cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tour de France
Časovka jednotlivcov
Časovku jednotlivcov jazdia cyklisti samostatne. Jazdci štartujú v intervale dvoch minút, v obrátenom poradí v celkovej klasifikácii. Najvyššie postavení jazdci, štartujúci nakoniec, vyrážajú na trať v intervaloch troch minút. Toto pravidlo však neplatí vždy. Tour v roku 2004 ponúkla časovku (dlhú asi ) s cieľom na vrchole legendárnej L’Alpe-d’Huez, v ktorej jazdci štartovali v rozmedzí jednej minúty, tí najlepší v rozmedzí dvoch minút.
Pretože je časovka jednotlivcov skúškou individuálnych schopností, jazdci sa v priebehu etapy nemôžu dohovárať. Ak jazdec dobehne pretekára idúceho pred ním, čo sa vďaka rôznym schopnostiam cyklistov často stáva, nesmú jazdiť títo pretekári ako skupina. Predovšetkým nesmú jazdiť v zákryte.
Tradične je posledná časovka predposlednou etapou, ktorá rozhoduje o víťazovi ešte pred štartom poslednej etapy, ktorá sa už nejazdí súťažne. Pri niektorých príležitostiach však organizátori pretekov zmenili poslednú etapu s dojazdom v Paríži na časovku. Poslednými pretekmi, kedy sa toto stalo, bola Tour v roku 1989, povestná najtesnejším víťazstvom Grega LeMonda pred Laurentom Fignonom. Fignon šiel do poslednej etapy ako vedúci jazdec s náskokom 50 s, ale nakoniec bol porazený o osem sekúnd po skvelom časovkárskom výkone LeMonda.
Časovka tímov
Pomerne často, avšak nie vždy, sa počas Tour de France jazdí aj časovka tímov. Je podobná časovke jednotlivcov, ale celý tím jazdí pohromade. Tím jazdí ako skupina, jazdci sa striedajú na čele, ale nemôžu spolupracovať s ostatnými tímami. Každému členovi tímu je pripočítaný konečný čas štvrtého (do r. 2017 piateho) jazdca osemčlenného (do r. 2017 deväťčlenného) tímu. Ak sa však odtrhne jazdec od skupiny a dôjde na šiestej či nižšej pozícii oddelene od tejto skupiny, je mu pripočítaný horší čas, než aký skutočne dosiahol. Preto ak vodca skupiny dostane defekt alebo spadne, tím musí obetovať svoj čas v prospech času svojho lídra.
Slávne etapy
Posledná etapa končí na bulvári Champs-Elysées, ktorý je pre svoje dlažobné kamene pre jazdcov veľmi nepríjemný. Táto etapa sa väčšinou nejazdí v súťažnom duchu, pretože o víťazovi je už spravidla rozhodnuté. Napriek tomu sa v minulosti objavili výnimky. V roku 1987, kedy Stephen Roche viedol po poslednej časovke o 40 s pred Pedrom Delgadom, sa Delgado v poslednej etape odtrhol od pelotónu a pokúsil sa na poslednú chvíľu strhnúť víťazstvo na svoju stranu. Roche Delgada ho však dohonil a obaja dojazdili v hlavnom pelotóne.
V ostatných rokoch organizátori experimentovali s presunutím poslednej časovky jednotlivcov do poslednej etapy namiesto etapy predposlednej. Najznámejšou sa týmto stala Tour v roku 1989, kedy Greg LeMond prevzal žlté tričko v poslednej časovkárskej etape pred Laurentom Fignonom a zvíťazil o osem sekúnd. Je pravdepodobné, že táto úprava sa bude v budúcnosti opakovať.
Známou je etapa s cieľom na L’Alpe-d’Huez. V roku 2004 sa organizátori rozhodli uskutočniť ďalší experiment a usporiadali časovku jednotlivcov s cieľom na L’Alpe-d’Huez. Táto zmena však pretekármi nebola prijatá príliš dobre a pravdepodobne sa už nebude opakovať.
Hostiteľstvo začiatku alebo konca etapy prináša dotyčnému mestu prestíž a veľa publicity. Kým kedysi začínala každá etapa na mieste, kde predchádzajúca etapa končila, a preteky boli preto kontinuálne, teraz začínajú etapy o niekoľko kilometrov ďalej. Tým je zaistené, že si svoj kúsok slávy užije viac miest. Niekedy sa začiatok etapy posunie o obrovskú vzdialenosť a na presun jazdcov je potrebný jeden deň voľna.
Veľmi prestížne je hostiť prológ a začiatok prvej etapy. Keďže je prológ príliš krátky na prejazd medzi dvomi mestami, odohráva sa prológ a začiatok prvej etapy v rovnakom meste. Tour de France sa striedavo otvára vnútri a mimo Francúzska, často sa začiatočné etapy jazdia v okolitých štátoch.
Šprintérske bodovanie
V roku 2015 sa zmenil bodovací systém
Vrchárske bodovanie
Rozdelenie bodov je nasledovné:
Zoznam celkových víťazov
* dodatočne po odobratí víťazstva Floydovi Landisovi (2006) a Albertovi Contadorovi (2010) za doping
*** Franco Pellizotti bol zbavený víťazstva pre užívanie dopingových látok
**** Bernhard Kohl bol zbavený víťazstva pre užívanie dopingových látok
Rekordy
náhľad|250px|Lance Armstrong na Tour de France, 2004 Štyria jazdci vyhrali Tour päťkrát:
Čo sa týka národnosti, najviac pretekov vyhrali Francúzi (36 pretekov), nasledovaní Belgičanmi (18), Talianmi (10), jazdcami Španielska (8), Veľkej Británie (5), Luxemburska (4), USA (3), Slovinska, Švajčiarska a Holandska (2) a Írska, Dánska, Nemecka, Kolumbie a Austrálie (1).
Česi a Slováci na Tour
Tour de France sa doteraz zúčastnilo trinásť Čechov a Slovákov, pričom Ján Svorada vymenil v roku 1996 slovenské občianstvo za české. Ako prvý Slovák štartoval na pretekoch Milan Jurčo. Najúspešnejšími jazdcami sú Peter Sagan s ôsmimi účasťami, dvanástimi individuálnymi etapovými víťazstvami (2012 1., 3. a 6. etapa, 2013 7. etapa, 2016 2. 11. a 16. etapa, 2017 2. etapa, 2018 2., 5. a 13. etapa a 2019 5.etapa) a ziskom siedmich zelených dresov. Česi Ján Svorada s ôsmimi štartmi a tromi individuálnymi etapovými víťazstvami a Pavel Padrnos so šiestimi štartmi a tromi víťazstvami v tímovej časovke. V ročníku 2012 bolo Slovensko rekordne zastúpené bratmi Petrom a Martinom Velitsovcami a Petrom Saganom. Sagan vyhral 3 etapy a zelený dres pre víťaza bodovacej súťaže. V roku 2013 Peter Sagan obhájil víťazstvo v bodovacej súťaži o zelený dres a pridal jedno etapové víťazstvo. Aj v rokoch 2014 a 2015 získal zelený dres, ale bez vyhratej etapy.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dvorec
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dvorec v okrese Bánovce nad Bebravou.
