cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andrzej Lepper
Po voľbách v roku 2007
Dňa 28. januára 2010 bola zaregistrovaná strana Náš domov Poľsko - Sebaobrana Andrzeja Leppera, ktorú založili niektorí aktivisti Sebaobrany Poľskej republiky. Jeho predsedom sa stal Andrzej Lepper. V marci toho istého roku bol vyhlásený za kandidáta v prezidentských voľbách. V máji 2010 ho Národná volebná komisia odmietla zaregistrovať kvôli zápisoch v registri trestov. Na druhý deň (11. mája 2010) PKW svoje rozhodnutie zrušila, keďže sa ukázalo, že informácia o registri trestov Andrzeja Leppera vyplývala zo skutočnosti, že rozsudok zrušený Najvyšším súdom nebol vymazaný z Národného registra trestov. Následne bola jeho kandidatúra zaregistrovaná. V prvom kole dosiahol 214 657 hlasov (1,28 %), čím obsadil 7. miesto z 10 kandidátov.
Prokurátor Okresnej prokuratúry vo Varšave ho 30. augusta 2010 obvinil z krivého svedectva v konaní na prokuratúre vo veci pozemkového škandálu. Andrzej Lepper sa k spáchaniu údajného činu nepriznal a odmietol poskytnúť vysvetlenia. V októbri 2010 bola obžaloba v tomto prípade zaslaná Okresnému súdu v Koszaline. Súdny proces sa začal v apríli 2011. Zbigniew Ziobro získal štatút pomocného prokurátora v tomto prípade.
Smrť
5. augusta 2011 ho našli mŕtveho v straníckej kancelárii vo Varšave. V priebehu konania prokurátora sa zistilo, že Andrzej Lepper spáchal samovraždu obesením. Politik podľa zistení vyšetrovania trpel depresiami spôsobenými trestným konaním, politickým kolapsom, vysokými dlhmi a finančným krachom strany. Vo vyšetrovaní však bolo spravených mnoho pochybení a špekuluje sa, že Lepperova smrť mohla byť nafingovaná ako samovražda kvôli dôkazom o korupcii vládnych strán, ktoré vlastnil.
Dňa 11. augusta 2011 bol pochovaný na krupskom cintoríne. Štátneho pohrebného obradu sa zúčastnili napr. bývalý prezident Lech Wałęsa, ako aj bieloruský veľvyslanec Viktar Hajsionak. V deň pohrebu bola tabuľa s názvom mesta Zielnowo opláštená čiernym závojom.
Po jeho smrti boli rozšírené konšpiračné teórie v rozpore so zisteniami vyšetrovania. Politik mal byť podľa nich zavraždený alebo ho mal niekto donútiť k samovražde. Predstavil ich novinár Wojciech Sumliński, odvolávajúc sa na Tomasza Budzyńského [4], dôstojníka Agentúry pre vnútornú bezpečnosť, a poukazujúc na to, že motívom mali byť kompromitujúce informácie získané Andrzejom Lepperom. Janusz Maksymiuk, politický spolupracovník Andrzeja Leppera, verziu o samovražde vylúčil a poukázal na to, že líder Sebaobrany plánoval novú predvolebnú kampaň. Podľa Tomasza Sakiewicza, šéfredaktora „Gazeta Polska“, sa Andrzej Lepper obával o svoj život v súvislosti so zámerom odhaliť nové informácie týkajúce sa úniku informácií o akcii služieb ohľadom pozemkového škandálu a chcel sa stretnúť s Jarosławom Kaczyńskim niekoľko mesiacov pred jeho smrťou. Niektorí novinári zaoberajúci sa prípadom smrti Andrzeja Leppera poukázali na to, že jej v krátkom čase predchádzala smrť troch jeho spolupracovníkov: právnikov Róży Żarskej a Ryszarda Kucińského a bývalého poradcu Wiesława Podgórskeho.
Téma nafingovanej samovraždy politika v bielo-červenej kravate (symbol Sebaobrany Poľskej republiky) sa objavila sa vo filme Špeciálne služby z roku 2014. Film Versailles tu nebude! v réžii Rabiha Mrouého, po premiére v Poľskom divadle v Bydgoszczi v júni 2016, označili za „ilustráciu konšpiračného uvažovania o smrti Andrzeja Leppera“. Smrti vodcu Sebaobrany bola venovaná jedna z epizód publicistického programu Teória sprisahania od Tomasza Sekielského.
Súkromný život
náhľad| Pamätná tabuľa Andrzeja Leppera na budove Aleje Jerozolimskie 30 vo Varšave, ktorá je sídlom Sebaobrany Poľskej republiky a miestom úmrtia politika. Od jedenástich rokov vyrastal bez otca. Bol najmladším z deviatich súrodencov. V mladosti sa profesionálne venoval boxu. Bol členom klubu Czarni Słupsk [55]. Objavil sa v dvoch filmoch: v roku 2001 v komédii Jerzyho Gruzu Gulczas, a ako si myslíte... a v roku 2007 vo filme Mariana Eherta Kto vládne v Osvienčime. V oboch filmoch si zahral sám seba.
V roku 1977 sa oženil s Irenou Leszczewskou, s ktorou mal tri deti: syna Tomasza a dcéry Małgorzatu a Renatu [55].
Ocenenia a vyznamenania
Vo februári 2007 sa stal aj čestným profesorom na Medziregionálnej akadémii personálneho manažmentu v Kyjeve. Po získaní tohto titulu ho Americko-židovská liga proti hanobeniu a poľské združenie „Nikdy viac“ kritizovali za prijatie tohto ocenenia, argumentujúc podľa nich „antisemitským charakterom univerzity“.
Archeologické múzeum (Chisaria)
Rímska hrobka
Rímska hrobka zo 4. storočia, ktorá pozostáva zo schodiskového koridoru a pohrebnej komory ležiacej v hĺbke 7 metrov pod povrchom zeme.
Turizmus
Chisarské archeologické múzeum patrí k významným turistickým atrakciám a teší sa vysokému záujmu, ako zo strany lokálnych obyvateľov, tak aj zo strany hostí a návštevníkov kúpeľného letoviska. Celý komplex múzea vrátane externých expozícií patrí do zoznamu 100 národných turistických objektov Bulharska. V zozname sú pod číslom 67a. Múzeum ponúka špecializované komentované prednášky v bulharčine, angličtine a ruštine. Možná je aj prehliadka najatraktívnejších exponovaných kultúrnych pamiatok v archeologickej rezervácii Chisaria so sprievodcom.
