cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
DVA (skupina)
S úspechmi vystupovali v mnohých európskych krajinách ako napr. (Poľsko, Nórsko, Rusko, Nemecko, Francúzsko, Taliansko…). Okrem bežných koncertov (často s videosprevádzaním v podaní Markéty Lisej a Magdaleny Hrubej zo skupiny Midi Lidi) živo sprevádzajú filmy (napríklad Kabinet doktora Caligariho) či divadla (napríklad tanečné predstavenie Emigrantes).
Hlavne v začiatkoch sa pre DVA stal dôležitým ich profil na komunitnej sieti MySpace. „Cez MySpace profil prebehla väčšina hraní prvý rok. A často nás vďaka profilu na MySpace osloví niekto zo zahraničia.“ hovoria DVA.
V roku 2014 vydali ich tretí radový album Nipomo, ktorý vydalo aj americké vydavateľstvo Northern Spy.
Dejiny
thumb|235px|ONA (Bára Kratochvílová) v klube Futurum (2009)
2006
Základy dua DVA boli položené pri nahrávaní rozhlasovej sci-fi hry Bezděčné vítězství (na motív Isaaca Asimova) v roku 2005. DVA vznikli na jar roku 2006 v Třebechoviciach pod Orebom. Založili si vlastný Label HomeTable a hneď vyprodukovali dve CD-R minialbumy Nunovó Tango a Elektro a kusto. 26. júna po prvýkrát doprevádzali film Kabinet doktora Caligariho a 6. decembra mala premiéru hra Divadla DNO Ledové techno, teda lapohádky, kde DVA živo hrali.
2007
V apríli DVA vystupovali na petrohradskom medzinárodnom festivale experimentálnej hudby SKIF 11 a v ruskej televízie v relácii Dámský klub (so sledovanosťou asi milión divákov). Vydali taktiež soundtrack Lappop k predstaveniu Ledové techno, teda lapohádky a album Kapitán Demo, kompiláciu väčšiny ich tvorby (minialbum Nunovó Tango a Elektro a kusto, Lappop, hudby k filmu Kabinet doktora Caligariho, zvonenie k mobilným telefónom, atď.), ktorú ponúkali na koncertoch. Vystupovali v Maďarsku, Rusku, Slovensku a Rakúsku.
2008
Projekciu filmu Kabinet doktora Caligariho s hudbou kapely DVA zremixoval Projekt 100. 4. júna DVA premiérovo doprevádzali krátke filmy Georgesa Mélièsa. Na svojom Labeli HomeTable vydali filmové soundtracky Mélies a Caligari. V labeli Surreal Madrid vyšiel súbor Zvonění do mobilních telefonů. Vytvorili tiež zvuky k počítačovej hre NaDraka, hudbu k animovanému filmu Magdalény Bartákovej Zahrada uzavřená a znelky k festivalom Letní filmová škola 2008 a Ostrovy/Islands 08. V júli prebehlo nahrávanie prvého „klasického“ (lisovaného) albumu Fonók, ktoré vyšlo 30. septembra. DVA počas roku hrali v Poľsku, Rakúsku, Slovensku, Nórsku, Francúzsku a Nemecku.
2009
8. júna vyšiel album Kollektt8, obsahuje soundtracky a hudbu k rôznym vedľajším projektom predovšetkým z roku 2008 a je voľný na stiahnutie. DVA taktiež nahrali po jednej piesni na album For Semafor (cover verziu piesne „Vyvěste fangle“) a Neuveriteľne smutný album (remix piesne „Laco nikdy neklame“). Prebehlo mnoho koncertov ako v Česku, tak aj v zahraničí: na Slovensku, v Poľsku, Nemecku, Nórsku, Rakúsku, Francúzsku, Maďarsku a Taliansku.
2010
7. januára malo v Divadle Archa premiéru tanečno–divadelné predstavenie skupiny VerTeDance Emigrantes, ktoré DVA živo hudobne doprevádza. V apríli vystupovali spoločne s Divadlom DNO na tropickom ostrove Réunion. Ďalej koncertovali okrem Česka na Slovensku, v Poľsku, Španielsku, Maďarsku a Srbsku. V apríli sa motív z piesne „Nunovo Tango“ (album Fonók) objavil v reklame na Deutsche Telekom. V tomto roku skupina plánuje opäť voľne vydať kolekciu svojich soundtrackov a sprievodné hudby za minulý rok (tentokrát pod názvom Kollektt9). 25. septembra vyšiel nový, v júli nahratý album HU. Po „folklóre neexistujúcich národov“ z Fonóku ide o „pop z neexistujúcich rádií“. DVA taktiež zložili hudbu k dokumentárnym filmom Vše pro dobro světa a Nošovic (2010) Víta Klusáka a Medvědí ostrovy Martina Ryšavého (2010). Pieseň Tatanc bola použitá vo videoklipe pre prezentáciu Palackého Univerzity. .
2011
Za album HU získali ocenenie v žánrových cenách Anděl v kategórii alternatívna hudba.
2013
Dva po absolvovaní úspešné turné po Amerike začínajú pracovať na albume.
2014
25. februára vydávajú svoj tretí štúdiový album Nipomo, ktorý v Amerike vydalo vydavateľstvo Northen Spy. Zaujímavosťou je, že album vychádza aj na kazete. Z albumu vydali videoklipy pre piesne Mulatu, Vespering, Durango a Nunki.
Na konci marca začínajú Nipomo turné po Európe.
Label HomeTable
Label HomeTable založili DVA v roku 2006 ako svoje vlastné „kuchynské“ vydavateľstvo. Plánujú vydávať aj albumy cudzích kapiel (podmienkou je nahrávať doma, nie v štúdiu), zatiaľ však vydali len svoje vlastné. Na rok 2010 sú plánované aj cudzie tituly.
Staind
Staind je americká rocková skupina, ktorá vznikla v roku 1995 v Springfielde v štáte Massachusetts v USA. Počas celých 16 rokov sa skupina skladá zo speváka a rytmického gitaristu Aarona Lewisa, sólového gitaristu Mika Mushoka, basgitaristu Johnnyho Aprila a bubeníka Jona Wysockiho (ktorý opustil skupinu v máji 2011). Dodnes skupina vydala sedem štúdiových albumov: Tormented (1996), Dysfunction (1999), Break the Cycle (2001), 14 Shades of Grey (2003), Chapter V (2005), The Illusion of Progress (2008) a ich rovnomenný album (2011). Skupina dodnes predala viac ako 15 miliónov nahrávok po celom svete.
Sauna
V saunových kachliach sa zvyčajne kúri drevom, ale veľmi časté sú aj elektrické kachle, najmä v bytoch. Niekedy je možné stretnúť sa aj s naftovými kachľami.
Primitívna sauna môže fungovať bez použitia saunových kachieľ. Základom je opäť dobre izolovaná stavba, ktorá je však vykurovaná kameňmi rozžeravenými vonku na otvorenom ohni. To je asi aj pôvodný princíp vykurovania sauny.
