cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Violončelo
Zvukové vlastnosti
Violončelo je možné podladiť a pozmeniť tak rozsah nástroja, ako je tomu napr. v Sonáte pre cello sólo Zoltána Kodálya, kde sa struna C podladí o poltón nižšie (na H).
Herná technika
Violončelo sa o zem opiera bodcom, pridržiava sa medzi kolenami, horná časť zadnej dosky sa opiera o oblasť hrudného koša a krk violončela sa nachádza vedľa hráčovho krku (pričom sa ho nedotýka). Struna C je najbližšie k hráčovi. V minulosti sa považovalo za neslušné, aby hrali ženy na čelo týmto spôsobom, a preto mávali nástroj opretý o zem vedľa oboch nôh.
Herné techniky sú v podstate rovnaké ako u huslí alebo u violy. Pri violončele sa okrem toho používa tzv. palcová poloha, keď palec ľavej ruky drží dve struny, spravidla v úrovni hornej dosky (podobne ako pri barré hmatoch na gitare) a ostatnými prstami hráč stláča jednotlivé struny.
Dôležité diela pre violončelo
Pre každého čelistu sú najdôležitejšie tieto skladby: David Popper – Hochschüle, Alfredo Piatti – Capriccia, Johann Sebastian Bach – Sólové suity, Joseph Haydn – Koncert C dur a D dur a Antonín Dvořák – Koncert h moll.
Pro viac titulov pozri zoznam skladieb pre violončelo.
Virtuózi a významní violončelisti
Jacqueline du Pré · Mstislav Leopoldovič Rostropovič · Paul Tortelier · Boris Pergamenščikov · Pablo Casals · Domenico Gabrielli · Luigi Boccherini · Pierre Fournier · Misha Maisky · Yo-Yo Ma  · Janos Starker · Truls Mørk · Apocalyptica David Popper · Jan Škrdlík  · Miloš Sádlo · Michaela Fukačová  · Josef Chuchro  · Daniel Veis  · Jiří Hošek  · Miroslav Petráš  · Vladan Kočí · Jiří Bárta · František Brikcius · Josef Krečmer · Tomáš Jamník · Marek Štryncl ·
Joe Borowski
Joe Borowski môže byť:
Neukirchen an der Vöckla
Neukirchen an der Vöckla je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Vöcklabruck.
Žije tu 2 463 obyvateľov (1. 1. 2010).
Borovsky
Borovsky je priezvisko, napr.:
Načetín (Kalek)
Načetín je dedina, časť obce Kalek v okrese Chomutov. Nachádza sa asi 5 km na západ od Kalku. V roku 2009 tu bolo evidovaných 56 adries.
Načetín leží v katastrálnom území Načetín u Kalku o rozlohe 14,01 km2. V katastrálnom území Načetín u Kalku leží i Jindřichova Ves. Načetín je tiež názov katastrálneho územia o rozlohe 8,61 km2.
Názov
Dedina svoj názov získala podľa potoka, ktorý sa pôvodne volal Načka. Toto meno bolo prevedené do nemčiny ako a potom späť do češtiny. V historických prameňoch sa meno dediny vyskytuje v tvaroch: kus vody Wnaczke (1555), Welka Naczka (1564), Welka Nacžka (1565), Natzschung (1719), Natsching alebo Natschung (1787), Natschung (1846) a Vnače alebo Natschung (1886).
História
Prvá písomná zmienka o dedine pochádza z roku 1564.
V roku 1685 bola v Načetíne na podnet dvorného radu Ondreja Maiera postavená vysoká pec a ďalšie zariadenia pre spracovanie železnej rudy, ktorá sa sem dodávala najmä z Mezilesí. Vzhľadom k problémom pri doprave rudy i výrobkov bol celý železiarsky podnik roku 1749 uzavretý a prenesený do susedného Kalku. Ďalšou príčinou zatvorenia bol nedostatok dreva, hoci inak ťažko dostupné a využiteľné lesy boli pôvodne dôvodom na jeho založenie.
Počas 19. storočia sa časť miestnych obyvateľov živila výrobou drevených hračiek a tovaru pre domácnosť.
Pamätihodnosti
Pri odbočke k Jindřichovej Vsi stojí kaplnka z roku 1868 s barokovou kalváriou. Na samom okraji dediny, v tesnom susedstve Jindřichovej Vsi, stojí pamiatkovo chránená hrazdená vidiecka usadlosť čp. 1.
Juhozápadne od dediny sa nachádza národná prírodná rezervácia Novodomské rašeliniště a na severozápade jedna z častí prírodnej rezervácie Prameniště Chomutovky, ktorá tiež zahŕňa zrušenú prírodnú rezerváciu Bučina na Kienhaidě.
V strednej časti obce stojí veľká poschodová budova obdĺžnikového pôdorysu, so sedlovou strechou a stredovým rizalitom, pôvodne to bol kaštieľ, ktorý nechali vystavať Lobkowitzovci v klasicistickom slohu, po roku 1923 v ňom mesto Kalek zriadilo školu o jednej spoločnej triede a divadelnú sálu na poschodí, ktorá sa v roku 1952 prepadla a od roku 1961 až dodnes sú v ňom obecné byty.
Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce
Zoznam vodných tokov v povodí Kysuce obsahuje abecedný zoznam všetkých pomenovaných vodných tokov v slovenskej časti povodia Kysuce.
Medzinárodná organizácia pre rozhlas a televíziu
Medzinárodná organizácia pre rozhlas a televíziu bolo euro-ázijské združenie verejnoprávnych rozhlasových a televíznych staníc založené s cieľom vytvorenia vzájomnej spolupráce v rôznych oblastiach vysielania a zabezpečenia výmeny informácií medzi členmi. Vznikla 28. júna 1946 v belgickom Bruseli, neskôr sa sídlo premiestnilo do Prahy. Aj keď pôvodne bola založená spoločne vysielateľmi z celej Európy, od čias studenej vojny združovala krajiny socialistického bloku.
Dejiny
Táto medzinárodná organizácia bola založená 28. júna 1946 28 krajinami pod názvom Medzinárodná organizácia pre rozhlasové vysielanie so skratkou OIR. Zakladajúcimi krajinami boli Albánsko, Belgicko, Bieloruská SSR, Bulharsko, Česko-Slovensko, Egypt, Estónska SSR, Fínsko, Francúzsko, Holandsko, Juhoslávia, Libanon, Litovská SSR, Lotyšská SSR, Luxembursko, Maďarsko, Maroko, Moldavská SSR, Monako, Nemecká demokratická republika, Poľsko, Rakúsko, Rumunsko, Ruská sovietska federatívna socialistická republika, Sýria, Taliansko, Tunisko, Ukrajinská SSR.
