cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karel Augusta
Zákaz činnosti
Karel rád navštevoval pražské "hospody" a raz v dobrej nálade Iba tak mimochodom utrúsil, že Husák je vôl. Tak musel odísť z divadla a hrozilo mu väzenie. Vybral si však možnosť ísť na psychiatriu ako pacient. V rámci tohoto pobytu pracoval aj v márnici. Jeho však žiadna životná situácia nezlomila. Po návrate odišiel pomáhať priateľovi do hostinca, kde si urobil kuchárske skúšky. Jeden čas dokonca griloval v stánku kurence. Potom pracoval na vltavskom vzdúvadle, naučil sa ako sa lode vpúšťajú do komôr a nikdy sa k nikomu nesprával povýšene.
Choroba a koniec kariéry
Už na vojenčine začal mať problémy s pečeňou, ktoré sa postupne, aj vzhľadom na jeho bujarý život stupňovali. V nedožitých 63 rokoch chorobe podľahol.
''Karel Augusta bol hercom malých úloh. Tie veľké ho po celú kariéru obchádzali. Napriek tomu zostáva nezabudnuteľný.''
NGC 4613
NGC 4613 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 9. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,2.
Antugnac
Antugnac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 321 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prouilly
Prouilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cárske Rusko
Cárske Rusko je v historiografii, neoficiálny názov ruskej ríše počas vlády cára, čiže v období rokov 15471917.
Dobový bežný názov štátu v ruštine bol po celý čas existencie cárskeho Ruska Rusko („Rossija“; do konca 17. storočia častejšie v tvare Rus - „Rus“) alebo Ruská krajina/Ruská zem („Rossijskaja zemľa“; do 17. storočia v tvare „Russkaja zemľa“). Úradný názov štátu bol: v rokoch 15471721 Ruské cárstvo („Rossijskoje carstvo“), v rokoch 17211906 Všeruská ríša („Vserossijskaja imperija“) alebo Ruská ríša („Rossijskaja imperija“) a v rokoch 19061917 Ruská ríša alebo Ruský štát („Rossijskoje gosudarstvo“).
Opakom či pokračovaním pojmu cárske Rusko je pojem sovietske Rusko.
Echefrón (syn Nestora)
náhľad|Echefrón a Stratios privádzajú jalovicu na miesto obety, ilustrácia: John Flaxman (1755–1826) Echefrón je v gréckej mytológii syn pylského kráľa Nestora a jeho manželky Anaxibie. (alebo Eurydiky )
Kráľ Nestor bol otcom synov, Echefróna, Antilocha, Stratia, Aréta, Persea, Peisistrata a Thrasyméda a dvoch dcér Peisidiky a Polykasty
Ako bolo zvykom bohyni potom obetovali tuk a kosti a mäso začali opekať. Keďže bol Télemachos po dlhej ceste unavený, Polykasté ho okúpala a po kúpeli mu natrela telo olejom. Télemachos sa potom obliekol a zasadol k hostine, kde jedol pečené mäso a pil víno zo zlatého pohára. Nestor mu počas hostiny poradil, aby išiel ku spartskému kráľovi Menelaovi, ktorý sa vrátil od Tróje posledný a o jeho otcovi by niečo mohol vedieť.
Stanislav Kmeť (osvetový pracovník)
Stanislav Kmeť (* 10. december 1916, Dačov Lom – † 7. december 2002, Banská Bystrica) bol slovenský kultúrny a osvetový pracovník.
Vrutice
Vrutice je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 318 obyvateľov, z toho 165 mužov a 153 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,8 roka (muži 38,7 roka, ženy 40,9 roka).
NGC 4614
NGC 4614 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 9. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
490 Veritas
490 Veritas je planétka s priemerom 121 km, ktorú objavil M. F. Wolf 3. septembra 1902.
Hendrik Petrus Berlage
Hendrik Petrus Berlage (* 21. február 1856 – † 12. august 1934) bol vplyvný holandský architekt a predstaviteľ individualistickej moderny.
Život
thumb|Amsterdam: Peňažná burza
Hendrik Petrus Berlage sa narodil v Amsterdame. Po strednej škole študoval architektúru na Zürišskom inštitúte technológií, kde sa dostal do kontaktu s myšlienkami architektov Gottfrieda Sempera a Eugèna Viollet-le-Duca. Semperov vplyv sa odzrkadlil hlavne v Berlageho tradičnom konštrukčnom štýle. V roku 1880 založil v Holandsku firmu s Theodorom Sandersom, s ktorým pracoval na reálnych aj utopických návrhoch v neorenesančnom štýle.
Berlage ako nezávislý architekt
Od roku 1889 Berlage začína pracovať samostatne. Najprv navrhuje prevažne v tradičnom neoštýle (Kalverstraat, Amsterdam), ale čoskoro začína experimentovať s myšlienkami racionalizmu a jugendstilu. Špeciálne sa to prejavilo v návrhoch pre poistnú spoločnosť Nederlanden z roku 1845, pre ktorú pracoval ako hlavný architekt. Takto sa dostal k návrhu Amsterdamskej burzy. Politicky sa hlásil k sociálno-demokratickým myšlienkam. Jeho poslednou stavbou, ktorú sám označil ako najlepšiu, je Mestské múzeum v Haagu.
Racionalizmus
Od konca 19.teho storočia hral racionalizmus dôležitú úlohu pri navrhovaní v architektúre. V Berlageho pôdorysoch sa to odzrkadlilo navrhovaním nezdobených stien a používaním hladkého kameňa v akcentujúcich bodoch. Berlageho burza v Amsterdame je najdôležitejšou prácou svojho obdobia pretože znamenala začiatok modernej architektúry v Holandsku. Štýl stavby ovplyvnil architektov ako Tjeerd Cuipers a A. J. Kropholler. Berlageho teórie inšpirovali väčšinu holandských modernistov vrátane skupiny De Stijl, Amsterdamskej školy a Nových objektivistov.
Americké vplyvy
Počas návštevy v Spojených štátoch v roku 1911 sa Berlage zoznámil s tvorbou Franka Lloyda Wrighta. Po tejto navšteve sa až dokonca kariéry objavuje v Berlageho tvorbe americký vplyv. thumb|Hoenderloo - De Hoge Veluwe: Jachthuis St. Hubertus (Lovecká oblasť St. Hubertus)
Syntéza umení
Najcharekterisickejšou črtou Berlageho diela je ža návrhy sú postavené na základe idey syntézy umení, harmónie medzi hudbou, poéziou, drámou a maľbou. Typickým príkladom je práve Berlageho burza v Amsterdame.