Infrasauna využíva na priame ohrievanie tela infračervené žiarenie.
Saunovanie
náhľad|Brezová metlička (vihta) vpravo|náhľad| Diera v ľade jazera (avanto) Ohriatie tela nad normálnu telesnú teplotu je príjemné a relaxujúce. V saune sa uvoľňujú unavené svaly a upokojuje vystresovaný mozog, pretože telo vyplavuje do krvi látky, ktoré prinášajú úľavu - napríklad endorfíny. Neexistuje odporúčaný čas, počas ktorého sa máte vyhrievať. Platí tu zlaté pravidlo" Kým sa vám to páči. Napriek tomu je nutné dbať na pocity pálenia nosa a kože tváre a zvýšeného pocitu horúčavy. Zvyčajne k nemu dochádza asi po 15 minútach (podľa teploty vzduchu v  saune). Každé predĺženie času stráveného v horúčave, ale aj v chlade je rizikovou záležitosťou. Pre lepší pocit zo saunovania sa saunujúci vo Fínsku často šľahajú brezovými metličkami s lístím (fínsky vihta alebo vasta). Privádzajú si ním  na kožu viac tepla a vdychujú éterické látky z rozdrvených brezových listov. V Česku sa k prekrveniu kože používajú rôzne pomôcky (kefy, žinky) a hlavne cielená automasáž.
Prudké ohriatie a ochladenie tela sa opakuje niekoľkokrát. Dodržuje sa obvyklé pravidlo: Kým sa vám to páči. Pravidelné saunovanie výrazne zlepšuje imunitný systém človeka a zlepšuje život človeka, preto sa často veľmi odporúča.
Fíni sa saunujú väčšinou nahí. Nahota je povinná z hygienických dôvodov v každej verejnej saune na celom svete a výhodná z fyziologických dôvodov, pretože najlepšie umožňuje ochranu kože voči horúčave. Iba ak je sauna verejná a zmiešaná, je vhodné  dopredu zistiť, či sa používajú plavky, aby ste  neurobili faux pas. Uteráky sa v saune väčšinou nepoužívajú, len by prekážali. V Česku je, naopak, povinné používať dostatočne veľké uteráky či osušky, aby si saunujúci mohli na ne položiť aj nohy, prípadne si nimi podložiť chrbát. Po saunovaní je však viac než vhodné sa utrieť do sucha. Bežným doplnkom je saunová čiapka, ktorá chráni vlasy pred teplom, aj keď v skutočnosti sa vlasy a koža hlavy dokážu ubrániť vplyvu horúčavy úplne dostatočne.
Zdravotné prínosy saunovania
Sauna je druhom termoterapie, liečebnej metódy, ktorá využíva priaznivé účinky mierneho prehriatiu tkanív či celého organizmu. Ďalšími druhmi termoterapie sú termálne kúpele, parafínové zábaly alebo prosté naparovanie nôh. Termoterapia funguje na princípe hormézie - priaznivého účinku miernej záťaže na organizmus, ktorá posilňuje odolnosť organizmu, spomaľuje jeho starnutie a chráni pred civilizačnými chorobami. Záťažou je v tomto prípade prehriatie organizmu nad normálnu telesnú teplotu (približne na 39 ° C). Klinické štúdie ukázali, že sauna môže u diabetikov znižovať hladinu cukru, posilňovať srdce a tým brániť jeho zlyhaniu u kardiakov, ďalej zlepšovať prekrvenie organizmu a tým zlepšovať potrebné hojenie ťažko hojiteľných rán a v neposlednom rade priaznivo pôsobí na psychiku človeka. Zatiaľ žiadna známa štúdia neskúmala vplyv saunovania na dlhovekosť, rakovinu alebo imunitu človeka. Saunovanie v čase tehotenstva alebo dojčenia nie je problém. Názor, že saunovanie znižuje plodnosť mužov, je pravdivý len čiastočne. Saunovanie síce znižuje množstvo spermií, ale nie tak, aby ohrozilo plodnosť. Navyše, tento stav sa po 3 mesiacoch vynechania sauny upraví.
Obmedzenia pre saunujúce sa osoby
Saunovanie sa neodporúča pri chorobách srdca a krvného obehu, klinické štúdie však ukazujú, že mierne rozumné saunovanie môže kardiakom naopak veľmi prospieť. Aj pre častých návštevníkov sáun môže byť však dlhodobý pobyt v rozhorúčenej saune nebezpečný. Pri kožných chorobách sa treba poradiť s lekárom. Rozhodne nie je vhodné s takouto chorobou chodiť do verejnej sauny. Do sauny by nemal chodiť ani človek s horúčkou, pretože jeho termoregulačný systém je narušený. Okrem toho by mohol nakaziť ostatných saunujúcich sa.
Pri saunovaní detí treba brať do úvahy ich malé telo a väčšiu vnímavosť voči zmenám teploty. Preto by sa nemali saunovať v priteplých saunách alebo sa vystavovať veľkým zmenám vlhkosti. Do sauny môžeme vziať aj niekoľkomesačné dieťa, ale musíme byť veľmi opatrní, pretože malé dieťa ešte nedokáže dobre ovládať svoju telesnú teplotu a hrozí mu prehriatie.
Do sauny by nemali chodiť osoby s ochorením srdca. Srdcový tep sa v saune zvyšuje o 30-75 %.
Ako sa správne saunovať
Pred prvým vstupom do parného priestoru sa umyte mydlom a osprchujte. Pred každým vstupom do parnej kabíny zotrite vodu z povrchu tela. Sauna nie je para! Do sauny si vezmite len uterák a žiadne oblečenie, na ktoré si sadnete alebo ľahnete a masážnu špongiu alebo kefu, nie však z umelých vlákien. V saune dýchajte len ústami. Suchý vzduch pri dýchaní nosom vysušuje sliznicu a spôsobuje bolesť hlavy. Pri potení si masírujte povrch tela. Po 8 - 15 minútach vyjdite z parnej kabíny, opláchnite sa pod sprchou a ochlaďte sa v bazéniku, pokiaľ možno aj hlavu. Pri pocite chladu sa vráťte do sauny. Procedúru teplo - chlad opakujte trikrát, aby mala sauna účinok. Pri saunovaní je nutné veľa piť, najlepšie čistú vodu, ale aj minerálku, džús alebo chladný čaj. Alkohol je absolútne nevhodný.
Sauna ako kultúrne dedičstvo
náhľad| Horiaca sauna je svojím spôsobom kultúrnou tragédiou Sauna je vo Fínsku neodmysliteľnou súčasťou národnej kultúry. Prakticky je to rovnako posvätné miesto ako kostol. Považuje sa preto za nevhodné hádať sa v nej alebo si nadávať. Sauny v rôznych variantoch je možné nájsť po celom svete.