V roku 1950 z OIR vystúpili krajiny západnej Európy a Stredomoria a dňa 12. februára 1950 založili vlastné združenie pod názvom Európska vysielacia únia. Následne sa technické centrum a sídlo OIR presťahovalo do Prahy. Členmi zostali Albánsko, Bieloruská SSR, Bulharsko, Česko-Slovensko, Estónska SSR, Fínsko, Juhoslávia, Karelsko-fínska SSR, Litovská SSR, Lotyšská SSR, Maďarsko, Moldavská SSR, Nemecká demokratická republika, Poľsko, Rakúsko, Rumunsko, Ruská sovietska federatívna socialistická republika, Sýria a Ukrajinská SSR. Fínsko ako neutrálna krajina bolo členom oboch združení.
Od roku 1960 sa názov organizácie zmenil na Medzinárodná organizácia pre rozhlas a televíziu.
Po zmene spoločenských a politických pomerov v 90. rokoch 20. storočia pominuli ideologické dôvody dvoch samostatných organizácií na území Európy. Medzinárodná organizácia pre rozhlas a televíziu sa zlúčila s Európskou vysielacou úniou a k 1. januáru 1993 oficiálne zanikla.
Intervízia
Od 30. januára 1960 bola súčasťou OIRT televízna výmenná sieť s názvom Intervízia. Intervíziu založili televízne spoločnosti z Česko-Slovenska (ČST), Maďarska, NDR a Poľska (TP). Krátko po vzniku (v roku 1961) sa k nej pripojili televízie ZSSR a Bulharska, v roku 1962 Rumunska a Mongolska.
Hlavnou úlohou Intervízie bola vzájomná výmena televíznych programov medzi jej členmi. V určitom obmedzenom rozsahu dochádzalo aj k výmene programov s Európskou vysielacou úniou.
Intervízia organizovala v rokoch 1977 - 1980 prestížnu medzinárodnú pesničkovú súťaž pod názvom Medzinárodný festival Intervízie, ktorá mala byť náprotivkom súťaže organizovanej Európskou vysielacou úniou pod názvom Eurovision Song Contest. Intervíznou súťažou sa stal Medzinárodný hudobný festival v Sopote v Poľsku:
Vysielacie pásmo
S výnimkou NDR, Rakúska a Fínska využívali členské krajiny OIRT pre rozhlasové vysielanie špeciálne frekvenčné pásmo. Tzv. „OIRT pásmo“ (alebo aj „FM-OIRT“) bolo v rozpätí 65,9 MHz–73,1 MHz, zatiaľ čo západoeurópske pásmo „VHF II“ bolo v rozpätí 87,5–108,0 MHz.
Laxou (kantón)
Laxou je francúzsky kantón v departemente Meurthe-et-Moselle v regióne Lotrinsko. Tvoria ho dve obce.
Juhoamerická kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2014
Juhoamerická kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo volejbale mužov 2014 bola juhoamerická kontinentálna kvalifikácia vo volejbale mužov na Majstrovstvá sveta 2014, ktorú organizuje Juhoamerická volejbalová konfederácia (CSV). Konala sa od 1315. septembra 2013 v meste Envigado, v Kolumbii. Pozostávala iba z jediného kola a zúčastnili sa jej 4 družstvá. Družstvo Uruguaja sa z turnaja odhlásilo. Na záverečný turnaj postúpilo iba víťazné družstvo.
🇧🇷 a 🇦🇷 družstvo si účasť na MS 2014 vybojovalo už skôr, z juhoamerického šampionátu 2013.
Účastníci
Pozn: V zátvorke je uvedené umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 7.10.2013.
Bobital
Bobital je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anton Auxt
PhDr. Anton Auxt (* 25. august 1931, Čierny Balog – † 24. február 1987, Banská Bystrica) bol slovenský pedagóg a matematik.
Život
Anton Auxt sa narodil v Čiernom Balogu. Maturoval na Gymnáziu v Brezne v roku 1951. V rokoch 1951–1954 študoval matematiku a fyziku na Pedagogickej fakulte SU v Bratislave. Po skončení štúdia v roku 1954 nastúpil na Pedagogickú školu v Leviciach, ale ešte v tom istom roku prešiel na Jedenásťročnú strednú školu do Handlovej. Tu pôsobil až do roku 1963 ako učiteľ, zástupca riaditeľa a riaditeľ. V rokoch 1963–1969 bol krajským školským inšpektorom v Banskej Bystrici, v rokoch 1969–1971 bol vedúcim pedagogického oddelenia Ministerstva školstva ČSSR. Od roku 1971 bol vedúcim kabinetu matematiky na Krajskom pedagogickom ústave v Banskej Bystrici a v rokoch 1975–1982 bol riaditeľom tohto ústavu. Pôsobil ako externý učiteľ na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici. Autorsky pripravil študijné materiály: Základné poznatky o množinách, Množinovo logický jazyk matematiky (Pedagogický ústav Bratislava,1976), študijný text Kombinatorika v úlohách (KPÚ Banská Bystrica, 1977). Bol tiež spoluautorom učebníc ''Matematika pre 8. ročník ZŠ, Rysovanie (SPN, Bratislava 1983) a Cvičenie z matematiky pre 6. ročník ZŠ'' (SPN, Bratislava 1981). V roku 1982 bol menovaný riaditeľom Ústredného ústavu pre vzdelávanie učiteľov v Bratislave a v rokoch 1984–1987 ako vývojový pracovník v n. p. Učebné pomôcky v Banskej Bystrici. Bol dlhoročným členom JČMF.
Zomrel 24. februára 1987 v Banskej Bystrici.
Lukáš Oravec
Lukáš Oravec (* 21. október 1988, Žilina) je slovenský trubkár, skladateľ a jazzový producent.
Od roku 2012 pôsobí na európskej scéne so svojim projektom Lukáš Oravec Quartet, s ktorým už má za sebou najvyššie ocenenie v súťaži Nové tváre slovenského jazzu a debutový album Introducing vyhral cenu Esprit za najlepší slovenský album roku. Je lídrom československej formácie Kaunis Five a členom Českého Rozhlasového Big Bandu Gustava Broma, CZ/SK Big Bandu Matúša Jakabčica a Bob Mintzer Quinteta.
Borofsky
Borofsky je priezvisko, napr.:
Champlin (Nièvre)
Champlin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nièvre, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Neukirchen bei Lambach
Neukirchen bei Lambach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Wels-vidiek.
Žije tu 886 obyvateľov (1. 1. 2010).
Moulineaux
Moulineaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoologická záhrada Kodaň
náhľad|Vstup do ZOO Kodanská zoologická záhrada (dán. København Zoo) je zoologická záhrada v Kodani, hlavnom meste Dánska.
Založili ju roku 1859 a je jednou z najstarších ZOO v Európe. Rozloha je 110 000 m² a nachádza sa v obci Frederiksberg. So svojou návštevnosťou 1 milión návštevníkov je najnavštevovanejšou ZOO v Dánsku. Je súčasťou viacerých európskych chovných programov.
Longuyon (kantón)
Longuyon je francúzsky kantón v departemente Meurthe-et-Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho 23 obcí.
