagu sídli aj niekoľko firiem, ktoré vyrábajú zdravotnícke produkty a poskytujú zdravotnícke služby, vrátane Baxter International, Abbott Laboratories a divízie Healthcare Financial Services firmy General Electric. Okrem toho výstavba kanálu, ktorý pomohol presunúť tovar z Veľkých jazier na juh na rieku Mississippi, a železníc v 19. storočí spravila z mesta jedno z hlavných dopravných centier v Spojených štátoch. V 40. rokoch 19. storočia bolo Chicago hlavným obilným trhom. V nasledujúcich dvoch desaťročiach sa v meste rozšíril priemysel s bravčovým a hovädzím mäsom. S rastom tohto priemyslu sa z mnohých firiem, ako napríklad Armour and Company, stali globálne korporácie. Aj keď jatočný priemysel hrá v súčasnosti menšiu úlohu v miestnej ekonomike, Chicago je aj naďalej jedno z hlavných prepravných a distribučných centier v Spojených štátoch.
Kým ku koncu 19. storočia Chicago, ako domov firmy Western Wheel Company, ktorá do výrobného procesu zaviedla razenie a výrazne znížila náklady,, zasiahla móda bicyklov, začiatkom 20. storočia bolo mesto súčasťou automobilovej revolúcie. V roku 1907 tu bola založená automobilka Bugmobile, ktorá vyrábala autá v tzv. mosadznej ére automobilizmu. V Chicagu sídlila aj firma Schwinn Bicycle Company.
Chicago je jeden z hlavných cieľov rôznych kongresov. Hlavným kongresovým centrom je McCormick Place. Sa štyrmi prepojenými budovami, je to najväčšie kongresové centrum v Spojených štátoch a tretie najväčšie na svete. Chicago sa tiež radí na tretie miesto v USA (za Las Vegas a Orlandom) v množstve uskutočnených konferencií. Navyše sa v Chicagu nachádza jedenásť a v celej metropolitnej oblasti 32 spoločností zaradených do Fortune 500. Štát Illinois je domovom 66 spoločností z Fortune 1000, vrátane tých, ktoré sa nachádzajú v Chicagu. V meste má hlavné sídlo 12 spoločností Fortune Global 500 a 17 spoločností Financial Times 500. V meste sídli aj jedna spoločnosť Dow 30: letecký obor Boeing, ktorá sa presídlila zo Seattlu do Chicago Loop v roku 2001. Globalization and World Cities Research Network na Loughborough University v Anglicku, vo svojej štúdii z roku 2008, zaradila Chicago medzi najvplyvnejšie svetové veľkomestá ohodnotené známkou „Alpha“.
Demografia
Podľa prieskumu American Community Survey z obdobia rokov 2006 až 2008 bolo rasové zloženie mesta nasledovné: 39,9 % belosi (nehispánski belosi: 31,5 %), 34,6% černosi alebo Afroameričania, 0,2 % indiáni, 4,9% aziati, 18,6 % z nejakej inej rasy a 1,7 % z dvoch alebo viacerých rás. Hispánci a Latinskoameričania (akejkoľvek rasy) tvoria 27,8 % populácie.
Pri zisťovaní pôvodu väčšina obyvateľov, 64 % z 2 986 974, uviedla svojich predkov ako "iné skupiny". 36 % obyvateľov zaradilo svoj pôvod do skupín, ktoré uviedol Úrad sčítania obyvateľov, takto: írsky (6,6 %), nemecký (6,5 %), poľský (5,8 %),slovenský (4,7 %), taliansky (3,4 %), anglický (1,98 %), subsaharská Afrika (1,2 %), americký (1,1 %), ruský (0,97 %), švédsky (0,91 %), francúzsky (0,85 %), arabský (0,68 %), grécky (0,63 %), holandský (0,53%), nórsky (0,52 %), škótsky (0,49 %), európsky (0,47 %), indický (0,46 %), litovský (0,43 %), ukrajinský (0,38 %), český (0,33 %), maďarský (0,27 %), škótsko-írski (0,21 %), waleský (0,20 %), dánsky (0,18 %), kanadsko-francúzsky (0,16 %),britský (0,12 %), švajčiarsky (0,10 %) a portugalský (0,05 %).
Náboženstvo
Vzhľadom k pestrému národnostnému zloženiu obyvateľstva Chicaga, je pestré aj náboženstvo. V celej oblasti sa nachádzajú rôzne kresťanské denominácie, vrátane rôznorodých pravoslávnych, katolíckych a protestantských cirkví. Okrem kresťanov sa v Chicagu môžeme stretnúť s prívržencami judaizmu, islamu, budhizmu, hinduizmu, sikhizmu, bahaizmu a mnohými inými. Výsledkom je, že mesto má množstvo úžasných architektonických pamiatok rôznych náboženských vyznaní, od katedrály poľského typu až k Sikh Gurdwara a hinduistického chrámu.
Politika
thumb|[[Critical Mass na Daley Plaza s Chicago City Hall v pozadí a Chicago Picasso vpravo]] thumb|Vozidlo [[Chicago Police Department]]
Chicago je hlavné mesto Cook County. Vláda mesta Chicago je rozdelená na výkonnú a zákonodarnú. Starosta Chicaga je najvyšší predstaviteľ mesta, ktorý je volený vo všeobecných voľbách na obdobie štyroch rokov a to bez obmedzenia počtu funkčných období. Starosta vymenúva komisárov a iných úradníkov, ktorí dohliadajú na rôzne oddelenia správy mesta. Okrem starostu sú v Chicagu aj dvaja iní volení úradníci a to vedúci úradu a pokladník.