Diela
Veľa Berlageho diel sa nachádza v Amsterdame. Zaujímavými projektami, okrem burzy, sú rozvojový plán pre južnú časť Amsterdamu (Plan zuid), Berlageho most a námestie Mercatorplein. Taktiež pracoval v Haagu. Tu postavil stavbu Nederlanden z roku 1845 a zónu Laakkwartier. Kostol katolíckej vedy v Haagu je jediným kostolom, ktorý navrhol. V roku 1914 Berlage navrhol lovecký zámoček Saint Hubertus pre manželov Kröller-Müllerových v oblasti národného parku De Hoge Veluwe. Berlageho poslednou prácou je mestské múzeum v Haagu. Ďalšou zaujímavou prácou je mestský dvojdom v Usquerte v provincii Groningen prirovnávaný k centrálnej stanici. Takmer všade Berlage navrhoval taktiež nábytok, v duchu syntézy umení.
Prievidza III. Necpaly
'''Prievidza III. Necpaly''' sú mestská časť Prievidze.
Jaromír Pelc
Jaromír Pelc (* 23. máj 1952, Praha) je český básnik 70. – 80. rokov dvadsiateho storočia, autor parafrází rockovej poézie (Roger Waters, Tom Waits, Neil Young, Leonard Cohen, Bob Dylan), kníh o Osvobozenom divadle Jiřího Voskovca a Jana Wericha, o výtvarnom umení (Kamil Lhoták a Skupina 42), editor (Antonín Sova, Konstantin Biebl, Václav Hrabě). Jeho básne zhudobnil a spieva Vladimír Mišík.
Prievidza III. Necpaly
Necpaly nad Nitrou
Jadrom mestskej časti je pôvodne samostatná obec Necpaly, ktorá sa spomína už v roku 1355, kedy patrila bojnickému panstvu. V rokoch 14311432 ju spustošili husitské a v roku 1678 Thőkölyho vojská. V roku 1553 mala 6 port, v roku 1715 11 domácnosti a v roku 1828 už 34 domov a 238 obyvateľov.
Jaromír Pelc
Život
Maturoval v roku 1970 na gymnáziu v Prahe-Žižkove. Potom v rokoch 19701972 študoval Fakultu sociálnych vied a publicistiky Karlovej univerzity a súčasne pôsobil v redakcii týždenníka Svět práce. Štúdium nedokončil (fakulta bola v roku 1972 zrušená). Od roku 1982 študoval na Vysokej škole politickej ÚV KSČ obor moderné dejiny. Toto štúdium zakončil diplomovou prácou Boj proti fašismu v letech 19331938 a kulturní fronta, doktorský titul (RSDr.) získal v roku 1989.
Prievidza III. Necpaly
Necpaly nad Nitrou
Od roku 1927 bol úradný názov Necpaly nad Nitrou (pre odlíšenie od Necpál v okrese Martin). V roku 1945 bola obec pripojená k Prievidzi.
Jaromír Pelc
Život
V rokoch 19721986 pracoval v týždenníku Tvorba ako redaktor prílohy LUK (Literatura – Umění – Kritika) a literárnej prílohy Kmen. V rokoch 19871990 bol šéfredaktorom vydavateľstva Mladá fronta. V rokoch 19901991 spoluvydával literárno-erotickú revue Sextant. V roku 1991 sa stal majiteľom Nakladatelství Niké, ktoré vydávalo napríklad časopis Rodinný lékař (19932006), ako aj bibliofílie a umelecké publikácie.
2645 Daphne Plane
2645 Daphne Plane je planétka s priemerom 17 km, ktorú objavil E. F. Helin 30. augusta 1976.
Jaromír Pelc
Život
V poslednej dobe sa výhradne zameriava na moderné české výtvarné umenie a usporiadava výstavy v Česku a USA.
Od roku 1993 bol súbežne tiež šéfredaktorom časopisu o nadáciách a neziskovom sektore Grant a predsedom predstavenstva i riaditeľom akciovej spoločnosti Questor, zaoberajúcej sa organizáciou a správou neziskových inštitúcií v Česku (do 1999).
Básnické zbierky
náhľad|Jaromír Pelc v roku 1979
Eseje, monografie, rozhovory
náhľad|Jaromír Pelc a [[Jan Werich na Kampe v roku 1977]]
Aragon (Aude)
Aragon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Dover
Dover môže byť:
Aragon (Aude)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 426 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reflexná hmlovina
thumb|Reflexná hmlovina Kosatec (Iris) thumb|Blízke okolie jednej z hviezd nachádzajúce sa vo vnútri [[hmlovina Orión|hmloviny Orión]] Reflexná hmlovina je mračno medzihviezdneho prachu, ktoré svieti vďaka odrazu svetla blízkych hviezd. Blízke hviezdy nie sú dostatočne horúce alebo dostatočne blízko k hmlovine na to, aby ju ionizovali, ako to je pri emisnej hmlovine, ale sú dosť jasné na to, aby boli viditeľné. Reflexné hmloviny mávajú väčšinou modrú farbu.
Reflexné hmloviny sú jasné hmloviny svietiace odrazeným svetlom blízkej hviezdy (spektrálneho typu B 1 a neskorších typov). Svetlo hviezdy sa rozptyľuje na prachových čiastočkách (prachová hmlovina); reflexná hmlovina je modrejšia než sama hviezda, keďže modré svetlo sa rozptyľuje viac ako červené. Reflexná hmlovina má spojité spektrum s absorpčnými čiarami. Zodpovedá spektru hviezdy, ktorá hmlovinu ožaruje. Na základe štúdia reflexných hmlovín možno určiť zloženie a tvar prachových čiastočiek, ktoré rozptyľujú svetlo.
Príkladom reflexnej hmloviny sú hmloviny obklopujúce hviezdy Plejád; hmlovina okolo ich hviezdy Merope bola prvou známou reflexnou hmlovinou. Plynovo-prachová hmlovina má črty emisnej aj reflexnej hmloviny. Na pozadí absorpčného spektra tvoreného prachovou zložkou vystupujú emisné čiary plynu. Príkladom je hmlovina Severná Amerika v súhvezdí Labuť.
Marie Kmoníčková
Marie Kmoníčková (*  Banská Bystrica - †  1937,, Česko) bola  klaviristka, hudobná pedagogička.
Jej manžel Václav Kmoníček
Životopis
Absolventka triedy prof. Karla Hoffmeistra na konzervatóriu v Prahe. Koncertná klaviristka, sólistka, korepetítorka a členka komorných hudobných združení v Banskej Bystrici. Členka Československého tria, spolu s juslistom Ing. Jaroslavom Čejkom a violončelistom Ing. Jaroslavom Peřinom koncertovali v polovici 20. rokov. 20. stor. v mestách stredného Slov. Hrali skladby L. v. Beethovena, B. Smetanu, A. Dvořáka, C. Francka, J. Suka, Z. Fibicha. Jej žiakom až do odchodu na štúdiá do Prahy bol aj → Ján Cikker.