Považie
thumb|Považský hrad
Považie je slovenský región, spravidla súhrnné označenie pre Horné Považie, Stredné Považie a Dolné Považie, teda územie v okolí rieky Váh od prielomu v Strečnianskom priesmyku zhruba po sútok s Malým Dunajom.
Wienerova cena
Wienerova cena je ocenenie udelované matematikom za výnimočný prínos v oblasti aplikovanej matematiky. Cenu udeľujú spoločne Americká matematická spoločnosť a Spoločnosť pre priemyslovú a aplikovanú matematiku. Laureát musí byť riadnym členom jednej z týchto spoločností a musí byť občanom USA, Kanady alebo Mexika. Cena sa udeľuje od roku 1970. Do roku 2000 sa cena udeľovala každých 5 rokov a od roku 2004 sa udeľuje každé 4 roky. Súčasťou ceny je aj finančná odmena vo výške 5000 USD. Cena bola založená v roku 1967 na počesť profesora Norberta Wienera.
Slovinské euromince
Slovinská písaná verzia a výslovnosť názvu meny je Evro.
Na obvode všetkých mincí je 12 hviezd symbolizujúcich EÚ striedavo s písmenami nápisu „SLOVENIJA“ (slovinsky Slovinsko). Mince každej nominálnej hodnoty zobrazujú rozdielne motívy:
Slovinsko nemá vlastnú mincovňu, preto sú Slovinské euromince razené v rôznych iných európskych mincovniach. V rokoch 2007, 2009-2011 boli razené vo Fínskej mincovni vo Vantaa, v roku 2008 a 2014 v holandskej kráľovskej mincovní (Royal Dutch Mint) v Utrechte, v rokoch 2012, 2013, 2015, 2017 a 0,1 € 2018 boli razené v Slovenskej mincovni v Kremnici a v roku 2016, 2018 (okrem 0,1 €) a 2019 v talianskej mincovni v Ríme.
Dvojeurové pamätné mince
Detaily sa nachádzajú v príslušnej sekcii.
3 eurové pamätné mince
Materiál: Jadro: meď-nikel (75% meď, 25% Ni); Krúžok: mosadz (78% Cu, 20% Zn, 2% Ni); Priemer mince: ; Hmotnosť: 15 g
30 a 100 eurové pamätné mince
Slovinská národná banka vydáva spoločné témy pre obidve nominálne pamätné mince.
30€: Materiál: 92,5% striebro; Priemer mince: ; Hmotnosť: 15 g
100€: Materiál: 90% zlato, Priemer mince: ; Hmotnosť: 7 g
Longwy (kantón)
Longwy je francúzsky kantón v departemente Meurthe-et-Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho iba mesto Longwy.
Boqueho
Boqueho je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Londonderry
Londonderry (neoficiálne len Derry, alebo len Doire) je druhé najväčšie mesto v Severnom Írsku (4. najväčšie v celom Írsku, leží na severnom pobreží írskeho ostrova. Mestom preteká rieka Foyle, ktorá sa tu vlieva do Lough Foyle, zátoky Atlantického oceánu. Podľa sčítania, uskutočneného v roku 2011, tu žije necelých 83-tisíc ľudí, v Derry Urban Area dokonca 93 512 obyvateľov. Je metropolou západnej časti Severného Írska, ale aj okolitých území Írskej republiky, keďže leží v bezprostrednej blízkosti britsko-írskej hranice.
Leží v grófstve Londonderry, ktorého je najväčším mestom, ale nie je jeho administratívnym sídlom, tým je 25-tisícový Coleraine. Rozloha Londonderry je 33,9555 km².
Krvavá nedeľa
30. januára 1972 sa mesto stalo dejiskom udalosti, ktorá vošla do povedomia ako Krvavá nedeľa. Počas tohto masakru príslušníci 1. výsadkového práporu britskej armády zmasakrovali účastníkov mierumilovného pochodu. Bolo zabitých 14 ľudí a ďalších 13 bolo zranených. Táto udalosť ešte viac vyostrila vzťahy medzi protestantmi a katolíkmi.
Neumarkt im Hausruckkreis
Neumarkt im Hausruckkreis je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Grieskirchen.
Žije tu 1 521 obyvateľov (1. 1. 2010).
Oldboy
Oldboy (kórejsky Oldboi, 올드보이) je juhokórejský film natočený v roku 2003 režisérom Pak Čan-ukom. Je to druhý film z jeho tzv. „trilógie pomsty“. Film je založený na japonskej mange s rovnakým názvom.
Obsah
Film sleduje životný osud muža O Tä-sua, ktorý žil so svojou rodinou kľudným životom až do chvíle, kedy je znenazdania zatvorený na 15 rokov do akéhosi súkromného väzenia. Keď sa jedného dňa dostane na slobodu, nie je už nikto z jeho blízkych živý. O Tä-su sa rozhodne s pomocou mladej Mi-do nájsť človeka, ktorý ho nechal uväzniť. Spoločne zisťujú, prečo to spravil. Pre O Tä-sua nastáva čas pomsty.
Film je podľa slov režiséra predovšetkým úvahou o pomste a o túžbe, ktorú každý zažije, ale málokto ju uskutoční.
Ocenenia
Film získal 17 ocenení a 8 nominácii.
Oldboy vzbudil v Európe pozornosť kombináciou typicky ázijského prístupu k zobrazovaniu násilia, ale zároveň ironizujúceho nadhľadu a zaujímavého príbehu. Získal množstvo ocenení, vrátane veľkej ceny poroty na filmovom festivale v Cannes, či cenu diváckej verejnosti na filmovom festivale vo švédskom Štokholme.
Borovskij
Borovskij môže byť:
Dirigent
thumb|Francúzsky dirigent [[Charles Lamoureux]] Dirigent (z lat. 1. príčastia (dirigens) slovesa dirigere = dirigovať, riadiť) je umelec, ktorý vedie orchester a spevákov pri naštudovaní a interpretácii hudobných, alebo hudobno-dramatických diel. Dirigent, ako samostatná funkcia, sa objavuje až na konci 18. storočia. Dovtedy viedol orchester hráč na čembalo, alebo na iný klávesový nástroj. Dirigent je potrebný hlavne pri skladbách veľkého obsadenia, či už to je opera alebo symfónia.
Zoznam dirigentov
Pozri článok Zoznam dirigentov (uvedené sú známe alebo významné osobnosti)
James Franco
James Edward Franco (* 19. apríl 1978, Palo Alto, Kalifornia, USA) je americký herec, režisér, scenárista, producent, maliar a model.
Začal hrať počas v polovici 90. rokov, kedy sa objavil v krátkom televíznom seriáli Freaks and Geeks ako aj v niekoľkých tínedžerských filmoch. Medzinárodné uznanie získal po stvárneniach úloh Harryho Osbourna v trilógii Sama Raimiho Spider-Man, drogového dílera Saula Silvera v Pineapple Express a Arona Ralstona v 127 hodín. Medzi jeho ďalšie známe filmy patria Milk, Tristan a Izolda, Flyboys – Rytieri nebies, Nočné rande, Jedz, modli sa a miluj. Bol nominovaný na tri Zlaté glóbusy a jeden vyhral a dostal nomináciu na Academy Awards za hlavnú úlohu vo filme 127 hodín.