Rada mesta je zákonodarný orgán, ktorý sa skladá z 50 radných, po jednom z každého okrsku v meste. Rada uzákoňuje miestne zákony a schvaľuje rozpočet mesta. Vládne priority a činnosti sú stanovené v rozpočte, ktorý sa prijíma každoročne, zvyčajne v novembri.
V druhej polovici 19. storočia v chicagskej politike dominovala rastúca Demokratická strana, ktorá stavala na podpore etník. V 80. a 90. rokoch 19. storočia malo Chicago silnú radikálnu tradíciu s veľkým počtom vysoko organizovaných socialistických, anarchistických a odborových organizácií. Väčšinu 20. storočia Chicago patrilo medzi najväčšie a najspoľahlivejšie bašty Demokratickej strany v Spojených štátoch. S prevahou demokratov v Chicagu je štát Illinois "spoľahlivo modrý" v prezidentských voľbách od roku 1992. Občania Chicaga si nezvolili republikánskeho starostu od roku 1927, kedy bol do úradu zvolený William Thompson. Sila strany v meste je čiastočne dôsledkom politiky štátu Illinois, keď republikáni skôr zastupujú záujmy reprezentujú záujmy poľnohospodárskeho vidieka, zatiaľ čo demokrati sa sústreďujú na mestské otázky, ako je napríklad financovanie verejného školstva v Chicago. V Chicagu žije takmer 25 % populácie štátu, takže osem z devätnástich Illinois zástupcov v Snemovni reprezentantov má vo svojich okrskoch aj časti Chicaga.
Bývalý chicagsky starosta Richard J. Daley udržal chicagsky demokratický klientelizmus dlho potom, ako tento zlyhal v iných veľkých mestách USA. V tom období sa opozícia formovala najmä z radov liberálnej "nezávislej" frakcie Demokratickej strany. Nezávislí nakoniec získali kontrolu nad správou mesta v roku 1983 so zvolením Harolda Washingtona. Od roku 1989 bolo Chicago pod vedením Richarda M. Daleyho, syna Richarda J. Daleyho. Vzhľadom k dominancii Demokratickej strany v Chicagu, sú demokratické primárky na jar vo všeobecnosti zaujímavejšie ako všeobecné voľby v novembri.
Kriminalita
Počet vrážd v meste dosiahol prvý vrchol v roku 1974 (970), keď populácia mesta bola viac ako tri milióny ľudí čo bolo okolo 29 vrážd na 100 000 obyvateľov. Druhý vrchol dosiahol v roku 1992 (943), čo bolo okolo 34 vrážd na 100 000 obyvateľov V Chicagu, spolu s inými veľkomestami v USA, došlo k významnému zníženiu násilných činov v 90. rokoch 20. storočia. V roku 2004 bolo zaznamenaných 448 vrážd, čo bol najnižší počet od roku 1965 (15,65 na 100 000). Počet vrážd v Chicagu sa v rokoch 2005, 2006 a 2007 veľmi nemenil (449, 452 resp 435).
V roku 2008 počet vrážd vyskočil až na 510, čo bol druhý najvyšší počet v krajine, prelomil hranicu 500 po prvýkrát od roku 2003. V roku 2009 vraždy klesli asi o 10 % na 458.
Školstvo
thumb|[[Lincoln Park High School (Chicago)|Lincoln Park High School]]
Vysoké školy a univerzity
thumb|Kampus [[University of Chicago]]
Už od 50. rokov 19. storočia bolo Chicago bol svetovým centrom vysokoškolského vzdelávania a výskumu s niekoľkými vysokými školami priamo v meste alebo v bezprostrednom okolí. Tieto inštitúcie sa podľa US News & World Report dlhodobo radia medzi najlepšie vysoké školy v Spojených štátoch. V meste alebo v blízkom okolí sa nachádzajú tri špičkové vedecko-výskumné (RU/VH) inštitúcie: University of Chicago, Northwestern University a University of Illinois v Chicagu. Medzi ostatné výberové národné univerzity patria Illinois Institute of Technology, Loyola University Chicago a DePaul University. Ďalšie významné školy sú Chicago State University, School of the Art Institute of Chicago, East-West University, National-Louis University, North Park University, Northeastern Illinois University, Columbia College Chicago, Robert Morris University, Roosevelt University, Saint Xavier University a Rush University.
V Chicagu je tiež veľká koncentrácia odborných škôl, seminárov a teologických škôl, ako sú Adler School of Professional Psychology, The Chicago School of Professional Psychology, Catholic Theological Union, Moody Bible Institute a University of Chicago Divinity School.
Doprava
thumb|Vlak [[Amtrak odchádza z Chicago Union Station]] thumb|[[Mimoúrovňová križovatka v Chicagu]]
Chicago je významný dopravný uzol v Spojených štátoch. Hrá dôležitú úlohu v celosvetovej distribúcii, po Hongkongu a Singapure je tretím najväčším prekladiskom pre kontajnerovú dopravu na svete. Všetkých šesť železníc I. triedy prechádza Chicagom. V roku 2002 trvalo ťažkým nákladným vlakom dostať sa cez Chicago rovnako dlho ako dostať sa do Chicaga zo západného pobrežia krajiny (cca 2 dni). Asi jedna tretina všetkých nákladných vlakov krajiny prechádzala mestom, čo z neho robí hlavný dopravný lievik v Spojených štátoch. V roku 2003 Chicago Region Environmental and Transportation Efficiency (CREATE) predstavilo investíciu okolo 1,5 miliardy dolárov zo súkromných, štátnych, miestnych a federálnych zdrojov na zlepšenie železničnej infraštruktúry v regióne a zvýšenie priepustnosti nákladnej železničnej dopravy o jednu tretinu. Táto investícia by mala mať pozitívny vplyv aj záťaž v osobnej železničnej a cestnej doprave ako aj na tvorbu nový zelených zón.
