cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lesnícka fakulta Technickej univerzity vo Zvolene
Rozvoj fakulty
Rozvoj lesníckej fakulty sa v posledných rokoch realizuje najmä zo zdrojov projektov zo štrukturálnych fondov EÚ. Tieto projekty zamerané najmä na budovanie centier excelentnosti rozhodujúcou mierou prispeli k rozvoju vedecko-výskumnej infraštruktúry LF v nedávnom období. Fluorescenčný mikroskop, atómový silový mikroskop, röntgenový analyzátor, širokopásmový spektrofotometer, mastercykler, laminárny flowbox, autokláv – toto sú len niektoré z prístrojov, ktoré boli zakúpené zo štrukturálnych fondov za účelom modernizácie prístrojového vybavenia fakulty a riešenia aktuálnych problémov výskumu. Vznikli viaceré unikátne laboratória a pracoviská medzinárodného významu. K nim je potrebné určite zaradiť „virtuálnu jaskyňu“. Ide o unikátne riešenie v oblasti modelovania virtuálnej reality lesa v procese výučby. Finančné prostriedky zo štrukturálnych fondov EÚ boli použité tiež k technickému zhodnoteniu a modernizácii existujúcich priestorov posluchární, laboratórií a konferenčnej miestnosti fakulty. Výučbové priestory fakulty sú vybavené modernou didaktickou technikou.
Batu Tara
Batu Tara je menší stratovulkán, nachádzajúci sa na indonézskom ostrove Komba vo Floreskom mori približne severne od ostrova Lembata. Sopka je svojim tvarom podobná Stromboli v Stredozemnom mori, no aktivitou za ňou značne zaostáva. Sú zaznamenané iba dve erupcie, prvá v roku 1847 a druhá na začiatku roka 2007. Vulkanické produkty sa zložením líšia od väčšiny indonézskych sopiek, v bazanitoch je zvýšený obsah draslíka (chemicky) a leucitu (mineralogicky).
Iolaos
Iolaos alebo Ioláos môže byť:
Iolaus môže byť aj:
Extraliga hádzanárok 1996/97
Extraliga hádzanárok  v sezóne 1996/97 bol 4. ročník najvyššej hádzanárskej súťaže žien, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Súťaž niesla dobový názov I. liga a zúčastnilo sa jej spočiatku 13 družstiev. Trinástym účastníkom sa stal Štart Bratislava, ktorý sa najprv z ligy kvôli finančným problémom odhlásil, čím posledné družstvo z Košíc nevypadlo do nižšej súťaže, ale namiesto Štartu odohralo baráž z 2. tímom nižšej súťaže. Neskôr však Štart svoje odstúpenie stiahol a keďže mal súťažný vklad zaplatený (25 000 Sk), SZH sa rozhodol pre najvyššiu súťaž s 13-timi účastníkmi. Svoj tretí titul získalo družstvo HK Slovan Duslo Šaľa.
Systém súťaže
Systém súťaže bol podobný ako v minulej sezóne. Hrala sa základná časť, ktorá pozostávala z 24 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Po základnej časti nasledovala nadstavbová časť, v ktorej sa družstvá rozdelili do dvoch skupín, do skupiny o 1. až 6. miesto a do skupiny o 7. až 12. miesto (posledný celokŠtart Bratislavanadstavbu neodohral). V nich odohrali zápasy s každým družstvom raz doma a raz vonku. Víťaz skupiny o prvú šestku sa stal majstrom Slovenska. Keďže sa v nasledujúcej sezóne znížil počet účastníkov na 8, posledné 4 družstvá v skupine o 7. až 12. miesto zostúpili do nižšej súťaže.
Sirung
Sirung je v súčasnosti neaktívny vulkanický komplex nachádzajúci sa v južnej časti indonézskeho ostrova Pantar. Komplex je najsevernejší člen 14 km dlhej vulkanickej reťaze a je tvorený menším vulkánom v kombinácii s 2 km širokou kalderou a niekoľkými lávovými dómami. V stavbe komplexu prevládajú bazaltové horniny. V 20. storočí bolo zazanamenaných niekoľko menších freatických erupcií, posledná sa odohrala v roku 1970.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kľak
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kľak v okrese Žarnovica.
Letisko (rozlišovacia stránka)
Letisko môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Orovnica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Orovnica v okrese Žarnovica.
Faistos (Sikyón)
Faistos je v gréckej mytológii sikyónsky kráľ.
Staroveký autor Hieronym uvádza, že Faistos, nástupca sikyónskeho kráľa Inacha, vládol osem rokov a to od roku 1211 do roku 1180 pred Kr. To isté potvrdzuje aj iný antický písomný zdroj od Eusebia z Kaisareie. Pausanias, ktorý tiež písal o sikyónskych kráľoch píše, že sa Faistos stal kráľom po smrti kráľa Ianiska, potomka Klytia. V jeho písomných prameňoch sa menný zoznam sikyónskych panovníkov tohto obdobia od Eusebiovho odlišuje.
Menoslov mýtických kráľov Sikyónu, zaznamenaný od kráľa Polyba po posledného kráľa Sikyónu v zoznamoch Pausania a Eusebia z Kaisareie:
Saint-Souplet
Saint-Souplet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Yersey
Yersey je podmorský vulkán, nachádzajúci sa vo Floreskom mori. Na starších mapách sú v širšom okolí pravdepodobného výskytu sopky uvádzané útesy ako dôsledok vulkanickej činnosti, no prieskum z roku 1929 nameral hĺbku približne 3 800 m. Na dnes sa nachádza podmorský chrbát s výškou asi 600 m, tiahnúci sa od stratovulkánu Batu Tara.
Arthur Fallot
Étienne-Louis Arthur Fallot (* 29. september 1850, Sète, Francúzsko - † 30. apríl 1911) bol francúzsky lekár.
Fallot navštevoval medicínu v Montpellier v roku 1867. V roku 1888 bol menovaný za profesora hygieny a súdneho lekárstva v Marseille. V roku 1888 podrobne popísané štyri anatomické znaky Fallotovej tetralógie, vrodenej srdcovej chyby zodpovednej za syndróm modrého dieťaťa.
Golianova ulica
Golianova ulica je ulica:
Saint-Sylvestre-Cappel
Saint-Sylvestre-Cappel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ostrý Grúň
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Ostrý Grúň v okrese Žarnovica.
Haškova ulica
Haškova ulica je ulica:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Tekovská Breznica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Tekovská Breznica v okrese Žarnovica.
Saint-Vaast-en-Cambrésis
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vailulu’u
Vailulu'u je masívny podmorský vulkán, nachádzajúci sa v južnej časti Pacifiku, neďaleko ostrova Ta’u na východnom okraji Americkej Samoy. Základňa prevažne bazaltovej sopky sa leží v hĺbke asi 4 200 m, jej vrchol je len 590 metrov pod hladinou mora. Na vrchole sa nachádza kaldera s priemerom asi 2 km a výškou stien cez 400 m. Z vrcholu tiež zbiehajú tri riftové zóny, dve (smerom na východ a západ od vrcholu) kopírujú hotspot Samoy, tretia menšia sa tiahne juhovýchodne od vrcholu. Vulkán bol objavený len v roku 1975, posledná aktivita bola zaznamenaná začiatkom 21. storočia.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľké Pole
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Veľké Pole v okrese Žarnovica.