Filmografia
náhľad|220px|James Franco na premiére filmu [[Spider-Man 3 v roku 2007]]
Champvert
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Železničná stanica Štrbské Pleso
Železničná stanica Štrbské Pleso je železničná stanica v Štrbe, časti Štrbské Pleso.
Stanica je terminálom ozubnicovej trate Štrbské Pleso – Štrba ako aj Tatranských elektrických železníc. Rozchod v stanici je 1 000 mm, elektrifikovaná je jednosmernou sústavou 1,5 kV. Svojou nadmorskou výškou je najvyššie položenou stanicou v sieti Železníc Slovenskej republiky.
Trate a doprava
V stanici Štrbské Pleso sú na ozubnicovej trati 3 elektricky vykurované výhybky.
Železničná spoločnosť Slovensko v stanici ponúka aj úschovňu batožín. Na rok 2016 boli naplánované tieto opravy v hale ozubnicovej železnice: „nátery (fasády, oceľových a drevených prvkov), výmena okien, dverí“.
Dejiny
Prvá ozubnicová železnica bola medzi Tatranskou Štrbou a Štrbským Plesom dokončená v roku 1896. Pre verejnosť bola otvorená 28. júla 1896. Úsek dlhý trval parnej zubačke 37 minút. Tento spôsob dopravy bol prevádzkovaný do roku 1933 kedy bol pre neefektívnosť nahradený autobusovou dopravou. Obnovená zubačka s elektrickou trakciou premáva od 12. februára 1970.
Běleč
Běleč môže byť:
obec v Česku:
časť obce v Česku:
Čakra (zbraň)
Čakra alebo čakram je kovový kruh, ktorý bol používaný ako vrhacia zbraň v Indii po mnoho storočí. Sikhovia, ktorí sa stali bojovníci pod vedením guru Gobinda Singha, používali účinne čakry v boji proti Mogulskej dynastii. Čakra má históriu, ktorá je stará ako indická civilizácia sama. Jeho používanie je spomenuté aj v indických mýtoch a legendách, napríklad v epose Mahábhárata.
thumb|Súbor čakramov na turbane.
Súbor čakier sa nosila na turbane. Malá čakra sa nazýva Quoit a mala obvykle priemer 15 - 20 cm. Mala ostrú vonkajšiu hranu a pred vrhnutím sa roztočila na ukazováku bojovníka, ktorý ukazovák zasunul, aby uvoľnil čakru. Čakra mohla byť vrhaná pomerne presne do vzdialenosti 60 – 100 metrov. Čakra mohla mať hladké aj vrúbkované ostrie.
Bratronice
Bratronice môžu byť:
Neumarkt im Mühlkreis
Neumarkt im Mühlkreis je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Freistadt.
Žije tu 3 085 obyvateľov (1. 1. 2010).
Cvrčovice
Cvrčovice môžu byť:
Muchedent
Muchedent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bourbriac
Bourbriac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côtes-d’Armor, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Doksy
Doksy môžu byť:
Munir El Haddadi
Munir El Haddadi Mohamed, známy ako Munir (* 1. september 1995, El Escorial, Madrid, Španielsko) je španielsky futbalista marockého pôvodu, ktorý v súčasnosti hráva za klub Sevilla FC v najvyššej španielskej súťaži Primera División.
Futbalové začiatky
Munir sa narodil v madridskej obci San Lorenzo de El Escorial marockým rodičom, s ktorými však vyrastal v meste Galapagar. Otec, celým menom Mohamed El Haddadi Arbrqui, prišiel do Španielska na rybárskej lodi z marockého mesta Fnideq vo veku 18 rokov a teraz tu pracuje ako šéfkuchár. Matka pochádza z Melilly a má troch súrodencov. Až do svojich 14 rokov bol Munir, ktorý vyznáva moslimskú vieru, fanúšikom Realu Madrid.
Počiatky
Za tím Cadete A klubu CF Rayo Majadahonda, kde hosťoval z Atlética Madrid a ktorý uchvátil na skúške v roku 2010, dal v 29 zápasoch 32 gólov. Vďaka nim prilákal pozornosť takých veľkoklubov ako sú Real Madrid, Manchester City alebo Barcelona, do ktorej akadémie v lete 2011 vstúpil.
Lunéville-Nord
Lunéville-Nord je francúzsky kantón v departemente Meurthe-et-Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho 19 obcí.
Munir El Haddadi
FC Barcelona
Na počiatku roku 2014 bolo jeho meno spojované s prestupmi do celkov ako Arsenal, Paris Saint-Germain či Bayern Mníchov. Avšak 3. marca predĺžil kontrakt s Barcelonou, ktorá ho v tíme FC Barcelona udrží do konca júna roku 2017. Jeho výkupná klauzula bola stanovená na 12 miliónov eur a v prípade, že by sa stal oficiálnym členom A-tímu, vyšplhala by sa ešte o 23 miliónov vyššie na 35 miliónov.
Potom, čo zostal ako nevyužitý náhradník v zápasoch s CD Tenerife a Deportivom La Coruñou si svoju premiéru za béčko odbyl deň pred predĺžením kontraktu v druholigovom dueli s RCD Mallorkou, ktorý béčko vonku vyhralo 2:1. Munir do neho nastúpil v 72. minúte, keď striedal Sandra Ramíreza. Svoj prvý gól dal opäť pri víťazstve 2:1, tentokrát 19. apríla doma proti Girone.
Dňa 24. augusta 2014 si talentovaný útočník pripísal premiéru aj medzi dospelými, keď vo veku 18 rokov a 357 dní nastúpil v základnej zostave úvodného kola Primery División proti Elche. Za 67 minút, po ktorých ho vystriedal Pedro Rodríguez, stihol dať druhý gól zápasu, keď vďaka ďalším dvom zásahom Lionela Messiho zápas skončil 3:0.
Reprezentačná kariéra
Vďaka marockému pôvodu má Munir stále možnosť reprezentovať túto africkú krajinu. Usporiadateľ Majstrovstiev sveta vo futbale v roku 2022, Katar, mu dokonca ponúkol obliecť jeho dres. Napriek tomu sa to všetko zdá ako veľmi nepravdepodobné, pretože po premiérách vo výberoch do 19 rokov, kde odohral 3 zápasy v ktorých 3x skóroval a do 21 rokov, kde si zatiaľ zahral pod trénerom Albertom Celadesem iba v jednom zápase kvalifikácie na Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov 2015 tejto vekovej kategórie proti Maďarsku. Medzi seniorov ho povolal pred kvalifikačným duelom na Majstrovstvá Európy vo futbale 2016 proti Macedónsku tréner Vicente del Bosque, ktorý musel vyriešiť absenciu zraneného kanoniera londýnskej Chelsea, Diega Costu. 8. septembra potom v tomto zápase hranom vo Valencii debutoval za seniorský výber, keď v 77. minúte za stavu 4:1 pre Španielsko vystriedal Kokeho. Jeho tím potom v závere pridal ešte jeden gól a nakoniec zvíťazil 5:1.