Christian Boussus
Christian Boussus (* 5. marec 1908, Hyères, Francúzsko - † 12. august 2003, Neuilly-sur-Seine) bol francúzsky tenista. Medzi jeho najväčšie úspechy v tenise patrí účasť vo finále dvojhry na grandslamovom turnaji French Championships (1931), účasť vo finále štvorhry na grandslamovom turnaji French Championships (1932) a zisk titulu v zmiešanej štvorhre na Australian Championships (1935).
Francúzsko reprezentoval aj v Davisovom pohári, odohral celkovo 19 zápasov, všetky v dvojhre (10 výhier, 9 prehier).
Ay-sur-Moselle
Ay-sur-Moselle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 2071
NGC 2071 je reflexná hmlovina v súhvezdí Orión, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. januára 1786.
Burning Down the Opera
Burning Down the Opera, nahrané 26. augusta, 2003 (pozri 2003 v hudbe), je live album nemeckej power-metalovej skupiny Edguy, nahratý v Paríži, Francúzsku.
Bipédia
Bipédia (z lat. "dvojnohosť"; prídavné meno znie bipédny, bipedný alebo bipedálny; bipédne zviera sa nazýva aj dvojnožec) je (v užšom zmysle len trvalý) pohyb (chôdza, skackanie a podobne) zvieraťa alebo stroja na dvoch zadných končatinách. Bipédne zviera nemusí mať len dve "nohy", mnohé bipédne zvieratá majú štyri nohy.
Pojem bipédia (v užšom zmysle) hrá dnes najmä rolu v antropológii, pretože predstavuje rozlišovací znak rodu človek a jeho hominidných predkov od ostatných primátov aj cicavcov.
Kontinentálna hokejová liga
Kontinentálna hokejová liga (KHL, rus. Континентальная хоккейная лига) je nadnárodná profesionálna hokejová liga. Bola založená v roku 2008 a nadväzuje na svojho predchodcu, ruskú superligu. V súčasnosti je odborníkmi považovaná po NHL za druhú najlepšiu hokejovú ligu na svete.
KHL je zložená z 23 klubov (z Ruska 20, z Kazachstanu, Bieloruska, Číny po jednom). V play-off hrá prvých osem klubov z každej konferencie, na konci víťazi konferencií hrajú o Gagarinov pohár. Veľkú väčšinu tvoria v KHL ruskí hráči, no hrávajú v nej aj hráči z Európy a zo Severnej Ameriky. Najstaršie ruské hokejové kluby v ruskom hokeji sú CSKA Moskva, HC Spartak Moskva, Dinamo Moskva a SKA Petrohrad, ktoré boli založené ešte v roku 1946.
Hráči
V ruských kluboch KHL môžu hrať len piati zahraniční hráči, čo znamená, že v základnej zostave môžu nastúpiť len 5 hráči, ktorí nemajú ruské občianstvo. V posledných dvoch rokoch vedie KHL spor s NHL ohľadom hráčov, ktorí nedovolene odídu buď z KHL alebo z NHL. Asi najznámejším hráčom, ktorého sa tento spor týka je Alexander Radulov, ktorý utiekol zo zámorského Nashvillu Predators do ruskej Ufy.
Sezónna štruktúra
Od vzniku KHL do súčasnosti sa počet účastníkov ako aj systém a pravidlá súťaže vyvíjajú a menia. V ročníku 2012/2013 má KHL 26 účastníkov. Každý klub musí odohrať 52 zápasov, 2 zápasy s 24 klubmi a 4 zápasy s 25. tímom súťaže (napr. v prípade Slovana Bratislava je to Lev Praha). Do play-off postúpi 8 klubov z Východnej a zo Západnej konferencie, pričom v každej konferencii sa hrá systémom 1. s 8., 2. s 7., 3 s 6. a 4. s 5. tímom. Víťazi konferencií sa stretnú vo finále, kde hrajú o Gagarinov pohár. V play-off sa hrá na 3 víťazné zápasy, okrem finále, ktoré sa hrajú na 4 zápasy. Kluby ktoré nepostúpia do play-off budú hrať turnaj, v ktorom víťaz bude mať právo prvého miesta v drafte.
Sezóna 2008/09
Premiérová sezóna KHL sa začala 2. septembra 2008. Víťazom základnej časti sa stal Salavat Julajev Ufa so 129 bodmi z 56 zápasov. Najlepším hráčom základnej časti bol Sergej Moziakin so 76 bodmi za 34 gólov a 42 asistencií. V play-off bolo veľkým prekvapením vyradenie Ufy Avangardom Omsk, ktorý skočil na 16. mieste v základnej časti. Gagarinov pohár vyhral Ak Bars Kazaň, keď v dramatickom finále porazil Lokomotiv Jaroslavľ 4:3 na zápasy.
Trofeje a ocenenia
V prvej sezóne vyhral kanadské bodovanie útočník Atlantu Mytišči Sergej Moziakin, ktorý nazbieral 76 bodov v 56 zápasoch za 34 gólov a 42 asistencií. Najlepším strelcom sezóny bol český zakončovateľ Metallurgu Magnitogorsk Jan Marek s 35 gólmi. Najlepšími brankármi podľa počtu výhier boli Georgij Gelašvili (30), Alexander Jeremenko (27), Konstantin Barulin (24), Ray Emery, Martin Prusek a Vitalij Jeremejev (22). Gagarinov pohár získal Ak Bars Kazaň, ocenenie najlepší hráč za základnú časť získal Denis Zaripov, za play-off toto ocenenie získal kapitán Ak Bars Kazaň Alexej Morozov. Čerepanovovu trofej (nováčik roku) získal Iľja Proskurjakov.
Sezóna 2009/10
Druhý ročník KHL sa začal 10. septembra 2009, zmenila sa štruktúra ligy a pre finančné problémy odchádzajúci Chimik Voskresensk nahradil Avtomobilist Jekaterinburg. Víťazom základnej časti sa opäť stal Salavat Julajjev Ufa, ktorý vyhral základnú časť navlas rovnakým výsledkom 129 bodov v 56 zápasoch. Najproduktívnejším hráčom základnej časti bol opäť Sergej Moziakin z tímu Atlant Mytišči s bilanciou 66 bodov (27+39). Najlepším strelcom základnej časti sa stal Marcel Hossa s 35 gólmi a najviac asistencií zaznamenal Alexej Jašin 46. Gagarinov pohár opäť získalhklub Ak Bars Kazaň. Vo finále porazil Balašichu 4:3 na zápasy.
