cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mahulena Bočanová
Život
Pravidelne vystupuje tiež v súkromnom divadelnom súbore Háta, kde hrala v predstaveniach Prolhaná Ketty, Láska, sex a žárlivost, Klíče na neděli, Rozmarný duch, To byl teda silvestr!. Teraz hrá v divadelných hrách Světáci, Vztahy na úrovni, Do ložnice vstupujte jednotlivě!, Hvězdné manýry a v najnovšej komédii Zamilovaný Sukničkář.
Televízia a film
Na televíznych obrazovkách sa objavila v seriáli Chalupáři, ďalej vo filme Bohoušův syn, alebo v seriáloch Pan Tau, Lucie, postrach ulice, Návštěvníci, O nejchytřejší princezně, Jak se princ učil řemeslu, O princi, který měl o kolečko víc, Golet v údolí, Kouzelný měšec, Tábor padlých žen alebo Post coitum. Objavila sa tiež v retro seriáli Vyprávěj, Mazalové, Všechny moje lásky, Stopy života, Ordinace v růžové zahradě 2.
Do povedomia najmä českých televíznych divákov sa zapísala aj svojim účinkovaním v relácii Českej televízie StarDance...když hvězdy tančí (ako účinkujúca v roku 2006 a ako porotkyňa v roku 2007).
Od januára 2008 je hlasom zvukovej grafiky Českého rozhlasu 1 – Rádiožurnálu.
Tyrtaios zo Sparty
náhľad|Detail Chigi vázy (650/640 pred Kr.) zobrazujúci hoplitov v akcii. Tyrtaios bol grécky lyrický (elegický) básnik v 7. storočí pred Kr.
Tyrtaios, iónsky elegický básnik zo 7. storočia ped Kr. , bol možno pôvodne aténsky učiteľ (ale to je málo pravdepodobné, je tiež možné, že pochádzal z Milétu ). Pred druhou messénskou vojnou (vypukla najskôr v polovici 7. stor. pred Kr.) žil v Sparte a povzbudzoval Sparťanov vojenskými piesňami v elegickom distichu, aby dobyli Messéniu, ktorá sa snažila zbaviť spartskej nadvlády. Alexandrijskí učenci na prelome 3. a 2. stor. pred Kr. rozdelili jeho básne do piatich kníh (papyrusových zvitkov). Písal pre Sparťanov a bol zakladateľom spartskej vojenskej poézie (zbásnil kódex vojenských a občianskych povinností Sparťanov ). Tyrtaios zomrel okolo roku 637 pred Kr.
Z Tyrtaiovych diel sa do dnešných dní zachovalo len niekoľko fragmentov (necelých 200 veršov ). V jeho elégiach sa striedal daktylsky hexameter (metrum epickej poézie) s pentametrom. Výraz elegos je možno odvodený od slova označujúceho flautu, ktorá kedysi pravdepodobne doprevádzala prednes. Dĺžka týchto zachovaných fragmentov sa značne líši. Tri z týchto elegií sa nám zachovalo na papyrusoch (dva papyrusy zo staroegyptského mesta Oxyrhynchos P. Oxy. 2824, P. Oxy. 3316 a tretí papyrus P. 11675 v Hermopolise (El-Ashmunein)) Ostatné texty sú známe z iných antických diel.
Tyrtaios, podobne ako Homér, píše o radosti víťazov a nešťastí porazených. Oslavuje hrdinskú smrť mladých bojovníkov v boji. Túto česť však, na rozdiel od Homéra, nedopraje iba bojovníkom - šľachticom, a zdôrazňuje, že môže byť dopriata každému. Udatní sú všetci občania Sparty, nie iba niektorí hrdinovia - už byť Sparťanom znamená patriť k elite. Vo svojej slávnej 9. elégii ide Tyrtaios ešte ďalej, keď píše, aby vydržali bojovať až do smrti, lebo cnosť (arété) muža nespočíva v dosiahnutých víťazstvách v zápase alebo behu, ani vo fyzickom vzhľade a sile, v literárnom talente, alebo v spoločenskom postavení, hoci by bol kráľom, ale vo vytrvalosti a zásluhách v boji.
<Poem class = "odsadia" style = "font-style: italic"> "Zomrieť v prvých radoch je krásne, ak padne v boji chrabrý, statočný muž, bojujúci za svoju vlasť. Rodnú však opustiť obec a žírne domovské lány, žobraním hľadať si chlieb najhoršie je zo všetkých bied ... " </Poem>
Gmina Rytro
Gmina Rytro je vidiecka gmina v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 41,92 km² a žije tu 3619 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 86,33 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Nowy Sącz.
Uhliar
Opis toku
Od prameňa tečie sledujúc obecnú hranicu severným smerom lesným i poľnohospodárskym extravilánom, veľkým oblúkom sa stáča do severovýchodného smeru, opúšťa obecnú hranicu a vteká do územia obce Kolinovce, v podteká železnicu zo Žiliny do Košíc, v  ústi do Hornádu ako jeho ľavostranný prítok. Uhliar nemá významnejšie prítoky.
Pôvod názvu
Motivantom názvu vodného toku Uhliar na území obcí Spišské Vlachy a Kolinovce v období pomenovacieho procesu bola aktivita spájaná s produkciou drevného uhlia. Podstatným menom uhliar bol označovaný odborník zaoberajúci sa touto činnosťou. Jednoslovný názov profesie bol prenesený na vodný tok v podobe Uhliar s významom lokalita sústredenej aktivity uhliarov využívaná na tvorbu drevného uhlia. Produkcia drevného uhlia ako jedného z produktov rozkladu dreva za vysokých teplôt bez prístupu alebo s obmedzeným prístupom vzduchu mala na Slovensku tradíciu od stredoveku až do druhej polovice 19. storočia s hlavným odberateľom hutníctvom, keď bola nahradená výrobou v kovových peciach. Toponymum Uhliar bolo použité vo funkcii jednoslovného hydronyma ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku Uhliar bol štandardizovaný v roku 1992. V priestore slovenskej hydronymie potokov hydronymum Uhliar je jedinečným hydronymom (apríl 2022); nenesie so sebou nebezpečenstvo homonymie.
Équevillon
Équevillon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Rytwiany
Gmina Rytwiany je vidiecka gmina v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve.
Má rozlohu 126,27 km² a žije tu 6375 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 50,49 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Staszów.
Villequier-Aumont
Villequier-Aumont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
História obce
Obec sa volala kedysi Genlis, bola zmieňovaná v 1173 v písomnej forme Genli. Jedná sa pravdepodobne o názov s koncovkou -acum, zložený s osobného galo-románskeho mena Genilius. Je ešte jedna obec toho istého mena - obec Genlis v Côte-d’Or.
