cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ján Chrapan ml.
Vedecká činnosť
Aktívne pracoval na organizácii vedeckých seminárov v rámci JČSMF (Jednota československých matematikov a fyzikov), Radiačná chronológia (19651990), Aplikovaná fyzika (19841997), Medzinárodný seminár dejín a metodológie fyziky (od roku 1984), Mikulášske rozhovory (problematika rádiochronológie a interakcie ionizujúceho žiarenia s látkou) (19881997), z ktorých sa vyvinuli vedecké konferencie s medzinárodnou účasťou, ako napríklad Banskoštiavnické dni (problematika nízkych aktivít, jadrovej energetiky, odpadového hospodárstva a rádioenvironmentalistiky) a na organizovaní celoslovenského seminára pre učiteľov fyziky základných a stredných škôl Vanovičové dni. Pôsobil jako dlhoročný zahraničný konzultant Laboratória 14C Archeologického a etnografického múzea v Lodži, konzultant VSÚ 080 v Lipt.Mikuláši, VÚ 070 v Brně a ETVU v Novej Dubnici.
Od roku 1965 vychoval viac ako 100 diplomantov
Publikačná činnosť
Publikačná činnosť prof. RNDr. Jána Chrapanan ml. DrSc. bola zameraná na širokú škálu fyzikálnych problematík ako detekcia ionizujúceho žiarenia fyziky subjadrových častíc a radiačnej chronológie, didaktika fyziky, dejiny fyziky. Pozostávala z viac ako 300 odborných tituľov, ako Kandidátska práca, Habilitačná práca, samostatné vedecké práce a monografie, vedecké práce kolektívneho charakteru, ako aj odborné práce, výskumné správy, odborné články do časopisov. Medzi publikácie patrí aj devät učebníc a vysokoškolských skrípt ako Atómová fyzika I., II., III, Experimentálna jadrová fyzika, Dejiny fyziky a pod. Spolu s RNDr. Evou Tokarikovou sa dlhodobo venoval prekladateľskej činnosti: Landau -Rumer Čo je teória relativity SVTL, Bratislava 1986, Grigorjev - Mjakišev Sily v prírode ALFA, Bratislava 1980, Landau - Kitajgorodskij Fyzika pre všetkých I. - fyzikálne telesá ALFA Bratislava, MIR Moskva 1982, Landau - Kitajgorodskij ''Fyzika pre všetkých II. - molekuly ALFA Bratislava, MIR Moskva 1983, Landau - Kitajgorodskij Fyzika pre všetkých III. - elektóny ALFA Bratislava, MIR Moskva 1984, Fyzika pre všetkých IV. - fotony a jadrá'', Alfa Bratislava 1984.
Objav sezóny (Fortuna liga)
Objav sezóny je ocenenie pre najlepšieho mladého hráča slovenskej futbalovej ligy, udeľované po skončení sezóny.
História ankety
Anketu organizuje Únia ligových klubov (ÚLK) od sezóny 2010/2011. V ankete hlasujú tréneri účastníkov Fortuna ligy, tréneri reprezentácie Slovenska a reprezentácie Slovenska do 21 rokov, zástupcovia SFZ a ÚLK.
V ankete sa presadzujú najmä mladí reprezentanti do 21 rokov. Matúš Bero z AS Trenčín je zatiaľ jediným hráčom, ktorý po víťazstve v ankete Objav sezóny získal v nasledujúcom ročníku ocenenie Hráč sezóny. V doterajšej histórii ankety si najčastejšie, trikrát odniesli ocenenie hráči AS Trenčín a MŠK Žilina, ktorí získali prvenstvo trikrát v sérii.
V rokoch 1994 – 2000 prebiehala anketa Objav roka v relácii Tango, ktorú vysielala Slovenská televízia. Jej prvým víťazom bol Szilárd Németh, neskôr dvojnásobný Hráč roka. V rámci vyhlasovania ankety Jedenástka roka bolo v roku 2001 udelené ocenenie Objav roka, v roku 2000 Talent roka.
Štefan Prokop
Štefan Prokop (* 25. september 1941, Galanta – † 22. november 1987, Pezinok) bol slovenský akademický sochár. V meste svojho úmrtia má vlastnú galériu, pôvodne jeho ateliér, v ktorom vytvoril množstvo sochárskych diel a kresieb, ktoré sú dnes vystavené v týchto priestoroch.
Životopis
Narodil sa v Galante. Po vychodení galantskej základnej školy navštevoval Strednú umeleckopriemyselnú školu v Bratislave (1957 až 1961) a v rokoch 1961 – 1967 VŠVU – figuratívnu tvorbu, ktorú skončil u profesora Štefunku a profesora Jozefa Kostku. Od roku 1968 žil v Pezinku a od roku 1975 tu pôsobil ako slobodný umelec. Venoval sa komornej a monumentálnej sochárskej tvorbe, reliéfu, medajlérstvu a kresbe. Zúčastnil sa niekoľkých sochárskych sympózií v Česko-Slovensku, Bulharsku, Maďarsku a Taliansku. V roku 1984 sa stal nositeľom Grand prix sochárskeho sympózia v talianskom Fanane. V zahraničí vystavoval v Maďarsku, Poľsku, Juhoslávii, Taliansku, Alžírsku a Portugalsku. Pezinčania ho poznajú z dvoch výstav v rodnom dome Jána Kupeckého v rokoch 1970 a 1976. Jeho dielom je aj výzdoba čelnej steny v sobášnej sieni MsÚ v Pezinku. Zomrel v Pezinku dňa 22. novembra 1987. V roku 1988 získal cenu in memoriam Združenia slovenských výtvarných umelcov. Jeho dielo je zastúpené v zbierkach Slovenskej národnej galérie v Bratislave, Galérie hlavného mesta SR Bratislavy, Oblastnej galérie M. A. Bazovského v Trenčíne, galérie F. Studeného v Nitre a napokon v Malokarpatskom múzeu v Pezinku.
Bonapartovci
Bonapartovci (pôvodne Buonapartovci) sú bývalá cisárska a kráľovská európska dynastia janovského pôvodu. Založil ju v roku 1804 Napoleon I., syn janovského šľachtica Carla Buonaparteho. Napoleon bol francúzsky vojenský vodca, ktorý sa dostal k moci počas francúzskej revolúcie a v roku 1804 pretvoril Prvú francúzsku republiku na Prvé francúzske cisárstvo (päť rokov po svojom štátnom prevrate v novembri 1799 (18 Brumaire)). Napoleon so svojou Grande Armée musel bojovať proti všetkým významným európskym mocnostiam a prostredníctvom série vojenských víťazstiev počas napoleonských vojen ovládol kontinentálnu Európu. Na tróny klientských štátov dosadil členov svojej rodiny, čím rozšíril moc dynastie.