Vo Fínsku je sauna bežným zariadením bytu zabudovaným do jadra vedľa kúpeľne a aj v mnohopodlažných domoch. Vďaka tomu, že vo Fínsku sú veľmi obľúbené chaty u jazier v prírode, dá sa povedať, že v krajine je viac sáun než ľudí. Napriek tomu aj vo Fínsku sú verejné sauny. Do spoločných verejných sáun sa vo Fínsku zásadne chodí bez plaviek.
Vo Fínsku sa sauna rozšírila masovo až v druhej polovici 20 storočia, keď sa začala používať aj v panelových domoch miest. Dnes ju majú v dome alebo  v byte 4 z piatich fínskych domácností. Saunu má aj väčšina fínskych firiem alebo inštitúcií. Nachádza sa vo fínskom parlamente a aj na letisku v Helsinkách.
Vo Fínsku sa nachádza aj najhlbšie položená sauna na svete. Je v hĺbke 1 400 metrov pod zemským povrchom v bani v Pyhäsalmi, kde sa ťaží zinok a meď. náhľad|Sauna ako príves Zvláštnym fínskym koníčkom sú sauny postavené na podvozku prívesu za osobný automobil (kärrysauna). Obvykle sú vyhrievané pecou na drevo.
Vo Fínsku existuje podľa povestí aj saunový elf. Volá sa Saunatonttu a údajne vie čarovať.
Sauna vo svete
V Česku sú rozšírené predovšetkým dva druhy sáun, ktoré sa však pôvodnej fínskej saune nepodobajú. Prvá je tzv. pára, kde je teplota len niekoľko stupňov Celzia vyššia ako je teplota tela, ale vlhkosť je prakticky stopercentná. Vďaka tomu pôsobí blahodarne pri liečbe a prevencii dýchacích ťažkostí. V takejto saune sa veľmi dobre prekrví podkožie, ale telo sa neprehreje.
Existujú však aj sauny, kde sa na kachle prilieva voda.
V Rusku sa stavajú podobné sauny, ako sú fínske, ale používa sa v nich aj voda a   nielen na polievanie kameňov, ale vo veľkom množstve aj na umývanie, preto majú oveľa väčšiu vlhkosť, čím je ruská sauna (baňa, po rusky баня) znesiteľnejšia aj pre menej skúsených návštevníkov. V tradičnej ruskej saune je s ohľadom na veľké množstvo používanej studenej vody obvykle pod doskovou podlahou nádržka na odvádzanie či vsakovanie prebytočnej vody. Tradičným nápojom používaným v ruskej saune na doplňovanie tekutín je čaj.
V Turecku sú bežné turecké kúpele hamam, ktoré sa však saune veľmi nepodobajú. Podobné boli aj antické rímske kúpele.
V Japonsku je možné sa stretnúť s kúpeľmi, kde je oproti saune postup opačný. Človek sa prudko ohreje v horúcej vode a potom sa pomaly chladí na vzduchu.
Vo Švédsku sú sauny (bastu) tiež časté, len zvyčajne nebývajú také teplé a je v nich nižšia vlhkosť.
História sauny
Ibrahim ibn Jakub, člen posolstva kalifa al-Hakama, ktoré prešlo Čechami v rokoch 965 a 966, opísal saunu Slovanov. Videl drevené búdky s trámami vypchatými machom, v rohu kachle, nad ktorými je otvor v strope pre odchádzajúci dym. Vnútri boli nádrže s vodou, ktorou sa polieva rozpálená pec. Ľudia vnútri potom rozháňajú teplý vzduch vechťami z trávy. Para v nich odstráni všetky stopy po vyrážkach či vredoch. Podobný záznam o existencii sauny uviedol vo svojom spise Život a umučenie svätého Václava břevnovský mních Kristián. Napísal, že istý vodca vrahov bol nájdený poležiačky v parnom kúpeli, ktorý sa nazýval „stub“ alebo izba.
Prvé popisy sauny sa objavujú v 11. a 12. storočí. V stredoveku bol parný kúpeľ obľúbený v celej Európe, ale napriek tomu v 16. storočí Klaus Magnus tvrdí, že nikde nie je parný kúpeľ taký dôležitý ako v severnej Európe. Verejnú saunu mala prakticky každá dedina. Pre Fínov bola už vtedy súčasťou ich každodenného života, miesto, kde sa stretávali a rozprávali sa. Zároveň bola sauna zrejme aj najčistejšie miesto v dedine, prípadne v dome, takže sa používala napríklad aj pri pôrodoch. náhľad|Dymová sauna Fínska sauna sa v tých časoch odlišovala od dnešnej sauny. Bola to tzv. dymová sauna (savusauna). Jej hlavným znakom je, že vnútri je celá čierna od sadzí, pretože pri jej vyhrievaní sa dym valí z kachlí do miestnosti. Len čo sa nahreje veľká zásoba kameňov v kachliach, prestane sa kúriť, sauna sa umyje od sadzí a môže sa začať saunovanie. Hoci sadze človeka špinia, sú sterilné. Aj dnes sa s takou saunou môžeme stretnúť, aj keď relatívne zriedkavo. Napríklad najstaršia fungujúca verejná sauna vo Fínsku, sauna Rajaportin v Tampere, je dymová.
Zo zimnej vojny sa tradujú humorné príbehy, keď sa fínski vojaci ocitli nechtiac za frontovou líniou, pretože sa posunula počas času, keď sa vojaci saunovali, a potom bojovali s Rusmi nahí.
Ronquerolles (Val-d’Oise)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Smilnianka
Prameň
Pramení v nadmorskej výške v centre intravilánu obce Smilno  v okrese Bardejov, v geomorfologickom celku Ondavská vrchovina.
Opis toku
Od prameňa tečie južným smerom, stáča sa na juhovýchod, v nadmorskej výške preteká cez hornú vodnú nádrž, v nadmorskej výške  preteká vez dolnú vodnú nádrž, ľavým brehom obteká poľnohospodársku farmu, vyteká z intravilánu obce Smilno a pokračuje juhovýchodovýchodným smerom, je lemovaný pásom príbrežnej vegetácie, v nadmorskej výške  priberá ľavostranný bezmenný prítok z poľa Kremienka, v nadmorskej výške  vteká na obecnú a zároveň i okresnú hranicu medzi obcou Smilno  v okrese Bardejov a obcou Cigla  v okrese Svidník, pravým brehom obteká vrch Úboč s nadmorskou výškou, mení smer na východ a sleduje obecnú hranicu, vteká na trojchotárnik medzi obcami Smilno a Mikulášová v okrese Bardejov, a obcou Cigla v okrese Svidník, ľavým brehom obmýva les aj lúku Došťaviská, obecnú hranicu sleduje ďalej, v nadmorskej výške  opúšťa obecnú hranicu, záverečných 150 m preteká cez územie obce Cigly a v jej extraviláne ústi do Ondavy severne od  intravilánu Cigly pri pasienku Nad haťou ako jej pravostranný prítok. Smilnianka má jeden bezmenný prítok.