Genlis bolo súčasťou markízstva v 1645 a vojvodstva d'Aumont de Villequier v 1774.
Prvá časť názvu pochádza z názvu obce „Villequier“ v Seine-Maritime, názvoslovie anglo-škandinávske zložené zo starého anglického „wilig“ (alebo weliġ, moderne willow) čo pochádza z názvu „Willitoft“ v Británii a starého nórskeho „kjarr“ (močiar).
V roku 1819 podľa kráľovského nariadenia z 2. júna boli spojené dve časti Guyencourt-et-Plessis (canton de Chauny, district de Genlis) a Plessis-Godain a nazvané Villequier-Aumont.
Obyvateľstvo
Villequier-Aumont má 619 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Gmina Rząśnia
Gmina Rząśnia je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Má rozlohu 86,37 km² a žije tu 4802 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 55,6 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Pajęczno.
INSEAD
INSEAD (Institut européen d'administration des affaires) je európska podnikovohospodárska škola pôsobiaca sa vo Fontainebleau, v Singapure a v Abú Zabí. Bola založená v roku 1957.
Umiestnenia v rebríčkoch
V roku 2019 sa program MBA umiestnil na prvom mieste v globálnom rebríčku Financial Times.
Gmina Rząśnik
Gmina Rząśnik je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 167,42 km² a žije tu 6603 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 39,44 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Wyszków.
Šafraníčka (vrch v Poľane)
Šafraníčka je vrch v pohorí Poľana. Leží nad osadou Kyslinky, približne severne od mesta Detva. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Poľana.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoká Poľana a časti Kyslinky. Vrch leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Zvolen a v katastrálnom území obce Očová. Najbližším sídlom je na západnom úpätí situovaná osada Kyslinky, južným smerom leží Detva a Hriňová.
Opis
Šafraníčka leží obkolesená vysokým hrebeňom v kaldere bývalého stratovulkánu. Západným smerom susedí Želobudzská skalka, Žiarec a Bukovina , severným Grúň , Ľubietovská Bukovina  a Hájny grúň , severovýchodným Brusniansky grúň , východným Kopce , juhovýchodným dominantná Poľana  a južným Predná Poľana  a Drábovka. Masív odvodňujú prítoky Hučavy do rieky Slatina v povodí Hrona. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Prístup
Vrchol je prístupný neznačenými chodníkmi z okolia, no južne vedie z osady Kyslinky cez rázc. Zálomská do sedla Priehybina modrý chodník. Z údolia Hučavy vedie východným úbočím do sedla Príslopy lesná cesta.
Gmina Rzeczenica
Gmina Rzeczenica je vidiecka gmina v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 274,92 km² a žije tu 3721 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 13,53 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Człuchów.
Pazardžik
Pazardžik môže byť:
Ľubo Horňák
Ľubo Horňák (* 24. október 1964, Košice) je slovenský hudobník, skladateľ a producent, známy z pôsobenia na poste moderátora v hudobnej relácii Fayn vysielanej v televízii Markíza v rokoch 1996 - 1999 a z pôsobenia v hudobnej skupine Elán od roku 1991 až do súčasnosti.
Je skladateľom a producentom pôvodných slovenských muzikálov a projektov.
Villeneuve-sur-Fère
Villeneuve-sur-Fère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Dirofilária
Dirofilária alebo vlasovec (lat. Dirofilaria) je rod z čeľade Onchocercidae, ktorý patrí do filárií.
Niektoré druhy spôsobujú dirofilariózu, stav parazitickej infekcie u ľudí a iných zvierat.
Villeneuve-sur-Fère
Obyvateľstvo
Villeneuve-sur-Fère má 296 obyvateľov (2009).
Dirofilária
Dirofilarióza má pôvod v Amerike, ale bola prenesená do Európy komármi a bodavým hmyzom. Prenáša sa na všetky cicavce. Príznaky po uštipnutí a vstreknutí parazita do krvného obehu: do 10 dní malátnosť, únava, čiastočné nechutenstvo, mierne zvýšená teplota. Príznaky odoznejú na nešpecifický čas a opätovne sa dirofilarióza vracia v podobe migrény, depresie, malátnosti, teploty a nechutenstva. Parazit dokáže kolovať v krvnom obehu a usádza sa najčastejšie v srdci a mozgu hostiteľa. Dĺžka dospelého dirofilarita je od 10 do 20 cm. U psov sa parazit spôsobuje únavu, slzavé oči, nechutenstvo, zvýšenú, alebo normálnu teplotu a zadýchavanie sa. U kôz nastáva nezvyčajná horúčka, nechutenstvo a slabý príjem tekutín. U ľudí výrazná migréna, depresia, nevoľnosť. Výskyt choroby na Slovensku je najčastejšie pri vodných tokoch Moravy a Dunaja.
Taxonómia
Druhy rodu sú:
Ekonomická fakulta
Ekonomická fakulta môže byť:
Elektrotechnická fakulta
Elektrotechnická fakulta môže byť:
Gmina Rzeczniów
Gmina Rzeczniów je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 103,69 km² a žije tu 4731 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 45,63 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lipsko.
Hudobná a tanečná fakulta
Hudobná a tanečná fakulta môže byť:
Esserval-Combe
Esserval-Combe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hudobná fakulta
Hudobná fakulta môže byť:
Gmina Rzeczyca
Má rozlohu 108,29 km² a žije tu 4971 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 45,9 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Tomaszów Mazowiecki.
Ibrahím Sarsúr
Ibrahim Sarsúr ( hebrejsky : אברהים צרצור, Ibrahim Sarsur, arabsky : ابراهيم صرصور) je izraelský politik a poslanec Knesetu za stranu Zjednotená arabská kandidátka.
Biografia
Narodil sa 2. februára 1959 v meste Kafr Kasim, kde naďalej býva. Je ženatý, má jedno dieťa. V roku 1981 vyštudoval v bakalárskom cykle odbor anglická literatúra a jazykoveda na Bar-Iľanovo univerzite. Hovorí arabsky a anglicky.
Politická dráha
V rokoch 1981-1998 bol starostom mesta Kafr Kasim, od roku 1998 je predsedom Islamského hnutia v Izraeli.
Do Knesetu nastúpil po voľbách roku 2006, v ktorých kandidoval za stranu Zjednotená arabská kandidátka. Vo funkčnom období 2006 - 2009 v parlamente pôsobil vo výbore pre status žien, vo výbore pre vnútorné záležitosti a životné prostredie, vo výbore pre práva detí a výboru pre menovanie islamských sudcov. Vo voľbách roku 2009 mandát obhájil. Pracoval potom ako člen výboru Knesetu pre vnútorné záležitosti a životné prostredie a výboru pre menovanie islamských sudcov. Vo voľbách v roku 2013 svoj mandát obhájil.