Archeologická rezervácia „Chisaria“
Archeologická rezervácia bola vyhlásená v roku 1976 a zahŕňa časti mesta Chisaria, kde sa nachádzajú pozostatky niekdajšieho antického mesta Diocletianopolis. Rozprestiera sa teda predovšetkým v časti Chisarie, ktorá je ohradená pevnostnými múrmi antického mesta. Archeologická rezervácia patrí pod priamu správu archeologického múzea, ktoré na ňu dohliada, stará sa o ňu a udržiava ju.
Andrzej Lepper
Ocenenia a vyznamenania
V roku 2001 ho v New Yorku odmenil Robert Kennedy Jr. Medailou Alberta Schweitzera uznanou Inštitútom pre dobré životné podmienky zvierat. V roku 2003 mu bol udelený titul „Muž roka“ od časopisu „Psychologické fórum“. V roku 2005 sa stal čestným členom Únie poľských združení a organizácií v Latinskej Amerike pod vedením Jana Kobylańského. V roku 2006 ho kňaz Henryk Jankowski poctil Rádom sv. Bridget.
Sexuálny škandál
Gazeta Wyborcza uverejnila 4. decembra 2006 článok Práca za sex v sebaobrane, ktorý inicioval tzv. Sexuálnu aféru. Bývalá členka regionálneho zastupiteľstva v Lodži Aneta Krawczyk v ňom uviedla, že získala prácu riaditeľky parlamentnej kancelárie výmenou za sexuálne služby poskytované Stanisławovi Łyżwińskému a Andrzejovi Lepperovi. Andrzej Lepper uviedol, že cieľom vypuknutia sexuálneho škandálu bolo odstránenie Sebaobrany z koalície a zabránenie odhaleniu škandálov z 90. rokov. Navrhol tiež pokus o štátny prevrat tým, že v tejto súvislosti predložil oznámenie Agentúre pre vnútornú bezpečnosť. 14. decembra 2006 vylúčil Stanisława Łyżwińského zo Sebaobrany Poľskej republiky s tým, že v prípade oslobodenia sa môže vrátiť do strany. Bol za prísnejšie tresty za sexuálne obťažovanie.
Test DNA Andrzeja Leppera 8. februára 2007 ukázal, že nie je otcom najmladšieho dieťaťa Anety Krawczykovej, na rozdiel od toho, čo tvrdila. Dňa 8. novembra bol bývalý podpredseda vlády obvinený z vyžadovania a prijímania sexuálnych výhod od Anety Krawczykovej a pokusu o pohlavný styk s Agnieszkou Kowal, členkou predstavenstva Lubelského vojvodstva . Potom sa naňho vzťahovala majetková záruka 30-tisíc PLN a policajný dohľad.
Trestné konanie v tomto prípade sa začalo pred Okresným súdom v Piotrków Trybunalski v máji 2008. Dňa 11.2.2010 bol nepravomocným rozsudkom tohto súdu odsúdený na 2 roky a 3 mesiace väzenia. Andrzej Lepper sa potom proti rozsudku odvolal. V marci 2011 odvolací súd v Lodži zrušil odsúdenie Andrzeja Leppera a postúpil prípad na opätovné preskúmanie okresnému súdu. V septembri 2011 bolo konanie zastavené z dôvodu úmrtia obvineného.
Iné súdne spory
Proti Andrzejovi Lepperovi sa začali rôzne trestné a občianske súdne procesy v súvislosti s urážaním verejných činiteľov, ohováraním, ničením majetku, organizovaním nelegálnych blokád ciest a prekračovaním hraníc. V roku 2007 sám uviedol, že na neho bolo vedených celkovo 137 žalôb a konaní pred komisiami pre drobné priestupky. Do roku 2007 bolo proti nemu vynesených šesť právoplatných rozsudkov.
V roku 1999, po tom, čo sa nedostavil na súdny proces za urážku bývalého podpredsedu vlády Janusza Tomaszewského, bol na neho vydaný zatykač, v dôsledku čoho bol zadržaný na hraničnom priechode.
Nižšie je uvedený zoznam niektorých rozsudkov uzatvárajúcich procesy týkajúce sa Andrzeja Leppera.
Referencie v kultúre
Text piesne „Pierdolę Pera“ hudobnej skupiny Kazik na Żywo, uverejnenej v albume Las Maquinas de la Muerte (1999), je priamym odkazom na Andrzeja Leppera. Týka sa to najmä nezákonných blokád ciest, ktoré organizoval v 90. rokoch. Ako uviedol textár Kazik Staszewski, mala to byť pomsta mu za to, že použil moju pieseň vo svojej predchádzajúcej predvolebnej kampani.
Saint-Brès (Hérault)
Saint-Brès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bois-lès-Pargny
Bois-lès-Pargny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Bois-lès-Pargny má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bois-lès-Pargny má 177 obyvateľov (2009).
Osram
Osram AG je nadnárodná spoločnosť vyrábajúca osvetľovaciu techniku so sídlom v Mníchove v Nemecku. Osram je druhou najväčšou spoločnosťou vyrábajúcou osvetľovaciu techniku na svete po spoločnosti Philips. Spoločnosť má výrobné závody v Nemecku, Francúzsku, Indii, Lotyšsku, Slovensku (Nové Zámky), Rusku, Číne, Amerike, Indonézii a Argentíne, ktoré zamestnávajú viac ako 40000 zamestnancov po celom svete.
Národné futbalové mužstvo Svätého Vincenta a Grenadín
Národné futbalové mužstvo Svätého Vincenta a Grenadín reprezentuje Svätý Vincent a Grenadíny na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Zlatý pohár CONCACAF.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1979. Svätý Vincent a Grenadíny sa nikdy nekvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Zlatom pohári CONCACAF sa predstavili raz a to v roku 1996. Na turnaji skončili v skupine.
FBC Třinec
FBC Třinec (podľa sponzorov FBC Intevo Třinec ) je florbalový tím so sídlom v Třinci v Česku. Tím bol založený v roku 2011.Družstvo žien hrá od sezóny 2023/2024 Českou florbalovou extraligu žien (najvyššia súťaž), do ktorej prvýkrát v histórii postúpilo v roku 2023 po barážovej výhre nad tímom Panthers Praha 3:1 na zápasy. Medzi najväčšie úspechy mužstva patrí postup do štvrťfinále Poháru Českého florbalu v roku 2022.
A mužstvo mužov bude od sezóny 2023/2024 hrať v tretej najvyššej súťaži Národná liga, do ktorej prvýkrát postúpili v roku 2023.
Saint-Chinian
Saint-Chinian je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrám svätého Charalampésa (Plovdiv)
Chrám svätého Charalampésa je pravoslávny chrám z druhej polovice 19. storočia nachádzajúci sa v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
Lokalita
Dančovov dom leží v centrálnej časti mesta Plovdiv v miestnej časti Maraša  na ulici „Mitropolit Natanail“  č. 16.
