cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kyselina 3-hydroxyantranilová
Kyselina 3-hydroxyantranilová je medziprodukt v metabolizme tryptofánu. Je to hydroxyderivát kyseliny antranilovej.Pôsobí ako antioxidant, ktorý bol vyizolovaný z metanolového extraktu tempehu. Je účinný voči autooxidácii sójového oleja a prášku, proti čomu nie je účinný antioxidant 6,7,4'-trihydroxyizoflavón. Jej konjugovaná zásada sa nazýva 3-hydroxyantranilát.
Metabolizmus
Kyselina 3-hydroxyantranilová sa potom ďalej premieňa na 2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd v reakcii katalyzovanej 3-hydroxyantranilát-3,4-dioxygenázou. Počas reakcie sa štiepi benzénové jadro pôsobením kyslíka:
Referencie
<references group="" responsive="0">
Kizilirmak
Kizilirmak (zriedkavejšie aj Kizil Irmak,  , historicky Halys, zriedkavejšie aj Halis ) je vnútroštátna turecká rieka tečúca v Malej Ázii. Meria najmenej 1151 km, vďaka čomu drží status najdlhšej rieky v Turecku. Z hľadiska veľkosti povodia je v krajine druhou najväčšou po Eufrate. Deltou medzi mestami Sinope a Samsun ústi do Čierneho mora.
Rieka
Rieka vyviera v pohorí Kızıldağ (= v preklade Červený vrch / Červená hora = aj názov hlavného vrchu pohoria) v centrálnej časti Anatólie v nadmorskej výške asi 1 980 metrov nad morom. Následne tečie na juhozápad okolo tureckých miest Zara a Sivas. Potom sa jej tok v tvare polmesiaca v oblasti Kapadócie stáča na sever, kde preráža Pontské vrchy. Hlavnými prítokmi rieky sú vodné toky Delice, Devrez a Gökırmak,
náhľad|Vodná nádrž Altınkaya na rieke Kizilirmak|vľavo Koryto rieky je plytké a objem vody veľmi kolíše podľa ročných období, s minimom v lete a maximom na jar, keď je rieka napájaná roztopeným snehom a dažďovou vodou. Rieka nie je vhodná na plavbu. Býva naopak využívaná na zavlažovanie a výrobu elektriny. Dve veľké vodné elektrárne sú v prevádzke v Hırfanlı a Keşikköprü. Spolu s menším závodom v Kırıkkale dodávajú elektrinu do oblastí čiernomorského, marmarského a egejského pobrežia.
náhľad|vľavo|Rieka Kizilirmak pri Bafre
Delta
Delta rieky Kizilirmak neďaleko tureckého mesta Bafra je najväčšou mokraďou v čiernomorskom regióne a je jednou z najväčších a najbohatších mokradí v Turecku z hľadiska ekologického systému. Patrí medzi územia chránené Rámsarským dohovorom.
V delte Kizilirmaku sa nachádzajú 3 hlavné typy biotopov, ktoré sú podľa kritérií Bernského dohovoru klasifikované ako ohrozené: soľné močiare typu Auxin, stále duny južného Čierneho mora a jaseňovo-dubové lesy.
Fauna a flóra
vľavo|náhľad|Rieka z mosta do dediny Sarihidir neďaleko mesta Avanos V delte rieky rastie okolo 355 druhov rastlín, je označená za jednu z tzv. „významných rastlinných oblastí“ (IPA). Medzi najvýznamnejšie druhy rastlín patria Rhaponticum serratuloides, morský narcis (Pancratium maritimum) a bleduľa jarná (Leucojum aestivum). Zraniteľný druhom je aj sinokvet Jurinea kilaea.
Delta rieky je tiež bohatá na rybné druhy. Celkovo ju obýva 29 druhov rýb z 11 čeľadí. Významné je najmä zastúpenie čeľade jeseterovitých. V delte bola zaznamenaná prítomnosť 9 druhov obojživelníkov a 12 plazov, čo tvorí 14% druhov plazov v Turecku. Dva druhy z obojživelníkov sú mloky, zvyšných 7 sú žaby. Medzi zastúpené druhy patria: mlok pásavý (Triturus vittatus), mlok Karelinov (Triturus karaelinii), ropucha obyčajná (Bufo bufo), ropucha zelená (Bufo viridis), skokan Bedriagov (Rana bedriagae), skokan štíhly (Rana dalmatina) a ďalší druh skokana Rana macrocnemis.
Delta rieky je domovom viacerých vzácnych druhov vtáctva|náhľad Veľmi významná je prítomnosť vtáctva v delte rieky. Zaznamenaná bola prítomnosť 321 druhov vtákov, čo predstavuje 68% vtáčej diverzity Turecka. V delte zvykne bola v roku 2009 zaznamenaná prítomnosť 124 182 jedincov morských vtákov. Delta je tiež významným zimoviskom sťahovavých vtákov. Medzi zastúpené druhy patria kormorán malý (Phalacrocorax pygmeus), volavka biela (Egretta garzetta), ibisovec hnedý (Plegadis falcinellus), potápnica bielohlavá (Oxyura leucocephala), čajka malá (Larus minutus) a rybár bielokrídly (Chlidoniasleucopterus).
[[Byvol vodný v rieke Kizilirmak|náhľad|vľavo]] V delte žije 20% druhov tureckých cicavcov, čo predstavuje 33 zaznamenaných druhov. Medzi významné a ohrozené druhy patria tuleň mníšsky (Monachus monachus), netopier brvitý (Myotis emarginatus), podkovár Blasiov (Rhinolophus blasii), podkovár veľký (Rhinolophus ferrumequinum), veverica krátkouchá (Sciurus anomalus) a škrečok sivý (Cricetulus migratorius) ako aj vydra riečna (Lutra lutra). Oblasť delty je využívaná na chov dobytka.
Hospodárske zvieratá sú jedným z hlavných zdrojov príjmu miestnych obyvateľov. Medzi najviac chované patria dobytok a ovce, v delte však možno vidieť aj divoké kone a ťavy. Sídli tu tiež najväčšia populácia vodných byvolov v Turecku. Dnes však ich chov prudko klesá v dôsledku prechodu na poľnohospodársku činnosť. Celkovo poklesla z 10 000 jedincov v roku 1990 na 2800 jedincov v roku 2006.
Historický význam
Osmanský [[most Şahruh Köprüsü cez rieku Kizilirmak|náhľad]] Rieka plnila v histórii Malej Ázie významnú úlohu. Povodie rieky bolo obývané už v praveku, čo dokazujú archeologické lokality v jej povodí. V minulosti bola, najmä počas jari, pomerne ťažko prekonateľná, v dôsledku čoho bolo cez ňu vystavaných viacero mostov. Mnohé z nich (najmä z osmanského obdobia) sa zachovali do dnešných dní.