Gmina Rzekuń
Gmina Rzekuń je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 135,5 km² a žije tu 9080 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 67,01 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Ostrołęka.
Turra 30
náhľad|Turra 30, detailný pohľad náhľad|Turra 30 inštalovaná na vozidle BMP-1 náhľad|Turra 30, pohľad zozadu Turra 30 je bezosádková veža pre ľahké obrnené vozidlá vyvinutá a vyrábaná spoločnosťou EVPÚ a.s., Nová Dubnica.
Ide o diaľkovo ovládanú bojovú vežu určenú pre použitie na ľahkých kolesových a pásových obrnených a bojových vozidlách. Prioritne sa používa na bojových vozidlách pechoty, ktoré sú určené k plneniu bojových a špeciálnych úloh.
Hlavnou zbraňou je kanón a je možné vykonať zástavbu 2A42, prípadne vo verzii slovenskej modernizácie GTS-30 a tiež Mk.44 Bushmaster. Spriahnutý guľomet môže byť kalibru 7,62 alebo. Odmer zbrane je 360° a námer je možný v elevácii −10° az +70°. Odpaľovacie zariadenie PTRS je schopné využiť rakety 9M113 Konkurs alebo Spike. Veža využíva gyroskopickú stabilizáciu vo dvoch rovinách a súčasťou veže je aj osem vrhačov zadymovacích granátov. Optoelektornické vybavenie je použité infračervená kamera, laserový diaľkomer a TV kamera.
Celkové rozmery bez zbrane sú dĺžka, šírka a výška. Hmotnosť veže je a základná odolnosť je STANAG 4569, Level 1, s možnosťou použitia doplnkového pancierovania.
Turra30 COAPS je verzia veže osadená na vozidle BVP-M. V tomto vozidle má veliteľ samostatný strelecký zameriavač, má schopnosť prevzatia streľby veliteľom, nakoľko bezposádková veža TURRA-30 COAPS umožňuje veliteľovi v ručnom pracovnom móde presne sledovať statické aj pohyblivé ciele a viesť proti ním streľbu z palebného postavenia aj počas pohybu, inými slovami (HUNTER-KILLER). Nezávisle od strelca môže veliteľ pozorovať priestor a vyhľadávať ciele s týmto autonómnym zameriavačom. Oba zameriavacie systémy sú vybavené infračervenou kamerou Tilde A z rozlíšením 640x480 pixelov od spoločnosti Leonardo a TV kamerou a laserovým diaľkomerom.
Esserval-Tartre
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Turra 30
Zástavba veže bola vykonaná v Ozbrojených silách pre bojové vozidlo pechoty BVP-M, bojové prieskumné vozidlo BPsVI a na prototype BOV 8x8 Vydra. Ďalšie inštalácie prebehli so zahraničnými partnermi na IFV Corsac 8x8, Scipio 8x8, na pakistanskom IFV Viper a na MRAP JAIS 6x6 zo Spojených arabských emirátov.
Používatelia
Slovensko
Esserval-Tartre
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Rzepin
Gmina Rzepin je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Lubuskom vojvodstve.
Má rozlohu 191,11 km² a žije tu 9880 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 51,7 osôb/km².
Gmina Rzepiennik Strzyżewski
Gmina Rzepiennik Strzyżewski je vidiecka gmina v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Tarnów.
Dalibor Cicman
Ing. Dalibor Cicman (* 15. apríl 1987, Košice) je slovenský podnikateľ, zakladateľ, vlastník a výkonný riaditeľ spoločnosti GymBeam.
Detstvo a štúdium
Dalibor sa narodil 15. apríla 1987 ako prvorodený syn do podnikateľskej rodiny. Od útleho detstva navštevoval počítačový krúžok a neskôr krúžok programovania. Získané znalosti následne zúročil programovaním webových stránok na zákazku. Obaja jeho rodičia boli podnikatelia, a to ho inšpirovalo k tomu, aby v roku 2004 začal študovať na Ekonomickej univerzite v Bratislave odbor Finančné riadenie podniku. Neskôr začal paralelne študovať aj na Univerzite Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach odbor Aplikovaná informatika. Po dosiahnutí titulu inžiniera pokračoval na doktorandské štúdium s témou Implementácia Business intelligence riešení do eCommerce. Počas doktorandského štúdia v roku 2014 v Košiciach založil firmu GymBeam.
Práca a projekty
Dalibor Cicman začínal zákazkovým programovaním webových stránok popri škole. V roku 2013 už prevádzkoval eCommerce projekty na 15 doménach, ktoré v rokoch 20132015 postupne odpredal. 1. mája 2014 Cicman založil spoločnosť GymBeam a po niekoľkých mesiacoch k nej dokúpil slovenskú značku doplnkov výživy BodyFit. Po jej integrácii do GymBeamu sa spoločnosť stáva priekopníkom modelu D2C (direct-to-consumer) v tomto regióne. V roku 2015 prišla medzinárodná expanzia spustením českého a maďarského trhu. Už v roku 2015 GymBeam získal cenu „Skokan roka“ v súťaži Mastersgate za najrýchlejšie rastúci e-shop na Slovensku. Portál Startitup vyhlásil Dalibora Cicmana za osobnosť roka 2018 a v rovnakom roku bol zaradený aj do rebríčka Forbes 30 pod 30. V júni 2018 spoločnosť GymBeam získala najväčšiu investíciu v slovenskom eCommerce, 6 mil. Euro. V roku 2020 sa stal Cicman nominantom na Krištáľové krídlo v kategórii Inovácie a startupy a finalistom súťaže EY Podnikateľ roka. V roku 2021 spoločnosť GymBeam pôsobí už na 13 trhoch, dosiahla tržby 54 miliónov € a zamestnáva 280 ľudí. V roku 2022 spoločnosť presiahla ročné tržby 100 miliónov €. V roku 2023 dostal Dalibor Cicman ocenenie Podnikateľ roka Košického kraja.
Osobný život
Jeho manželkou je od roku 2016 Mária Cicmanová. S manželkou majú jedno dieťa. Žije v Košiciach. Jeho brat Marcel Cicman je taktiež podnikateľ a prevádzkuje internetový e-shop emi.sk.
Majstrovstvá Afriky v hádzanej žien 2016
Majstrovstvá Afriky v hádzanej žien 2016 bol v poradí 22. turnaj majstrovstiev Afriky v hádzanej žien, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konal sa v Luande, v Angole v dňoch od 28. novembra7. decembra 2016, za účasti 9 tímov. Pôvodne sa malo zúčastniť aj družstvo Egypta, ktoré už bolo vyžrebované do skupiny B. Prvýkrát sa majstrovstvá Afriky organizovali samostatne v ženskej kategórii. Mužský turnaj sa v roku 2016 uskutočnil v Egypte. Angola bola organizátorom africkeho šampionátu tretíkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1985 a 2008. Zápasy sa odohrali v aréne Pavilhão Multiusos do Kilamba s kapacitou 12 730 divákov. Titul získala domáca 🇦🇴, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad obhajcom prvenstva z 🇹🇳.