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2003/2004
Ročník 2003/2004 bol siedmym ročníkom Kontinentálneho pohára v ľadovom hokeji. O trofej bojovalo 39 tímov z 24 krajín. Trval od 26. septembra 2003 do 11. januára 2004.
1. kolo
Prvé kolo sa hralo v piatich skupinách od 26. do 28, septembra 2003.
2. kolo
Zápasy druhého kola sa odohrali 17.-19. októbra 2003 na štyroch štadiónoch.
Skupina F (Osvienčim, Poľsko)
Tím KHNL Záhreb nenastúpil na zápasy s predpísaným minimálnym počtom hráčov na súpiske a bol diskvalifikovaný. Výsledky jeho zápasov boli anulované.
Lunéville-Sud
Lunéville-Sud je francúzsky kantón v departemente Meurthe-et-Moselle v regióne Lotrinsko. Tvorí ho 17 obcí.
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2003/2004
3. kolo
Boje o postup do finálového turnaja boli na programe 21. až 23. novembra 2003.
Finálový turnaj (Homeľ, Bielorusko)
Finálová časť sa hrala v dvoch skupinách po tri tímy a následne sa mužstvá umiestnené na rovnakých priečkach v jednotlivých skupinách stretli v zápasoch o konečné umiestnenie.
Konečné poradie
HC Slovan Bratislava sa stal druhým slovenským tímom, ktorý získal Kontinentálny pohár.
Záhorie
náhľad|[[Senická pahorkatina]] Záhorie je región a región cestovného ruchu (Záhorský región cestovného ruchu) na západe Slovenska pri hraniciach s Českom a Rakúskom.
Poloha
Zo severozápadu Záhorie ohraničuje rieka Morava, ktorá tu súčasne tvorí aj štátnu hranicu s Českom a Rakúskom. Na severe je ohraničený Bielymi Karpatami a Myjavskou pahorkatinou a na východe Malými Karpatami.
Delenie:
Okresy na Záhorí:
V zemepisnom chápaní však do Záhoria patria aj bratislavské mestské časti Záhorská Bystrica, Lamač, Dúbravka, Devín, Devínska Nová Ves a Karlova Ves.
Územie susedí na severovýchode so Stredným Považím, na juhovýchode s Dolným Považím, na juhu s regiónom Bratislava a okolie, na západe s Rakúskom a na severe s Českom.
História územia
Na Záhorí sa hovorí typickou rečou pre tento región - záhoráčtinou, ktoré je veľmi podobné nárečiam na susednej Morave. V období Veľkej Moravy bolo toto územie súčasťou Moravského kniežatstva. Roku 1843 bola v obci Hlboké na miestnej fare kodifikovaná spisovná slovenčina. Historicky bohaté na pamiatky je mesto Skalica. Pozostatky po židovskej komunite sú viditeľné v Stupave, Malackách a Šaštíne-Strážach, kde sa nachádzajú synagógy. Mesto Stupava sa hrdí jednou z našich najvzácnejších židovských pamiatok. Ide o druhú najstaršiu synagógu na Slovensku, jedinú synagógu poľského typu (tzn. postavenú v štýle historických poľských synagóg zo 17. storočia) na Slovensku a jednu z dvoch posledných zachovaných deväťklenbových synagóg na Slovensku.
Hrady:
Zámky:
Mlyny:
Eurobankovka
right|thumb|Eurobankovky
Eurobankovky alebo eurové bankovky sú bankovky spoločnej meny eurozóny. Boli uvedené do obehu Európskou centrálnou bankou v roku 2002. V obehu je sedem nominálnych hodnôt eurobankoviek rozlíšených veľkosťou a farbou, ktorých dizajn je identický v celej eurozóne (bez národných motívov) bez ohľadu na miesto tlače a vydávajúcu centrálnu banku. V priebehu rokov sa 200 a 500 eurové bankovky prestali kvôli podvodom tlačiť.
Dizajn
thumb|Vyobrazenie podpisu tretieho prezidenta ECB (2011 - ...) na 20-eurovej bankovke, v súčasnosti [[Mario Draghi]] thumb|Vyobrazenie podpisu druhého prezidenta ECB (2003 - 2011) na 20-eurovej bankovke, v minulosti [[Jean-Claude Trichet]] thumb|Vyobrazenie podpisu prvého prezidenta ECB (1998 - 2003) na 20-eurovej bankovke, v minulosti [[Wim Duisenberg]]
Dizajn eurových bankoviek navrhol rakúsky výtvarník Robert Kalina v celoeurópskej súťaži vypísanej 12. 2. 1996 Radou Európskeho menového inštitútu (EMI), predchodcu ECB. Víťazné výtvarné návrhy (3. 12. 1996) boli inšpirované témou Epochy a slohy v histórii európskej kultúry. Bankovky zachytávajú architektonické štýly siedmich období európskej kultúrnej histórie – antika (5 eur), románsky sloh (10 eur), gotika (20 eur), renesancia (50 eur), barok a rokoko (100 eur), secesia (200 eur) a moderná architektúra (500 eur). Štýly zdôrazňujú tri architektonické prvky – okná, brány a mosty.
Okná a brány na lícnej strane bankoviek symbolizujú ducha otvorenosti a spolupráce v Európskej únii. Rubová strana bankoviek zobrazuje most typický pre dané obdobie kultúrneho vývoja v Európe; mosty sú metaforou vzťahov medzi národmi v Európe a ich vzťahov k zvyšku sveta.
Spoločným znakom všetkých nominálnych hodnôt na lícnej strane je vlajka Európskej únie, skratka Európskej centrálnej banky v piatich jazykových ekvivalentoch zodpovedajúcich jedenástim úradným jazykom v čase zavedenia eura (BCE, ECB, EZB, ΕΚΤ, EKP), názov meny v latinčine a gréčtine ("EURO/ΕΥΡΩ"), podpis aktuálneho prezidenta ECB v čase vydania bankovky a na rubovej strane mapa Európy. Súčasťou dizajnu je aj dvanásť hviezd Európskej únie.
Niektoré zámorské územia su zobrazené na mape samostatne: Azory, Francúzska Guyana, Guadeloupe, Madeira, Martinique, Réunion, a Kanárske ostrovy. Cyprus a Malta zobrazené nie sú, pretože v čase vydania bankoviek neboli členmi EÚ a Malta je napokon veľmi malé územie na zobrazenie (minimálna rozloha na zobrazenie je ). Na bankovkách bol spočiatku podpis prezidenta ECB Duisberga, ktorý bol nahradený podpisom súčasného prezidenta Triecheta.
