cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slovenský televízny film
Normalizačný nátlak (1971 – 1980)
Televízna filmová tvorba bola dramaturgicky i výrobne začlenená pod správu väčšieho, direktívne riadeného celku Hlavnej redakcie literárno-dramatického vysielania. Nastalo postupné kvalitatívne rozdrobovanie pôvodnej koncepcie v prospech utilitárnejších cieľov. Adaptácie zahraničných, sčasti i domácich klasikov začali ustupovať pôvodným dramatickým textom, ktoré sa v zhode s novou dramaturgickou orientáciou produkcie stali dominantou zložito schvaľovaných a prísne dodržiavaných ideovo-tematických plánov výroby. Televízna filmová tvorba vychádzala z požiadavky väčšej konkurencieschopnosti na zahraničných trhoch a tvoria umenie. Nová Hlavná redakcia pod pláštikom umenia šírila ideológiu a propagandu presne v duchu inovovaného štatútu televízie, ktorý túto inštitúciu chápal ako masovooznamovací prostriedok na distribúciu ideí vedúcej politickej strany. Začali prevládať tituly určené pre príležitosť každoročných osláv oficiálnych politických či kultúrno-spoločenských výročí, čím sa televízna produkcia čoraz väčšmi dostávala do područia normalizačného ideologického nátlaku.
Jednotlivé námety vychádzali predovšetkým z domácich scenáristických zdrojov. Väčšina pokusov o viacdielne filmové cykly či dokonca seriály skončila umeleckým neúspechom kvôli nedostatku tvorivej invencie a praktických skúseností s týmto typom programu. Výnimku tvorili dve koncepčne starostlivo pripravené série klasických inscenácií: Svetová literatúra na obrazovke (zodpovedný dramaturg Marián Puobiš) a Svetová dráma na obrazovke (Viera Mikulášová-Škridlová). V nich sa sústredil najhodnotnejší divadelný, režijný a herecký potenciál.
Na začiatku sedemdesiatych rokov sa postupne dokončovali projekty rozpracované Televíznou filmovou tvorbou, ktorými sa dôstojne uzatvára obdobie reprezentatívnej televízno-filmovej tvorby s progresívnymi tendenciami vo výbere látok, scenáristickom spracovaní a v nápaditej realizácii. V polovici toho istého desaťročia sa umelecká tvár diel radikálne mení, za kameru dostávajú tvorcovia s nižšími realizačnými schopnosťami a ochotou ísť do umeleckých kompromisov.
Dominantou dramaturgickej orientácie v oblasti literárno-dramatických diel slovenskej televízie boli najmä požiadavka enormného zvýšenia produkcie a pôvodné práce domácich autorov, od ktorých vedenie očakávalo bezprostredný, pritom však tematicky „angažovaný“ postoj k vtedajšej súčasnosti s množstvom aktuálnych, do istej miery kritických postrehov, vyúsťujúcich však do pozitívnych záverov.
Výsledkom týchto požiadaviek boli práce nastupujúcej generácie scenáristov, často kombinované s aktívnou účasťou skúseného režiséra alebo naopak o spojenie rutinovaného libretistu so začínajúcim filmovým režisérom. Ich tvorba sa síce naplno rozvinula až v nasledujúcom desaťročí, no už v sedemdesiatych rokoch sa stihla pozitívne prejaviť v niekoľkých prípadoch.
Nástup mladej generácie (1981 – 1989)
Slovenský televízny film vstúpil do osemdesiatych rokov s veľkými abmíciami. Boli dané vcelku pozoruhodnými výsledkami, ktoré dosiahol na konci predchádzajúceho desaťročia. Súviseli predovšetkým s nástupom mladej generácie tvorcov – scenáristov, režisérov i kameramanov -, ktorí obohatili produkciu o kvalitatívne nové témy i realizačné postupy. Do istej miery sa tak zopakovala situácia spred desiatich rokov, keď práve začiatok desaťročia patril k umelecky najcennejšej etape celého obdobia. Vtedy to bola zotrvačnosť plodného vývoja zo šesťdesiatych rokov, teraz, naopak, rozbeh novej koncepcie spätej s ambíciou dať príležitosť najmä mladým, ale spolu s nimi aj vekovo zrelším talentom, a prostredníctvom čoraz náročnejších projektov umožniť ich umelecký vzrast.
V prvých troch rokoch vzniklo vyše 40 filmov, v desiatich prípadoch dokonca ide o viacdielne pokračovania, čiže celkový počet stúpne o 30 ďalších titulov. Pritom sú to diela, ktoré predstavujú kvalitatívny vrchol sledovaného obdobia a jasne prezrádzajú programovú orientáciu literárno-dramatickej redakcie. Pre ňu je, samozrejme, určujúci celý profil produkcie spočívajúci predovšetkým v príprave a realizácii televíznych inscenácií nakrútených na klasický elektromagnetický záznam, no tie v podstate iba rozmnožujú koncepciu napĺňanú výrobou televíznych filmov. Navyše mnohí z autorov i režisérov televíznych filmov sa aktívne zúčastňovali aj na tejto štúdiovej výrobe, ktorá musela takmer každý týždeň priniesť na obrazovku premiéru. Tento velikášsky a na naše pomery prehnaný zámer viedol dramaturgiu k obrovskej aktivizácii tvorivého potenciálu, takže na začiatku osemdesiatych rokov sa práve pôvodná televízna dramatika stala najdynamickejšie sa rozvíjajúcou oblasťou celej slovenskej dramatickej tvorby.
Pre televíziu vtedy písali nielen renomovaní divadelníci, ale čoraz častejšie aj súčasní prozaici, publicisti, vo funkcii osobitých adaptátorov dokonca literárni teoretici a predovšetkým noví autori, ktorí tu však často ešte len získavali prvé profesionálne skúsenosti, čo sa, žiaľ, neraz negatívne odzrkadlilo na umeleckej úrovni ich práce.
Deväťdesiate roky a súčasnosť
Prelom osemdesiatych a deväťdesiatych rokov sa dá v oblasti slovenského televízneho filmu charakterizovať ako stav totálneho kolapsu. V dôsledku neistoty a ustavične sa meniacej situácie v chaoticky reorganizovanej inštitúcii televízie, sa v roku 1990 nepodarilo dokončiť ani jedno pôvodné televízno-filmové dielo. Vyhlásenie hospodárskeho provizória sa vo väčšine redakcií prejavilo radikálnym obmedzením či dokonca dočasným zastavením výroby. Vysielanie v oblasti dramatickej tvorby sa zväčša zachraňovalo uvoľnenými trezorovými titulmi, pričom mnohé z týchto filmov boli vlastne uvedené v priemére, nakoľko sa v čase realizácie z najrôznejších dôvodov nedostali na obrazovku.