Účastníci
Na turnaj sa okrem družstva hostiteľskej krajiny automaticky kvalifikovali prvé 4 družstvá z predchádzajúcich majstrovstiev Afriky a 2 najlepšie družstvá z posledných Afrických hier. CAHB potom vybrala zvyšné tri z prihlásených družstiev podľa rebríčka družstiev.
Semifinále
Pozn: Senegal prehral kontumačne, pretože hral s neoprávnenou hráčkou.
Konečné poradie
Pozn: Senegal bol diskvalifikovaný pre neoprávnený štart jednej zo svojich hráčok.
Gmina Rzewnie
Gmina Rzewnie je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 111,72 km² a žije tu 2699 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 24,16 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Maków.
FBK AS Trenčín
FBK AS Trenčín alebo Florbalový klub AS Trenčín (celý názov: Florbalový klub Asociácia športov Trenčín) je slovenský florbalový klub z Trenčína. Vznikol v roku 2006 pod názvom M-Šport Salming Team Trenčín. Od spojenia do Asociácie športov Trenčín v máji 2016 vystupuje pod súčasným názvom. Je to majster Slovenska z roku 2019, čo je zároveň jeho najväčší úspech. Seniorské družstvo hrá najvyššiu domácu súťaž, extraligu mužov, v ktorej účinkuje od sezóny 2006/07, keď uspel v extraligovej baráži. Okrem seniorského tímu fungujú v klube aj juniorské, dorastenecké, žiacke a prípravkárske oddiely. Domovskou arénou klubu je športová hala Športové centrum M-Šport.
Úspechy
Slovenská extraliga mužov:
Gmina Rzgów (powiat koniński)
Gmina Rzgów je vidiecka gmina v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Étival-les-Ronchaux
Étival je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Gmina Rzgów (powiat koniński)
Má rozlohu 104,68 km² a žije tu 6818 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 65,13 osôb/km².
Étival-les-Ronchaux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Livónsky rád (rozlišovacia stránka)
Livónsky rád (iné názvy: livonský rád alebo livónski rytieri ;, alebo Schwertritter) môže byť:
Étival-les-Ronchaux
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kysličkovec hľuznatý
Kysličkovec hľuznatý (Oxalis tuberosa) je trvalá bylina z čeľade kysličkovité (Oxalidaceae). Prezimuje pomocou podzemných hľúz, ktoré sa nazývajú oka. Pre tieto hľuzy sa začala v stredných a južných Andách pestovať ako zelenina. Do Európy bola rastlina introdukovaná okolo roku 1830 ako alternatíva k zemiakom. Pestuje sa vo vysokých nadmorských výškach od Venezuely po Argentínu a v Mexiku, populárna je aj na Novom Zélande, kde sa komerčne pestuje. Rastie v tvare kríku vysokého 20 – 30 cm a širokého 60 cm. Má žlté kvety s piatimi okvetnými lístkami. Nie je náročná na pestovanie. Rozmnožuje sa ľahko pomocou farebných hľúz dlhých 5 až 15 cm.
Mentuhotep II.
Mentuhotep II. bol najvýznamnejší faraón 11. dynastie. Na konci prvého prechodného obdobia zjednotil Egypt a stal sa zakladateľom Strednej ríše. Vládol približne v období rokov 20602009 pred Kr.
Je zobrazený v Červenej korune a priliehavom kostýme, ktorý sa nosil počas sviatku Sed (usporiadaval sa na počesť panovníka po 30 rokoch jeho vlády). Jeho čierna pokožka a poloha prekrížených rúk ho spájajú s bohom Usirom, bohom smrti, plodnosti a vzkriesenia.
Sochu Mentuhotepa II. našiel náhodne v roku 1900 Howard Carter, keď išiel cez nádvorie Mentuhotepovho zádušného chrámu v Deir al-Bahari a jeho kôň o niečo zakopol. Po prieskume sa ukázalo, že ide o kamennú dosku zakrývajúcu šachtu. Carter ju vykopal a objavil malú komoru obsahujúcu sochu zložito zabalenú v plátne spolu s ďalšími artefaktmi.
Život
Mentuhotep II. bol synom Antefa III. a Jah. Keď nastúpil na Tébsky trón, zdedil Mentuhotep II. rozsiahle územie, ktoré dobyli jeho predchodcovia. Rozprestieralo sa od prvého kataraktu na juhu po Abydos a Tjebu na severe. Zdá sa, že prvých štrnásť rokov jeho vlády pokojných, keďže neexistujú žiadne stopy po konflikte, ktorý by sa dal pevne zaradiť do tohto obdobia. V skutočnosti nedostatok svedectiev z ranného obdobia Mentuhotepovej vlády môže naznačovať, že keď nastúpil na trón bol ešte pomerne mladý. Táto hypotéza je tiež v súlade s jeho dlhou 51-ročnou vládou.
Merikare, vtedajší vládca Dolného Egypta, zrejme zomrel počas konfliktu, čo ešte viac oslabilo jeho kráľovstvo a dalo Mentuhotepovi príležitosť znovu zjednotiť Egypt. Presný dátum znovuzjednotenia ríše nie je známy, ale predpokladá sa, že sa tak stalo krátko pred 39. rokom jeho vlády.
Stavby
Mentuhotep II. je známy tým, že postavil mnoho chrámov a svätýň po celom Egypte. Väčšina jeho stavebných prác bola v Hornom Egypte. Mal veľmi rád Montua, a tak sa podieľal na stavbe chrámov na počesť Armanta, Toda a Medamuda. Najväčšou pamiatkou, ktorú postavil, bol zádušný chrám neďaleko západného brehu Théb. Hrobka, ktorú postavil, bola krásna a dokonca dovolil svojim vyšším úradníkom postaviť svoje hrobky blízko jeho.
Srećko Mustagrudić
Ing. Srećko Lola Mustagrudić, v slovenčine prepis aj Srečko Mustagrudič (* 14. september 1952, Mostar – † 9. marec 2020, Piešťany) bol bosniansko-slovenský podnikateľ, galerista a významný balkánsky zberateľ umeleckých diel, dlhodobo pôsobiaci v Piešťanoch. Bol označovaný za najvýznamnejšieho mostarského zberateľa umenia, zberateľstvu sa venoval viac než 50 rokov.