Neustift im Mühlkreis
Neustift im Mühlkreis je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Horné Rakúsko v okrese Rohrbach.
Eurobankovka
Séria z roku 2013 (Európa)
Nová séria bankoviek pod názvom Európa bola oznámená 8. novembra 2012. Plánovaný nový dizajn bankoviek zohľadňuje rozšírenie Európskej únie s predpokladom vstupu krajín do eurozóny. Preto sa po silnom lobingu Bulharska dostane do dizajnu cyrilika (ЕЦБ, Европейска централна банка = Európska Centrálna Banka, EBPO Евро евро). Návrh bankoviek vypracoval Reinhold Gerstetter z Berlína.
Neustift im Mühlkreis
Žije tu 1 454 obyvateľov (1. 1. 2010).
Eurobankovka
Séria z roku 2013 (Európa)
Novú sériu eurobankoviek pripravila ECB na súčasnom dizajne, ale s použitím intenzívnejších farebných odtieňov a použitím najnovších druhov ochranných prvkov (napr. vložené priehľadné polymérove okienko). Do obehu vo všetkých štátoch sa ako prvá dostala od 2. mája 2013 bankovka nominálnej hodnoty 5 €. V roku 2014 boli v novom dizajne vytlačené 10 eurové bankovky, ktoré boli predstavené verejnosti 13. januára 2014 a dostali sa do obehu 23. septembra 2014, 24. februára 2015 bola predstavená nová 20 eurová bankovka, ktorá sa dostala do obehu v 25. novembra 2015, 5. júla 2016 bola predstavená nová 50 eurová bankovka, ktorá sa dostala do obehu 4. apríla 2017. Na novej 50 eurovej bankovke pribudlo označenie ESB čo reprezentuje chorvátčinu a znamená Europska središnja banka. 17. septembra 2018 boli predstavené nové bankovky v hodnote 100 a 200 eur, ktoré sa dostanú do obehu 28. mája 2019 a ich vydaním bude séria Európa kompletná.
Špeciálne prvky pre nevidiacich a zrakovo postihnutých
Súčasťou eurobankoviek je viacero prvkov navrhnutých v spolupráci s organizáciami zastupujúcimi zrakovo postihnutých a nevidiacich, ktoré im pomáhajú rozlišovať jednotlivé nominálne hodnoty.
Čím je nominálna hodnota bankovky vyššia, tým je bankovka väčšia. Dominantná farba za sebou idúcich nominálnych hodnôt sa strieda medzi teplou a studenou farbou, takže používatelia rozoznávajúci farby ich dokážu jednoduchšie identifikovať. Niektoré prvky sú vytlačené hĺbkotlačou, čo umožňuje rozoznať ich hmatom. Bankovky nižšej nominálnej hodnoty (5 €, 10 €, 20 €) majú pozdĺž okraja hladký holografický prúžok, vyššie nominálne hodnoty (50 €, 100 €, 200 €, 500 €) obsahujú medailón s hologramom. Na bankovkách 200 € a 500 € sú aj ďalšie hmatové značky: na bankovke 200 € sú vytlačené zvislé čiary na spodnom okraji, na bankovke 500 € sú vytlačené diagonálne čiary pozdĺž pravého okraja.
Na rozdiel od iných mien sa v prípade eura rokovania s asociáciami zastupujúcimi zrakovo postihnutých a nevidiacich uskutočnili ešte pred vydaním bankoviek.
Ochranné prvky
ECB definovala základné bezpečnostné prvky, umožňujúce širokej verejnosti rýchle overenie ich pravosti. V záujme bezpečnosti je však úplný zoznam týchto prvkov prísne stráženým tajomstvom.
Tvrdí sa, že bankovky obsahujú minimálne tridsať rôznych ochranných prvkov.
Hologram
Na lícnej strane bankoviek 5 €, 10 € a 20 € sa v pravej časti nachádza holografický prúžok. Pri naklonení bankovky sa v holograme na pozadí dúhovej farby strieda nominálna hodnota bankovky a znak €. Po okrajoch sú uvedené drobné čísla, ktoré predstavujú nominálnu hodnotu bankovky.
Na lícnej strane bankoviek 50 €, 100 €, 200 € a 500 € je v pravej časti zobrazený medailón s hologramom. Pri naklonení bankovky sa obraz hologramu mení – zobrazuje sa buď nominálna hodnota bankovky, alebo architektonický motív, t. j. okno alebo brána. Na pozadí sú sústredné kruhy dúhovej farby zložené z drobného písma.
Zlatistý pruh
Na rubovej strane bankoviek 5 €, 10 € a 20 € je naľavo od stredu bankovky zlatistý pruh, viditeľný pri naklonení bankovky. Zobrazuje číslo nominálnej hodnoty bankovky a znak €.
Opticky premenlivá farba
Na rubovej strane bankoviek vyššej nominálnej hodnoty (50 €, 100 €, 200 € a 500 €) je v pravom dolnom rohu číslo nominálnej hodnoty vytlačené špeciálnym atramentom, ktorý v závislosti od uhla pohľadu mení farbu (z purpurovej na olivovozelenú alebo hnedú).
Sériové číslo
Všetky bankovky sú označené sériovým číslom, ktoré je zložené z jednej litery a jedenástich číslic. Sériové číslo je na všetkých nominálnych hodnotách umiestnené na rubovej strane vľavo dole a vpravo hore. Litera označuje emitujúcu národnú banku. Sériové číslo nie je sekvenčné, obsahuje totiž kontrolné číslo aj kontrolný súčet. Žiadne sériové číslo sa v rámci nominálnej hodnoty neopakuje. Aj v prípade zhody 11 ciferného čísla bude rozdiel v litere.
Kontrolné číslo
Kontrolné číslo sa využíva na overenie pravosti sériového čísla. Univerzálne kontrolné číslo pre eurobankovky je 8. Získava sa takýmto postupom: Úvodná litera v sériovom čísle sa nahradí jej zodpovedajúcou pozíciou v anglickej abecede (A=1, B=2...Z=26) a pripočíta sa k súčtu jednotlivých číslic sériového čísla. Následným sčítaním číslic výsledku vychádza konečné jednociferné číslo 8.
Kontrolný súčet
Podobne ako kontrolné číslo aj kontrolný súčet sa využíva na overenie pravosti sériového čísla. Kontrolný súčet je definovaný národnou literou zoradenou abecedne podľa názvu národnej banky v národnom jazyku a potom spojená s číslom v rozsahu 1-9 opakovane v obrátenom abecednom poradí. Toto jednociferné kontrolné číslo sa získa súčtom číslic (bez litery) v sériovom čísle. Ak je výsledkom následného súčtu znova dvojciferné číslo, za kontrolný súčet sa považuje ďalší súčet číslic.
''pozn.:
Rozdiely v systéme číslovania
Pri tlači bankoviek nebola vo všetkých krajinách k dispozícii kompletná kombinácia poradového čísla v sériovom čísle počínajúc "00000000001". Bankovky sú vytlačené v rovnakom čase (20 - 60 bankoviek na tlačovej doske) na spoločný list bankového papiera. Rozsah kombinácií a umiestnenie poradového čísla je zmluvne dohodnutý pre každú krajinu eurozóny inak.