V nasledujúcich rokoch televízia jednak ekonomicky participovala takmer na všetkých dlhometrážnych hraných filmoch, ktoré vznikli na Slovensku v prvej polovici deväťdesiatych rokov, jednak realizovala vlastné filmové projekty. V snahe tvarovo odlíšiť časť produkcie od klasických štúdiových inscenácií, zaviedla istú kompromisnú technológiu, označovanú ako videofilm. Išlo o nový tvorivý postup, kombinujúci tradičný filmový spôsob nakrúcania jednou kamerou s rýdzo televíznym špecifikom elektronického záznamu na magnetický nosič.
Výrazné žánrové i tematické rozpätie tejto tvorby siaha od adaptácií domácej klasiky cez dramatizácie súčasných slovenských a zahraničných autorov až po pôvodné látky. Filmové diela sa vyznačovali sa vysokou vizuálnou kultúrou a starostlivo prepracovanou hereckou zložkou, poskytujúcou veľkú príležitosť novým interpretačným objavom. Zmenená spoločensko-politická situácia po novembri 1989 umožnila pracovať s témami či autormi dosiaľ tabuizovanými alebo obchádzanými. Dôraz sa kládol najmä na analýzu mravného rozmeru človeka, často konfrontovaného s protikladnými silami ľudskej komunity či historickej epochy, vrátane špecifických životných antagonizmov prítomnosti v súčasných príbehoch.
Touques
Touques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 4027 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štvrtá mozgová komora
Štvrtá mozgová komora je priestor vyplnený likvorom, nachádzajúci sa v oblasti predĺženej miechy a Varolovho mosta. Možno ho rozdeliť na 2 základné časti: spodinu, ktorú tvorí fossa rhomboidea, a strop.
Strop IV. mozgovej komory
Tvorí zadné (dorzálne) ohraničenie komory. Jej spodnú (kaudálnu) časť tvorí tenké ependýmové velum medullare inferius, ktoré sa rozprestiera medzi párovými dolnými mozočkovými výhonkami - pedunculi cerebellares inferiores (lat.), ktorými vedú nervové dráhy z miechy do mozočka. Tieto výhonky odstupujú z predĺženej miechy a tvoria jej bočné steny. Na velum naväzuje a najkaudálnejšiu časť IV.komory tvorí tela choroidea ventriculi quarti - platnička väziva s vrastenou cievnou pleteňou - plexus choroideus ventriculi quarti - pokrytá zvonku cievnatkou (pia mater) a zvnútra ependýmom. Tvorí mozgomiešny mok, ktorý vylučuje do IV.komory. Nachádzajú sa v nej otvory, ktoré spájajú komorový systém so subarachnoideálnymi priestormi a umožňujú tak jeho cirkuláciu - jeden otvor je v strednej čiare a nazýva sa apertura mediana ventriculi quarti (podľa starého názvoslovia tzv. foramen Magendii - názov je ale dosť zaužívaný); druhý je párový a nazýva sa apertura lateralis ventriculi quarti (podľa starého názvoslovia foramen Luschkae - takisto dosť zaužívaný termín).
Kraniálne velum medullare inferius pokračuje do vrcholu stropu IV. komory, ktorý sa nazýva fastigium - tvorí najdorzálnejšiu časť stropu a zasahje až do mozočka, ktorý kryje celý strop IV. komory.
Kraniálnu (hornú) časť stropu tvorí velum medullare superius, ktoré sa rozprestiera medzi párovými pedunculi cerebellares inferiores, ktoré lemujú hornú časť fossa rhomboidea a vývojovo patria k strednému mozgu.
Trebušovce
Trebušovce sú obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Vajdovský potok (prítok Borovej vody)
Vajdovský potok je potok na hornej Orave, v južnej časti okresu Tvrdošín. Je to ľavostranný prítok Borovej vody, meria 2,3 km a je tokom VI. rádu.
Prameň
Pramení na styku Skorušinských vrchov (geomorfologický podcelok Kopec) a Podtatranskej brázdy (podcelok Zuberecká brázda), juhovýchodne od sedla Prieková (1 164,4 m n. m.) v nadmorskej výške cca 920 m n. m., na katastrálnom území obce Zuberec.
Opis toku
Tečie v Zubereckej brázde prevažne východným smerom. V pramennej oblasti tečie južne od lokality Črchlica, pričom horný tok lemujú po oboch brehoch viaceré výmole, ktorými v období dostatku zrážkovej vody pretekajú občasné vodné toky, sprava priberá jediný trvalý prítok vznikajúci severovýchodne od kóty 973,7 m. Na dolnom toku tečie smerom na VSV, na ľavý breh brázdi niekoľko výmoľov, potok ešte podteká cestu II. triedy č. 584 a južne od obce Zuberec ústi v nadmorskej výške cca 785 m n. m. do Borovej vody.
Felix Slováček
Jeho manželkou je česká herečka, speváčka a moderátorka Dagmar Patrasová, dcéra René je herečka.
Diskografia
zoznam nie je úplný
Elvíra Antalová
Elvíra Antalová (* 21. október 1924, Zlaté Moravce – † apríl 2011) bola slovenská maliarka.
Pamäť (psychológia)
Pamäť je psychický proces, rozumová schopnosť, či výsledok uchovávania a opätovného vybavovania informácií. Prídavné meno k slovu pamäť znie pamäťový alebo mnemonický.
Pamäť je všeobecný predpoklad uchovania a ďalšieho spracovania minulej skúsenosti jedinca. Jej fyziologickým základom sú dočasné spoje v mozgovej kôre, ktorých utváranie je spojené s pamäťovým kódovaním - čím dlhší je pamäťový interval, tým väčší je vplyv kódovania.
Pamäť je možné definovať rôznymi spôsobmi. Vo všeobecnosti je to proces, dynamický mechanizmus zapamätávania (vštepovania, kódovania), vybavovania (reprodukcia a znovupoznanie) a uchovávania (uskladnenia) informácií, s ktorými človek prichádza do kontaktu. Experimentálne je pamäť najrozpracovanejšou problematikou kognitívnej psychológie.
Existuje viacero druhov pamäti. Pamäť môžeme rozlišovať podľa štádií pamäťového procesu, podľa času potrebného na uchovanie informácii alebo podľa typu informácií, ktoré naša pamäť ukladá. Základné rozlíšenie však rozdeľuje pamäť podľa trvanlivosti a kódovania. Tu rozlišujeme senzorickú pamäť, krátkodobú pamäť a dlhodobú pamäť. Pamäť úzko súvisí s pozornosťou, myslením a učením. Jedine vďaka dlhodobej pamäti sme schopní pamätať si a vybavovať spomienky, myšlienky a vedomosti potrebné k nášmu životu. Zapamätávanie ale aj vybavovanie ovplyvňujú často emócie, naša osobnosť, tzv. „spúšťače“ v konkrétnej situácii, ktoré umožnia vybaviť si aj zdanlivo zabudnuté informácie. Pamäť je veľmi krehká, môže byť poškodená napr. poranením mozgu, encefalitídou, alkoholizmom, alebo pôsobením elektrošokov. Z fyziologického hľadiska vo fáze kódovania je aktívnejšia ľavá hemisféra, kým pri vybavovaní informácií je aktívnejšia pravá hemisféra mozgu. Dlhodobá pamäť podľa výskumov sídli v strednej oblasti spánkového laloku v hipokampe. Krátkodobá pamäť zase sídli v prefrontálnych lalokoch umiestnených tesne za čelom.