Zoznam víťazov mužskej štvorhry na Wimbledone
náhľad|William a Ernest Renshawovci thumb|right|Bratia [[Lawrence Doherty|Lawrence a Reginald Doherty vyhrali mužskú štvorhru celkovo osemkrát v priebehu rokov 1897 až 1905]] Toto je zoznam víťazov mužskej štvorhry na turnaji Wimbledon, ktorá sa po prvýkrát objavila na turnaji v roku 1884.
Mun
Mun je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Emisná hmlovina
Emisná hmlovina je mračno ionizovaného plynu emitujúce svetlo rôznych vlnových dĺžok. Najčastejšou príčinou ionizácie je vyžarovanie vysokoenergetických fotónov z blízkej horúcej hviezdy. Tieto fotóny budia hmlovinu k žiareniu a hmlovina svieti vlastným svetlom, najčastejšie z červených oblastí spektra.
Medzi rôzne typy emisných hmlovín patria aj oblasti H II, kde začínajú vznikať hviezdy, z ktorých zvlášť tie masívne sú zdrojom ionizujúcich fotónov, a planetárne hmloviny, v ktorých staré vyhasínajúce hviezdy odhadzujú svoje vonkajšie vrstvy a odkrývajú svoje horúce jadro, ktoré ich ionizuje. Ďalšie typy sú pozostatky supernovy s rôznym mechanizmom žiarenia a hmota vypudená ešte žijúcou hviezdou, napríklad hmlovina okolo hviezdy éta Carinae.
Planetárna hmlovina
Planetárne hmloviny sú konečným štádiom vývoja väčšiny hviezd. Vzniká oddelením vonkajších vrstiev hmoty z niekdajšieho červeného obra. Typická planetárna hmlovina má dĺžku zhruba jeden svetelný rok a obsahuje extrémne zriedený plyn s hustotou zvyčajne okolo 1000 častíc v cm3 – takže je asi biliarda-krát redší ako zemská atmosféra. Mladšie planetárne hmloviny majú väčšiu hustotu, niekedy aj vyššiu ako 106 častíc na cm3. Ako hmlovina starne, jej rozpínanie spôsobuje znižovanie hustoty.
Pozostatok supernovy
Tretím typom emisných hmlovín sú pozostatky supernovy. Na rozdiel od planetárnych hmlovín málokedy bývajú sférického tvaru. Mechanizmus ich žiarenia závisí od ich veku. Mladé zvyšky supernov budí k žiareniu prúd častíc z centrálnej neutrónovej hviezdy. Staršie pozostatky, ako napríklad Riasová hmlovina ionizuje rázová vlna, ktorá sa tvorí pri ich rýchlom (až 100 km/s) prelete medzihviezdnym prostredím.
Poľská akadémia vied
náhľad|Pałac Staszica, sídlo Poľskej akadémie vied. Poľská akadémia vied (, skr. PAN) so sídlom vo Varšave je jedna z dvoch organizácií v Poľsku s charakterom akadémie vied. Súčasným prezidentom akadémie je Jerzy Duszyński.
Bola založená v roku 1952 spojením skorších učených spoločností, vrátane Poľskej akadémie učenia (Polska Akademia Umiejętności, skratka PAU), so sídlom v Krakove, a Varšavskej spoločnosti priateľov učenia, ktorá bola založená v 18. storočí. Všetky inštitúty PAN zamestnávajú dokopy vyše 2 tisíc ľudí a príspevky na chod akadémie tvoria tretinu výdavkov štátneho rozpočtu na vedu. PAN má 7 vysunutých pracovísk v mestách: Gdansk, Katovice, Krakov, Lublin, Lodž, Poznaň a Vroclav.
V roku 1989 Poľská akadémia učenia v Krakove obnovila svoju činnosť, nezávislú od Poľskej akadémie vied.
491 Carina
491 Carina je planétka s priemerom 100 km, ktorú objavil M. F. Wolf 3. septembra 1902.
Prunay
Prunay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sladké hry minulého leta
Maupassant napísal poviedku ako čiastočne autobiografické zachytenie vlastného bohémskeho života v 70. rokoch 19. storočia. Príbeh pojednáva o skupine vodákov, medzi ktorých jeden člen privedie svoje dievča - Mušku.
Snímka zachytáva slnečné leto na Seine (k čomu poslúžil Dunaj) a bezstarostný život predstaviteľov francúzskej bohémy, ktorí nachádzajú potešenie v každodennosti a ľahkovážnosti. Muška svojou krásou, čistotou a radosťou zo života bohémov očarí a získa si náklonnosť každého z nich. Aj keď neskôr prídu ťažké chvíle a návrat do života v meste, ktorý prináša neuspokojenie, optimizmus nestrácajú. Atmosféru letnej pohody dopĺňa prirodzené a uvoľnené herecké stvárnenie vodákov, okrem iných výborným duom Lasica & Satinský.
Film je natočený vo farbe, napriek tomu, že v televíznej praxi v tej dobe ešte prevládala čiernobiela. Farebný film dal tvorcom možnosť impresionistickej hry s obrazom, čo korešponduje s výtvarným umením doby, v ktorej sa príbeh odohráva. Pastelové odtiene presvetlenej prírody dopĺňajú pestré kostýmy Milana Čorbu a hravá hudba Štěpána Koníčka.
Žabovřesky nad Ohří
Žabovřesky nad Ohří sú obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 251 obyvateľov, z toho 123 mužov a 128 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,4 roka (muži 39,2 roka, ženy 39,5 roka).
NGC 4615
NGC 4615 (tiež Arp 34) je špirálová galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 9. mája 1864. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi galaxie vo tvaru značky integrálu, to znamená, že vyzerajú ako niečo medzi špirálovými galaxiami s priečkou a bez priečky.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Mentor
Mentor môže byť aj:
NGC 4616
NGC 4616 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. júna 1834.
Dover (Delaware)
Dover je hlavné mesto federálneho štátu Delaware v Spojených štátoch amerických. Je to druhé najväčšie mesto v Delaware a sídlo okresu Kent County. Má rozlohu 58,8 km² a žije tu približne 36-tisíc obyvateľov (2010).
NGC 4616
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Staroveký národ
Staroveký národ je neurčité zoskupenie etnických skupín, ktorých jednotiacim prvkom bol otrokársky charaketer spoločnosti, často s prežívajúcimi rodovými a kmeňovými vzťahmi a závislosťami. K starovekým národom patria európske staroveké národy a ázijské staroveké národy.
Slizovky
Slizovky (lat. Myxomycota) môže byť:
2646 Abetti
2646 Abetti je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 13. marca 1977. Je pomenovaná po talianskom astronómovi Abettim.
Cifruša bezkrídla
Cifruša bezkrídla (Pyrrhocoris apterus, ľudové pomenovania: električka, lopata, sanitka, muzikant), patrí do čeľade cifrušovité a medzi bezkrídle bzdochy.
