cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Power metal
Motívy textov
Powermetalové motívy sú také rozmanité, ako je aj celý heavy metal. Venujú sa fantázii a mytológii, priateľstvu a nádeji, osobným problémom a pocitom, vojne a smrti, či kombinácii spomínaných námetov. Mnohé powermetalové skupiny založili svoje konceptuálne albumy na fantazijných knižkách a národných eposoch; napríklad Blind Guardian postavili svoj Nightfall in Middle-Earth na knižke Silmarillion od Tolkiena a Kamelot založili svoje albumy Epica a The Black Halo na Goetheho Faustovi. Historické vojny inšpirovali početné skupiny, ako Sabaton, Grave Digger alebo HammerFall. Niektoré kapely napísali svoje vlastné imaginárne príbehy, napr. Emerald Sword Saga a The Dark Secret Saga od Rhapsody of Fire, Something Wicked Saga od Iced Earth či Avantasia od Tobiasa Sammeta z Edguy. Mnohé inak typické metalové námety ako sú náboženstvo (Powerwolf) a politika nebývajú tiež opomínané, avšak oproti iným témam sa vyskytujú len zriedka.
Inštrumentálna stránka
V power metale sa využívajú tradičné heavymetalové nástroje: elektrické gitary, basgitary, bicie a klávesy. Na rozdiel od iných metalových odnoží však využíva pomalšie akordové progresie a harmonické tempo. Zaručené sú takisto rýchle a technicky náročné gitarové sóla. Zvuk basgitary obyčajne zaniká na pozadí silne skreslených gitár.
Väčšina powermetalových bubeníkov používa dvojkopákové bicie, čím docieľujú zvýšenú rýchlosť a rytmickosť.
Európsky power metal
V polovici 80. rokov, európske skupiny ako nemeckí Helloween a švédski Europe do zvuku skladieb dodali ešte väčší dôraz na melodiku. Aj keď sa Europe neskôr priklonili skôr k hard rocku, tak ich prvé albumy boli dôležité pre vývoj power metalu, a nové powermetalové kapely ich pravidelne označujú za významné. Helloween zmiešali rýchlosť speed metalu s melodikou a pridali spev podobný Iron Maiden. Ich albumy „Keeper of the Seven Keys, Part 1“ (1987) a „Keeper of the Seven Keys, Part 2“ (1988) sa radia k míľnikom žánru. Nasledovne sa tento štýl rozšíril po celom kontinente (predovšetkým do Fínska) i celosvetovo, aj keď je v USA, Veľkej Británii a iných anglicky hovoriacich krajinách pomerne nepopulárny.
Americký power metal
Americký power metal je, podobne ako európsky, ovplyvnený skupinami ako Rainbow (pozri Dio), Iron Maiden, Judas Priest, Savatage a Queensrÿche. Preto sú americké kapely Iced Earth a Symphony X považované za nasledovníkov tohto štýlu, ale tiež sa tvrdí, že ich tempo skončilo alebo splynulo so štýlmi, ktoré sú známe ako thrash metal a európsky power metal. Skupiny z 80. rokov ako Lizzy Borden a Savage Grace na jednej strane a na strane druhej Sanctuary, Crimson Glory, Liege Lord, Jag Panzer a ďalšie predstavujú americký power metal. Iné hlasy tvrdia, že medzi priekopníkov žánru v Amerike patria skôr newyorskí Manowar a Virgin Steele alebo Symphony X z New Jersey.
NGC 433
NGC 433 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kasiopeja, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 29. septembra 1829.
Zväzok nepriateľskej osoby
Zväzok nepriateľskej osoby alebo spis nepriateľskej osoby bol vedený k sústreďovaniu písomností na osoby, ktoré svojím jednaním alebo politickými postojmi ohrozili, alebo by mohli ohroziť vnútorný poriadok a bezpečnosť štátu.
Plav
Plav môže byť:
Karol Trnovský
Karol Trnovský (* 6. november 1903, Ružomberok – † 15. marec 1983, Ružomberok) bol slovenský pedagóg a matematik.
Narodil sa v Ružomberku. Po ukončení štúdia matematiky a deskriptívnej geometrie na Prírodovedeckej fakulte KU v Prahe pôsobil na gymnáziách v Košiciach, Trnave, Banskej Štiavnici, Prešove a nakoniec vo svojom rodisku v Ružomberku. Patrí medzi tých stredoškolských učiteľov, ktorí majú veľkú zásluhu na povznesení úrovne vyučovania matematiky na začiatku tridsiatych rokov. Aktívne sa zapájal do podujatí žilinskej pobočky JSMF. Ministerstvo školstva a kultúry mu v r. 1961 pri 10. výročí MO udelilo uznanie za prácu na povznesení úrovne MO. JSMF mu v r. 1962 udelila Čestné uznanie a v r. 1965 Pedagogické vyznamenanie.
Zomrel 15. marca 1983 v Ružomberku.
Licitácia (bridž)
Licitácia alebo dražba v bridži je prvou časťou bridžovej partie. Obe linky v nej súťažia o to, kto bude zohrávať záväzok a aký záväzok to bude. Aby mohli partneri licitovať optimálne záväzky, musia mať dohodnutý nejaký licitačný systém.
Pokiaľ sa hrá robber bridž, hráč ktorý rozdal karty, je tým kto začína licitáciu. Rozdávajúci hráč sa nazýva dealer.
Pokiaľ sa hrá porovnávací bridž, na krabici s kartami je označené, kto je dealerom a teda kto má právo a povinnosť začať licitovať.
Ak dealer nema list vhodný na otvorenie licituje Pas inak ponúkne záväzok, zodpovedajúci licitačnému systému silou a rozlohou. Po hláške dealera sa do licitácie postupne zapájajú hráči v smere hodinových ručičiek. Licitácia prebieha, dokiaľ trikrát po sebe neodznie hláška Pas s výnimkou prvého kola, kedy hráč na štvrtej pozícii ešte môže licitovať, hoci odzneli tri pasy.
V minulosti sa licitovalo vyslovením príslušnej hlášky. Licitácia však bola náročná na pamäť (teoreticky by mohlo počas licitácie odznieť niekoľko desiatok hlášok) a zároveň intonáciou a silou hlasu, či formuláciou hlášky si mohli partneri odovzdávať nelegálne informácie. Preto boli zavedené licitačné krabice. Dražba je tak prehľadnejšia a je minimalizovaná možnosť odovzdávania nelegálnych informácií.
Zväzok tajného spolupracovníka
Zväzok tajného spolupracovníka alebo spis tajného spolupracovníka v ŠtB môže byť:
Centrálne Srbsko
Centrálne Srbsko (po srbsky Centralna Srbija / Централна Србија) je názov pre tú časť Srbska, ktorá nepatrí ani do Vojvodiny, ani do Kosova. V čase SFRJ sa územie označovalo ako Užšie Srbsko (po srbsky Uža Srbija / Ужа Србија). Najväčším mestom regiónu a jeho neoficiálnou metropolou je Belehrad, ďalšie veľké mestá sú Niš a Kragujevac.