Hip-hop soul
Hip-hop soul (alebo rap soul) je subžáner contemporary R&B, ktorý v sebe spája prvky R&B, neo soulu, dance a hip-hopu. Termín "hip-hop soul" pochádza s propagácie albumu What's the 411? od Mary J. Blige z roku 1992, kedy vydavateľstvo Uptown Records ju propagovalo ako "Queen of Hip Hop Soul" a všeobecne označovalo jej štýl hudby ako spojenie precíteného R&B spevu a drsnej hip-hopovej produkcie. Žáner sa stal najpopulárnejším uprostred 90. rokov prostredníctvom interpretov ako Mary J. Blige, Jodeci a Aaliyah sa stále sa nachádza aj v tvorbe novodobých interpretov ako Ashanti, Beyoncé, Alicia Keys, Keyshia Cole, Ameria či Rihanna.
Gabriel Zerdahely (biskup)
náhľad|Rodový erb Gabriel Zerdahely de Nyitraszerdahely (Szerdahelyi, Zerdahelyi, Serdaheli) (* 16. október 1742, Nitrianska Streda † 5. október 1813, Žiar nad Hronom) bol náboženský spisovateľ a cirkevný hodnostár.
Životopis
Študoval v Bratislave, filozofiu v Trnave, teológiu na nemecko-uhorskom kolégiu v Ríme, roku 1765 vysvätený za kňaza, doktor filozofie a teológie. V cirkevných hodnostiach pôsobil na viacerých miestach v Maďarsku a na Slovensku. 11. decembra 1780 bol vymenovaný za pomocného biskupa vacovského a 14. januára 1781 bol vysvätený na titulárneho biskupa titopoliského. Dvadsať rokov pôsobil ako pomocný biskup v diecéze Vacov a v roku 1800 bol menovaný za banskobystrického biskupa. Menovanie potvrdil Pius VII. 22. decembra 1800 a 24. marca 1801 prevzal biskupský úrad.
Vydal tlačou prácu jezuitu P. Segnera, diecézne cirkevné štatúty, ceremoniár. Autor príležitostných kázní a rečí. V Žiari nad Hronom založil biskupskú knižnicu, ktorá je uložená v ŠVK v Banskej Bystrici.
Bojana (rieka)
Priebeh toku
thumb|right|Letecký pohľad na deltu Bojany Bojana vyteká zo Skadarského jazera južne od Skadaru a v meandroch tečie na juhozápad. Blízko pod odtokom z jazera priberá desaťkrát väčší prítok Drin, ktorého severné rameno sa do nej vlieva od veľkej povodne v roku 1858. Od dediny Muriqan k ústiu do Drinskej zátoky tvorí albánsko-čiernohorskú hranicu.
Vodný stav
Priemerný prietok v ústí je približne 352 m³/s. V dobe veľkých povodní sa zvyšuje hladina Skadarského jazera, ktoré zaplavuje brehy pri meste Skadar.
Využitie
Na rieke je možná lodná doprava, ale väčšiemu využitiu sú prekážkou nízke mosty.
Abú Kír (sídlo)
Abú Kír (iný prepis: Abú Qír, Abúkír, Abú-Kír; egyptská výslovnosť [äbo’ír]) alebo po slovensky nepresne aj Abú Kir/Abúkir je dedina a letovisko v Egypte, ktoré leží na brehu Stredozemného mora. Oblasť a priľahlý záliv boli miestom významných historických udalostí: v roku 1798 anglicko-francúzskej námornej bitky, v roku 1799 francúzsko-tureckej a v roku 1801 anglicko-francúzskej bitky pri Abú Kíre.
Ianiskos
Ianiskos je v gréckej mytológii nástupca sikyónskeho kráľa Adrasta.
Podľa antického autora Pausania, potom ako sa kráľ Adrastos vrátil do Argu, kráľovskú korunu v Sikyóne prevzal Ianiskos, ktorý bol potomkom Aténčana Klytia, otca Fény, manželky sikyónskeho kráľa Lamedóna. Po smrti Ianiska sa kráľom Sikyónu stal Faistos. Iní antickí autori, ako napríklad Hieronymus, alebo Eusebios z Kaisareie sikyónského kráľa Ianiska vo svojich zoznamoch kráľov neuvádzajú a ich menný zoznam panovníkov Sikyónu tohto obdobia sa so zoznamom Pausania  nezhoduje.
Menoslov mýtických kráľov Sikyónu, zaznamenaný od kráľa Polyba po posledného kráľa Sikyónu v zoznamoch Pausania a Eusebia z Kaisareie:
Saint-Waast
Saint-Waast je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Drammen HK
Drammen HK je popredný nórsky mužský hádzanársky klub z Drammenu. Vznikol v roku 1992. Je 2-násobný majster krajiny a víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie víťazstvo v Mestskom pohári EHF 1995/96 či finálová účasť vo Vyzývacom pohári EHF. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Postenligaen för herrar.
Úspechy
Nórska najvyššia súťaž:
Víťaz Nórskeho pohára:
Seriesmestere:
Európske súťaže
Liga majstrov:
Pohár víťazov pohárov:
Pohár EHF:
Vyzývací pohár:
Mestský pohár EHF:
Majstrovstvá Afriky v netballe 2015
Účastníci
Číslo v zátvorke udáva aktuálne umiestnenie vo svetovom rebríčku INF k júlu 2015.
Vrchovka alpínska
Vrchovka alpínska alebo tozzia karpatská (lat.Tozzia carpathica) je trvácna rastlina z čeľade zárazovité.
Výskyt
Je to karpatský subendemit (vyskytuje sa aj na Balkáne v pohorí Stará planina ). Vyskytuje sa v Poľsku, na Slovensku, Ukrajine, v Rumunsku, Bulharsku a v Grécku. Na Slovensku je tento druh rozšírený v Kysuckých Beskydách (Veľká Rača), Oravských Beskydách (Babia hora), Krivánskej Malej Fatre, Západných Tatrách (Úplazíky), Čergove a v Bukovských vrchoch.
Rastie v horskom aj v subalpínskom vegetačnom stupni. Obľubuje vlhké prostredie lúk, lesov a nív blízko potokov. Pôda býva bohatá na živiny, alkalická, kamenistá aj hlinitá. Zriedkavo aj v kosodrevine.
Opis
Je vysoká 20 – 50 cm. Byľ je priama a štvorhranná. Jednotlivé kvety sú žlté. Plod je guľatá tobolka.
Ide o poloparazit. Kvitne v júni až júli. Rastlina má parazitický a semiparazitický životný cyklus. Nie je jasné na ktorých druhoch parazituje ale pravdepodobne ide o rody Petasites, Adenostyles a Cicerbita.
Taxonómia
Patrí do rodu Tozzia. Tento rod obsahuje dva veľmi príbuzné druhy T. alpina a T. carpathica. Podľa niektorých autorov ide o dva podruhy jedného druhu (Tozzia alpina carpathica a Tozzia alpina alpina).