Procesy pamäte
Procesy v pamäti sa dajú rozdeliť na tri skupiny: zapamätávanie (vštepovanie), vybavovanie (reprodukcia a znovupoznanie) a uchovávanie (podržanie, uskladnenie).
Zapamätávanie
Naše vnímanie funguje na báze prijímania a spracovávania rôznych informácií, ktoré spracovávajú naše zmysly. Vnímanie je však výberové, teda nie všetky informácie, ktoré vnímame, aj ďalej spracovávame. Pamäť pracuje s tými informáciami, ktoré si naše vedomie vyberie na ďalšie spracovávanie, považuje ich za dôležité. Zapamätávanie je prvotná fáza pamäťového procesu, je súčasťou každého pamäťového procesu. Prepúšťa informácie, ktoré by v pamäti mohli byť potenciálne uskladnené. Rozlišujeme:
Druhy zapamätávania: Základom zapamätávania je utváranie dočasných nervových spojov trvajúcich niekoľko sekúnd, ktoré sa môžu neskôr oživovať. Pri kódovaní informácie do pamäte sa informácia ukladá vo forme určitého kódu, zrakového alebo akustického, čuchového a pod. Experimenty pána Conrada ukázali, že pre krátkodobú pamäť má význam skôr akustické kódovanie (zrakové kódovanie je prchavejšie). Tiež sa dokázalo, že akustické kódovanie je významnejšie ako sémantické (zapamätávanie slovami, významom). Napríklad keď sa snažíme zapamätať si telefónne číslo, zakódujeme si ho ako zvuky názvov čísiel pravdepodobnejšie, ako zrakovú predstavu daných čísiel alebo ako ich význam. Naopak, do dlhodobej pamäte sa informácie lepšie uchovávajú sémanticky, čiže na základe významu slov. Napríklad keď sa učíme, musíme nad tým premýšľať, aby sme dosiahli uskladnenie informácie do dlhodobej pamäte. Avšak, ukladanie informácií do dlhodobej pamäte sa uskutočňuje aj inými cestami.
Vybavovanie
Vybavovanie je vlastne získanie prístupu k informácii, ktorá bola v pamäti už raz uložená. Platí, že čím viac informácií si musíme v ten istý čas vybaviť, tým je naše vybavovanie pomalšie. Vybavovanie si informácií môže prebiehať paralelne – čiže súčasne sa vybavia všetky informácie, alebo sériovo – jedna po druhej.
Druhy vybavovania: Pri zapamätávaní sú dôležité nervové spoje, ktoré sa vytvárajú a neskôr obnovujú. Práve obnovovanie pri utvorených dočasných spojov pri zapamätávaní je fyziologickým základom vybavovania.
Uchovávanie
Je to zložitý dynamický proces osvojovania a prepracovávania pamäťového materiálu. Podľa niektorých má uchovávanie výberový charakter. To znamená, že skutočne dlhodobo si človek zapamätá len to, čo je pre neho nejakým spôsobom osobne významné, spojené s jeho potrebami, záujmami, cieľmi, emóciami. Tzv. Penfieldova teória permanentnej pamäte hovorí, že človek si pamätá všetky zakódované informácie v CNS, ale nie je schopný uvedomiť si ich všetky, len tie, ktoré majú pre človeka zmysel.
Zabúdanie
Je opakom uchovávania informácií. Zabúdanie je najprudšie po 1 hodine po pamäťovom vstupe (po 1 hodine si pamätáme asi 44,2% z pôvodne osvojeného materiálu, nedá sa však povedať, či ide o trvalú alebo dočasnú stratu). Zabúdanie nie je len negatívne, ale v rámci udržania zdravej psychickej regulácie je vlastne nevyhnutné. Do krátkodobej pamäte sme schopní uložiť 7 (+/- 2) položiek, ale väčšinou ich rýchlo zabúdame. Dôvodom môže byť nahrádzanie položiek novými položkami alebo pôsobenie času. Reminiscencia je spontánne zlepšenie reprodukcie po istom ;časovom odstupe bez opakovania.
Rozlíšenie krátkodobej (pracovnej) a dlhodobej pamäte
Aj keď v zásade rozlišujeme tri základné druhy pamäte, rozlíšenie pracovnej a dlhodobej pamäte je potrebné z toho dôvodu, že pamäťové procesy, aj keď fungujú súčasne, nefungujú vždy rovnakým spôsobom. Zjednodušene povedané, pracovná pamäť je používaná vtedy, keď sme nútení zapamätať si informácie počas krátkej doby, niekoľkých sekúnd. Dlhodobá pamäť uchováva informácie uskladňované v pamäti dlhšiu dobu, od minút po roky až celý život. Pri oboch sa však zachováva proces 3 pamäťových štádií : zapamätávanie, uchovávanie a vybavovanie. Pracovná pamäť má obmedzenú kapacitu, v priemere si zapamätáme 7 (+/- 2) položky. Dlhodobá pamäť je technicky neobmedzená, ale prakticky kódovanie do dlhodobej pamäte je ovplyvňované ďalšími psychickými procesmi a javmi, preto bežný človek nevyužíva jej neobmedzené možnosti.
Druhy pamäte podľa trvanlivosti a kódovania
Z hľadiska trvanlivosti a kódovania môžeme pamäť rozdeliť na tri druhy: senzorickú, krátkodobú a dlhodobú.
Senzorická pamäť
Senzorická pamäť, nazývaná tiež ultrakrátka pamäť, má za úlohu uchovávať informácie prichádzajúce zo zmyslov po dobu niekoľkých milisekúnd. Uchováva presný obraz zmyslových podnetov, čiže akúsi kópiu senzorických skúseností, ktorá v nej ostáva tak dlho, kým z nej psychika nevyťaží potrebné informácie. Bezvýznamné podnety sú preto zabudnuté, kým významné sú posunuté ďalej do krátkodobej pamäte. Súčasťou senzorickej pamäte je aj ikonická pamäť, ktorá krátkodobo uchováva vizuálne informácie, a echoická pamäť, ktorá uchováva sluchové podnety. Senzorická pamäť obsahuje prchavé mentálne záznamy všetkého, čo vnímame. Napríklad keď stojíme na križovatke a svieti červená. Červenú vnímame zmyslami. Tieto informácie sú presúvané do senzorickej pamäte, v ktorej rozpoznávame červenú ako varovný signál a posúvame ho ďalej do krátkodobej pamäte. Krátkodobá pamäť rozhodne, že je pre nás významné vidieť červenú, pretože sa môžeme ocitnúť v ohrození života. Informácie z dlhodobej pamäte o červenej farbe na semafóre našu domnienku potvrdia a preto zostávame stáť, pokiaľ nemáme zelenú.