Topológia
Topológia je matematická disciplína, ktorej úlohou je objasňovanie a výskum idey spojitosti. Idea spojitosti je pôvodne výsledkom intuitívneho poznania základnej vlastnosti priestoru a času, takže má fundamentálny význam pre poznanie. Topológia spolu s algebrou sa dnes považuje za všeobecný základ súčasnej matematiky.
Centrálne Srbsko
Na rozdiel od Vojvodiny a Kosova nejde o administratívnu jednotku a nemá vlastné orgány. Územie priamo spravujú celosrbské orgány. Pojem "Centrálne Srbsko" je ale v praxi nevyhnutný ako "náprotivok" pojmov Vojvodina a Kosovo.
Administrativne členenie
Na území Centrálneho Srbska sa nachádza 17 obvodov (po srbsky "okruzi") a mesto Belehrad (považované aj za ďalší obvod):
Topológia
Topológia je náuka o topologických štruktúrach, študuje vlastnosti objektov, ktoré sa nemenia pri ľubovoľnej spojitej injekcii. Napríklad krivý a rovný nie sú topologickými vlastnosťami. Zo spojitosti zobrazenia vyplýva, že zostanú nezmenené všetky vlastnosti, ktoré súvisia s pojmom ležať v susedstve.
V topológii zostáva pri grupových transformáciách invariantná iba vlastnosť súvislosti (spojitosti). Preto sa v nej neuskutočňuje napríklad zásadné rozlíšenie medzi štvorcom a kruhom, lebo určitá deformácia (topologická transformácia) musí jeden z týchto obrazcov premeniť na druhý.
Hendrik Dreekmann
Hendrik Dreekmann (* 29. január 1975, Bielefeld, Nemecko) je bývalý nemecký profesionálny tenista. Hendrik Dreekmann bol v roku 1996 na 39. mieste medzinárodného rebríčka ATP.
Kaposszekcső
Kaposszekcső je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Dombóvár.
Má rozlohu 1562 ha a žije tu 1541 obyvateľov (2007).
Tibor Gáll
Tibor Gáll (* 2. august 1930, Košice – † 13. november 2021) bol slovenský maliar a grafik.
Životopis
Tibor Gáll žil a tvoril v Košiciach. Po úspešnom absolvovaní grafickej špeciálnej školy Vincenta Hložníka na bratislavskej Vysokej škole výtvarných umení sa definitívne sa usadil v roku 1956. Spočiatku sa venoval najmä grafickej tvorbe. V rokoch 19611999 pôsobil ako pedagóg na Katedre výtvarnej výchovy Filozofickej fakulte UPJŠ v Prešove. Od roku 1964 sa začal významnejšie venovať maliarstvu.
V začiatkoch svojho pôsobenia sa intenzívne venoval knižnej ilustrácii. Je autorom monumentálno-dekoratívnych diel vytvorených rôznymi technikami, z ktorých sú najviac významné farebnou kvalitou – artprotisy. Prvú výstavu mal v roku 1955 na VII. krajskej výstave. Samostatne predstavil výsledky svojej práce na zhruba 30 výstavách. Výstava vo Východoslovenskej galérii v roku 2015 obsahovala súbor 200 diel.
NGC 434
NGC 434 je galaxia v súhvezdí Tukan, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. októbra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
Tulku
Tulku je telo premeny vtelených lámov, tzv. žijúcich budhov. Stav, ktorý závisí od dokonalého sebauvedomenia, t. j. uvedomenia si seba ako ja i tela ako schránky ja. Keď toto sebauvedomenie trvá veľmi dlho, prestáva človek strácať sám seba z vedomia najprv za bežných okolností, keď množstvo dojmov môže vedomie seba zotrieť, ale neskôr aj za kritických okolností, ktoré iných ľudí z tela doslova vyháňajú do tej miery, že ich osobné uvedomenie hasne. Keď sa človek dostane tuhou disciplínou sebauvedomovania až na tento stupeň, predpokladá sa o ňom, že posunie uvedomovanie si seba samého do najužšej blízkosti okamihu smrti; to mu umožní pripamätať si existenciu, práve rušenú smrťou, v novom vtelení, ku ktorému nedochádza len výnimočne.
NGC 435
NGC 435 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 23. októbra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
Závod
Závod môže byť:
Závod alebo závody je nesprávne synonymum (bohemizmus) slova preteky.
Saint-Pourçain-sur-Sioule (kantón)
Saint-Pourçain-sur-Sioule je francúzsky kantón v obvode Moulins v departemente Allier v regióne Auvergne. Tvorí ho 14 obcí.
Keszőhidegkút
Keszőhidegkút je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Tamási.
Má rozlohu 1033 ha a žije tu 229 obyvateľov (2007).
Antické umenie
Antické umenie je umenie starovekého Grécka, gréckych kolónií a Rímskej ríše od 1. tisícročia pred Kr. zhruba do roku 500 n. l. Zahrnovalo materské krajiny, vyžarovalo do širokej oblasti helénistickej kultúry a rímskych provincií a pôsobilo na umenie budúcich pokolení až do súčasnosti.
Antické výtvarné umenie je súčasťou antického a európskeho výtvarného umenia. Tvorí grécke a rímske výtvarné umenie.
Kategoriálny termín
Kategoriálny termín je termín, ktorý zodpovedá kategórii.
Zástupca spolkového kancelára
Zástupca spolkového kancelára (nem. Stellvertreter des Bundeskanzlers), bežne nazývaný aj vicekancelár (nem. Vizekanzler), je druhá najvyššia pozícia vo vláde Nemecka; je to spolkový minister, ktorý dočasne zastupuje kancelára v jeho neprítomnosti. Ak však kancelár zomrie alebo nie je ďalej schopný vykonávať povinnosti svojej funkcie, nemusí podľa ústavy byť na jeho miesto do konca funkčného obdobia prezidentom dosadený nevyhnutne vicekancelár, ale môže to byť aj iný minister.
Vicekancelár nie je samostatná funkcia, ale je viazaná na miesto vo vláde, musí teda ísť o niektorého ministra. Obvykle, ale nie vždy, je za vicekancelára vymenovaný spolkový minister zahraničných vecí.
Ak je vláda tvorená koalíciou, je zvykom, že post vicekancelára pripadne niekomu z menšinových strán vo vláde a obvykle to býva predseda strany.
Kéty
Má rozlohu 1652 ha a žije tu 719 obyvateľov (2007).
Pomoy
Pomoy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thestros
Thestros alebo Thestios je v gréckej mytológii syn  argejského kráľa Maróna, (alebo Keisa )
Antický autor Theofilos z Antiochie uvádza, že synom a následníkom argejského kráľa Maróna bol Thestros. Je to však jediný záznam kde mýtický kráľ Marón figuruje, lebo iní antickí autori nám o ňom nezanechali žiadne správy. V zázname od Diodora Sicílskeho je nástupcom Keisa syn Thestios a jeho nástupcom Merops. Menoslov mýtických kráľov Argu, zaznamenaný od ich predka Hérakla, v zoznamoch Theofila z Antiochie a Diodora Sicílskeho: (v zoznamoch je prvým kráľom Argu z rodu Heraklovcov Temenos)
Anton Trunessek
Anton Trunessek (* ? – † ?) bol slovenský rímskokatolícky kňaz a matematik.