Motutunga
Nachádza sa v strede súostrovia na južnej strane a jeho najbližším susedom je atol Tahanea vo vzdialenosti necelých na severozápad. Centrálny ostrov Tahiti je vzdialený približne na západ.
Geografia atolu
Atol má zvonovitý tvar, s prstencom okolo lagúny len tesne nad hladinou vody a s malou plochou súše s vegetáciou. Tá je podobne ako u mnohých iných atolov v oblasti (Fakarava, Arutua, Toau, Kaukura, Faaite a i.) iba na severnej strane prstenca, ktorý je z južnej strany tvorený koralovým útesom, umiestneným tesne na úrovni hladiny oceánu.
Vrchovka alpínska
Ochrana
Patrí medzi rastliny európskeho významu (NATURA 2000). Na území Slovenska je chránená zákonom. Populácia na Slovensku je ustálená, druh je klasifikovaný ako menej ohrozený: takmer ohrozený. Chránený je aj v Poľsku a Rumunsku. Ide o druh zaradeným do CORINE Biotopes and the Habitats Directive (92/43/EEC).
Motutunga
Geografia atolu
Atol má v najdlhšom rozmere približne. Voda sa z okolitého oceánu do a z lagúny dostáva ponad útes zo všetkých strán. Na severnej strane sú dva úzke a plytké prielivy, splavné len pre menšie lode a dva najväčšie pásy súše s vegetáciou, dlhé a. Lagúna má celkovú rozlohu, pričom jej hĺbka neklesá pod a na mnohých miestach sa dvíha v podobe desiatok koralových hláv, siahajúcich z dna až k hladine.
Prstenec atolu vyniká jednou zvláštnosťou, a tou je dvojité ohraničenie. Obzvlášť na západe a juhozápade je prstenec, široký priemerne, ohraničený z vonkajšej strany koralovým útesom a z vnútornej úzkou kľukatou piesočnou dunou, tiahnúcou sa neprerušene aj stovky metrov.
Z geologického hľadiska je to koralový atol, umiestnený na vrchole podmorskej sopky, ponorenej iba tesne pod hladinou mora. Sopka z oceánskeho dna na výšku meria a jej vek sa odhaduje na 51,3 až 53,0 mil. rokov.
Dejiny
Po ňom ešte atol navštívil španielsky moreplavec Domingo de Bonechea Andonaegui 9. novembra 1774, ktorý sa plavil na lodi Aguila. Atol pomenoval „San Blas“. Iné zdroje uvádzajú názov „San Julian“.
V 19. storočí, keď sa atol stal francúzskym územím, tu žilo približne 100 obyvateľov.
Aj keď pri oboch prieplavoch sú na ostrovčekoch zachovalé budovy po osadách Tepupahea a Marukupeega z minulosti, je atol v súčasnosti oficiálne neobývaný, ale vyhľadávaný jachtármi pre skvelé podmienky na šnorchlovanie alebo rybolov.
Práve tradičný spôsob rybolovu je pri bývalej osade Tepupahea dobre viditeľný dodnes. Ide o tzv. prílivové/odlivové pasce. Na plytkom mieste prstenca útesu, v miestach prieplavov medzi oceánom a lagúnou (v tahitčine Hoa) je z koralov, skál alebo tyčí vybudovaný lievik. Na najužšom konci lievika je prieplav so šírkou iba niekoľkých desiatok centimetrov, ktorý ústi do oválneho bazénika s priemerom niekoľko metrov. Prúd vody pri prílive (alebo odlive) ženie ryby do zužujúceho sa priestoru, pričom rýchlosť a sila prúdu narastá a ryba nemá inú šancu len sa poddať a plávať s prúdom. Po vplávaní do oválnej ohrady sa prúd stratí, ale ryba je v pasci. Jej odlov harpúnou alebo sieťou je už ľahký. Týmto spôsobom sa získava až 80% úlovkov rýb obyvateľstva atolov. Nie je to však úplne bezrizikový spôsob lovu, čo dokladá aj množstvo rybárov, zasiahnutých ostňom veľmi jedovatej ryby „Stonefish“ (Odranec pravý, ).
Administratívne a geografické členenie
Geograficky patrí atol Motutunga k najväčšiemu zoskupeniu ostrovov v Tuamotu, Ostrovom Raeffsky. Tie zahŕňajú ešte aj atoly Anaa, Faaite, Tahanea, Takume, Raroia, Taenga, Nihiru, Makemo, Katiu, Tuanake, Hiti, Tepoto Sud, Marutea Nord, Haraiki, Aratika, Kauehi, Taiaro a Raraka.
Administratívne patrí atol do komunity Anaa, do ktorej patria okrem rovnomenného atolu ešte atoly Faaite a Tahanea.
Rádio Max
Rádio MAX bola slovenská regionálna komerčná rozhlasová stanica. Hralo hudbu od 80. rokov až po súčasnosť.
História
Rádio začalo vysielať v novembri 1999 na frekvencii 98,7 MHz. Prvé štúdio bolo zriadené v Nových Zámkoch. V prvých rokoch svojej existencie takmer vôbec nevysielalo moderovaný program. Okrem niekoľkých krátkych spravodajských blokov denne, dvoch moderovaných špeciálok a nahovorených reklamných blokov v jeho programe nebolo žiadne hovorené slovo. Po štyroch rokoch pôsobenia rádio Max prešlo na moderované vysielanie, získalo individuálne koordinovanú frekvenciu v Nitre, a presťahovalo sa z novozámockých priestorov do Nitry. Od januára 2005 vysielalo radio.MAX aj v Nitre na frekvencii 101,0 MHz. Vysielanie ukončilo na konci februára 2019.
Vysielanie
Vysielacia štruktúra radia.MAX je počas dňa rozdelená do 5 programových celkov:
Moderátori
Mišo Malicher, Mišo Kožuch, Šalvia, Retro, Mary, Vlado, Fero Kabát
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Voznica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Voznica v okrese Žarnovica.
Rádio Max
Kaviareň
1. apríla 2008 radio.MAX otvorilo na Párovskej ulici 2 v Nitre svoje nové štúdio, ktoré bolo priamo prepojené s verejnou kaviarňou. Návštevníci mali tak možnosť vidieť ON AIR vysielanie na vlastné oči.
Lendava
thumb|Lendava náhľad|Poloha mesta
Lendava je mesto v Slovinsku vo východnej časti krajiny v oblasti Prekmurie neďaleko hraníc s Maďarskom. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 11 384 obyvateľov.
Ľudovít Didi
Ľudovít Didi (* 16. január 1931, Púchov – † 15. september 2013, Vráble) bol slovenský učiteľ, disident, účastník protikomunistického odboja, prvý rómsky spisovateľ románov v slovenskej literatúre.