Sezóna 2010/11
Liga od sezóny 2010/11 mala o jedného účastníka menej keďže KHL opustila finančnými problémami zmietaná Lada Togliatti a tiež došlo k spojeniu dvoch klubov Dinamo Moskva a finalistu HK MVD Balašicha do nového klubu OHK Dinamo Moskva. O rozšírenie KHL prejavilo záujem viacero klubov z celej Európy. Podľa informácii prezentovaných v médiách mali najväčšiu šancu na vstup do KHL v nasledujúcej sezóne kluby Jugra Chanty-Mansijsk a Budiveľnik Kyjev čo sa aj potvrdilo a tieto dva kluby sa najprv stali novými účastníkmi. Menšiu šancu mali aj Vetra Vilnius a HC Lev Hradec Králové. Nakoniec však vedenie ligy rozhodlo ze Budiveľnik Kyjev nebude hrať súťaž kvôli nespôsobilému štadiónu. Na jeho miesto dostal šancu dostať sa klub HC Lev Hradec Králové, ktorý prejavil záujem hrať v slovenskom mestePoprad. Po prieťahoch v komunikácii so SZĽH a celkovo nevyjasnenou a príliš uponáhľanou snahou pôsobiť v KHL zo strany HC Lev však rada riaditeľov KHL rozhodla, že ani tento klub nebude hrať súťaž v nasledujúcom ročníku. Víťazom základnej časti sa stalo družstvo Avangard Omsk. Tretím víťazom Gagarinovho pohára sa 16. apríla stalo družstvo Salavat Julajev Ufa, ktoré zdolalo tím Atlant Mytišči 4:1 na zápasy.
Sezóna 2011/2012
V máji 2011 oznámilo vedenie KHL, že prvým účastníkom z územia mimo bývalého Sovietskeho zväzu bude slovenské mužstvo HC LEV Poprad. Po tragickej udalosti úmrtia hráčov Lokomotivu Jaroslavľ tento klub v sezóne 2011/2012 neúčinkoval. Pri tragickej nehode zahynul aj Pavol Demitra.
Sezóna 2012/2013
Po úspešnom pôsobení klubu HC LEV Poprad a jeho následnom presťahovaní do Prahy sa stal novým zástupcom slovenského hokeja v súťaži aktuálny majster HC Slovan Bratislava. Okrem toho od tejto sezóny pribudne na mape KHL ukrajinský klub HC Donbas Doneck a po roku hlási návrat aj ruský Lokomotiv Jaroslavľ.
Sezóna 2013/2014
V sezóne 2013/2014 vstúpili do KHL chorvátsky klub Medveščak Zagreb a ruský Admiral Vladivostok.
V ďalších sezónach sa už neobjavil žiaden český klub, Slovan zostal. KHL sa rozrástlo o fínsky Jokerit Helsinki a v sezóne 2016/17 aj čínsky Kunlun Red Star.
Pred sezónou 2017/18 KHL opustili kluby Metalurg Novokuzneck a KHL Medveščak Zagreb
NGC 2072
NGC 2072 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Stolový vrch, ktorú objavil Pietro Baracchi 18. decembra 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Galícia (rozlišovacia stránka)
Galícia môže byť:
Kovačica (mesto)
Kovačica je mesto v Srbsku, v pokrajine Vojvodina, neďaleko sútoku riek Tisy a Dunaja. Novú osadu Kovačica založili v roku 1802 Slováci a v roku 2022 mala 5398 obyvateľov, kým celý okres Kovačice 21178 obyvateľov.
Poloha
Obec Kovačica katastrálnym územím hraničí s dedinami Uzdin (11 km od Kovačice), Padina (8 km), Crepaja (10 km), Debeljača (5 km) a Idvor (14 km). Do okresu patria ešte dediny Putnikovo a Sámoš.
Celková plocha územia obce Kovačica je 401,5 ha, s najnižšou nadmorskou výškou 81 m a najvyššou
Dejiny
Prvý písomný doklad o tomto území je z roku 1458 ako Kovašdinc, keď sa Peter Sydo a jeho synovia odvrátili od Jána Huňadyho a spolu so Srbmi zápasili proti nemu. Za zradu si kráľ Matej privlastnil toto územie spolu s Kovačicou.
Z historického hľadiska je pre Kovačicu významný rok 1784, keď bol zaznamenaný príchod prvých Slovákov na Dolnú zem. Obec založili obyvatelia, pôvodom Slováci, s povolením od vrchnosti uhorského štátu. Keďže obec patrila vtedy ešte Uhorsku, bola pomenovaná po Jozefovi Antalovi – veľkom uhorskom princovi – a volala sa Antalfalva.
Obyvateľstvo
V Kovačici žije podľa sčítania v roku 2002 5697 obyvateľov slovenskej národnosti, čo predstavuje 84,22 percent populácie. Samotný okres obýva 11 455 (41,07 %) Slovákov, 9459 (33,91 %) Srbov a 2935 (10,52 %) Maďarov.
Gallardosaurus
Gallardosaurus je vyhynutý rod morského plaza zo skupiny Plesiosauria, žijúceho na území dnešnej západnej Kuby (súvrstvie Jagua) vo vrchnej jure (oxforde). Patril medzi krátkokrké pliosaury (morské plazy s plutvami) a jeho najbližším príbuzným bol zrejme rod Peloneustes. Žil pravdepodobne v plytkých moriach o hĺbke 10-12 metrov a živil sa najmä nektonickými rybami, ktoré lovil pri svojich sezónnych migráciách.
Tento vodný plaz bol pomenovaný podľa kubánskeho farmára Juana Gallarda, ktorý tohto pravekého tvora objavil už v roku 1946 v tmavej bridlici na severozápade ostrova. Jediným známym druhom je G. iturraldei, opísaný paleontologičkou Zulmou Gaspariniovou v roku 2009.
Xenodikos z Kosu
Xenodikos (Xenodikos) bol olympijský víťaz v boxe dorastencov v roku 400 pred Kr.
Xenodika z Kosu korunovali v Olympii vencom na 95. hrách v roku 400 pred Kr. za víťazstvo v boxe dorastencov. V Olympii sa box dorastencov zaradil do programu na 41. hrách v roku 616 pred Kr.  Antický box (pygmé) mal voľnejšie pravidlá ako dnešný. Okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány, sa v princípe dovoľovalo takmer všetko. Boxeri zápasili vo vyhradenom priestore a ich súboj trval tak dlho, kým sa neskončil pre jedného z nich víťazstvom.
Staroveký grécky cestovateľ a spisovateľ Pausanias uvádza, že Xenodikos mal sochu v posvätnom okrsku olympijskej Altidy. Autorom tohto diela bol sochársky majster Pantias.
Soudaine-Lavinadière
Soudaine-Lavinadière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vions
Vions je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sústružnícky nôž
Výroba
Vyrábajú sa z polotovarov rôznych tvarov, ktoré sa potom brúsia keramickým kotúčom.