Je to v strednej Európe hojne rozšírený druh bzdochy. Dorastá do veľkosti okolo a živí sa cicaním semien rastlín, mŕtvych živočíchov alebo vajíčok hmyzu. Veľmi často sa vyskytuje vo väčších skupinách.
Opis
Cifruša meria 10 – . Má oválny obrys tela s nápadnou čierno-červenou kresbou. Krídla väčšinou nie sú plne vyvinuté. Nohy sú čierne. Pri starostlivejšom pozorovaní zistíme, že každá cifruša je v drobných detailoch odlišná. Kresba a veľkosť škvŕn na červenom podklade sa mierne mení. Jej výrazné a kontrastné sfarbenie ju chráni pred nepriateľmi – vtáky. Dáva najavo, že nie je jedlá a to ju ochraňuje.
Cicia prevažne rastlinné šťavy. Hlavnou zložkou stravy sú predovšetkým plody lipy – semená pokryté sladkými šťavami.
Rozmnožovanie a životný cyklus
Samice k sebe vábia samčeka sexuálne príťažlivými sekrétmi (feromónmi). Môže sa stať, že párenie trvá celý deň. Svoje vajíčka kladie samica do vlhkej pôdy, do štrbín kôry, pod lístie a mach. Cifruše môžeme pozorovať až do neskorej jesene. Prezimujú dospelí jedinci. Žľazy lariev produkujú ako u iných ploštíc typicky páchnuci sekrét slúžiaci na odstrašenie nepriateľa.
Výskyt
Ide o druh, ktorý je veľmi rozšírený v Európe, Severnej Afrike, severnej Ázii a Strednej Amerike. Vo svete žije 400 druhov cifrušovitých. Stretávame sa s ňou od apríla do septembra.
Ide o veľmi spoločenský druh. Už od skorej jari sa objavuje (vyhrieva) v húfoch pri múroch či pätách stromov. Vyskytuje sa v parkoch, alejách s agátmi alebo gaštanmi, na cintorínoch. Vo veľkom počte žije na lipách, občas aj na agátoch alebo tam, kde kvitne slez. Hoci im slnečný svit neprekáža, dávajú radšej prednosť tienistými miestam.
Peter Tosh
Peter Tosh, vlastným menom Winston Hubert McIntosh (* 19. február 1944 – † 11. september 1987) bol jamajský spevák, skladateľ, gitarista a významný predstaviteľ rastafariánskeho hnutia. Tvoril jadro kapely The Wailers spolu s Bobom Marleym a Bunnym Wailerom. Tosha preslávili piesne ako „Legalize It“, ktorá sa stala hymnou zástancov legalizovania marihuany, ale aj „Feel No Way“ a prerobenou „Johnny B. Goode“ od Chucka Berryho.
Zomrel 11. septembra 1987 vo veku 42 rokov, ked’ mu vykradli dom a zastrelili ho.
Argeliers
Argeliers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 4617
NGC 4617 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. februára 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Nicklas Bergfors
Nicklas Bergfors (* 7. marec 1987, Södertälje, Švédsko) je švédsky hokejový útočník. Momentálne je hráčom tímu NHL Atlanta Thrashers. Na drese nosí číslo 18.
Hráčska kariéra
Profesionálnu kariéru začal vo švédskom klube Södertälje SK v sezóne 2004/05. Po tomto ročníku si ho v drafte vybral tím New Jersey Devils. V nasledujúcej sezóne bol presunutý do farmárskeho klubu New Jersey Albany River Rats. V roku 2006 sa zúčastnil v drese švédska majstrovstiev sveta juniorov v USA. V nasledujúcej sezóne sa dostal do ďalšieho farmárskeho klubu Lowell Devils, v ktorom hral aj ďalšie dva ročníky. Prvý zápas v NHL odohral v drese New Jersey v sezóne 2007/2008. Ale od októbra 2009 hráva v prvom tíme New Jersey Devils. 2. februára 2010 bol vymenený do Atlanty Thrashers spolu s Johnnym Oduyom, Patricom Cormier a právom na výber v prvom a druhom kole draftu 2010 za Iľja Kovaľčuka.
Relatívna väčšina
Relatívna väčšina (iné názvy: pluralita) je v matematike najväčší diel nejakej množiny. Je teda najväčšou skupinou (kategóriou), ale nie je nevyhnutne majoritou (nadpolovičnou väčšinou).
Význam pojmu "relatívna väčšina" je ovplyvnený tým, ako sú prvky v určitej množine kategorizované (napríklad členstvom v politickej strane, štátnou príslušnosťou v príklade nižšie).
Najmenšia možná pluralita je daná vzorcom, kde v je počet prvkov (napr. vo voľbách počet voličov) a n je počet kategórií (vo voľbách počet strán alebo kandidátov). Ak napríklad existuje päť politických strán, musí na dosiahnutie víťazstva vo voľbách strana dosiahnuť minimálne 20 % odovzdaných hlasov.
Princíp relatívnej väčšiny sa uplatňuje v relatívnom väčšinovom systéme (známy aj ako systém prvého cieli - víťaz berie všetko), napr. vo voľbách do dolnej snemovne Spojeného kráľovstva.
Príklad
V miestnosti je 12 ľudí: 3 Nemci, 2 Angličania, 2 Kanaďania, 2 Mexičania, 2 Guatemalčania a 1 obyvateľ USA.
492 Gismonda
492 Gismonda je planétka s priemerom 54 km, ktorú objavil Max Wolf 3. septembra 1902.
Mineralógia
Mineralógia alebo staršie nerastopis je odvetvie geológie, ktoré skúma vlastnosti, zloženie a podmienky vzniku minerálov ale aj ich geografické rozšírenie a použitie. Odborník na mineralógiu sa volá mineralóg.
Mineralógia sa delí viacero pododborov ako je napríklad :
Eurázijská ekonomická únia
Dohoda o vzniku únie bola podpísaná dňa 29. mája 2014 v kazašskej Astane prezidentmi troch štátov – Ruska, Bieloruska a Kazachstanu, pričom do konca roka 2014 k dohode pristúpili aj Arménsko a Kirgizsko. Dohoda formálne nadobudla platnosť 1. januára 2015. Dohoda o vstupe Arménska nadobudla platnosť o deň neskôr, teda 2. januára 2015 a dohoda o vstupe Kirgizska nadobudne platnosť v máji 2015.
Prvýkrát predniesol ideu vytvorenia regionálneho obchodného bloku kazašský prezident Nursultan Nazarbajev v roku 1994 v reči na Moskovskej štátnej univerzite M. V. Lomonosova. V postsovietskom regióne došlo po rozpade ZSSR k podpisu rôznych zmlúv, ktoré viedli k spolupráci v colnej či vojenskej oblasti a postupne aj k ustanoveniu hlbšej hospodárskej spolupráce, ktorá vyvrcholila práve v založení Eurázijskej ekonomickej únie. Spolupráca na politickej úrovni je zatiaľ minimálna, čo dokazuje aj skutočnosť, že práve kazašský prezident trval na tom, aby súčasťou názvu zväzu bolo prídavné meno ekonomický.