Životopis
Narodil sa v Mostare vo vtedajšej Juhoslávii. Bol moslim, avšak považoval sa za kozmopolitného človeka, jeho manželka Javorka Mustagrudić bola kresťanka chorvátskej etnicity. Jeho strýkom bol známy bosniansky maliar Mustafa Ico Voljevica. Väčšina jeho obrazov bola počas vojny zničená, ďalšie sa Mustagrudićovi podarilo zozbierať a neskôr vystaviť. Kvôli vojne v bývalej Juhoslávii Mustagrudićovci emigrovali začiatkom 90. rokov 20. storočia na Slovensko, kde sa usadili v Piešťanoch. Na Slovensko dorazil v júli 1993, potom, čo kvôli bombardovaniu zhorel ich rodinný dom aj so zbierkou 860 obrazov. V roku 1998 si v Piešťanoch od mesta prenajal bývalý fotoateliér. Tu v roku 1999 otvoril galériu Café Art Gallery, ktorá sa stala na prelome tisícročí hlavným miestom výstav v meste. Usiloval sa o popularizáciu Bosny a Hercegoviny na Slovensku a naopak, ako aj o zbližovanie moslimov a kresťanov. V priebehu svojho vyše dvadsaťročného pôsobenia v úlohe galeristu a organizátora výstav spolupracoval so Slovenským paralympijským výborom a jeho predsedom Jánom Riapošom. Okrem svojej Café Art Gallery organizoval výstavy aj v iných mestách SR či Bosny a Hercegoviny. V Piešťanoch zorganizoval okrem iného výstavy fotografií bývalého ministra zahraničných vecí Pavla Demeša či vtedajšieho prezidenta SR, Rudolfa Schustera.
V septembri 2006 pripravil v rodnom Mostare podujatie Dni Piešťan spojené s viacerými výstavami, vrátane obrazov svojho strýka Voljevicu. Jeho posledná veľká výstava, Povratak anđela (Návrat anjela), opäť aj s Voljevevicovými obrazmi, sa konala v júni 2019 v Sarajeve za účasti veľvyslanca SR v Bosne a Hercegovine Martina Kača, Riapoša, ministerky kultúry SR Ľubice Laššákovej či bývalého predsedu vlády Roberta Fica. Mustagrudić v tom čase odmietol, že by Fica na výstavu osobne pozval.
Mustagrudić zomrel 9. marca 2020 po dlhej ťažkej chorobe. Pohreb sa bude konať 14. marca 2020 na Bratislavskom cintoríne v Piešťanoch.
Sedlecké skály
Ide o mohutné skalné defilé tvorené proterozoickými bridlicami nachádzajúce sa na ľavom brehu Vltavy medzi severným okrajom Sedleca a PR Roztocký háj - Tiché údolí, na ktorú priamo nadväzuje. Predmetom ochrany sú proterozoické horniny a teplomilné skalné stepi, na ktorých sa vyskytuje rad chránených a ohrozených druhov organizmov. Prírodná pamiatka bola vyhlásená roku 1982 o výmere necelých 7,5 ha v nadmorskej výške 190 -
Srećko Mustagrudić
Osobný život
Mustagrudić bol ženatý, mal dve dcéry.
Majstrovstvá Afriky v tchoukballe 2018
Majstrovstvá Afriky v tchoukballe 2018 bol v poradí 5. turnaj majstrovstiev Afriky v tchoukballe, ktoré organizuje Africká tchoukballová konfederácia (CAT). Konal sa v dňoch od 16.18. augusta 2018 v Kampale, v Ugande, za účasti 5 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Maurícia. Titul obhájil Kamerun, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad Rwandou.
Sedlecké skály
Lokalita
PP Sedlecké skály sa nachádzajú na severe Prahy, ohraničené z východu tokom Vltavy, zo severu prírodnou rezerváciou Roztocký háj - Tiché údolí a zo západu obcou Suchdol. Južná časť územia je mierne svažitá a lesnatá s prevahou javorov, dubov a druhotného agátu. Severná časť je špecifická ostrými skalnými ochodzami, ktoré na svojich horných plošinách majú stepný charakter. Neprístupné rokliny v spodných častiach územia sú silne zarastené krovinami.
Majstrovstvá Afriky v tchoukballe 2018
Tento turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta 2019, ktoré organizuje Malajzia. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá.
Účastníci
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FITB k januáru 2017.
Sedlecké skály
História
Prvé súvislé dôkazy historického osídlenia možno vystopovať až do staršej doby kamennej. Obec Sedlec (bývalá tehelňa) patrí medzi najvýznamnejšie pražské lokality nálezov paleoantropov (Homo sapiens sapiens neandertalensis) a to z doby 250 000 rokov pred Kr. Zároveň paleontologické nálezy Sedleckých skál dokazujú oblasť ako významný koridor ťahu zvierat a výskyt ohnísk dôležitý v mnohonásobnom osídlení tohto vltavského brehu.
Trvalé osídlenie s poľnohospodárskym hospodárením možno sledovať od začiatku 5. storočia pred Kr. Vďaka dobrým podmienkam spôsobilo rýchlo sa rozvíjajúce poľnohospodárstvo zánik pôvodného lesa a to podmienilo nástup druhotného šírenia xenotermných spoločenstiev. Do 50. rokov 20. storočia pretrvávali v okolí PP Sedlecké skály prevažne menšie usadlosti sa sady a pastvinami. Odchod obyvateľov tak spôsobil rýchle zarastanie teplomilných bylinných spoločenstiev a dochádza k transformácii teplomilných skupín kríkov na teplomilnú dúbravu. Prevládajú hlavne trnka obyčajná (Prunus spinosa) a agát biely (Robinia pseudoacacia), vďaka ktorým zanikajú pôvodné trávinné stepné spoločenstvá, ktoré sú práve predmetom ochrany PP.
PP Sedlecké skály bola zriadená roku 1982 Národným výborom hlavného mesta Prahy ako chránený prírodný výtvor s cieľom ochrany tunajších spoločenstiev. Pamiatka bola roku 2002 znovu prehlásená, parametre územia však zostali nezmenené.
Geológia
Bridlice sú slabo kontaktne metamorfované činnosťou magmy. Proterozoické bridlice striedajú na chrbtoch rokliny hlinené sutiny. Na hornom okraji plošiny sú prítomné nánosy hlinitého piesku a spraš. Pôdy na lokalite sa radia k typu ranker a protoranker, na sprašiach sa nachádzajú skôr černozeme a sutiny sú charakteristické prechodom rankera na oligotrofnú hnedozem.