Životopis
Narodil sa v meste Púchov ako nemanželské rómske dieťa. Vyrastal u starých rodičov z matkinej strany. Starý otec Ondrej Didi bol slávny rómsky hudobník. Ľudovú a meštiansku školu vychodil v Púchove. Chudobná rodina Didiovcov však nedokázala zabezpečiť mladému Ľudovítovi vyššie vzdelanie. Hoci ho prijali na Učiteľský ústav v Bánovciach nad Bebravou, do školy pre nedostatok financií nenastúpil. Odišiel do Bratislavy, kde po krátkom čase začal doučovať synov jedného Bulhara. Za doučovanie mal kde prespať a kde sa stravovať. V rokoch 1951 začal študovať na Vysokej škole politických a hospodárskych vied v Prahe, odkiaľ ho za jeho negatívne názory na vtedajšiu dobu vylúčili.
V rokoch 19591963 absolvoval štúdium na Pedagogickom inštitúte v Nitre pre vzdelanie učiteľov národných škôl. Po úspešnom ukončení pôsobil na rôznych miestach a malotriednych školách. V rokoch 19661974 sa stal vedúcim vychovávateľom v Osobitnej škole vo Vrábľoch. Vylúčili ho v roku 1974 pre protisocialistické názory.
Po tomto roku nastali pre Didiovcov nepríjemné chvíle. Boli sledovaní tajnou službou ŠtB, synovi sa podarilo až na tretíkrát dostať na štúdium, druhý syn a dcéra išli najskôr za učňov a až okľukou sa dostali do škôl.
Rehabilitácia
V roku 1980 spolu s manželkou Máriou vyhľadali matku Marty Kubišovej a ako zamestnanci fabriky podpísali Chartu 77. Po udalostiach v roku 1989 ho Okresný národný výbor v Nitre rehabilitoval a Ľudovít sa stal riaditeľom Detského domova v Kolíňanoch. Tu pôsobil ako riaditeľ až do roku 1998. V roku 1992 mu na Vysokej škole ekonomickej v Prahe, na základe rehabilitácie, udelili titul Ing. V roku 2007 mu Ústav pamäti národa priznal status „účastník protikomunistického odboja“.
Dielo
Ľudovít Didi žil a tvoril vo Vrábľoch. Písať knihy začal až na dôchodku v roku 2001. Bol prvým autentickým rómskym spisovateľom románov v slovenskej literatúre.
USS Pennsylvania (BB-38)
USS Pennsylvania bola prvá jednotka triedy Pennsylvania. Pomenovaná bola v súlade s doktrínou USA po jednom zo spolkových štátov USA, konkrétne po 2 štáte - Pensylvánii. Mala jedinú sesterskú loď USS Arizona (BB-39).
Stavba
Kýl bol založený v lodeniciach 	Newport News Shipbuilding v Newport News vo Virgínii 27. októbra 1913. Na vodu bola spustená 16. marca 1915 a US Navy si ju prevzala 12. júna 1916.
Pohon a pancierovanie
Pohon zabezpečovalo 12 kotlov Babcock & Wilcox (6 kotolní), ktoré poháňali 4 Parsonové turbíny (2 strojovne) a výsledný výkon bol 24 900 kW, ktoré premieňali na maximálnu rýchlosť lode 21 u. štyri skrutky. Keďže prevodový systém nebol uspokojivo vyriešený, a turbíny boli nehospodárne, Pennsylvania mala malý akčný rádius, len 4 640 míľ pri 15 u.
Výzbroj
vľavo|náhľad|150px|28 mm protilietadlový štvorkanón. Hlavná výzbroj pozostávala z dvanástich diel kalibru 365 mm (14"/45 cal) v štyroch trojhlavňových vežiach (dve vpredu, dve vzadu). Pomocnú výzbroj tvorilo 22 diel kalibru 127 mm (5"/51 cal) uložených v kazematách po 11 na každej strane. Táto pomocná výzbroj sa však ukázala ako neefektívna (použiteľná len pri pokojnom mory), preto boli v roku 1918 demontovaná. Protiletecká výzbroj pozostávala zo štyroch kanónov kalibru 76 mm (50 cal.) v dvadsiatich rokoch boli nahradené ôsmymi kanónmi kalibru 127 mm. Pôvodne mala niesť aj štyri torpédomety no neboli nikdy namontované.
Rekonštrukcia a prestavba
Od 1. júna 1929, do 8. mája 1931 podstúpila Pennsylvania modernizáciu a rozsiahlu rekonštrukciu. Kotle boli vymenené za šesť kusov Bureau Express, a turbíny boli vymenené za typ Westinghouse. Touto zmenou pohonného systému sa zvýšil akčný rádius na 13 600 míľ pri 15 u, takisto vzrástol aj výkon na 25 725 kW.
Stožiare trubkovej konštrukcie boli nahradené tzv. trojnožkami. Komíny boli zlúčené do jedného. Pridaná bola protitorpédová obšívka, ktorej ďalším efektom bolo zvýšenie stability. Zosilnený bol pancier na palube o 50 mm na 126 (+ 38) a pancier na delostreleckých vežiach.
Služba
Od augusta 1931 do roku 1941, Pennsylvania skúšala a nacvičovala taktiku flotily a bitky väčšinou pri západnom pobreží USA. Absolvovala manévre pri Havaji. v roku 1941 bola odtiahnutá do suchého doku na Havaji.
Vypuknutie vojny (Pearl Harbor)
Počas útoku na Pearl Harbor, 7. decembra 1941, bola jednotka práve v suchom doku Pearl Harbor Navy Yard. Poškodenie boli malé, a počas niekoľkých mesiacov opravené.
left|150px|thumb|USS Pennsylvania v [[suchý dok|suchom doku v Pacifiku (cca 1944).]] 150px|vľavo|náhľad|USS Pennsylvania, za ktorou nasledujú [[USS Colorado (BB-45), USS Louisville (CA-28), USS Portland (CA-33) a USS Columbia (CL-56) pri Filipínach, január 1945.]]
Vojna
12. augusta 1945 bola ako jedna z posledných lodí torpédovaná japonským letectvom.
Dohra
Keďže škody spôsobené počas nasadenia, a hlavne poškodenie vzniknuté torpédom v posledných dňoch vojny, sa ukázali nákladné na odstránenie pri tak starom a nemodernom plavidle, bolo rozhodnuté vzhľadom na bojovú hodnotu jednotky do budúcna len o provizórnych opravách. Neskôr loď poslúžila pri jadrových testoch v roku 1946 pri atole Bikini ako skúšobné plavidlo. Neskôr až do februára 1948 bola ukotvená v zálive Kwajalein na následné štúdia pôsobenia rádioaktivity. 19. februára 1948 bola odtiahnutá na voľné more a potopená.
Sainte-Marie-Cappel
Sainte-Marie-Cappel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Litija
thumb|right|Litija thumb|right|Poloha v rámci Slovinska Litija je mesto v Slovinsku nachádzajúce sa v strede krajiny v doline rieky Sáva. Podľa údaja z roku 2008 má mesto 14 698 obyvateľov.
Sainte-Marie-Cappel
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pasák
Pasák môže byť:
Salesches
Salesches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
North York Moors
thumb|Krajina The North York Moors (tak isto známy ako North Yorkshire Moors) je národný park v North Yorkshire v Anglicku. Tento park je jedna z najväčších oblastí vresových mokradí v Spojenom kráľovstve. Rozloha národného parku je, a je obývaný približne 25 000 obyvateľmi. The North York Moors bol ustanovený národným parkom v roku 1952 na základe zákona o Národných parkoch a prístupe ku krajine z roku 1949.