O vstupe do uvažujú aj niektoré ďalšie postsovietske republiky ako Tadžikistan či Uzbekistan. Únia má záujem o spoluprácu aj s ďalšími krajinami, ako napríklad Vietnam či Azerbajdžan.
Grossmünster
Je jedným z troch najdôležitejších kostolov v meste a leží neďaleko rieky Limmat, na mieste staršieho kostola z čias Karolovcov. Kostol pochádza z 12. storočia a v stredoveku slúžil ako kláštorný kostol.
Podľa starej legendy kostol založil kráľ Karol Veľký na mieste, kde jeho kôň dopadol na kolená nad hrobmi patrónov mesta Felixa a Reguly. Nedávny archeologický výskum potvrdil prítomnosť rímskeho pohrebiska na mieste, kde je dnes postavený kostol.
Kríž (priezvisko)
Kríž (o význame pozri kríž) je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Bratislave, Žiline, Michalovciach a Prešove.
Známi nositelia
Pozri v článku Kríž.
Tatra 605
Pohonnú jednotku tvoril vzduchom chladený dvojvalcový štvortaktný motor Tatra 910 o zdvihovom objeme valcov 640 ccm, umiestený pred zadnou nápravou, ktorý pri 7000 ot/min dosahoval výkon až 40 kW. Chladenie motoru zaisťoval ejektor. Prevodovka bola použitá z vozidla Aero Minor II.
Priehradový rám bol tvorený oceľovými trúbkami. Predná náprava tvorená paralelogramom bola odpružená torznými tyčami, zadná náprava bola kývnej konštrukcie, tiež odpružená torznými tyčami.
Maximálna rýchlosť vozidla bola uvádzaná 168 km/h.
Argens-Minervois
Argens-Minervois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 376 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
František Knapovský
František Knapovský (* 8. október 1767, Oslany - † 7. júl 1827, Malé Kršteňany) bol rímskokatolícky kňaz, národnokultúrny pracovník a náboženský spisovateľ.
Životopis
Študoval v Prievidzi, Nitre a Budapešti, v 1788-1793 teológiu na gen. seminári v Bratislave. Pôsobil ako kaplán katedrály v Banskej Bystrici, v období 1794-1795 v Prievidzi, potom v Šimonovanoch, v 1799-1827 v Malých Kršteňanoch, bol čestný kanonik nitriansky.
Propagoval ovocinárstvo, zakladajúci člen Slovenského učeného tovarišstva, stúpenec bernolákovčiny, podporovateľ slovenskej tlače.
Éric Abidal
Éric Abidal (* 11. september 1979, Lyon, Francúzsko) je bývalý francúzsky futbalista, ktorý hrával na poste krajného obrancu. Narodil sa v Lyone, napriek tomu začal hrávať v Monacu, odkiaľ po dvoch sezónach odišiel do Lille. Do svojho rodného mesta prišiel až v roku 2004, keď ho angažoval Olympique Lyon. V Lyone odohral dve sezóny a jeho výkony na poste krajného obrancu ho dostali až do reprezentácie.
Po tom, čo FC Barcelona opustil Giovanni van Bronckhorst, uvoľnilo sa miesto na ľavej strane, kde hráva práve tento francúzsky internacionál. Vedenie katalánskeho klubu neváhalo a okamžite sa rozhodlo angažovať Abidala. Prestupová suma predstavovala 15 miliónov eur plus nejaké dodatky k zmluve. Eric Abidal sa teda stal hráčom Barcelony, kde dostal dres s číslom 22 a isté miesto v základnej zostave.
Po tom čo hrával aj za Monaco a grécky Olympiakos FC sa 19. decembra 2014 rozhodol ukončiť svoju aktívnu hráčsku kariéru
Úspechy
Lyon
Barcelona
Olympiakos
France
Individuálne
Austroslavizmus
thumb|Etnická mapa národov Rakúsko-Uhorska podľa sčítania ľudu z roku 1911 (William R. Shepherd, 1911) Austroslavizmus bol politický smer 19. a 20. storočia hlásajúci orientáciu na vyriešenie problémov slovanských národov v Rakúskom cisárstve a neskôr Rakúsko-Uhorsku jedine pod vedením viedenského cisárskeho dvora. Bol rozšírený najmä medzi českými liberálmi v polovici 19. storočia. Ako prvý ho navrhol Karel Havlíček Borovský v roku 1846 ako protinávrh k panslavizmu. Neskôr ho rozvinul do uceleného politického konceptu český politik František Palacký. Austroslavizmus bol tiež čiastočne podporovaný ďalšími slovanskými národmi v Rakúskom cisárstve.
Program
Austroslavizmus predpokladal mierovú spoluprácu menších slovanských národov strednej Európy žijúcich na území Habsburskej monarchie, ktorým by nedominovali po nemecky hovoriace elity. Palacký navrhoval federáciu ôsmich národných krajov s výraznou samosprávou. Po porážke českej revolúcie v Prahe v júni 1848 tento program prestal byť dôležitým. Premena Rakúskeho cisárstva na Rakúsko-Uhorsko v roku 1867 tento program len oslabila, pretože Slovania na rozdiel od Maďarov nezískali toľko túženú samosprávu pri rakúsko-maďarskom vyrovnaní.
Ako politický koncept pretrval austroslavizmus až do pádu Rakúsko-Uhorska v roku 1918. Táto myšlienka bola niekoľkokrát použitá v neveľmi významných návrhoch federalizácie Rakúsko-Uhorska.
Horninotvorný minerál
thumb|[[Granit - vyvretá hornina pozostávajúca prevažne zo zmesi kremeňa, živcov a sľúd.]] Horninotvorný minerál je minerál, ktorý sa podstatnou mierou zúčastňuje na zložení hornín (vyvretých, usadených ako aj premenených), ako napr. kremeň, živec, pyroxény, amfiboly, olivín, sľuda, grafit ale i kalcit, aragonit, dolomit a iné. Sú to minerály, ktoré sú významné pre určovanie hornín a ich presné petrografické zaradenie.
Horninotvorné minerály tvoria podstatnú časť horniny a sú primárne, to znamená, že obdobie ich vzniku je rovnako obdobím vzniku horniny, ktorú tvoria. Platí to najmä pre vyvreté horniny, kde je vek kryštalizácie väčšiny horninotvorných minerálov vekom horniny ako celku, ako aj napr. pri evaporitoch, teda sedimentoch, ktoré vznikali vyzrážaním z roztokov soľaniek. Rozdiel však možno pozorovať napr. pri pieskovcoch alebo iných klastických usadených horninách, ktoré sú tvrené zrnami starších hornín, ktoré zvetrali, boli premiestnené a znovu sa usadili. Vek vzniku horniny, preto nezodpovedá období vzniku zŕn, alebo obliakov.