Klimatické a hydrologické pomery
Klíma je typická pre celé územie Prahy, priemerná ročná teplota je cca 9°C. Ročný úhrn zrážok je 500 mm. 130 metrov nad chráneným územím v severnej časti pramenia malý potôčik, ktorý tvorí prietokom v chránenom území množstve tôní, ktoré sú dnes osídlené salamandrou škvrnitou (Salamandra salamandra). náhľad|Údolie potôčika s výskytom mloka škvrnitého (Salamandra salamandra)
Flóra
V apríli a máji sa skalné ostrohy sfarbia do žlta taričníkom skalným (Aurinia saxatilis), ktorý spolu s kostravou tvrdou (Festuca pallens) a sklerantom trvácim (Scleranthus perennis) tvoria najcennejšie spoločenstvo skalných stepí.
Z blízkej záhradkárskej kolónie na okraji obce Suchdol sem boli pravdepodobne zavlečené druhy ako sú snežienka jarná (Galanthus nivalis), modrica nebadaná (Muscari neglectum), narcis biely (Narcissus poeticus) alebo modravka žiarivá (Scilla luciliae).
Ďalej sa tu vyskytujú chránené druhy rastlín, medzi najdôležitejšie patria krivec český (Gage bohemica) a poniklec lúčny český (Pulsatilla pratensis ssp. Bohemica). Čerešňa krovitá (Cerasus fruticosa) je považovaná za najvzácnejší druh vyskytujúci sa v tejto oblasti. Vegetácia je však na množstve miest porušená zošľapom a zanesená množstvom odpadkov. Z ríše lupenatých húb je zaujímavý výskyt zriedkavého ucháčovca šumavského (Marasmiellus carneopallidus), prašnačky korienkatej (Gastrosporium simplex) alebo žaludíka tvrdého (Disciseda bovista).
Z prieskumu v rokoch 2002 a 2003 bolo zistených 66 druhov lišajníkov a lichenóznych húb vrátane ešte 4 nových nepopísaných a 231 druhov cievnatých rastlín. náhľad|Skalné ochodzy s teplomilnými trávnikmi. náhľad|Vegetácia je ohrozená zošľapom návštevníkov a odhadzovaním odpadkov.
Fauna
Najdôležitejším výskytom je teplomilná fauna bezstavovcov. Na miestnu sutinu je viazaný slimák Oxychilus glaber a rad ďalších (Granaria frumentum, Pupilla triplicata). Na teplomilných stepiach nájdeme zástupcov bystruškovitých chrobákov Panageus bipustulatus a Cymindis axillaris, z liskavkovitých napr. Coptocephala rubicunda, z nosáčikovitých Apion penetrans, Sitono inops. Medzi najznámejšie patria teplomilní krasoni Cylindromorphus bifrons a Cylindromorphus bohemicus (endemit z Čiech). Druhý druh je endemický český chrobák, ktorého popísal roku 1933 prof. J. Obenberger v Troji. Okrem pražskej Troje bol tento endemit nájdený ešte na Kadaňsku a Žatecku. Dá sa tu nájsť aj vzácny hrotár Mordellistena dvoraki.
Gmina Rzezawa
Gmina Rzezawa je vidiecka gmina v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Sedlecké skály
Fauna
Blanokrídlovce zastupuje samotárska včela Andrena nana a bodruška Cephus pulcher. Z motýľov treba spomenúť vymierajúci druh očkáňa skalného (Chazara briseis), vretienku vičencovú (Zygaena carniolica), modráčika rozchodníkového (Scolitantides orion) a ostrôžkára dubového (Neozephyrus quercus). Na paline žije Coleophora artemisiella, ktorý je v Čechách známy až od roku 1992. Na Sedleckých skalách stretneme aj zástupcov pavúkov a to konkrétne stepníka červeného (Eresus cinnaberinus) či bežníka Xysticus ninnii. Zároveň bol nájdený aj nový druh pre Čechy - pavúk Mecopisthes dahli.
Essia (Jura)
Essia je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Gmina Sabnie
Gmina Sabnie je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Sedlecké skály
Fauna
V severnej časti PP boli na prelome rokov 2008 a 2009 vybudované malé tône s potôčikmi, ktoré nasledujúcu jar osídlila salamandra škvrnitá (Salamandra salamandra). Z vtáctva nájdeme na lokalite mnoho hniezdisk týchto druhov - prevažne penice čiernohlavej (Sylvia atricapilla), penice popolavej (Sylvia curruca), kolibiarika spevavého (Phylloscopus trochilus), kolibiarika čipčavého (Phylloscopus collybita), stehlíka obyčajného (Carduelis carduelis) a pod. Cicavce zastupuje neobvyklý výskyt myšky drobnej (Micromys minutus).
Essia (Jura)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gmina Rzezawa
Má rozlohu 85,48 km² a žije tu 10473 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 122,52 osôb/km².
Sedlecké skály
Ochrana
Hlavným cieľom ochrany je zachovanie unikátnych skalných spoločenstiev a zároveň podpora regenerácie teplomilných trávnikov nachádzajúcich sa prevažne na skalných odkryvoch. K tomu dochádza vďaka pravidelným malým zásahom do vývoja lesných porastov a zároveň je nutné zabrániť náletu nepôvodných drevín. Jedná sa prevažne o agát biely (Robinia pseudoacacia).
Essia (Jura)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Sabnie
Má rozlohu 107,92 km² a žije tu 3941 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 36,52 osôb/km².
Sedlecké skály
Ochrana
V čase parnej železničnej dopravy bola často vypaľovaná vegetácia v spodnej časti skál a dochádzalo k imisiám popolčeka. V posledných desaťročiach však negatívne vplyvy parných lokomotív ustali a nahradili ich splodiny z automobilovej dopravy. Od roku 2000 do roku 2003 boli v rámci prestavby miestnej železničnej trate čistené steny skál od vegetácie. Neskôr boli zaistené z dôvodu bezpečnosti sieťami. Vďaka tomuto ľudskému zásahu bol poškodený rad spoločenstiev organizmov žijúcich na skalách.
Gmina Rzezawa
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Bochnia.
Sedlecké skály
Ochrana
Okolo územia sa nachádza ochranné pásmo, ktoré zahŕňa okrem lesnej vegetácie na svahu Vltavy ešte záhradkársku kolóniu vrátane hospodárskej pôdy vo východnej časti obce Suchdol.
Turizmus
Po úprave z roku 1975 viedol od roku 1982 okolo PP Sedlecké skály náučný chodník zoznamujúci návštevníkov s miestnou flórou, faunou, prírodnými pomermi a pravekým osídlením. Bol rekonštruovaný v rokoch 1998 a 2006.
Gmina Sabnie
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Sokołów.
Gmina Sadki
Gmina Sadki je vidiecka gmina v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 153,69 km² a žije tu 7149 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 46,52 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Nakło.
Gmina Sadkowice
Gmina Sadkowice je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Má rozlohu 121,08 km² a žije tu 5725 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 47,28 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Rawa.
Grande Prairie
Grande Prairie je mesto v kanadskej provincii Alberta. Nachádza sa na Bear River. V roku 2021 malo 64 141 obyvateľov. Mesto je obchodné a dopravné centrum regiónu Peace River.
Dejiny
Mesto je situované na tradičnom území indiánskeho kmeňa Dane-zaa, ktorí začiatkom 19. storočia začali obchodovať so Severozápadnou spoločnosťou. V roku 1881 bolo založené obchodné miesto Hudson's Bay Company, 21 kilometrov na severozápad od súčasného mesta. V roku 1916 sa stalo konečnou železničnej spoločnosti Edmonton, Dunvegan and British Columbia Railway. Príchod železnice a osídľovanie štátom vlastnenej pôdy urobil z miesta centrum regiónu.
Od roku 1914 má štatút „village“, od 1918 (1919 ) „town“ a od roku 1958 „city“.
Demografia
V sčítaní obyvateľstva v roku 2021 malo mesto 64 141 obyvateľov, v roku 2016 to bolo 63 166. V roku 2021 cca 210 ľudí uviedlo ako etnický pôvod český, 200 slovenský a 110 československý.
Doprava
V severozápadnej časti mesta je Grand Prairie Airport.
Ekonomika
Do 50. rokov 20. storočia bolo farmárčenie hlavnou ekonomickou činnosťou. Po Druhej svetovej vojne a výstavbe Alaska Highway sa mesto dostalo z depresie. Objavy nálezísk ropy a zemného plynu v 50. rokoch tiež pozitívne vplývali na ekonomiku. V súčasnosti ekonomiku mesta tvorí poľnohospodárstvo, lesníctvo, ropný a plynársky priemysel a turizmus.
Kultúra
V meste sídlia viaceré organizácie ako Art Gallery of Grande Prairie, Centre for Creative Arts, Grande Prairie Museum a South Peace Regional Archives.
Turizmus
Neďaleko mesta sú Saskatoon Island Provincial Park a Kleskun Hill, kde boli nájdené pozostatky dinosaura. V meste je dôležitý Muskoseepi Park.
Étrepigney
Étrepigney je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Svetový deň učiteľov
náhľad
Svetový deň učiteľov (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je sviatok, ktorý si pripomínajú učitelia po celom svete 5. októbra.
Svetový deň učiteľov bol vyhlásený organizáciou UNESCO v roku 1994 ako pripomienka Charty učiteľov, odporúčania o postavení učiteľov, ktorá bola podpísaná v ten istý deň v roku 1966.
Na Slovensku je Deň učiteľov, ktorý sa slávi 28. marca ako spomienka na narodenie Jana Amosa Komenského.
Podľa UNESCO sa Svetový deň učiteľov má stať v istom zmysle svedectvom, že prínos pedagógov vo vzdelávacom procese a pre rozvoj spoločnosti je dôležitý. Práve to treba v každej spoločnosti viac pochopiť, uznať a doceniť.
Učiteľ popri tom, že odovzdáva znalosti, sa podieľa na výchove novej generácie ľudí. Neblahým javom v ostatných rokoch však je, že sa v mnohých štátoch sveta učitelia stávajú terčom útokov zo strany žiakov či ich rodičov.
Na Slovensku, podobne ako v bývalom Československu, sa sviatkom učiteľov stal deň narodenia českého pedagóga, filozofa, spisovateľa a teológa Jana Amosa Komenského so slovenskými koreňmi (28.3.1592-15.11.1670), ktorý pripadá na 28. marec. J. A. Komenský sa svojím dielom, názormi a pedagogickou činnosťou zaradil medzi najvýznamnejšie osobnosti svetovej pedagogiky. V mnohom predstihol svoju dobu - presadzoval povinnú školskú dochádzku pre každé dieťa bez ohľadu  na jeho intelekt alebo sociálne pomery, vypracoval systém pedagogiky ako vedy a mnohé jeho vyjadrenia, ako „opakovanie je matkou múdrosti“ či „škola hrou“, zľudoveli.
Deň učiteľov sa v Československu začal oslavovať v roku 1955 rozhodnutím vtedajšej Československej vlády a mal byť morálnym ocenením ich práce.
Štefan Barták
Od roku 1966 pôsobil v rôznych technických a politických funkciách.
V druhej polovici sedemdesiatych rokoch 20. storočia pôsobil Štefan Barták ako vedúci tajomník Okresného národného výboru Bratislava I., odkiaľ v roku 1980 postúpil na post tajomníka Mestského výboru KSS v Bratislave (do roku 1986). Od roku 1982 bol členom Ústredného výboru KSS, kde zotrval až do konca roka 1989.
21. februára 1986 bol na mimoriadnom zasadnutí Národného výboru hlavného mesta SSR Bratislavy zvolený za primátora. Na post nastúpil po Ladislavovi Martinákovi, ktorý bol primátorom Bratislavy od roku 1969. Počas Bartákovho pôsobenia na poste primátora hlavného mesta sa v roku 1986 začalo napr. s výstavbou novej budovy SND, do užívania bol odovzdaný posledný úsek západnej radiály, ktorý smeroval z Rusoviec na Most SNP, bola dokončená stavba nemocnice s poliklinikou na Šmidkeho ulici (dnes Ružinovská) a pod.
Na začiatku roku 1990 sa v Bratislave konala demonštrácia za jeho odstúpenie. V úrade zotrval do 1. marca 1990. Vo funkcii ho nahradil Roman Hofbauer, ktorý viedol hlavné mesto až do prvých demokratických volieb do orgánov samospráv v novembri 1990.
Vo volebnom období 19861990 bol aj poslancom Slovenskej národnej rady za volebný obvod č. II (Petržalka). Pôsobil v parlamentom výbore pre priemysel a stavebníctvo a neskôr aj vo výbore pre životné prostredie. V tomto období bol aj členom pracovnej skupiny, ktorá mala pripraviť nový zákon o hlavnom meste. Na začiatku roku 1990 bol spolu s ďalšími vysokopostavenými členmi komunistickej strany zbavený poslaneckého mandátu.
Situla (nádoba)
náhľad|Červenofigúrová situla z Apúlie, cca 350 pred Kr. Situla (od ) je typ nádoby. Zväčša má tvar vedra a je vyrobená z kovu. Situla (mn. č. situlae), kovová alebo keramická hlboká nádoba (rôznych tvarov, niekedy s pokrývkou ) zvyčajne s mierne konkávnym valcovitým telom, s otvoreným ústím, dvoma malými uchami na hornom okraji a pohyblivým držadlom, slúžila na mnohé účely (úžitkové, votívne alebo rituálne). Historicky sa používala veľmi dlho, a to už od neskorej doby bronzovej až po novovek.
Villeneuve-Saint-Germain
Villeneuve-Saint-Germain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Situla (nádoba)
náhľad|Situla z Apúlie (tzv. Fleischmanova situla), cca 350 pred Kr. Starovekí Gréci v južnom Taliansku (Magna Graecia) používali situlu hlavne ako nádobu na prepravu vody či vína (aj na riedenie vína s vodou). V keramickej podobe (v troch formách) sú zriedkavejšie a ich tvar je jasne odvodený od ich kovových prototypov (ich priemerná výška je cca 20 cm. ). Od konca 6. stor. pred Kr. sa zdobili hlavne červenofigúrou technikou. V 2. polovici 4. stor. pred Kr. začali apúlski keramikári vyrábať gnathijské výrobky. Boli to nádoby s čiernym leskom zdobené bielou, hnedou, žltou a červenou farbou, najmä so zvieracími alebo rastlinnými motívmi. Dobrým príkladom je tzv. Fleischmanova situla z Apúlie znázorňujúca herca, ktorá má mierne konkávne valcovité telo umiestnené na troch nízkych nôžkach. Tento tvar situly je veľmi zriedkavý (cca 5 kusov). Utilitárna situla bola zavedená v 2. stor. pred Kr. ako nádoba na vodu a svoju popularitu si udržala i v rímskom období. Na Slovensku sa v roku 1939 vo Vysokej pri Morave našiel germánsky kniežací hrob. Obsah tohto hrobu pozostával z viacerých artefaktov. Z juhoitalských dielní pochádzala situla, panvice, naberačka a sklený pohár. Samotná situla z bronzového plechu, ktorá bola zhotovená v 1. storočí v Capui, vyniká umeleckou výzdobou. Nálezy bronzových situl (zo 6. stor. pred Kr. ) z pohrebiska pri obci Kleinklein v Rakúsku (hrobky, ktorým ako model mohli slúžiť etruské hrobky, okrem bronzových nádob obsahovali aj železné zbrane) majú jednoduchú reliéfnu výzdobu. Zobrazujú zvyčajne miestne prírodné scény, ako napr. stáda zvierat alebo ryby, a takmer nemajú náznaky orientálnych štýlov pochádzajúcich z juhu. Je to dôkaz, že miestna tradícia zdobenia týchto nádob bola významnejšia ako vplyv Etrúrie. Ďalšie situly z cintorína Certosa v Bologni (boli v nich uložené ľudské kosti ) zhotovené zrejme z pred roku 500 pred Kr. predstavujú umenie zdobenia sitúl v rozvinutejšej podobe. Aj keď sú scény na nich prevzaté z miestneho bežného života, ako napr. hodujúcich mužov, slávnostných sprievodov a radov pochodujúcich bojovníkov, je tu náznak, že sa tento štýl vyvinul z tradičného spôsobu zobrazovania vecí (často i scén odchyľujúcich sa od reality). Niektoré výjavy reliéfov na bronzových situlách sú archaické, zobrazujú scény typické pre predchádzajúce storočie, ako napr. bronzová situla s vtáčou hlavou alebo situla s reliéfom zobrazujúcim pochodujúcich bojovníkov nesúcich štíty, kopije a prilby miestneho typu. I keď je tento štýl už plne rozvinutý, cítiť tu aj vplyv egyptskej tradície, ktorý sa sem dostal prostredníctvom dovážaných etruských nádob. Nálezy z pohrebiska v Palestrine zobrazujú mýtické zvieratá a iné typicky etruské ozdobné prvky, akými sú zvieratá s ľudskými nohami a iné. Tieto výjavy sa nachádzajú aj na situle z múzea v Providence, ktorá zrejme tiež pochádza z cintorína Certosa v Bologni. Táto konkrétna situla má na okraji nápis, čo dokazuje, že aj v týchto končinách sa znalosť písma stala bežnejšia.
Villeneuve-Saint-Germain
Poloha obce
Villeneuve-Saint-Germain má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Situla (nádoba)
náhľad|Vaška situla, Slovinsko, cca 350 pred Kr. Súčasné s týmito situlami zo severného Talianska sú situly zo Slovinska, ako napr. tzv. Vaška situla (situla z Vače) objavená pri meste Litija. Zobrazené sú na nich napr. štandardné scény mýtických zvierat, boxerská scéna, reliéfy bojovníkov, pretekárske dvojkolesové vozy, ale i erotické scény (napr. na bronzovom fragmente (situly?) z Brezje je zobrazená žena na stoličke a muž oproti pri tom kľačí ). Obdobie z okolo roku 500 pred Kr. predstavuje v oblasti zdobenia sitúl tu svoj vrchol. Aj keď sa našli veľmi jemne spracované exempláre i z neskoršej doby, nálezy zo severného Talianska patriace do druhej polovice 5. stor. pred Kr. už predstavujú známky hrubšieho spracovania (napr. menej precízneho znázornenia scén).
Villeneuve-Saint-Germain
Obyvateľstvo
Villeneuve-Saint-Germain má 2445 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Pamiatky
Objavenie oppida vo Villeneuve-Saint-Germain v 19. storočí medzi 1861 - 1880. Pokrývalo rozlohu 100 ha, z ktorých asi 3 ha pozemku oppida bolo zničené.
V 1973 bolo odkryté miesto nazvané “les Grèves”, objavili tri miesta neolitických domov kultúry dunajskej a tiež základy galského pôvodu.
Villeneuve-Saint-Germain dalo svoje meno „kultúre Villeneuve-Saint-Germain“ alebo „le Villeneuve-Saint-Germain“, skupine neolitickej kultúry.
V 2006, počas výstavby sa našli dve neolitické nádoby na vodu a viacero úložných zemných dier.
Obec bývala pod ochranou starého mesta Soissons. Toto keltské mesto, ktoré obýval kmeň Belgovia, chránilo aj kmeň Suessones. Legenda hovorí, že tu panoval keltský kráľ Divitiac.
Gmina Sadlinki
Gmina Sadlinki je vidiecka gmina v Poľsku v Pomoranskom vojvodstve.
Má rozlohu 112,19 km² a žije tu 5562 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 49,58 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kwidzyn.
Majonéza
thumb|Sklenený pohár s majonézou Majonéza (z fr. mayonnaise neistého pôvodu) je hustá tučná omáčka bielej či nažltlej farby, ktorá vznikla emulgáciou oleja a vaječného žĺtka.
Zloženie
Vyrába sa rozšľahaním rastlinného oleja a žĺtka, ale je možné použiť aj celé vajce alebo žĺtok nahradiť mliekom. Majonéza sa obvykle dochucuje, napríklad soľou, korením, octom či citrónovou šťavou, cukrom, horčicou a podobne.
Majonéza často tvorí základ dresingov a tatarskej a ďalších omáčok. Pridáva sa tiež do rôznych šalátov, vrátane zemiakového, v ktorých slúži ako spojivo.