(1): Fínsko čiastočne ustúpilo od jednoznačného označenia hodnoty bankovky v sériovom čísle. Existujú bankovky v hodnote 5 €, ktoré majú sériové čísla určené pre 10 € bankovky. (2): Aby bolo možné vygenerovať viac sériových čísel, používajú sa na francúzskych 10 € a 20 € bankovkách na prvých dvoch pozíciách v sériovom čísle aj vyššie hodnoty kódu polohy na tlačovom hárku. Z toho dôvodu existujú 20 € bankovky so sériovými číslami až po U84 a 10 € bankovky po U64. Takýmto spôsobom existuje dokopy viac než 522,28 miliárd číselných kombinácií, z ktorých sa do konca roka 2008 využilo už 49,63 miliárd kombinácií, čiže 9,5 %. Systém sa ale vyčerpá oveľa skôr, pretože napríklad nemecké 10 € bankovky dosiahli hodnotu X5........ už po siedmich rokoch. Je teda vyčerpaná už viac než polovica súčasnej kapacity čísel.
V súčasnosti sa ukazuje, že mnohé z emitujúcich krajín pravidlá pre číslovanie zmenili a využívaju sériové číslo pre rôzne nominály.
EURion konštalácia
Eurobankovky obsahujú sústavu značiek známu ako EURion konštalácia, ktorá sa využíva na softvérové rozpoznanie bankoviek pri prevencii kopírovania. EURion konštaláciu prvýkrát opísal Markus Kuhn ako päť malých žltých, zelených alebo oranžových kruhov, ktoré sa opakujú v celej oblasti bankoviek v rôznych orientáciách. Samotná prítomnosť týchto piatich kruhov na bankovke je dostačujúca na odmietnutie spracovania niektorými farebnými kopírovacími strojmi. Andrew Steer neskôr uviedol jednoduchý pomer medzi plošnými vzdialenosťami blízkych kruhov, ktorý poskytuje ďalšie návody na to, ako má byť vzor rozpoznaný grafickým softvérom.
Štandardný vodoznak
Na bankovkách všetkých nominálnych hodnôt sa v ľavej časti nachádza unikátny vodoznak. Vodoznak je rozpoznateľný pri pohľade proti zdroju svetla.
Podoba bankovky pod infračerveným a ultrafialovým svetlom
Pod infračerveným svetlom sa na bankovkách na rôznych miestach (v závislosti od nominálnej hodnoty) zobrazujú tmavé plochy. Pod ultrafialovým svetlom sa zobrazí EURion konštalácia v jasnejšom zobrazení a zvýraznia sa svetielkujúce prvky zabudované do bankovkového papiera.
Sútlačová značka
Sútlačová značka v hornom rohu dokazuje spoločnú tlač oboch strán bankovky. Pri pohľade proti zdroju svetla sa jednotlive časti značky z prednej a zadnej časti bankovky spoja do jedného celistvého obrazca zobrazujúceho číslo nominálnej hodnoty bankovky. Akýkoľvek drobný posun medzi dielmi prednej a zadnej strany môže svedčiť o falzifikáte.
Hĺbkotlač
Niektoré plochy a znaky na bankovkách majú odlišnú textúru. Napr. znaky "BCE ECB EZB EKT EKP" sa dajú rozoznať dotykom.
Ochranný prúžok
Čierny magnetický prúžok v strede bankoviek všetkých nominálnych hodnôt je viditeľný len proti zdroju svetla. Obsahuje nominálnu hodnotu bankovky a slovo EURO.
Magnetická potlač
Niektoré plochy bankoviek sú vytlačené magnetickým atramentom. Napr. na bankovke 20 € je tak vytlačené pravé okno a veľká nula nad ním.
Mikrotlač
Niektoré plochy bankoviek sú vyobrazené sekvenciami drobných znakov "EURO ΕΥΡΩ" (napr línia na bankovke 50 € medzi nápisom ΕΥΡΩ a spodným okrajom okna).
Tlačový kód
Každá eurobankovka obsahuje na lícnej strane malý šesť-znakový kód identifikujúci výrobné informácie. Kód je zložený so štyroch skupín, pričom sa ale zobrazuje ako šesť súvislých znakov K006G4 (litera/číslica číslica číslica/litera/číslica) (K/006/G/4). Tento kód je často označovaný ako „shortcode“. thumb|150px|Príklad tlačového kódu na 10 €.
Tlačiarne
Tlačiarne cenín schopné tlačiť eurobankovky sa nachádzajú na území jedenástich štátov zo šestnástich členov EMÚ vydávajúcich eurobankovky. Cyprus, Luxembursko, Malta, Slovensko a Slovinsko nedisponujú tlačiarňami cenín schopnými tlačiť eurobankovky. Nemecko a Francúzsko disponuje dvoma tlačiarňami. Jediná tlačiareň schopná tlačiť eurobankovky, ktorá je mimo eurozóny, sa nachádza vo Veľkej Británii (De La Rue).
Douglas Pereira dos Santos
Douglas Pereira dos Santos (* 6. august 1990, Monte Alegre de Goiás), známy pod prezývkou Douglas, je brazílsky futbalista pôsobiaci na pozícii pravého obrancu a v súčasnosti hrá za španielsky klub FC Barcelona.
Eurobankovka
Tlačiarne
Belgicko, Grécko, Írsko a Taliansko vlastnia štátne tlačiarne, ostatné tlačiarne sú súkromné (vrátane britskej). Portugalská tlačiareň (Velora, S.A.) je joint-venture spoločnosť britskej tlačiarne a Portugalskej národnej banky. San Maríno, Monako a Vatikán eurobankovky nevydávajú.
Douglas Pereira dos Santos
Goiás Esporte Clube
Douglas sa narodil 6. augusta roku 1990 v mestečku Monte Alegre do Goiás a s futbalom začínal práve v tamojšom Esporte Clube, do ktorého mládežníckeho systému vstúpil vo svojich 12 rokoch, teda v roku 2002. O sedem rokov neskôr, v roku 2009, sa dostal do A-tímu, kde robil hlavne náhradníka za Vítora. Svoj profesionálny debut a premiéru v brazílskej najvyššej súťaži zažil 20. júna toho roku, keď nastúpil ako náhradník v závere zápasu s Grêmiom, ktoré skončilo remízou 2:2.
Eurobankovka
Sériové čísla na bankovkách série Európa
Sériové čísla na tejto sérii bankoviek sú dve čísla vytlačené na rubovej strane bankovky: horizontálne číslo vytlačené čiernou farbou a vertikálne číslo vytlačené inou farbou. Horizontálne číslo obsahuje dve písmená a desať číslic.