Krátkodobá pamäť
Funkciou krátkodobej pamäte je krátkodobé udržanie informácií, ktoré potrebujeme k svojim psychickým aktivitám. Počas niekoľkých sekúnd uchováva krátkodobá pamäť obmedzené množstvo informácií, a to 7 (+/-2) položky. Je možné v nej udržať aj informácie zo zmyslových modalít, napr. vôňu parfému, melódie, chute, alebo aj citové zážitky. Rýchlosť rozpadu pamäťovej stopy je 15 – 30 sekúnd.
Má najmenej 2 subsystémy: Krátkodobá pamäť je „pracovným stolom“ vedomia, preto sa označuje aj ako pracovná alebo operačná pamäť. Možno ju považovať aj za aktívnu zložku dlhodobej pamäte.
Dlhodobá pamäť
Dlhodobá pamäť je síce pasívnou časťou pamäte, ale zato poskytuje obrovský sklad pre uchovanie informácií. Tieto informácie sú tiež sprostredkované našimi zmyslami, ale uchovávať si môžeme aj myšlienky, pocity, predstavy. Proces upevnenia (konsolidácie) pamäťových stôp trvá približne 30 minút. Ak si na nejakú vec vieme spomenúť po uplynutí 30 minút odkedy sme sa s ňou naposledy zaoberali, potom je naisto uložená v dlhodobej pamäti. To však neznamená, že tam bude uskladnená aj po niekoľkých rokoch, záleží od frekvencie opakovania a tiež iných vplyvov (emócie a pod.). Vštepovanie informácií do dlhodobej pamäte môže byť zámerné (mechanické opakovanie alebo memorovanie) alebo mimovoľné. Mechanické memorovanie však nie je úspešná metóda, lebo stopy sa neukladajú dostatočne dlhodobo. Údaje do dlhodobej pamäte prechádzajú predovšetkým na základe sémantického kódovania (zapamätanie si významu). Obrovská kapacita dlhodobej pamäte umožňuje ukladať informácie rôznymi spôsobmi.
Väčšina autorov sa však prikláňa k rozdeľovaniu dlhodobej pamäte na: Implicitná pamäť obsahuje automatizované senzomotorické zručnosti (beh, chôdza, schopnosť jazdiť na koni, bicyklovanie), precepčno-motorické zručnosti (hra na hudobný nástroj), automatizované kognitívne operácie a postupy (napr. gramatické pravidlá). Jednou zo zložiek implicitnej pamäte je procedurálna pamäť, ktorá zaisťuje formovanie zručností a návykov.
Údaje ukladané do explicitnej pamäte musia prejsť vedomím a sú ľahko verbalizovateľné. Sú to spomienky na rôzne životné udalosti, ale aj faktické poznatky a znalosti o svete.Endel Tulving rozlíšil 2 subsystémy explicitnej pamäte:
Rybár riečny
Rybár riečny alebo staršie rybár obyčajný je druh z čeľade rybárovité, zaraďované aj pod čajkovité. Obýva celú holarktídu. Hniezdi v kolóniách na štrkových ostrovoch a brehoch jazier i morí. Na Slovensku bolo dokázané hniezdenie v 4,40 % mapovacích kvadrátov pri veľkých riekach a vodných plochách. Je chránený. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov rybár riečny patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je neznámy, európska populácia má stúpajúci trend. V severnej Amerike za 40 rokov prekonala populácia štatisticky významný pokles o -70,4%.
Hlas
Rybár riečny je hlučný vták, najmá na svojom hniezdisku. Ozýva sa ostrým kri-jé, niekedy opakovaným kre-kre-kre.
Výskyt a stav na Slovensku
Rybár riečny je sťahovavý druh. Cez Slovensko migruje pozdĺž riek.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 150 – 250. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje vykazujú mierny nárast o 20 do 50%. Ekosozologický status v roku 1995 V – zraniteľný. V roku 1998 LR:cd, LR – menej ohrozený druh. V roku 2001 LR - menej ohrozený. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.
Chorvátska hokejová liga
Chorvátska hokejová liga je najvyššia profesionálna hokejová liga v Chorvátsku. Bola založená v roku 1991. Vzhľadom na malý počet účastníkov je sezóna krátka, preto hrajú dva tímy zároveň aj zahraničných súťažiach – KHL Medveščak je od sezóny 2013/14 účastníkom KHL a KHL Mladosť Záhreb hrá v slovinskej lige.
Baignes
Baignes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Brno-Slatina
Brno-Slatina je mestská časť na východnom okraji štatutárneho mesta Brna. Pod názvom Slatina tiež katastrálne územie a do 16. apríla 1919 samostatná obec.
KHL Medveščak
KHL Medveščak je profesionálny chorvátsky hokejový tím zo Záhrebu. Klub pôsobil v Chorvátskej a zároveň aj v Rakúskej lige. V sezónach 2013/14 až 2016/17 bol účastníkom KHL. V sezóne 2017/18 sa vrátil do rakúskej EBEL ligy
Môj syn Jack
Môj syn Jack (angl. My Boy Jack) je britský životopisný film založený na príbehu rovnomennej drámy z roku 1997, napísanej britským spisovateľom a hercom Davidom Haigom.
Príbeh
Dej filmu sa začína v roku 1914 na sklonku prvej svetovej vojny. Rudyard Kipling je v britskej spoločnosti vnímaný nielen ako dobrý spisovateľ, ale taktiež ako aktívne vystupujúci iniciátor odporu voči nemeckej agresii. Jeho 17-ročný syn Jack Kipling je taktiež odhodlaný bojovať za krajinu a preto sa prihlási k námorníctvu, avšak nepríjmu ho kvôli zrakovej vade. Opakovane sa pokúsi narukovať do armády, avšak opäť zlyhá kvôli rovnakému problému. Až agitácia jeho otca u starého priateľa, bývalého vojenského dôstojníka a baróna, mu pomôže pridať sa k jednotkám Írskej gardy.
Jackovi najskôr spôsobuje slabý zrak problémy, avšak s pomocou kaprála O'Learyho a vlastným odhodlaním sa mu podarí úspešne zvládnuť výcvik a ako poručík si získa aj rešpekt u jednotky. O šesť mesiacov je vyslaný s jednotkou na francúzsky front a na svoje osemnáste narodeniny sa zúčastní bitky pri Loos. Po boji je vyhlásený za nezvestného.
Samšín
Samšín je obec v Česku v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 161 obyvateľov, z toho 84 mužov a 77 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,4 roka (muži 39,7 roka, ženy 45,4 roka).