Ťačiv
Ťačiv (hist. slovenský názov Tačovo ; ; ; ; ; ) je mesto ležiace v Marmarošskej kotline na pravom brehu Tisy na Ukrajine. Podľa sčítania obyvateľstva (2001) má 9 800 obyvateľov, z čoho štvrtinu tvoria Maďari.
Ťačiv sa nachádza v blízkosti rieky Tisa. Rieka mesto viackrát zaplavila. Najväčšia zaznamenaná povodeň prišla v roku 1970, keď sa Tisa rozliala do výšky striech počas dvoch hodín. Veľkej vode padol za obeť aj železný most do Rumunska. Úrady doteraz zvažujú výstavbu nového mosta.
Názov mesta
Názov Ťačiv má svoje korene najskôr v nemeckom označení Teutschau, teda „Nemecká paseka“.
Dejiny
Ťačiv založili pravdepodobne osadníci zo Saska v 11. storočí. Prvé písomné zmienky dokladajú Ťačiv (spoločne s Chustom a Marmarošskou Sihoťou) titulom kráľovského mesta so všetkými zodpovedajúcimi privilégiami, ďalšie pribúdali aj v nasledujúcich rokoch.
V roku 1514 sa obyvatelia Ťačiva aktívne zapojili do maďarského protifeudálneho povstania. Po jeho potlačení bol Ťačiv označený ako buričské mesto a následne bol vyplienený.
Indická rupia
Indická rupia (hind. रुपया, rupayā; angl. rupee) je mena Indie, ako zákonná mena je okrem bhutánskeho ngultrumu používaná aj v Bhutáne v pomere 1:1, ako platidlo sa prijíma aj v niektorých oblastiach Nepálu a v niektorých obchodoch v Británii. Jej ISO 4217 kód je INR, ako skratky sa používajú aj iR a Re v singulári a Rs v pluráli, neoficiálne aj 8px. Názov rupia má indická mena spoločný s menami niekoľkých ďalších štátov v juhoázijskom regióne.
V Ásame a Bengálsku sa rupia často nazýva taka (bangladéšska taka je mena susedného Bangladéšu).
Indická rupia nie je voľne zmeniteľná, jej vývoz aj dovoz z Indie aj do Indie je zakázaný.
Metachalón
200px|right|thumb|Štruktúrny vzorec metachalónu Metachalón, hovorovo tiež Ludes, je chinazolínový derivát, ktorého názov je odvodený od anglického pomenovania: Methylquinazolinone (slovensky: metylchinazolinón). Metachalón je nebarbiturátové hypnotikum, ktoré sa však dnes často zneužíva ako droga, hlavne na dnešnom území rozšírenia – Afrika.
História
Metachalón bol objavený krátko po konci druhej svetovej vojny indickým výskumníkom M. L. Gujiralom pri štúdiu nových antimalarík a od 60. rokov sa používal ako sedatívum a hypnotikum. V roku 1965 bol pod obchodným menom Quaalude® a Parest® v USA zavedený ako alternatíva k barbiturátom. V Československu bol predávaný pod obchodným menom Dormogen (výrobca Léčiva, Methaqualonum 200 mg v 1 tablete). Spočiatku bol v reklame propagovaný ako nenávykový liek, neskôr však prípady z roku 1966 z Veľkej Británie potvrdili, že sa naň môže vytvoriť fyzická aj psychická závislosť.
Syntéza
Existuje niekoľko spôsobov syntézy metachalónu. V praxi sa najčastejšie používa kondenzačná syntéza metachalónu podľa Klosu. Spočíva v reakcii medzi kyselinou antranilovou, 2-toluidínom a kyselinou octovou, príp. acetanhydridom. Metachalón v zmesi vzniká prostredníctvom kondenzačnej reakcie za viacnásobného odštiepenia molekuly vody.
Hey Ya!
„Hey Ya!“ je skladba americkej hip-hopovej dvojice OutKast, z ich albumu The Love Below, ktorý je časťou dvojalbumu Speakerboxxx/The Love Below. Skladbu napísal André 3000 a jej vplyvy pochádzajú zo žánrov funk a rock. Skladba bola uznávaná hudobnými kritikmi a vyhrala cenu Grammy v kategórii Best Urban/Alternative Performance v roku 2004.
Kompozícia
Skladba „Hey Ya!“ je napísaná v tónine G dur. Každá rytmická šesťtaktová fráza je vytvorená použitím obmeny metru na štvrtom takte a používa akordový sled I–IV–V–vi. Tempo skladby je 160 úderov za minútu a Andrého hlasový rozsah je v rozmedzí jeden a pól oktávy, od B3 po G5.
Zostava a personál
The credits for "Hey Ya!" are adapted from the liner notes of Speakerboxx/The Love Below.
Thomas Marshburn
Thomas Henry Marshburn (* 29. august 1960, Statesville, Severná Karolína, USA) bol pôvodne lekárom, od mája 2004 je astronautom NASA. Do vesmíru sa dostal na dva týždne ako člen posádky raketoplánu Endeavour pri lete STS-127 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) v júli 2009 a na polročný pobyt z decembra 2012 do mája 2013 v rámci Expedícií 34 a 35.
Mladosť, letec
Thomas Marshburn sa narodil vo Statesville v Severnej Karolíne. Po ukončení strednej školy v Atlante študoval najprv fyziku na Davidson College v Severnej Karolíne (bakalár 1982) a University of Virginia (magister 1984). Potom začal štúdium medicíny na Wake Forest University, absolvoval ju v roku 1989.
Po štúdiu pracoval na pohotovosti v nemocniciach v Tolede, Seattli, Houstone a Bostone. Od roku 1994 pracoval v NASA, dva roky strávil v Rusku ako lekár amerických astronautov pripravujúcich sa vo Hviezdnom mestečku na lety v rámci programu Shuttle-Mir v rokoch 1996 – 1997 a ako lekár posádky Expedície 7 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) v roku 2003.
Astronaut
Vo februári 2008 NASA zverejnila Marshburnovo menovanie do posádky letu STS-127 plánovaného na nasledujúci rok. Do vesmíru odštartoval 15. júla 2009 na palube raketoplánu Endeavour. Cieľom misie bolo dokončenie montáže modulu Kibó, doprava zásob a vybavenia na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Let trval 15 dní, 16 hodín a 45 minút.
Thomas Marshburn je ženatý, má dcéru.
Peridotit
Peridotit alebo olivínovec je označenie skupiny ultrabázických hlbinných vyvretých hornín. Sú to horniny tvorené najmä olivínom, pyroxénmi a amfibolmi. Neobsahujú kremeň a takmer žiadne, alebo iba veľmi nepatrné množstvo živcov.