Za vlády Napoleona I. pozostávala cisárska rodina z jeho najbližšej rodiny – manželky, syna, súrodencov a ďalších blízkych príbuzných, konkrétne švagra Joachima Murata, strýka Josepha Fescha a Eugèna de Beauharnais, jeho nevlastného syna.
Okrem titulu cisára Francúzov mala dynastia Bonaparte počas napoleonských vojen rôzne ďalšie tituly a územia, medzi ktoré patrili napríklad Talianske kráľovstvo, Španielske kráľovstvo, Vestfálske kráľovstvo, Holandské kráľovstvo a Neapolské kráľovstvo. Dynastia si udržala moc približne desať rokov, kým si napoleonské vojny začali vyberať svoju daň. Jej protivníci Rakúsko, Británia, Rusko a Prusko, monarchistické (najmä Bourbonské) reštaurátorské hnutia vo Francúzsku, Španielsku, na oboch Sicíliach a na Sardínii nakoniec dosiahli konečnú porážku Napoleona v bitke pri Waterloo a cestou Viedenského kongresu obnovu bývalých dynastií.
Slovenská basketbalová liga 2020/21
Basketbalová extraliga mužov v sezóne 2020/21 bol 29. ročník extraligy basketbalistov, najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťaž odohralo iba 7 účastníkov, čo je historický najnižší počet v najvyššej súťaži. Je to o 2 účastníkov menej v minulej sezóne, ktorá sa kvli pandémii COVID-19 nedohrala. Pred sezónou Hracia komisia SBA rozhodla o tom, že pravidlo povinnosti aspoň jedného slovenského hráča na ihrisku sa ruší. Znižil sa aj maximálny počet cudzincov v jednom tíme z 6 na 5. Titul získal tím Spišskí Rytieri po víťazstve vo finálovom dueli s BK Patrioti Levice.
Systém súťaže
Súťaž sa skladala z dvoch častízákladnej a z play-off. Základnú časť odohrali tímy šesťkolovým systémom (3x doma a 3x vonku). Najlepších 6 tímov postúpilo do play-off s tým, že 2 najlepšie postúpili priamo do semifinále. 3-kolové play-off začínalo štvrťfinálovými duelmi a končilo finálovým duelom. Duel o bronz sa nehral, na 3. mieste skončil ten zdolaný semifinalista, ktorý skončil v tabuľke základnej časti vyššie. Štvrťfinálové duely sa hrali na 2 víťazné zápasy, zvyšné duely play-off na 3 víťazné zápasy. Do nižšej súťaže nezostúpil žiadny tím.
Účastníci
Poznámky:
Základná časť
V prípade rovnakého počtu bodov rozhodujú o konečnom poradí výsledky zo vzájomných zápasov.
Katarínina brána
Katarínina brána je mestská brána v obrannom systéme mesta nachádzajúca sa na ulici Şchei na západnej hranici historického centra mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky. Je považovaná za najkrajšiu z brašovských mestských brán.
Názov
V minulosti sa pre bránu používalo viacero názvov, bola známa ako Porta Superior, Porta Corpus Christi, alebo Porta Sanctae Katharinae. Súčasné meno pochádza od kláštora svätej Kataríny postavenom v roku 1388, ktorý bol v roku 1559 zbúraný.
Dejiny a charakteristika
Brána bola postavená v renesančnom slohu v roku 1559. Brána bola postavená za účelom prístupu do mesta z tejto strany. Brána bola postavená na mieste, kde už predtým stála mestská brána zo 14., alebo 15. storočia. Pôvodná brána bola drevená, prvýkrát bola zdokumentovaná v roku 1522 a 24. augusta 1526 bola zničená povodňou.
Budova bola poškodená následkom požiarov a zemetrasení v rokoch 1689 a 1738.
Do roku 1820 brána predstavovala jedinú možnosť prístupu z historického centra mesta do miestnej časti Şchei. Toto sa zmenilo po tom, čo bola medzi rokmi 1819 - 1820 zbúraná časť hradieb v okolí brány a brána Străzii Târgul Cailor. Ako obranná brána a súčasť opevňovacieho systému mesta bola budova využívaná do roku 1828, kedy bola časť komplexu brány zbúraná.
Do roku 1953 sa brána využívala ako sklad. Reštaurácie brány prebehli v rokoch 1971 - 1973 a 21. storočí v priebehu roku 2006. Rekonštrukcie mali za úlohu predovšetkým vrátiť bráne jej pôvodný stredoveký výzor. V súčasnosti je budova využívaná pre rôzne výstavy. Venujú sa exhibíciám grafík, obrazov a fotografií od lokálnych aj zahraničnych umelcov, ako aj rôznym tématickým výstavám. Okolie brány je parkovo upravené a tvorí malý dendrologický park.
Brána je dislokovaná na severozápadnej hranici bývalého stredovekého mesta na dnešnej ulici Şchei v blíkosti Şcheiskej brány. Bola jedinou bránou na západnej strane obranného systému hradieb.
Vežovitá stavba brány je obdĺžnikového tvaru a je jedinou súčasťou komplexu brány, ktorý sa zachoval do dnešných čias. V roku 1828 bola totiž časť komplexu brány zbúraná pri výstavbe Şcheiskej brány. Skladá sa z hlavnej veže štvorcového pôdorysu a štyroch menších veží po stranách. Je jedným z najvýznamnejších a najlepšie zachovaných predstaviteľov sedmohradkej renesančnej architektúry. Nad hlavným portálom sú rytiny mestského znaku, mena sudcu Johannesa Benknera a dátum postavenia veže teda 1559. Budova má tri poschodia. Štyri vežičky na vrchole symbolizujú starodávne mestské právo udeľovať trest smrti. Do brány sa vstupovalo cez padací most ponad vodnou priekopou. Brána je opatrená ôsmimi strieľňami. Na bráne je aj rytina letopočtu 1540, ktorej pôvod a význam je nejasný.
Elena Lucrezia Cornaro Piscopia
Pôvod
Narodila sa v Benátkach v bohatej a urodzenej rodine, ktorej členovia patrili už po niekoľko generácií k významným mecenášom umenia a vied. Jej otcom bol Giovanni Battista Cornaro Piscopia. Od svojich siedmich rokov sa učila gréčtinu a latinčinu a od svojich dvadsiatich dvoch rokov študovala klasickú a modernú gréčtinu, filozofiu, teológiu a učila sa hebrejsky. Bola tiež mimoriadne hudobne nadaná, hrala na niekoľko hudobných nástrojov a hudbu i skladala.