Chicago je jedným z najväčších uzlov osobnej železničnej dopravy v krajine. Množstvo vlakov Amtrak na dlhé vzdialenosti vychádza z Union Station a končí v New Yorku, Seattli, Portlande, New Orleans, San Franciscu, Los Angeles, San Antoniu a Washingtone. Amtrak takisto prevádzkuje niekoľko kratších tratí po celom Illinois a smerom k neďalekému Milwaukee, Indianapolisu, St. Louis a Detroitu. Na začiatku 20. storočia boli pokusy spojiť Chicago s New Yorkom pomocou vlakov na vzduchových vankúšoch. Časti tohto projektu boli postavené, ale nedokončené.
Cez Chicago a jeho predmestia vedie deväť medzištátnych diaľnic. Ich časti, ktoré vedú do centra mesta sú pomenované po vplyvných politikoch, z toho štyri po bývalých amerických prezidentoch. Miestni občania majú tendenciu používať viac názvy rýchlostných ako čísla a to najmä preto, že názvy označujú určité časti medzištátnych diaľnic.
Kennedyho diaľnica (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) a diaľnica Dana Ryana (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) sú najvyťaženejšie štátne cesty na území Chicaga a jeho predmestí.
thumb|left|Vlak [[Pink Line (Chicago Transit Authority)|Ružovej linky chicagskeho metra prichádza na stanicu Randolph/Wabash]] thumb|[[O’Hareovo medzinárodné letisko]]
Chicago obsluhujú medzinárodné letisko Midway na South Side a medzinárodné letisko O'Hare, druhé najrušnejšie letisko na svete, na Northwest Side. V roku 2005 bolo letisko O'Hare najrušnejšie letisko na svete podľa počtu príletov a odletov a druhé najrušnejšie čo sa týka počtu cestujúcich. Obidve letiská vlastní a prevádzkuje mesto Chicago. Gary/Chicago International Airport, ktoré sa nachádza v blízkosti Gary, slúži ako tretie letisko v okolí Chicaga. Chicago je sídlom United Airlines, druhej najväčšej leteckej spoločnosti na svete podľa tržieb-pasažierov-kilometrov a svoj hub tu má aj spoločnosť American Airlines. Midway je hub pre nízkonákladového dopravcu Southwest Airlines.
Zoznam psích článkov/V
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 5 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ve
Veľký bradáč · Veľký münsterlandský stavač
vi
Vipet
vl
Vlčiak
vý
Výstava psov
Oulchy-la-Ville
Oulchy-la-Ville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Oulchy-la-Ville má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Oulchy-la-Ville má 127 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Štátna cesta 522 (Chorvátsko)
Štátna cesta 522 je 13,2 kilometra dlhá chorvátska cesta vedúca od mesta Udbina smerom na diaľnicu A1. Je vybudovaná v parametroch dvojpruhovej rýchlostnej cesty (brza cesta) a plní funkciu diaľničného privádzača.
Rio Ave F.C.
Rio Ave Futebol Clube, tiež známy ako Rio Ave, je portugalský futbalový klub sídliaci v 30-tisícovom meste Vila do Conde, na severe krajiny. Bol založený v roku 1939 a čoskoro získal prezývku Rio Grande. Klub momentálne (február 2013) hrá najvyššiu portugalskú súťaž Primeira Liga.
Domáce zápasy hráva na štadióne Estádio do Rio Ave, ktorý má kapacitu 12 815 miest.
Hlavnými farbami klubu sú červená, zelená a čierna.
Najväčším úspechom je účasť vo finále Portugalského pohára, do ktorého sa prebojoval v sezóne 1983-84, avšak prehral v ňom s klubom FC Porto. Najväčším ligovým úspechom je 5. miesto zo sezóny 1981-82.
Méricourt (Pas-de-Calais)
Méricourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Hauts-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Patna (rozlišovacia stránka)
Patna môže byť:
Spec Ops: The Line
Spec Ops: The Line je third-person shooter videohra. Hra vyjde na platformy Microsoft Windows, Playstation 3 a Xbox 360.
Gaston Bachelard
Gaston Bachelard (* 27. jún 1884, Bar-sur-Aube, Francúzsko – † 16. október 1962, Paríž) bol francúzsky filozof a literárny kritik, sprvu predstaviteľ psychoanalýzy, neskôr fenomenológie a neoracionalizmu.
Spec Ops: The Line
Dej hry
Príbeh sa odohráva v troskách zničeného mesta Dubaj, ktoré sa stalo obeťou skazonosných piesočných búrok. Zatiaľ čo väčšina ľudí utiekla skôr, než sa piesočné búrky stihli prehnať, plukovník americkej armády John Konrad a jeho jednotka zostala, aby chránila tých, ktorí odísť nemohli. Potom, čo búrka udrela, sa americká armáda obávala, že plukovník a jeho tím sú mŕtvi, až kým sa neozval slabý signál a následne začala záchranná operácia. Ako kapitán Martin Walker musíte spolu so svojím tímom preniknúť do tejto oblasti a priviesť plukovníka Johna Konrada späť domov.