Názov peridotit je odvodený od drahokamovej odrody olivínu, označovanej peridot, ktorý sa na prvých lokalitách ťažil z tejto skupiny hornín. Termín zaviedol L. Cordier v roku 1816 resp. 1848, pôvodne s mierne odlišným významom bazaltu bohatého na olivín. Dnešné ponímanie tejto horniny zaviedol H. F. Rosenbusch roku 1887.
Minerálne zloženie a vlastnosti
Peridotit je bezživcová, strednozrnná až hrubozrnná hornina. 90% jeho objemu tvoria tmavé minerály. Ako ultrabázická a ultramafická hornina je v porovnaní s väčšinou ostatných silikátov chudobná na SiO2, ktorého objem tvorí menej ako 45 % horniny. Peridotity majú však nadbytok MgO, čo je dôsledok vysokého objemu Mg-olivínov (forsterit) ale aj železa, kvôli obsahu Fe-olivínov (fayalit). Hlavným minerálom všetkých druhov peridotitov je olivín. Pyroxény (klino- aj ortopyroxény – najmä Cr: enstatit, bronzit, hyperstén ) a amfiboly. Ako akcesórie sú prítomné rudné minerály, časté sú minerály skupiny granátu, flogopit alebo spinel. Neprítomnosť kremeňa a nízky alebo žiadny obsah živcov je spôsobený podmienkami kryštalizácie vo veľkej hĺbke, kde nie je kremeň stabilný.
Horniny peridotitového typu, s vysokým obsahom olivínu a ďalších minerálov nie sú stabilné na zemskom povrchu. Olivín totiž za bežných povrchových teplôt reaguje s vodou a dochádza k procesu tzv. serpentinizácie, pri ktorej vzniká minerál serpentín. Pri hydratačnej reakcii dochádza k výraznému nárastu objemu, čo spôsobuje deštrukciu pôvodnej štruktúry horniny. Pri týchto premenách dochádza aj k vzniku mastenca.
Klasifikácia
Termín peridotit sa používa vo všeobecnom význame pre celú skupinu uvedených ultrabázických hornín bohatých na olivín. Na základe obsahu ďalších tmavých minerálov sú peridotity klasifikované na :
Efuzívnym (sopečným) ekvivalentom peridotitov sú memječit a komatiit. Subvulkanické horniny zodpovedajúce zložením peridotitom sú pikrit a kimberlit.
Vznik a pôvod
Peridotity pochádzajú z oblasti zemského plášťa v hĺbke do 400 km. Pod touto hranicou už nie je ich primárny minerál olivín stabilný. Predpokladá sa, že sú obsahom najbližšie jeho teoretickej hornine označovanej ako pyrolit. Pyrolit by mal mať zloženie zodpovedajúce hornine vzniknutej zmiešaním 1 dielu bazaltu a 3 dielov peridotitu – harzburgitu. Asi 100 km vrstva peridotitov tvorí podstatnú časť ofiolitov, exhumovaných reliktov oceánskej kôry a vrchného plášťa. Ocánska zemská kôra obyčajne zaniká pri subdukcii, jej relitky nachádzajúce sa na kontinetoch sú obvykle už len jej zvyškami, ktoré sa dostali na povrch pri zrážke kontinentov – orogenéze.
Niektoré peridotity sa vyskytujú ako fragmenty (tzv. xenolity) v magme, ktorá mala pôvod v plášti, ale pri výstupe k povrchu už prekonala značné zmeny zloženia. Horniny, ktoré často obsahujú časti peridotitov sú bazalty a kimberlity.
Vrstevnaté peridotity vznikajú usadzovaním minerálov v magmatických krboch alebo veľkých výlevov láv bazaltového zloženia. Kumulátové peridotity vznikaujú aj v komatitových lávových prúdoch. Peridotity ultramafických komplexov aliašského typy sú kumuláty, ktoré vznikali v koreňových zónach sopiek.
Malé množstvá peridotitov boli nájdené aj v brekciách na Mesiaci.
Výskyt
Tvorí žilné a rôzne uklonené šošovkovité telesá, zriedkavejšie aj celé plutóny (pne). Je dôležitou súčasťou zachovaných fragmentov spodnej časti oceánskej kôry v ofiolitových komplexoch.
Na Slovensku
V Západných Karpatoch sa peridotity tvoria podstatnú časť meliatika v Spišsko-gemerskom rudohorí, najmä v okolí Dobšinej, Jakloviec, Rudníku a Hodkoviec, kde však boli takmer celkom serpentinizované. Pôvodne zodpovedali lherzolitom a harzburgitom. Dunity sa vyskytujú v serpentinitoch v okolí Margecian, známy je aj olistolit v paleogénnych sedimentoch pri Sedliciach (okr. Prešov, Dunitová skalka ).
Vo svete
Ekonomicky významné sú kumulátové zvrstvené intrúzie v JAR – oblasť Transvaal (Bushveldský komplex) a Zimbabwe (Great Dyke). Rozsiahle telesá peridotitov sa nachádzajú v ofiolitových komplexoch v Kalifornii, Ománe a ostrove Rodos. V Českom masíve je vzácny, známy je v Železných horách, či na Morave pri obci Zábřeh. Wehrlit možno nájsť v oblasti ranského masívu, dunit v oblasti pri Šumperku.
Použitie
Zriedkavo ako lomový alebo sochársky kameň. Na niektorých lokalitách sa ťažil pre obsah drahokamovej odrody olivínu – peridotu. Vrstevnaté intrúzie s kumulátovým peridotitom sú obvykle spojené s významnými ložiskami sulfidických alebo chromitových rúd, sú preto celosvetovo veľmi významným zdrojom viacerých druhov rudných minerálov. Sulfidy najčastejšie tvoria niklovú rudu a rudy kovov skupiny platiny. Veľká časť platiny, ktorá sa dnes ťaží pochádza z Bushveldského komplexu v Južnej Afrike a komplexu Great Dyke v Zimbabwe. Chromitové vrstvy v kumulátových komplexoch peridotitov tvoria najväčšie ložiská chrómu.
Bitka pri Abú Kíre (1798)
thumb|Bitka pri Abú Kíre Bitka pri Abú Kíre/Abú Qíre/Abú Kire/Abúkire (iné názvy:bitka v zálive Abú Kír, bitka na Níle, bitka v Abúkirskom zálive, námorná bitka pri Abú Kíre) bol námorný stret Spojeného kráľovstva a Francúzska, ktorý sa odohral 1. augusta 1798. Britský admirál Horatio Nelson v nej zničil početne silnejšiu francúzsku flotilu, ktorá kryla vojenskú operáciu Napoleona I. Bonaparta v Egypte. Víťazstvo znamenalo prevahu britskej námornej moci v Stredozemnom mori.