Polotovary sú obyčajne štandardné:
Gastrolit
Gastrolit (z gr. gaster – žalúdok a lithos – kameň) je kameň napomáhajúci tráveniu v žalúdku, tým že pomáha pri mechanickom rozmielaní potravy, čo uľahčuje tráviacim enzýmom pri trávení potravy. Gastrolity sa bežne vyskytujú v tráviacej sústave vtákov, či dinosaurov.
Skupenské teplo topenia
Skupenské teplo topenia resp. skupenské teplo tavenia je teplo, ktoré príjme pevná látka pri skupenskom prechode na kvapalinu počas procesu topenia.
Teplo, ktoré prijme 1 kilogram látky sa nazýva merné skupenské teplo topenia.
Výpočet
Hodnotu skupenského tepla topenia je možné vypočítať zo vzťahu kde m je hmotnosť a lt je merné skupenské teplo topenia.
Chloroprén
Chloroprén (2-chlórbuta-1,3-dién, C4H5Cl) je významná východzia surovina - bezfarebná kvapalina - pri výrobe umelého kaučuku. Pripravuje sa adíciou chlorovodíka na vinylacetylén:
Orange Alabaster Mushroom
The Orange Alabaster Mushroom je virtuálny hudobný projekt kanadského skladateľa a speváka Grega Watsona, hrajúci autentickú, psychedelickú rockovú hudbu z konca šesťdesiatych rokov 20. storočia, založený v deväťdesiatych rokoch 20. storočia. Skupina vydala dve EP platne v roku 1996 a 1998. Významnou sa stala až výberová LP s názvom "Space & Time: A Compendium Of The Orange Alabaster Mushroom" vydaná pod značkou Earworm Records. Skupina je špecifická najmä autentickosťou zvuku, ktorý do veľkej miery ovplyvnilo aj vydávanie nahrávok na klasických vinylových platniach, čím si získala popularitou najmä medzi fanúšikmi psychedelického roku. Skupina využíva zvuk tzv. tremolo gitár, klávesových nástrojov farfisa, orientálnej sitár a garážových bicích. V neposlednom rade na celkový dojem pôsobí obal platne a taktiež texty založené na meta-fyzických, filozofických a iných témach, odkazujúcich na šesťdesiate roky 20. storočia.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kšinná
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kšinná v okrese Bánovce nad Bebravou.
Azoudange
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Martin Balsam
Martin Henry Balsam (* 4. november 1919, Bronx, New York, New York, USA † 13. február 1996, Rím, Taliansko) bol americký herec.
Známy bol predovšetkým z filmov Všetci prezidentovi muži, Vražda v Orient exprese, či A Thousand Clowns kde mu jeho rola priniesla Oscara. V roku 1967 získal divadelnú Tony Award za účinkovanie v You Know I Can't Hear You When the Water's Running.
Bol trikrát ženatý a má dcéru, herečku Taliu Balsamovú.
Infrarad
Infrarad hlavná podskupina radu rastlín alebo živočíchov, menšia než podrad.
NGC 2073
NGC 2073 je galaxia v súhvezdí Zajac, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 20. novembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
Dlhá voda
Dlhá voda je potok na hornej Orave, v severnej časti okresu Námestovo. Je to pravostranný prítok Polhoranky, meria 8,8 km a je tokom V. rádu.
Dentín
thumb|Prierez ľudským zubom. A – korunka, B – koreň; 1 – [[sklovina, 2 – zubovina, 3 – dreň, 4 – ďasno, 5 – cement, 6 – kosť, 7 – cieva, 8 – nerv.]] náhľad|Dentín Dentín alebo zubovina je žltobiela hmota podobajúca sa kosti. Tvorí väčšinu zuba. Skladá sa zo 70% anorganických látok, 20% organických látok a vody. Je citlivá na teplo a na chemické podnety. Organické látky sú zastúpené prevažne kolagénnymi väzivovými vláknami a mukopolysacharidmi.
Dlhá voda
Prameň
Pramení v Oravských Beskydách, v podcelku Pilsko, na východnom svahu vrchu Pilsko (1 556,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 420 m n. m.
Opis toku
Najprv tečie východným smerom, priberá krátky ľavostranný (1 267,3 m n. m.), tiež pravostranný prítok z východných svahov Pilska a následne ďalší pravostranný prítok (1 000,3 m n. m.) z oblasti Suchého potoka. Potom sa stáča prechodne na juhovýchod, sprava priberá krátky prítok z lokality Ingery, stáča sa na východ a vstupuje do Podbeskydskej brázdy. Tu najprv priberá krátky prítok z juhovýchodného svahu Koňa (998,3 m n. m.) a pri osade Vyšný Mlyn sa rozvetvuje na dve ramená, pričom vedľajšie pravostranné sa stáča na juh a ústi do susedného Suchého potoka. Sprava následne priberá spomenutý Suchý potok a ďalej pokračuje na sever. Koryto sa výraznejšie vlní, sprava priberá niekoľko prítokov zo svahov Sihelnianskeho hrádku (993,4 m n. m.) a zľava tri prítoky z oblasti Plšetnice. Následne na dolnom toku priberá zľava Ľudmovku, značne rozširuje koryto a stáča sa na východ. Priberá ešte pravostranný prítok zo severného svahu Sihelnianskeho hrádku, ľavostranný Klobásovský potok a pri obci Oravská Polhora sa v nadmorskej výške cca 699 m n. m. vlieva do Polhoranky.
Merné skupenské teplo topenia
Hmotnostné skupenské teplo topenia je teplo, ktoré prijme 1 kilogram pevnej látky, ak sa pri teplote topenia celá premení na kvapalinu o tej istej teplote.
Výpočet
Hmotnostné skupenské teplo topenia sa určí ako podiel skupenského tepla topenia L_t a hmotnosti m látky.
Otis Laubert
thumb|Otis Laubert – Zbohatlík (1996) thumb|Otis Laubert – Bycikel (1996)
Otis Laubert, vlastným menom Otto Laubert (* 8. január 1946, Valaská, Česko-Slovensko) je slovenský výtvarník, žijúci a tvoriaci v Bratislave.
Životopis
Narodil sa 8. januára 1946 vo Valaskej pri Brezne. V rokoch 19611965 študoval na Strednej škole umeleckého priemyslu v Bratislave odbor rezbárstvo. Vystavoval v Mattress Factory v Pittsburghu, Slovenskej národnej galérii, Národní galerii v Prahe, Galérii Sonia Rosso v Toríne, Milano Flash Art Show, Pulse New York, Pulse Miami, Galérii 19, SPACE Gallery a ďalších. Je držiteľom ceny nadácie Tatra banky za výtvarné umenie za rok 2015.