V byzantskom období tvorila hranicu medzi themami Bukellarion a Veľká Kapadócia, ako aj themami Charsianon a Kapadócia.
Sitnianske predhorie
Sitnianske predhorie je geomorfologickou časťou Sitnianskej vrchoviny, podcelku Štiavnických vrchov. Zaberá jej západnú a južnú časť, juhozápadne od Banskej Štiavnice.
Polohopis
Územie sa nachádza v južnej časti Štiavnických vrchov a zaberá strednú, západnú a južnú časť podcelku Sitnianska vrchovina. Severozápadným smerom susedí Hodrušská hornatina, severne nadväzuje Štiavnická brázda a Sitno (obe časti Sitnianskej vrchoviny) a východným smerom pokračujú Štiavnické vrchy podcelkom Skalka. Hlboko do centrálnej časti zasahuje Prenčovská kotlina a východným smerom susedí Bzovícka pahorkatina, podcelok Krupinskej planiny. Južne nadväzuje Ipeľská pahorkatina (podcelok Podunajskej pahorkatiny) a jej časti Sebechlebská pahorkatina, Brhlovské podhorie a Bátovská pahorkatina.
Chránené územia
Táto oblasť Štiavnických vrchov okrem najjužnejšej okrajovej časti leží v Chránenej krajinnej oblasti. Osobitne chráneným územím je prírodná rezervácia Jabloňovský Roháč.
1. ulica (Bratislava)
1. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Žurnálovací súborový systém
Žurnálovací súborový systém alebo Žurnálovací systém súborov zapisuje zmeny, ktoré majú byť v počítačovom systéme súborov prevedené, do špeciálneho záznamu nazývaného žurnál. Žurnál je obvykle realizovaný ako cirkulárny buffer a jeho účelom je ochrániť dáta na pevnom disku pred stratou integrity v prípade neočakávaných havárií (výpadok napájania, neočakávané prerušenie vykonávaného programu, pád systému a pod.).
Vo všeobecnom zmysle označujeme žurnálovaním vytváranie ľubovoľných podrobných záznamov o prevádzanej činnosti (logov).
Opis funkcie
Súborové systémy sú veľmi komplexnými dátovými štruktúrami. Pri zmene v súboroch alebo adresároch je nutné vykonať radu jednotlivých (atomických) operácií, čo môže viesť k problému so súbehom (po anglicky race condition). Sériu jednotlivých operácií, ktoré je potreba previesť, nazývame transakcia.
Súborové systémy, ktoré žurnálovanie nepodporujú, je nutné kompletne skontrolovať špeciálnym programom (napr. scandisk, fsck), čo je časovo veľmi náročná operácia a môže to navyše spôsobiť stratu dostupnosti dát, ktoré neboli haváriou postihnuté priamo.
Princíp žurnálu
Žurnál je pre ochranu prevádzanej transakcie využívaný nasledujúcim spôsobom:
Pokiaľ dôjde v ktoromkoľvek okamihu k prerušeniu, je možné pomocou dát uvedených v žurnále uviesť systém súborov do konzistentného stavu buď návratom späť k stavu pred začatím transakcie alebo dokončením prerušenej transakcie.
Optimalizácia
Žurnál je obvykle umiestnený na špeciálnom mieste súborového systému a je umiestnený tak, aby zaberal súvislý priestor (porovnaj s fragmentáciou). Môže to byť aj obyčajný súbor (ext3), ale obvykle je označený ako systémový a je bežnému užívateľovi skrytý, aby nemohol byť ľahko poškodený.
Pre zvýšenie výkonu je niekedy možné umiestniť žurnál na iný disk. Špeciálnym prípadom sú systémy súborov, ktoré sú navrhnuté tak, že žurnál nepotrebujú a odstraňujú tak problém dvojitého zápisu na disk. Sú to napríklad tzv. soft updates v UFS alebo súborové systémy založené na princípe zápisu do logu.
Žurnálovanie metadát
Žurnálovanie znižuje výkonnosť súborového systému pri zápise dát, pretože všetky dáta musia byť zapísané dvakrát (najprv do žurnálu, potom do súborového systému). Podstatné zvýšenie výkonu je možné dosiahnuť žurnálovaním len metadát (t. j. informácií, ktoré popisujú umiestnenie dát na disku), ktoré umožní veľmi rýchlu opravu súborového systému po páde systému, ale nerieši problém pádu samotných programov. Navyše môže dôjsť k nekonzistencii medzi dátami a metadátami.
Ak je použité žurnálovanie len metadát (napr. u NTFS, alebo implicitný stav u ext3), môže sa stať, že pri predlžovaní súboru je pri páde systému ochránené zväčšenie dĺžky súboru a alokácia potrebných dátových blokov na disku, ale samotný zápis nie je dokončený. V takom prípade by v súbore boli v mieste predĺženia len náhodné dáta. Preto operačný systém v tomto prípade zaisťuje, že zápis dát na disk prebehne pred zápisom metadát. Niektoré zariadenia však môžu pre zvýšenie výkonu poradie zapisovaných dát meniť (technológia NCQ pri pevných diskoch), čo opäť prináša vyššie zmienené riziko, ktoré musí operačný systém ošetriť (napr. čakaním na potvrdenie zápisu od pevného disku alebo núteným vyliatím cache pevného disku).
Súborové systémy so žurnálovaním
Žurnálovanie podporuje v systémoch Windows NT súborový systém NTFS (FAT žurnálovanie nepodporuje), v systéme Mac OS X podporuje žurnálovanie súborový systém HFS+, v Linuxe potom ext3, ext4, ReiserFS, XFS (od firmy SGI), JFS (od firmy IBM), v systéme Solaris je to ZFS atď.
Švajčiarska superliga 2022/2023
Švajčiarska superliga 2022/2023 bol 126. ročník najvyššej švajčiarskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Zürich, nováčikom súťaže bol Winterthur. Sezóna začala 16. júla 2022 a skončila 29. mája 2023.
Tabuľka
zdroj: weltfussball.at
2. ulica (Bratislava)
2. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Andrea Letanovská
MUDr. Andrea Letanovská, PhD. (predtým Smolková, rod. Argalášová; * 26. apríl 1969, Bratislava) je slovenská lekárka, vysokoškolská pedagogička a politička.
Je primárkou Oddelenia anestéziológie a intenzívnej medicíny v Národnom onkologickom ústave, vyučuje na Slovenskej zdravotnej univerzite a Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Poslankyňou NR SR bola v rokoch 2020 a 2021 za stranu Za ľudí. V súčasnosti (2023) je líderkou kandidátky a podpredsedníčkou strany Demokrati.
