cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Majstrovstvá Slovenska v šachu
Majstrovstvá po vzniku samostatného Slovenska v roku 1993
Z posledných desiatich ročníkov sa sedem konalo v Banskej Štiavnici, kde sú nepriamou súčasťou podujatia Živý šach. V rokoch 1993-2015 bolo zorganizovaných 23 majstrovstiev, z ktorých bolo 5 uzatvorených veľmajstrovských turnajov (v rokoch 2002, 2006, 2007, 2014 a 2015) a 18 open turnajov s účasťou hráčov rôznej výkonnosti (počnúc začínajúcimi šachistami a končiac šachovými veľmajstrami). Najčastejšími účastníkmi boli šachový veľmajster (GM) Tomáš Petrík, medzinárodný majster (IM) Marián Kantorík a amatérsky hráč Ján Bakalár so 16 účasťami.
V týchto turnajoch sa podarilo dvakrát zvíťaziť štyrom hráčom: GM Jánovi Markošovi z Bratislavy (celkovo získal 2x prvé miesto, 2x druhé miesto, 1x tretie miesto), GM Tomášovi Petríkovi z Modry (2-2-0), IM Róbertovi Tibenskému z Bratislavy (2-1-0) a GM Petrovi Michalíkovi z Prievidze/Prahy (2-0-1).
Paleokonzervativizmus
Paleokonzervativizmus je termín pre antikomunistickú a antiimperialistickú pravicovo orientovanú politickú filozofiu v Spojených štátoch, zdôrazňujúcu tradíciu, občiansku spoločnosť a antifederalizmus spolu s náboženskou, regionálnou, národnou a západnou identitou. Chilton Williamson ml. paleokonzervativizmus opisuje ako „vyjadrenie zakorenenosti: mať zmysel pre miesto a históriu, sebauvedomenie odvodené z predkov, príbuzných a kultúry - identita, ktorá je kolektívna, ale aj osobná.“ Paleokonzervativismus nie je vyjadrený ako ideológia a jeho prívrženci sa nemusia nevyhnutne hlásiť k línii jednej politickej strany.
Majstrovstvá Slovenska v šachu
Majstrovstvá po vzniku samostatného Slovenska v roku 1993
V jednotlivých rokoch v turnaji zvíťazili:
V turnajoch, v ktorých zvíťazil zahraničný hráč, bol za Majstra Slovenska vyhlásený najlepšie umiestnený šachista, ktorý bol členom Slovenského šachového zväzu. Podrobné výsledky všetkých turnajov do roku 2014 sú zachytené v Druhej slovenskej knihe šachovej a výsledky od roku 2008 sú na stránkach chess-results.com.
Majsterky Slovenska
V minulosti sa usporadúvali špeciálne súťaže len pre ženy, v súčasnosti ženy súťažia na turnajoch priamo s mužmi, pričom najlepšie umiestnená žena získava titul Majsterky Slovenska. O tom, že ženy dokážu byť mužom rovnocennými súperkami svedčí, že na Majstrovstvách Slovenska v roku 2008 obsadila Zuzana Hagarová 3. miesto alebo že v roku 2010 skončila na 4. mieste Eva Repková.
Nórsko
Nórsko, (dlhý tvar Nórske kráľovstvo, v miestnej jazykovej verzii bokmål celým názvom Kongeriket Norge, vo verzii nynorsk Kongeriket Noreg, v reči národnostnej menšiny Sami Norga) je jedným zo severských štátov na Škandinávskom polostrove v severne Európe. Má rozlohu 385 207 km² a žije v ňom 5 425 000 obyvateľov. Hlavným mestom je Oslo. Nórsko je unitárny štát a parlamentná monarchia. Susedí so Švédskom na väčšine juhovýchodnej hranice, s Fínskom a Ruskom na severovýchode. Pod nórsku suverenitu patrí aj arktické súostrovie Svalbard (Špicbergy) a ostrov Jan Mayen, ktorý leží neďaleko Islandu. Administratívne patrí Nórsku aj ostrov Bouvetøya v južnom Atlantiku. Krajina si robí nárok aj na Ostrov Petra I. v južnom Pacifiku a teritórium Zem kráľovnej Maud (Dronning Maud Land) v Antarktíde.
Nórsko je prevažne hornatá krajina, najvyššia hora Galdhøpiggen meria 2 464 metrov. V jej blízkosti ležia dva nórske ľadovce Jostedalsbreen a Jotunheimen, lákajúce každý rok tisíce turistov. Na medzinárodnej ceste E16, spájajúcej Oslo s Bergenom na západnom pobreží Nórska, sa nachádza Lærdalský tunel, najdlhší cestný tunel na svete (24km dlhý).
Nórsko vytvorilo severský model sociálneho štátu. Nórsky štát rovnako udržuje svoje vlastníctvo v kľúčových priemyselných odvetviach, ako je ťažba ropy a zemného plynu. Ropný priemysel predstavuje zhruba štvrtinu hrubého domáceho produktu (HDP). Nórsko je pätnástym najväčším svetovým producentom ropy na svete. V prepočte na jedného obyvateľa je najväčším ťažiarom ropy mimo Blízky východ.
Nórsko má 4. najvyšší HDP na obyvateľa na svete (v parite kúpnej sily). Od roku 2009 sa Nórsko umiestňuje na prvej priečke rebríčka Indexu ľudského rozvoja, ktorý zostavuje OSN. Nórsko sa umiestnilo na prvom mieste aj v Správe o svetovom šťastí OSN v roku 2017. Podľa indexu demokracie vytváraného časopisom The Economist má Nórsko najkvalitnejšiu demokraciu na svete. Má tak isto aj jednu z najnižších úrovní kriminality na svete.
Etymológia
Nórsku dali meno zrejme starí Góti alebo Dáni a v ich jazyku to znamenalo „cesta na sever“. V historickom zázname reči vikingského náčelníka Ottara k anglickému kráľovi Alfrédovi zhruba v roku 880 je dnešné územie Nórska nazývané Norðvegr. Až v 14. storočí sa začali používať formy mena krajiny Noreg(h)e, Norig(h)e, Norg(h)e alebo Norie. Oficiálny názov Noreg v jazyku nynorsk bol prijatý až po jazykovej reforme z roku 1938, zatiaľ čo názov Norge v jazykovej verzii bokmål je používaný zhruba už od roku 1450.
Pravek
vľavo|náhľad|[[Skalné rytiny v Alte|Praveké maľby v Alte]] vľavo|náhľad|218x218pixelov|Petroglyfy [[Hjortspringská loď|lodí typu hjortspring z doby bronzovej]] Stopy po prvom ľudskom osídlení archeológovia dávajú do súvislosti s kultúrou nazývanou Ahrensburgien (pomenovanou po dedinke Ahrensburg, ležiacej 25 km severovýchodne od Hamburgu, v neskoršom nemeckom štáte Šlezvicko-Holštajnsko). Táto kultúra je lokalizovaná do severoeurópskych nížin v období 9–7 tisíc rokov pred n. l. Príslušníci tejto kultúry boli predovšetkým lovcami Sobov, ktorí žili v stanoch, alebo mierne vyhĺbených chatách. Používali štiepané hroty so stopkou, oštepy a luky. Tieto najstaršie stopy ľudského osídlenia v Nórsku sa nachádzajú pozdĺž pobreží, kde sa po poslednej dobe ľadovej, medzi rokmi 11 000 a 8 000 pred n. l., stiahol ľadovec.