Univerzitné štúdia
V dospelom veku chcela vstúpiť do benediktínskeho rádu, ale otec ju presvedčil, aby študovala na univerzite, čo bolo vtedy niečo celkom mimoriadne, keďže žiadna škola neprijímala ženy na vyššie štúdiá. Elena však bola prijatá a na univerzite sa následne venovala štúdiu filozofie a teológie. Členovia univerzitnej rady jednomyseľne odporučili, aby nakoniec dostala doktorát v oboch odboroch. Kardinál Gregorio Barbarigo, kancelár univerzity, ale udelenie titulu doktora teológie vetoval, pretože by po získaní tohto titulu mohla teológiu vyučovať, čo vtedy ženám nebolo dovolené. 25. júna 1678 získala titul doktora filozofie (ako prvá žena na svete) potom, čo úspešne zložila ústnu skúšku na tému Aristotelových Neskorších analýz a fyziky. V nasledujúcich sedemdesiatich rokoch Padovská univerzita žiadny ďalší titul žene neudelila.
Zomrela na tuberkulózu, je pochovaná v Basilica di Santa Giustina v Padove.
Je po nej pomenovaný kráter Piscopia na Venuši.
Pentylová skupina
náhľad|400x400bod|Rôzne pentylové skupiny. Vzorec všetkých týchto skupín je -C5H11, líšia sa len usporiadaním väzieb. Pentylová skupina alebo pentyl je paťuhlková alkylová skupina alebo substituent, ktorej chemický vzorec je -C5H11.  Je to substituent odvodený od alkánu pentánu. Alkylová skupina odvodená od cyklickej formy pentánu, cyklopentánu, sa nazýva cyklopentyl a jej vzorec je -C5H9.
V staršej literatúre sa pentyl niekedy označuje triviálnym názvom amyl  (dodnes sa napr. pre pentanol používa názov amylalkohol).
Druhy
Pentylová skupina môže mať niekoľko usporiadaní reťazca, pre ktoré sa používajú nasledovné názvy:
Pentylový radikál
Ako pentyl sa niekedy označuje i pentylový radikál, kde táto skupina existuje ako samostatná molekula. Tento voľný radikál však vzniká len v extrémnych podmienkach. Zapisuje sa ako •, kde bodka naznačuje nespárovaný elektrón.
Voľný pentylový radikál študovali Pacansky a Gutierrez v roku 1983. Tento radikál získali vystavením bishexanoylperoxidu v zmrazenom argóne ultrafialovému žiareniu, čo spôsobilo jeho rozklad na dve molekuly oxidu uhličitého a dva pentylové radikály.
Lackovič
Lackovič, Laczkovics:
Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon (komédia/muzikál)
Zlatý glóbus za najlepší mužský herecký výkon (komédia/muzikál) udeľuje Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov (HFPA) na ceremónii Zlatých glóbusov od roku 1951. Predtým sa kategória nazývala Najlepší herec a udeľovalo sa v nej od roku 1944. Dnes sa mužské herecké výkony v hlavnej úlohe delia na Najlepší herec v dráme a Najlepší herec v komédii alebo muzikáli.
1961 - 1970
Walter Matthau získal za postavu Willieho Gingricha vo filme The Fortune Cookie Oscara, ale v kategórii Najlepší herec vo vedľajšej úlohe.
Poznámky
Cena sa udeľuje na začiatku roku a predstavuje úspech za počiny predošlého kalendárneho roku. Zoznam obsahuje hercov, ktorí cenu vyhrali (zvýraznení sú tučne a na prvom mieste), a taktiež tých, ktorí boli na ňu nominovaní. Ďalej sú uvedené charaktery, ktoré stvárnili a filmy, za ktoré boli ocenení / nominovaní. Ak má film distribučný názov, je uvedený pod ním. Hviezdička indikuje, že umelec bol nominovaný na Oscara; dve hviezdičky, že Oscara získal. V rokoch 1954 až 1956 neexistovali nominácie, ale len víťazi.
Františkánsky kostol (Brašov)
Františkánsky kostol, známy aj ako Františkánsky kostol svätého Jána Krstiteľa v Brašove je stredoveký františkánsky kostol, postavený v gotickom slohu, z 15. storočia, nachádzajúci sa v historickom centre mesta Brašov v Brašovskej župe v Sedmohradsku v Rumunsku. Má priznaný štatút kultúrnej pamiatky.
Charakteristika a dejiny
Kostol bol postavený v priebehu 15. storočia. Presný dátum výstavby kostola nie je známy, prvá zmienka o ňom však pochádza z roku 1486, keď fungoval ako ženský kláštor.
V roku 1530 bol rád františkánov z dôvodu podozrenia zo spolupráce s Habsburgovcami vykázaný z mesta a kostol, ktorý sa dostal pod správu evanjelickej cirkvi, fungoval ako sklad obilnín až do 17. storočia.
V roku 1644 sa kostol začal používať ako evanjelický kostol a slúžil tomuto účelu do roku 1686, kedy Brašov dobyli habsburské vojská.
V medzivojnovom období v 20. storočí boli prevedené menšie zmeny v interiéri kostola. Z tohto obdobia pochádzajú predovšetkým maľby v interiéri kostola z roku 1926.
Ďalšia rekonštrukcia sa konala v roku 1940 z dôvodu odstránenia následkov zemetrasenia.
Kasprov vrch
Kasprov vrch  je vrch vo Západných Tatrách na hranici Slovenska a Poľska.
Názov vrchu pochádza podľa povesti od mena majiteľa lokality, gorala Kaspera. Vrchol je vďaka lanovke ľahko dostupný a patrí tak k najnavštevovanejším v Tatrách. V budove lanovky v nadmorskej výške sa nachádza okrem meteorologickej stanice aj bar a reštaurácia.
Františkánsky kostol (Brašov)
Charakteristika a dejiny
Pri kostole aj dnes funguje františkánsky kláštor.
Kasprov vrch
V oblasti vrcholu sa nachádzajú botanicky významné lokality s endemickými rastlinami.
Františkánsky kostol (Brašov)
Charakteristika a dejiny
Kostol sa nachádza na severnom okraji historického centra Brašova.
Kasprov vrch
Podnebie
Kasprov vrch má studené podnebie. V rokoch 2000-2013 bola:
Františkánsky kostol (Brašov)
Charakteristika a dejiny
Kostol bol postavený v gotickom slohu a mnohé prvky gotiky si zachoval dodnes. Svojou prestavbou však získal aj mnohé barokové rysy. Loď kostola je lichobežníkovitého tvaru a pomerne krátka, ale vysoká a chór má polygonálny tvar. Strop kostola je barokový.
Veža so zvonicou sa nachádza v západnej časti budovy. Kazateľnice sú tri, vyrobené v barokovom slohu a pochádzajú z renovácie v roku 1724.