Životopis
V rokoch 19831987 absolvovala Gymnázium Ladislava Novomeského na Tomášikovej ulici, v rokoch 19871993 štúdium všeobecného lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde získala titul MUDr. Následne pokračovala v štúdiu na Slovenskej zdravotnej univerzite v Bratislave v odbore urgentná medicína a získala tu titul PhD. z chirurgie.
Lekárska kariéra
V rokoch 19992006 pracovala ako lekárka oddelenia anestéziológie a intenzívnej starostlivosti Fakultnej nemocnice s poliklinikou v Prešove. Absolvovala postgraduálny kurz FEEA (Foundation for European Education in Anaesthesiology, dnes Committee for European Education in Anaesthesiology, CEEA) a v roku 2006 sa stala aj lektorkou tohoto kurzu. Súčasne si spravia atestáciu I. stupňa v odbore anestéziológia a intenzívna medicína. V roku 2003 získala atestáciu II. stupňa v odbore anestéziológia a intenzívna medicína a v roku 2009 atestáciu v odbore urgentná medicína. V roku 2008 absolvovala študijný pobyt na Emergency Departement of Henry Ford Hospital v Detroite. V rokoch 2008 až 2010 bola poradkyňou WHO konkrétne pre Európsku kanceláriu v Barcelone. Od roku 2012 je dobrovoľníčkou v Jednotke rýchleho nasadenia Samaritánov Slovenskej republiky. Tiež bola rozhodkyňou a garantkou na medzinárodnej súťaží posádok zdravotnej záchrannej služby Rallye Rejvíz v rokoch 2009 až 2018. Od roku 2009 pôsobí aj ako súdny znalec v odbore anestéziológia a intenzívna medicína a v odbore urgentná medicína a v roku 2022 sa stala členkou pracovných skupín na Ministerstve zdravotníctva Slovenskej republiky pre urgentnú medicínu a perioperačnú medicínu.
Saint-Michel (Hérault)
Saint-Michel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Nazaire-de-Ladarez
Saint-Nazaire-de-Ladarez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Investičná spoločnosť
Investičná spoločnosť môže byť:
Gibbon
Gibbon môže byť:
3. ulica (Bratislava)
3. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
4. ulica (Bratislava)
4. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Nižné Jamnícke pleso
Nižné Jamnícke pleso je najväčšie pleso v Jamníckej doline v Západných Tatrách na Slovensku. Je známe tiež pod názvom Dolné Jamnícke pleso. Má rozlohu 1,1315 ha a je 178 m dlhé a 95 m široké. Má maximálnu hĺbku 8,2 m a objem je 25 180 m³. Leží v nadmorskej výške.
Okolie
Nachádza sa v hornej časti Jamníckej doliny južne od sedla pod Deravou a severne od hrebeňa Jazerného vrchu. Západne od neho sa nachádza Vyšné Jamnícke pleso.
Vodný režim
Plesom preteká Jamnícky potok, ktorý je prítokom Račkovej patriacej do povodia Váhu. Rozmery jazera v priebehu času zachycuje tabuľka:
Prístup
Pleso je verejnosti prístupné
ODROID
ODROID je séria jednodoskových počítačov a tabletov, ktoré vyrába spoločnosť Hardkernel z Južnej Kórei. Hoci názov je zložením slov Open a Android, hardvér nie je úplne otvorený, keďže niektoré súčasti dizajnu vlastní spoločnosť. Veľa systémov ODROID podporuje beh nie len Androidu, ale aj bežných linuxových distribúcií.
Saint-Nazaire-de-Pézan
Saint-Nazaire-de-Pézan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Asia Klimovová
Životopis
Asia Klimovová sa narodila v Nižnom Novgorode a má ukrajinské korene. Pracovala v kaviarni Ziferblat, neskôr začala robiť stand-up comedy a na jeseň roku 2021 presťahovala sa do Kyjeva. Pracovala pre analytickú firmu rick.ai ako manažérka spokojnosť zákazníkov. 22. februára 2022 natočila video, v ktorom uviedla, že v Kyjeve žije už šesť mesiacov, hovorí po rusky a nestretla sa so žiadnou negativitou alebo agresiou voči svojej osobe. Vystúpila proti tomu, že „zločinecká vláda, ktorú si nezvolila, vnútila spoločnosti svoju falošnú doktrínu o Ukrajine a rozpútala krvavú vojnu “. Video sa stalo virálnym.
Zomrela 1. marca 2022 počas bitky o Kyjev. Nezvestnosť Klimovovej nahlásil jej brat 3. marca. Podľa neho odišla z domu, zamierila smerom k stanici metra Dorogožiči a odvtedy sa neozvala. Telo bolo identifikované podľa jej tetovania 10. marca. O jej úmrtí informoval jej kamarát Ivan Mitin.
Zoznam najvyšších veží v Číne
Toto je zoznam desiatich najvyšších veží v Číne. Väčšina z nich je členom World Federation of Great Towers.
Saint-Paul-et-Valmalle
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
5. ulica (Bratislava)
5. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
6. ulica (Bratislava)
6. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Križuje sa spolu s dvoma ulicami: 5. a 4. ulica
Saint-Pargoire
Saint-Pargoire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ortuťovo-mangánová hviezda
Ortuťovo-mangánová hviezda je typ chemicky pekuliárnej hviezdy s výraznou spektrálnou čiarou pri 398,4 nm v dôsledku absorpcie z ionizovanej ortuti. Tieto hviezdy sú spektrálneho typu B8, B9 alebo A0, čo zodpovedá povrchovým teplotám medzi približne 10 000 a 15 000 K, s dvoma charakteristickými vlastnosťami:
Zoznam
Nasledujúca tabuľka obsahuje najjasnejšie ortuťovo-mangánové hviezdy.
M113
M113 je americký pásový obrnený transportér, ktorý vznikol koncom 50. rokoch 20. storočia. Išlo o najmasovejšie vyrábaný obrnený transportér na svete. Zároveň to bolo prvé sériovo vyrábané obrnené vozidlo, ktoré využívalo hliníkové pancierovanie. M113 a jeho deriváty boli prevádzkované minimálne 50 krajinami.
Americká armáda už čoskoro začne nahrádzať obrnené transportéry M113 novým typom AMPV. Okrem morálnej zastaranosti M113 je najväčšou slabinou tohto vozidla nedostatočná ochrana, pretože základný hliníkový pancier chráni posádku iba pred bežnými strelami 7,62×39 mm (STANAG 4569 Level 2).