Dejiny a súčasnosť
Chrám zasvätený svätému Charalampésovi stál preukázatelne na dnešnom mieste v plovdivskej miestnej časti Maraša už na začiatku 19. storočia. V roku 1874 bol kompletne prestavaný do svojej súčasnej podoby. Prostriedky na stavbu pochádzali predovšetkým od miestneho cechu obchodníkov s odevmi, pričom táto skutočnosť je splu s dátumom výstavby zaznamenaná aj na pamätnej mramorovej doske, ktorá je umiestnená nad hlavným vchodom na západnej strane chrámu. V roku 1878 prebehla čiastočná dekorácia chrámu freskami, ktorú vykonal maliar ikon Atanas Gjudženov, nebola však dokončená pravdepodobne v dôsledku chýbajúcich finančných prostriedkov. V súčasnosti sa jedná o funkčný chrám Bulharskej pravoslávnej cirkvi s každodennými liturgickými servismi. Je farským chrámom patriacim pod farnosť svätého Juraja sídliacu v rovnomennom chráme.
Charakteristika
Chrám bol postavený bracigovskými majstrami. Je postavený ako typická trojloďová pseudobazilika s jednou apsidou. Jednotlivé lode sú od seba oddelené dvomi radami stĺpov, pričom každý rad sa skladá zo štyroch stĺpov spojených vo vrchnej časti polkruhovými arkádami. Chrám nie je veľký, je približne len dvadsať metrov dlhý a dvanásť metrov široký, je však až štrnásť metrov vysoký vďaka kupole, ktorá sa nachádza v centrálnej časti strednej lodi chrámu.
Dlážka chrámu pozostáva z mramorových dosiek. Ikonostas pri oltári je vyrezávaný a pochádza z druhej polovice 18. storočia a jeho súčasťou je cársky portál z konca 17. storočia. Celkovo sú na ikonostase horizontálne uložené tri rady ikon. Hlavná ikona chrámu, ikona svätého Charalampésa je dielom významného obrodeneckého maliara Stanislava Dospevského. Ďalšími významnými ikonami sú ikona zobrazujúca Svätú Trojicu a ikona zobrazujúca Zvestovanie Pána, ktoré sú dielom maliara ikon Stefana Andonova z Pazardžiku a ikony zobrazujúce svätého apoštola Tomáša a Noema, ktoré vznikli v roku 1833 a sú dielom maliara Nikolu z Adrianopolu. Medzi významné zložky interiéru patria aj bohato vyrezávaný drevený episkopský trón a takisto drevená vyrezávaná kazateľnica. Chrám je čiastočne vyzdobený freskami. Autorom výzdoby je významný maliar Atanas Gjudženov a maľbami je vyzdobená kupola, centrálna chrámová loď a východná stena chrámu s apsidou.
Patrocínium
Chrám je zasvätený svätému mučeníkovi Charalampésovi.
Slovenská futbalová liga
Slovenská futbalová liga (skr. SFL) je slovenská súťaž mužov v americkom futbale. Prebieha od jesene roku 2011. Organizuje ju Slovenská asociácia amerického futbalu (SAAF). Jej prvým aj druhým víťazom sa stal tím Bratislava Monarchs, ktorý zvíťazil vo všetkých stretnutiach. SFL, ktorá sa hrá na jeseň, sa strieda s SFL 7 (7-čkový americký futbal; 7 na 7), ktorá sa hrá na jar.
SLAF
Slovenskej futbalovej lige predchádzala v roku 2010 Slovenská liga amerického futbalu (SLAF), ktorej sa zúčastnili 3 kluby. Hralo sa "oklieštenou" verziou 8 na 8 (po 8 hráčov na každej strane), kvôli nedostatku hráčov. Nitra Knights sa stala víťazom ligy. Družstvo Bratislava Monarchs hralo iba v českej najvyššej lige a SLAF sa nezúčastnilo.
Entropický diagram
Entropický diagram môže byť:
Oxid fosforitý
Príprava
Oxid fosforitý sa vyrába spaľovaním fosforu za obmedzeného prístupu vzduchu:
Chemické vlastnosti
Oxid fosforitý reaguje so studenou vodou na kyselinu fosforitú:
Oxid fosforitý tiež reaguje s chlorovodíkom a produktom je kyselina fosforitá a chlorid fosforitý:
LESY Slovenskej republiky
LESY Slovenskej republiky je štátny podnik, ktorý spravuje lesný majetok vo vlastníctve Slovenskej republiky. Podnik bol založený 1. júla 1999 rozhodnutím Ministerstva pôdohospodárstva. Vznikol zlúčením šiestich samostatných lesných podnikov pôsobiacich v odlišných oblastiach Slovenska ako aj zahrnutím Semenársko-šľachtiteľského podniku Liptovský Hrádok. V roku 2017 LESY SR hospodárili celkovo s 886 252 hektármi lesných pozemkov. Z celkového lesného fondu SR mali v správe 43,94%.
Ochrana lesov
Víziou podniku je „trvalo udržateľný rozvoj štátnych lesov, ktorý vytvorí základ pre uspokojovanie potrieb prírody, spoločnosti, ekonomiky a optimálne zhodnotí lesný majetok štátu.“ Poslanie LESOV SR vyjadril podnik takto: „Svojou podnikateľskou činnosťou chceme dosahovať primeraný zisk, ale zároveň aj uspokojovať verejnoprospešné záujmy, potreby a ochranu prírodného prostredia s cieľom trvalo udržateľného rozvoja lesa.“ Celá plocha obhospodarovaných lesov je certifikovaná v strategickom programe Trvalo udržateľné obhospodarovanie lesov (TUOL) podľa schémy PEFC. Z toho ďalších je certifikovaných schémou FSC. V posledných rokoch narástla ťažba oproti plánovanej ťažbe hlavne v dôsledku smrekových kalamít. Časti výmery slovenských národných parkov, chránených krajinných oblastí ako aj menších chránených oblastí a Karpatských bukových pralesov patriacich do Svetového dedičstva UNESCO patria pod správu LESOV SR.
Vedenie
V minulosti bol generálnym riaditeľom Marian Staník a predsedom dozornej rady Ing. Jaroslav Regec. 23. júna 2020 bol za riaditeľa vybraný Ing. Matej Vigoda. Do funkcie bol s okamžitou platnosťou vymenovaný 24. júna 2020. 10. marca 2021 Ján Mičovský, minister pôdohospodárstva potvrdil, že riadnym generálnym riaditeľom sa stal Tomáš Čuka, dovtedy dočasne poverený riadením.