Nad vchodom do kostola je uvedený letopočet 1724. Tento súvisí s rekonštrukciou z toho istého roku a s obyvateľom mesta generálom Tigem a jeho ženou, ktorí venovali 1000 florinov, aby sa kostol prinavrátil svojmu účelu a mohli sa začať opäť konať bohoslužby.
Kostol je barokovo zrenovovaný s tromi oltármi, z ktorých hlavný je zasvätený svätému Jánovi Krstiteľovi a bočné svätej Panne Márii a Jánovi z Nepomuku.
Organ v kostole pochádza z roku 1751, zreštaurovaný bol v roku 1939.
Kostol je od počiatku zasvätený svätému Jánovi Krstiteľovi.
Ercé-en-Lamée
Ercé-en-Lamée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Munhwa Broadcasting Corporation
Munhwa Broadcasting Corporation (MBC) je juhokórejská rozhlasová a televízna spoločnosť. Bola založená v roku 1961. Sídlo spoločnosti je v Mapo-gu v Soule.
Peter III. (alexandrijský patriarcha)
'''Peter III. Mongos (iné mená: Peter Mongos, Petros Mongos''' , ; ? † 29. október 490) bol byzantský koptský teológ, monofyzitský (miafyzitský) alexandrijský patriarcha v rokoch 477/482490. Bol podporovateľom Zenónovho Henotikonu, čím stratil podporu radikálneho krídla monofyzitov. Rímskymi synodami (484, 485) bol spolu s konštantínopolským patriarchom Akakiom odsúdený. Prezývka Mongos vo voľnom preklade znamená koktavý/zachrípnutý/chrapľavý. Údajne napísal viacero diel, ktoré sa však nezachovali.
Životopis
V ranom živote ako diakon vysvätený patriarchom Dioskorom podporoval prenasledovanie melchitov a bol jedným z hlavných propagonistov miafyzitizmus. Na Zbojníckej synode v Efeze (449) podporil svojho patriarchu a monofyzitizmus. Za patriarchátu Timothea II. Ailoura sa stal arcidiakonom. Po patriarchovej smrti bol akýmsi monofyzitským biskupom vysvätený za patriarchu. Úradu sa však neujal, pretože patriarchom bol už za Ailourovho života menovaný Timotheos III. Salofakiolos. Mongos preto odišiel do ústrania, kde vytrval až do jeho smrti v roku 482. Po tom, čo sa ortodoxným patriarchom stal Ján I. Talaia, cisár Zenón, ktorému Ján pred tým sľúbil, že sa o post nebude uchádzať, podporil Monga. Výmenou za podporu Mongos uznal Zenónov zmierlivý Henotikon.
Chrám svätej Paraskevy (Sofia)
Lokalita
Chrám leží v centrálnej časti mesta     v rajóne Oborište  medzi ulicami Benkovski, Georgi S. Rakovski     a Car Simoeon.
Dejiny
Prvý konkurz na projekt výstavby chrámu prebehol v roku 1912, samotná výstavba sa však nakoniec nezrealizovala. V roku 1921 sa konal druhý konkurz, kde so svojím projektom zvíťazil architekt Anton Torňov. S realizáciu projektu sa začalo v roku 1923, pričom hlavná časť výstavby prebiehala v rokoch 1926 1930,    keď boli primárne stavebné práce dokončené.
V tom istom roku bola centrálna časť chrámu s centrálnym oltárom aj vysvätená. Svätiteľom bol sofijský metropolita Stefan (ekzarch Stefan I.). V roku 1934 bol vysvätený južný oltár zasvätený svätému Charalampovi. V rokoch 19341938 boli postavené bočné kaplnky, severná, zasvätená svätému Mínovi a južná zasvätená svätému Jánovi Bohoslovcovi. Dokončovacie stavebné práce prebiehali až do roku 1940. V roku 1960 bol vysvätený južný oltár zasvätený Vstupu presvätej Bohorodičky do chrámu, pričom svätiteľom bol patriarcha Kiril. V roku 1976 získala stavba štatút kultúrnej pamiatky.
Chrám je funkčným chrámom Bulharskej pravoslávnej cirkvi. Každoročne sa v ňom koná festival pravoslávneho spevu a je taktiež využívaný ako priestor na konanie koncertov klasickej hudby.
Charakteristika
Ide o jeden z najväčších chrámov v Sofii. Je považovaný za významnú pamiatku bulharskej post-oslobodeneckej architektúry. Bol postavený podľa projektu architekta Antona Torňova.
Chrám bol postavený v duchu národného romantizmu. Slohovo je chrám secesným prevedením   novobyzantskej architektúry.
Žiadna časť fasády nebola namaľovaná, skutočné farby staviteľských materiálov boli použité ako súčasť umelecky dotvárajúca celkový vzhľad budovy. Chrám sa vyznačuje vynikajúcimi akustickými vlastnosťami.
Exteriér
Chrám je centrálno-kupolová stavba,    rotundového typu, štvorcového pôdorysu hlavnej stavby so štyrmi menšími kupolami v jej rohoch   a s tromi apsidami.
Pôdorys budovy sa postupne mení s výškou stavby a tak je možné pozorovať niekoľko stupňov. Pri zemi je pôdorys hlavnej časti budovy štvorcový, neskôr pokračuje ako osemuholník, nasleduje šestnásťuholníková časť a nakoniec posledný kruhový stupeň predstavuje podstavec centrálnej kupoly. Stena podstavca kupoly je dekoratívne lemovaná arkádovými oknami, ktoré sú uložené medzi elegantne zhotovenými stĺpmi.
Zaujímavo je riešené vonkajšie objemovo-priestorové riešenie chrámu, ktoré sa vyznačuje veľkým počtom kupol a polkupol rôznych veľkostí. Bohato zdobené polkupoly a menšie kupoly, ako aj rôzne arkády a zaoblené rímsy  sa kaskádovito spúšťajú od základne hlavnej kupoly smerom dole a zo všetkých strán tak lemujú fasádu chrámu. V dôsledku tohto riešenia pôsobí celá fasáda harmonickým dojmom.
Východnej časti fasády dominujú tri apsidy, z ktorých centrálna je najväčšia a najvyššia. Pri bočných apsidách sa nachádzajú vonkajšie schodiská, ktoré vedú ku vchodom, ktoré sa nachádzajú vo vyššej časti fasády v apsidách a ktorými sa vstupuje priamo do priestoru oltárov. Pri západnej fasáde sa pred vchodom do chrámu nachádza predsieň zastrešená mohutnou polkupolou, ktorej základňa je, rovnako ako základňa hlavnej centrálnej kupoly, zložito dekorovaná arkádami s oknami.
Budova má tri hlavné vchodyzápadný, severný a južný  a niekoľko menších vstupov do budovy.