Smilnianka pramení a preteká v obci Smilno, sleduje obecnú hranicu medzi obcami Smilno, Mikulášová a Cigla a v Cigle ústi do Ondavy v okresoch Bardejov a Svidník v Prešovskom kraji, v geomorfologickej oblasti Nízke Beskydy, v geomorfologickom celku Ondavská vrchovina.
Pôvod názvu
Pôvod pomenovania vodného toku Smilnianka na území obce Smilno je v názve obce Smilno, v intraviláne ktorej pramení a ďalej preteká. Z toponyma Smilno rozšírením o formant -ianka bolo utvorené jednoslovné hydronymum Smilnianka ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Nová vedecká štúdia Pavla Žiga preukázala, že toponymum Smilno nemá nič spoločné s apelatívom smola vo význame čierna až čiernohnedá viskózna až tuhá organická látka získavaná ako zvyšok pri destilácii drevného dechtu; podobne preukázala, že nemá nič spoločné ani s apelatívom smilniť vo význame nezriadene sa oddávať obcovaniu s druhým pohlavím, viesť nemravný život. Toponymum Smilno má pôvod v miestnej nárečovej podobe slovanského stredovekého apelatíva smielo a jeho derivátu smielno, čiže smilo > smilno, vo význame dar, veno, výbava, dlžoba, záväzok; toto slovo je vysunuté na okraj slovnej zásoby súčasnej slovenčiny. Názov obce a názov potoka by spisovne mali dnes znieť Smielno a Smielňanka.
Ióannes Scholastikos
Ióannes Scholastikos (iné mená: Ján Scholastik(os), Ioannes Scholastikos, Ióannés Scholastikos) môže byť:
Oblúk
upright=1.5|náhľad|1. Záverečný (vrcholový) [[klenák, 2. Klenák, 3. Pätkový klenák, 4. Pätková škára, 5. Päta oblúku, 6. Nosná stena, 7. Vrchol oblúka, 8. Výška (vzopätie) oblúka, 9. Rozpon oblúka]] Oblúk je základná architektonická konštrukcia určená na prenesenie zaťaženia cez otvor (okno alebo dvere). Vertikálne zaťaženie prenáša hlavne kompresiou cez oblúkový tvar priečne na susedné opory. Dokáže preklenúť väčší otvor ako preklad. Dôležitá je kompresia zo záťaže nad oblúkom, pretože sa stará o integritu konštrukcie.
Smilnianka
Pôvod názvu
Hydronymum Smilnianka bolo štandardizované v roku 1990. V čase štandardizačného procesu názvu vodného toku neexistovali hydronymá s rovnakým homonymným názvom Smilnianka v kategórii slovenskej hydronymie.
Oblúk
Môže ísť :
Boli prvýkrát vytvorené v údolí rieky Indus 2500 pred Kr. Ako prví začali oblúk hromadne používať Rimania. Neskôr našiel uplatnenie v gotickej architektúre.
Typy oblúkov
Počas dejín sa vytvorilo veľké množstvo oblúkov s rôznymi ozdobnými prvkami.
Daux
Daux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Koloman Horniš
Koloman Horniš (* 1. apríl 1900, Kysucké Nové Mesto † 13. november 1970) bol slovenský pedagóg, politik HSĽS a funkcionár Hlinkovej gardy.
Životopis
V roku 1919 absolvoval učiteľský ústav v Štubnianskych Tepliciach. Ako pedagóg pôsobil na viacerých miestach. V roku 1927 sa uvádza, že bol učiteľom v obci Nesluša, neskôr v Kysuckom Novom Meste. Politicky sa angažoval v Hlinkovej slovenskej ľudovej strane, pričom v rokoch 19281945 bol okresným predsedom strany v Kysuckom novom Meste. Od roku 1934 bol tajomníkom miestneho odboru Matice slovenskej v Kysuckom Novom Meste. V parlamentných voľbách v roku 1935 kandiduje za Autonomistický blok do poslaneckej snemovne Národného zhromaždenia. vľavo|náhľad|220x220bod|Koloman Horniš (druhý sprava v gardistickej uniforme) na ustanovujúcej schôdzi Snemu Slovenskej krajiny 18. januára 1939 Vo voľbách do Snemu Slovenskej krajiny v roku 1938 je zvolený za poslanca. Poslancom snemu bol do zániku jeho činnosti v roku 1945 a pôsobil ako podpredseda jeho branného výboru. V roku 1941 sa zaslúžil o vybudovanie novej kalvárie v obci Skalité. V období Slovenského štátu pôsobil aj ako župný veliteľ Hlinkovej gardy v Považskej župe. Po roku 1945 bol za svoju činnosť v rokoch 19391945 súdený v rámci tzv. retribučného súdnictva. V súvislosti s jeho procesom sa mu mal predseda senátu zdôveriť: „Zaslúžil by si si metál, ale musel som ťa odsúdiť!“
Voľba prezidenta Čiernej Hory v roku 2023
Voľba prezidenta Čiernej Hory v roku 2023 boli voľby, ktorých prvé kolo sa konalo 19. marca, druhé 2. apríla 2023. Voľby vyhral Jakov Milatović, dovtedajší prezident Milo Djukanovič skončil v druhom kole.
Predvolebné dianie
16. marca 2023 prezident Milo Djukanovič rozpustil 81 členný parlament, po rozpustení budú nasledovať parlamentné voľby. Vláda premiéra Dritana Abazoviča funguje ako úradnícka, bez podpory parlamentu. Milo Djukanovič bol na čele krajiny 32 rokov od februára 1991 kedy na svoje 29. narodeniny získal premiérsky post. Svoju pozíciu začal strácať už v roku 2020 kedy v parlamentných voľbách jeho Demokratická strana socialistov (DPS) zostala v opozícii. Na čele strany stál od roku 1997. Premiérom sa vtedy stal s podporou Slobodana Miloševiča, neskôr však opustil pro-srbské smerovanie a v roku 2006 prispel k získaniu nezávislosti od Srbska, v roku 2012 krajina začala prístupové rokovania do Európskej únie a v roku 2017 vstúpila do NATO. Neskôršie však začal byť obviňovaný z rozmachu korupcie a kriminality.
Kandidáti
Vo voľbe kandidovali títo kandidáti :
Prvé kolo
thumb|Výsledky prvého kola volieb podľa obce a kandidáta, ktorý získal väčšinu.
Prvé kolo sa konalo v nedeľu 19. marca 2023. V prvom kole sa neočakávalo víťazstvo prozápadného prezidenta, „Za najsilnejších súperov sa považujú kandidáti viacerých prosrbských strán.“
Výsledky
Predbežné výsledky prvého kola volieb boli nasledovné :
Druhé kolo
thumb|Výsledky druhého kola volieb podľa obce a kandidáta, ktorý získal väčšinu.