V horninách môžu vznikať aj sekundárne minerály, napr. pri výpĺňaní dutín, kryštalizáciou z hydrotermálnych roztokov (bežné opály z dutín v bazaltoch), alebo pri druhotných premenách, napr. v dôsledku pôsobenia metasomatózy alebo metamorfózy. Sekundárne minerály pri svojom vzniku môžu zničiť pôvodnú štruktúry horniny.
Jóičiró Nambu
Jóičiró Nambu (, ; * 18. január 1921, Tokio, Japonsko – 5. júl 2015, Toyonaka) bol japonský teoretický fyzik pôsobiaci v USA.
V roku 2008 dostal Nobelovu cenu za fyziku za objav javu spontánneho narušenia symetrie v subjadrovej fyzike. V tom istom roku dostali túto cenu aj Makoto Kobajaši a Tošihide Masukawa. Nambu je tiež nositeľom Wolfovej ceny za fyziku (1994/1995) a viacerých ďalších vedeckých ocenení.
2647 Sova
2647 Sova je planétka s priemerom 42 km, ktorú objavila Zdeňka Vávrová 29. septembra 1980.
Žalhostice
Žalhostice je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 544 obyvateľov, z toho 265 mužov a 279 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 38,3 roka, ženy 42,4 roka).
Puisieulx
Puisieulx je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Minimum
Minimum môže byť:
Vrútky
Vrútky sú mesto na Slovensku, ktoré leží v Žilinskom kraji, v okrese Martin.
Klíma
Poloha v mierne teplej oblasti Turčianskej kotliny priamo určuje počasie v meste a jeho okolí. Hornatý reliéf krajiny a zemepisná poloha majú rozhodujúci vplyv na podnebie v lokalite, kde prevláda vietor zo severných smerov. Priemerná januárová teplota dosahuje -3 až -4°C, v júli je to okolo 17°C a celoročný priemer činí okolo 7°C. Priemerný ročný úhrn zrážok je 700 – 800 mm, z čoho v letnom období spadne 250 – 300 mm a v počet dní so snehovou pokrývkou je spravidla 6080. Veľkú časť kotliny a celý kataster mesta odvodňuje Váh, okrem severnej časti regiónu je to prostredníctvom rieky Turiec a jeho prítokov. Turiec sa na území mesta vlieva do Váhu.
Vodné toky
Váh, Turiec, Javorina, Kamenný potok
Geológia
Územie je budované treťohornými horninami, najmä pieskovcami a ílmi, na ktorých sú štvrtohorné štrky, piesky, spraš a hlina. Územie je chudobné na rudy, z ktorých sa v malom množstve vyskytuje medená a železná ruda a antimón v okolí Bystričky a Trebostova. V blízkosti Vrútok sa nachádzajú aj zásoby vápenca, ktorý sa ťaží v povrchovom lome Dubná Skala.
Z pôd tu na pahorkatine a terasách Turca prevládajú rendziny a hnedé pôdy, v povodí riek menej úrodné nivné, hnedé a ilimerizované pôdy. Pôvodná prirodzená vegetácia sa zachovala iba v menšom rozsahu v podobe dubovo-hrabových a lipovo-smrekových porastov, no zastúpené sú tiež reliktné borovicové porasty. V celej kotline sú tak zastúpené predovšetkým tradičné početné stredoeurópske druhy fauny a flóry.
Flóra je zastúpená viacerými teplomilnými druhmi, zo vzácnejších možno spomenúť ostricu skalnú, kozinec previsnutý, lykovec voňavý, hedysarum tmavé, veroniku alpínsku, medvedicu lekársku, mak tatranský a plesnivec alpínsky. Bežne sa tu okrem menších druhov vyskytuje najmä jeleň, diviak, srna, zajac, mačka divá, rys ostrovid a medveď hnedý. Z vtáctva je hojne zastúpená oriešok, penica, straka, bažant, prepelica a jarabica. V riekach sú zastúpené vydra, hlavátka, lipeň, hlaváč a pstruh.
Dejiny
náhľad|Radnica Najstaršie známky prítomnosti človeka v regióne pochádzajú z eneolitu (3200 až 1800 rokov pred Kr.), pričom na území mesta sa zachovali o niečo mladšie predmety z doby bronzovej. Archeologické nálezy – meč liptovského typu, keramika na Hradišti a pohrebisko, predpokladajú v tomto období pomerne husté osídlenie okolia Vrútok. Nálezy z 10.11. storočia potvrdili osídlenie na Hradišti, kde na prelome letopočtu sídlil ľud púchovskej kultúry, ktoré možno pokladať za počiatok dejín mesta. Z ranouhorských čias pochádza aj jeho archaický názov, ktorý vznikol z praslovanského slova vrqtbkb s významom prameň, žriedlo.
Podľa najstarších správ sa po tatárskom vpáde zdržiaval na neďalekom Znievskom hrade uhorský kráľ Belo IV. Pri obrane hradu sa vyznamenali aj vrútockí obyvatelia, ktorým Belo daroval majetky a povýšil ich do zemianskeho stavu. Na oplátku mali zemani vydržiavať vojsko na obranu územia. Prvá písomná zmienka o osade "villa Vrutk", ktorá bola vtedy súčasťou majetkov Záturčia, je z 19. augusta 1255. V roku 1271 sa v listinách spomína komes Martin, ktorý získal do majetku les a povolenie ťažby medzi Modlami, Priekopou a Vrútkami. Koncom 13. storočia bola obec rozčlenená na Dolné a Horné Vrútky, čo potvrdzuje listina Turčianskeho konventu z roku 1329. Samostatná farnosť Vrútky je doložená už v roku 1332, gotický kostol sv. Jána Krstiteľa stál už v roku 1285.
Reformácia regiónu v Turci sa uskutočnila už v 16. storočí a tak už v roku 1560 bol evanjelický aj vrútocký kostol. Jeho vežu dali obnoviť v rokoch 1622 a 1634, no už v roku 1709 kostol opäť patril katolíkom. Na evanjelickú školu z obdobia reformácie nadviazala katolícka škola, ktorá sídlila v drevenej budove a v ktorej sa vyučovalo od roku 1779. Škola bola v roku 1870 premenovaná na Štátnu ľudovú školu, pričom už v roku 1894 bola postavená nová, dvojposchodová budova v Horných Vrútkach. Význam Vrútok rapídne stúpol s výstavbou Košicko-bohumínskej železnice v roku 1870 a štátnej železnice MAV zo Šalgotariánu do Vrútok, ktoré prepojením v roku 1872 vytvorili z malej obce dôležitý dopravný uzol. Hospodársky vzostup vyvolala najmä výstavba železničných dielní a výhrevne v roku 1873, čo sa odrazilo na raste populácie obce z 915 v roku 1869 na 1944 v roku 1880 a až 4345 v roku 1900. V roku 1877 bol otvorený kameňolom Dubná Skala a v roku 1881 bolo založené Potravné družstvo zamestnancov KBŽ. O rok neskôr bol založený Dobrovoľný hasičský spolok a o niekoľko rokov aj parná píla. Vrútky mali v tom období dve lekárne, dvoch lekárov, peňažný ústav a štyri hotely, fungovali tu ochotnícke divadlá, spevokol, športové kluby a v hoteli Urania sa premietali filmy. V roku 1888 tu vznikla dielenská učňovská škola. Za premenu zo zemianskej osady na významný železničný uzol tak môže železničná stanica Vrútky a s ňou spojené služby.