Dielo
Z charakteru umelcovej tvorby môžeme dedukovať, že Laubert zberateľ existoval v latentnej podobe omnoho skôr, ako sa objavil Laubert výtvarník. Z tohto pohľadu je jeho zberateľstvo predovšetkým spôsob videnia sveta, z ktorého sa vygenerovala originálna výtvarná stratégia. Ak sa pozrieme na Laubertove zberateľstvo v širších historických súvislostiach, objavíme spriaznenosť jeho tvorby s ranou avantgardou 20. storočia, s Kurtom Schwittersom, Marcelom Duchampom, surealistickým nájdeným predmetom (objet trouvé), dadaistickým readymadom, s neskoršími princípmi hnutia Fluxus, neodadaizmu, pop-art u alebo nového realizmu a v perspektíve vzdialenejšej minulosti aj spriaznenosť s tradičným zberateľstvom, ktoré sa v európskom kontexte spája s obradným uchovávaním drahocenností najrôznejšieho charakteru od rarít a kuriozít cez umelecké predmety až k samotným umeleckým dielam. (Jana Geržová, 2000)
Múzeum Otisa Lauberta
thumb|Múzeum Otisa Lauberta v Bratislave V roku 2015 vzniklo v Bratislave OTIS LAUBERT MUSEUM (Múzeum Otisa Lauberta). Stála expozícia ponúka prierez tvorby Otisa Lauberta od menej známych 60. rokov po súčasnosť. Predstavuje časť tematických okruhov, ktorým sa dlhodobo venuje ako sú textil, fotografia, vlajky, mapy, interpretácie ako aj priestorové objekty. Návštevník múzea môže zhliadnuť jednu z najatraktívnejších expozícií u nás.
Viviers-du-Lac
Viviers-du-Lac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sagittarius A*
náhľad|Kombinovaná rádiová snímka Sgr A* z [[Event Horizon Telescope]] Sagittarius A* (nazývaný tiež "A-star", skratka Sgr A*) je veľmi veľký, silne žiariaci a kompaktný zdroj rádiového žiarenia nachádzajúci sa v strede našej Galaxie. Jedná sa o supermasívnu čiernu dieru. Je súčasťou väčšieho zoskupenia podobných telies, ktoré nesie názov Sagittarius A.
Dňa 16. októbra 2002 zverejnil medzinárodný tím z Max Planck Institut für extraterrestrische Physik vedený Rainerom Schödelom výsledky svojich pozorovaní, v priebehu ktorých po dobu desiatich rokov sledoval pohyb hviezdy S2, ktorá sa nachádza v blízkosti Sgr A*. Tím R. Schödela dospel k záveru, že ide o vysoko masívny kompaktný objekt. Po prieskume obežnej dráhy hviezdy S2 bola určená hmotnosť Sgr A* na 2,6 ± 0,2 miliónov hmotností Slnka a táto hmota je stlačená v priestore s polomerom menším ako 17 svetelných hodín 120 AU. Neskoršie výskumy upresnili hmotnosť objektu na 3,7 miliónov hmotností slnka s polomerom 45 AU (6,7578 miliárd kilometrov).
Pre porovnanie, trpasličia planéta Pluto obieha naše Slnko vo vzdialenosti 39,68 AU čo je 5,9533 miliárd kilometrov. Tieto zistenia teda podporujú hypotézu, podľa ktorej je Sagittarius A* supermasívnou černou dierou. Je síce možné prisúdiť zistenú hmotnosť bežným objektom, ktoré by sa v danom priestore mohli nachádzať, ale žiadne také objekty s takou hmotnosťou by v rámci takej „malej“ oblasti nemohli odolávať kolapsu svojich vzájomných príťažlivých síl a následnému neodvrátiteľnému pádu do čiernej diery dlhšie, než niekoľko stoviek rokov. To je úplne zanedbateľná doba vo vzťahu k dĺžke života galaxie.
Niekoľko tímov vedcov, okrem iných aj z National Radio Astronomy Observatory alebo tiež z Shanghai Astronomical Observatory sa snažili zobraziť Sgr A* pomocou rádioastronomickej metódy Very Long Baseline Interferometry. Získané snímky boli zhodné s rádiovými emisiami spôsobenými gigantickými výtryskmi plazmy z iných čiernych dier.
V novembri 2004 vydal tím vedcov správu, že došlo k objavu prvej, veľmi dobre preukázateľnej čiernej diery strednej veľkosti v našej galaxii, ktorá obieha vo vzdialenosti troch svetelných rokov od Sagittaria A*. Táto čierna diera má hmotnosť 1300 hmotností Slnka a vlečie so sebou zhluk siedmich hviezd, čo je pravdepodobne zvyšok supermasívneho zhluku hviezd, ktorý bol rozmetaný slapovými silami galaktického stredu. Toto zistenie by mohlo podporovať teóriu, že gigantické čierne diery môžu rásť potom, čo absorbujú menšie čierne diery alebo hviezdy.
Soudeilles
Soudeilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bacourt
Bacourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malé Hoste
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Malé Hoste v okrese Bánovce nad Bebravou.
Bertha von Suttner
Bertha Sophia Felicita Freifrau von Suttner rodená grófka Kinská (* 9. jún 1843, Praha – † 21. jún 1914, Viedeň, Rakúsko) bola rakúska pacifistka a spisovateľka (Pseudonym: B. Oulot, Jemand).
V roku 1882 iniciovala spolu s A. H. Hried vznik periodika „Die Waffen Nieder“, ktorý bol neskôr nahradený periodikom „Friedenswarte“. Ako prvej žene jej bola 1. decembra 1905 udelená Nobelova cena za mier.
Orlan-10
Orlan-10 je prieskumné bezpilotné lietadlo, určené na prevádzku v extrémnych klimatických podmienkach. Pomocou vstavanej kamery umožňuje tento dron sledovať rozsiahle územia. Je poháňané dvojlistou vrtuľou umiestnenou v prednej časti. Vzlet je zabezpečený pomocou katapultu a pristátie pomocou padáku. Systém Orlan-10 je ovládaný dvoj alebo trojčlennou posádkou. Orlan-10 bol vyvinutý Špeciálnym technologickým centrom v Petrohrade.
Konštrukcia
thumb|Prieskumné bezpilotné lietadlo Orlan-10 Pri stavbe dronu Orlan-10 bola použitá modulárna architektúra, ktorá umožňuje veľmi rýchlo meniť vybavenie lietadla a prepravovať ho v rozloženom stave. Dron je vybavený fotoaparátom a gyroskopicky stabilizovanou televíznou kamerou. Pozemná riadiaca stanica umožňuje ovládať až 4 drony súčasne. Jeden z týchto dronov môže byť použitý na retransmisiu signálu z riadiacej stanice smerom k ďalším dronom, ktoré už nie sú v dosahu stanice. Dosah signálu z riadiacej stanice je.
Po vyplnení stanovenej úlohy je dron navedený operátorom do určitej oblasti, kde pristane pomocou zabudovaného padáku. Okrem toho má integrované ešte dva bezpečnostné systémy, ktoré chránia palubné prístroje v prípade tvrdého pristátia.
Benzínový motor umožňuje dronu letieť maximálnou rýchlosťou /h a vydržať vo vzduchu až 18 hodín. Maximálna vzletová hmotnosť stroja je, z toho užitočné zaťaženie predstavuje.
Nasadenie
V apríli 2015 Rusko dislokovalo drony Orlan-10 v Arktíde. Používajú sa tam na sledovanie námorných trás a na pomoc pri záchranných operáciách. Pri teplotách klesajúcich až na -30 oC je Orlan-10 jedným z mála dronov, schopných operovať v arktickom prostredí.
Ruská intervencia v Sýrii
Ako potvrdil hovorca ruskej armády Igor Konašenkov, ruské drony monitorujú zo vzduchu územie bojov v Sýrii. 16. októbra 2015 zostrelila turecká stíhačka na sýrsko-tureckej hranici lietadlo Orlan-10.
Soursac
Soursac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Spekaný karbid
thumb|karbidové platničky pre sústruhy
Spekaný karbid je materiál na výrobu obrábacích nástrojov resp. rezných hrán obrábacích nástrojov.
Vyrábajú sa lisovaním a spekaním (sintrovaním, slinovaním) veľmi jemných kovových práškov (tzv. prášková metalurgia) - karbidov. Karbid je chemická zlúčenina uhlíka s kovom, ktorá sa vyznačuje vysokou tvrdosťou. Na technické účely sa najčastejšie používajú karbidy volfrámu (chemický vzorec W). Rezná hrana obrábacieho nástroja z karbidu sa vyznačuje vysokou tvrdosťou, odolnosťou voči opotrebeniu, oteruvzdornosťou a dobrou tepelnou odolnosťou. Je však zároveň krehká a má nižšiu mechanickú odolnosť (hlavne na ohyb). Preto sa obvykle používa iba na vyhotovenie reznej hrany nástroja, pričom jeho telo je vyrobené z ocele. Rezná hrana (inak brit, TK plátok) je k telu nástroja pripevnená mechanicky (skrutkou), alebo tvrdým spájkovaním (mosadzou).
História a výroba
Spekané karbidy boli pôvodne vyvinuté v Nemecku v roku 1932, pod označením widia (nem. Wie Diamant (ako diamant), vzhľadom na ich vysokú tvrdosť. Okrem vysokej tvrdosti sú spekané karbidy stále pri vysokých teplotách, majú vysokú pevnosť v tlaku a odolnosť proti oteru.
Niektoré typy spekaných karbidov obsahujú spolu s karbidom volfrámu aj karbid titánu TiC, príp. karbid tantalu TaC a karbid chrómu typu Cr3C2. Jednotlivé typy spekaných karbidov sa odlišujú množstvom spojiva, množstvom jednotlivých typov karbidov, velkosťou karbidických častíc, a pod.
Povlakovanie
Väcšina vymeniteľných rezných doštičiek zo spekaných karbidov sa v súčasnosti používa s tvrdými povrchovými vrstvami - povlakmi. Povlakovaním nanášame na spekaný karbid materiál s vyššou pevnosťou a odolnosťou proti opotrebeniu. Povlaky na spekaných karbidoch bývajú obvykle viacvrstvové a obvykle ich tvoria tvrdé chemické zlúčeniny TiC, TiN a Al2O3.
Použitie
Spekané karbidy sa najčastejšie používajú na výrobu vymeniteľných rezných doštičiek pre sústružnícke nože, frézy, vrtáky na najnamáhanejšie časti tvárniacich nástrojov a na výrobu rôznych súčiastok vystavených opotrebovaniu, trysky, preťahovacie nástroje. Obrábaním nástrojami zo spekaných karbidov sa získava povrch s nízkou drsnosťou, dá sa použiť aj na obrábanie tvrdokovov a na obrábanie kalených materiálov.
NGC 2075
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Skupenské teplo tuhnutia
Skupenské teplo tuhnutia je teplo, ktoré odovzdá kvapalina pri prechode na pevnú látku počas tuhnutia.
Veľkosť skupenského tepla tuhnutia je pre rovnakú látku rovnaké ako veľkosť skupenského tepla topenia.
Teplo, ktoré odovzdá 1 kilogram látky sa nazýva merné skupenské teplo tuhnutia.
Výpočet
Hodnotu skupenského tepla tuhnutia je možné určiť zo vzťahu kde m je hmotnosť a l_t je merné skupenské teplo tuhnutia, ktorého hodnota je rovnaká ako hodnota merného skupenského tepla topenia.
Mozgová časť lebky
náhľad|Niektoré kosti neurokrania: os frontale  ossa parietalia  os sphenoidale  ossa temporalia  os occipitale  os ethmoidale, z ktorej do neurokrania patrí lamina cribrosa a crista galli náhľad|3D model neurokrania (rozklikni pre interakciu) Mozgová časť lebky (iné názvy: neurokranium, neodborne mozgovňa ; ) je v anatómii človeka jeden z dvoch funkčných celkov lebky (cranium); druhým je tvárová časť lebky, viscerokranium (viscerocranium). V neurokraniu je umiestnený mozog (encephalon, cerebrum). U človeka rozumného (Homo sapiens) je táto časť hlavy väčšia než viscerokranium.
Za časti neurokrania sa pokladajú len tie kosti, ktoré bezprostredne vytvárajú schránku mozgu (pozri lebková dutina, cavitas cranii), pričom niektoré z nich sú párové:
Velká Klajdovka
Velká Klajdovka je prírodná pamiatka ev. č. 1127 na k. ú. Malomerice a Židenice v Brne, okres Brno-mesto. Správa AOPK Brno. Nachádza sa na juhovýchodnom svahu kóty Hády.
Ochrana
Predmetom ochrany sú stepné a lesostepné svahy s bohatým výskytom osobitne chránených druhov rastlín a živočíchov. Chránené územie bolo úradne vyhlásené v roku 1987.
Základné údaje
Územie s názvom Velká Klajdovka je súčasťou južného svahu kopca Hády, ktorý bol už od 19. storočia jednou z najvýznamnejších lokalít záujmu a vedeckého štúdia teplomilnej fauny a flóry. Na rozlohe asi sú tu zastúpené rozmanité spoločenstvá teplomilných dúbrav, krovín a lesných lemov, ktoré svojim druhovým zložením dopĺňajú úžasnú rozmanitosť živej prírody na celých Hádoch. Ešte v prvej polovici minulého storočia bola takmer celá plocha chráneného územia trávnatou planinou. Je preto až neuveriteľné, ako rýchlo aj tak suchý a slnečný južný svah zarástol hradbou krovín a stromov, takže nelesná vegetácia bola vytlačená len na menšie lúčky vnútri prírodnej pamiatky. Napriek tomu sa tu v hojnej miere dodnes zachovala hodnotná teplomilná vegetácia, o ktorú stojí za to sa starať. Rastie tu napríklad kozinec vičencovitý, oman mečolistý, horčinka väčšia, smldník jelení, vičenec piesočný, dúška panónska, jasenec biely, chondrila prútnatá, pyštek kručinkolistý, astra spišská, dub plstnatý, hrachor širokolistý, čiernohlávok veľkokvetý, čerešňa krovitá či plamienok priamy.
Veľkým bohatstvom teplomilných druhov prekypuje aj tunajšia fauna. V posledných rokoch sa tu opäť pravidelne objavuje užovka hladká a jašterica zelená, o ktorých sa predtým predpokladalo, že na Hádoch už vyhynula. V ílovitých sedimentoch v centrálnej časti územia má niekoľko nôr aj jazvec lesný.
Geológia
Podložie tvoria v hornej časti devónsky vápenec, najmä biodetritové hádsko-říčské vápence líšeňského súvrstvia, v dolnej časti je to biotitický granodiorit brnianskeho masívu typu Královo Pole. Pôdy reprezentuje rendzina typická a litická, čiastočne kambiz typická.
Geologicky je Velká Klajdovka rozdelená na západnú časť, leží na vápencovom podloží a časť východnú, situovanú na kyslých horninách brnianskeho masívu. Hranica vyššie spomenutých geologických vrstiev však nie je v teréne jednoznačne zrejmá – aj vo východnej časti miestami vystupujú na povrch vápencové bloky, zatiaľ čo západná časť bola čiastočne upravená mocnými navážkami z lomových skrývok.
Flóra
Z drevín sú zastúpené dub plstnatý, dub zimný, hrab obyčajný, javor poľný, lipa malolistá, jarabina brekyňová, agát biely, medzi kríkmi je hojný drieň obyčajný, ďalej je to lieska obyčajná, svíb krvavý, trnka obyčajná, bršlen bradavičnatý, hloh krivokališný, hloh jednosemenný, ruža šípová a ruža bedrovníková. Rastlinstvo zastupuje jagavka konáristá, kamienka modropurpurová, vstavač purpurový, vtáčia prilba biela, pakost krvavý, jasenec biely, nevädza Triumfettova, astra spišská, zanoväť regensburská, oman mečolistý, horčinka väčšia a mnoho ďalších. thumb|Velká Klajdovka
Fauna
Velká Klajdovka je významnou entomologickou lokalitou. Veľmi vzácny je pavúk Cheiracanthium montanum, z pavúkov sú ďalej zastúpení napríklad Euryopis saukea alebo Synageles hilarulus, z rovnokrídlovcov sa tu nachádza koník modrokrídly, ucholak dvojbodkový, zo sieťokrídlovcov Hypochrysa elegans a mravcolev štvorškvrnný.
Početné zastúpenie majú motýle – vretienka neskorá, zelenáčik nevädzovcový, modráčik kozincový, piadica červenkastá, očkáň ovsíkový a rad ďalších.
Slepúch lámavý, jašterica krátkohlavá, užovka hladká zastupujú plazy, krutohlav hnedý, vlha obyčajná, muchár sivý, strakoš obyčajný či vzácny ďateľ hnedkavý potom vtáky.
Baerenthal
Baerenthal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Otrhánky
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Otrhánky v okrese Bánovce nad Bebravou.
Merné skupenské teplo tuhnutia
Hmotnostné skupenské teplo tuhnutia je teplo, ktoré odovzdá 1 kilogram kvapaliny, ak sa pri teplote tuhnutia celý premení na pevnú látku o tej istej teplote.
Hodnota merného skupenského tepla tuhnutia je pre danú látku rovnaká ako hodnota merného skupenského tepla topenia.
Výpočet
Merné skupenské teplo tuhnutia sa určí ako podiel skupenského tepla tuhnutia L_t a hmotnosti m látky, tzn.
BMW M1
BMW M1 (interné označenie E26) je športový automobil, ktorý v rokoch 1971 až 1981 vyrábala nemecká automobilka BMW.
História
Koncom 70-tych rokov uzavrela talianska automobilka Lamborghini zmluvu s automobilkou BMW pre stavbu produkčného pretekárskeho automobilu v dostatočnom množstve pre homologáciu. Výsledok bol verejnosti predstavený a predávaný v rokoch 1978 až 1981 ako BMW M1. Bol to jediný automobil s motorom v strede, ktorý automobilka BMW masovo vyrábala. Dizajn automobilu navrhol Giorgetto Giugiaro. left|thumb|230px|[[Nelson Piquet za volantom BMW M1 v roku 1980 na okruhu Nürburgring]]
Motor a dizajn
Radový šesťvalcový benzínový motor so zdvihovým objemom 3453 cm³ s dvomi vačkovými hriadeľmi v hlave valcov a viacbodovým vstrekovaním paliva dosahoval maximálnu rýchlosť 261 km/h a zrýchlenie z 0 na 100 km/h za 5,6 sekundy. M1 bol veľmi moderný automobil na vtedajšiu dobu. Motor mal 4 ventily na valec dosahoval výkon 204 kW/277 koní. Turbodúchadlom prepĺňané pretekárske verzie motorov dosahovali výkon až 634 kW/862 koní.
Východná provincia (slovenská cirkevná provincia)
náhľad|Mapa cirkevných provincií na Slovensku Východná provincia je označenie slovenskej cirkevnej provincie Rímskokatolíckej cirkvi, ktorej metropolitnou arcidiecézou je Arcibiskupstvo Košice. Ako sufragánne diecézy sú do nej začlenené Biskupstvo Rožňava a Biskupstvo Spišské Podhradie. Provincia vznikla dekrétom Pastorali quidem permoti Jána Pavla II. 31. marca 1995 rozdelením dovtedajšej cirkevnej provincie, ktorá existovala od roku 1977, na Košickú provinciu, ktorá bola neskôr premenovaná na Východnú a Bratislavsko-trnavskú, ktorá bola premenovaná na Západnú.
Reorganizácia slovenských diecéz v roku 2008 sa Východnej provincie týkala len okrajovo. Jediná zmena, ktorá sa udiala, bola pričlenenie dekanátu Brezno k Rožňavskej diecéze.
Erinaceus
Erinaceus (po slovensky jež) je rod z čeľade ježovité.
Charakteristika (pre rod Erinaceus vymedzený podľa Wilson et al. 2005)
Podľa dnes bežnej klasifikácie zahŕňa 4 recentné druhy: Erinaceus europaeus, Erinaceus roumanicus, Erinaceus concolor a Erinaceus amurensis (porov. nižšie systematiku). Prvý druh sa v súčasnosti po slovensky volá najsprávnejšie jež tmavý, druhý aj tretí sa volajú jež bledý (správne použitie slovenského názvu je teda pre tieto dva druhy nejasné) - pozri vysvetlenie v článku jež tmavý.
Na Slovensku žije druh Erinaceus roumanicus, ojedinele aj druh Erinaceus europaeus.
Rod Erinaceus žije v Európe (Erinceus europaeus a Erinaceus roumanicus) a v Ázii (Erinaceus concolor a Erinaceus amurensis). Má zavalité telo s pichliačovým šatom na chrbte. Mohutne vyvinutá kožná svalovina im umožňuje skrútiť sa do klbka a tak sa chrániť pred nepriateľom. Farba je prevažne tmavo žltkavohnedá. Je to nočný cicavec, cez deň skrytý spí. Okrem toho spí aj celú zimu. Živý sa hmyzom, červami, mäkkýšmi, obojživelníkmi, plazmi a vajcami, výnimočne je rastlinné plody. Dožíva sa okolo 9 rokov. Tri hlavné druhy možno odlíšiť podľa zafarbenia: Jež tmavý (Erinaceus europaeus) má výrazne tmavé škvrny na bokoch hornej čeľuste (od očí po ňucháč), t.j. tzv. „okuliare“ v tvare V, a žltkavohnedú brušnú stranu; Erinaceus roumanicus a Erinaceus concolor majú naopak jednofarebnú hlavu (za mlada veľmi tmavú, v dospelosti svetlú) a brušnú stranu majú za mlada tmavú s výrazne bielou škrvnou na prsiach, ktorá sa vo vyššom veku stáva belavou. Okrem toho jež tmavý má pichliače rovnomerne tmavé s bielymi priečnymi krúžkami; spomínané dva druhy naopak mávajú pichliače nerovnomerne tmavé s bledými priečnymi krúžkami, ale mávajú aj jednofarebné pichliače.
Pozri aj charakteristiku v článku ježovité a jež tmavý.
Systematika recentných taxónov
Ukážky niektorých systematík:
Wilson et al. 2005 Erinaceus:
Corbet et al 1991. Erinaceus:
Fiedler et al 1973. Erinceus:
V jednej zo systematík Erinaceus concolor zahŕňal aj Erinaceus amurensis
V niektorých starších systémoch rod Erinaceus obsahoval len jeden recentný druh, a to Erinaceus europaeus (v širšom zmysle), pretože dnešné taxóny E. concolor, E. roumanicus a E. amurensis patrili pod Erinaceus europaeus. K tomu pozri článok jež tmavý.
V starších systémoch sa pod Erinaceus obyčajne zaraďoval aj dnešný rod Atelerix, čiže pod Erinaceus patrili aj druhy :
V niektorých starších systémoch sa pod rod Erinaceus zaraďoval aj dnešný rod Hemiechinus, čiže pod Erinaceus patrili aj druhy Erinaceus auritus (dnes: Hemiechinus auritus) a Erinaceus collaris (dnes: Hemiechinus collaris).
Ojedinele sa pod rod Erinaceus zaraďoval aj dnešný rod Mesechinus.
== Vyhynuté taxóny   ==
NGC 2076
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Voglans
Voglans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tarnac
Tarnac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chlapčenská štvorhra na US Open 2007
Nasadenie
<li>🇨🇱 Guillermo Rivera Aranguiz / 🇨🇱 Ricardo Urzua-Rivera ''(1. kolo) <li>🇫🇷 Jonathan Eysseric / 🇫🇷 Jerome Inzerillo (Víťazi) <li>🇦🇺 John-Patrick Smith / 🇨🇾 Andrew Thomas ''(1. kolo) <li>🇮🇹 Tomas Fabbiano / 🇧🇾 Andrej Karačenia ''(Štvrťfinále) </ol>
Federal Bureau of Investigation
Federal Bureau of Investigation (skr. FBI, prekladané ako Federálny úrad pre vyšetrovanie alebo Federálny vyšetrovací úrad) je vyšetrovací orgán amerického ministerstva spravodlivosti, ktorý pôsobí ako federálny vyšetrovací úrad trestnej činnosti, aj ako kontrarozviedna služba. Počiatok FBI sa datuje na 26. júla 1908.
Predmet činnosti
FBI vyšetruje zločiny, ktoré sú buď spáchané v niekoľkých štátoch federácie naraz alebo ktoré sú zvlášť závažné. V súčasnej dobe zoznam zločinov ktorými sa FBI zaoberá činí viacej ako 250 položiek.
Dejiny
Americký minister spravodlivosti Charles Joseph Bonaparte (prasynovec Napoleona) v roku 1908 presadil v senáte skupinu tridsaťštyri vyšetrovateľov a úradníkov. Pôvodne skromná kancelária rástla s tým, ako pribúdalo kriminality s ktorou si už nemohli poradiť miestni ochrancovia práva (šerifovia, polícia). Prvou skutočne veľkou úlohou agenta FBI bolo na základe výnosu prezidenta Theodora Roosevelta z roku 1910 stíhanie tzv. "bieleho otroctva", alebo organizovanej prostitúcie. thumb|[[John Edgar Hoover, riaditeľ FBI (1924–1972)]] Celonárodné povedomie a zvýšenie vplyvu FBI zaistil hlavne John Edgar Hoover, ktorý sa stal v roku 1924, vo veku svojich dvadsaťdeväť rokov, riaditeľom kancelárie a v tejto funkcii vydržal až do smrti v roku 1972. Novinárov, ktorí mu nešli na ruku, síce nazýval šakali, ale propagácia FBI bola jeho veľkým úspechom. Keď federálni agenti FBI v roku 1934 v Chicagu zastrelili známeho bankového lupiča Johna Dillingera, bolo to hodnotené veľmi kladne. John Edgar Hoover však monitoroval tiež aktivity komunistov, ale aj organizácií odporujúcich vietnamskej vojne, alebo skupín bojujúcich za občiansku rovnoprávnosť černochov.
Nešťastný koniec „dvojčiat“ a udalosti z 11. septembra, ale ukázali slabosť FBI a neschopnosť spolupráce s ďalšími vládnymi agentúrami. Komisia vyšetrujúca útoky z 11. 9. 2001 došla k záveru, že im mala FBI spoločne s CIA zabrániť. Ani jeden z týchto úradov svojej zemi podľa záverečnej správy komisie „neposlúžil dobre“.
Hodnosti
náhľad|Špeciálny agent Zásahového tímu FBI Hodnostná štruktúra FBI:
Výzbroj a výstroj
náhľad|Odznak a služobná zbraň špeciálneho agenta (pištoľ [[Glock)]] Špeciálni agenti FBI sú vybavení pištoľou Glock 22 (kalibru .40 S&W) po úspešnom ukončení výcviku na akadémii. Ako sekundárne zbrane sú používané modely pištolí Glock 17, 19 a 26 (kalibru 9mm Luger) a Glock 23 a 27 (kalibru .40 S&W). Špeciálni agenti môžu taktiež používať pištole Glock 21 (kalibru .45 ACP).
Zásahové tímy FBI ( - akronym SWAT) používajú pištole Glock 22 alebo Colt M1911A1, brokovnice typu Remington 870, samopale Heckler & Koch MP5 (najmä typ MP510A3) a útočnú pušku - karabínu M4. Okrem toho sú súčasťou ich výzbroje ostreľovačské pušky Remington (napr. Remington 700) a taktiež nesmrtiace elektrošokové pištole Taser X-26.