Biografia
Bol katolícky duchovný; autor prác o trisekcii uhla a kvadratúre kruhu. Patril k pomerne širokému okruhu autorov prác o problematike trisekcie (prípadne iného rovnomerného delenia) uhla a kvadratúry kruhu, ktoré okrem matematických učebníc a príručiek patrili k najčastejším témam (obyčajne amatérskych) riešiteľov v Uhorsku i osobitne na Slovensku v 18. storočí a v prvej polovici 19. storočia. Trunessekove diela vynikajú v tomto okruhu svojím nezvyčajným rozsahom – ide o dve latinské knižné publikácie, z ktorých druhá je dokonca dvojzväzková. Vydané boli v Bratislave v roku 1793 a 1794.
Trhová konkurencia
Delí sa na:
Konkurencia medzi výrobcami sa môže uskutočňovať v dvoch základných formách:
Z hľadiska podmienok, aké majú jednotliví výrobcovia na trhu, hovoríme o dokonalej a nedokonalej konkurencii.
Borovicovité
Borovicovité (lat. Pinaceae) alebo staršie jedľovité (lat. Abiaceae, Abiataceae, Abietineae)   sú čeľaď z radu borovicotvaré (Pinales), pričom rad borovicotvaré v niektorých (najmä novších) systémoch často pozostáva len z tejto jednej čeľade, ale v iných systémoch zahŕňa ešte aj niektoré iné čeľade nahosemenných rastlín.
Existujú aj borovicovité v užšom zmysle a jedľovité v užšom zmysle - pozri kapitolu Systematika.
Borovicovité zahŕňajú niekoľko známych rodov, ktoré sú domácimi drevinami aj na Slovensku, napríklad borovica, jedľa a smrek. Borovicovité sú ihličnaté dreviny, ktoré majú aromatické drevo a ihličie, pretože obsahujú živicové kanáliky.
Výskyt
Borovicovité rastú takmer výlučne na severnej pologuli. Vyskytujú sa vo všetkých oblastiach od subtrópov až po polárny kruh, od úrovne mora až po nadmorskú výšku 4 800 metrov.
Význam
Majú veľký ekologický význam, pretože ich semená sú zložkou potravy rôznych vtákov a hlodavcov. Často sa pestujú aj ako okrasné dreviny.
Stavba tela
Sú charakteristické ihlicovytými listami, ktoré sú väčšinou neopadavé (výnimkou je rod smrekovec). Ihlice vyrastajú na skrátených konárikoch brachyblastoch buď jednotlivo, alebo vo zväzočkoch. Listy sú ihlicovité, u rodu borovica dlhé a hrotisté, u jedle kratšie, ploché a tupé. Ihlice sú na konároch usporiadané rôzne: niekedy v dvoch radoch, v polkruhu (rod jedľa), alebo obrastajú celý konárik (rod smrek).
Sú to jednodomé rastliny, každý jedinec tvorí aj samčie pohlavné bunky, aj samičie.
Vytvárajú stromovité, zriedkavo kríkovité formy so zdrevnatenou stonkou, ktorá druhotne hrubne. Dorastajú až do výšky 50 – 60 metrov (rod smrek). Centrálny kmeň je dominantný, rozkonáruje sa monopodiálne alebo v neskoršom veku niekedy nepravidelne. Na mladých rastlinách sú konáre často v praslenoch, čiže dookola kmeňa.
Patria medzi nahosemenné rastliny, čiže netvoria pravé kvety, ale útvary, ktoré sa nazývajú samčie a samičie šištice. Opelenie sa uskutoční za pomoci vetra. Samčie šištice majú špirálovito usporiadané mikrosporofyly. Ich peľové zrnká majú dva vzdušné vaky (chýbajú u rodov Larix a Pseudotsunga). Samičie šištice majú semenné šupiny usporiadané v špirále; tieto šištice po oplodnení zdrevnatejú a menia sa na šišky. Šišky sú nepravé plody, ktoré dozrievajú v priebehu 1-2 rokov. Šupiny šišiek sú väčšinou neopadavé, opadajú však napríklad u jedle. Šišky sú stojace alebo visiace. Niektoré rody majú v šiškách pomerne veľké podporné šupiny, ktoré môžu byť ešte dlhšie ako semenné šupiny, alebo naopak zakrpatené. Semená majú krídla, aby mohli byť rozširované vetrom.
Charakteristika jednotlivých podčeľadí
right|thumb|smrekové šišky Systém podčeľadí pozri v kapitole Systematika.
Jedľovaté
Táto podčeľaď obsahuje tieto recentné rody: Semená druhov tejto podčeľade obsahujú živičnaté mechúriky. Najznámejšími druhmi sú jedľa biela (Abies alba), jedľa srienistá (Abies concolor), jedľa obrovská (Abies grandis) a céder atlaský (Cedrus atlantica).
Smrekovcovaté
Táto podčeľaď obsahuje tri vzdialene príbuzné rody – smrekovec (Larix), duglaska (Pseudotsuga) a kataja (Cathaya). Šišky sú nerozpadaavé, u duglasky z nich trčia nápadné šupiny. Semená neobsahujú živičnaté mechúriky. Ihličie smrekovca vyrastá vo zväzočkoch na skrátených konárikoch – brachyblastoch a na jeseň opadáva, ihličie duglasky pretrváva niekoľko rokov a vyznačuje sa stenčením, pripomínajúcim krátku stopku. Najznámejším predstaviteľom je smrekovec opadavý (Larix decidua).
Borovicovaté
Táto podčeľaď obsahuje jediný recentný rod borovica (Pinus), ktorý je však najbohatší na druhy v rámci celého radu Pinophyta, obsahuje približne 120 druhov rozšírených od subpolárnych oblastí až k rovníku. Rod Pinus sa ďalej delí na viacero podrodov a sekcií, podľa vzájomnej príbuznosti jednotlivých druhov, pričom sa zohľadňuje napríklad počet ihlíc vo zväzočku, ktorý môže byť buď 2, 3 alebo 5, a v jedinom výnimočnom prípade 1 (Pinus monophylla). Šišky sú nerozpadavé s veľkými hrubými semennými šupinami. Semená neobsahujú živičnaté mechúriky. Na území Slovenska sú rozšírené druhy borovica lesná (Pinus sylvestris), borovica limbová (Pinus cembra) a borovica horská, čiže kosodrevina (Pinus mugo), množstvo cudzokrajných druhov sa pestuje v parkoch a záhradách alebo sa vysádzajú do lesov, ako napríklad borovica čierna (Pinus nigra).
Systematika
čeľaď borovicovité (Pinaceae):
NGC 436
NGC 436 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kasiopeja, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. novembra 1787.
Borovicovité
Systematika
Poznámka: V niektorých starších systémoch boli vyššie uvedené rody (prípadne okrem fosílnych) síce rozdelené podobne ako hore na dve podčeľade - podčeľaď jedľovaté a podčeľaď borovicovaté (v širšom zmysle), ale jednotlivé rody boli do týchto podčeľadí sčasti zaradené inak než dnes. V niektorých starších textoch boli tieto dve podčeľade povýšené na čeľade, čiže sa namiesto čeľade borovicovité (Pinaceae)/jedľovité (Abietaceae) tak, ako je uvedená vyššie (čiže borovicovité v širšom zmysle alebo jedľovité v širšom zmysle), uvádzajú dve čeľade: čeľaď jedľovité (Abietaceae) v užšom zmysle a čeľaď borovicovité (Pinaceae) v užšom zmysle.