Druhé kolo sa konalo v nedeľu, 2. apríla 2023. Voľby vyhral Jakov Milatović z hnutia Európa teraz, bývalý minister hospodárstva (20222022). Milatovića podporujú srbské strany ako aj Srbská pravoslávna cirkev. Po neúspechu v druhom kole Djukanovič odstúpil z postu predsedu Demokratickej strany socialistov.
Zmena prezidenta je očakávaná na 21. mája 2023.
Výsledky
Predbežné výsledky boli takéto :
Federatívne zložky Brazílie
Federatívne zložky Brazílie sú národné subjekty s istým stupňom autonómie. Sú vybavené vlastnou vládou a ústavou, ktoré spolu tvoria Brazílsku federatívnu republiku. Brazília má 26 štátov a jeden federálny obvod. Štáty sú založené na historických a konvenčných hraniciach, ktoré sa časom vyvinuli. Štáty sa delia na samosprávne obce, pričom federálny obvod preberá kompetencie štátu aj samosprávnej obce.
Vláda
Vláda každého štátu Brazílie je rozdelená na výkonnú, zákonodarnú a súdnu moc.
Na čele výkonnej moci štátu je guvernér a viceguvernér štátu, obaja volení občanmi štátu. Guvernér vymenúva niekoľkých štátnych tajomníkov a generálneho prokurátora.
Zákonodarným orgánom je zákonodarné zhromaždenie, jednokomorový orgán zložený z poslancov volených občanmi štátu.
Súdna moc sa v každom štáte zakladá na sudcoch, ktorí tvoria súdy prvého stupňa, a zo Súdneho dvora, ktorý sa skladá sa zo sudcov nazývaných desembargadores. Sudcovia sa kvalifikujú prostredníctvom skúšok alebo sú menovaní.
Štáty sú rozdelené na samosprávne obce, ktoré majú rôzne kompetencie a sú považované za autonómne. Samosprávne obce majú starostu, vicestarostu a snemovňu, ktorých volia občania obce. Samostatné súdnictvo ale nemajú.
Federálny dištrikt má rovnakú výkonnú, zákonodarnú a súdnu organizáciu ako štát, nemožno ho však členiť na samosprávne obce, preto sa jeho územie skladá z niekoľkých administratívnych oblastí. Tieto oblasti sú priamo riadené vládou federálneho dištriktu, ktorá má ústavné a zákonodarné právomoci rovnocenné s právomocami federálnych štátov, ako aj s právomocami samosprávnych obcí.
Na národnom kongrese sú zastúpené všetky štáty a federálny okres, každý v ňom má zastúpených troch senátorov a až 70 poslancov (v závislosti od počtu obyvateľov). Občania všetkých štátov vo federálnom okruhu volia národných zástupcov, prezidenta a viceprezidenta.
História
náhľad|Brazílske štáty, ich príslušné vlajky, hlavné mestá štátov a ich najväčšie mestá. História súčasných štátov Brazílie sa viaže na Portugalsko a na Tordesillaskú zmluvu, ktorá rozdelila svet medzi Portugalskom a Španielskom.
Prvými administratívnymi celkami Brazílie boli dedičné kapitánske úrady, územia, ktoré portugalská koruna udelila šľachticom alebo obchodníkom pri kolonizácii krajiny. Prvým takýmto kapitanátom bol ostrov São João, udelený v roku 1504 obchodníkovi Fernão de Loronha.
Kontinentálna krajina bola rozdelená na kapitánske úrady v roku 1534 podľa zemepisnej šírky, hoci niektoré i podľa poludníkov alebo diagonálnych čiar.
V roku 1549 portugalská koruna vymenovala Tomé de Sousa za prvého generálneho guvernéra portugalského panstva Brazílsky štát. V roku 1621 bola severná časť panstva oddelená a stala sa samostatnou entitou známou ako štát Maranhão. Kapitáni však naďalej existovali pod oboma štátmi ako regionálne správy.
Počas Iberskej únie (1580 – 1640), ktorá umožňovala portugalským osadníkom vstúpiť na španielske územia, sa územie portugalských koloniálnych domén v Južnej Amerike viac ako zdvojnásobilo, pričom oba štáty Brazília a Maranhão sa značne rozšírili smerom na západ. Po skončení únie Portugalsko uplatnilo svoje územné nároky, ktoré Španielsko nakoniec prijalo Madridskou zmluvou v roku 1750.
Vláda Markíza de Pombala (1750–1777) výrazne centralizovala správu portugalských kolónií. Do roku 1759 boli všetky kapitanáty vrátené korune. Okrem toho boli štát Grão-Pará a Rio Negro a štát Maranhão a Piauí, ktoré boli oddelené od štátu Maranhão, v roku 1775 znovu začlenené do štátu Brazília pod jedným generálnym guvernérom. Táto centralizácia neskôr pomohla udržať Brazíliu ako zjednotený národný štát, čím sa vyhlo fragmentácii podobnej španielskym doménam.
Kapitanáty sa v roku 1821 stali provinciami počas posledných rokov Brazílskeho kráľovstva (s Portugalskom). Toto označenie si ponechali aj po získaní nezávislosti v roku 1822, ako Brazílska ríša. Väčšina vnútorných hraníc zostala nezmenená od konca koloniálneho obdobia. Uskutočnili sa niektoré zmeny, aby vyhovovali domácej politike: napr. presun Triângulo Mineiro z Goiás do Minas Gerais, presun južného brehu rieky São Francisco z Pernambuca do Minas Gerais a neskôr do Bahie, oddelenie hlavného mesta Rio de Janeiro ako neutrálnej samosprávy mimo akejkoľvek provincie, oddelenie Amazonas od Pará a oddelenie Paraná od São Paula. Provincia Cisplatine bola pripojená k Brazílii v roku 1821, v roku 1825 si vyhlásila nezávislosť ako Uruguaj a v roku 1828 bola uznaná zmluvou z Montevidea.
Keď sa Brazília stala republikou (1889), všetky provincie sa stali štátmi a neutrálna samospráva sa stala federálnym okresom. V roku 1903 Brazília získala územie Acre od Bolívie zmluvou z Petrópolisu.
V rokoch 1942 – 1943, po vstupe Brazílie do druhej svetovej vojny, Vargasov režim oddelil šesť strategických území od hraníc krajiny, aby ich mohol priamo spravovať: súostrovie Fernando de Noronha, Amapá, Rio Branco, Guaporé, Ponta Porã a Iguazú. Krátko po vojne brazílska ústava v roku 1946 vrátila Ponta Porã a Iguaçu do ich pôvodného stavu. Guaporé bolo premenované na Rondônia v roku 1956 a Rio Branco bolo premenované na Roraima v roku 1962. Acre sa stalo štátom v roku 1962.
V roku 1960 bol z provincie Goiás odňatý obdĺžnikový Distrito Federal, ktorý obsahoval nové hlavné mesto Brazília. Predchádzajúci federálny okres sa stal štátom Guanabara, ale v roku 1975 bol znovu začlenený do svojho pôvodného štátu Rio de Janeiro a stal sa jeho hlavným mestom.