Gaston Bachelard
Podľa Bachelarda sa veda a umenie, rozum a fantázia k sebe navzájom dialekticky vzťahujú. Aj veda predpokladá fantáziu alebo predstavivosť. K vede dochádza na základe zlomu, rozchodu s každodennou skúsenosťou. Veda má procesuálny charakter, spočíva v napravovaní omylov, v rozchádzaní sa s predchádzajúcimi formami tvorby teórií a prekonávaní protirečení. Veľmi dôležité sú v procese vedy prechodné obdobia. Veda má povahu výroby (produkcie): svoj objekt konštruuje ako umelý produkt. Bachelard kritizuje chápanie daného ako základného či zakladajúceho.
V diele Nový druh vedy Bachelard hovorí, že vedecké myslenie nahradí metafyzika a intuitívnosť.
Metódou psychoanalytickej typológie základných mýtických prvkov hmoty (zeme, ohňa, vody a i.) skúma zdroje a formy imaginácie a poézie.
Majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov 2005
Majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov 2005 boli v poradí 12. majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v Santo Domingo, v Dominikánskej republike od 24. augusta4. septembra 2005, za účasti 10 tímov. Dominikánska republika organizovala v tomto roku rovnako aj americký turnaj žien. Zápasy sa odohrali v aréne Palacio de los Deportes Virgilio Travieso Soto s kapacitou pre 8 300 divákov. Po 17 rokoch získala titul opäť 🇧🇷, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇦🇷.
Konečné poradie
Pozn: Neskôr postúpilo aj Portoriko, ktoré obdržalo divokú kartu.
Bitmapový grafický editor
náhľad|Snímka obrazovky [[GIMP]] náhľad|Snímka obrazovky v [[KDE editore KolourPaint]] Bitmapový grafický editor alebo rastrový grafický editor je počítačový program umožňujúci užívateľovi prostredníctvom grafického rozhrania vytvárať a upravovať súbory s rastrovou (bitmapovú) grafikou. Dáta sú zaznamenávané v niektorom z vhodných formátov ako napr. JPEG, PNG, GIF, TIFF alebo RAW.
Medzi najznámejšie bitmapové editory patrí proprietárny Adobe Photoshop a Skicár a slobodný GIMP a RawTherapee.
Vrbovce
Vrbovce je obec na Slovensku v okrese Myjava.
Blúdivý prúd
Blúdivý prúd alebo menej vhodne bludný prúd je jav, ku ktorému dochádza, ak sú časti elektrického obvodu na viacerých miestach vo vodivom kontakte s okolitým prostredím. Keďže elektrický prúd tečie všetkými vodivými cestami a odpor prostredia nie je nekonečný, tečie časť elektrického prúdu z jedného miesta kontaktu do iného cez štruktúry okolitého prostredia a nie vodičom.
Výskyt
K vzniku blúdivých prúdov dochádza najčastejšie pri uzemnených obvodoch (kontaktom je tu práve uzemnenie a okolitým prostredím pôda). Typickým príkladom je elektrifikovaná železnica, kde tvorí trolejové vedenie jeden vodič a koľajnice druhý. Blúdivé prúdy však vznikajú i v konštrukcii auta či v stenách domov pri nekvalitnej elektroinštalácii. Môže sa prejavovať napríklad blikaním žiaroviek, ktoré by mali byť vypnuté.
Dopady
Najvážnejšie dopady majú blúdivé prúdy v okolí elektrifikovaných železničných tratí. Dôvodom sú veľmi vysoké prúdy, ktoré sú potrebné pre pohon vlakov. Blúdivý prúd tečie v zemi cestami najnižšieho odporu, vrátane kovových potrubí a vodivých prvkov stavebných konštrukcií. Na rozhraniach medzi vodičmi a vlhkou pôdou dochádza k elektrolýze, ktorá spôsobuje koróziu až deštrukciu kovových štruktúr uložených v zemi pozdĺž trate.
Účinky blúdivých prúdov závisia na polarite zdroja. Ak je kladný pól v trolejovom vedení (resp. napájacej koľajnici) a záporný pól v koľajniciach, sú dopady korózie sústredené do okolia meniarní. Toto zapojenie je majoritné, používa sa na železnici, v pražskom metre a na väčšine električkových tratí (napr. v Bratislave, Prahe, Moste, Plzni, Liberci, Olomouci).
V opačnom prípade (kladný pól v koľajniciach, záporný v trolejovom vedení) ku korózii dochádza v mieste, kde sa práve nachádza hnacie vozidlo, z dlhodobého hľadiska teda rovnomerne pozdĺž celej trate. S týmto zapojením sa stretneme mestách, kde v minulosti fungovala intenzívna nákladná električková doprava (Brno, Ostrava, Košice).
Lojalisti (Americká revolúcia)
Ako lojalisti alebo loyalisti (loyalists) boli za Americkej revolúcie označovaní severoamerickí kolonisti, ktorý zostali verní Korune (tj. Kráľovstvu Veľkej Británie). Alternatívne označenie pre túto skupinu bolo: toryovia (Tories), kráľovi muži (King's Men) či royalisti (Royalists). Tato strana dominovala v Kanade, naproti tomu v Trinástich kolóniách bola podstatne slabšia. V priebehu Americkej revolúcie a po nej preto loyalisti z týchto oblastí odchádzali do Kanady (hlavne do oblasti Veľkých jazier a Rieky svätého Vavrinca) a usídľovali sa tam. Silné pozície mali loyalisti v rámci povstaleckých kolónií iba v New Yorku, ale v dôsledku vojenských porážok, ktoré Británia utrpela, ich museli tiež opustiť.
Bořetín
Bořetín môže byť:
Kysihýbel
náhľad|Lesovňa 2 náhľad|Lesovňa 3 náhľad|Lesovňa 4 náhľad|Lesovňa 5 Kysihýbel je malá osada v Štiavnických vrchoch, v údolí Jasenice, súčasť obce Banský Studenec v okrese Banská Štiavnica. Nadmorská výška je 412m. náhľad|Lesovňa 1 Pôvodne to bol majer patriaci mestu Banská Štiavnica, od ktorého okraja je vzdialený len asi 500 metrov. Neskôr prešiel do majetku banského erára a od 2. polovice 19. storočia školský majetok Baníckej a lesníckej akadémie. V súčasnosti je tu školský lesný závod, drevený kaštielik (hájovňa) a sústava malých rybníkov vybudovaných po prvej svetovej vojne.
Neďaleko osady sa nachádza Arborétum Kysihýbeľ, budované v rokoch 1900 – 1913. Na trase náučného chodníka, 1 km juhovýchodne od osady sa nachádza vzácna technická pamiatka UNESCO - podzemný kameňolom (nazývaný aj ako Diery alebo Barlangy), v ktorom sa v minulosti ťažil ryolit, podľa iného zdroja hruboporfyrický andezit s výrastlicami plagioklasu a amfibolu, ktorý vykazuje znaky autoklastickej brekciácie. Stavebný kameň sa tu údajne ťažil od 14. storočia. Pri návšteve Dier je dobré mať baterku. V zadnej časti komory je ponechaný stĺp, do ktorého sú vytesané letopočty 1768 a 1783. náhľad|Akvadukt Kysihýbel 1 V Kysihýbli nájdete aj akvadukt, vybudovaný okolo roku 1870, keď sa stavala úzkokoľajná železnica z Hronskej Breznice do Štiavnice, pôvodná „Štyavnycká Anča“. Akvadukt privádzal vodu z Kolpašských tajchov do úpravárenských zariadení pri bývalej šachte František v Banskej Štiavnici, v časti Štefultov (najvýchodnejšia šachta v Štiavnicko-hodrušskom rudnom revíre).
V Kysihýbli začína a končí okružný náučný chodník z lesníckym zameraním. Prechádza okolo viacerých prírodných a historických zaujímavostí, napríklad Feistmantlovej záhrady (pôvodnej botanickej záhrady lesníckej školy, dnes mohutného lesného porastu), Skália (malebných skalných andezitových útvarov v ochrannom lese), a Arboréta Kysihýbel.
Referencie
náhľad|Akvadukt Kysihýbel 2
Zoznam filmových článkov/!
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
..
… kone na betóne · … a spravodlivosť pre všetkých
Jozef Florián Babor
Jozef Florián Babor (* 4. máj 1872, Praha, Rakúsko-Uhorsko – † 11. január 1951, Bratislava) bol slovenský filozof, biológ, lekár, univerzitný profesor, malakológ, botanik a entomológ, filozofujúci biológ, novoscholastický filozof, českého pôvodu. Snažil sa zjednotiť najnovšie poznatky z biológie s katolíckym učením.
Životopis
Dňa 17. augusta 1915 sa v Prahe oženil s dvadsaťtriročnou Marií Rejžkovou. V tej dobe bol lekárom pre nervové choroby v Prahe II.
Neskôr pracoval ako vojenský lekár v Jindřichoviciach, od roku 1919 v Prahe, Košiciach, v Užhorode a v Trnave. V roku 1922 pracoval ako súkromný lekár a zmluvný prednosta vojenskej psychiatrickej liečebne v Trnave. V rokoch 1924 až 1943 pôsobil na LFUK v Bratislave, kde pôsobil ako profesor všeobecnej biológie v rokoch 1924 - 1947. Od roku 1939 pôsobil zároveň i na Prírodovedeckej fakulte tejto univerzity. Od roku 1928, kedy získal riadnu profesúru, prednáša systematickú zoológiu. V 40-tych rokoch 20. storočia pôsobil na štyroch bratislavských fakultách. Ako lekár sa popri neurológii zaoberal i problémami hematológie, sarkolýzy a otázkami zápalov a účinkami rádioaktivity. Bol tiež priekopníkom rádiobiológie na Slovensku. Zaoberal sa aj archeológiou a paleontológiou. Bol autorov viac ako 250 odborných vedeckých a popularizačných prác z rôznych odborov. Spolupracoval i na Jandovom Veľkom ilustrovanom prírodopise a Ottovom slovníku náučnom. Prispel i do Slovenskej vlastivedy o faune Slovenska.
Profesor Babor sa stal priekopníkom slovenskej malakológie. Počas svojho života popísal niekoľko nových druhov mäkkýšov a napísal celý rad malakozoologických prác. V niektorých svojich prácach sa zaoberal i cicavcami, rybami, plazmi, obojživelníkmi a tiež vyššími i nižšími bezstavovcami. Zaoberal sa tiež entomológiou, hlavne koleopterológiou a svoje zbery prevádzal hlavne v okolí Nitry, odkiaľ jeho významné nálezy cituje vo svojom Prehľade i Antonín Fleischer.
Bol i profesor systematickej zoológie Prírodovedeckej fakulty Slovenskej univerzity (1940 - 1947), predseda mineralogicko-geologického a paleontologického odboru Slovenského vlastivedného múzea a neskôr i predseda Prírodovedného odboru Slovenského múzea. Bol i členom viacerých zahraničných vedeckých spoločností. MUDr. Jozef Florián Babor sa zaoberal aj otázkami mravnej zodpovednosti vedcov.
Babor mal veľkú úctu k františkánskej spiritualite a bol presvedčený, že ona má najbližšie k slovenskej mentalite. Ako člen tretieho rádu sv. Františka prijal meno Columbanus. Bol externým profesorom na františkánskom Studium generale v Žiline. Filozofickými a náboženskými úvahami prispieval najmä do týchto časopisov: Františkánsky obzor, Kultúra, Filozofický sborník, Smer, Nová práca, Pero a Řád. Venoval sa najmä filozofii Dunsa Scota. Osobitnú pozornosť venoval najmä jeho náuke o individualite.
Hraničná pri Hornáde
Hraničná pri Hornáde bola v rokoch 1964 až 1986 obec v okrese Košice-okolie, ktorá vznikla spojením obcí Kechnec a Milhosť. V roku 1986 obec spojili s obcou Seňa, čím Hraničná pri Hornáde zanikla. V roku 1990 sa Milhosť a Kechnec od Sene osamostatnili.
Mahábhárata
thumb|right|Bojisko Kurukšetra, kde je znázornený boj Mahábhárata (- sanskritský kmeň slova; písmom dévanágari: महाभारत - Mahábhárata; iné názvy: sanskritský nominatív a zároveň názov najmä v dnešnej južnej Indii: Mahábháratam, po slovensky aj: Mahabhárata či Veľké rozprávanie o Bharatovcoch) je staroindický epos.
Je to najdlhšia báseň na svete, zložená je z 18 kníh a 200 000 16-slabičných veršov. Patrí do skupiny literatúry, ktorú Indovia označujú ako smrti. Príbeh sa týka súboja medzi Kuruovcami a Pánduovcami, potomkami kráľa Bharatu, o vládu nad celým védskym svetom. Báseň obsahuje početné filozofické a mytologické názory starých Indov.
Názov
Názov je zložený z dvoch slov „mahá“ a „bhárata(m)“ (nominatív znie bháratam, kmeň znie bhárata). Slovo mahá znamená veľký. Slovo bhárata znamená :
Názov Mahábhárata(m) ako celok teda znamená doslova „veľké rozprávanie[/veľký príbeh] o Bharatovcoch[/potomkoch Bharatu] a ich vojnách“.
Variácie Mahábháraty
Existuje niekoľko rukopisov Mahábháraty. Medzi jednotlivými verziami sú iba malé rozdiely, a to väčšinou také, že menšie príbehy alebo verše napríklad chýbajú alebo sú naopak pridané.
Z dôvodu odlišných regionálnych textov vznikla aj kritická edícia Mahábháraty pod názvom Critical Edition of the Mahabharata, ktorú v 19. zväzkoch vypracovali v rokoch 1919 - 1966 pracovníci Bhandarkar Oriental Research Institute v Indii.
Slovenský a český preklad
Úplný preklad celého diela v slovenčine ani češtine neexistuje. Slovenský preklad prerozprávania diela pochádza z roku 1975 z vydavateľstva Mladé letá, je vyhotovený prekladom z ruského prerozprávania diela (autormi sú: E. N. Ťomkin a V. B. Erman), autorom prekladu je Ján Komorovský a titul znie Mahabhárata alebo Príbeh o veľkej bitke potomkov Bháratu. Prvé české preklady sú z rokov 1851 a 1957, okrem toho existuje viacero novších českých prerozprávaní.
Dejiny
Mahábhárata sa pripisuje legendárnemu autorovi Vjásovi. Dnešná podoba s mnohými vsuvkami (napr. Nala a Bhagavadgíta (Spev vznešeného)) bola vytvorená asi v prvých storočiach nášho letopočtu.
Mahábhárata ako kniha vznikala postupne a určite bola doplňovaná aj neskôr, dokonca mohla byť napísaná oveľa skôr, ako si vôbec myslíme, len o tom, kedy sa ucelila do dnešnej podoby, nie sú hodnoverné dôkazy. Na indonézskom ostrove Jáva existuje dokonca verzia Mahábháraty (Kakawin Bharatayuddha) mimo oblasti indického subkontinentu.
Autorom najstarších zmienok o tejto vzácnej knihe je Pánini, indický jazykovedec zo 4. storočia pred Kristom.
Príbeh
Na začiatku eposu Mahábhárata sa kráľovi indického mesta Hastinápura menom Šantanu (alebo Šántanu) zjaví pri jeho potulkách prírodou pri rieke indická bohyňa Ganga (alebo Gangá), ktorá mu neskôr porodí deti. Skôr, ako s ňou kráľ začne žiť, musí jej dať prísľub, že sa jej nebude nikdy nič pýtať. Keď sa kráľovi Šantanuovi narodí prvé dieťa, je zhrozený, keď vidí, ako ho Ganga hodí do rieky. Pri pohľade na osud už ôsmeho z narodených detí, ktorého Ganga berie do rieky, zronený kráľ nevydrží a spýta sa Gangy, prečo tak robí. Tá však položenie otázky využije pre ukončenie ich vzťahu, pretože kráľ porušil svoj prísľub, že sa nebude nič pýtať. Ganga ho však ubezpečí, že o svojho posledného syna nepríde, že sa raz vráti. Vysvetlila mu aj, že kedysi bola na jej budúce deti uvalená kliatba - boli prekliate a ich utopením sa chcela kliatby zbaviť.
Ganga odchádza preč, no dodrží sľub a po čase príde na scénu jej posledný, ôsmy syn – Dévavrata, ktorý ostane pri svojom otcovi a žije s ním v kráľovstve. Odkedy Ganga odišla, kráľ Šantanu ostal ako muž sám. Dévavrata príliš empaticky prežíva osamelosť svojho otca. Kráľ sa tajne zaľúbi do krásnej Satjavatí, ktorej otec však kladie podmienky – jeden z jej synov musí byť kráľom Hastinápuru, čo fakticky ruší legitímne právo Šantanuovho syna Dévavratu byť nasledovníkom trónu. Princ Dévavrata, ktorý vidí svojho otca osamoteného, ale zaľúbeného v situácii, kedy jeho rozhodnutie by zmenilo osud následníctva trónu, aby úplne zmiernil otcovu bolesť a umožnil mu zobrať si za ženu Satjavatí, pred jej otcom, ktorý si kládol takúto podmienku, zloží prísahu, že na veky vekov ostane v celibáte. Prísaha zmenila Dévavratov osud a tento získava nové meno – Bhíšma. Kráľ Šantanu a Satjavatí sa zoberú a majú spolu deti, ktorými sú Čitrángada a Vičitravírja. Nedožijú sa však dlhého veku a Satjavatí ostáva sama, pretože aj kráľ Šantanu ju pre chorobu navždy opustil.
Hastinápur zase nemá následníka trónu. Satjavatí teda požiada Bhíšmu, aby sa zriekol svojej prísahy pre večný celibát, ale Bhíšma to rázne odmieta. Satjavatí si stále robí výčitky voči svojmu otcovi, ktorého podmienky spôsobili, že sa situácia ohľadne nasledovníka trónu vyvinula takto – keby bol ním Bhíšma, všetko bo bolo teraz iné. Preto vyzve veľkého mudrca Vjásu, mystika a jogína, aby neodmietol jej prosbu riešiť otázku potomstva, a aby sa stal otcom. Vičitravírja, jej teraz už nebohý syn, má dve ženy, ktoré by mohli priviesť na svet potomkov. Vjása je zároveň aj synom Satjavatí a počala ho s potulným askétom a mudrcom - Vjása sa narodil na ostrovčeku v rieke Jamuna (Jamuná; v dnešnom indickom štáte Uttarpradéš).
Keď sa Vjása po rozhovore so svojou matkou Satjavatí podujme splodiť deti pre kráľovský trón, osud chcel, že Ambika (prvá Vičitravírjova žena) sa zhrozí pri pohľade na špinavého askétu, že má v zdesení počas milovania zavreté oči. Bola za to potrestaná a narodil sa jej slepý syn Dhrtaráštra. Ďalšia žena, Ambálika (Ambáliká), dostala od Satjavatí inštrukcie, aby mala oči za každú cenu otvorené. Keď však aj ona uvidela špinavého askétu, celá zbledla. Preto sa jej narodil syn, ktorý bol celý bledý a dostal meno Pándu. Dhrtaráštra a Pándu boli nevlastní bratia. Napokon prišla na rad slúžka, s ktorou Vjása splodil Viduru. Vidura neskôr pôsobil ako minister na kráľovskom dvore Kuruovcov.
Vznikli tak dva silné rody, ktoré bojovali o kráľovský trón – Pánduovci a Kuruovci a ich konanie vyvrcholí do vojny.
Idea
Nosným pilierom odkazu eposu je predovšetkým vyzdvihnúť zmysel víťazstva dobra nad zlom. Mahábháratu a teda samozrejme aj Gítu, ktorá je jej časťou, napísal podľa indických sanskritských textov Ganéša svojím sloním klom ako pisár, keď mu text diktoval Vjása. Mahábhárata sa vysmieva aj zo "štyroch starých hriechov" - lovu, hazardu, neviazaného sexu a omamných látok.
Jarošov nad Nežárkou
Jarošov nad Nežárkou je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 115 obyvateľov, z toho 565 mužov a 550 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 38,9 roka, ženy 40,9 roka).
Oulchy-le-Château (obec)
Oulchy-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Oulchy-le-Château má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Oulchy-le-Château má 842 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Merlimont
Merlimont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Popradská kotlina
Popradská kotlina je geomorfologický podcelok Podtatranskej kotliny, pričom zaberá celú jej východnú polovicu v širšom okolí miest Poprad a Kežmarok.
Vymedzenie
Pomerne rovinaté územie lemuje veniec hôr, konkrétne na severe susedia Východné Tatry (podcelok Tatier) a Tatranské podhorie, západným smerom oddeľuje Štrbský prah Liptovskú kotlinu (oba sú podcelkami Podtatranskej kotliny). Južným smerom vystupujú Kozie chrbty s podcelkami Važecký chrbát a Dúbrava, a na krátkom úseku aj Hornádske podolie (podcelok Hornádskej kotliny). Východným smerom ležia Levočské planiny a Levočská vrchovina, patriace k Levočským vrchom, a na severovýchode nadväzuje Veterný vrch a Repisko, oba sú podcelkami Spišskej Magury. Osou kotliny je rieka Poprad, ktorá spája mestá Svit, Poprad, Kežmarok, Spišská Belá a Podolínec.
Delenie
Kotlina sa ďalej člení na tieto geomorfologické časti:
Osídlenie
Kotlina patrí k stredne husto obývaným oblastiam a regionálnym centrom je mesto Poprad. Významnú pozíciu majú i mestá Svit, Kežmarok, Spišská Belá a Podolínec.
Chránené územia
Popradská kotlina patrí okrajovo do Tatranského národného parku, resp. jeho ochranného pásma a na území sa nachádza množstvo chránených území. Medzi nimi národná prírodná rezervácia Belianske lúky, Uhlištiatka, Mraznica, národná prírodná pamiatka Gánovské travertíny, prírodná rezervácia Jelšina, Kút, Poš, Primovské skaly, Slavkovský jarok, Švábovská stráň a prírodná pamiatka Briežky.
Turizmus
Tatranská kotlina tvorí bránu do Tatier; pokým z Liptovskej kotliny vedú cesty a turistické trasy do Západných, no i Nízkych Tatier, Popradská kotlina je východiskom pre návštevníkov Vysokých a Belianskych Tatier. V kotline vyvierajú minerálne pramene (napr. pri Starom Smokovci, Gánovciach, Hozelci, Spišskej Belej, Výbornej, Toporci a Podhoranoch) a tiež termálne pramene (Vrbov, Poprad, Gerlachov). Na výver termálnych prameňov v Gánovciach sa viaže travertínová kopa Hôrka, kde sa v minulosti pri ťažbe travertínu našiel odliatok mozgovne neandertálca.
Doprava
Tatranské osady spájajúca Cesta Slobody je dostupná z viacerých obcí v kotline, napojených na cestu I/18 (Liptovský Mikuláš – Levoča), v severovýchodnej časti tiež z cesty I/66 (Pusté Pole – Poprad – Spišská Belá – Tatranská Javorina). Kotlinou vedie medzinárodne významná európska cesta 50 v trase diaľnice D1. Rovnako strategický význam má železničná trať Žilina – Košice, na ktorú sa v Poprade pripája tatranská električka i regionálna trať do Starej Ľubovne. Zo stanice Tatranská Štrba vedie na Štrbské Pleso ozubnicová trať.
Monbahus
Monbahus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Štátna cesta 424 (Chorvátsko)
Štátna cesta 424 je 17,6 km dlhá chorvátska štátna cesta, ktorá spája mesto Zadar s výjazdom Zadar 2 na diaľnici A1. Na celej svojej dĺžke je kategorizovaná ako rýchlostná cesta (brza cesta).
Jilem (okres Jindřichův Hradec)
Jilem je obec v Česku v okrese Jindřichův Hradec v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 110 obyvateľov, z toho 59 mužov a 51 žien, pričom priemerný vek v obci bol 45,5 roka (muži 44,3 roka, ženy 46,8 roka).
Metz-en-Couture
Metz-en-Couture je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam riek v Južnej Afrike
Toto je zoznam riek Južnej Afriky:
Sklo
thumbnail|right|250px|Sklo môže byť priesvitné, ploché alebo v rôznych tvaroch a farbách. Sklo je homogénna amorfná, izotropná, priehľadná, pevná a krehká látka v metastabilnom stave, vznikajúca ochladzovaním taveniny. Obsahuje najčastejšie kremičitý piesok, sódu, oxidy alkalických kovov, vápenec. Je to biologicky neaktívny materiál.
Sklo je transparentné (priehľadné) pre viditeľné svetlo (existuje aj nepriehľadné sklo). Obyčajné sklo neprepúšťa svetlo s vlnovou dĺžkou kratšou ako 400 nm (ultrafialové svetlo), pretože obsahuje prímesi, napr. sódu (uhličitan sodný).
História
Sklo bolo objavené okolo roku 3000 pred Kr. v Egypte. Spočiatku technológia neumožňovala výrobu čistého skla (prímesy) a používalo sa hlavne na výrobu malých nádob a ozdôb. Nádoby sa spracovávali omotávaním okolo hlineného jadra, ktoré sa po vychladení skleného výrobku rozbilo. Sklo obsahovalo oxid kremičitý, vápnik a sodík.
Sklo sa nachádza aj v prírode, a je tvorené z vulkanickej taveniny. Toto sklo sa nazýva obsidián. Obsidián bol dlho používaný na výrobu nožov použitím jednoduchých nástrojov. Inou formou prírodného skla sú rúrky vzniknuté úderom blesku do kremičitého piesku.
Sklo
Sklo je homogénny amorfný, tuhý, krehký, väčšinou priehľadný materiál s hladkým povrchom. Vyrába sa z tzv. skloviny roztavenej v sklárskej peci. Materiál sa rýchlo schladí a preto nemá dosť času na vytvorenie kryštálovej mriežky. Výsledná tuhá látka je amorfná (beztvará). Čisté sklo je transparentný (priehľadný), relatívne pevný materiál, odolný proti opotrebeniu, v podstate inertný a biologicky neaktívny. Môže byť formovaný do rozmanitých tvarov. Sklo je však veľmi krehké a rozbíja sa na ostré črepy. Tieto vlastnosti môžu byť modifikované pridaním zlúčenín (najčastejšie oxidy kovov) do taveniny. Sklo sa dá aj tepelne spracovávať napr. kaliť.
Sklo je tvorené predovšetkým oxidom kremičitým, ktorý sa získava z kremeňa (kremičitého piesku – tiež sklárskeho piesku). Kremeň má teplotu tavenia okolo 2 000 °C, preto sa pri výrobe pridávajú alkalické látky, ktoré túto teplotu výrazne znižujú napr. sóda a uhličitan draselný, ktoré znižujú teplotu tavenia na asi 1 000 °C. Pretože alkálie zároveň znižujú odolnosť skla voči vode, čo je nežiaduce, pridáva sa tiež oxid vápenatý, ktorý túto odolnosť zlepšuje.
Základné suroviny na výrobu skla sú – čistý kremičitý piesok, oxid vápenatý, uhličitan sodný (draselný), oxid hlinitý a črepy skla (separovaný odpad). Z týchto surovín sa pripraví prášková zmes nazývaná sklársky kmeň, ktorý sa taví v sklárskej peci. Ku základným zložkám kmeňa sa pridávajú rôzne prísady, ktoré sklo čistia, zafarbujú alebo znepriehľadňujú.
Model oceňovania kapitálových aktív
Model oceňovania kapitálových aktív alebo model CAPM (angl. capital asset pricing model, skratka CAPM) je špeciálny prípad Markowitzovho modelu portfólia, pri ktorom práve jedno aktívum v portfóliu má nulovú rizikovosť a zároveň kladný výnos.