V decembri 1918 mesto obsadilo československé vojsko a správu železnice i depa prevzali českí železniční zamestnanci. Bývalú štátnu železnicu MAV prevzalo slovenské veliteľstvo ČSD, súkromnú KBŽ spravovalo riaditeľstvo v Košiciach. Z dôvodu nedostatku bytov vzniklo v roku 1921 Stavebné a bytové družstvo železničných zamestnancov, čo vyvolalo výstavbu mnohých bytov a dôležitých budov, ako Robotnícky dom, Sokolovňa, Obecný dom a Hasičská zbrojnica. Počas stavebného rozmachu boli upravené aj brehy oboch veľkých riek, čo znížilo ohrozenie povodňami. Po roku 1930 bola vybudovaná továreň na baterky, Katolícky kultúrny dom a vznikol Katolícky kultúrny spolok. Úplne prestavaný bol aj Rímskokatolícky kostol sv. Jána Krstiteľa a evanjelici si postavili nový chrám a v roku 1943 aj kultúrny dom. Kultúrnu činnosť organizoval Sokol, dramatický krúžok Jednoty a ochotnícko-vzdelávací spolok Kollár, no populárne boli aj športové podujatia. Svoje zastúpenie tu mali športové kluby futbalistov, cyklistov, lyžiarov, turistov, zápasníkov, plavcov, kolkárov, volejbalistov a tenistov.
Dňa 25. augusta 1944 tu vznikol revolučný národný výbor, no už začiatkom septembra bolo mesto obsadené nemeckým vojskom. Okupantov vyhnala až 11. apríla 1945 1. a 3. brigáda 1. československého armádneho zboru. V povojnovom období nastal rozvoj školstva; transformáciou existujúcich, no i výstavbou nových, vznikli nové školy, vrátane gymnázia a Základnej umeleckej školy. V rokoch 1949-1954 a 1971-1990 bola obec súčasťou Martina pod úradným názvom Martin-Vrútky. V roku 1990 sa obec osamostatnila a získala štatút mesta.
Turizmus
Mesto je východiskovým miestom na túry do Lúčanskej Fatry, najmä jej najatraktívnejšej časti Martinské hole. Z Vrútok vedie asfaltová cesta ku chate na Martinských holiach, ktorá je v susedstve lyžiarskeho strediska. Cez blízky Lipovec a Turčianske Kľačany vedú turistické trasy do Národného parku Malá Fatra, na hlavný hrebeň Krivánskej časti Malej Fatry.
Atraktívne je splavovanie Váhu na pltiach, ktoré začína na blízkom kotvišti Jánošíkovo. Pre plavcov je ľahko dostupná prírodná vodná plocha pri Lipovci, vhodná na kúpanie, rybolov aj surfing. Na oddych, rekreačné aj športové plávanie, no aj výuku plávania detí, ponúka letné mestské kúpalisko s ohrievanou filtrovanou vodou.
Cykloturistika
V okolí mesta je niekoľko značkovaných cyklotrás a všeobecne sú tu veľmi dobré podmienky na cykloturistiku i horskú cyklistiku. Horskí cyklisti obľubujú najmä trasy na Martinské hole a v horských dolinách Malej i Veľkej Fatry. Cestní cykloturisti najviac využívajú cyklotrasy popri Váhu (Vrútky – Lipovec – Sučany – Turčianska Štiavnička – Podhradie – Ratkovo – Krpeľany) a podhorím Veľkej Fatry (Sučany – Turčianska Štiavnička – Turčianske Jaseno – Blatnica – Turčianske Teplice) s niekoľkými rozhľadňami.
Doprava
Mesto leží na dôležitej dopravnej križovatke;
Gymnázium
Gymnázium vzniklo v roku 1958 ako deviaty až jedenásty ročník štátnej osemročnej školy na ulici Gottwaldovej. V roku 1964 bola dostavaná nová budova na lúke „Belejka“ za Turcom, kam sa škola presunula. V roku 1986 získava čestné meno „Gymnázium Klementa Gottwalda,“ v roku 1990 ho stráca, a v roku 2009 získava nové, ako „Gymnázium Jozefa Cígera Hronského.“ V roku 2015 sa stáva súčasťou Spojenej školy.
Základná škola Hany Zelinovej
Škola sa pôvodne presunula do jedného pavilónu v areáli, kde sa nachádzalo aj gymnázium, fungovali pod jedným riaditeľstvom. V roku 1972 došlo k rozdeleniu bývalej dvanásťročnej školy na dve. V roku 2005 bol škole udelená čestný názov „Základná škola Hany Zelinovej.“
Spojená škola
V roku 1979 bola dostavaná nová budova na ulici M. R. Štefánika 1. (vtedy Víťaznej armády), do ktorej sa presunuli žiaci základnej školy z pôvodných troch budov. V roku 2020 tu došlo k útoku.
Základná umelecká škola Frica Kafendu
Škola vznikla v roku 1952 rozhodnutím Povereníctva školstva, vied a umení ako Hudobná škola vo Vrútkach. Medzi jej žiakov patrí aj Dalibor Karvay, významný huslista.
Metodizmus
Metodisti prišli k svojmu názvu vďaka výsostne metodickému spôsobu života a zbožnosti skupiny študentov Oxfordskej univerzity, ktorí sa v 30. rokoch 18. storočia schádzali so zámerom vzájomne sa zdokonalovať. Ich životný režim zahŕňal pravidelné prijímanie eucharistie a pôsty, odopieranie si zábavy a prepychu, ako aj napomáhanie a časté navštevovanie chudobných. Metodizmus, ktorý vzišiel z učenia anglikánskeho kňaza Johna Wesleyho a jeho mladšieho brata Charlesa, charakterizuje dôraz na duchovnú transformáciu jednotlivca prostredníctvom podrobného štúdia Svätého písma a na praktickú činnosť v prospech zlepšenia sociálnych pomerov a sociálnej spravodlivosti. Metodisti patrili medzi popredných bojovníkov za zrušenie otroctva, podporovali protialkoholické hnutia a ich rozsiahla misionárska činnosť mala za cieľ šírenie ich posolstva aj v zámorí. Výrazom angažovanosti metodistov v sociálnej problematike bola ich kazateľská činnosť mimo kostolov. Mnohé metodistické cirkvi v prvú nedeľu roka usporadúvajú tzv. zmluvnú bohoslužbu (Covenant Service), na ktorej veriaci opätovne potvrdzujú svoju absolútnu oddanosť Bohu a odhodlanie plne mu slúžiť.