Vznik a vývoj
Vývoj vozidla M113 sa začal v roku 1956 v FMC Corporation a prvý prototyp bol vyrobený v roku 1957. Vozidlo vstúpilo do služby americkej armády v roku 1960. Jeho výroba prebiehala až do roku 2001 a celková produkcia dosiahla takmer 85 000 kusov.
Konštrukcia
Hlavnou charakteristikou M113 je trup z hliníkovej zliatiny. Až 40 % komponentov vozidla je vyrobených z ľahkých zliatin. Hliníkový trup mal oveľa väčšiu tuhosť ako oceľ, a preto nemuselo byť vozidlo až tak vystužené ako predchádzajúce typy. Ochrana M113 však bola dosť obmedzená a chránila posádku iba pred nábojmi kalibru 7,62 mm alebo úlomkami z delostreleckých granátov. Vozidlo M113 však bolo navrhnuté ako obrnený transportér, ktorý mal previezť pechotu blízko frontovej línie a rýchlo ju vysadiť a potom ustúpiť.
Hlavnou výzbrojou M113 je 12,7 mm guľomet namontovaný nad veliteľským poklopom. Používa sa na zasiahnutie pozemných, ale aj nízko letiacich vzdušných cieľov.
Prvá séria M113 bola dokončená s benzínovým motorom Chrysler 75M s výkonom 209 k. Bol spojený s manuálnou prevodovkou General Motors TX-200. Vozidlo má dobrú priechodnosť cez piesok, sneh a blato. M113 je obojživelná.
V priebehu rokov sa veľkosť a hmotnosť vozidla zväčšili a množstvo komponentov sa zmenilo, aby sa prispôsobili tomuto rastu, ale základný obrys zostal rovnaký. Americká armáda financovala niekoľko programov, v rámci ktorých došlo k vylepšeniu M113.
Verzia M113A1 vstúpila do služby v roku 1964. Hlavným rozdielom od základného modelu bol dieselový motor Detroit Diesel 6V53N V6 s výkonom 215 k namiesto benzínového. Okrem toho mal tento variant automatickú prevodovku Allison so 4 stupňami vpred a dvojstupňovou spiatočkou.
Výroba verzie M113A2 sa začala v roku 1979. Má vylepšené chladenie motora a zosilnené zavesenie. Celkovo bolo v USA na tento štandard zmodernizovaných 5 300 kusov M113 a 12 700 kusov M113A1.
Verzia M113A3 bola zavedená americkou armádou v roku 1986. Bol to variant s dlhším trupom, zvýšenou pancierovou ochranou, výkonnejším motorom General Motors 6V53T s výkonom 275 k. Tento transportér bol rýchlejší a mal lepšiu spotrebu paliva. Výroba prebiehala od roku 1987 do roku 1992, pričom bolo vyrobených viac ako 6 000 nových vozidiel. Okrem toho boli na tento štandard prerobené tisíce starších vozidiel M113.
2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd
Metabolizmus
2-amino-3-karboxymukonátsemialdehyd vzniká z kyseliny 3-hydroxyantranilovej pôsobením 3-hydroxyantranilát-3,4-dioxygenázy. Počas reakcie sa štiepi benzénové jadro pôsobením kyslíka:
Po tomto kroku môže dochádzať k premene dvomi spôsobmi. Prvým z nich je reakcia, v ktorej dochádza k dekarboxylácii 2-amino-3-karboxymukonátsemialdehydu za vzniku 2-aminomukonát-6-semialdehydu, ktorú katalyzuje aminomukonátsemialdehyddekarboxyláza:
Touto cestou pokračuje premena a rozklad tryptofánu až na acetoacetát.
Druhou možnosťou je reakcia, ktorá prebieha bez pôsobenia enzýmov (teda neenzymaticky). Dochádza k spontánnej dehydratácii a uzavretiu kruhu za vzniku kyseliny chinolínovej (chinolinátu):
Chinolinát je bežne prítomný vo veľmi malých koncentráciách. Je to agonista NMDA receptoru a je možné, že existuje ďalšie spôsoby, ktorými pôsobí na nervový systém. Okrem toho je však chinolinát i vstupnou látkou pre biosyntézu niacínu a teda i kofaktorov NAD a NADP.
Príslop (vrch v Skorušinských vrchoch)
Príslop je vrch v Skorušinských vrchoch. Leží na slovensko-poľskej hranici, nad osadou Oravice, približne východne od Tvrdošína.
Poloha
Nachádza sa na východnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Oravická Magura. Vrch leží na hranici Žilinského kraja a Malopoľského vojvodstva, okresu Tvrdošín a powiatu tatrzańskeho a zasahuje na katastrálne územie obce Vitanová a Witów. Najbližšími sídlami sú západným smerom ležiace Oravice, miestna časť Tvrdošína, severovýchodne situovaný Witów a severným smerom ležiaca Hladovka a Suchá Hora. Od Západných Tatier je oddelený Tichou dolinou s riekou Oravica.
Opis
Príslop sa nachádza v rázsoche, ktorá vybieha východným smerom z Oravickej Magury. Severovýchodne susedí Hurchoci Wierch, severne leží Mašnáková , západne susedí sedlom oddelená Magura a južným smerom Siwiańskie Turnie. Vrcholom vedie rozvodie Čierneho a Baltského mora; do rieky Orava smeruje voda z južných svahov, ktoré odvodňuje rieka Oravica, voda z východných a severných častí smeruje prítokmi Čierneho Dunajca do Visly. Na vrchol vedie značený chodník z Oravíc.
Výhľady
Vrcholovú časť Príslopu pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje len veľmi obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s riedkou alebo nízkou vegetáciou je vidieť susedné vrchy Skorušinských vrchov, blízke Tatry a časť Oravských Beskýd, severným smerom je otvorený výhľad na územie Poľska.
1. slovenská národná korfbalová liga
1. slovenská národná korfbalová liga je slovenská korfbalová ligová súťaž. Vznikla v roku 1994 a prebiehala do roku 2004, kedy zanikla v dôsledku zániku viacerých korfbalových klubov na Slovensku. V roku 2012 však bola obnovená. Organizuje ju Slovenská asociácia korfbalu (SAK). Najúspešnejším tímom je SKK Dolphins Prievidza, ktorý bol do roku 2018 jej jediným víťazom, keď v nej zvíťazil 17-krát. Víťaz ligy má právo štartovať v Európskom pohári.
Beta funkcia
Beta funkcia (iné názvy: B-funkcia, funkcia beta, Eulerov integrál prvého druhu) je špeciálny typ funkcie využívaný v matematike.
Definícia
Funkciu definovanú pre x > 0 a y > 0 nasledovným predpisom: nazývame beta funkcia alebo Eulerov integrál prvého druhu.