Douglas Pereira dos Santos
Goiás Esporte Clube
Prvý štart v základnej zostave prišiel 15. júla toho roku pri domácej prehre 0:2 s Avaí Futebol Clube. Sezónu 2009 zakončil so 741 odohranými minútami a 14 odohranými zápasmi, z ktorých 7 bolo v základnej zostave. Goiás skončil v tabuľke na deviatom mieste.
Eurobankovka
Sériové čísla na bankovkách série Európa
Prvé písmeno označuje tlačiareň. Druhé písmeno nemá žiadny špeciálny význam a slúži len na rozšírenie počtu možných sériových čísel.
Douglas Pereira dos Santos
Goiás Esporte Clube
V roku 2010 sa Douglas stal po odchode Vítora do Sociedade Esportiva Palmeiras voľbou číslo jedna a zahral si v 24 zápasoch. Jeho klub však v tom roku spadol do nižšej súťaže, v ktorej dal rok na to svoj prvý gól. Ten padol do siete Vitórie 15. júla 2011 a prispel k domácej výhre 4:1.
Ročník 2011 zavŕšil Douglas s 26 zápasmi na konte a s 5 gólmi. Esmeraldino, ako sa Goiás prezýva, skončili na jedenástom mieste.
São Paulo Futebol Clube
11. februára 2012 podpísal Douglas trojročnú dohodu so São Paulom.
Dres Trikolóry na sebe prvýkrát navliekol 6. júna, keď ako člen základnej zostavy bol u porážky 0:1 na ihrisku Internacionalu. Premiérovú trefu zaznamenal 14. októbra, keď sa presadil proti Figueirense a podieľal sa tak na víťazstve 2:0. Pravidelne nastupoval i v Copa Sudamericana, ktorý ten rok São Paulo vyhralo.
V roku 2013 sa v zostave celku z najväčšieho mesta Brazílie pôsobiacim na štadióne Morumbi objavoval pravidelne, avšak tentokrát čelil konkurencii v podobe Paula Mirandu. V pokročilej fáze sezóny ho však tréner začal stavať na pozíciu stopéra a Douglasa po niekoľkých pokusoch v strede zálohy vrátili na post pravého obrancu. Vtedy sa taktiež zúčastnil súťaže Recopa Sudamericana (stretnutie medzi víťazmi Copa Sudamericana a Copa Libertadores) a Suruga Bank Championship (zápasom medzi víťazmi Copa Sudamericana a J. League Cup), v oboch prípadoch skončil ako finalista.
FC Barcelona
26. augusta 2014 však oznámil klub FC Barcelona dohodu so São Paulom na prestupe 24-ročného hráča za 4 milióny eur v hotovosti + ďalšieho 1½ v bonusoch. Prezentáciu zažil hráč o tri dni neskôr a súčasťou bol aj podpis zmluvy, ktorá ho má v katalánskom klube udržať do 30. júna roku 2019.
Reprezentačná kariéra
Douglas reprezentoval svoju domovinu iba na mládežníckej úrovni vo výbere U20. V ňom si v roku 2009 zahral ako na Majstrovstvách Južnej Ameriky, ktoré usporiadala Venezuela, tak na majstrovstvách sveta vo futbale hráčov do 20 rokov 2009 v Egypte (prehra vo finále s Ghanou).
Valentina Vladimirovna Tereškovová
Valentina Vladimirovna Tereškovová (* 6. marec 1937, Boľšoje Maslennikovo) je bývalá ruská kozmonautka a súčasná politička, prvá žena, ktorá vyletela do kozmického priestoru. Svoj kozmický let odštartovala 16. júna 1963 v kabíne kozmickej lode Vostok 6 z kozmodrómu Bajkonur na území Kazachstanu, ktorý bol vtedy súčasťou Sovietskeho zväzu. Zotrvala na obežnej dráhe Zeme takmer tri dni a potom pristála.
Rodinné zázemie a štúdium
Valentina Tereškovová sa narodila v západnom Rusku (vtedy súčasť Sovietskeho zväzu) v Jaroslavlianskej oblasti ako druhé z troch detí v rodine pochádzajúcej z Bieloruska. Jej otec bol traktorista, zomrel v sovietsko-fínskej vojne v roku 1940, a matka pracovala v textilnom podniku. Valentina začala chodiť do školy v roku 1945 po skončení druhej svetovej vojny, keď mala deväť rokov. Po skončení základnej školskej dochádzky v roku 1953 okamžite nastúpila do práce, a to tiež do textilného podniku ako jej matka. Ani práca nezabránila Valentine ďalej študovať a to aspoň prostredníctvom korešpondenčných kurzov. V roku 1960 dokončila štúdiá na strednej priemyselnej škole textilnej, ale profesiu skoro opustila a bola oficiálne uvoľnenou tajomníčkou závodnej organizácie Komsomolu.
Douglas Pereira dos Santos
Úspechy
Goiás São Paulo FC
Valentina Vladimirovna Tereškovová
Rodinné zázemie a štúdium
Valentina sa už od útleho veku zaujímala o parašutizmus a lietanie. Kamarátka ju naučila skákať s padákom. Tento faktor sa neskôr stali rozhodujúcimi pri jej kvalifikácii na kozmonautku v roku 1962. V konečnom výbere sa o miesto prvej ženy „stretla“ s dvoma ďalšími uchádzačkami Valentinou Ponomariovovou a Irinou Soloviovovou, nad ktorými ju nakoniec favorizoval jej robotnícky pôvod, o jej nominácii definitívne rozhodol Nikita Sergejevič Chruščov. Aj keď aj ostatné kandidátky prešli kozmonautickým výcvikom, ani jedna z nich do kozmu nikdy neletela.
Let do vesmíru
Dňa 16. júna 1963 sa k oblohe vzniesol Vostok 6 riadený Valentinou Tereškovovou. Štart bol odložený kvôli technickým ťažkostiam aj zvýšenej slnečnej aktivite. Jej let trval tri dni, Tereškovová sa vďaka nemu stala desiatym kozmonautom histórie a prvou ženou vo vesmíre. Vostok 6 štartoval z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane, ktorý bol vtedy súčasťou Sovietskeho zväzu. Počas letu obletela Valentina 48-krát našu planétu. Presná doba jej letu je 70 hodín a 50 minút. Z paluby Vostoku, z ktorého sa hlásila volacím znakom чайка (čajka), vysielala živý rozhovor, ktorý bol vysielaný rozhlasom po celom Sovietskom zväze. Spoločne s Vostokom 6 sa vo vesmíre nachádzal aj Vostok 5, okolo ktorého Valentina preletela vo vzdialenosti iba piatich kilometrov počas jedného zo svojich obehov okolo planéty.
Pristátie sa uskutočnilo 19. júna 1963. Podobne ako Jurij Gagarin sa aj Valentina pri pristátí katapultovala, pri dosadnutí sa udrela do hlavy. Napriek tomu, že v štábe panovali o vystúpení Tereškovovej rozpaky, pre celosvetovú verejnosť – a po politickej stránke – bola jej misia úspechom.