Minister pôdohospodárstva Sameul Vlčan 15. júla 2021 za dočasného riaditeľa vymenoval Tibora Köszeghyho. 26. mája 2022 Vlčan za generálneho riaditeľa vymenoval Jána Marhefku, ktorý v minulosti pôsobil ako riaditeľ Štátnych lesov Tatranského národného parku. Na základe kolektívnej zmluvy, ktorú podpísal mal získať odstupné 60 000 eur.
Hospodárske využitie
Predaj surového dreva je hlavnou obchodnou činnosťou LESOV SR. Ročne sa vyťažia v súlade s plánom približne 4 milióny m³ dreva, v roku 2017 to bolo. Za účelom zvýšenia transparentnosti a dostupnosti predaja dreva zaviedla spoločnosť elektronické aukcie dreva (EAD), prístupné cez internet. V LESOV SR funguje trojstupňová forma riadenia. Prvým stupňom sú jednotlivé lesné správy, skladajúce sa z lesných obvodov. Lesné správy priamo riadia bezprostrednú výrobu. Celkovo ich je 129, lesných obvodov 969 .Tieto sú združené do 23 odštepných závodov plus 2 špecializovaných, ktoré sú samostatne hospodáriace jednotky. Tretí stupeň, generálne riaditeľstvo riadi odštepné závody priamo ako aj nepriamo (metodicky). Okrem toho majú LESY SR ešte niekoľko špecializovaných pracovísk a účelových zariadení. Odštepný závod Semenoles sa zaoberá pestovaním a predajom semien a sadeníc lesných drevín. V roku 2009 rozpracovali výrobu 83,101 miliónu sadeníc. thumb|Generálne riaditeľstvo Lesov SR v Banskej Bystrici
Pre verejnosť
LESY SR prevádzkujú viacero aktivít pre verejnosť. Lesnícky skanzen vo Vydrovskej doline pri Čiernom Balogu navštívilo v roku 2009 viac než 50 tisíc návštevníkov. Súčasťou skanzenu je aj náučný chodník. Spojenie s Čiernym Balogom zabezpečuje Čiernohronská železnica. Stredisko Lesnícke a drevárske múzeum vo Zvolene je od januára 2008 tiež súčasťou LESOV SR. Jeho celoslovenskou úlohou je dokumentovať lesníctvo a drevárstvo. Venuje sa tiež dokumentácii ochrany prírody a spoločnosti vo zvolenskom regióne. Vo svojich fondoch z lesníctva, drevárstva, mykológie, histórie, archeológie, numizmatiky a národopisu má viac ako 51 000 zbierkových predmetov. LESY SR spravujú aj 840 tis. ha poľovníckych a 70 rybárskych revírov. LESY SR tiež ponúkajú ubytovanie v kategóriách zrub až poľovnícky zámok na mnohých miestach Slovenska.
Avezzano
náhľad|Avezzano Avezzano je stredoveká a renesančná obec v provincii L’Aquila na severe regiónu Abruzzy, v Taliansku. Žije tu 42.344 obyvateľov (31. 8. 2019).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Blatné
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Blatné v okrese Senec.
Julo Viršík
Július Viršík, známy ako Julo Viršík (* 7. september 1964, Nitra – † 26. máj 2021, Malé Leváre), bol slovenský rozhlasový moderátor, známy najmä pre dlhoročné pôsobenie v Rock FM Rádiu, Rádiu Koliba, OKEY a Rádiu Expres, ako aj pre účinkovanie ako porotca v súťaži Slovensko hľadá SuperStar.
Životopis
Viršík sa narodil v Nitre a absolvoval gymnázium v Šali. Vyštudoval žurnalistiku na Filozofickej fakulte Univerzite Komenského v Bratislave. Už ako študent pracoval v Slovenskom rozhlase v relácii Pozor, zákruta, resp. Rádio Elán. Od roku 1991 pracoval v Rádiu Rock FM. V 90. rokoch 20. storočia uvádzal kultovú hitparádu Rock FM Twenty Five Jula Viršíka. Od roku 1997 viedol ako programový riaditeľ Rádio Koliba, neskôr premenované na Rádio Okey, kde pôsobil ako hudobný šéfredaktor.
Zomrel 26. mája 2021 na svojej chate v Malých Levároch na zástavu srdca. Pochovaný je na Ondrejskom cintoríne v Bratislave.
Boncourt (Aisne)
Boncourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Boncourt má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Boncourt má 247 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Národné futbalové mužstvo Turks a Caicosu
Národné futbalové mužstvo Turks a Caicosu reprezentuje Turks a Caicos na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Zlatý pohár CONCACAF.
Rajko Doleček
Prof. MUDr. Rajko Doleček, DrSc. (* 1. jún 1925, Praha† 20. december 2017, Ostrava ) bol lekár česko-srbského pôvodu, profesor vo Fakultnej nemocnici Ostrava. Je autorom viac ako 200 odborných publikácií, popularizoval endokrinológiu, diabetológiu, zdravú výživu a dietológiu, najmä v televízii a v populárno náučných knižných publikáciách. Politicky a spoločensky aktívne obhajoval pozície srbského národa, čo ocenil aj bývalý český prezident Václav Klaus.
Národné futbalové mužstvo Turks a Caicosu
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1996. Turks a Caicos sa nikdy nekvalifikovali na Majstrovstvá sveta vo futbale ani na Zlatý pohár CONCACAF. Národný tím patrí medzi najhoršie podľa rebríčka FIFA patrí im 205. miesto.
Rajko Doleček
Životopis
Matka bola bosnianska Srbka a otec Čech. Rajko Doleček študoval dva semestre medicínu v Belehrade, lekárska štúdia ukončil na Karlovej univerzite v Prahe. Od začiatku svojej medicínskej kariéry pracoval v Ostrave, sprvu na internom oddelení tamojšej nemocnice, neskôr na internej klinike Fakultnej nemocnice Ostrava. Docentom bol od roku 1965, doktorom vied od roku 1970, profesorom od 1993.
Od 70. rokov 20. storočia prezentoval v Československej televízii vzdelávacie cykly zamerané na problematiku nadváhy, cukrovky, hormonálnych porúch a starnutia. Najznámejší bol Nebezpečný svět kalorií, ktorý sa zameral na nadváhu a zdravú životosprávu. Na rovnaké témy vydal niekoľko populárno náučných kníh. V osvetovej činnosti pokračoval aj po revolúcii. Spolu s Doc. MUDr. Leošom Středom sa podieľal na programe Československej, neskôr Slovenskej televízie Tak už dosť!, zameranom aj na nadváhu, diéty a zdravú životosprávu. Vydal ďalšie diétne príručky a venoval sa diétnemu poradenstvu na internete.
Kvôli zmiznutie časti svojej srbskej rodiny v vyhladzovacom tábore Jasenovac počas druhej svetovej vojny Ustašovci, po rozbití Juhoslávie (1991) a počas občiansko-etnicko-náboženskej vojny v bývalých krajinách Juhoslávie sa angažoval za srbský národ, a to najmä vo svojich knihách a novinových článkoch.
Zomrel 20. decembra 2017 po krátkej vážnej chorobe vo Fakultnej nemocnici v Ostrave-Porube. Posmrtne mu bol prezidentom republiky 28. októbra 2018 prepožičaný Rád Tomáš Garrigue Masaryka I. triedy za zásluhy o rozvoj demokracie, humanity a ľudské práva.
Knihy
thumb|Krst inovovaného Nebezpečného sveta kalórií. Knihu napísali v roku 2013 Rajko Doleček, Leoš Středa a Kateřina Cajthamlová, pokrstil Petr Havlíček.
Druh písma
Druh písma môže byť:
Saint-Christol (Hérault)
Saint-Christol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Černákov vrch
Černákov vrch je vrch vo Veporských vrchoch, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Závadkou nad Hronom, približne východne od Brezna.
Poloha
Nachádza sa v severovýchodnej časti Veporských vrchov, v geomorfologickom podcelku Fabova hoľa. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Brezno a zasahuje na katastrálne územie obce Závadka nad Hronom a Heľpa. Najbližšími sídlami sú severne situovaná Závadka nad Hronom, Pohorelá a Heľpa, západne sa nachádza Polomka, juhozápadne Pohronská Polhora, južne Tisovec a Muráň a východne Pohorelská Maša, Šumiac a Vaľkovňa. Vrch je súčasťou ochranného pásma Národného parku Muránska planina.
Opis
Černákov vrch leží v severovýchodnej časti Veporských vrchov, nad dolinou Hronec, v hrebeni, vedúcom severným smerom z hrebeňa Nehovo. Severne sa nachádza Hudákov vrch, no tiež Oravcová , Kolesárová , Veľká Vápenica a Andrejcová , východne Orlová , Kráľova hoľa , Gindura , Vasilov , Rácovo  a Lopušná , južne Veľký Cigán , Pavelková , Kľak , Veľká Stožka , Malá Stožka  a Fabova hoľa  a západne Malá Smrekovica , Javorinka , Veľká Smrekovica , Slatvinské , Čierny vrch  a Kochlovec. Oblasť patrí do povodia rieky Hron, kde vodu z východných svahov odvádza potok Postaľ do Rácova, západne voda steká do doliny Hronec, ktorou preteká rovnomenný potok. Na vrchol nevedie značená turistická trasa.
Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít ponúka výhľad na okolité vrchy Veporských vrchov, Nízkych Tatier, Stolických vrchov a Spišsko-gemerského krasu.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, preto prístup je možný lesnými chodníkmi zo Závadky nad Hronom cez dolinu Hronec, ktorou prechádza modro značená trasa do sedla Burda.
Elisabeth Mossová
Elisabeth Mossová (* 24. júl 1982, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká herečka a držiteľka dvoch ocenení Zlatého glóbusu. Známa je zo seriálov ako Mad Men (2007), Top of the Lake (2013) či Príbeh služobníčky (2017).
Detstvo a mladosť
Elisabeth Mossová sa narodila a vyrastala v Los Angeles, v Kalifornií. Jej rodičia boli obaja hudobníci a má jedného mladšieho brata.
Mossová sa zo začiatku chcela stať profesionálnou tanečníčkou preto počas dospievania odcestovala do New Yorku, kde študovala balet. Počas štúdia začala získavať herecké role. Mossová pokračoval v štúdiu tanca po celé jej dospievajúce roky, začala však tiež hrať. Aby zvládla svoje vzdelanie a kariéru, začala študovať doma a maturovala v roku 1999 vo veku šestnástich rokov.
Kariéra
Prvú skúsenosť pred kamerami dostala v roku 1990 v seriáli Lucky Chance. Neskôr si strihla ešte zopár menších rolí v rôznych televíznych seriáloch. V roku 1997 si zahrala po boku herečiek Jessicy Langeovej a Michelle Pfeifferovej vo filme A Thousand Acres. Začiatkom roku 1999 Mossová stvárnila vedľajšiu úlohu v seriáli The West Wing, ktorú stvárnila až do konca seriálu v roku 2006. V tom rovnakom roku si tiež zahrala v dráme Girl Interrupted, po boku Angeliny Jolieovej, Winony Ryder, Brittany Murphy či Whoopi Goldberg. Jej postava sa volala Polly, mala spálenú tvár, chovala sa veľmi detsky a bola ľahko rozrušteľná.
V rokoch 2005 až 2006 mala menšiu úlohu v hororovom seriáli Invasion. V roku 2007 získala úlohu sekretárky Peggy Olsonovej v seriáli Mad Men. V seriáli pôsobila sedem sérií. Za svoju rolu získala niekoľko ocenení, napríklad Zlatý glóbus. V roku 2010 bola tiež nominovaná na mimoriadnu podpornú herečku pre ocenenie Emmy. Rolu asistentky si zahrala aj v roku 2009 v komédií Did You Hear About the Morgans?, stvárnila asistentku Sarah Parkerovej. Mossová tiež účinkuje aj na Broadwayi.
V roku 2017 začala hrať spoločne s Yvonne Strahovski, Ann Dowd, Josephom Fiennesom a Alexis Bledelovou v seriáli Príbeh služobníčky, za ktorý získala kritiku a cenu Primetime Emmy za hlavnú herečku v seriáli - dráma.
Písmo
Písmo môže byť:
Letecká telekomunikačná sieť
Letecká telekomunikačná sieť ponúka služby spojenia pre dátový prenos organizáciám poskytujúcim letové prevádzkové služby a spoločnostiam prevádzkujúcim lietadlá a zebezpečuje nasledujúce typy spojenia:
Ponúka spojenie medzi
Okrem toho zabezpečuje dátový prenos, je založená na medzinárodne uznávaných štandardoch pre dátový prenos, určuje architektúru, ktorá umožňuje zjednotiť verejné a súkromné podsiete „lietadlo – zem“ a „zem – zem“, využíva podsiete „lietadlo – zem“.
Prevádzkové požiadavky
Na leteckú komunikačnú sieť sú kladené prísne prevádzkové požiadavky. Vyžaduje sa:
Aplikácia kontextového riadenia
Umožňuje lietadlu pripojiť sa k pozemnému systému LPS, v niektorých prípadoch pozemný systém môže vyžadovať od lietadla nadviazať kontakt s konkrétnym pozemným systémom. Zabezpečuje výmenu informácií, vrátane poskytnutia adresy siete. Je možnosť smerovať informáciu o pripojení inému pozemnému systému LPS.
ATN zabezpečuje nasledujúce funkcie kontextového riadenia:
Aplikácia „Automatické závislé sledovanie“ ADS
Aplikácia ADS zahrňuje palubné a pozemné komponenty. Palubný komponent zabezpečuje s použitím služby ATN možnosť automaticky prenášať pozemnému komponentu dáta, vysielané palubnými navigačnými systémami (napríklad identifikácia lietadla, štvorrozmerné informácie o polohe, dáta o zámere lietadla a doplnkové dáta)
ATN zabezpečuje nasledujúce funkcie ADS:
Aplikácia „spojenie riadiaci – pilot“ dátovým spojom“ Aplikácia zahrňuje palubné a pozemné komponenty, zabezpečuje možnosť výmeny dát medzi orgánmi LPS a lietadlami.
ATN zabezpečuje funkcie aplikácie spojením „riadiaci – pilot“ dátovým spojom
Aplikácia „letová informačná služba“ (FIS) Ponúka užívateľom vzdušného priestoru letové informačné služby, zabezpečované pozemnými službami.
Aplikácia „automatická informačná služba v koncovej oblasti (ATIS)“ ATN zabezpečuje nasledujúce funkcie aplikácie ATIS
Aplikácia „spojenie medzi strediskami“
Umožňuje vykonávať výmenu informácií medzi orgánmi letových prevádzkových služieb.
Výmena dát medzi strediskami LPS
Výmena dát predstavuje spôsob aplikácie ATN, ktorý je využívaný dvoma strediskami letových prevádzkových služieb a umožňuje výmenu informácii LPS, týkajúcich sa oznámenia letu, koordinácie letu, predanie riadenia letu a správ s voľným textom.
ATN zabezpečuje nasledujúce funkcie aplikácie výmeny dát:
Aplikácia „služba výmeny správ LPS“ Zabezpečuje výmenu správ LPS medzi užívateľmi
Mil Mi-26
Mil Mi-26 (v kóde NATO: Halo) je ruský (pôvodne sovietsky) viacúčelový dopravný vrtuľník. Použiteľný v civilnom aj vo vojenskom sektore. Je to najväčšia a najvýkonnejšia sériovo vyrábaná helikoptéra.
Prvý let stroj absolvoval 14. decembra 1977. Vyrábal sa v Rostovskej vrtuľníkovej továrni v meste Rostov nad Donom. Dodnes bolo postavených spolu 276 sériových strojov.
Stroj Mi-26 je pre svoju veľkosť posádkami prezývaný „lietajúca krava“ (letajuščaja karova). Ako viacúčelový vrtuľník môže byť použitý pre civilné aj vojenské účely. Jeho nosnosť sa pohybuje do 20 ton. Cena jedného kusu sa pohybuje okolo 20-25 miliónov dolárov.
Špecifikácie
vpravo|285px Špecifikácie sú spracované na základe publikácie Jane's All The World's Aircraft 2003–2004.
Saint-Clément-de-Rivière
Saint-Clément-de-Rivière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bonneil
Polohopis
Bonneil má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bonneil má 409 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Malestroit
Malestroit môže byť:
Allaire
Allaire môže byť:
Bonnesvalyn
Bonnesvalyn je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Bonnesvalyn má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bonnesvalyn má 233 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
TOUCHIT
TOUCHIT (označovaný aj ako touchIT, Touch IT alebo touchIT hard) je slovenský magazín o najnovších technológiách, smartfónoch, počítačoch a spotrebnej elektronike, ktorý vychádzajúca od mája 2015. Zakladateľom a zároveň šéfredaktorom magazínu je Ondrej Macko, ktorý predtým pôsobil v časopise PC REVUE.
Časopis vychádza 10-krát ročne v tlačenej forme a elektronickej forme, v roku 2020 však boli kvôli dopadom koronakrízy niektoré vydania spojené do dvojčísiel. Elektronická podoba je dostupná cez aplikáciu pre mobilné zariadenia so systémom Android alebo iOS.
TOUCHIT je jediný slovenský člen expertnej asociácie EISA (Expert Imaging and Sound Association).
== Redaktori ==
Saint-Drézéry
Saint-Drézéry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ludwigshafen am Rhein
thumb|Stred mesta
Ludwigshafen am Rhein je priemyselné mesto v nemeckej spolkovej krajine Porýnie-Falcko. Leží na ľavom brehu Rýna, oproti Mannheimu a sútoku Neckaru s Rýnom. Najznámejší priemyslový podnik sú chemické závody BASF. Mesto bolo takmer úplne zničené bombardovaním za druhej svetovej vojny.
Dejiny
V miestach dnešného Ludwigshafenu bol rímsky tábor Rufiniana. V roku 1607 tu vybudoval kurfirst Fridrich IV. predsunutú pevnosť na obranu Mannheimu, ktorú v roku 1800 zbúrali francúzski vojaci. V roku 1811 tu vzniklo prístavisko, po roku 1815 pripadlo miesto Bavorsku, ktoré začalo podporovať podnikanie v konkurencii voči bádenskému Mannheimu. Na počest bavorského kráľa Ľudovíta I. dostalo mesto názov Ludwigshafen a 1859 sa stalo mestom. Od roku 1882 má oficiálny názov Ludwigshafen am Rhein, aby sa odlíšilo od iných miest rovnakého mena. V roku 1895 malo mesto 40 tisíc obyvateľov, roku 1925 vyše 101 tisíc.
V roku 1869 tu bola založená chemická továreň Badische Anillin- und Sodawerke (BASF), ktorá sa rozvinula na svetový koncern. Za vojny tu pracovalo asi 50 tisíc robotníkov na nútených prácach a po 124 náletoch bolo mesto z 80 % zničené. Povojnová obnova bola veľmi chaotická, takže mesto nemá žiadne centrum ani dominanty. Pri veľkom výbuchu v BASF v roku 1948 zahynulo vyše 200 robotníkov. Od 60. rokov 20. storočia vznikla v meste rada veľkých dopravných projektov a koncom storočia sa začalo i s urbanistickým plánovaním mesta.
Hospodárstvo a doprava
Hlavným zamestnávateľom sú závody koncernu BASF, ktoré tvoria najväčšiu súvislú chemičku v Európe. Mesto má veľmi dobré železničné spojení a električkovú dopravu spoločnú s Mannheimom. Na mestský okruh nadväzuje rada diaľnic: A6, A61, A65, A67 a blízko je i A5.
Kultúra
Ludwigshafen má filharmonický orchester, niekoľko divadiel a múzeí. Ernst-Bloch-Zentrum spravuje filozofovu pozostalosť, Wilhelm-Hack-Museum má pozoruhodné zbierky starého i súčasného umenia.
Văča (rieka)
Văča,   je západorodopská rieka   v južnom Bulharsku. Preteká bulharskými okresmi Borino a Devin v Smoľanskej oblasti, okresmi Batak a Bracigovo v Pazardžickej oblasti a okresmi Kričim, Stambolijski a Rodopi v Plovdivskej oblasti Je pravým prítokom rieky Marica.
Názov v hornej časti toku
Rieka sa v hornej časti toku nazýva Kričim, alebo aj Bujnovska reka. Názov Văča získava po sútoku s riekou Čairdere.
Priebeh toku
Rieka vyviera pod názvom Kričim (aj Bujnovska reka)  v Kainčalskom diele Západných Rodop, v bezprostrednej blízkosti bulharsko-gréckej hranice. Prameň leží v bulharskom okrese Borino, približne 3,4 kilometra juhovýchodne od dediny Kožari, v severovýchodnom svahu vrchu Kain čal , v nadmorskej výške
Od začiatku tečie horskou dolinou, pričom spočiatku tečie severozápadným smerom, pomerne širokou časťou doliny obklopenou pastvinami. Za dedinou Bujnovo sa rieka stáča na sever a začína tiecť úzkou a kaňonovitou časťou doliny, ktorá je považovaná za hranicu medzi západnou a východnou časťou Západných Rodop. V nadmorskej výške, pri dedine Tešel v okrese Devin, sa spája s riekou Čairdere a od tohto miesta sa označuje ako Văča. Dolina rieky sa niekoľkokrát rozširuje, a to pri dedine Tešel, dedine Grochotno, meste Devin а dedine Michalkovo. Inak je dolina až po jej vstup na územie Hornotráckej nížiny úzka a kaňonovitá. V tejto časti doliny sa nachádzajú aj priehrady Văča, Kričim a Cankov kamăk
Na územie Hornotráckej nížiny, konkrétne do jej západnej časti Pazardžiško-Plovdivsko pole, rieka vstupuje v meste Kričim. Za mestom Kričim sa rozvetvuje na niekoľko ramien. Inak tečie v priestore Hornotráckej nížiny širokým korytom s piesčitým dnom. Do rieky Marica sa vlieva približne 1,3 kilometra severovýchodne od dediny Kadievo  ležiacej v okrese Rodopi.
Prítoky
Najvýznamnejšími prítokmi rieky Văča sú rieky Čairdere, Širokolăška reka a Devinska reka.
Opis
Văča je dlhá, čo ju robí 23. najdlhšou riekou Bulharska. Ide o pravý prítok rieky Marica. Po rieke Arda je druhou najväčšou riekou v Rodopách.
Odvodňuje veľké časti západorodopských častí Bataškej planiny, Velijško-Videniškého ďalu, Pereliksko-Prespanského ďalu a Černatice. Celkovo ide o územie o rozlohe, čo predstavuje približne 3,1 % povodia Marice.
Využitie
V minulosti sa rieka využívala na prepravu dreva vyťaženého v Rodopách.
V súčasnosti je najväčším významom Văče jej využitie v rámci sústavy vodných elektrární Dospat-Văča. Celkovo ide o šesť vodných elektrární, ktorými sú Tešel, Devin, Văča, Văča I, Văča II a Kričim. Dolinou rieky vedie dôležitá automobilová cesta na trase PlovdivDevinŠiroka lăkaSmoľan. Okrem toho sa rieka a priehrady na nej využívajú aj na chov rýb a na športový rybolov. Využíva sa aj na zavlažovanie.
Obývané miesta
Rieka preteká cez územie miest Devin a Kričim a niekoľkými dedinami.
Chránené územia
V povodí rieky sa nachádza niekoľko chránených území. Sú to:
Rezervácie Spravované rezervácie Chránené lokality a ďalšie
Brezový vrch
Brezový vrch môže byť:
Bars Bratislava
Účely klubu Bars Bratislava
Klub Bars chce predovšetkým podporiť zdravý rozvoj športu u detí a podporiť zápasenie vo voľnom štýle. Klub Bars sa však aj okrem zápasenia snaží zlepšiť gymnastické a dynamické schopností u detí, čo pridáva výhodu aj v zápasení.
Ciele klubu Bars Bratislava
Aj napriek tomu, že klub Bars Bratislava je veľmi mladý tím, svoje ciele a vízie má. Jednou z prvých je, aby oživil znovu zápasenie na Slovensku a povzbudil mladú generáciu začať zápasiť. Taktiež sa chcú vyzdvihnúť ako klub a pôsobiť na nejakej úrovni medzi ostatnými klubmi.
Hala klubu
Klub Bars Bratislava má tréningy v Petržalke na ulici Gessayova. No už v roku 2021 dostali tréneri nápad začať realizovať projekt haly, ktorá by slúžila na tréningy nielen pre zápasenie, ale aj pre iné športy. Ako vhodným miestom sa zatiaľ berie školský dvor školy na Holičskej. Plán je však v realizácii a nevie sa ešte úplne či vznikne.
Od konca roku 2022 sa však začalo trénovať hlavne na Prokofievovej. Týmto sa aj rozhodlo, že na nejaký čas je plán o novej športovej hale Bars zatiaľ pozastavený.
Saint-Étienne-d’Albagnan
Saint-Étienne-d’Albagnan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hérault, v regióne Languedoc-Roussillon.
Skittles
Skittles je značka ovocných žuvacích cukríkov, v súčasnosti vyrábaných a predávaných spoločnosťou Wrigley Company, ktorá je divíziou spoločnosti Mars, Incorporated. Majú tvrdý cukrový obal, ktorý nesie písmeno S. Vnútri je hlavne cukor, kukuričný škrob, hydrogenovaný palmojadrový olej spolu s ovocným džúsom, kyselinou citrónovou a prírodnými a umelými arómami.
Saint-Étienne-d’Albagnan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Skittles
Skittles boli prvýkrát komerčne vyrobené v roku 1974 britskou spoločnosťou. V Severnej Amerike sa objavili v roku 1979 ako dovezené cukrovinky. Slogan "taste the rainbow" bol vytvorený v roku 1994 newyorskou agentúrou D’Arcy Masius Benton & Bowles.
Saint-Étienne-d’Albagnan
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čertov jarok
Čertov jarok je horský potok na Záhorí, v okrese Malacky, v katastri obce Lozorno. Jedná sa o prirodzený vodný tok V. rádu, s dĺžkou 1,058 km (s najdlhšími zdrojnicami 1,507 km) a o ploche povodia 1,175 km². Vzniká v nadmorskej výške a ústi do Suchého potoka vo výške
Vznik
Vzniká sútokom kratších zdrojníc v dorastenom zmiešanom lese na juhozápadnom úpätí vrchu Lipy, v Malých Karpatoch, v podcelku Pezinské Karpaty, v časti Homoľské Karpaty, v nadmorskej výške
Prvá zdrojnica vzniká sútokom dvoch celkovo dlhších zdrojov, v zmiešanom lese, pod vrchom Lipy, v nadmorskej výške Má dĺžku 155 metrov a počas celého úseku tok tečie na severozápad. Zdroj 1/a pramení vo výške, na severozápadoseverným svahom vrchu Banské a je dlhý 294 metrov. Preteká zmiešaným lesom, najprv severozápadným, neskôr západoseverozápadným a napokon opäť severozápadným smerom. Zdroj 1/b pramení v nadmorskej výške, na juhozápadnom svahu Líp a má dĺžku 238 metrov. Od prameňa po ústie tečie západojuhozápadným smerom, dorasteným listnatým lesom.
Druhá zdrojnica pramení vo výške, opäť na úpätí vrchu Lipy, vo vyrastenom listnatom lese, v ktorom tečie až po ústie. Najskôr smeruje takmer na juh a neskôr sa mierne stáča na juhovýchod.
Opis toku
Po vzniku potok pokračuje chvíľu na severozápad a následne tvorí výraznejší oblúk prehnutý severným smerom, v ktorom sa obracia na západ. Tečie dorasteným listnatým lesom, znovu vytvára oblúk smerujúci na sever a pokračuje stále západným smerom. Je premostený miestnou účelovou komunikáciou, križuje sa s elektrickým vedením vysokého napätia a definitívne sa stočí na severozápad. Nakoniec sa, v nadmorskej výške vlieva  do Suchého potoka, ako jeho významný pravostranný prítok.
Nitran
Nitran môže byť:
Torisaši
náhľad|Torisaši Torisaši je japonské jedlo z kuracieho mäsa nakrájané na prúžky a varené iba tak dlho, aby sa prepiekla vonkajšia vrstva a vnútro zostalo ružové. Existuje veľa rizík spojených s konzumáciou torisaši, pretože vnútro zostáva surové.
Okrúhlica
Okrúhlica môže byť:
Bony (obec)
Bony je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Polohopis
Bony má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bony má 132 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Font
Font (v angličtine aj zastarano fount) môže byť:
Vladimír Lengvarský
Brigádny generál MUDr. Vladimír Lengvarský, MPH (* 18. august 1969, Levoča) je slovenský generál a lekár, bývalý minister zdravotníctva SR ( 2021 - 2023) V minulosti bol riaditeľom Ústrednej vojenskej nemocnice, hlavný lekár Ozbrojených síl SR a veliteľ Vojenského zdravotníctva.
Životopis
Lengvarský v roku 1993 absolvoval Vojenskú lekársku akadémiu J. E. Purkyňe v Hradci Králové, špecializácia všeobecné lekárstvo kde získal titul MUDr. a bola mu priznaná vojenská hodnosť nadporučík. V roku 2008 získal titul Master of Public Health. Je špecializovaný v odbore všeobecné lekárstvo. . Inklinuje k športu, zúčastnil sa viacerých pretekov v bežeckých vytrvalostných disciplínach.
Vojenské pôsobenie a funkcie
Lengvarský pôsobil ako lekár v 5. pluku špeciálneho určenia. Počas svojej služby pôsobil aj vo výbore NATO pre riadenie vojenského zdravotníctva. Dvakrát bol vyslaný na plnenie úloh mimo územia Slovenska. Pôsobil v mierovej misii UNDOF na Golanských výšinách aj v rámci Vojenskej operácie Iracká sloboda v Iraku.
Od 1. júna 2006 bol riaditeľ – hlavný lekár Ozbrojených síl SR Úradu hlavného lekára Ružomberok. Od 1. marca 2008 bol veliteľom Vojenského zdravotníctva. Pred vymenovaním bol od 27. decembra 2007 do 29. februára 2008 poverený riadením Veliteľstva.
V decembri 2019 vláda Slovenskej republiky schválila Lengvarského povýšenie z plukovníka generálneho štábu do prvej generálskej hodnosti. 15. januára 2020 Lengvarského prezidentka Zuzana Čaputová povýšila do hodnosti brigádny generál. Od 15. októbra 2020 ho ako hlavného lekára a veliteľa vojenského zdravotníctva nahradil (vtedajší) plk. Roman Jantoš.
Lengvarský bol riaditeľom Ústrednej vojenskej nemocnice. Na tomto poste bol od leta 2020.
Minister zdravotníctva
V pondelok 29. marca 2021 minister obrany Jaroslav Naď (OĽaNO) avizoval, že nástupca bývalého ministra Mareka Krajčího bol vybraný a nebude to politik. Veronika Remišová (ZA ĽUDÍ) na nomináciu reagovala: „Verím, že do zdravotníctva prinesie istú ruku pri riadení zložitých procesov, razantné a rýchle reakcie do oblastí, kde v boji s pandémiou potrebujeme zabrať, ale zároveň to bude robiť s rozvahou a pokojne, ako skúsený elitný vojak“. Vladimír Lengvarský vstúpil na post ministra zdravotníctva ako nominant hnutia OĽANO 1.4.2021. Výkon funkcie ministra ukončil 2.3.2023.
Predseda OĽANO a minister financií Igor Matovič ho počas výkonu funkcie viackrát verejne kritizoval za zaostávanie v očkovaní, slabú kampaň na podporu vakcíny Sputnik V, mechanizmus prideľovania termínov, alebo absenciu inovatívnych prístupov pre zvýšenie zaočkovanosti seniorov, pričom v septembri nevylúčil jeho výmenu.
V júni 2021 minister priznal, že slovenské zdravotníctvo „nie je v úplne najlepšej kondícii“. Zopakoval, že nemá zámer nemocnice rušiť, ale transformovať. Počíta aj s výstavbou a rekonštrukciou nemocníc. Viac financií by malo ísť na duševné zdravie a na paliatívnu starostlivosť. Koncom augusta 2021 bolo zahájené vyhodnocovanie reformy zdravotníctva.
Dovolenka v Ománe
Počas nastupujúcej vlny variantu Omikron, kedy vládni predstavitelia vrátane Lengvarského vyzývali ľudí na ostražitosť, samotný minister zdravotníctva Lengvarský aj s manželkou odletel na dovolenku do Ománu. Minister financií Igor Matovič to označil za prejav "sociálneho autizmu".
Matovič kritizoval aj fakt, že zdravotníci v súčasnej situácii pri vyhlásenom núdzovom stave nemajú na dovolenku nárok, no minister na ňu odcestoval. „Ako minister zdravotníctva by som sa hanbil teraz ukazovať na pláži a tváriť sa, že je všetko v poriadku,“ dodal minister financií.
Robert Walser
Robert Otto Walser (* 15. apríl 1878, Biel† 25. december 1956, Herisau) bol švajčiarsky spisovateľ píšuci po nemecky.