Okolo chrámu sa rozprestiera priestranný chrámový dvor. thumb|left|západná fasáda budovy
Interiér
Vnútorné priestranstvo sa svojím riešením čiastočne podobá na riešenie použité pri Chráme svätého Alexandra Nevského.
V priestore je umiestnených celkovo päť oltárov s trónmi. Centrálny je zasvätený svätej Paraskeve, severný svätému Charalampovi,   južný Vstupu presvätej Bohorodičky do chrámu   a ostávajúce dva ktoré sa nachádzajú v kaplnkách v priestore bočných vchodov do chrámu sú zasvätené:   severná kaplnka s oltárom svätému Mínovi   a južná kaplnka s oltárom svätému Jánovi Bohoslovcovi   (táto kaplnka je vyzdobená stenomaľbou, ktorú zhotovili študenti Umeleckej akadémie).
Steny chrámu nie sú zdobené freskami, dekorácia je v tomto smere nahradená množstvom umelecky prevedených okien a priestorovým riešením s ďalšími dekoratívnymi detailmi. Výnimkou je freska Bohorodička nebies v oltárnej apside, ktorá však nemá vysokú hodnotu a je považovaná za prejav úpadku bulharského umeleckého stenopisu na konci 70. rokov 20. storočia, kedy bola freska zhotovená.
Ikonostas, biskupský trón, ambón, ako aj zábradlie balkónu sú vyrezávané z dreva. Vyrobené sú v duchu stredoeurópskej secesie. Boli zhotovené v rokoch 19281929 a sú pokladané za majstrovské príklady vrcholnej secesie v Bulharsku. Ich autormi sú rezbári Ivan (Jan) Travnicki  (českého pôvodu), ktorý bol zakladateľom rezbárskeho odboru v bulharskej Národnej umeleckej akadémii a Todor Christov.
Ikony z ikonostasu boli z väčšej časti namaľované v priebehu roku 1929 a ich autormi sú Stefan Ivanov, Nikola Marinov, Dimităr Podženov a Nikola Kožucharov, ktorí v tom čase všetci pôsobili ako profesori na Národnej umeleckej akadémii. Za najzaujímavejšie z nich sú považované ikony Stefana Ivanova, ktoré zobrazujú svätých ako celé postavyide o osem ikon, pričom dve z nich zobrazujú Ježiša Krista, dve svätú Bohorodičku a na zvyšných štyroch sú podoby patrónky chrámu svätej Paraskevy, svätého Jána Krstiteľa, svätého Ivana Rilského a svätého cára Borisa.
Všetky interiérové dekoratívne prvky chrámu sú v jednote s jeho celkovým architektonickým prevedením.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu
Chrám bol vyhlásený za kultúrnu pamiatku miestneho významu v roku 1976 pod číslom spisu 1787 (publikované v Štátnom vestníku č.40 z roku 1978). Dôvodom zaradenia na zoznam je architektonicko-staviteľská ako aj umelecká hodnota budovy.
Rugles
Rugles môže byť:
Hisense
Hisense Group je čínsky nadnárodný výrobca bielej techniky a elektroniky so sídlom v Čching-tao, v provincii Šan-tung, v Číne. Hisense predáva produkty pod niekoľkými značkami. Patrí medzi ne Combine, Hisense, Toshiba, Gorenje, Kelon a Ronshen. Hisense je tiež OEM, takže niektoré produkty, ktoré vyrába, sa predávajú iným výrobcom a potom nesú značku nesúvisiacu s Hisense. Hlavnými produktmi Hisense sú televízory. V roku 2015 získala spoločnosť právo predávať v USA televízory pod značkou japonskej firmy Sharp.
V roku 2020 predstavila prvý skutočný 8K desaťbitový HDR televízor na svete, ktorý je založený na algoritme HDR ovládanom umelou inteligenciou a motore zaisťujúcom kvalitu obrazu požadujúcu superpočítačový výkon 6,5T.
S viac ako 80 000 zamestnancami po celom svete má Hisense Group 14 priemyselných parkov, ktoré sa nachádzajú v Čching-tao, Šun-te, Chu-čou, Česku, Južnej Afrike, Mexiku atď. Existuje aj 18 výskumných a vývojových centier v Čching-tao, Šen-čene, USA, Nemecku, Izraeli atď.
História
V septembri 1969 bola založená továreň na rádia Qingdao č. 2, ktorá sa stala predchodcom Hisense Group. Prvým produktom tejto malej továrne bolo rádio predávané pod značkou Red Lantern, ale spoločnosť neskôr získala aj know-how na výrobu televízorov prostredníctvom skúšobnej výroby čiernobielych televízorov nariadenej Národným obranným úradom Šan-tung. To zahŕňalo technické školenie troch zamestnancov v inej čínskej továrni Tianjin 712 a vyústilo v produkciu 82 televízorov do roku 1971 a vývoj tranzistorových televízorov do roku 1975. Televízna produkcia v Číne bola obmedzená až do roku 1979, kedy pekinské zasadnutie ministerstva elektroniky vyzvalo k väčšiemu rozvoju odvetvia elektroniky pre civilné použitie. Továreň na rádiá Qingdao č. 2 sa potom rýchlo spojila s ďalšími miestnymi výrobcami elektroniky a začala vyrábať televízory pod názvom Qingdao General Television Factory v provincii Šan-tung.
Výroba farebných televízorov začala po nákupe výrobnej linky z Matsushita, čo bol prvý z mnohých podobných technologických transferov od zahraničných firiem, ktoré Hisense vykonal, aby zostal konkurencieschopný. Medzi spoločnosti od ktorých nakupoval technológie patrí Hitachi, Lucent, Matsushita, NEC, Sanyo, Toshiba a Qualcomm. Skupina Hisense vznikla v roku 1994 z prerodu v roku 1992. Holdingová spoločnosť Hisense Electrical Appliance Share Holding Company (teraz Hisense Electrical Co Ltd) vstúpila na burzu v Šanghaji v apríli 1997. Zvýšená konkurencia a cenové vojny na čínskom trhu s elektronikou v 90. rokoch boli pre Hisense prínosom, do roku 1998 spoločnosť získala desať podnikov, ktoré skrachovali.
Spoločnosť Hisense Group, ktorá chcela svoju pôsobnosť rozšíriť aj mimo spotrebnú elektroniku, si dala za cieľ stať sa regionálnym lídrom v oblasti domácich spotrebičov, počítačov a komunikačných technológií. Táto stratégia viedla k veľkým výdavkom kapitálu na výskum a vývoj a tiež stavbu priemyselných parkov.
V novembri 2017 spoločnosť Hisense oznámila, že získa 95% podiel v Toshiba Insurance za 113 miliónov USD. V roku 2018 sa Hisense stal majoritným akcionárom slovinského výrobcu spotrebičov Gorenje s 95,4 % akcií.