Priebeh a výsledok
Francúzske lode Nelson najprv hľadal pri Cypre a Alexandrii. Narazil na ne v zálive Abú Kír 1. augusta 1798. Zavrhol tradičnú lineárnu taktiku a útok podnikol z oboch strán, čím získal výraznú prevahu. Zaútočil so 14 radovými loďami na Francúzov s 10 fregatami a 3 radovými loďami, ktorí s útokom nepočítali. Nelson napriek tomu, že sa blížil večer, okamžite vyplával k zálivu. Bitka sa začala okolo 17. hodiny. Jeho 5 lodí preniklo za protivníkovu zostavu a 6 lodí sa rozostavilo z vonkajšej strany francúzskej línie. Ďalšie 2 lode preťali líniu Francúzov a 1 loď uviazla pri vstupe do zálivu na plytčine. Francúzi kvôli nepriaznivému vetru nemohli nasadiť všetky lode; tie ktoré sa zúčastnili boja museli bojovať proti protivníkom z oboch strán. Z celej francúzskej eskadry sa zachránili len dve radové lode a dve fregaty, ktorým sa pod velením admirála Pierra Villeneuva podarilo ujsť. Angličania stratili len jednu loď.
Nupedia
Nupedia bola webová encyklopédia v angličtine, ktorej články licencované ako voľný obsah písali dobrovoľní prispievatelia so zodpovedajúcimi odbornými znalosťami. Založil ju Jimmy Wales pod hlavičkou firmy Bomis v marci 2000 s Larry Sangerom ako šéfredaktorom. Svoju činnosť ukončila v septembri 2003. Je známa predovšetkým ako predchodca Wikipédie.
Nupedia nebola verejne upravovateľná wiki encyklopédia, bola založená na procese peer review (obdoba recenzie), ktorý mal zaručiť kvalitu porovnateľnú s komerčnými encyklopédiami. Požiadavky na prispievateľov do Nupedie boli pomerne vysoké – "Redaktori by mali byť vo svojom odbore skutočnými expertmi a (s niekoľkými výnimkami) mali by vlastniť titul PhD.". Na druhú stranu však mali experti pracovať na článkoch zadarmo.
Exainetos z Akragantu
Exainetos z Akragantu bol na 91. a 92. olympijských hrách korunovaný vencom za víťazstvo v behu na jedno stadion. V Olympii sa beh na jedno stadion zaviedol už na počiatku hier, t. j. v roku 776 pred Kr. Táto olympijská disciplína sa na hrách považovala za hlavné preteky a aj po zaradení ďalších súťažných disciplín sa menom víťaza týchto pretekov označovala celá olympiáda. Staroveký historik Diodóros Sicílsky zaznamenal jeho prvé olympijské víťazstvo v súvislosti s datovaním neúspešnej vojenskej výpravy Atén proti Syrakúzam a druhé s datovaním zničujúceho útoku vosk Byzantia, Chalkedonu a odielov Trákov proti Bithýnii. Diodoros uvádza, že keď Axainetos dosiahol na 92. olympijských hrách svoje druhé víťazstvo v behu na jedno stadion, čakalo ho doma veľkolepé privítanie:„Vošiel do mesta stojac na pripravenom voze so štvorzáprahom a jeho sprievod tvorilo tristo vozov popredných občanov v luxusnom oblečení zdobenom striebrom a zlatom, každý s párom bielych koní."
Nupedia
Začiatky
Nupediu založil Jimmy Wales spolu s Larrym Sangerom v marci roku 2000. Tento projekt sa zrealizoval za pomoci časopisu Bomis, ktorý Nupediu financoval.
Články na Nupediu písali odborníci, ktoré boli pred zverejnením skontrolované a overené ďalšími expertmi. Články boli pôvodne distribuované na základe licencie Nupedia Open Content License, ale na odporúčanie Richarda Stallmana v januári roku 2001 prešli na GNU License (GFDL). V tom istom období Stallman spustil svoj taktiež encyklopedický GNUPedia-Projekt, ktorý bol pre Nupediu veľkou konkurenciou.
Wikipédia
V roku 2001 spustili tvorcovia Nupedie projekt s názvom Wikipédia. Cieľom Wikipédie bolo, aby sa písania článkov chopili aj ne-odborníci. Verili, že sa im medzi neodbornými článkami podarí nájsť aj kvalitné, ktoré by po spracovaní mohli vložiť do Nupedie, teda zrýchliť písanie článkov. Wikipédia však mala väčší úspech ako tvorcovia očakávali. Počet článkov na Wikipédii sa tak rýchlo rozrastal, že v roku 2002 rozširovanie Nupedie pozastavili a následne v roku 2003 ju stiahli zo sociálnej siete.
Pred ukončením svojej činnosti Nupedia vyprodukovala 25 článkov, ktoré prešli celým schvaľovacím procesom a 74 ďalších článkov bolo vo vývoji.
Larry Sanger neskôr projekt Wikipédia opustil. Domnieval sa totiž, že je Wikipédia nezrealizovateľná kvôli jej ľahkej dostupnosti. V roku 2005 viedli Sanger a Wales konflikty. Podľa písomných dôkazov Wales spochybnil, že by bol Sanger spoluzakladateľom Wikipédie. Larry Sanger si založil novú encyklopedickú stránku s názvom Citizendium, ktorá funguje aj dodnes.
Staviteľ Bob
Staviteľ Bob (orig. Bob the Builder) je britský animovaný seriál pre deti, ktorý vytvoril Keith Chapman. Dej seriálu sa zameriava na opravára, respektíve staviteľa, Boba, ktorý v malom mestečku je vedúci stavebnej firmy a so svojimi strojmi opravovať s pomocou jeho kolegyne Wendy. Seriál má devätnásť sérií a vysiela sa od 28. novembra 1998.
Magnificat Slovakia
náhľad|Sídlo na Belinského ulici 24 v Bratislave Magnificat Slovakia, skratka MS, bola kresťanskodemokratická (katolícka) politická strana, ktorá pôsobila na Slovensku v rokoch 20122016. 19. januára 2012 bola zaregistrovaná na Ministerstve vnútra Slovenskej republiky a 29. apríla 2016 bola dobrovoľne zrušená.
V súčasnosti pôsobia jej bývalí členovia v rámci cirkevného a charitatívneho občianskeho združenia MAGNIFICAT SLOVAKIA, ktoré bolo založené 26. septembra 1994.
Kritika a kontroverzie
Hodnotiaca komisia projektu Konšpirátori.sk zaradila webové sídlo magnificat.sk na zoznam webov so sporným obsahom. Priemerom hodnotenia komisie bola známka 9,5, čo znamená vysoký podiel sporného obsahu. Dôvodom je zverejňovanie dezinformácií a článkov o konšpiračných teóriách (chemtrails, nový svetový poriadok a i.) na tomto webovom sídle, pričom často ide o texty prevzaté z webu Slovensko-ruskej spoločnosti, Hlavných správ a iných konšpiračných a dezinformačných webov.
Megalopoli
Megalopoli (novogr. Μεγαλόπολη – Megalopoli; v stredoveku a novoveku do 19. storočia Sinano) resp. v staroveku Megalopolis (starogr. Μεγαλόπολις – Megalopolis) je mesto v Grécku, v peloponézskom kraji Arkádia. Žije tu 8 657 obyvateľov.