Pozri aj
John Wesley
Evanjelická cirkev metodistická na Slovensku
Európska organizácia pre jadrový výskum
náhľad|Členské štáty CERN-u náhľad|Hlavné sídlo CERN-u
Európska organizácia pre jadrový výskum alebo Európska organizácia jadrového výskumu (angl. European Organization for Nuclear Research, fr. Conseil Européenne pour la Recherche Nucléaire) alebo CERN je európska organizácia pre základný a aplikovaný výskum najmä v oblasti časticovej fyziky.
Známa je najmä tým, že vlastní Európske laboratórium pre časticovú fyziku/Európske laboratórium časticovej fyziky (angl. European Laboratory for Particle Physics, fr. Laboratoire européen pour la physique des particules), ktoré je najväčším laboratóriom časticovej fyziky na svete a predstavuje špičku v oblasti výskumu najjemnejšej štruktúry hmoty.
Nachádza sa v švajčiarskom meste Meyrin na švajčiarsko-francúzskej hranici, severozápadne od mesta Ženeva. CERN vznikla 29. septembra 1954 dohodou dvanástich členských štátov. Dnes ich má CERN 20. Hlavnou funkciou CERN je prevádzka časticových urýchľovačov a ďalšej infraštruktúry potrebnej pre výskum v oblasti fyziky vysokých energií. CERN je známa aj ako miesto vzniku siete World Wide Web.
Slovensko je členským štátom od roku 1993, predtým krátko (v roku 1992) ako ČSFR. Ministerstvo školstva je odborným garantom členstva SR v CERN a vykonáva koordináciu a zabezpečovanie účasti slovenských pracovísk.
Nestier
Nestier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Európska organizácia pre jadrový výskum
Členské štáty
Zakladajúcimi členmi boli Belgicko, Dánsko, Francúzsko, Taliansko, Juhoslávia (do 1961), Nemecko, Holandsko, Nórsko, Grécko, Spojené kráľovstvo, Švédsko a Švajčiarsko.
Nasledovali ďalšie štáty: Rakúsko (1959), Španielsko (1961-1968 a od 1983), Portugalsko (1986), Fínsko (1991), Poľsko (1991), Maďarsko (1992), Česko (1993), Slovensko (1993), Bulharsko (1999) a Izrael (2013).
Status pozorovateľa majú: Turecko (1961), Rusko (1993), Japonsko (1995), USA (1997), India (2002) a z medzinárodných organizácií tiež EU a UNESCO.
Nestier
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Európska organizácia pre jadrový výskum
Výhody
Podľa fyzika Branislava Sitára môžu firmy pôsobiace na Slovensku dostať technológie vyrobené v CERNe zdarma. Slovenské firmy môžu tiež byť dodávateľmi rôznych technológií pre CERN. Podľa Sitára: „V niektorých rokoch sa nám do slovenského priemyslu vracalo viac, ako platíme na poplatkoch za členstvo v CERN-e.“.
Kříž
Kříž je priezvisko, pozri Kříž (priezvisko), napr.:
Kříž (priezvisko)
Kříž je rozšírené české priezvisko s významom kríž. Najčastejšie je v mestách Praha, Brno, České Budějovice, Ústí nad Labem a Šlapanice (okres Brno-Venkov).
Známi nositelia
Pozri v článku Kříž.
493 Griseldis
493 Griseldis je planétka s priemerom 51 km, ktorú objavil M. F. Wolf 7. septembra 1902.
Armissan
Armissan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1547 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prešovské jatky
náhľad|Pamätník popravených alt=foto D. Pongrácz|náhľad|Generál Antonio Caraffa gróf, 1687 Prešov Prešovské jatky alebo Prešovský krvavý súd bol mimoriadny súd, ktorý odsúdil na smrť 24 mešťanov a zemanov z Prešova, okolia i vzdialenejších častí Uhorska. Všetkých obvinili z vykonštruovanej účasti na príprave nového sprisahania, počas vyšetrovania ich podrobili mučeniu a nakoniec krutým spôsobom popravili.
Predchádzajúce udalosti
Tököliho povstanie namierené proti Habsburgovcom podporili aj mnohí občania Prešova. Lepšie vyzbrojené a početnejšie cisárske vojsko však pod vedením generála Schultza dosiahlo roku 1684 pri kopci zvanom Šibeňa hura dôležité víťazstvo. Obrancovia Prešova sa stiahli za mestské hradby a začali ho opevňovať. Vidiac beznádejnosť svojej situácie však pristúpili na kapitulačné podmienky, ktoré neboli vôbec potupné. Mestu zaručili jeho doterajšie výsady, ďalej osobnú i majetkovú nedotknuteľnosť mešťanov – amnestovala sa dokonca aj dovtedajšia nevernosť voči cisárovi a Thökölyho vojskám bol zaručený slobodný odchod z mesta. Po otvorení brán mesta však prestal generál Schultz rešpektovať podmienky kapitulácie.
Súd a popravy
Plnú moc na zlikvidovanie vzbúrencov dostal generál Anton Caraffa di Stigliano. Do Prešova prišiel v januári 1687 z Neapola. Hneď dal zatvoriť všetky brány mesta. Nik už nemohol z mesta uniknúť. Na súdenie rebelov vytvoril osobitný tribunál, ktorého sa sám stal predsedom.
Prvé rozsudky boli vynesené už 16. februára. Na ozrutnom drevenom lešení sa pripravilo 30 katov s dvojsečnými mečmi čakali na prvé obete. Prvým popraveným sa stal Žigmund Zimmermann, prešovský šľachtic a senátor. Naťahovanie na škripec z neho dostalo priznanie, pričom proti rozsudku smrti nič nezmohlo ani to, že sa zriekol svojej viery, ani prosby jeho manželky a jej zlaté náhrdelníky, ktoré posielala Caraffovej žene.
Ďalším trpiteľom sa stal Andrej Keczer z Lipovca, pochádzajúci zo starej zemianskej rodiny, ktorý na stavovských zhromaždeniach bránil záujmy krajiny voči viedenskému dvoru. Jeho, podobne ako Zimmernanna, najprv mučili na škripci. Na popravisko ho museli priniesť na saniach, lebo nevládal stáť na nohách. Previnením sa mu stalo, že „posielaním a prijímaním listov od nepriateľa sa najviac previnil novým hriechom urážky Veličenstva“. Na lešení mu najprv mečom odťali ruku, ktorou listy písal, neskôr mu zoťali hlavu a rozštvrtené telo povešali na háky vedľa štyroch hradských ciest vedúcich do Šariša, Podhradíka, Levoče a Košíc.