V roku 1977 sa južná časť Mato Grosso stala štátom Mato Grosso do Sul. V roku 1981 sa Rondônia stala štátom. V roku 1988 bol vytvorený štát Tocantins zo severnej časti Goiás, ustanovila Amapá a Roraima ako štáty a vrátila súostrovie Fernando de Noronha Pernambucu. Tento krok tak vyriešil všetky zotrvávajúce územia a zachoval možnosť vytvoriť ďalšie v budúcnosti.
Navrhované rozdelenie Pará
V roku 2011 sa v štáte Pará uskutočnilo poradné referendum o vytvorení dvoch nových štátov z jeho častí (Tapajós a Carajás, pričom zvyšok štátu mal zostať ako Pará). Oba návrhy odmietlo asi 66 % voličov z celého štátu.
Penkivka (Lypovecký rajón)
Penkivka je obec na Ukrajine v Lypoveckom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 353 obyvateľov.
Dejiny
Do roku 1947 a od roku 2016 sa obec volá Penkivka. V rokoch 19472016 sa volala Sverdlivka.
Ján Országh
Ján Országh môže byť:
Deyme
Deyme je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Svätá synoda Bulharskej pravoslávnej cirkvi
Svätá synoda, alebo Svätá synoda Bulharskej pravoslávnej cirkvi  je najvyšším duchovným správnym orgánom Bulharskej pravoslávnej cirkvi.
Charakteristika
Na čele Svätej synody stojí bulharský patriarcha,  ktorý je zároveň sofijským metropolitom  a hlavou celej Bulharskej pravoslávnej cirkvi. Ďalšími členmi sú všetci biskupi (metropoliti), ktorí stoja na čele jednotlivých bulharských eparchií. Ide o metropolitov deviatich eparchií Bulharskej pravoslávnej cirkvi, ktoré sa nachádzajú na území Bulharska a dvoch, ktoré ležia v zahraničí, ktorými sú Americko-austrálska diecéza so sídlom v New Yorku a Západoeurópska diecéza so sídlom v Budapešti.
Zasadania
Zasadaniam, ktorým predsedá patriarcha sa uskutočňujú buď v plnej, alebo neúplnej zostave. V plnej zostave Svätá synoda zasadá dvakrát ročne (vždy v júni a v novembri), ale v prípade potreby môže zvolať zasadanie aj mimo tieto termíny. V neúplnej zostave zasadá pravidelne. Neúplná zostava pozostáva z patriarchu a štyroch metropolitov. Členov neúplnej zostavy vyberajú všetci členovia Svätej synody a to vždy na obdobie štyroch rokov. Podmienkou členstva je, aby vybraný metropolita bol na čele svojej eparchie aspoň dva roky.
Rozhodovanie
Rozhodovanie je vždy kolektívne. Patriarcha nemôže rozhodovať o veciach, ktoré sa týkajú celej cirkvi, bez názoru vyjadreným Svätou synodou, rovnako tak Svätá synoda o takýchto veciach nemôže rozhodovať bez názoru, ktorý vyjadrí patriarcha (prípadne jeho zástupca). V tomto sa proces výrazne odlišuje od Rímskokatolíckej cirkvi, kde o akýchkoľvek otázkach môže rozhodnúť pápež bez toho, aby sa k tomu ktokoľvek iný vyjadril.
Britney
Britney môže byť:
Rue de Richelieu
thumb|Rue de Richelieu Rue de Richelieu (Richelieuova ulica) je ulica v Paríži. Nachádza sa v 1. obvode a 2. obvode. Nazýva sa podľa kardinála Richelieu, prvého ministra Ľudovíta XIII.
Poloha
Ulica vedie od námestia Place Colette a Place André-Malraux a končí na križovatke s ulicami Boulevard Montmartre a Boulevard des Italiens. Je orientovaná z juhu na sever, odkiaľ ďalej pokračuje Rue Drouot.
Dejiny
Prvá časť ulice bola otvorená 23. novembra 1633 medzi Place Colette a Rue Feydeau, kde stála Porte Richelieu. V roku 1701 bola táto brána zbúraná a 18. októbra 1704 bola otvorená ostatná časť ulice od Rue Feydeau až k veľkým bulvárom.
Pri svojom otvorení sa ulice nazývala Rue Royale (Kráľovská), ale už čoskoro bola premenovaná na Rue de Richelieu. V roku 1793 počas Francúzskej revolúcie získala meno Rue de la Loi (ulica Práva). V roku 1806 sa jej vrátilo meno Rue de Richelieu.
Sagy (Val-d’Oise)
Sagy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vírusoid
Virusoid alebo vírusoid je druh subvírusovej častice (a teda aj druh nebunkovca), ktorý sa síce vyskytuje najmä u suchozemských rastlín, ale virusoidom je napríklad aj známy vírus hepatitídy D. Konkrétne sú virusoidy krátke kruhové molekuly ssRNA zapuzdrené obalovým proteínom kódovaným tzv. pomocným vírusom (helper vírusom). Genóm virusoidov je zložený z niekoľko stoviek nukleotidov a nekóduje žiadne proteíny. Dá da teda povedať, že virusoidy sú v podstate viroidy obalené kapsidovým proteínom nejakého vírusu. V niektorých textoch sa virusoidy hodnotia ako podtyp satelitov. Ako pri všetkých nebunkovcoch je aj pri virusoidoch sporné, či ich možno považovať za organizmy a za živé.
Azerbajdžanský olympijský výbor
náhľad|Azerbajdžanský olympijský výbor na známke
Azerbajdžanský olympijský výbor je občianske združenie, ktoré riadi olympijské hnutie v Azerbajdžane. Medzinárodným olympijským výborom (MOV) bol schválený ako azerbajdžanský člen tejto organizácie a jediný zástupca Azerbajdžanu na olympijských hrách a iných podujatiach MOV. Členmi AOV sú národné výbory pre športy, ktoré sa zúčastňujú olympijských hier ako aj jednotliví športovci. Súčasným prezidentom AOV je İlham Əliyev. Výbor sídli v Baku.
Európska liga vo volejbale mužov 2008
Európska liga vo volejbale mužov 2008 bol 5. ročník prestížnej Európskej ligy mužov, európskej súťaže národných tímov vo volejbale, ktorú organizuje Európska volejbalová konfederácia (CEV). Konala sa v 9 dejiskách všetkých zúčastnených tímov od 13. júna – 20. júla 2008, za účasti 9 tímov rozdelených do 2 skupín. Najlepšie dva tímy z každej skupiny postúpili do Final four spolu s usporiadateľom Final four, ktoré sa hralo v Turecku v Burse. Víťaz Európskej ligy mal právo zúčastniť sa kvalifikácie o postup do Svetovej ligy v roku 2009.