Funkciu beta môžeme definovať aj pomocou gama funkcie, a to nasledovne:
Dôležité vzťahy a vlastnosti
Niektoré dôležité vzťahy a vlastnosti, ktoré platia pre beta funkciu:
Barrie
Barrie môže byť:
Malá Smrekovica
Malá Smrekovica môže byť:
7. ulica (Bratislava)
7. ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Saint-Pierre-de-la-Fage
Saint-Pierre-de-la-Fage je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lovci pokladov (seriál z roku 2019)
Lovci pokladov je americký akčný dobrodružný seriál, ktorý mal v USA premiéru 21. mája 2019 na stanici CBS. Jeho tvorcami sú Matthew Federman a Stephen Scaia. Federman a Scaia sú tiež scenáristami a výkonnými producentmi, spoločne s Taylor Elmore, Benom Silvermanom, Marcom Webbom a Markom Vlasicom.
26. júna 2019 bol seriál obnovený pre druhú sériu. Na Slovensku mal premiéru 3. januára 2020 na TV JOJ.
Dej
Príbeh sa zameriava na brilantného experta na starožitnosti a šikovnú zlodejku umenia, ktorí sa spoja, aby zastavili nebezpečného teroristu. Ten financuje svoje útoky ukradnutým pokladom. Hrdinovia sa vydávajú na dobrodružnú výpravu po celom svete s cieľom dolapiť bezohľadného zločinca a drzého zlodeja pokladov. Nečakane sa však ocitnú uprostred dvetisíc rokov starej bitky o kolísku civilizácie.
Výroba
30. novembra 2017 stanica CBS oznámila výrobu nového seriálu Blood & Treasure, ktorý vytvorili a napísali Matthew Federman a Stephen Scaia. Prvá séria obsahuje 13 častí, ktoré okrem Federmana a Scaiu vyprodukovali aj Taylor Elmore, Ben Silverman, Marc Webb a Mark Vlasic. Webb sa mal stať takisto aj režisérom seriálu. Seriál vyrába produkčná spoločnosť CBS Television Studios. 26. marca 2016 bola oznámená premiéra seriálu, ktorá bola stanovená na 21. mája 2019. 26. júna 2019 stanica CBS objednala druhú sériu.
Kásting
12. marca 2018 bolo oznámené, že Katia Winter, Michael James Shaw a James Callis boli obsadení do pravidelných rolí. 18. mája 2018 bolo oznámené, že Sofia Pernas sa pripojila k hlavným postavám v hlavnej ženskej role. 15. júna 2018 Matt Barr získal hlavnú mužskú rolu. 25. júla 2018 bolo oznámené, že Alicia Coppola získala hlavnú rolu. 28. augusta 2018 bolo oznámené, že Anna Silk získala vedľajšiu rolu. 31. januára 2020 bolo oznámené, že Paget Brewster získala vedľajšiu rolu v druhej sérii.
Natáčanie
Prvá séria sa natáčala v lete 2018 v Montreale, Ríme, Turíne, Benátkach, Marrákeši a Tangeri. Druhá séria sa začala natáčať v októbri 2019.
8. ulica (Bratislava)
8. ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Zuzana MV
Zuzana MV  je muničné vozidlo vyvinuté pre zásobovanie muníciou delostreleckého systému samohybnej kanónovej húfnice vz. 2000 Zuzana.
Konštrukcia a technické parametre
Ide o nákladné vozidlo s valníkovou plošinou, pancierovou kabínou a hydraulickou rukou. Nákladná plošina umožňuje zavesenie a upevnenie bočníc v horizontálnej polohe, čo vytvára pracovnú plochu pre narábanie posádky s muníciou. Tá je dvojčlenná – veliteľ a vodič.
Vozidlo je postavené na báze vozidla Tatra 815 so stálym pohonom všetkých kolies 8x8. Nemecký motor MAN v spolupráci s americkou prevodovkou ALLISON HD 4560 PR umožňuje rýchlu prevádzku po spevnených komunikáciách aj dobrú priechodnosť v teréne. Podvozok je vybavený zariadením umožňujúcim meniť za jazdy tlak vzduchu vo všetkých pneumatikách a je schopný núdzovej jazdy pri zničení ktoréhokoľvek kolesa.
Na plošine môže byť umiestnených 120 kusov projektilov, v šiestich hermeticky uzavretých kontajneroch po 20 kusov a v rovnakom počte aj prepravu výmetných náplní. Jedno vozidlo tak stačí pre zabezpečenie munície pre tri húfnice Zuzana vz. 2000.
Vozidlo je vybavené navijákom s dĺžkou lana 85 metrov a ťažnou silou 120kN, rádiovou stanicou a vnútorným hovorovým zariadením.
Simia
Simia je: Podrobnosti pozri nižšie
Simia ako všeobecný latinský výraz
Všeobecné latinské slovo simia v starovekých latinských textoch znamenalo "opica", a pri bližšom pohľade malo tieto tri rôzne významy: 1. vyššie primáty okrem ľudí, 2. ľudoopi (Hominoidea okrem ľudí), 3. makak magot (Macaca sylvanus).
Simia ako rod
Ak sa chápe Simia výslovne ako rod, tak platí nasledovné:
Pôvodne, u Linnea v 1758 rod zahŕňal skoro všetky dnešné celistvonosoblížne (Haplorrhini) okrem ľudí, sčasti okrem gibonov a možno aj okrem orangutanov (gorily do roku 1847 ešte neboli objavené). U Gmelina/Linnaea v roku 1788 zahŕňal tento rod všetky celistvonosoblížne okrem ľudí. Z ďalších raných autorov možno spomenúť napríklad tieto práce: Podľa Blumenbacha 1779 rod zahŕňa šimpanzy, orangutany, gibony a makaky, podľa Geoff.-Cuv. 1795 zahŕňa len šimpanzy, orangutany a gibony a podľa Cuviera 1798 zahrňa všetky celistvonosoblížne okrem ľudí a okáľoidných. Najneskôr od 2. desaťročia 19. storočia sa už rod Simia u rôznych autorov obyčajne chápal ako vedecký názov orangutanov a ako taký obyčajne zahŕňal buď len to, čo sú dnes orangutany, alebo to, čo sú dnes orangutany a šimpanzy (od roku 1847 aj gorily ), pričom ojedinele zahŕňal aj druh gibon lar (Hylobates lar) v širšom zmysle.
Od roku 1904 začali viacerí autori názov Simia používať len pre šimpanzy, teda namiesto dnešného názvu Pan, a Elliot v roku 1913 názov Simia začal používať ako názov monotypického rodu zahŕňajúceho len druh makak magot (Simia sylvanus, dnes: Macaca sylvanus). .
V dôsledku chaosu, ktorý vznikol nejasným a nejednotným používaním názvu Simia, ICZN názov Simia (podobne ako názov Pithecus) v roku 1929 vyhlásila za neplatný a prednosť teda dostali alternatívne názvy ako napríklad Pongo, Pan atď.
Slovenský názov rodu
Slovenský názov rodu Simia je resp. bol síce primárne opica alebo op (resp. v staroslovenčine či slovakizovanej češtine opice  ), ale v literatúre sa často ako slovenské (rodové) meno pre všetky alebo časť druhov spadajúcich pod Simia používali rôzne náhradné názvy, napr. "šimpanc" či "orang-utang".
Simia ako čeľaď
V niektorých systémoch 19. storočia sa vyskytuje čeľaď pod názvom Simia, ktorej názov je vlastne len "povýšením" Linnaeovho rodu Simia (ktorý sa medzičasom rozpadol na viacero menších rodov) o jeden základný stupeň systému. Vymedzenia čeľade Simia sa rôznia - zodpovedala napr. dnešným Anthropoidea okrem ľudí, alebo zodpovedala dnešným Anthropoidea okrem Hapalidae (t. j.Callitrichidae) a okrem ľudí, alebo zodpovedala dnešným Catarrhini okrem ľudí. Väčšina týchto definícií sa v iných textoch nazývala (čeľad či skupina) Simiae.
H-s diagram
náhľad|h-s diagram vodnej pary (tlak je uvedený v [[Bar|baroch)]] h-s diagram (iné názvy: i-s diagram, diagram špecifická entalpia-špecifická entropia, Mollierov h-s diagram, Mollierov entropický diagram, zjednodušene (a nepresne) diagram entalpia - entropia ) je stavový diagram, v ktorom sa zobrazuje závislosť špecifickej entalpia na špecifickej entropii. Na vodorovnú os sa vynáša špecifická entropia (J.K-1.kg-1) na zvislú os špecifická entalpia (J.kg-1). Diagram má využitie pri analýze termodynamických dejov v otvorených systémoch s ustáleným prúdením, napríklad: turbínach, turbokompresoroch alebo dýzach.
Čiary v h-s diagrame pre oblasť plynu
Základné vratné termodynamické deje pre ideálny plyn majú v diagrame charakteristický priebeh čiar:
Zvislá vzdialenosť medzi vstupným a výstupným stavom je úmerná technickej práci na hriadeli stroja.
h-s diagram pre oblasť kvapalín a pár
Oblasť kvapalín a pár, t.j. oblasť pod kritickou teplotou má význam pri skúmaní a analýzach parných strojov, parných turbín, alebo chladiacich zariadení s parným cyklom. Do diagramu sa zakresľuje aj krivka sýtej kvapaliny a krivka sýtej pary, ktoré sa spájajú v kritickom bode. V oblasti mokrej pary sa často zakresľujú aj čiary konštantnej suchosti pary.
9. ulica (Bratislava)
9. ulica je slepá ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Chrysotriklinos
náhľad|Cisárska štvrť v Konštantínopole, Chrysotriklinos sa nachádzalo na južnej strane od [[Veľký palác (Konštantínopol)|Veľkého paláca]] Chrysotriklinos bola slávnostná sieň Veľkého paláca v Konštantínopole. Dnes už neexistuje. Postavená bola asi v 6. storočí, za vlády Justína II. Slúžila na recepciu významných hostí či na slávenie významných sviatkov.
náhľad|Budova mala byť predlohou Chrámu [[San Vitale v Ravenne|vľavo]] Architektonicky tvorila budova osemuholník s kupolou na vrchu. V stenách sa nachádzalo 16 okien. Podobala sa na dnes ešte stojaci chrám Malá Hagia Sofia (Kostol svätých Sergia a Bakcha) a bola zrejme predlohou chrámu San Vitale. Vnútro haly bolo bohato vybavené nábytkom. Miesto dostalo názov podľa veľkého centrálneho stola (tabule), ktorý bol buď zo zlata alebo z pozláteného striebra. Okrem neho sa do haly mohli umiestniť ďalšie stoly pre menej významných hostí. Cisárovo miesto bolo podľa niektorých prameňov vyhradené zvlášť pri menšom stole stranou. V apside sa nachádzal mozaikou zdobený cisársky trón. Ďalším významným kusom nábytku bol pentapyrgion, veľká skriňa s vežičkami. Boli v nej uskladnené vzácne predmety ako vázy či koruny. Z budovy sa dalo prejsť do ostatných priestorov paláca (napr. Tripetonu, Horologionu, Kainourgionu,..) a dokonca aj do neďalekého hipodrómu.
Saint-Pons-de-Mauchiens
Saint-Pons-de-Mauchiens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Žralok veľkoústy
Žralok veľkoústy je druh žraloka z čeľade Megachasmidae.
Charakteristika
Bol objavený v roku 1976. Odvtedy bolo ulovených 5 jedincov a jeden dokonca živý na pobreží Kalifornie v roku 1990. Vedci dali tomuto žralokovi rádiovysielač, ktorý umožňoval sledovať jeho pohyb. Najčastejšie sa pohybuje v hĺbkach 135 - 150 m pod hladinou. Živí sa prísavníkmi, drobnými plávajúcimi kôrovcami. Po západe slnka vystupuje z hĺbky asi do 12 m, kam sa na noc sťahuje aj jeho potrava. Dosahuje dĺžku až 5 metrov a hmotnosti 680 kg.
Žralok veľkoústy je drsnokožec s meter širokou tlamou (so svetielkujúcimi orgánmi na gambách), do ktorej naberá kril. Tento žralok má mimikry podobné útvaru z kameňa.
Live in a Pool of Booze
Live in a Pool of Booze (v preklade z angl. Naživo v bazéne chlastu) je prvé DVD dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat z roku 2007, ktoré bolo vydané cez vydavateľstvo Mascot Records.
Kvapavka
Kvapavka (iné názvy: gonorea, v MKCH-10: gonokoková infekcia) je pohlavne prenosná choroba spôsobená baktériou Neisseria gonorrhoeae, nazývanou aj gonokok.
Mnohí z infikovaných nemajú žiadne príznaky. Muži môžu mať pálenie pri močení, výtok z penisu alebo testikulárnu bolesť. Ženy môžu mať pálenie pri močení, vaginálny výtok, vaginálne krvácanie medzi obdobiami, alebo bolesti panvy. Komplikácie u žien zahŕňajú zápalové ochorenie panvy a zahŕňajú mužov zápal epididymis. Ak sa nelieči, kvapavka sa môže šíriť do kĺbov alebo srdcových chlopní.
Žralok obrovský (Cetorhinus maximus)
Žralok obrovský (iné názvy: lamna ozrutná, žralok ozrutný , obroň sťahovavý ; lat. Cetorhinus maximus) je veľký kozmopolitný druh žraloka. Je to druhá najväčšia paryba po žralokovi veľrybom. Ide o pomalý druh výnimočne plávajúci rýchlejšie ako 5 km/h.
Rovnako ako ostatné veľké druhy žralokov je žralok obrovský ohrozený vyhynutím pre svoju nízku odolnosť a nadmerný lov (pre plutvy, mäso aj orgány).
Rozšírenie
Žralok obrovský je pobrežný žralok, ktorý sa vyskytuje po celom svete v studených aj teplých vodách pri pevninských plytčinách. Možno ho nájsť vo všetkých oceánoch mierneho pásma. Preferuje teplotu vody od 8 do 14 °C. Je to vysoko sťahovavý druh.
Opis
Žralok obrovský je jeden z najväčších známych druhov žralokov. Najväčší exemplár bol chytený do siete na slede vo fundyjskom zálive v Kanade v roku 1851. Jeho celková dĺžka bola 12,27 metrov a váha sa odhaduje na 19 ton. Niektoré exempláre dnes presahujú 9, ba dokonca 10 metrov, ale po rokoch silného rybolovu sa tieto stali vzácnosťou.
Tento žralok niekedy žije samotársky, no môže žiť aj v skupinách, ktoré majú 20 až 30 jedincov.
Dožíva sa okolo 50 rokov.
Potrava
Potravu prijíma pasívne pomocou žiabrových filtrov, ktorými filtruje zooplanktón, malé ryby a iné bezstavovcové živočíchy. Za hodinu môže prefiltrovať okolo 2000 ton vody. Zdržiava sa pri hladine, kde je najviac potravy. V zime je ponorený v hĺbke až 1 km pod hladinou, kde nemá dostatok potravy a zakrpatie mu filtračné ústrojenstvo. Na výživu použije tuky, ktoré predtým nazhromaždil. Na konci zimy sa filtračné ústrojenstvo obnoví.
Rozmnožovanie
Žralok obrovský je vajcoživorodý. Embryo je v prvom štádiu závislé na žĺtkovom vačku, neskôr sa živí neoplodnenými vajíčkami produkovanými matkou. Tento jav je známy ako oofagia. Dĺžka gravidity nie je presne známa, no predpokladá sa doba okolo jedného roku. V jednom vrhu rodí žralok 1 – 2 mláďatá, ktoré merajú 1,5 m – 2 m. Je však známa samica, ktorá bola pri vylovení gravidná a nosila 6 nenarodených mláďat.
Saint-Pons-de-Thomières
Saint-Pons-de-Thomières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alotyp (imunológia)
náhľad| Alotyp ovplyvňuje podobu konštantnej oblasti protilátky (na obrázku označená ako CL a CH1-3.) Slovo alotyp pochádza z dvoch gréckych koreňov, allo znamená v preklade „iný” alebo “odlišný od normy“ a typos znamená „značka“. V imunológii alotyp označuje imunoglobulínovú variáciu, ktorú možno nájsť medzi jednotlivými triedami a izotypmi protilátok, a ktorá spôsobuje heterogenitu imunoglobulínov prítomných v rámci jedného druhu stavovcov. Štruktúru imunoglobulínového polypeptidového reťazca ovplyvňuje veľký počet génov kódovaných v zárodočnej línii. Za použitia serologických a chemických metód bolo objavených a popísaných veľké množstvo polymorfizmov, ktoré môžu byť prítomné u týchto génov. Tieto polymorfizmy sa následne premietajú do celkovej aminokyselinovej štruktúry reťazcov protilátok. Polymorfné epitopy sa vyskytujú v konštantných oblastiach imunoglobulínov a to ťažkých ako aj ľahkých reťazcoch. Jednotlivé polymorfizmy sa potom líšia medzi jednotlivcami v populácii alebo medzi jednotlivými etnickými skupinami a v niektorých prípadoch môžu byť rozpoznávané imunitným systémom ako imunogénne determinanty. Vystavenie jednotlivca inému alotypu, ako je jeho vlastný, môže vyvolať anti-alotypovú reakciu a stať sa potenciálnou príčinou problémov, napríklad u pacientov po transfúzii krvi alebo u tehotných žien. Je však dôležité spomenúť, že nie všetky variácie v aminokyselinovej sekvencii imunoglobulínu predstavujú determinant zodpovedný za imunitnú odpoveď. Niektoré z týchto alotypických determinantov môžu byť prítomné na miestach, ktoré nie sú dobre prístupné, a preto môžu byť pre imunitný sytém ťažko rozpoznateľné. V iných prípadoch môžu byť zmeny v jednom izotype kompenzované prítomnosťou toho istého determinantu v inom izotype protilátky u toho istého jedinca. V praxi to znamená napríklad, že divergentný alotyp ťažkého reťazca protilátky IgG možno vyvážiť prítomnosťou toho istého alotypu na ťažkom reťazci protilátky IgA. Takýto prípad sa nazýva izoallotypický variant. Obzvlášť veľký počet polymorfizmov bol objavený v podtriedach protilátok IgG. Tieto sa prakticky využívali v súdnom lekárstve a pri testovaní otcovstva, neskôr boli nahradené metódou genetickej daktyloskopie.
Definícia a organizácia alotypov u ľudí
Nomenklatúra ľudských alotypov bola najskôr popísaná a organizovaná v abecednom systéme, ktorý bol neskôr pre lepšiu zrozumiteľnosť prerobený do systému číselného. V súčasnosti je možné v literatúre naraziť na obe verzie tohto systému. Príkladom takéhoto značenia je napríklad alotyp exprimovaný na konštantnej oblasti ťažkého reťazca na IgG protilátke označený ako Gm, čo znamená „genetický marker“ spolu s podtriedou IgG (IgG1-G1m, IgG2-G2m) a číslom alebo písmenom alotypu [G1m1 / G1m (a)]. Polymorfizmy v IgA protilátkach sú potom značené rovnakým spôsobom, teda ako A2m (napr. A2m1 / 2) a polymorfizmy konštantnej oblasti ľahkých reťazcov kappa, ako Km (napr. Km1). Je potrebné poznamenať, že napriek skutočnosti, že existuje niekoľko známych izotypov pre lambda reťazec, neboli zatiaľ objavené žiadne sérologické polymorfizmy tohto reťazca.
Význam alotypov pre liečbu monoklonálnymi protilátkami
Vývoj a použitie terapií založených na monoklonálnych protilátkach znovu vyniesol do popredia otázku protilátkových alotypov. Tieto rekombinantné ľudské glykoproteíny a proteíny, ktoré sú základnými kameňmi monoklonálnych protilátok, sú dnes v klinickej praxi bežne používané. V niektorych prípadoch však vedú k nepriaznivým účinkom, ako je tvorba antiterapeutických protilátok, ktoré negujú celú liečbu alebo dokonca spôsobujú vážne reakcie na liečbu. Túto reakciu možno pripísať rozdielom medzi jednotlivými terapeutikami alebo môže vzniknúť medzi rovnakými terapeutikami vyrobenými rôznymi spoločnosťami alebo dokonca medzi rôznymi šaržami vyrobenými rovnakou spoločnosťou. Aby sa zabránilo produkcii takýchto antiterapeutických protilátok, mali by v ideálnom prípade všetky klinicky používané proteíny a glykoproteíny prislúchať rovnakému alotypu, ako prirodzené protilátky produkované pacientom, čím sa obmedzí prítomnosť potenciálnych “cieľov” pre imunitný systém. Na jednej strane množstvo faktorov schopných vyvolať imunitnú odpoveď, ktoré sú spojené s vývojom a výrobou takýchto protilátok sú dobre popísané a jednotlivý výrobcovia podnikajú príslušné kroky, aby tieto nežiadúce efekty odstránili. Na strane druhej komplikácie spojené s podávaním takýchto protilátok geneticky veľmi rozmanitej ľudskej populácii sú iba málo preskúmané. Ľudia naprieč populáciou vykazujú široké spektrum genotypov a fenotypov, avšak všetky v súčasnosti licencované terapeutické imunoglobulíny typu IgG sú vyvinuté iba v jedinej alotypovej forme. Pacienti, ktorí sú homozygotní pre alternatívny fenotyp sú z tohto dôvodu vystavení vyššiemu riziku rozvoja potenciálnej imunitnej odpovede na liečbu.
Lamna ditropis
Lamna ditropis je veľký druh žraloka z čeľade Lamnidae.
Charakteristika
Vyskytuje sa vo vodách severného Tichého oceánu. Obýva pobrežné vody aj voľné more od hladiny do hĺbok 155 metrov, ale bol zaznamenaný aj v hĺbke 255 metrov. Je blízkym príbuzným žraloka sleďového, od ktorého bol ako samostatný druh oddelený v roku 1947. Dorastá do maximálnej dĺžky 3 metre a váhy 450 kg. Pri love tvorí húfy až o 30 kusoch.
Živí sa kostnatými rybami, ako sú napr. lososi, makrely, slede či treskami a tiež menšími druhmi žralokov a hlavonožcami. Priživuje sa tiež na rybárskych úlovkoch, čím sa občas tiež stáva korisťou. Pre svoju veľkosť je pre človeka potenciálne nebezpečný. Databáza ISAF Floridského múzea neeviduje žiadny útok tohto žraloka na človeka. To však môže byť jednak podobnosťou so žralokom modrým, ktorému sú tiež možno paradoxne pripísané aj útoky tohto druhu žraloka, a tiež rozšírením v severnej oblasti oceánu, kde sa s ľudmi často nestretáva.
Ulica č. 1 (Bratislava)
'''Ulica č. 1''' je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Križuje sa spolu s 3 ulicami: 2., 3. a 4. ulica.
Saint-Privat (Hérault)
Saint-Privat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Saturnin-de-Lucian
Saint-Saturnin-de-Lucian je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Bystrická dolina (Kysuce)
Bystrická dolina leží v Kysuckej vrchovine vo východnej časti Kysúc v okrese Čadca. Je pomenovaná podľa rieky Bystrica, ktorá tvorí prirodzenú os územia a priberá všetky prítoky z tejto oblasti.
Saint-Saturnin-de-Lucian
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Bystrická dolina (Kysuce)
Vymedzenie
Dolina zaberá celé povodie Bystrice, od pramennej oblasti na východnom okraji Kysuckej vrchoviny, po ústie rieky do Kysuce pri Krásne nad Kysucou. Jej strednú časť zaberá Bystrická brázda, západný okraj patrí do podcelku Krásňanská kotlina.
Saint-Saturnin-de-Lucian
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bystrická dolina (Kysuce)
Osídlenie
Dolina patrí medzi husto osídlené územia a najmä v dolnej (západnej) a strednej časti sa nachádzajú husto obývané obce. Pri ústí Bystrice leží mesto Krásno nad Kysucou, proti prúdu rieky sú to potom obce Zborov nad Bystricou, Klubina, Stará Bystrica, Radôstka a Nová Bystrica. Charakteristické laznícke osídlenie je v tejto časti Kysúc zastúpené menej.
Saint-Saturnin-de-Lucian
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bystrická dolina (Kysuce)
Doprava
Územím vedie hlavná spojnica Kysúc a Oravy, cesta II/520, na ktorú sa napájajú všetky obce regiónu. Významnou turistickou atrakciou regiónu je Historická lesná úvraťová železnica.
Turizmus
Bystrická dolina je atraktívnou turistickou oblasťou, patriacou do CHKO Kysuce. Najväčšími lákadlami je Múzeum kysuckej dediny s lesnou železničkou, orloj i rozhľadňa v Starej Bystrici, či Kysucká cyklomagistrála s napojením na Oravu, Terchovskú dolinu i Poľsko. Obľúbený pre horských cyklistov je okruh okolo Vodnej nádrže Nová Bystrica a celá oblasť je známa hojným výskytom húb.
Podkerepušky (Bratislava)
thumb|Informačná tabuľa - REŠPEKTUJEME NEDEĽNÝ POKOJ! Ulica Podkerepušky je ulica v Bratislave, v mestskej časti Záhorská Bystrica. Križuje sa spolu so 7 ulicami: 1., 2., 3., 4., 5., 6. a 7. ulica.
Basketbalová extraliga mužov 2010/11
Basketbalová extraliga mužov v sezóne 2010/11 bol 19. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťaž začalo 11 účastníkov, rovnako ako v minulej sezóne, keďže sa MŠK iskra Petržalka, ako víťaz 1. ligy, ani následne ŠPD Rožňava, druhý tím 1. ligy, rozhodli do extraligy neprihlásiť. Nakoniec ju dohralo iba 10 účastníkov, nakoľko sa Basketbal Pezinok v priebehu súťaže začiatkom januára kvôli finančným problémom z extraligy odhlásil. Jeho doterajšie výsledky boli anulované a klub inkasoval za odstúpenie zo súťaže pokutu 10 000 €. Titul získal BK Astrum Levice, ktorý vo finálovej sérii zvíťazil nad BK SPU Nitra.