V Česku je spoločnosť Hisense zastúpená pomerne krátko, len od roku 2015, kedy bola otvorená továreň na výrobu plochých televízorov v Plzni s kapacitou cca 600 tis. kusov televízorov za rok. Výrobky Hisense na českom a slovenskom trhu ponúka slovenské zastúpenie až od apríla 2016.
Produkty a služby
Hisense vyrába biele domáce spotrebiče, televízory, set-top boxy, digitálne televízne vysielacie zariadenia, notebooky, mobilné telefóny, bezdrôtové moduly, bezdrôtové PC karty a optické komponenty pre telekomunikačný priemysel a sektor dátovej komunikácie.
Sponzorstvo
náhľad|Hisense Arena, [[Melbourne, Austrália]]
Hisense Arena
V júli 2008 uzatvorila spoločnosť Hisense zmluvu s Melbourne & Olympic Parks, vďaka ktorej sa štadión Melbourne Arena na šesť rokov premenoval na Hisense Arenu. V aréne prebiehajú športy ako basketbal, cyklistika, gymnastika a tenis. Išlo o prvé športovisko na svete, ktoré bolo pomenované po čínskej spoločnosti. V roku 2018 bol štadión po vypršaní zmluvy premenovaný späť na Melbourne Arena.
Univerzitne partnerstvo
V Číne Hisense nadviazal vzťah s Univerzitou Beihang (Pekinská univerzita letectva a kozmonautiky) na zavedenie postgraduálneho inžinierskeho programu schváleného ministerstvom školstva a spoluprácu s Pekinskou univerzitou pri vytvorení programu diaľkového vzdelávania MBA.
Majstrovstvá Európy vo futbale 2016
Hisense bol hlavným sponzorom Majstrovstiev Európy vo futbale 2016.
FIFA
Hisense sa stal oficiálnym sponzorom Majstrovstiev sveta vo futbale v roku 2018. Ako oficiálny sponzor majstrovstiev sveta sa Hisense podieľa na rôznych globálnych marketingových a reklamných aktivitách ako pre Pohár konfederácií FIFA 2017, tak Majstrovstvá sveta vo futbale 2018.
Ercé-près-Liffré
Ercé-près-Liffré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dawid Kurminowski
Dawid Kurminowski (* 24. február 1999, Śrem, Poľsko) je poľský profesionálny futbalový útočník, ktorý pôsobí v slovenskom klube MŠK Žilina. Reprezentoval poľské národné mužstvo v mládežníckych kategóriách a do 20 rokov.
Zemplín Michalovce
Kurminowski debutoval za prvý tím Michalovc vo Fortuna lige 24. február 2018 v zápase proti Dunajská Streda.
Žilina
V decembri 2019 prestúpil do MŠK Žilina, zmluvu podpísal do roku 2023. V sezóne 2020/21 sa stal s 19 gólmi najlepším strelcom Fortuna Ligy.
Claudia Gaffuri
Claudia Gaffuri (* 27. marec 1985, Albese con Cassano, Taliansko) je talianska divadelná a televízna herečka.
Pomník obetiam katastrofy v bani Nelson
thumb|Pomník obetiam katastrofy v bani Nelson Pomník obetiam katastrofy v bani Nelson stojí na okraji Oseka, smerom k Hradu Osek. Od roku 1958 je chránený ako kultúrna pamiatka Českej republiky a od roku 1978 ako národná kultúrna pamiatka Českej republiky.
Dejiny
Pomník vytvoril v roku 1935 sochár Karel Pokorný podľa návrhu architekta Josefa Gruse. Súsošie predstavuje smútiacich rodičov mŕtveho baníka.
Pomník je pripomienkou obetí katastrofy v bani Nelson III z 3. januára 1934. Vtedy sa vplyvom výbuchu v podzemí zrútili budovy bane, načo v šachtách vypukol požiar. Jeho šírenie zamedzilo až zamurovanie vetracích jám. Celkom tu zahynulo 144 osôb - 140 baníkov v bani, 2 osoby v troskách a posledné 2 osoby pri záchranných a vypratávacích prácach. Tie trvali 5 rokov. V súčasnosti je pri ňom zároveň posledné zastavenie NS Prírodou a dejinami Oseka.
Liesková ulica (Stupava)
náhľad|Pohľad na Lieskovú ulicu Liesková ulica je ulica v Stupave. Nekrižuje sa so žiadnou ulicou.
Zaujímavosti
Na adrese Liesková 9/A sa nahrával seriál Oteckovia. Nachádza sa tam rodinný dom Smrekovcov.
Niť
náhľad|vpravo|Cievky s niťami
Niť je vlákno, alebo viacero spradených vláken na šitie alebo tkanie. Na rozdiel od priadze je niť všeobecný, širší pojem pre textilné vlákno, z ktorých sa priadza skladá.
Vhodný výber šijacích nití má vplyv na kvalitu odevu.
Druhy
Nite môžu byť vyrobené z prírodných (napr. bavlna) alebo umelých vláken (napr. polyester ale aj sklenené vlákno). Väčšinou ich možno rozdeliť na Strojové nite se vyrábajú ako vrchné a spodné (rozlišované hlavne v odevných podnikoch). Správne šijacie nite určíme podľa druhu tkaniny, z ktorej chceme vytvoriť odev. Niť by mala mať rovnaké, alebo podobné vlastnosti, ako tkanina. Rozdiel v materiále tkaniny a nite by bol najviac badateľný po prvom praní (napríklad bavlnená tkanina s polyesterovou niťou by sa po praní odevu zrazila, ale niť by ostala nezrazená)
Prírodné
Vyrobené z prírodných vlákien. Mali by používať na prírodné tkaniny, ako bavlna, ľan a prírodný hodváb.
Syntetické
Vyrobené zo syntetických vlákien. Mali by sa používať na syntetické tkaniny.
Nitiarenské výrobky
Sú hrubšie ako nite, i keď sa vyrábajú rovnakým postupom. Majú nižší zákrut ako nite.
Zdroje
wiki.sijeme.sk
Osobitá (vrch)
Osobitá  je samostatný vrch v severnej časti Západných Tatier na Slovensku, južne od Oravíc.
Poloha
Nachádza sa v rovnomennej geomorfologickej časti, v severnom výbežku Západných Tatier, približne východne od Zuberca a  juhozápadne od Oravíc. Leží v katastrálnom území obce Vitanová a Habovka. Nachádza sa nad Roháčskou a Suchou dolinou, nad rekreačnou oblasťou Zverovka.
MuseumsQuartier
náhľad|Hlavný vstup náhľad|Vnútorné nádvorie MuseumsQuartier, skrátene MQ, je kultúrno-múzejný areál s rozlohou 60 000 m². Nachádza sa v 7. viedenskom obvode Neubau v blízkosti centra mesta. Areál obsahuje pôvodné barokové stavby a budovy modernej architektúry architektov Lauridsa a Manfreda Ortnerovcov. Areál sa nachádza v susedstve Naturhistorisches Museum Wien a Kunsthistorisches Museum.