NGC 436
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,8.
Borovicovité
Systematika
Zdroje kapitoly Systematika (pokiaľ vyššie nie je uvedené inak):
Vlajka Pobrežia Slonoviny
thumb|Vlajka Pobrežia Slonoviny
Vlajka Pobrežia Slonoviny je tvorená tromi zvislými pruhmi, oranžovým, bielym a zeleným, ktorej farby odrážajú rôznosť geografického prostredia v krajine.
Oranžová predstavuje savany v severnej časti štátu, zelená pobrežné lesy na jeho juhu, biela pripomína jednotu medzi obidvomi časťami štátu. Iný výklad spojuje pruhy trikolóry zo symbolikou rozkvetu národa, nádeje ľudu a mieru aj čistoty alebo s troma slovami štátneho hesla. Farby sú rovnaké ako na vlajke Írska, iba ich poradie je obrátené.
Vlajka vznikla v roku 1959 podľa vzoru francúzskej trikolóry.
Teofil Klas
Jozef Zavarský-vlastným menom (pseudonymy Teofil Klas, Laco Kriváň) (* 12. november 1940, Trnava) je slovenský básnik a prekladateľ, tajomník Spolku slovenských spisovateľov.
Životopis
Vzdelanie získaval v Poprade, Trnave a na Univerzite Komenského v Bratislave, kde študoval na prírodovedeckej fakulte. V rokoch 1958 – 1989 pracoval ako redaktor Technických novín a súčasne v rokoch 1985 – 1989 bol tiež redaktorom ilegálneho kresťanského časopisu Rodinné spoločenstvo. V rokoch 1990 – 1993 bol redaktorom a šéfredaktorom Katolíckych novín, v roku 1993 tiež pracoval v redakcii časopisu Impulzy, kde bol zástupcom šéfredaktora, v rokoch 1993 – 1995 bol sekretárom redakcie Technických novín, v rokoch 1995 – 1997 knižným redaktorom vydavateľstva Nové mesto, v rokoch 1998 – 1999 pracoval ako redaktor týždenníka Kultúra a od roku 2000 je na dôchodku.
Tvorba
Prvé literárne diela začal publikovať už počas stredoškolských štúdií, v roku 1968 vydal knižne svoju prvú zbierku básní Zaklínadlo a v publikovaní pokračoval až o 20 rokov neskôr, keď začal vydávať svoje básne v časopise Rodinné spoločenstvo a ďalších periodikách. Písal meditatívnu poéziu, básnické cykly, a okrem vlastnej tvorby sa venuje i prekladom poézie z nemčiny (Friedrich Schiller).
Poézia
2010 – ''Grálová sonáta. Eucharistická poéma.''
Kisdorog
Kisdorog je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Bonyhád.
Má rozlohu 2000 ha a žije tu 815 obyvateľov (2007).
Ľubiša
V roku 1930 sa tu narodil Michal Kováč, prezident Slovenskej republiky v rokoch 1993 - 1998.
Dejiny
Prvý písomný doklad o obci je z polovice 15. storočia. Obec vznikla asi v 14., možno v 13. storočí. Od založenia do konca 17. storočia patrila rodu Drugetovcov. Asi od 15., (doklady sú od 17. storočia) v obci pôsobili šoltýsi.
Písomné správy o kostole sú od polovice 16. storočia, súčasný kostol je z roku 1771. V obci pôsobili katolícki farári, v poslednej tretine 16. a prvej polovici 17. storočia kalvínski kazatelia. Od 18. storočia bol kostol opäť katolícky.
Obyvatelia obce boli zdanení od: 1567 7,5, 1582 7,5, 1610 0,75, 1635 0,625 porty.
Úloha štátu v zmiešanej ekonomike
Všeobecne možno konštatovať, že štátne zásahy do ekonomiky sú nevyhnutné tam, kde pôsobenie trhového mechnizmu je neefektívne, resp. tam, kde trhovým mechanizmus nepôsobí. Jednou z najvýznamnejších oblastí, kde nepôsobí trhový mechanizmus je oblasť spoločenskej spotreby. Ďalej je to oblasť riešenia sociálnych otázok, investične náročné akcie, oblasť medzinárodných ekonomických vzťahov, pri odstraňovaní, resp. zmiernení porúch spoločenského reprodukčného procesu, oblasti peňažného obehu a úveru a prostredníctvom rozpočtovej politiky.
Sallustiov dom
right|thumb|230px|Spálňu domu v južnej časti domu zdobí freska znázorňujúca boha [[Mars (boh)|Marsa s Venušou. Malý cherub sa hrá s Marsovými zbraňami]] Salustiov dom (tal. Casa di Sallustio) je názov obytnej súkromnej stavby v archeologickej lokalite Pompeje. Je situovaný v severozápadnej časti mesta, priamo na križovaní ulíc Via Consolare a Vicolo di Mercurio.
Za svoje pomenovanie vďačí volebnému nápisu na priečelí, ktorý vyzýva k zvoleniu bližšie neznámeho C. Sallustia.
Pravdepodobným majiteľom, podľa nájdeného pečatidla, bol však istý A. Cossius Libanus. Jeho dom po objavení vyvolal senzáciu svojou vznešenou výzdobou, zaraďujúcou sa k I. výtvarnému štýlu, a rozlohou vnútorných priestorov.
Pochádzal pravdepodobne z prvej polovice 2. stor. pred Kr. Ako viacero stavieb v meste i Sallustiov dom prešiel viacerými stavebnými úpravami. Pôvodne mal vzhľad jednoduchého a prísne racionálneho domu. Okolo roku 80 pred Kr. prebehli v pôvodnom rozvrhnutí domu zásadné zmeny. Ku konečnej prestavbe prišlo po zemetrasení v roku 62 po Kr. Vtedy sa z prepychového mestského sídla stal hostinec. Dve miestnosti v západnej časti sa zmenili na thermopolia a v severozápadnej časti domu pribudla pekáreň. Takto dom prečkal až do svojej skazy v roku 79 po Kr.
Dnešnému návštevníkovi umožňuje pohľad do Sallustiovho domu urobiť si predstavu o vzhľade stavieb tohto druhu v meste.
Ucho (rozlišovacia stránka)
Ucho môže byť:
Aristodémos z Élidy
Aristodémos alebo Aristodamos (Aristodémos) bol olympijský víťaz v zápasení v roku 388 pred Kr.
Aristodémos, syn Thrasida z Élidy, bol na 98. olympijských hrách v roku 388 pred Kr. korunovaný olivovým vencom zo stromu rastúceho v posvätnom okrsku boha Dia za víťazstvo v zápasení. V Olympii sa zápasenie zaviedlo na 18. hrách v roku 708 pred Kr. Prvým víťazom tejto disciplíny bol Eurybatos zo Sparty.