K najcennejším objavom patria tie z doby okolo roku 5000 pred n. l. zo severu Nórska, z Finnmarku, hlavne z obce Alta, kde boli objavené pozoruhodné skalné rytiny, znázorňujúce predovšetkým lov (dnes súčasť Svetového dedičstva UNESCO). Archeológovia v súvislosti s týmito objavmi niekedy hovoria o kultúre Komsa. Druhé centrum objavov z tejto doby sa nachádza na juhozápade krajiny, v Rogalande (kultúra Fosna). Veľká vzdialenosť týchto objavov dlho viedlo k presvedčeniu, že išlo o dve rôzne kultúry, to však býva od 70. rokov 20. storočia spochybňované. Dnes väčšina historikov predpokladá, že južné centrum bolo staršie a sever bol z tohto centra osídlený pochodom po pobreží. Objavy z Alty sú najrozsiahlejšími skalnými kresbami v celej Škandinávii. Prezradzujú, že miestni obyvatelia doby kamennej boli predovšetkým lovci a rybári.
Medzi rokmi 3000 až 2500 pred n. l. dorazili do východného Nórska noví osadníci, radení k tzv. kultúre so šnúrovou keramikou. Boli to indoeurópski poľnohospodári, ktorí už pestovali obilie a chovali kravy a ovce. Lov a rybolov sa stal pri nich až sekundárnym zdrojom obživy. Od roku 1500 pred n. l. sú zaznamenané stopy po použití bronzu, avšak bronzové nástroje sa zrejme obmedzovali len na náčelníkov. Na skalných rytinách sa objavujú nové motívy, predovšetkým slnečný kotúč, ktorý bol zrejme uctievaný. Výrazným motívom sú lode, hlavne typ hjortspring. Tiež aj vztýčené kamenné monumenty sú usporiadané do tvaru, ktorý pripomína loď.
Na začiatku doby železnej (posledných 500 rokov pred našim letopočtom) došlo zrejme k populačnej kríze, lebo archeológovia nachádzajú len málo pozostatkov. Oživenie nastalo zhruba po začiatku nášho letopočtu, keď sa obyvatelia Nórska dostali do kontaktu s rímskou Gáliou. Bolo objavených asi 70 rímskych bronzových kotlov, často používaných ako pohrebné urny.
Raný stredovek
V nórskom národnom povedomí je kľúčovým rok 872, keď Harald I. Krásnovlasý, po bitke pri Hafrsfjorde (neďaleko Stavangera), ako prvý zjednotil nórske drobné kráľovstvá (smårike) a stal sa prvým nórskym kráľom. Centrum Haraldovej ríše bolo na južnom pobreží. Po Haraldovi sa moci chopil jeho syn Erik Krvavá sekera, po jeho zosadení potom ďalší z Haraldových synov Hakon I.. Ten už začal koketovať s kresťanstvom. Christianizácii však zabránilo to, že sa moci po Haakonovej smrti ujali veľkí ctitelia severských tradícií Harald II. a Haakon Sigurdsson. Až Olaf I. Tryggvason začal v krajine znovu presadzovať kresťanstvo, a to často veľmi násilne. Postavil aj prvý kostol, v roku 995 v Mosteri. Olaf I. Tryggvason preslávený aj ako vikingský dobyvateľ, když s 390 loďami napadol Anglicko a obliehal Londýn. V jeho christianizačnom diele pokračoval inak pomerne neúspešný panovník Olaf II., neskôr prehlásený za svätého. Jeho nástupca Knut Veľký potom Nórsko po prvý krát v jeho histórii zapojil do viacnárodnej ríše, tzv. Severskej ríše, avšak len nakrátko. Po ňom sa opäť presadili lokálni vodcovia.
Vrcholný stredovek
náhľad|Brezonohí (či birkebeinerovia) zachraňujú budúceho kráľa [[Haakon IV.|Haakona IV.]] Veľkým problémom nórskeho štátu bolo nástupníctvo. Tradícia dávala právo nastúpiť na trón všetkým kráľovým synom, čo viedlo k mnohým bojom a tiež aj posilňovalo cirkev, ktorá si robila nárok do otázky nástupníctva hovoriť. Sériu nórskych občianskych vojen ukončil až v roku 1217 Hakon IV., ktorý nastolil jasný nástupnický rád. Jeho vláda bola v znamení mieru, konsolidácie monarchie a definitívneho zjednotenia krajiny. Obdobie jeho panovania je považované za vrcholné obdobie stredovekého Nórska.
Geografia
left|thumb|Mapa Nórska thumb|Hardangerfjord – Tretí najväčší fjord v Nórsku Nórsko sa rozprestiera v západnej časti Škandinávskeho polostrova od mysu Lindesnes v Severnom mori po Severný mys v Severnom ľadovom oceáne, s celkovou dĺžkou približne. Nórske pobrežie je členité a dlhé až, Niektoré fjordy siahajú až do vnútrozemia. V blízkosti pobrežia sa nachádza množstvo malých ostrovčekov a skjärov (plochých skál vyčnievajúcich nad vodnú hladinu). Vnútrozemie je zväčša hornaté (celým Nórskom sa tiahne masív Škandinávskych vrchov), najvyšší vrch je Galdhøpiggen –, vyššie položené oblasti sú trvalo zaľadnené. Rieky sú krátke a prudké. V Nórsku sa nachádza aj vodopád Vinnufossen, ktorý je najvyšší v Európe.
La Chapelle-sous-Dun
La Chapelle-sous-Dun je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Nórsko
Hospodárstvo
Nórske kráľovstvo je rozvinutým priemyselno-poľnohospodárskym štátom. Významná je aj ťažba nerastných surovín, najmä ropy a zemného plynu na plošinách v šelfoch Severného mora. Ako jeden z najlesnatejších štátov Európy, významný podiel má aj ťažba dreva (okolo 10 miliónov m3 ročne), na čo nadväzuje drevársky a papierenský priemysel. Nezanedbateľným prvkom je aj rybolov a spracovanie rýb (z najvýznamnejších centier napr. Bergen, Stavanger alebo Trondheim) s ročným úlovkom cca 300 tis. ton. Z ostatných priemyselných odvetví majú významný podiel aj hutnícky, chemický, potravinársky a textilný priemysel.
Hádzaná na Ázijských hrách 1982
Hádzaná na Ázijských hrách 1982 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Ázijských hier 1982. Konal sa v Naí Dillí, v Indii v dňoch od 23.30. novembra 1982, za účasti 8 mužských tímov. Bol to prvý hádzanársky turnaj, ktorý sa uskutočnil na Ázijských hrách a organizoval sa iba v mužskej kategórii. Titul získala 🇨🇳, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇯🇵.
Nórsko
Hospodárstvo
V Nórsku sa 99,6 % elektrickej energie vyrába vo vodných elektrárňach, ktoré majú ideálne podmienky kvôli rýchlotečúcim a strmým riekam.
La Chapelle-sous-Dun
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nórsko
Hospodárstvo
Keďže má Nórsko len veľmi malý podiel ornej pôdy (2,9 %), poľnohospodárska výroba sa zameriava predovšetkým na chov, najmä oviec, hovädzieho dobytka, kožušinovej zveri (líšky, norky a pod.) a na severe aj tradičný chov sobov.
Zahraničný obchod Nórskeho kráľovstva je trvale aktívny a zameriava sa najmä na vývoz ropy a ropných produktov, zemného plynu (podmorskými ropovodmi do Veľkej Británie, Nemecka, Švédska a pod.), rýb a výrobkov z rýb a papiera. Hlavným dovozným artiklom sú stroje, dopravné prostriedky, elektrotechnické výrobky a potraviny.
Údaje o ťažbe, poľnohospodárstve a priemyselnej výrobe
Poznámka: Údaje sú platné k roku 1994, ak nie je uvedené inak
Náboženstvo
Od reformácie sa drvivá väčšina obyvateľov hlási k luteranizmu, k Nórskej (evanjelickej) cirkvi. Väčšina moslimov, rímskych katolíkov a pravoslávnych sú prisťahovalci z arabských krajín, Poľska a balkánskych štátov.
Štatistika za rok 2011:
Administratívne členenie
thumb|Mapa administratívneho členenia Nórska znázorňuje 19 [[kraj (Nórsko)|krajov (fylker) a ostrovy Svalbard a Jan Mayen, ktoré sú súčasťou Nórskeho kráľovstva]] Vlastné Nórsko sa delí na 11 krajov. Nórsko má aj dve integrálne zámorské územia, a to ostrovy Jan Mayen a Svalbard. Ďalej má tri antarktické a subarktické závislé územia: Bouvetov ostrov, Ostrov Petra I. a Zem kráľovnej Maud.
Doprava
V Nórsku je 48 letísk, z nich dve medzinárodné. Krajina má jednu z najväčších obchodných flotíl na svete. Železničná doprava má menší význam. Cesty sú zväčša vyasfaltované. Významným zdrojom príjmov je turistický ruch.
Údaje o dopravnej sieti a turistickom ruchu
Poznámka: Údaje sú platné k roku 1994, ak nie je uvedené inak
V roku 2020 sa Nórsko stalo prvým štátom kde sa predalo viac elektromobilov ako áut na benzínový, naftový či hybridný pohon. Z celkového počtu 141 412 áut tvorili 54,3%.
Hrušovský potok
Hrušovský potok môže byť:
Neokonzervativizmus
Neokonzervativizmus je politický smer, ktorý vznikol v druhej polovici 20. storočia vo vyspelých hospodárskych krajinách v dôsledku tendencií liberálneho reformizmu šesťdesiatych rokov. Termín neokonzervativizmus zaznieval na verejnosti v posledných rokoch v súvislosti so zahraničnou politikou prezidenta USA Georgea W. Busha, najmä v súvislosti s vojnou v Iraku. Pôvodne týmto názvom označovali sklamaných liberálov (v americkom zmysle slova teda ľavičiarov), ktorí verili v potrebu širšej pôsobnosti vlády, no nesúhlasili so štedrou sociálnou politikou Spojených štátov a ktorým sa Demokratická strana a americkí liberáli zdali málo antikomunistickí. Na čele tejto skupiny stál komentátor Irving Kristol, ktorého označujú za krstného otca neokonzervativizmu, spolu s Normanom Podhoretzom a Jeanne Kirkpatrickovou.
Neokonzervativizmus ako koncepcia medzinárodných vzťahov je kritikou politického realizmu. Na rozdiel od realistov, ktorí medzinárodný systém pokladajú len za spleť amorálnych, racionálnych štátov, sledujúcich iba svoje úzke národné záujmy, neokonzervatívci tieto štáty delia na dobré a zlé. Použitie sily proti "zlým" štátom so zámerom šíriť morálku "dobrých" štátov, pokladajú za ospravedlniteľné, čím prispeli k intelektuálnym základom Bushovej doktríny preventívnej vojny.
Neokonzervatívci veria, že silu možno v medzinárodných vzťahoch použiť ako nástroj dobra, čiže na šírenie demokracie a udržiavanie hegemónie Spojených štátov.
ABS
ABS môže byť:
Abs alebo abs môže byť:
Škoda 16 T
náhľad|Viac električiek Škoda 16 T je česká päťčlánková nízkopodlažná električka, ktorá vychádza z typu Škoda 05 T. Dizajn vozňa podobne ako pri type Škoda 14 T pre Prahu navrhla spoločnosť Porsche Design Group, dcérska firma automobilky Porsche.
Konštrukcia
Ide o jednosmerný šesťnápravový motorový čiastočne nízkopodlažný električkový vozeň. Skladá sa z piatich článkov, ktoré sú spojené kĺbmi a harmonikami. Na pravej strane vozňovej skrine sa nachádza šesť predsuvných dverí, z toho štyri dvojkrídlové a dvoje jednokrídlové.
Konštrukčne vychádza predovšetkým z typu 05 T. Niektoré prvky, napríklad dizajn, sú odvodené od typu Škoda 14 T. Prvý, tretí a piaty článok je posadený na podvozkoch, druhý a štvrtý je zavesený medzi okolité články. Podiel nízkej podlahy, nad temenom koľajnice, dosahuje 65 percent. Rozdiel vo výške nízkopodlažnej a vysokopodlažnej časti vyrovnáva jeden schod. Elektrická výzbroj je umiestnená na streche.
Prevádzka
Zmluva medzi prevádzkovateľom MHD v poľskom Vroclave a firmou Škoda Škoda Transportation na dodávku ôsmich vozňov 16 T bola podpísaná na jar 2005, na jeseň toho roku bol počet električiek zvýšený o 10. Prvé vozidlá 16 T sa mali vo Vroclave objaviť na jeseň 2006.
Materiálna výroba
Materiálna výroba je ľudská činnosť, ktorou človek pôsobí pretvárajúcim spôsobom na vonkajšie predmety prírody, ktorou si ich privlastňuje a bezprostredne využíva na uspokojovanie svojich potrieb. Vytvára materiálny základ všetkých ostatných činností.
Ečer
Ečer môže byť:
Tony Levin
Tony Levin spopularizoval nástroje Chapman Stick a NS Bass. Vytvoril štýl hrania „Funk Fingers“.
Rakúska ekonomická škola
Rakúska ekonomická škola (iné názvy: rakúska škola, rakúska národohospodárska škola, psychologická škola) je heterodoxná škola ekonomického myslenia, ktorá vznikla v 70. rokoch 19. storočia vo Viedni. Je výrazne pravicová, liberálna či libertariánska, radikálne subjektívne psychologická, verbálne orientovaná a monistická; odmieta používanie metodológie prírodných vied, najmä matematiky, na štúdium ľudského konania a namiesto toho sa snaží opierať o praxeológiu.
Škola sa zvykne klasifikovať ako smer neoklasickej ekonómie alebo ako samostatná ekonomická škola. Niektoré zdroje vyčleňujú novších ekonómov rakúskej školy do samostatnej skupiny, ktorú nazývajú nová rakúska škola, moderná rakúska škola, neorakúska škola a pod.
Hoci prví predstavitelia školy boli Rakúšania, nová rakúska škola už napriek svojmu názvu (okrem svojho pôvodu) nemá nič spoločné s Rakúskom.
Charakteristika
Jej najvýznamnejší predstavitelia sú Carl Menger, Eugen von Böhm-Bawerk, Ludwig Edler von Mises, Friedrich August von Hayek, Murray Rothbard a Walter Block.
Napriek tomu, že ich myšlienky stáli do určitej miery mimo hlavného prúdu neoklasickej teórie, rakúska škola sa stala veľmi vplyvnou pre jej dôraz na kreatívnu fázu ekonomickej produktivity a jej hľadanie základov behaviorálnej teórie formujúcej neoklasickú ekonómiu. Rakúska škola sa často spája so skupinami, ktoré zosobňujú myšlienky klasického liberalizmu a libertarianizmu.
Charakteristické rysy
Charakteristické rysy tejto ekonomickej školy sa dajú zhrnúť do 3 oblastí, v ktorých sa rakúska škola významne odlišuje od zvyšku ekonomických škôl. To nám umožňuje získať prehľad o tom, čo rakúska škola predstavuje a čím je typická.
Korene teórie
Teória patrí pod liberálne ekonomické teórie, ktorej počiatky siahajú do 15. storočia, keď nasledovníci Sv. Tomáša Akvinského, publikujúci a vyučujúci na Salamanskej univerzite v Španielsku, hľadali vysvetlenie pre široké spektrum ľudského konania a spoločenskej organizácie.
Títo neskorší scholastici počas niekoľkých generácií objavili a vysvetlili zákony ponuky a dopytu, príčiny inflácie, pôsobenie výmenných kurzov a subjektívnu povahu ekonomickej hodnoty. Neskorí scholastici boli obhajcami súkromného vlastníctva, slobody uzatvárania zmlúv a slobody obchodovania. Oslavovali príspevok podnikania pre spoločnosť, zatiaľ čo tvrdohlavo oponovali proti daniam, kontrole cien a regulovaniu obmedzujúcemu podnikanie. Ako teológovia morálky, naliehali na vlády aby sa riadili etickými princípmi (napr. pri krádeži a vražde) a žili podľa pravidla Ludwiga von Misesa: prvou úlohou ekonóma je povedať vládam čo nemôžu robiť.
Prvá všeobecná rozprava o ekonómii, Essay on the Nature of Commerce, bola napísaná v roku 1730 Richardom Cantillonom, mužom vyučeným v scholastickej tradícii. Narodený v Írsku, neskôr emigrujúci do Francúzska videl ekonómiu ako nezávislú oblasť skúmania a objasnil tvorbu cien pomocou takzvaného „myšlienkového experimentu“. Cantillon je dnes považovaný za predchodcu rakúskej ekonomickej školy.
Vznik teórie
Za zakladateľa rakúskej ekonomickej školy je považovaný Carl Menger, ktorý publikoval v roku 1871 dielo „Grundsätze der Volkswirtschaftslehre“ (Princípy náuky o národohospodárstve). Menger vzkriesil prístup francúzskych scholastikov k ekonómii.
Zároveň s publikovaním spisov Leona Walrasa a Stanleyho Jevonsa, Menger objasnil subjektívny základ ekonomickej hodnoty a ako prvý do podrobna vysvetlil teóriu hraničnej užitočnosti (čím väčšie množstvo jednotiek určitého statku jednotlivec vlastní, tým menšiu hodnotu pre neho predstavuje každá jednotka tohto statku). Okrem toho Menger objasnil ako vznikajú peniaze na voľnom trhu, keď najpredajnejší tovar (komodita) je žiadaný nie kvôli spotrebe, ale kvôli možnosti použiť ho na kúpu iného tovaru.
Mengerova kniha bola základným pilierom „marginalistickej revolúcie“ v histórii ekonomickej vedy. Tak ako jeho predchodcovia, Menger bol klasickým liberálom a metodologickým individualistom, ekonómiu videl ako vedu o individuálnej voľbe. Jeho dielo „Untersuchungen über die Methode der Sozialwissenschaften und der politischen Ökonomie insbesondere“, ktoré vyšlo o 12 rokov neskôr, porazilo rakúsku historickú školu, ktorá odmietala teóriu a videla úlohu ekonómie v nazhromažďovaní holých dát pre potreby štátu.
Ako profesor ekonómie na Viedenskej univerzite a od roku 1876 tútor mladého korunného princa Rudolfa z rodu Habsburgovcov, Menger vzkriesil ekonómiu ako vedu o ľudskom konaní založenú na deduktívnej logike a pripravil tak pôdu neskorším teoretikom na odpor voči socialistickým myšlienkam. Jeho študent Friedrich von Wieser silne ovplyvnil neskoršie dielo Friedricha von Hayeka. Mengerova práca ostáva vynikajúcim úvodom do ekonomického myslenia. V určitom ohľade sa všetci nasledovníci rakúskej myšlienky považovali za študentov Cargla Mengera.
Rozšírenie teórie
thumb|right|190px|[[Eugen von Böhm-Bawerk preformuloval Mengerovu interpretáciu a aplikoval na množstvo nových problémov.]] Mengerov obdivovateľ a nasledovník na Innsbruckskej univerzite, Eugen von Böhm-Bawerk, prevzal Mengerovu interpretáciu, preformuloval ju a aplikoval na množstvo nových problémov vrátane hodnoty, ceny, kapitálu a úroku. Jeho dielo z roku 1884 „Geschichte und Kritik der Kapitalzinstheorien“, je rozsiahlym zoznamom nesprávnych predstáv v dejinách myslenia a silnou obranou myšlienky, že úroková miera nie je umelým výtvorom, ale neodmysliteľnou súčasťou trhu. Reflektuje všeobecný fakt časovej preferencie, teda tendenciu ľudí preferovať uspokojenie potrieb teraz pred ich uspokojením v budúcnosti.
Ludwig von Mises
thumb|right|190px|[[Ludwig von Mises neúnavne šíril myšlienky rakúskej školy až do smrti.]] Oblasť, v ktorej Böhm-Bawerk nerozviedol analýzu Mengera, boli peniaze. Tejto úlohy sa ujal mladý Ludwig von Mises, ekonomický poradca Rakúskej obchodnej komory. Výsledkom Misesovho bádania bolo dielo „Theorie des Geldes", uverejnené v roku 1912. Vysvetlil ako sa teória hraničnej užitočnosti aplikuje na peniaze a predniesol svoju regresnú teorému poukazujúcu na to, že peniaze nielenže vznikajú na trhu, ale aj musia. V nadväznosti na Britské menovú školu (British Currency School), Knut Wickellsovu teóriu úrokových sadzieb a Böhm-Bawerkovu teóriu štruktúry produkcie Mises prezentoval všeobecný náčrt rakúskej teórie hospodárskych cyklov. O rok neskôr bol Mises prijatý na fakultu Viedenskej univerzity a Böhm-Bawerkov seminár strávil dva semestre rozoberaním Misesových kníh.
V povojnovom politickom chaose, hlavným teoretikom v teraz už socialistickej rakúskej vláde bol marxista Otto Bauer. Mises poznal Bauera z Böhm-Bawerkovho semináru, po nociach sa mu snažil vysvetľovať ekonómiu a nakoniec presvedčil Bauera vzdať sa boľševického štýlu politiky. Rakúski socialisti mu to nikdy neodpustili, viedli proti nemu vojnu na akademickej pôde a úspešne mu bránili v získaní profesúry na univerzite.
Neochvejný Mises obrátil pozornosť na problém socializmu ako takého, napísaním senzačnej eseje v roku 1921, ktorú premenil v nasledujúcich dvoch rokoch na knihu „Gemeinwirtschaft:Untersuchungen über den Sozialismus" (neskôr po angl. pod názvom „Socialism“). Socializmus nepripúšťa súkromné vlastníctvo, výmenu kapitálových statkov a tak neumožňuje, aby si zdroje našli najefektívnejšie použitie. Ako Mises predpovedal, socializmus povedie k absolútnemu chaosu a koncu civilizácie.
Marián Antecký
Marián Antecký (* 17. december 1947) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky zvoleným za Stranu demokratickej ľavice vo volebnom období 1998-2002.
Rakúska ekonomická škola
Ludwig von Mises
Mises vyzval socialistov, aby v ekonomickej terminológii presne vysvetlili, ako bude ich systém fungovať, čo bola úloha, ktorej sa socialisti predtým vyhýbali. Debata medzi socialistami a predstaviteľmi rakúskej školy pokračovala v nasledujúcich dekádach, a až do kolapsu svetového socializmu v roku 1989 si akademici dlho mysleli, že debata bola vyriešená v prospech socialistov.
Bazas (kantón)
Bazas je francúzsky kantón v obvode Langon v departemente Gironde v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 13 obcí.
Kozlany (okres Vyškov)
Kozlany sú obec v Česku v okrese Vyškov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 322 obyvateľov, z toho 157 mužov a 165 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,2 roka (muži 41,7 roka, ženy 46,6 roka).
Rakúska ekonomická škola
Ludwig von Mises
Medzitým Misesove argumenty v prospech voľného trhu zaujali skupinu konvertitov zo socialistov, medzi nimi bol Hayek, Wilhelm Röpke a Lionel Robbins. Mises začal viesť súkromný seminár vo svojich kanceláriách v Rakúskej obchodnej komory, ktoré navštevovali Fritz Machlup, Oskar Morgenstern, Alfred Schütz, Gottfried von Haberler, Richard von Strigl, Eric Voegelin, Paul Rosenstein-Rodan a mnohí ďalší intelektuáli z celej Európy.
Okrem toho Mises počas 20. rokov a 30. rokov rokov bojoval na ďalších dvoch akademických frontoch. Zasadil rozhodujúci úder Nemeckej historickej škole sériou esejí na obranu deduktívnej metódy v ekonómii, ktorú neskôr nazval praxeológiou, či logikou konania. Založil aj „Rakúsky inštitút pre výskum hospodárskych cyklov“ a zodpovednosť za inštitút zveril svojmu študentovi Hayekovi.
Vojnové obdobie
Počas tohto obdobia, Hayek a Mises napísali mnoho štúdií o hospodárskych cykloch, varovali pred úverovou expanziou a predpovedali blížiacu sa menovú krízu. Táto práca bola citovaná pri udeľovaní nobelovej ceny za ekonómiu Hayekovi v roku 1974. Po pôsobení v Anglicku a v Amerike sa Hayek stal hlavným oponentom keynesiánskej ekonómie publikovaním kníh na tému výmenných kurzov, kapitálovú teóriu a monetárnu reformu. Jeho populárna kniha „Road to Serfdom“ (Cesta do nevoľníctva, 1944) pomohla vzkriesiť klasický liberalizmus v Amerike po Druhej svetovej vojne a ekonomickej politike New Dealu. A v jeho sérii publikácií Právo, Zákonodarstvo a Sloboda rozpracoval prístup k právu starších scholastikov a použil ho na kritiku egalitarizmu a na všelieky ako sociálna spravodlivosť.
Rakúska škola dnes
Misesov newyorský seminár pokračoval až do roku 1971. Počas tejto doby bol jeho študentom Rothbard. Vlastne Rothbardovo dielo Man, Economy and State (1963) bolo postavené na diele Human Action, a v niektorých oblastiach, napríklad teória monopolov, užitočnosť a prosperita, a v teórii štátu, upevnila Misesove pohľady. Rothbardov prístup k rakúskej ekonomickej škole nasledoval priamo myšlienky neskorých scholastikov aplikovaním ekonomickej vedy do konštrukcie teórie prirodzeného práva na majetok. Výsledkom toho bola ochrana kapitalistickej a s minimálnou účasťou štátu organizovanej spoločnosti, založenej na súkromnom vlastníctve, slobode združovania a slobode uzatvárať zmluvné vzťahy (obchody).
Na sklonku života Mises videl, že začiatok vzkriesenia rakúskej ekonomickej školy sa spája s publikovaním diela Man, Economy and State, a pokračuje dodnes. Bol to Rothbard, ktorý silno upevnil rakúsku školu a doktrínu klasického liberalizmu v Spojených štátoch, zvlášť jeho štvorzväzkovým dielom Conceived in Liberty pojednávajúcom o histórii koloniálnej Ameriky a odtrhnutí od Británie.
Táto a ďalšie Rothbardove vplyvné práce slúžili ako kritické spojenie medzi Misesovou a Hayekovou generáciou a pre terajších ekonómov presadzujúcich myšlienky rakúskej tradície. V skutočnosti bez Rothbardovej snahy poprieť intelektuálne trendy vtedajšej doby, sa pokrok rakúskej ekonomickej školy mohol zastaviť. Bolo to jeho široké a hlboké vzdelanie, veselá osobnosť, encyklopedické vedomosti a optimistický pohľad na život, ktorý inšpiroval nespočetne veľa študentov k upriameniu pozornosti na slobodu.
Aj keď je rakúska škola dnes vnímaná oveľa pozitívnejšie ako kedykoľvek predtým, Rothbard podobne ako Mises nebol veľmi dobre prijímaný akademickou obcou. Napriek tomu, že pôsobil na University of Nevada, nikdy nezastáva pozíciu, ktorá by mu dovoľovala zadávať dizertačné práce. Aj napriek tomu vychoval mnoho nasledovníkov pre Rakúsku školu.
Založenie Ludwig Von Mises Institute v roku 1982, za pomoci Margit von Mises ako aj Hayeka a Hazlitta, poskytlo širokú škálu nových možností pre Rothbarda a Rakúsku školu. Prostredníctvom pravidelných konferencií, seminárov, kníh, monografií, bulletinov, štúdií a filmov Rothbard a Mises Institute posunul rakúsku školu do postsocialistického obdobia.
Kapital und Kapitalzins. Zweite Abteilung: Positive Theorie des Kapitales.
Budislav (okres Svitavy)
Budislav je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. Obec má rozlohu a  tu žilo  obyvateľov.
Poľnohospodárska výroba
Poľnohospodárska výroba môže byť:
Kyjov (potok)
Kyjov je potok v Dolnom Zemplíne, v juhovýchodnej časti okresu Vranov nad Topľou. Je to ľavostranný prítok Ondavy, meria 4 km a je tokom V. rádu.
Pramení vo Východoslovenskej pahorkatine, v podcelku Pozdišovský chrbát, na severnom svahu Vlčej hory (200,1 m n. m.) v nadmorskej výške približne 170 m n. m. Od prameňa tečie najprv na severozápad, sprava priberá krátky prítok z lokality Visovec a stáča sa na západ. Z pravej strany ďalej priberá výpustný kanál usadzovacej nádrže, pokračuje juhojuhozápadným smerom popri osade Kyjov na pravom brehu a zľava ešte priberá prítok zo západného svahu Vlčej hory. Následne sa esovito stáča, vstupuje na Východoslovenskú rovinu, do podcelku Ondavská rovina, stáča sa na juhozápad a preteká severne od obce Nižný Hrušov. Severozápadne od obce sa v nadmorskej výške 108,8 m n. m. vlieva do Ondavy.
Konstanz (krajinský okres)
Konstanz je krajinský okres na juhu spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (zo západu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Schwarzwald-Baar, Tuttlingen, Sigmaringen a Bodensee. Na juhu má okres hranicu so švajčiarskymi kantónmi Thurgau a Schaffhausen. K okresu patrí taktiež obec Büsingen ktorá je exklávou a nachádza sa vo vnútri švajčiarskeho kantónu Schaffhausen.
Geografia
Okres Konstanz sa nachádza na severozápadnom brehu Bodamského jazera. Súčasťou okresu je aj Svetové dedičstvo UNESCO ostrov Reichenau s jeho starým kláštorom rovnako ako kvetinový ostrov Mainau. V okrese sa taktiež nachádza najväčší prírodný prameň v Nemecku Aachtopf blízko mesta Aach, ktorý produkuje v priemere 8 500 litrov vody za sekundu.
Obyvateľstvo
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Konstanz od roku 1973:
Arara (Paraíba)
230px|right|thumb|Arara, Brazília
Arara je mesto v štáte Paraíba v juhovýchodnej Brazílii. Nachádza sa od hlavného mesta João Pessoa. Má rozlohu a asi 12,356 obyvateľov.
Letisko Londýn-Gatwick
Letisko Londýn-Gatwick (IATA: LGW, ICAO: EGKK) je počtom odbavených cestujúcich druhé najrušnejšie letisko v Londýne a v Spojenom kráľovstve. Nachádza sa v grófstve West Sussex, asi 40 km južne od Londýna a približne rovnako ďaleko od Brightonu.
Verdille
Verdille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hugues de Payens
Hugues de Payens (* asi 1070 – † 1136, Palestína) bol francúzsky rytier, spoluzakladateľ Rádu templárov a jeho prvý veľmajster. Spolu s opátom Bernardom z Clairvaux zostavil Latinské právo, kódex správania Templárov.
Verdille
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hugues de Payens
V roku 1095 sa pridal k prvej križiackej výprave, ktorá mala chrániť pútnikov v Jeruzaleme. V roku 1108 sa vydal do Jeruzalema opäť, no zostal tam organizovať ochranu pútnikov mníšsko-rytierskym rádom. Uznaním výsostného postavenia vznikol okolo roku 1120 Rád templárov, ktorého prvým veľmajstrom sa stal práve Hugo de Payens.
Návšteva Anglicka a Škótska priniesla pre Rád peniaze a nových rytierov. Prvú kanceláriu založil v Londýne a následne aj druhú neďaleko Edinburgu. Hugues de Payens bol veľmajstrom Rádu takmer celých dvadsať rokov až do svojej smrti a vytvoril z Templárov vojensky a finančne veľmi vplyvnú skupinu.
Zomrel v roku 1136 v Palestíne a na poste veľmajstra ho nahradil Robert de Craon.
Integrovaný obvod
thumb|Integrovaný obvod pre povrchovú montáž
Integrované obvody sa dnes používajú prakticky vo všetkých oblastiach ľudskej činnosti, kde sa využívajú elektronické prístroje. Väčšina typov IO je úzko špecializovaná na určitú funkciu, od analógových obvodov ako sú zosilňovače až po najzložitejšie číslicové obvody, ktorými sú mikroprocesory.
Dejiny vzniku prvého IO
Prvý integrovaný obvod skonštruoval Jack Kilby z firmy Texas Instruments v roku 1958 a v tom istom roku Robert Noyce z Fairchild Semiconductor (nezávisle na ňom). Kilby si svoj vynález dal v roku 1964 patentovať pod číslom 3 138 743. V roku 2000 zaň získal Nobelovu cenu. Jack Kilby je majiteľom viac ako 60-tich patentov a je tiež známy ako tvorca prvej prenosnej kalkulačky z roku 1967. Robert Noyce so 16-timi patentami bol jeden z troch hlavných zakladateľov firmy Intel, spoločnosť zodpovednú za vývoj prvých mikroprocesorov v roku 1968. Obaja nezávisle od seba koncipovali teóriu v takmer tom istom čase (na prelome rokov 1958/1959) a obaja demonštrovali funkčné zariadenia, aj keď s použitím rôznych materiálov a technológií. Dve spoločnosti tak registrovali patenty a viedli dlhý súdny spor o práva. Napokon sa dohodli na vzájomnom licencovaní svojich technológií.
Rozdelenie obvodov podľa stupňa integrácie (SI)
Súčasné (v roku 2019) mikroprocesory AMD Epyc majú vyše 19 miliárd, čiže 19.109 tranzistorov.
V roku 2019 spoločnosť Samsung vyrobila 1 TB flash čip s ôsmimi na sebe naskladanými 96-vrstvovými V-NAND matricami s technológiou quad-level cell (QLC) (4 bity na tranzistor), čo zodpovedá 2 triliónom čiže 2.1012 tranzistorov, čo je najvyšší počet tranzistorov zo všetkých IC čipov vyrobených do roku 2023.
Spôsoby výroby
Keď sa hovorí o integrovaných obvodoch, zvyčajne ide o monolitické integrované obvody. Výrobný proces môže byť extrémne komplexný, zahrňujúci mnoho rôznych technológií ako napríklad leptanie, iónová implantácia, oxidácia, pasivácia, dotácia a podobne. Konečný výsledok môže byť čip obsahujúci desiatky miliónov navzájom prepojených tranzistorov.
V súčasnosti sa v závodoch na výrobu polovodičov ako najčastejší proces výroby polovodičových súčiastok a integrovaných obvodov využíva fotolitografia.
Tony Conrad
Tony Conrad (rodným menom Anthony S. Conrad; * 7. marec 1940, Concord, New Hampshire, USA – † 9. apríl 2016, Cheektowaga, New York ) bol americký experimentálny režisér, huslista a skladateľ.
Životopis
Vyštudoval Harvardovu univerzitu v obore matematiky. Začiatkom šesťdesiatych rokov začal spolupracovať s Angusom MacLisom a rôznymi ďalšími newyorskými avantgardnými hudobníkmi. Neskôr sa k nim pridal aj waleský hudobník John Cale. Neskôr spolu s Cale, Lou Reedom a Walterom De Mariou hral v skupine The Primitives, ktorá sa rozpadla a Reed s Caleom založili skupinu The Velvet Underground.
V roku 1973 nahral spolu s nemeckou krautrockovou skupinou Faust album Outside the Dream Syndicate.
Priemyselná výroba
Priemyselná výroba je časť materiálnej výroby.
Cigeľ
Cigeľ je banícka obec na Slovensku v okrese Prievidza.
Poloha
Leží v Hornonitrianskej kotline, v doline potoka Ciglianka, na úpätí pohoria Vtáčnik.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1362. Vznikla na území hradného panstva Prievidza, neskôr patrila Sivému Kameňu a panstvu Bojnice. Na mieste starej drevenej sakrálnej stavby stojí rímskokatolícky kostol z roku 1762.
Vďaka zachovaným listinám z obdobia kraľovania Anjouovcov a cisára Žigmunda Luxemburského (syna Karola IV.) zo 14. a 15. storočia je zaznamenaný aj postupný prechod z pôvodného názvu obce Lúčna (1362) alebo Lúčka (1389) na Cigeľ (Cigli, Cygly - 1415).
Územie Cigľa bolo obývané pravdepodobne už v staršej dobe bronzovej, teda asi pred 4 000 rokmi. Pôvodné obyvateľstvo sa živilo lovom zveri, chovom dobytka a najmä kôz, z čoho mal vzniknúť v roku 1461 aj názov obce - Cyglen. Napriek rôznym pokusom o ponemčenie alebo pomaďarčenie Cigeľ ostal čisto slovenský, o čom svedčí aj názvoslovie chotára. Až v roku 1927 dostáva terajšie pomenovanie Cigeľ.
Názvy obce:
Obdobie SNP
Do histórie obce sa zapísalo najmä obdobie SNP. V hore nad obcou vznikol partizánsky oddiel „Major“, ktorého jadro tvorili občania Cigľa. Za svoju odbojovú činnosť bol Cigeľ kruto potrestaný.
Dňa 13. januára 1945 obsadil obec špeciálny oddiel SS. Nemecké gestapo zatklo a vypočúvalo 130 občanov. Sedem z nich umučili a zastrelili. Každoročne sa v januári organizuje Pochod vďaky SNP, ako úcta týmto obetiam.
Súčasnosť
Značná časť územia obce je poddolovaná baňami Handlová a Cigeľ, čo spôsobilo veľkú devastáciu v regióne. Cez obec prechádza cykloturistická trasa smerom na Handlovú a Podhradie. V zime je vyhľadávaný osvetlený lyžiarky vlek, ktorého dĺžka je 800 metrov. V obci pôsobí občianske združenie Vrchvoda.
Obec má malé miestne múzeum, kde je vo fotodokumentácii zvýraznený vývoj obce od jej vzniku, cez SNP až po dnešok. Je možné ho navštíviť kedykoľvek po dohode s Obecným úradom v Cigli.
Významné budovy: Rímskokatolícky kostol svätého Matúša, pomník padlým v I. a II. svetovej vojne s tabuľami obetí, kultúrny dom, športový štadión.
Arcachon (obvod)
Arcachon je obvod v departemente Gironde a regióne Nové Akvitánsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 4 kantóny a 17 obcí.
Ivry-sur-Seine
Ivry-sur-Seine je francúzske mesto v departemente Val-de-Marne a regióne Île-de-France. Leží zhruba juhovýchodne od centra Paríža.
Dejiny
Pôvodne bola oblasť nazývaná len Ivry. Meno Ivry pochádza zo stredovekého Ivriacum či Ibriacum. V roku 1897 sa začal používať dnes oficiálny názov Ivry-sur-Seine, ktorý znamená Ivry nad Seinou.
V oblasti bola väznica, kde bol popravený napríklad Jean-Marie Bastien-Thiry.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Kožušice
Kožušice je obec v Česku v okrese Vyškov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 116 obyvateľov, z toho 58 mužov a 58 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 41,7 roka, ženy 41,0 roka).
Wojciech Fibak
Wojciech Fibak (* 30. august 1952, Poznaň, Poľsko) je bývalý poľský profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 15 turnajov ATP vo dvojhre a 52 turnajov vo štvorhre.
Ťuťunnyky (Vinnycký rajón)
Ťuťunnyky je dedina (село) na Ukrajine vo Vinnyckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 283 obyvateľov.
Hrušovský potok (prítok Ondavy)
Hrušovský potok je potok v Dolnom Zemplíne, v juhovýchodnej časti okresu Vranov nad Topľou. Je to pravostranný prítok Ondavy, meria 4,1 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení vo Východoslovenskej pahorkatine, v podcelku Pozdišovský chrbát, na západnom svahu Hradskej (196,7 m n. m.) v nadmorskej výške cca 160 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu juhozápadným smerom, sprava priberá najprv krátky prítok z južného svahu Vlčej hory (200,1 m n. m.), potom prítok z juhozápadného úpätia Vlčej hory, preteká okrajom obce Nižný Hrušov a na krátkom úseku tečie severojužným smerom. Napája vodnú nádrž Nižný Hrušov, do ktorej zľava ústi prítok z juhozápadného svahu Hradskej a pokračuje juhozápadným smerom. Znovu tečie okrajom spomenutej obce, vstupuje na Východoslovenskú rovinu, do podcelku Ondavská rovina, stáča sa západojuhozápadným smerom a juhozápadne od obce ústi v nadmorskej výške približne 105 m n. m. do Ondavy.
Jozef Roháček
Jozef Roháček (* 5. február 1877, Stará Turá – † 28. júl 1962, Bratislava) bol protestantský farár a prekladateľ Biblie.
Životopis
Po tom ako sa v roku 1909 oženil, odišiel do Kysáča ako misijný evanjelista. V roku 1911 sa dostal ako kazateľ medzi Slovákov do Nyíregyházy. Po skončení prvej svetovej vojny bol 3 roky väznený. Po prepustení odišiel do Bratislavy.
V roku 1925 zložil v Bratislave kandidátsku a kňazskú skúšku a bol ordinovaný v Modre.
Už v čase jeho pôsobenia v Maďarsku mu vyšiel slovenský preklad Nového zákona. Na Slovensku pokračoval v prekladaní Biblie do slovenčiny. Jej prvé vydanie vyšlo v roku 1936.
Neskôr pôsobil ako stredoškolský profesor a venoval sa prekladateľstvu a literárnej činnosti.
Arcachon (kantón)
Arcachon je francúzsky kantón v obvode Arcachon v departemente Gironde v regióne Akvitánsko. Tvorí ho jediná obec - Arcachon.
Krásensko
Krásensko je obec v Česku v okrese Vyškov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 407 obyvateľov, z toho 209 mužov a 198 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,3 roka, ženy 41,6 roka).
Absarokit
Absarokit je druh bázickej vyvretej horniny, vysokodraselná varieta bazaltu. Patrí do tzv. šošonitovej série. Je typický pre prostredie vyvinutých ostrovných oblúkov, s hrubším typom zemskej kôry. V niektorých prípadoch boli zaznamenané aj v riftových štruktúrach zaoblúkových panví.
Horninu popísal v roku 1895 J.P. Iddings podľa pohoria Absaroka range v Yellowstone.
Nachádza sa napríklad vo vulkáne Katamata v Japonských ostrovoch, alebo Damávand v Iráne.
Batovec
Batovec je potok v Dolnom Zemplíne, v západnej časti okresu Michalovce, oblasť ústia je už na území okresu Trebišov. Je to ľavostranný prítok Ondavy, meria 4 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení vo Východoslovenskej pahorkatine, v podcelku Pozdišovský chrbát, na južnom svahu Kozáka (209,7 m n. m.) v nadmorskej výške približne 170 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie juhojuhozápadným smerom, zľava priberá prítok (135,8 m n. m.) zo severozápadného svahu Sadenca (227,5 m n. m.) a napája vodnú nádrž Rakovec. Pod nádržou pokračuje juhozápadným smerom okrajom obce Rakovec nad Ondavou, následne vstupuje na Východoslovenskú rovinu, do podcelku Ondavská rovina a stáča sa na západ. Ďalej tečie napriameným korytom chráneným ochrannými hrádzami, z pravej strany priberá Rakovec (109,3 m n. m.) a východne od obce Parchovany sa v nadmorskej výške cca 103,5 m n. m. vlieva do Ondavy.
Rastlinná výroba
náhľad|Polia okolo dediny Małoszyce, Poľsko. Rastlinná výroba je zložka poľnohospodárskej výroby.
La Chapelle-sous-Uchon
La Chapelle-sous-Uchon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Rastlinná výroba
Rastlinná výroba využíva pôdu na pestovanie kultúrnych plodín. Vyrába potraviny, krmivá, a suroviny pre spracovateľský priemysel. Zahŕňa pestovanie obilnín, strukovín, olejnín, okopanín, technických plodín, ovocinárstvo, chmeliarstvo, zeleninárstvo, vinohradníctvo, lúkarstvo a krmovinárstvo.
La Chapelle-sous-Uchon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Verneuil (Charente)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čavoj
Čavoj je obec na Slovensku v okrese Prievidza.
Dejiny
Obec sa spomína už v roku 1364 ako Chawoy.
Písomne je doložená až z roku 1397 pod názvom Chawayo, v roku 1786 sa spomína ako Cschawai, v roku 1808 ako Cžawoj, v 1920 ako Čávoj a napokon v roku 1927 ako Čavoj. Najskôr obec patrila Bossányiovcom. V rokoch 14311434 bola vyplienená keď ju prepadli stúpenci husitov Peter z Lieskovca a Jakub z Motešíc, taktiež Tomáš z Lipníka. V roku 1578 Košeckí si privlastnili bane na zlato a striebro, v rokoch 1541 a 1598 Petriskovci, páni hradu Košeca obec vyrabovali a bane zaplavili. Zlato sa tu ťažilo do 17. storočia. V roku 1626 obyvatelia dostali úľavu poddanských povinností za bezpečnostnú službu proti vojenským zbehom a zločincom. V roku 1553 mala obec 5 rodín, v roku 1787 už mala 82 domov a 650 obyvateľov, v roku 1828 mala 110 domov a 772 obyvateľov. Obyvatelia sa zaoberali košikárstvom, tkáčstvom, vyrábali kolovraty, časť sa živila podomovým sklárstvom a sklenárstvom. Za I. ČSR sa obyvatelia živili ako maloroľníci a sezónni poľnohospodárski robotníci. V roku 1933 sa uskutočnila komasácia pôdy.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Doroty z roku 1611.
Narodil sa tu Anton Horváth - slovenský pedagóg, osvetový pracovník a spisovateľ.
Výrobca
Výrobca alebo producent môže byť:
Erazim Kohák
Prof. Erazim Kohák, PhD. (* 21. máj 1933, Praha† 8. február 2020) bol český filozof a publicista, zaoberajúci sa environmentálnymi témami. V rokoch 19481989 žil v exile, prevažne v USA.
Fyzikálny korešpondenčný seminár (Česko)
Fyzikálny korešpondenčný seminár (skr. FYKOS) je súťaž pre študentov stredných škôl v Česku a na Slovensku. Usporadúva ju Oddelenie propagácie a mediálnej komunikácie Matematicko-fyzikálnej fakulty Karlovej univerzity v Prahe. Chod seminára zabezpečujú prevažne jeho študenti pod vedením niektorého z akademických pracovníkov Ústavu teoretickej fyziky. FYKOS bol založený v roku 1987 Pavlom Krtoušom nadväzujúc na aktivitu Leoša Dvořáka a Davida Vokrouklického v predchádzajúcom roku. Cieľom súťaže je motivovať fyzikálne nadaných mladých ľudí k jej ďalšiemu štúdiu a umožniť im prípravu na medzinárodné súťaže a prijatie na vysokú školu.
Štruktúra semináru
Samotná súťaž prebieha počas školského roka a je rozdelená do dvoch častí, zimnej a letnej, pričom každá má tri série príkladov. Prvé dva príklady sú určené najmä pre mladších študentov, na ne nadväzujú tri ťažšie úlohy, tzv. problémový príklad, ktorého riešenie väčšinou vyžaduje hlbšie úvahy, experimentálna úloha, ktorá vyžaduje návrh a vykonanie zadaného pokusu, a posledná úloha sa vzťahuje na seriál na pokračovanie, čo je vždy krátky učebný text na určitú tému (napr. špeciálna teória relativity, termodynamika a ďalšie). Práca riešiteľov je bodovaná a výsledné poradie súťaže sa vyhodnocuje v kategóriách podľa ročníka.
Účastníci svoje riešenia posielajú buď poštou alebo elektronicky pomocou internetového formulára, organizátori ich snahu ohodnotia a okomentujú a opravené úlohy im pošlú naspäť poštou spolu so vzorovými riešeniami. Z tých sa po konci letnej časti zostaví ročenka.
Sústredenia
Na sústredenia sú pozývaní najúspešnejší študenti zimnej resp. letnej časti seminára. Obyčajne trvá sedem dní a odohráva sa v rekreačných strediskách po celom Česku. Dopoludňajší program tvoria prednášky od organizátorov alebo od pozvaných hostí (prevážne z Matematicko-fyzikálnej fakulty UK) a popoludnia sú venované hrám v prírode a ďalšiemu zážitkovému programu.