Osobitá (vrch)
Poloha
Názov vrchu vychádza z polohy vrchu, ktorého rozsiahly masív je samostatný, izolovaný, osobitne stojaci od okolitých končiarov. Celý masív je súčasťou rovnomennej národnej prírodnej rezervácie.
MuseumsQuartier
V čase otvorenia bol MuseumsQuartier ôsmym najväčším kultúrnym areálom sveta.
Osobitá (vrch)
Prístup
Celý masív Osobitej je súčasťou národnej prírodnej rezervácie a na vrchol nevedie značkovaná trasa. Južným úpätím vedie zeleno značený chodník zo Zverovky cez Sedlo pod Osobitou na vrch Lúčna.
Na krok od neba
Na krok od neba je taliansky televízny seriál, vysielaný v Taliansku na Rai 1 a Rai HD. Na Slovensku ho vysielal Rozhlas a televízia Slovenska. V prvých sériách hrá Terence Hill hlavnú postavu, Pietra – veliteľa lesnej stráže v alpskom mestečku San Candido, do ktorého prišiel nový komisár, ktorého stvárňuje Enrico Ianniello. Od začiatku štvrtej série je Terence Hill nahradený Danielom Liottim. Ide o prvý televízny seriál, ktorý bol natočený a vysielaný v HD na stanici Rai HD.
Rodný dom Františka Palackého
thumb|Rodný dom Františka Palackého
Rodný dom Františka Palackého je objekt číslo popisné 108 v Hodslaviciach v okrese Nový Jičín v Moravskosliezskom kraji na severovýchode Česka. Budova je spolu s Palackého sochou stojacou pri objekte vyhlásená za národnú kultúrnu pamiatku Českej republiky. Pre záujemcov je k dispozícii turistická známka číslo 1597 nazvaná "Pamätník Františka Palackého v Hodslaviciach".
Dejiny a popis
Prízemný domček vybudoval v roku 1797 Jiří Palacký, ktorý v dome zriadil evanjelickú školu. Dom mal hlavnú miestnosť, k tomu dve izby a ešte dve malé komôrky. Strechu pokrývali šindle. V dome sa manželke Jiřího Palackého, Anne (rodenej Křižanovej) narodil 14. júna 1798 syn František.
Pred rodným domom stojí Palackého socha, ktorú roku 1968 vytvoril Vladimír Navrátil.
Essé
Essé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Masliak smrekovcový
Súbor:Gatunek_jadalny.svg Masliak smrekovcový (lat. Suillus grevillei) je jedlá huba z čeľade masliakovité.
Výskyt
Rastie od júna do novembra v lesoch všetkých typov, najmä pod smrekovcom a v jeho okolí.
Vzhľad
Klobúk s priemerom 30-150 mm sa vyznačuje žltou až oranžovou farbou, jeho pokožka sa dá v dospelosti takmer úplne olúpať.
Hymenofor (výtrusorodá vrstva v spodnej časti klobúka) je rúrkovitý. Rúrky sú 6-11 mm dlhé a majú žltkavú farbu. Póry sú sfarbené rovnako ako rúrky a po poranení dostávajú špinavoružovú až hnedú farbu.
Hlúbik je 40-150 mm dlhý a až 25 mm hrubý, valcovitý alebo smerom k báze trochu kyjakovitý. V hornej tretine nosí prsteň, ktorý je pozostatkom závoja, v mladosti spájajúceho hlúbik s okrajom klobúka. Za suchého počasia sa prsteň stráca. Hlúbik je nad prsteňom žltý, pod ním žltohnedý, vláknitý alebo vločkatý, v starobe s červeným nádychom.
Étrelles
Étrelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zverovka
Turistika
Je obľúbeným východiskom vysokohorských túr na Osobitú, Brestovú, Baníkov, Ostrý Roháč, Volovec, Plačlivé, Lúčnu, Rákoň, Salatín, Pachoľa a Spálenú.
Étrelles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zverovka
Turistika
Zverovka poskytuje možnosť ubytovania v hoteloch a chatách a zimné stredisko Zverovka – Spálená ideálne podmienky pre zimné športy do neskorej jari. Asi 100 metrov severne od Zverovky sa nachádza Pleso pod Zverovkou, ktoré miestni nazývajú Maras. Ďalej sa v oblasti rekreačného zariadenia nachádza Pietne miesto obetiam Roháčov a stanica Horskej služby.
Étrelles
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zverovka
Turistika
V blízkosti hlavnej chaty Zverovka sa začína náučný chodník Zverovka.
Zo Zverovky vedie Roháčskou dolinou červeno značený bezbariérový turistický chodník, vhodný pre ľudí so zníženou mobilitou a imobilných. Má dĺžku 3,1 km, končí pri Ťatliakovej chate a jeho povrch je asfaltový. Vzhľadom na značné prevýšenie sa vozíčkarom odporúča sprievod.
Pierko
Pierko môže byť:
Feins
Feins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Live from Beyond Hell / Above Heaven
Live from Beyond Hell / Above Heaven je tretie DVD, koncertný album a koncertný film dánskej heavy metalovej skupiny Volbeat. Bolo vydané 25. novembra 2011 cez Universal a Vertigo Records.
Obsah
Prvé DVD obsahuje záznam koncertu v kodanskej hale Forum z 19. novembra 2010, v ktorom skupina Volbeat hrala pred približne 10 000 ľuďmi. Na koncerte sa objavili takmer všetci hosťujúci hudobníci, ktorí vystúpili na štúdiových albumoch skupiny. Jakob Øelund hrá v skladbe „16 Dollars“ na kontrabas. Pri skladbe „Evelyn“, kde v pôvodnej verzii môžeme počuť Marka „Barneyho“ Greenwaya zo skupiny Napalm Death, prevzal Lars Göran Petrov zo skupiny Entombed sprievodný death metalový spev. Pernille Rosendahlová zo skupiny The Storm vystupuje v skladbe „Mary Ann's Place“. V skladbe „7 Shots“ hrá Michael Denner na gitaru a gitarové sólo a speváka skupiny Kreator Milleho Petrozzu môžeme počuť ako hosťujúceho speváka. Boxer Mikkel Kessler sa vyskytuje v skladbe „A Warrior's Call“, ktorá bola napísaná pre jeho nástup. Nakoniec sa objavil aj Johan Olsen pri skladbe „The Garden's Tale“. Úvod obsahuje výňatky z diela „Tanec rytierov“ od ruského skladateľa Sergeja Prokofieva. V skladbe „Sad Man's Tongue“ hrá skupina časť skladby „Holy Diver“ od skupiny Dio, zatiaľ čo v poslednej skladbe „The Human Instrument“ je na konci úryvok zo skladby „Raining Blood“ od skupiny Slayer.