Final four v Burse
🇹🇷 Bursa
Pyrazín
Pyrazín je heterocyklická aromatická organická zlúčenina. Pyrazín je menej zásaditý než pyridín, pyridazín a pyrimidín. Je to rozpúšťajúci sa kryštál alebo pevná látka podobná vosku, ktorá má silnú sladkú vôňu podobnú kukurici a orechom. Je to symetrická molekula, ktorá patrí do bodovej grupy D2h.
Pyrazín a mnohé alkylpyrazíny sú zlúčeniny, ktoré majú rôzne chute a vône a preto sa používajú v pečených a pražených potravinách. Uvádza sa, že tetrametylpyrazín (tiež známy ako ligustrazín) zachytáva superoxidový anión a znižuje produkciu oxidu dusnatého v ľudských granulocytoch.
Syntéza
Existuje mnoho metód organickej syntézy, ktorými sa pripravujú pyrazín a jeho deriváty. Niektoré z nich patria medzi najstaršie syntézy, ktoré sa stále používajú.
Staedel–Rugheimerova syntézy pyrazínu (1876) pozostáva z reakcie 2-chlóroacetofenónu a amoniaku, čím vzniká aminoketón, ktorý kondenzuje a oxiduje sa za vzniku pyrazínu. Variantom tohto postupu je Gutknechtova syntéza pyrazínu (1879), tiež založená na kondenzačnej reakcii, ale odlišná spôsobom vzniku alfa-ketoamínu.
Gastaldiho syntéza (1921) je ďalším variantom:
Amy Ryanová
Detstvo a mladosť
Narodila sa do rodiny Pamely Ryan (neskôr si prevzala umelecké meno po svojej matke) a Johna Dziewiontkowského. Má anglických, poľských a írskych predkov. Má sestru Lauru, s ktorou si v detstve privyrábala roznášaním novín Daily News. V sedemnástich rokoch absolvovala NYC Performing Arts School. Od ukončenia školy pracuje v divadlách mimo Broadway.
Pyrazín
Referencie
<references group="" responsive="1">
Amy Ryanová
Kariéra
Účinkovala v niekoľkých divadelných hrách mimo Broadway, tiež v regionálnych divadlách a aj priamo na Broadwayi. V rokoch 2000 a 2005 získala nominácie za svoje divadelné herecké výkony na ocenenie Tony Awards. V roku 2016 získala pozitívne hodnotenie za jej herecký výkon v divadelnom predstavení Láska, láska, láska, získala tiež divadelné ocenenie Obie, tiež nominácie na Drama Desk a Drama League za najlepší divadelný výkon.
V roku 2000 si tiež zahrala po boku Laury Linney a Marka Ruffala vo filme, Na mňa sa môžeš spoľahnúť. V roku 2003 bola obsadená do jednej z vedľajších úloh v televíznom seriály The Wire. Herec a režisér Albert Brooks, si ju vybral aby si zahrala v jeho režírovanej komédii, Hľadá sa komédia v moslimskom svete.
V roku 2007 stvárnila rolu drogovo závislej matky vo filme Zbohom, baby. Jej herecký výkon bol pozitívne prijatý filmovými kritikmi, tiež získala niekoľko nominácii napríklad na Academy Awards či Zlatý glóbus a niekoľko z nich, tiež získala, napríklad Satelite Awards či Critics' Choice Movie Award. O rok neskôr, ju obsadil Clint Eastwood, do filmu Výmena, kde si zahrala po boku Angeliny Jolie.
V roku 2011 získala hlavnú ženskú úlohu vo filme Win Win, ktorý dostal priemerné recenzie a Ryanová získala niekoľko hereckých ocenení regionálnych filmových kritikov. V roku 2014 sa pripojila k hereckému obsadeniu filmu Birdman.
Po boku Stevea Carella a Timotheého Chalameta, si zahrala v životopisnej dráme Krásny chlapec, z roku 2018. O rok neskôr, si zahrala po boku Emmy Thompson v komédii Late Night. V roku 2020 stvárnila hlavnú úlohu v dráme Lost Girls. V roku 2021 sa pripojila k hereckému obsadeniu televízneho seriálu Only Murders in the Building.
Súkromný život
V roku 2011 sa vydala za Erica Slovina, s ktorým má dcéru, narodenú v októbri 2009.
Grant Imahara
Grant Masaru Imahara, B.S. (🇯🇵; * 23. október 1970, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 13. júl 2020, Los Angeles, Kalifornia ) bol americký elektrotechnický inžinier a robotik, ktorý sa stal známym najmä vďaka pôsobeniu vo vedecko-technických televíznych reláciách Ničitelia mýtov (20032014) a White Rabbit Project (2016).
Hlavný bojový tank
Označenie hlavný bojový tank (Main battle tank) pochádza z anglo-americkej terminológie. Začalo sa používať v 60. a 70. rokoch 20. storočia. Vývoj tankov tejto kategórie podmienil vývoj výkonnejších tankových motorov, lepších systémov odpruženia a ľahšieho kompozitného pancierovania v období studenej vojny, ktorý prakticky vyrovnal rozdiely v kvalite medzi strednými a ťažkými tankami. Nové hlavné bojové tanky mali palebnú silu a pancierovú ochranu ako ťažký tank ale pohyblivosť stredného tanku. Počas 60. a 70. rokov 20. storočia hlavný bojový tank nahradil takmer všetky ostatné typy tankov, pričom zostali len niektoré špecializované úlohy, ktoré mali byť obsadené ľahšími konštrukciami alebo inými typmi obrnených bojových vozidiel.
Hlavné bojové tanky sú kľúčovou súčasťou moderných armád a hlavnou oporou moderných tankových vojsk. Spravidla sú organizované do obrnených jednotiek, ktoré zahŕňajú podporu pechoty, ktorá v boji sprevádza tanky v bojových vozidlách pechoty. Často ich podporujú aj lietadlá alebo vrtuľníky zabezpečujúce prieskum a priamu vzdušnú palebnú podporu.
Medzi moderné hlavné bojové tanky patrí nemecký Leopard 2, americký M1 Abrams, britský Challenger 2, francúzsky Leclerc, izraelský Merkava IV, ruský T-72, T-80 alebo T-90 a čínske typ 99.
Donneville
Donneville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čerenka
Čerenka je vrch v pohorí Javorníky. Leží nad obcou Makov, približne severozápadne od mesta Bytča. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoké Javorníky a časti Javornícka hornatina. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Bytča a Čadca a zasahuje na katastrálne územie obcí Petrovice (vrcholová časť hrebeňa), Kolárovice a Makov. V okolí sa nachádzajú samoty obcí Makov a Kolárovice. Oblasť patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis
Čerenka je situovaná v hlavnom hrebeni, ktorý vedie od západu z Veľkého Javorníka východným smerom do sedla Javorník. Severovýchodným smerom susedí Vrchtretina, východným Mraznica , južným Slatina , Petrovská Kýčera a Chrasťové  a západným Čemerka  a Papajova Kykula. Oblasť je súčasťou povodia Váhu, pričom severnú časť hrebeňa odvodňuje rieka Kysuca, ktorá tvorí samostatné, čiastkové povodie. Južné svahy odvádzajú vodu potokom Petrovička priamo do rieky Váh. Vrcholom prechádza značený chodník, kopírujúci hrebeň pohoria. Na severnom úbočí sa nachádza lyžiarske stredisko Ski Makov.
Lukšovská
Lukšovská je prírodná pamiatka ev. č. 835, ktorá sa nachádza severozápadne od obce Řídelov v okrese Jihlava. Správa AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú podmáčané porasty s bohatým podrastom.
Nikoleta Stehlíková
Začiatky
V štyroch rokoch začala s tancom v ľudovom súbore Vienok. V desiatich rokoch bola prijatá na Tanečné konzervatórium Evy Jaczovej (vtedy Hudobná a tanečná škola). V rámci štúdia v jedenástich účinkovala v SND v roli malej Mášenky z baletu Luskáčik. Neskôr účinkovala v ďalších úlohách. Konzervatórium ukončila v roku 1989 a prijala angažmán v Narodnom divadle Brno. Profesionálny debut v roli dospelej Máši uskutočnila 17. decembra 1989 v Janáčkovom divadle.
V Slovenskom národnom divadle
Členkou Baletu SND je od roku 1990. Od roku 1992 bola sólistkou a od roku 1995 vedúcou sólistkou. Podľa SND je „výrazná predstaviteľka interpretačnej školy klasického tanca so širokou paletou postáv“. V SND stvárnila klasické i neoklasické postavy: Princezná Auróra v Spiacej krásavici, Odetta/Odille v Labuťom jazere, Giselle v Giselle a iné. Predstavila sa tiež v choreografii Mária Radačovského Inšpirácia a 68. V diváckom prieskume uskutočnenom v roku 2015 sa umiestnila na druhom mieste obľúbenosti v kategórii baletných umelkýň.
Drémil-Lafage
Drémil-Lafage je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Brice-sous-Forêt
Saint-Brice-sous-Forêt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lipovnícky potok
Lipovnícky potok je vodný tok, nachádzajúci sa neďaleko obce Lipovník, v okrese Topoľčany. Je to ľavostranný prítok Hlavinky, jeho dĺžka je 6,4 km a je to tok VII.rádu.
Tok
Vzniká neďaleko obce Lipovník a tečie na juh až do obce Hajná Nová Ves. V miestnom parku sa do neho vlieva Blesovský potok, následne sa stáča smerom na juhozápad a neskôr napája vodnú nádrž, ktorá sa nachádza neďaleko obce Hajná Nová Ves. Lipovnícky potok pokračuje ďalej a v Lužanoch, v nadmorskej výške približne 174 m.n.m sa vlieva do Hlavinky.
Radomka (prírodná rezervácia)
Radomka je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Prešov.
Nachádza sa v katastrálnom území mesta Giraltovce a obce Matovce v okrese Svidník v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1988 na rozlohe 15,5402 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany sú: ''Prirodzené lúčne až slatinné spoločenstvá aluviálnych lúk okolo potoka Radomka v južnej časti Nízkych Beskýd. Určujúcim faktorom prostredia je tu vodný režim, okolo potoka je brehový porast vŕby a jelše. Bohatá lúčna vlhkomilná vegetácia.''
Arielle Kebbelová
Arielle Caroline Kebbel (* 19. február 1985, Winter Park, Florida, Spojené štáty) je americká herečka a modelka známa zo seriálov ako True Love : Pravá krv (2008), Upírske denníky (2009),, UnREAL (2015) či Ballers (2015). V roku 2018, sa objaví vo filme Päťdesiat odtieňov slobody.
Kariéra
2003 - 2006
S produkciou 20th Century Fox, podpísala zmluvu na film Panna Aquamarine (2006), kde si zahrala spolu s herečkami Sarou Paxton a Emmou Roberts. S Jenny McCarthy, Brittany Snow a Jesseom Metcalfeom sa objavila v komédií John Tucker musí zomrieť (2006), kde sa predstavila ako školská hlásateľka s vysokými ambíciami. Tiež si zahrala dôležitejšiu rolu v horrore Smrtiaca nenávisť 2 (2006), s herečkami Sarah Michelle Gellar a Amber Tamblyn. Natáčanie filmu, jej umožnilo sa pozrieť do Tokya v Japonsku, kde sa veľa filmových scén natáčalo.
2008 - 2013
V roku 2008 sa objavila spolu s hercom Pennom Badgleyom a Olesyou Rulin vo filme Navždy silný, kde sa jej postava volala Emily. O rok neskôr si zahrala postavu Alex v horore Príbeh dvoch sestier, kde jej mladšiu sestru stvárnila Emily Browning. V paródií na film Twillight, sme ju mohli vidieť v postavení upírky Rachel, vo filme Sajrajt sága. V 2009 sa pridala k natáčaniu seriálu Upírske denníky, kde si zahrala najlepšiu kamarátku upíra Stefana (Paul Wesley). Objavila sa s deviatich epizódach seriálu a od roku 2011 sa tiež podieľala na natáčaní seriálu 90210 - Nová generácia, kde sa objavila v šestnástich epizódach a tiež sa objavila v komédií Brooklyn brothers (2011). V romantickej komédií Svadobné zvončeky (2012) si zahrala postavu Jessie, ktorá sa skúša už tretí raz vydať.
2014 - súčasnosť
V roku 2014, si zahrala menšiu úlohu v sci-fi filme The After a v roku 2015 sa objavila v romantickej komédií Ženích na odstrel, kde stvárnila postavu Georgie, ktorej sa čoskoro blíži svadba, ale nie je si úplne istá či si chce vziať prominentného plastického chirurga za muža. Od roku 2015 pôsobí v seriáloch UnREAL a Ballers. V roku 2017 sa objaví vo fantasy seriály Midnight, Texas a v roku 2018, by mala stvárniť postavu Gii Matteo vo filme Päťdesiat odtieňov slobody.
Preprocessor
V informatike je preprocesor (alebo predkompilátor ) program, ktorý spracováva svoje vstupné dáta, aby vytvoril výstup, ktorý sa používa ako vstup pre iný program. Výstup je považovaný za predspracovanú formu vstupných údajov, ktoré často používajú niektoré následné programy, ako sú kompilátory. Množstvo a druh vykonaného spracovania závisí od povahy preprocesora; niektoré preprocesory sú schopné vykonávať iba relatívne jednoduché textové substitúcie a rozšírenia makier, zatiaľ čo iné majú silu plnohodnotných programovacích jazykov.
Bežným príkladom z počítačového programovania je spracovanie vykonané na zdrojovom kóde pred ďalším krokom kompilácie. V niektorých počítačových jazykoch (napr. C a PL/I ) existuje fáza prekladu známa ako predspracovanie(preprocessing). Môže tiež zahŕňať spracovanie makier, zahrnutie súborov a jazykové prípony.