Dejiny
Mesto bolo založené v roku 370 pred Kr. s cieľom urbanizovať prevažne vidiecku Arkádiu. V novom meste sa usadilo miestne vidiecke obyvateľstvo, ale aj helóti, ktorí ušli zo Sparty. Bolo tu postavené divadlo, ktoré malo kapacitu 20 000 ľudí a existuje dodnes. V roku 331 pred Kr. Megalopolis dobyli Sparťania. Neskôr sa mesto spojilo s Macedóniou, ktorí mesto oslobodili, no už v roku 223 pred Kr. Megalopolis dobyl spartský kráľ Kleomenes III. V ďalšom storočí už Grécko ovládli Rimania. Mesto bolo zničené v 3. – 6. storočí Gótmi a Hunmi a Slovanmi. V Byzantskej ríši sa Megalopolis premenoval na Σινάνο – Sinano. Sinano však nebolo veľké mesto. V 19. stor., po oslobodení Grécka spod tureckej nadvlády, sa Sinano spätne premenovalo na Megalopoli.
Bromid lítny
Bromid lítny (LiBr) je chemická zlúčenina lítia a brómu. Je extrémne hygroskopický. Na rozdiel od ostatných bromidov alkalických kovov tvorí niekoľko hydrátov. Bezvodá forma sa skladá rovnako ako podobné soli z kubických kryštálov.
Výroba
Bromid lítny sa vyrába reakciou uhličitanu lítneho a kyseliny bromovodíkovej:
Bezpečnosť
Bromid lítny, rovnako ako ostatné rozpustné soli lítia je žieravý.
Velimir Deželić (1864)
Velimir Đuro Josip Deželić (* 21. január 1864, Záhreb, Chorvátsko – † 7. január 1941, tamže) bol chorvátsky spisovateľ, lexikograf a knihovník. Okrem románov písal aj poéziu a považuje sa za najlepšieho chorvátskeho katolíckeho básnika.
Slovenský juh v stredoveku
V roku 1999 vyšiel vo vydavateľstve Národné literárne centrum-Dom slovenskej literatúry opätovne I. diel a následne v roku 2004 (pri príležitosti 100. výročia narodenia J. Stanislava) Literárne informačné centrum vydalo II. diel s mapovými prílohami (26 máp).
Vznik a osud pôvodného vydania
Ján Stanislav začal na ňom pracovať v roku 1938, po obsadení južného Slovenska Maďarskom, dokončil ho v marci 1943. Pre nepriaznivé okolnosti vyšlo až po 2. svetovej vojne, do distribúce sa však už nedostalo. Dielo bolo pôvodné ohlásené na rok 1943, k čomu však nedošlo. Narážky na veci, ktoré boli príčinu sa objavili aj v dobovej tlači. Skutočnosti však ozrejmuje list Jána Stanislava priateľovi Juliusovi Dolanskému z 16. februára 1953. Príslušná pasáž:
Dielo tak vyšlo po 2. svetovej vojne, v roku 1948 v Tučianskom Svätom Martine v Matici slovenskej. Náklad I. dielu bol 1 500 kusov, II. dielu 1 500 kusov. Cena za oba zväzky bola 1400 Kčs. Ani to však nemalo pokojný osud: Šimon Ondruš v doslove s názvom „Slovenský juh v stredoveku a súčasná slavistika“ k 2. vydaniu I. dielu uvádza (s. 469), že prvé vydanie diela nariadil z knižníc a predaja vyradiť vtedajší predseda vlády Viliam Široký. Medzi zahraničnými slavistami však bolo známe aj napriek tomu.
Hodnotenie
Celkové hodnotenie diela: „jedno zo základných a reprezentatívnych diel slovenskej onomastiky“, podobne sa vyjadril Vincent Blanár, ktorý toto dielo označil za fundamentálnu monografiu.
V recenzii na 2. vyd. II. dielu sa uvádza: „Vedeckú opodstatnenosť a silu svojich argumentov Stanislav dokazuje výberom metód pri svojej interpretácii jazykových javov, keď predovšetkým na základe komparácie začleňuje konkrétne slovenské názvy do paradigmatických vzťahov s inými slovanskými jazykmi. Zvolené postupy a dosiahnuté výsledky sú dôkazom jeho širokého rozhľadu v danej vedeckej oblasti a bohatých kontaktov s viacerými poprednými európskymi slavistami jeho doby.“
Stehlík obyčajný
Stehlík obyčajný alebo stehlík pestrý (lat. Carduelis carduelis) je spevavec a patrí do čeľadi pinkovité. Žije v Európe, v severnej Afrike a v západnej Ázii. Hniezdi na celom Slovensku až do (v období hniezdenia bol najvyššie zistený vo Veľkej Fatre ). V mimohniezdnom období sa potulujú v kŕdlikoch aj vo vysokých polohách (najvyššie boli zistené vo Veľkej Fatre na Krížnej a Ostredku ) Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov stehlík obyčajný patrí medzi najmenej ohrozené druhy, populácia stúpa, v Európe bol v rokoch 19802013 zaznamený mierny nárast stavov.
Opis
Stehlík obyčajný meria 12 –  a váži 11,5 – 20 g. Obe pohlavia majú rovnaké zafarbenie, červenú prednú časť hlavy, biely náhrdelník sa tiahne až na boky hlavy a zadná časť hlavy je čierna. Na čiernom krídle majú zlatožltý pás. Chrbát majú hnedý s beľavou kostrčou. Chvostové perá sú čierne s bielymi škvrnkami. Podľa tejto farebnej kombinácie ich ľahko rozoznáme. Mláďatám až do októbra chýba červená farba na hlave, chrbát i hlavu majú žltosivú s hnedým vzorom. Dovtedy rozlíšime mláďatá stehlíka obyčajného od iných pinkovitých podľa čiernych chvostových letiek a žltého pásu na krídlach. Okrem obdobia hniezdenia sú v kŕdlikoch. Ich let opisuje vlnovku.
Výskyt a stav na Slovensku
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 100 000 - 150 000, zimujúcich jedincov 200 000 - 600 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 žiadny. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Biotop
Biotopom stehlíka obyčajného sú okraje lesov, lúky a pasienky s roztrúsenou stromovou a krovinnou vegetáciou, skupiny stromov, pásy stromov pri potokoch, kanáloch a vetrolamy. Obľubuje ľuďmi vytvorené prírodné prostredie sadov i záhrad, parkov a cintorínov.
Hniezdenie
thumb|alt=Pohľad do hniezda s vajíčkami z hora|[[Hniezdo s vajíčkami]] Hniezdo si stavia na stromoch na konci konára. Je poľguľovitého tvaru z tráv, machu a korienkov zviazaných pavučinou, starostlivo vystlané srsťou a perím. Stavia ho samička. Hniezda môžu byť aj neďaleko od seba, nie sú prísne teritoriálne, od vyššie. Radi hniezdia na ovocných stromoch v záhradách a sadoch alebo na stromoch pri cestách.
Kladú 4 - 5(7) vajíčok s hnedými škvrnami a červenkastými bodkami na modrastobielom podklade do tvaru venca. Zohrieva ich len samička, samec jej nosí potravu. Mláďatká sa vyliahnu za 13 - 15 dní, potom ich rodičia 2 týždne kŕmia na hniezde a 5 - 6 dní aj po vyletení. Keď sa osamostatnia, spájajú sa do kŕdlikov. Hniezdia 2 krát, v máji a v júni/júli.