Druhé DVD začína záznamom koncertu v House of Blues v Kalifornii v meste Anaheim z 9. apríla 2011. Skladba „Angelfuck“ je cover verzia skladby od skupiny Misfits. Ako hosťujúci gitarista a spevák sa objaví Rob Caggiano, vtedajší člen skupiny Anthrax. Skupina Volbeat je na konci podporovaná gitaristom skupiny Anthrax Scottom Ianom pri skladbu „I Only Wanna Be With You“. Tieto tri skladby sú nasledovnými tromi skladbami, ktoré boli zaznamenané na vystupení skupiny Volbeat 5. júna 2011 v rámci festivalu Rock am Ring. Druhé DVD je dokončené zákulisnými zábermi.
Výtrusné rastliny
Výtrusné rastliny (lat. Sporophyta, Sporophytae) môže byť:
František Meissl
Rytier František Karol Imrich von Meissl (po nemecky Franz von Meissl; po maďarský Meissl Ferenc; * 9. január 1837, Pezinok – † 28. január 1934, Viedeň, Rakúsko), známy ako František Meissl, bol slovenský maliar, lekárnik, riaditeľ sporiteľne a hasič rakúskeho pôvodu.
Životopis
Pochádzal z rodu rakúskych šľachticov. Jeho starý otec vlastnil panstvo vo Freyendorfe.
Pri krste dostal tri mená – František, Karol, Imrich. Z nich používal iba meno František.
Navštevoval Elementárnu školu v Pezinku, po nej nasledovalo piaristické gymnázium vo Svätom Jure. Jeho ďalšie študentské kroky viedli do Viedne, kde bol promovaný na lekárnika.
Začiatkom šesťdesiatych rokov 19. storočia sa vracia do Pezinka, kde strávil väčšinu svojho produktívneho života. Po otcovi prebral vedenie lekárne, v roku 1862 sa stáva pezinským lekárnikom a postupne sa začína angažovať v aktivitách pre mesto a jeho obyvateľov. Bol členom Mestského zastupiteľstva, spoluzakladateľom a riaditeľom sporiteľne (Pezinsko-modransko- svätojurská sporiteľňa). Tiež bol zakladateľom a veliteľom hasičského spolku a potom až do svojej smrti čestným členom.
Bol prvým, hoci stručným sumarizátorom dejín Pezinka.
Posledné obdobie svojho života po rozpade Rakúska-Uhorska strávil mimo Pezinka v Rakúsku. Je pochovaný v Sierndorfe pri Stockerau v Dolnom Rakúsku.
Získanie titulu
Panovník František Jozef I. mu za zásluhy vo verejnej činnosti udelil v roku 1896 čestný rytiersky rád – titul rytier.
Univerzita obrany
Univerzita obrany je štátna vysoká škola v Česku, ktorá má za úlohu vysokoškolskú prípravu dôstojníckeho zboru pre Armádu Českej republiky a vedecko-výskumnú činnosť pre rezort obrany Českej republiky. Škola vznikla k 1. septembru 2004 na základoch Vojenskej akadémie v Brne, Vysokej vojenskej školy pozemného vojska vo Vyškove a Vojenskej lekárskej akadémie Jana Evangelisty Purkyně v Hradci Králové. Univerzita má 3 fakulty, 1 ústav a 3 centrá. Rektorkou-veliteľkou univerzity je od 1. augusta 2020 brig. gen. prof. RNDr. Zuzana Kročová, Ph.D..
Fakulty, ústav a centrá
Univerzita sa člení na tieto fakulty, ústav a centrá :
Fleurigné
Fleurigné je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Masliak obyčajný
Súbor:Gatunek_jadalny.svg Masliak obyčajný (lat. Suillus luteus) je jedlá huba z čeľade masliakovité.
Iné názvy
Staršie názvy sú: masliak, másleník a borový hríb. Ľudové názvy druhu sú: masliak, maslák, maśľak, maśľar, masläk, maśluk, mäsiar, maslér, masliar, maslienka, maslejk, mašľok, máselňák, máselník, mašlanik, mašlenik, maslaník, mašlej, maśliš, maślarka, masloviak, maslovka, borák, bôrak, bôrovec, bórovec, borovec, borovák, borúvka, podborovník, podborovec, podbórka, podborúvka, sośňak, sosnäk, podsośňak, dráč, šupák, sopliak, soplák, soplačka, soplivec, mäkkýš, kakáš.
Výskyt
Rastie od mája do novembra skôr na kyslejších pôdach v mykoríznej symbióze s dvojihlicovou borovicou.
Vzhľad
Klobúk s priemerom až 120 mm je slizký a má hnedú farbu v tmavších alebo svetlejších odtieňoch, pričom pokožku možno olúpať.
Tipos extraliga 2020/2021
Tipos extraliga 2020/2021 bola 28. sezónou najvyššej klubovej súťaže v ľadovom hokeji na Slovensku. Riadiacim orgánom súťaže bol Slovenský zväz ľadového hokeja.
Extraligové kluby
V sezóne 2020/2021 v nej hralo 12 regulárnych družstiev. V extralige hral aj jeden tím z Maďarska: DVTK Jegesmedvék Miškovec. Tím MAC Újbuda Budapešť po dvoch rokoch v Tipos extralige skončil a vrátil sa späť do maďarskej súťaže Erste liga. Posledný tím v tabuľke po základnej časti mal hrať baráž o zotrvanie v najvyššej súťaži, ale pre sezónu 2020/2021 toto pravidlo neplatilo a nikto nezostúpil.
Masliak obyčajný
Vzhľad
Hlúbik je 30-110 mm dlhý a 10-25 mm hrubý, valcovitého tvaru, nad prsteňom nažltlý, pod ním skôr belavý.
Tipos extraliga 2020/2021
Predkolo (Kvalifikácia o Play-off)
tučne sú zvýraznené domáce zápasy
Masliak obyčajný
Vzhľad
Prsteň vzniká z bieleho kožovitého závoja, ktorý v mladosti spája hlúbik s okrajom klobúka. Závoj neskôr zanecháva zvyšky v podobe prsteňa, ktorý v dospelosti tmavne.
Tipos extraliga 2020/2021
Predkolo (Kvalifikácia o Play-off)
Predkolo hrali tímy nasledovne: 7.miesto - 10.miesto a 8.miesto - 9.miesto.
Predkolo sa začalo v stredu 24. marca a jednotlivé série sa hrali na 3 víťazstvá.
Fougères
Fougères je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Forges-la-Forêt
Forges-la-Forêt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.