Staroveký autor Pausanias zaznamenal, že v olympijskej Altide videl Aristodémovu sochu. Pausanias o tom uvádza: „''...a zo samotnej Élidy je tam bojovník v zápasení, Aristodémos, syn Thrasidov; ten získal aj dve víťazstvá na pýthijských hrách. Jeho socha je dielo sikyónskeho Daidala"'' Nápis na podstavci jeho sochy je známy. Je to epigram pôvodne pripisovaný básnikovi Simónidovi (chronologicky to nesedí), ktorý hlása, že Aristodémos zvíťazil dvakrát v Nemei, dvakrát v Isthmii a raz v Olympii. Jeho víťazstvo v Olympii datujú na rok 388 pred Kr., čo spadá do obdobia tvorcu jeho sochy.
Walther P99
Walther P99 je poloautomatická pištoľ vyrábaná nemeckou firmou Carl Walther GmbH Sportwaffen. Zbraň bola vyvíjaná s dôrazom na požiadavky vojenských a policajných útvarov. Je úspešnou náhradou menej rozšírenej pištole Walther P88.
Opis
Na rozdiel od obvyklých samonabíjacích pištolí P99 nepoužíva vonkajší kohútik, ale vnútorný úderník. Stav úderníku je viditeľný aj hmatateľný na zadnej strane zbrane. Rám P99 je vyrobený z polyméru. Hlaveň a ostatné kovové časti sú chránené povrchovou úpravou.
Munícia
P99 sa pôvodne vyrábala len pre 9 × 19 mm Parabellum, v roku 1997 sa objavila verzia používajúca .40 S&W náboje.
Varianty
Nová generácia P99 bola prezentovaná v roku 2004, v tejto dobe zároveň vzniklo viacero variantov:
Odkazy v kultúre
P99 používa fiktívna postava James Bond, britský tajný agent, v novších filmoch série.
Lafleška
Lafleška je stredne veľká sliepka, ktorá sa chová predovšetkým ako plemeno okrasné a s mäsovou úžitkovosťou. Je celá čierna s červeným hrebeňom, ktorý je v tvare V (ako čertie rožky).
Pôvod plemena
Lafleška bola vyšľachtená vo Francúzsku v okolí Le Mans.
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1987
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1987 boli v poradí 20. Majstrovstvá Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konali sa v mestách Barcelona a Sant Boi de Llobregat, v Španielsku, od 17.26. júla 1987, za účasti 7 tímov. Španielsko bolo organizátorom európskeho šampionátu piatykrát, predtým hostilo turnaj v rokoch 1955, 1960, 1965 a 1975, z toho trikrát práve v Barcelone. Svoj trinásty titul získalo Holandsko, ktoré vo finálovej sérii, hranej na 4 zápasy, zvíťazilo nad Talianskom.
Turnaj bol zároveň kvalifikáciou na Majstrovstvá sveta 1988, ktoré sa uskutočnili v Taliansku. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá. Okrem toho sa víťazné družstvo kvalifikovalo aj na bejzbalový turnaj Letných olympijských hier 1988, ktorý hostil juhokórejský Soul.
Milujem Slovensko
Milujem Slovensko je slovenská súťažno-zábavná a vedomostná šou. Relácia sa začala vysielať 1. apríla 2013 na Jednotke. Originál pochádza z Holandska. 1. augusta 2018 RTVS oznámila, že v 7. sérii budú novými kapitánmi tímov Juraj Tabaček a Stanislava Kašperová. Adela Vinczeová a Daniel Dangl jednu sériu vynechali a vrátili sa v roku 2019.
NGC 437
NGC 437 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 22. októbra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Všeobecná topológia
Všeobecná topológia je nové odvetvie geometrie.
Purple Haze
„Purple Haze“ je pieseň Jimiho Hendrixa zložená v roku 1966. Nahratá a vydaná bola o rok neskôr ako singel v Spojenom kráľovstve a USA. Objavila sa na debutovom albume Are you Experienced skupiny The Jimi Hendrix Experience. Pieseň sa stala akýmsi "prototypom psychedelickej drogovej piesne šesťdesiatych rokov" a často je označovaná ako jedna z najlepších Hendrixových piesní, pre niektorých je tiež jeho "signature song". Pieseň vznikla údajne po tom čo Chas Chandler, jeho manažér, počul hrať Hendrixa v zákulisí riff a chcel aby k tomu napísal text. Text bol pravdepodobne napísaný v šatni v klube "Upper Cut Club" v roku 1966.
Singel vyšiel v Spojenom kráľovstve 17. marca 1967 (pod číslom 604001) a v rebríčkoch sa umiestnil na 39. mieste (vrchol dosiahol na tretej priečke, pričom sa v rebríčkoch udržal štrnásť týždňov). V USA vyšiel 19. júna toho istého roku, kde v rebríčkoch obsadil 65. miesto.
V roku 2005 časopis Q zaradil "Purple Haze" na prvé miesto v jeho zozname 100 najlepších gitarových piesní. Časopis Rolling Stone pieseň umiestnil na 17. miesto ich rebríčku "500 Greatest Songs of All Time". Austrálska hudobná stanica MAX zaradila túto skladbu na 17. miesto ich "Rock Songs: Top 100".
Kisszékely
Má rozlohu 2830 ha a žije tu 356 obyvateľov (2007).
Tulpa
Tulpa (tib.) je magická podoba, fantóm, vytváraný vtisnutím jasnej predstavy do vizuálneho priestoru. Priestor sám zabezpečuje dozretie tulpu do tej miery, že ho možno vidieť a považovať za skutočnú bytosť.
NGC 438
NGC 438 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Kismányok
Kismányok je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Bonyhád.
Lácar (department)
Lácar je departmet v argentínskej provincii Neuquén.
Transcendovanie
Transcendovanie (lat.) je idenie za hranice, prekračovanie, trvanie mimo, prechádzanie cez hranice, presahovanie, prechádzanie za.
Podľa Martina Heideggera je transcendovanie vykračovanie za rámec súcna. Napríklad Dasein transcenduje do sveta.
V synkriticizme je transcendovanie odkrývanie otváraním sa, vymykanie sa sebe samému, napríklad čo do bytia alebo diania, čo do moci, čo do poznania, skúsenosti, cítenia atď. V tomto zmysle je transcendovaním podstata bytia človeka.
Transcendovanie je podľa Karla Jaspersa otváranie sa absolútnu.
Kistormás
Má rozlohu 1135 ha a žije tu 356 obyvateľov (2007).
Francesco Bartolomeo Rastrelli
Francesco Bartolomeo Rastrelli (* 1700, Paríž, Francúzsko – † 1771, Petrohrad, Rusko) bol ruský architekt taliansko-francúzskeho pôvodu, predstaviteľ ukrajinského a ruského baroka.
Životopis
Narodil sa v Paríži ako syn talianskeho sochára a architekta Carla Bartolomea Rastrelliho (1675 – 1744). Do Ruska prišiel v roku 1715 spolu so svojim otcom. Vo svojich stavbách kombinoval posledné trendy talianskeho baroka s tradičným moskovským štýlom. Staval v typickom, veľmi bohatom a majestátnom štýle neskorého baroka.