Belvedér (Viedeň)
náhľad|Horný Belvedér náhľad|Dolný Belvedér
Belvedér alebo Belvedéry (nem. (Schloss) Belvedere – (Zámok) Belvedér) je barokový palácový komplex – zámok (zámky) – postavený princom Eugenom Savojským vo Viedni, juhovýchodne od centra mesta.
Po kúpe pozemku v roku 1697 dal princ Eugen Savojský vytvoriť veľký park. Palác Belvedér bol pôvodne prímestskou vilou; začal sa stavať v roku 1714, kedy vznikla budova známa dnes ako Unteres Belvedere (Dolný Belvedér), no nešlo o palác, ale o záhradnú vilu s oranžériou a obrazovou galériou. Architektom sa stal Johann Lukas von Hildebrandt, jeden z najdôležitejších rakúskych barokových architektov, pre ktorého sa stal tento komplex budov jeho majstrovským dielom. Pomáhal mu pri tom benátsky sochár Giovanni Stanetti, ktorého priviedol do Viedne princ Eugen aj s celým jeho ateliérom a asistentmi. Dolný Belvedér bol dokončený v roku 1716.
V rokoch 1720 – 1723 bol postavený Oberes Belvedere (Horný Belvedér), pôvodne určený len na to, aby poskytol primerané ukončenie hlavnej záhradnej osi. Ako architekt sa tu realizoval opäť Johann Lukas von Hildebrandt.
Krkavcovité
Krkavcovité je čeľaď pomerne veľkých, poväčšine tmavo sfarbených vtákov s hrubým zobákom.
Telesto (mesiac)
náhľad|Telesto zachytený [[Cassini (sonda)|sondou Cassini zo vzdialenosti 14 630 km]] Telesto je prirodzený satelit Saturna. Je v dráhovej rezonancii 1:1 s mesiacmi Tethys a Calypso, čo znamená, že obieha v rovnakej vzdialenosti od planéty ako ony. Je to možné vďaka tomu, že Telesto je zachytený v jednom z libračných bodov oveľa väčšieho a hmotnejšieho Tethysu.
Schwarzenbergovci
thumb|Schwarzenberská hrobka neďaleko [[Třeboň|Třebone]]
Schwarzenbergovci sú pôvodom franský šľachtický rod, prvý raz doložený v roku 1172 pod menom Seinsheim (pod týmto menom vystupovali až do 15. storočia). Užívali sedemkrát modro-strieborný polený znak.
V roku 1599 obdržal Adolf Schwarzenberg za víťazstvo nad Turkami v bitke pri Rábe titul ríšskeho kniežaťa a vylepšenie erbu (pole s hlavou Turka, ktorému vyďobáva oči krkavec). V roku 1654 získali Schwarzenbergovci inkolát v Čechách a v roku 1670 bol Jan Adolf I. zo Schwarzenbergu povýšený na ríšske knieža. Prvým trvalým majetkom Schwarzenbergovcov v Čechách bolo panstvo Třeboň, ktoré získali v roku 1660, potom Hluboká nad Vltavou (Frauenberg). Knieža Jan Adolf I. navštívil svoje panstvá v apríli 1661.
Krkavcovité
O krkavcovitých v širšom zmysle pozri systém uvedený v článku vrabcotvaré.
Schwarzenbergovci
Kúpou statkov a dedičstvom po Eggenbergovcoch vytvorili rozsiahlu dŕžavu v južných a severných Čechách (napr. Český Krumlov, Hluboká nad Vltavou, Netolice, Prachatice, Volary, Vimperk, Orlík nad Vltavou) a pripojili ju k územiam držaným v Bavorsku, Rakúsku a v Štajersku. V roku 1723 získali titul krumlovského vojvodu. Pred 1. svetovou vojnou vlastnili dve vetvy rodu (hlubocko-krumlovská a orlická) len v Čechách pôdy s významným lesným a poľným hospodárstvom, baňami, pivovarmi, cukrovarmi, vápenkami a inými podnikmi.
Krkavcovité
Systém
Staršie sa sem (do podčeľade Cyanocoracinae) zaraďoval aj rod varovkyňa (Platylophus), ktorý je dnes v čeľadi strakošovité.
Schwarzenbergovci
Po pozemkovej reforme v roku 1922 prevzal postupne štát. V roku 1942 bola na majetok orlickej vetvy dosadená nemecká nútená správa. V roku 1947 bol prevedený všetok nehnuteľný majetok i s inventárom a prevádzkovým kapitálom hlubockej vetvy do vlastníctva štátu. O dva roky neskôr musel predstaviteľ orlickej vetvy Karel, 6. knieža Schwarzenberg s rodinou utiecť z Česko-Slovenska, kde im do roku 1947 patrilo 11 zámkov a 30.000 hektárov pozemkov.
Hlavným predstaviteľom rodu je v súčasnosti jeho syn Karel Schwarzenberg ml., ktorý bol v roku 1967 adoptovaný Jindřichom Schwarzenbergom, členom hlubocko-krumlovskej vetvy Schwarzenbergovcov. Po Jindřichovej smrti a smrti svojho adoptívneho strýka spojil Karel Schwarzenberg obe schwarzenberské vetvy a ich majetok. Po presídlení do Česka v roku 1990 reštituoval majetok orlickej vetvy. V roku 2006 sa stal ministrom zahraničných vecí ČR.
Äänekoski
Äänekoski je mesto a samosprávna obec, nachádzajúca sa vo Fínsku v provincii Západné Fínsko v kraji Keski-Suomi. K 30. júnu 2009 malo 20 343 obyvateľov.
Tour-en-Bessin
Tour-en-Bessin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 587 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Johnny G.
Jonathan Goldberg, známy skôr ako Johnny G. (* 1956, Johannesburg, Juhoafrická republika) je bývalý juhoafrický profesionálny cyklista. Je známy ako autor celosvetovo známeho indoorcycling programu Spinning. Je často označovaný ako otec spinningu.
SPINNING®
Johnny G vymyslel spinning v roku 1987. V tom čase trénoval na náročné preteky, ktoré vedú cez celé Spojené štáty - "The Race Across America" (trasa pretekov má 3 100 míľ a vedie z Los Angeles do New York City). Počas jedného nočného tréningu sa skoro zabil na ceste a tak sa rozhodol, že svoje nočné tréningy na bicykli prenesie do interiéru svojho domu. To bol moment, kedy začal uvažovať o konštruovaní tréningového programu, ktorý môžu využívať ľudia všetkých vekových kategórií. Potreboval vytvoriť špeciálny bicykel, pretože stacionárne bicykle, ktoré boli v tom čase na trhu, nezodpovedali jeho požiadavkám. Program nazval Spinning.
KRANKING®
Johnny G. je tiež autorom atletického tréningového programu Kranking. Tento program slúži na trénovanie hornej časti tela. Krankcycle je stacionárny ručný bicykel. Pozostáva zo sedadla, predného kolesa a ručných pedálov.
Osobný život
V súčasnosti žije v Santa Barbare, Kalifornia, USA. Je ženatý a má 3 deti: syna Jasona a dve dcéry Jackie a Jordan.
Archelaos (Sparta)
Prvá známa písomná zmienka o kráľovi Archelaovi pochádza z pera historika Herodota. Časová hĺbka dejín, v ktorej mal v Sparte Archelaos vládnuť, je veľká, preto písomným zdrojom môžu byť s veľkou pravdepodobnosťou aj mýty. Herodotos ako aj iní antickí historici sa zhodujú, že predchodcom a otcom Archelaa bol Agésilaos I., až na jednu výnimku. V excerpte Latina Barbari latinskom preklade neznámeho gréckeho historického diela sa mylne (pravdepodobne chyba pri opise) ako predchodca Archelaa uvádza Camenelaos v pôvodnom texte „καὶ Μενέλαος“ (v preklade a Menelaos).
V literárnych tradíciách sa dobytie niektorých miest achájskych starousadlíkov v Lakónii kladie do obdobia pomerne neskorých kráľov. Pausanias, historik a geograf z druhého storočia, vo svojej v knihe Opis Grécka píše, že za vlády Archelaa Sparta expandovala na sever, kde v údolí rieky Eurótas dobyla mesto Aigys. Zámienkou Sparťanov útoku na Aigys bolo, že jej obyvateľstvo sympatizovalo s Arkádiou. Po dobytí mesta obyvateľov, ktorí prežili, predali do otroctva. Ako ďalej píše Pausanias, v dobýjaní územia Lakónie pokračoval neskôr jeho syn a následník Téleklos.
Sedielko
náhľad|Sedielko
Sedielko je najvyššie položené turisticky prístupné sedlo vo Vysokých Tatrách. Nachádza sa v hlavnom hrebeni medzi Širokou vežou a Malým Ľadovým štítom. Spája Malú Studenú dolinu a Zadnú Javorovú dolinu. Pri výstupe z Malej Studenej doliny ideme cez Téryho chatu, okolo Modrého plesa po prudkých drevenných serpentínach až na sedlo. Trasa cez Zadnú Javorovú dolinu je dlhšia a v závere doliny tesne pod sedlom sa nachádza Žabie Javorové pleso. Ponúka pekný pohľad do Malej Studenej doliny, do Javorovej doliny a na okolité štíty.
The Best of Syd Barrett: Wouldn’t You Miss Me?
The Best of Syd Barrett: Wouldn't You Miss Me? je piaty výberový album britského gitaristu a speváka Syda Barretta, ktorý je známy ako jeden zo zakladateľov a ako bývalý líder skupiny Pink Floyd. Album vyšiel na jar v roku 2001.
Sberbank Rossii
Otkrytoje akcionernoje obščestvo Sberbank Rossii (azbukou Открытое акционерное общество "Сбербанк России", doslova "Verejná akciová spoločnosť Sberbank Ruska") je ruská univerzálna banka so sídlom v Moskve. Podľa trhovej kapitalizácie je najväčšou bankou v Rusku a v krajinách Spoločenstva nezávislých štátov, a 9. najväčšou bankou v Európe (apríl 2022).
Na Slovensku pôsobila od roku 2013 do roku 2017 formou podniku s obchodným menom Sberbank Slovensko, a.s. V apríli 2022 prišla o bankovú licenciu česká pobočka Sberbank CZ.
Príbeh ulice
Príbeh ulice je prvý slovenský hiphopový muzikál. 24. októbra 2008 bola 1. premiéra.
Klokočova ulica (Bratislava)
Klokočova ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Nachádza sa v blízkosti Dunaja.
Vznikla v roku 1945 pod názvom Klokočová ulica. Bola pomenovaná podľa rastliny klokoč. Podľa Bratislavského topografického lexikonu približne v roku 1976 získala súčasný, mierne zmenený názov, na počesť Ondreja Klokoča (1911 – 1975), slovenského komunistického politika, predsedu SNR.
Na ulici sa nachádza lesopark a lodenica, do začiatku 80. rokov 20. storočia sa na nej nachádzalo kúpalisko Lido.
Gesnes-en-Argonne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Senožaty
Senožaty sú obec v Česku v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 732 obyvateľov, z toho 357 mužov a 375 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 40,8 roka, ženy 39,9 roka).
Veľké Straciny
Veľké Straciny sú obec na Slovensku v okrese Veľký Krtíš.
Geville
Geville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kobukson
náhľad|Kobukson Kobukson alebo korytnačia loď ( - kobukson ) bolo obrnené kórejské plavidlo s delami a lukostrelcami, ktorého palubu chránili železné dosky.
Dejiny
Kobuksony boli zavedené admirálom menom I Sun-sin krátko pred vpádom japonských síl do Kórei roku 1592.
Charakteristika
Paluby lodí boli pokryté železným pancierovaním a bodcami, chrániacimi pred naloďovaním. Boli to v podstate predchodcovia pancierových lodí 19. storočia. Niesli až 23 del strieľajúcich na stanoviskách po obvode celej lode, kým lukostrelci strieľali šípy. Admirálov synovec I Puna povedal o lodiach „korytnačie lode mohli preniknúť medzi stovkami nepriateľských lodí, kedy sa im zachcelo, a kamkoľvek sa dostali, stali sa pre nich ostatné plavidlá ľahkou korisťou.“ Najobávanejšia súčasť lode bola dračia hlava na čele lode. Cez jej hrtan mohli vojaci páliť delom alebo pomocou ohňa vytvárať dymovú clonu. Sťažne sa v prípade núdze mohli sklopiť.
Píšť
Píšť môže byť:
Barges (Haute-Saône)
Barges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Introjekcia (psychológia)
Introjekcia je v psychoanalýze presun vonkajšku do vnútra. Podľa Freuda má svoj vzor v prehĺtaní. Dieťa skoro pochopí, že zjedenie predmetu znamená jeho zničenie. Duševná introjekcia sa zbavuje nepriateľských vonkajších objektov. Okrem toho má prianie prehltnúť ich. Introjekcia zmenšuje separačnú úzkosť. Výsledná duševná štruktúra sa nazýva introjekt alebo introjektovaný objekt alebo vnútorný objekt. Za najprimitívnejšiu formu introjekcie je považovaná orálna inkorporácia.
Performancia
Performancia môže byť:
Bard-lès-Pesmes
Bard-lès-Pesmes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pri seči
Pri seči je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka. Nachádza sa v blízkosti Dunaja. Vznikla v roku 1957, bola pomenovaná podľa kosenia sena.
Tvorí ju priemyslová zástavba, športový areál, v blízkosti je Most Apollo. Na ulici Pri seči 1 sa nachádza parkovisko mestskej polície pre odtiahnuté automobily.
Archaeoceratops
Archaeoceratops bol asi jeden meter dlhý primitívny rohatý dinosaurus. Žil v období spodnej kriedy (stupeň apt, asi pred pred 110 miliónmi rokov) na území dnešnej Číny. Išlo o malého dvojnohého bylinožravca s relatívne veľkou hlavou a malým krčným golierom.
Objav a druhy
Dve exempláre Archaeoceratopsa boli objavené v čínskej oblasti Mazong Shan v čínskej provincií Kan-su. Typový druh, Archaeoceratops oshimai bol pomenovaný paleontológom Dongom Zhimingom v roku 1997. V roku 2010 bol opísaný ďalší druh, Archaeoceratops yujingziensis.
left|thumb|Archaeoceratops yujingziensis Typový exemplár, (IVPP V11114) sa skladá z neúplnej kostry vrátane lebky, chvostových stavcov, panvy a väčšej časti zadnej končatiny. Druhý exemplár (paratyp), (IVPP V11115), sa skladá z nekompletnej kostry s relatívne dobre zachovanými chrbtovými stavcami a čiastočnou zadnou končatinou.
Potrava
Rovnako ako všetky ceratopsy, aj Archaeoceratops bol bylinožravec. Kŕmil sa pravdepodobne cykasmi, papradinami a ihličnanmi, ktoré v období kriedy prevládali.
OS/2
OS/2 bol operačný systém firmy IBM.
História
V roku 1986 sa firmy IBM a Microsoft rozhodovali, aký operačný systém by mal nahradiť ich aktuálny DOS (Disc Operating System). Prvú verziu tohto systému predstavili v roku 1987. OS/2 1.00 podporoval hardvérový multitasking. Systém ponúkal iba textové rozhranie, umožňujúce zobraziť jeden program, zatiaľ čo ostatné bežali na pozadí. Maximálna veľkosť podporovaných diskov bola 32 MB.
Anders Järryd
Anders Järryd (* 13. júl 1961, Lidkoping, Švédsko) je bývalý švédsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 8 turnajov ATP v dvojhre a 59 vo štvorhre.
OS/2
História
Na konci roku 1988 bola predstavená verzia OS/2 1.10 Standard Edition (Trimaran). Tá už mala rozhranie grafické, ktoré bolo pomenované Presentation Manager. Aj veľkosť podporovaných diskov sa rozšírila, jeden oddiel mohol mať až 2 GB. Systém súborov bol typu FAT. Začiatkom nasledujúceho roku (1989) sa objavila ďalšia verzia OS/2 1.10 Extended Edition. Pribudol komunikačný správca a nástroj pre správu databáz. Tento relačný databázový systém sa volal Database Manager, neskôr známy ako DB2.
Tourgéville
Tourgéville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
OS/2
História
Ešte tohto roku, avšak až na jeseň, vznikla ďalšia verzia OS/2 1.20 (Sloop), Standard Edition aj Extended Edition. Bolo vylepšené Grafické používateľské rozhranie a súborový systém HPFS (predchodca NTFS). Tiež začali práce na verzii 2.0, ktorá sa mala stať prvým 32bitovým operačným systémom pre osobné počítače. Tá mala bežať na procesoroch rady 80386. Taktiež začala príprava tretej verzie, ktorá by plnila funkciu sieťového serveru nezávislého od platformy.
V roku 1990 sa firmy IBM a Microsoft rozišli. Zisky plynúce Microsoftu z predaja Windows 3.0 začali byť omnoho lákavejšie, než prípadná spolupráca. IBM pokračovala vo vývoji OS/2 2.0 a udržovaní OS/2 rady 1.x. Microsoft sa plno venoval svojím Windows a nechal si rozpracovaný OS/2 3.0, ktorý poslúžil ako základ pre nové rady Windows, teda Windows NT.
Tourgéville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 925 obyvateľov (2009).
OS/2
História
V roku 1991 uviedla IBM OS/2 1.30 s kódovým označením Cutter. Väčšina systému bola prepracovaná tak, aby neobsahovala kód od Microsoftu. Navyše sa výrazným spôsobom zjednodušila inštalácia ovládačov, bol pridaný programovací jazyk REXX, pribudla podpora fontov Adobe Type 1 a cache pre súborový systém HPFS. Ovládače pre zobrazovacie zariadenia už podporovali aj rozlíšenie 1024 × 768.
Tourgéville
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
OS/2
História
Začiatkom roku 1992 vyšiel systém OS/2 2.0 s kódovým značením Cruiser. 32bitový systém umožňoval vďaka virtualizácii spustenie množstva programov určených pôvodne ako pre DOS, tak aj pre Windows. IBM tiež zakúpila licenciu na Windows 3.0, ktorý potom predávala pod názvom Win-OS/2.
Spôsob spúšťania programov vo virtuálnych počítačoch tak, ako by boli oddelene na rôznych fyzických počítačoch, umožňoval, aby pád jednej aplikácie pre Windows nenarušil beh inej aplikácie. Programy komunikovali pomocou DDS a tzv. schránky. Objavil sa tiež Workspace Shell, objektovo orientované grafické rozhranie.
Začiatkom roku 1993 sa objavila aj verzia 2.10 (Borg). V nej bol 32bitový grafický subsystém, Multimedia Presentation Manager, ktorý podporoval video a zvuk. Zlepšila sa podpora aplikácií z Windows 3.1, pribudla podpora kariet PCMCIA na prenosných počítačoch a podpora vylepšenej správy spotreby (APM).
OS/2 for Windows (Ferengi) bol systém takmer rovnaký, ale bol určený pre používateľov, ktorí už mali licenciu Windows 3.1 a nechceli za ňu znovu platiť pri nákupe OS/2. Cena tejto verzie bola teda o spomínanú licenciu nižšia. Verzia OS/2 2.11, známa ako ServicePack XR06200 pre OS/2 2.1, obsahovala hlavne opravy rôznych chýb.
V roku 1994 sa zmenilo číslovanie verzií OS/2. Nová verzia mala označenie OS/2 WARP Version 3 a priniesla vylepšenie práce s multimédiami, tlačiarňami a PCMCIA zariadeniami. Systém bol schopný pracovať aj na počítačoch s 4 MB operačnej pamäte. Objavila sa podpora protokolu TCP/IP, aplikácia pre prácu s internetom – Web Explorer, FTP klient a nástroj pre práci s elektronickou poštou Ultimail. Existovala aj verzia obsahujúca Win-OS/2, nazvaná OS/2 Warp for Windows. V roku 1995 bol uvedený Warp Connect, systém obohacujúc Warp 3 o nástroje pre prácu v sieťovom prostredí.
Začiatkom roku 1996 sa verejnosti predstavil Warp Server. Išlo vlastne o Warp 3 doplnený o serverový produkt LAN Server 4.0, ktorý tiež pochádzal od IBM. Po novom sa objavila podpora vzdialeného prístupu, vylepšeného zálohovacieho systému, ďalej vylepšená podpora tlačiarní a iné. Koncom toho roku bol uvedený Warp Server SMP. (SMP v názve označuje symmetric multiprocessing, systém bol teda schopný podpory viacprocesorových strojov.)
Ale ešte v roku 1996 bol na jeseň uvedený OS/2 Warp 4. Systém s kódovým označením Merlin obsahoval podporu Javy, vylepšené grafické rozhranie a predovšetkým možnosť pripojenia do všetkých existujúcich typov počítačových sietí. Systém dokázal rozoznávať hlasový vstup, a to bez nutnosti inštalácie ďalšieho obslužného softvéru.
V roku 1998 bola uvedená ďalšia serverová verzia OS/2 Warp. Od druhej polovice deväťdesiatych rokov však vývoj tohto iste zaujímavého systému slabne. Bol vydaný ešte OS/2 Warp 4.5 s kódovým označením Aurora a niekoľko tzv. Convenience Packov, ale tým asi všetko zo strany IBM skončilo. Za pokračovateľa systému OS/2 je označovaný eComStation.
Washington (štát USA)
thumb|275px|Odraz vrchu Mount Rainier v jazere Reflection Lake thumb|[[Seattle.]] Washington je štát regiónu Pacific Northwest v USA, ktorý sa nachádza severne od Oregonu, západne od Idaha a južne od kanadskej provincie Britská Kolumbia, na pobreží Tichého oceánu. Štát nesie názov po prvom prezidentovi Spojených štátov, Georgeovi Washingtonovi. Do únie bol začlenený ako 42. štát v roku 1889.
Medzi výrobný priemysel Washingtonu patrí výroba lietadiel, rakiet, lodí a ďalších dopravných zariadení, drevárske a potravinárske závody, metalurgické podniky, chemikálie a strojárstvo. Washington má viac ako 1000 priehrad, vrátane Grand Coulee Dam, ktorá bola postavená pre zavlažovanie, energetiku, ochranu pred povodňami a ako rezervoár vody.
Hoci jeho oficiálne jedmoznačné meno je "The Washington State", je meno často otáčané na "Washington state" kvôli odlíšeniu od hlavného mesta Washingtonu D.C., ktoré je takisto nazvané po Georgovi Washingtonovi. Najväčším mestom je Seattle, ktoré sa nachádza na západe štátu, nasleduje Spokane na východe, hlavným mestom je Olympia.
Etymológia
Washington je nazvaný po prvom prezidentovi Spojených štátov, Georgovi Washingtonovi, a je jediným štátom USA nazvaným po prezidentovi. Washingtončania a ďalší obyvatelia susedných štátov a Kanaďania z južnej Britskej Kolumbie, bežne štát nazývajú "Washington", kým tento názov obyčajne odkazuje na hlavné mesto "Washington, D.C.", alebo jednoducho "D.C." Oblasť bola pôvodne nazývaná "Columbia" po rieke Columbia. Ironicky, bola oblasť premenovaná na Washington, aby sa zabránilo zámene s District of Columbia. Pre rozlíšenie sa používa "Washington State".
Geografia
Washington je severozápadným štátom USA. Jeho severná hranica ide pozdĺž 49. rovnobežky, tvoriacej hranicu s Kanadou. Na juhu hraničí so štátom Oregon, pričom západnú časť južnej hranice formuje rieka Columbia. Na východe hraničí so štátom Idaho a na západe je pobrežie Tichého oceánu. Washington bol úniovým teritóriom počas Americkej občianskej vojny.
Washington je časťou regiónu známeho ako Pacifický Severozápad, ktorý zahŕňa štáty Washington a Oregon, avšak môže alebo nemusí zahŕňať štát Idaho, západnú Montanu, severnú Kaliforniu a Aljašku.
Vysoké štíty pohoria Kaskádové vrchy sú orientované severojužným smerom a pretínajú štát. Na západ od Kaskádových vrchov má štát prevažne oceánske podnebie s miernymi teplotami, mokrými zimami, jarmi a jeseňmi a relatívne suchými letami. Západnému Washingtonu dominujú husté ihličnaté lesy a oblasti dažďových lesov mierneho pásma. Tieto hlboké lesy Olympijského polostrova sú jedinými dažďovými lesami mierneho pásma v kontinentálnych Spojených štátoch.
Východný Washington na rozdiel od Západného, je východne od Kaskádových vrchov a prevláda v ňom relatívne suché podnebie s veľkými plochami stepí a niekoľkými skutočne suchými púšťami v zrážkovom tieni Kaskádových vrchov; v rezervácii Hanford je priemerný ročný úhrn zrážok 150 až 180 mm. Vzdialenejší východ je podnebie menej suché; v meste Pullman sa úhrn zrážok pohybuje okolo 540 mm. Juhovýchod Washingtonu je trávnatý a nachádzajú sa tu polia a farmy.
Vo Washingtone sa nachádzajú aj ďalšie pohoria, medzi ktoré patria Olympijské vrchy v západnej časti Olympijského polostrova, Pohorie Kettle River na severovýchode a Modré vrchy na juhovýchode. Kaskádové vrchy majú niekoľko sopiek, ktorých nadmorská výška výrazne presahuje zvyšok pohoria. Zo severu na juh sú to Mount Baker, Glacier Peak, Mount Rainier, Saint Helens a Mount Adams. Saint Helens je v súčasnosti jedinou aktívnou sopkou Washingtonu, hoci všetky z nich sú považované za aktívne sopky. Mount Rainier je najvyšším vrchol štátu, nachádza sa 80 km južne od mesta Seattle, z ktorého je aj viditeľný. 4392 metrov vysoký vrch je považovaný za najnebezpečnejšiu sopku kontinentálnych Spojených štátov, hlavne kvôli jeho malej vzdialenosti od metropolitnej oblasti Seattle. Je uvádzaný ako dekádová sopka. Je pokrytý viacerými ľadovcami, podobne ako ďalšie vrchy v Spojených štátoch.
Podnebie
Podnebie štátu Washington sa mení predovšetkým z východu na západ. Oceánske podnebie dominuje Západnému Washingtonu, kým východne od Kaskádových vrchov prevláda podnebie polopúští. Napriek tomu, že Západný Washington má oceánske podnebie, podobne ako veľa pobrežných miest v Európe, vyskytli sa tu extrémy ako veľké množstvo snehu v rokoch 1880, 1881, 1893 a 1916 alebo zimy s hlbokými mrazmi v rokoch 1883–84, 1915–16, 1949–50 a 1955–56. Počas týchto udalostí sa neraz stalo, že snehová pokrývka dosiahla 1,8 metra, teploty klesli na −18 °C, sneh sa udržal tri mesiace a rieky a jazerá zostali týždeň zamrznuté. Najnižšia nameraná teplota v meste Seattle bola −18 °C, a to dňa 31. januára 1950, avšak miesta s nižšou nadmorskou výškou mimo Seattlu mali nameranú teplotu −44 °C.