Jeho prvým dôležitým poverením bola ponuka na výstavbu paláca pre bývalého vládcu Moldavska, princa Dmitrija Kantemira. Po nástupe Alžbety I. na ruský trón sa stal obľúbeným dvorným architektom. Medzi jeho stavby patria napríklad Zimný palác v Petrohrade, postavený v rokoch 1754 – 1762 alebo Katarínsky palác v cárskej rezidencii Carskoje Selo (oba paláce sú známe extravagantnou nádherou a bohatstvom výzdoby), Stroganovov palác v Petrohrade, Kostol svätého Ondreja a Mariánsky palác v Kyjeve (teraz slávnostné sídlo ukrajinského prezidenta), Letný palác v Petrohrade (postavený 1741, zničený 1797) či Rundalský palác a Jelgavský zámok v dnešnom južnom Lotyšsku. Okrem toho v roku 1723 vytvoril bronzovú bustu Petra I. Veľkého.
Panstvo (sociológia)
Panstvo je „kategória, ktorá opisuje štruktúru mocenského usporiadania spoločnosti“. Zaviedol ju Max Weber.
Max Weber rozlišuje tri typy panstva, podľa koncepcie sformulovanej v eseji Die drei reinen Typen der legitimen Herrschaft, vydanej v roku 1958, po autorovej smrti. Líšia sa motívom konania ľudí a dôvodom, prečo boli ľudia ochotní veriť v existenciu takejto autority. Táto koncepcia autority vychádza zo sociálnej nerovnosti a to najmä z nerovnosti v prístupe k moci. Legitímnu politickú moc nazýva Weber panstvo.
Charizmatické panstvo
Tento typ panstva sa podľa Maxa Webera opiera o silu osobnosti autority, resp. o jeho charizmu. Ide o vodcu, ktorého misie a vízie inšpirujú ostatných. Táto autorita je založená na mimoriadnych vlastnostiach jednotlivca. Max Weber videl charizmatického vodcu na čele nového sociálneho hnutia, ktorý pripomína náboženského proroka s nadprirodzenými schopnosťami. Príkladom charizmatického panstva môže byť tiež vodca vo vojne alebo demagóg v parlamente, ktorého ľudia nepočúvajú na základe tradície alebo zákona, ale kvôli tomu, že v neho veria. Ďalším príkladom sú diktátori, ktorí dokázali mobilizovať masy, ktoré slepo verili v ich schopnosti a podporovali ich.
Tradičné panstvo
Ide o typ autority, ktorá je založená na spoločenských zvykoch a tradíciách. Je legitimizovaná posvätnosťou tradícií a má tendenciu byť iracionálna a zachováva status quo. Tradičná autorita je typická pre feudalizmus alebo patrimonializmus. Max Weber hovorí, že v tomto type panstva je v spoločnosti akceptované zvykové právo jednotlivca alebo skupiny, ktoré ich oprávňuje získať mocenskú funkciu bez toho, aby došlo k odporu zo strany podriadených. Tento typ panstva sa vyskytoval najmä v kmeňovej, rodinnej alebo klanovej štruktúre, kde vodcom bol kňaz, náčelník, hlava rodiny alebo patriarcha. Ako príklad takejto autority možno uviesť Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska, kde kráľ a kráľovná musia patriť k určitému rodu, aby mohli zastávať túto pozíciu.
Legálno-racionálne panstvo
Tento typ panstva je charakterizovaný viazanosťou na zákony, právnu racionalitu, právnu legitimitu, byrokraciu a na prirodzené právo. Poslušnosť ľudí už nie je viazaná na osobu vodcu, či už tradičného alebo charizmatického, ale ľudia sa riadia súborom jednotných zásad a veria úradníkom, ktorí sú povýšení do úradov na základe zákona a ktorí vydávajú príkazy. Weber tvrdil, že príkladom legálno-racionálnej panstva je politická alebo ekonomická byrokracia. Ako príklad takejto autority môžeme uviesť moderné politické štáty a súkromné a verejné spoločnosti. Max Weber tvrdil, že vývoj moderného štátu je totožný s vývojom moderného úradníctva a byrokratickej organizácie.
Teóriu legitímnej autority podľa Maxa Webera je možné aplikovať aj na reálnu situáciu, ktorá sa odohrala v roku 2003, kedy bol vyvíjaný tlak na Spojené štáty americké, aby začali inváziu do Iraku. V tomto prípade sa najviac prejavila charizmatická autorita, ktorá bola stelesnená v osobe prezidenta Spojených štátov amerických Georga Walkera Busha. Aj napriek tomu, že mal málo skúsenosti s vojnou, dokázal si získať dôveru občanov a presvedčiť ich, že je nutné uskutočniť inváziu do Iraku. Jeho vystupovanie v médiách a neustále medializovanie jeho hrozby voči Iraku spôsobili, ako ukázali aj uskutočnené prieskumy, že ľudia mu boli ochotní veriť vo všetkom, čo chcel urobiť a preto mal ich podporu. Tu sa prejavili znaky charizmatickej autority, ktorá je založená na osobe lídra a na spojitosti medzi ním a jeho nasledovateľmi.
Legálno-racionálne panstvo je charakterizované mocou byrokracie nad jednotlivcom. Pri výkone úradu a cez zavádzanie zákonov a pravidiel, vrátane inštitucionálnych povinností má kontrolu nad jednotlivcom. Aj keď poriadok a systematickosť sú žiadúce, byrokracia nemusí byť schopná riešiť problémy a obavy každého občana v štáte.
Mór Déchy
Mór Déchy (Móric Déchy de Marosdécse), (* 4. november 1847, Budín - † 8. február 1917, Budapešť) bol maďarský geograf a cestovateľ, autor vedeckých publikácií o horách, vysokohorský priekopník, fotograf a horolezec.
Krátky životopis
Narodil sa v rodine železničného inžiniera. Rodičia sa postarali o jeho vzdelanie a výučbu cudzích jazykov. Navštevoval piaristické gymnázium v Temešvári a v Budapešťi a po jeho dokončení študoval geografiu a geológiu na univerzite vo Viedni. V roku 1884 sa oženil s dcérou bohatého bankára Paulinou Steinbergovou. Narodili sa im dve deti, Mária a Ivan.
Počas života sa zasadzoval za ochranu prírody a vyzýval úrady na vytvorenie uhorského národného parku. V roku 1872 sa podieľal na založení Maďarskej geografickej spoločnosti a bol jej členom až do svojej smrti. Stal sa členom korešpondentom Maďarskej akadémie vied a členom zahraničných zemepisných spoločností. Podieľal sa na založení Uhorského karpatského spolku, bol členom londýnskej Royal Geographical Society (Kráľovskej geografickej spoločnosti), talianskeho Alpínskeho klubu a mnohých iných. Bol ocenený mnohými vysokými štátnymi vyznamenaniami. Bol poctený čestným doktorátom na univerzite v Kluži. Bol autorom mnohých geografických štúdií a publikácií. Fotografie a zbierku hornín venoval maďarskému Kráľovskému geologickému ústavu a maďarskému Národnému múzeu.
Cesty po svete
Do histórie alpského horolezectva vstúpil okolo roku 1870, keď vystúpil na Ortler vo Východných Alpách. V Alpách ( v rokoch 1872, 1874 a 1876) vystúpil o. i. na Monte Rosa   Jungfrau, Matterhorn  a Mont Blanc. Ako prvý spolu s horskými vodcami Aloisem i Johannom Pinggerąom 8. júla 1872 vystúpil v Južnom Tirolsku na Trafoier Eiswand a Petersenspitz. Ako prvý vystúpil severnou stenou na Wildspitz. Bol v Pyrenejach, precestoval nórske pohoria, Špitzbergy a navštívil Karpaty. Okrem iných krajín precestoval Vysoký Atlas v Maroku. V roku 1878 sa zúčastnil na horolezeckej výprave na sedemtisícový Muztagata v Pamíre.
Na Kaukaze bol sedemkrát v rokoch 18841902. Dňa 23. augusta 1884 vo večerných hodinách vystúpil na Elbrus. So svojimi priateľmi skúmal ľadovce v okolí hory. V tom istom roku vystúpil ako prvý na kaukazský Adai-Choch. V kaukazskej skupine Bezingi spolu s Douglasom W. Freshfieldom a švajčiarskymi sprievodcami urobil prvovýstup na Tetnuld-Tau a na Ukin vyše. Vykonal aj iné expedície v tejto oblasti. V neskorších rokoch bol jeden z najväčších odborníkov na Kaukaz. Výsledky ciest a svoje zážitky uverejnil v dvoch zväzkoch diela Reisen und Forschungen im Kaukazichen Hochgebirge (Cesty a objavy v kaukazských veľhorách, 1906). Je to jedna z najlepších monografií o Kaukaze.
Cestu do Ázie uskutočnil v roku 1879. Rozhodol sa putovať k hrobu Sándora Csomu Kőrösiho v Dárdžilingu (Darjeeling) v Západnom Bengálsku. Pôvodne sa chcel, po prechode Tibetu a Himalájí, dostať do Indie. Cestou však ochorel na maláriu.
Déchy bol priekopníkom vysokohorskej fotografie. Veľmi pekné fotografie zanechal z Kaukazu. Dokumentoval život ľudí v horách. Déchyho fotografickú náruživosť neobmedzili ani ťažké kamery a statívy, ktoré musel spolu so spoločníkmi vyniesť až do štvortisícových nadmorských výšok.
Výstupy vo Vysokých Tatrách
V auguste roku 1874 navštívil Vysoké Tatry. Domnieval sa, že na Gerlachovský štít vystúpi ako prvý, ale počas pobytu v Starom Smokovci zistil, že pred ním 7. augusta vystúpili na vrchol prof. Theodor Steinberg s Hugom Elsnerom z Gnadenfeldu, ktorých na vrchol viedol Ján Still z Novej Lesnej. Steiberg opísal výstup vo vtedy najznámejšom európskom geografickom časopise Petermanns´ Geographische Mittelilungen (Gotha, 1874). Nedal sa odradiť. Bolo nepriaznivé počasie a tak vyčkával, kým sa zlepší. Po štvrtej ráno 31. augusta 1874 vyrazil spolu so spoločníkmi Antonom Döllerom, Pavlom Schwartzom, riaditeľom smokovských kúpeľov Jozefom Schäfferlingom, vodcami Jánom Stillom, a nosičom Samuelom Horvayom. Ako uvádza v časopise Vysoké Tatry, v článku nazvanom Dr. Déchy Mór v Tatrách jeho autor Jaroslav Ondříček: "Vyšli k Velickému plesu, Kvetnicou a po suťovom kuželi k žlabu (prvovýstup neskôr nazývanou Velickou próbou), cez Sedielko nad Kotlom prešli na západnú stranu a postupovali po skalných rebrách. Prešli štrbinou pod Kotlovým štítom a vysneženým žľabom, ktorý tvoril prirodzenú výstupovú cestu, o 12,35 hod. dosiahli hlavný vrchol Gerlachu". Na štíte boli hodinu. Déchy meral teplotu a tlak vzduchu. Potom do kamennej pyramídy vložili správu o výstupe aj s menami. Správu, v ktorej opísal svoje dojmy a skúsenosti uverejnil Mór Déchy v VI. zväzku najznámejšieho rakúsko-nemeckého horolezeckého časopisu Zeitschrift des Deutschen und Österreichischen Alpenvereins. Bol to, v tomto časopise, ktorý vychádzal od roku 1870, prvý článok o Vysokých Tatrách.
Po dni odpočinku 2. septembra 1874 vystupoval s dvoma partnermi Martinom Spitzkopfom a Jánom Rumanom Driečnym od Popradského plesa do Zlomísk. Po ceste meral teplotu, písal si poznámky. V kotline pod Dračím sedlom prenocovali a ráno 3. septembra pokračovali vo výstupe na Dračie sedlo. Potom hrebeňom na terasu nad Dračím plesom až po hlavnú roklinu, ktorá bola čiastočne zasnežená a ňou vystúpili na JV vrchol Vysokej. Bolo 7,35 hod. Chcel vystúpiť aj na druhý vrchol Vysokej, ktorý sa mu zdal vyšší, ale jeho sprievodcovia nechceli. Nakoniec ich prehovoril. Zostúpili do sedielka, ktoré leží medzi oboma vrcholmi, v sedle ich Déchy nadviazal na lano, (nedôverovali takému isteniu) a o 8,20 hod. stáli na najvyššom bode Vysokej. Vztýčili zástavku, Déchy napísal krátku správu o výstupe, ktorú uložili do kamennej pyramídy. Zostúpili tou istou cestou ako vystupovali. Ako prvý prešiel Déchy so sprievodcami aj sedlom Východnou železnou bránou, teda najvýhodnejším spojom zo Zlomísk do Kačacia dolina. Tieto horolezecké i turistické výstupy opísal v roku 1875 v geografickom diele Jelentés a Magas Tátrában tett utazásról i v miestnej tatranskej tlači.
NGC 439
NGC 439 je galaxia v súhvezdí Sochár, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 27. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Bod G
Bod G je erotogénna zóna vo vagíne, ktorej existencia zatiaľ nebola dostatočne vedecky preukázaná. U niektorých žien stimulácia tejto oblasti vedie k rýchlemu orgazmu.
História
Názov G bod, celým názvom Gräfenbergov bod, je pomenovaný po nemeckom lekárovi austrálskeho pôvodu Ernstovi Gräfenbergovi, ktorý v roku 1950 publikoval objav, že existuje oblasť v ženskej vagíne, ktorá hrá dôležitú úlohu v ženskej sexualite.
Umiestnenie
Bod G sa nachádza na vnútornej strane vagíny, niekoľko centimetrov za vaginálnym vchodom. Na povrchu je mierne zvrásnený. Táto časť je o niečo hrubšia ako okolitá oblasť a môže byť v tvare poloblúka. V dôsledku sexuálneho vzrušenia sa zväčšuje.
Heilbronn (krajinský okres)
Heilbronn je krajinský okres na severe spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (zo severu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Neckar-Odenwald, Hohenlohe, Schwäbisch Hall, Rems-Murr, Ludwigsburg, Enz, Karlsruhe a Rhein-Neckar. Okres Heilbronn celkom obopína nezávislý mestský okres mesto Heilbronn.
Turistická značkovaná trasa číslo 0804
Turistická značkovaná trasa číslo 0804 je červená trasa tvoriaca druhú časť Rudnej magistrály. Začína na vrchole Veľkého Inovca v pohorí Pohronský Inovec a ďalej prechádza cez Štiavnické vrchy, Javorie, Ostrôžky, Poľanu, Veporské vrchy a končí na Muránskej planine.
Heilbronn (krajinský okres)
Obyvateľstvo
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Heilbronn od roku 1973:
Matematický termín
Matematický termín je prvok matematického jazyka.Termín, ktorý označuje buď matematický objekt alebo oparáciu s matematickými objektami alebo reláciu medzi matematickými objektami.
Pont-du-Bois
Pont-du-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kisvejke
Kisvejke je obec v Maďarsku v Tolnianskej župe v obvode Bonyhád.
Bělá (prítok Hejlovky)
Bělá je pravostranný prítok Hejlovky (Želivky) v okrese Pelhřimov v kraji Vysočina. Dĺžka toku je 20,5 km. Plocha povodia meria 130,6 km².
Priebeh toku
Pramení pod Bělským kopcom (708 m), neďaleko obce Bělá, južne od Pelhřimova. Jej tok smeruje prevažne severným smerom. Nad obcou Rynárec, ktorou preteká, vytvára hlboké zalesnené údolia. Pod Rynárcom je údolie otvorené a lúčinaté. Ďalej preteká mestom Pelhřimov. Do Hejlovky sa vlieva neďaleko Krasíkovic v nadmorskej výške 465 m.
Vodný režim
Priemerný prietok ústia činí 0,87 m³/s.
Hlásne profily:
Cestné mosty
Bělou na jej ceste preklenuje celkom 10 cestných mostov. Tu je ich zoznam:
Železničná trať Vranovice – Pohořelice
náhľad|Stanica Pohořelice Železničná trať Vranovice – Pohořelice (v cestovnom poriadku pre cestujúcich naposledy označená číslom 253, do 80. rokov označením 25d) je jednokoľajová vlečka o dĺžke 8 km. Pôvodne išlo o regionálnu dráhu, na ktorej bola osobná doprava prevádzkovaná v rokoch 1895-2008.
História a súčasnosť
Doprava na dráhe bola zahájená 17. septembra 1895.
Pred zastavením dopravy bola pravidelná osobná doprava na trati prevádzkovaná iba v pracovné dni. K jej zastaveniu došlo 12. decembra 2008. V nákladnej doprave je od cestovného poriadku 2008/09 vedený jeden pár manipulačných nákladných vlakov denne. V roku 2012 bola dráha preradená do kategórie vlečiek.
Od roku 2011 sú na trati pri rôznych príležitostiach (Mikulášske jazdy, Deň železnice, výročie trate, a pod.) poriadané mimoriadné verejné jazdy motorových aj parných vlakov.
VIRGOHI21
V kope galaxií Virgo (Panna), vzdialenej asi 50 miliónov svetelných rokov, objavili astronómovia Lovellovým rádiovým teleskopom Manchesterskej univerzity oblak, ktorý dostal meno VIRGOHI21.
Správa sa ako galaxia, ale nie je v ňom vidieť jedinú žiariacu hviezdu. Jeho existenciu potvrdili aj pozorovania rádiovým teleskopom Arecibo v Portoriku. Tento oblak obsahuje toľko vodíka, koľko by stačilo na vznik 100 miliónov Sĺnk.
Narazili na prvú galaxiu, o ktorej Robert Minchin z Cardiff University s istotou tvrdí, že je tvorená iba záhadnou temnou hmotou a nenachádzajú sa v nej žiadne hviezdy.
Externé odkazy
Pozn.: všetky stránky sú v angličtine.
Šašankásana
Šašankásana je ásana 'zajac'.
Peter Uhlík
Po skončení ľudovej školy vyučil sa za drevorezbára. V roku 1923 pracoval v Českých Budějoviciach a od roku 1924 v Prahe, kde pod vedením francúzskeho majstra-drevorezbára pracoval na výzdobe Petschovho paláca a na jednom z troch reliéfov vstupných dverí do chrámu sv. Víta. V roku 1930– 1934 študoval na učiteľskom ústave v Turčianskych Tepliciach, od roku 1950 popri zamestnaní matematiku a deskriptívnu geometriu na Prírodovedeckej fakulte SU v Bratislave. V rokoch 1934 – 1940 učiteľ dvojtriedky na kopanici Paprad, od roku 1940 učil matematiku na meštianskej škole v Starej Turej, od roku 1945 na učiteľskej akadémii a na gymnáziu v Bratislave a od r. 1953 odborný asistent na Katedre matematiky Vysokej školy pedagogickej v Bratislave. Spolupracoval pri tvorbe učebnice trigonometrie pre 10.–11. ročník SVŠ. Kládol dôraz na názornosť a pútavosť prednesu učiva matematiky so zámerom rozvíjať myslenie žiakov. Jeho žiaci dosahovali výborné výsledky v MO. Člen redakčnej rady časopisu Matematika v škole. Roku 1954 bol vyznamenaný Radom práce.
Mechanika tekutín
Mechanika tekutín alebo mechanika kvapalín a plynov je vedný odbor, ktorý sa zaoberá tekutinami. Pod pojmom tekutina rozumieme :
Ich spoločnou vlastnosťou je tekutosť, prejavujúca sa tým, že kvapalné a plynné telesá ľahko menia svoj tvar a prispôsobujú sa tvaru nádoby, v ktorej sú uzavreté. Tekutosť tekutín nie je u všetkých tekutín rovnaká. Oveľa ľahšie prelejeme z jednej nádoby do druhej vodu než olej alebo glycerín.Všetky tekutiny majú vnútorné trenie, ktoré sa prejavuje silami smerujúcimi proti smeru vzájomného pohybu častíc, tvoriacich tekutinu. Pre zjednodušenie sa zaviedol pojem ideálna tekutina. Je to tekutina, v ktorej neexistuje vnútorné trenie a ktorá je dokonale tekutá.
Kvapalné telesá
Kvapalné telesá účinkom vonkajších síl menia svoj objem len minimálne, sú málo stlačitelné. Ak môžeme zmeny objemu kvapalných telies zanedbať, dospejeme k pojmu ideálna kvapalina, ktorá je dokonalo tekutá a úplne nestlačitelná.
Plynné telesá
Plyny sa od kvapalín líšia predovšetkým tým, že ľahko menia svoj objem, sú stlačitelné. Pri reálnych plynoch sa pri zmenšovaní objemu prejavujú sily vzájomného pôsobenia medzi molekulami plynu, uplatňuje sa tiež vlastný objem molekúl. Pokiaľ môžeme tieto javy zanedbať, považujeme plyn za ideálny. Ideálny plyn je dokonale stlačitelný a dokonale tekutý.
Rozdelenie vedného odboru
Mechanika tekutín sa zvyčajne rozdeľuje na nasledovné disciplíny: