cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mercury-Redstone 4
Prípravy na let
Nosná raketa Redstone MRLV prišla na Cape Canaveral 8. júna 1961. Dňa 15. júla astronaut Gus Grissom oznámil, že kozmickú loď Mercury (výr. č. 11) pomenoval Liberty Bell 7 (Zvon slobody 7), keďže tvar lode pripomínal zvon – symbol americkej nezávislosti. Jeho prasklinu nechal Grissom aj naznačiť na trup kozmickej lode. V porovnaní so Shepardovou kabínou mala Liberty Bell 7 dve vylepšenia. Lichobežníkové okno priamo pred hlavou astronauta, ktoré malo zlepšiť výhľad, keďže pri predchádzajúcom Shepardovom lete bol obmedzený iba na periskop a dve okienka s priemerom 25 cm. Druhú zmenu si vyžiadali astronauti a išlo o pyrotechnicky odpaľovaný poklop. Pôvodná verzia sa otvárala pomocou sústavy pák a neumožňovala astronautom rýchle opustenie kabíny v prípade núdze, napr. keby bol astronaut v bezvedomí. K spusteniu pyrotechnicky odpaľovaného poklopu bolo potrebné odistiť spúšť a potom ju stlačiť silou asi 25 N, čím sa iniciovala rozbuška v drážke medzi vnútorným a vonkajším tesnením poklopu. Vzniknutý pretlak potom pretrhol 70 špeciálne tvarovaných skrutiek, ktoré poklop držali na mieste, a odhodil ho do vzdialenosti približne 7 metrov. Po Shepardovej skúsenosti s vyprázdnením obsahu svojho močového mechúra do ťažkej spodnej bielizne skafandra Grissom trval na tom, aby sa u neho tento problém neopakoval. Lekár William K. Douglas poslal sestru Dee O’Harovú, ktorá mala na starosti astronautov, do Cocoa Beach kúpiť elastické nohavičky. Podľa Dr. Douglasa mali nohavičky slúžiť na absorbovanie moču. Grissoma toto riešenie spočiatku ohromilo, ale nakoniec povedal: „No čo, v živote som už zažil aj horšie nepríjemnosti.“ Grissom tak bol pripravený stať sa prvým astronautom, ktorý podstúpi let do vesmíru v dámskej spodnej bielizni.
Priebeh letu
thumb|left|170px|Štart Mercury-Redstone 4 s Gusom Grissomom na palube, 21. júl 1961
Štart misie Mercury-Redstone 4 bol pôvodne naplánovaný na nedeľu 16. júla 1961. Oblačnosť bola ale príliš silná a štart sa musel odložiť na 18. júla. V ten deň opäť došlo k odkladu kvôli počasiu. V oboch prípadoch Grissom ešte nebol v kabíne. V stredu 19. júla bol už Grissom na palube, keď opäť došlo k odkladu kvôli nepriaznivým meteorologickým podmienkam v oblasti, tentokrát v čase 10 minút a 30 sekúnd pred plánovaným štartom.
thumb|upright|[[Alan Bartlett Shepard|Alan Shepard (vpravo) v Riadiacom stredisku Mercury (Mercury Control Center) ako komunikátor (CAPCOM)]]
NGC 4943
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Mercury-Redstone 4
Priebeh letu
V piatok 21. júla o 01:05 miestneho času Grissoma prebudil lekár William K. Douglas s dobrou správou, že počasie je pre štart vyhovujúce. Krátko pred pol druhou ráno si sadol k raňajkám, ku ktorým sa podávalo ovocie, steak, vajíčka, džús a mlieko. Raňajkoval v spoločnosti Dr. Douglasa a astronauta Scotta Carpentera. Potom podstúpil poslednú lekársku prehliadku pred štartom. Nasledovalo obliekanie skafandra a odchod z hangára S. Okolo pol štvrtej nastúpil do špeciálne upraveného prívesu, ktorý ho odviezol na štartovaciu rampu. Krátko pred štvrtou začal nastupovať do kabíny kozmickej lode Liberty Bell 7. Misia Mercury-Redstone 4 nakoniec úspešne odštartovala 21. júla 1961 o 07:20:36,47 miestneho času (12:20:36,47 svetového času) pomocou nosnej rakety Redstone MRLV zo štartovacieho komplexu 5 na Základni vzdušných síl Cape Canaveral. Grissom vtedy ohlásil: ''„Rozumiem, tu Liberty Bell 7. Hodiny bežia.“ Astronaut Alan Shepard, ktorý počas tohto letu slúžil v Riadiacom stredisku Mercury (Mercury Control Center) ako komunikátor (CAPCOM) zabezpečujúci spojenie s kozmickou loďou, mu odpovedal: „Jasne a zreteľne, José. Príliš neplač.“ „Okie doke.“'' stručne odvetil Grissom. Suborbitálny let prebiehal bez problémov a v čase 2 minúty a 20 sekúnd po štarte došlo k vypnutiu motora rakety Redstone. Grissomovi sa ukázal pozoruhodný výhľad z okna kabíny kozmickej lode, pričom uvidel aj miesto, odkiaľ štartoval. Jedinou nepríjemnosťou počas letu bolo ovládanie polohy kabíny, ktoré Grissom zhodnotil ako „sticky and sluggish“ (gumové a lenivé). Nepredstavovalo to však vážny problém a v čase 5 minút a 15 sekúnd bola loď Liberty Bell 7 v úplne správnej polohe pre zapálenie brzdiacich rakiet. O dve minúty neskôr loď vstúpila do atmosféry, pričom preťaženie počas zostupu dosiahlo hodnotu 11,1 g, čo bolo takmer podobné ako v prípade predchádzajúceho Shepardovho letu. Vo výške 6,4 km sa otvoril brzdiaci padák a potom vo výške 3,7 km nakoniec hlavný padák. Grissom si na ňom všimol dve trhliny v tvare písmena „L“. Rýchlosť zostupu sa však nezvyšovala a trhliny sa nezväčšovali. Potom sa od dna kabíny odpojil tepelný štít a zostal visieť pripevnený k látke, aby tlmil náraz pri pristátí na hladinu. Kozmická loď pristála po 15 minútach a 37 sekundách letu na hladine Atlantického oceánu o 07:36:13 miestneho času (12:36:13 svetového času).
Záchranné operácie po pristátí
Krátko po pristátí si Grissom uvoľnil prilbu a odpojil kyslíkovú hadicu, ktorá viedla do jeho skafandra. Rozopol si pútacie popruhy a potom si s istými ťažkosťami vyroloval okolo svojho krku gumový golier, ktorý mal zabezpečiť, aby mu do skafandra v prípade núdze nenatiekla voda. V slúchadlách počul pilota záchranného vrtuľníka, ktorý sa k nemu blížil a bol pripravený vyzdvihnúť kabínu z vody. Grissom ho požiadal ešte o niekoľko minút času, aby mohol do palubného denníka zaznamenať údaje prístrojov a polohu spínačov. Keď to dokončil, zavolal vrtuľníky a vytiahnutím zaisťovacieho kolíka odistil pyrotechniku poklopu. Podľa plánu mal vrtuľník zaháknuť kabínu a povytiahnuť ju z vody. Potom mal Grissom odpáliť poklop a nechať sa na záchrannej slučke spustenej z vrtuľníka vytiahnuť na jeho palubu.
thumb|left|Pokus o vyzdvihnutie kozmickej lode Liberty Bell 7 z [[Atlantický oceán|Atlantiku]]
V nasledujúcich momentoch Grissom chvíľu oddychoval a čakal na vyzdvihnutie. Rozmýšľal ešte, či si má vziať so sebou suvenír, a to lovecký nôž zo súpravy na prežitie. „Jednoducho som si šiel svoje, keď som náhle počul tlmené buchnutie,“ povedal potom pred vyšetrovacou komisiou. Buchol to poklop, ktorý sa odpálil, a do vstupného prielezu sa začala valiť morská voda. Inštinktívne zhodil prilbu z hlavy, nahmatal pravú stranu prístrojovej dosky a odrazil sa s jej pomocou von z kabíny. Plával od nej preč a napadlo mu, že v kabíne zabudol súpravu na prežitie. Nad ním sa vznášal vrtuľník HUS-1, ktorý pilotoval Jim Lewis. Na palubu lietadlovej lode USS Randolph ohlásil, že Grissom je mimo kozmickej lode, ale nehrozí mu žiadne nebezpečenstvo. Sústredil sa tak na kabínu Liberty Bell 7, ktorá sa medzitým rýchlo potápala. Lewis sa márne snažil zaháknuť slučku na vrchole kabíny. Grissom si to všimol a začal plávať späť ku kabíne, aby ju pomohol zaháknuť pod vrtuľník. Vtedy si uvedomil, že zabudol uzavrieť ventil, na ktorý bola počas letu pripojená kyslíková hadica. Do skafandra sa mu nalievala voda a vo vreckách mal navyše veľa suvenírov, ktoré chcel po lete rozdať priateľom a známym. Ventil sa mu nakoniec podarilo uzavrieť, ale tentokrát začal vzduch zvnútra skafandra prepúšťať gumový golier. Grissom začal mávať na pilotov vrtuľníka, aby ho vyzdvihli, ale tí ho ignorovali. Podľa svojich slov bol najprv prekvapený, nervózny a potom rozzúrený.
thumb|right|Vyzdvihnutie Grissoma na palubu vrtuľníka [[Sikorsky H-34|HUS-1 z lode USS Randolph]]
Dôvodom tohto správania pilotov vrtuľníka bol fakt, že počas nácvikov s astronautmi zistili, že skafander sa veľmi dobre vznáša na hladine. Astronauti si nácviky tiež užívali a mávanie preto vyzeralo ako Grissomov prejav radosti po úspešne skončenom lete. Grissom bol tiež známy ako pravdepodobne najlepší plavec z astronautov programu Mercury. Piloti vrtuľníka sa navyše sústredili na vyzdvihnutie potápajúcej sa kabíny z vody. Nakoniec sa im ju podarilo zaháknuť, ale kolesá vrtuľníka sa dotkli hladiny. Kabína naplnená vodou už bola príliš ťažká na to, aby ju mohol vrtuľník HUS-1 uniesť. Vo chvíli, keď sa kopilot John Reinhard chystal Grissomovi hodiť záchrannú slučku, rozsvietila sa na palubnej doske vrtuľníka varovná kontrolka, ktorá upozorňovala na prítomnosť kovových triesok v oleji, čo bolo výsledkom výrazného namáhania stroja. Pilot Jim Lewis musel odletieť na lietadlovú loď, kým mu zlyhá motor. Reinhardovi prikázal, aby Grissomovi slučku nehádzal a okamžite nabral kurz na lietadlovú loď. Snažil sa ešte so sebou ťahať kabínu Liberty Bell 7, ale nakoniec ju musel odhodiť. Kabína klesla na dno oceánu do hĺbky 4 600 metrov. Grissom bol medzitým vo vode už päť minút a dochádzali mu sily. Našťastie sa nad ním objavil záložný vrtuľník a jeho kopilot George Cox mu zhodil záchrannú slučku. Grissom si ju síce navliekol opačne, ale Cox ho aj tak mohol bez problémov vytiahnuť na palubu. Vo vrtuľníku si Grissom navliekol záchrannú vestu a dal si ju dole až na palube lietadlovej lode USS Randolph. Prvé, čo požadoval bolo, aby mu niekto podal vreckovku, pretože mal nos plný morskej vody. Grissom neskôr uviedol, že kozmická loď Liberty Bell 7 bola prvým strojom, ktorý stratil počas svojej služby. Vznikli pochybnosti o tom, či Grissom ten poklop neodpálil sám. Do konca života to však popieral. Vyšetrovacia komisia nakoniec potvrdila, že nešlo o chybu astronauta. Dňa 20. júla 1999 sa spoločnosti Oceaneering International podarilo lokalizovať kabínu Liberty Bell 7 na dne Atlantiku a vytiahnuť ju. Nasledovala rozsiahla rekonštrukcia kozmickej lode, ktorá je v súčasnosti vystavená v múzeu Cosmosphere v meste Hutchinson v štáte Kansas. Odpálený poklop z kozmickej lode Liberty Bell 7 zostal na dne oceánu. Dodnes sa tak nepodarilo jednoznačne dokázať, či išlo o technickú poruchu alebo chybu Grissoma.
3133 Sendai
3133 Sendai je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil August Kopff 4. októbra 1907.
Mužská štvorhra na Movistar Open 1995
Mužská štvohra na Movistar Open 1995 sa hrala ako súčasť Movistar Open 1995 od 23. do 30. októbra 1995. Titul získali Česi Jiří Novák, David Rikl, ktorí vo finále porazili americký pár Shelby Cannon, Francisco Montana 6-4 4-6 6-1. Pre Nováka to bol druhý a pre Rikla deviaty titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Toronto Marlies
Toronto Marlies je profesionálny tím v ľadovom hokeji, hrajúci v American Hockey League. Mužstvo pôsobí v meste Toronto v provincii Ontario. Svoje domáce zápasy hrajú Marlies v tamojšej aréne Ricoh Coliseum. Klub hrá v súťaži od roku 2005 a po celú dobu existencie je farmou NHL tímu Toronto Maple Leafs. V súťaži celok nahradil predchádzajúci farmu Toronta St. John 's Maple Leafs (1991-2005).
Rustiques
Rustiques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 461 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jošinobu Tokugawa
Jošinobu Tokugawa (徳川 慶喜 Tokugawa Jošinobu, tiež známy ako Keiki), bol pätnástym a posledným šógunom Tokugawskej dynastie. Bol súčasťou hnutia, ktoré malo za cieľ reformovať upadajúci šógunát, čo sa však nepodarilo dosiahnuť. Po svojej rezignácii v roku 1867 odišiel na dôchodok a zväčša sa vyhýbal verejnosti po zvyšok svojho života.
Život pred funkciou šóguna
Jošinobu Tokugawa sa narodil v Mito, v provincii Hitači, ako siedmy syn Nariakiho Tokugawu, ktorý bol daimjó Mito. Mito bolo jedno z gosanke, z troch vetiev rodinného klanu Tokugawa, z ktorých mohol byť vybraný šógun.
Narodil sa ako Šičiróma Macudaira a dostal striktnú sparťanskú výchovu a opateru. Bol vzdelávaný v literatúre a bojových umeniach a tiež dosiahol kompletné vzdelanie o princípoch politiky a vládnutia.
Na podnet jeho otca, Šičiróma, bol adoptovaný rodinou Hitocubaši-Tokugawa,aby mal lepšie šance stať sa následníkom šóguna. V roku 1847 sa stal hlavou rodiny (ako dovŕšil určitý vek), dostal hodnosť, titul a prijal meno Jošinobu. Po smrti trinásteho šóguna Iesadu, v roku 1858 bol Jošinobu nominovaný ako potencionálny nástupca. Jeho prívrženci vychvaľovali jeho skúsenosti a zdatnosť v riadení rodinných záležitostí. Vyhrala však druhá frakcia vedená Naosukeom Ii. Bol vybraný ich kandidát, mladý Jošitomi Tokugawa, ktorý sa stal štrnástym šógunom Iemočim. Hneď nato, počas Očisty Ansei, bolo na Jošinobu a ďalších, ktorí ho podporovali, uvrhnuté domáce väzenie. Jošinobu bol zosadený z vedenia Hitocubaši.
Obdobie Iiho dominancie v Tokugawskej vláde bolo poznačené zlým vládnutím a nesúhlasom s vládou. Po zavraždení Iiho v roku 1860, sa Jošinobu znovu stal hlavu rodiny Hitocubaši a bol nominovaný v roku 1862 na titul šógunov poručník (将軍後見職) a neskôr aj tento titul dosiahol. V rovnakom čase, jeho dvaja blízki spojenci Jošinaga Macudaira a Katamori Macudaira, boli vymenovaní do vysokých pozícií: Jošinaga sa stal Hlavným pre politické záležitosti (政治総裁職), a Katamori sa dostal postavenie Ochranca Kjóta (京都守護職). Títo traja muži potom podnikli niekoľko krokov, ktoré smerovali potlačeniu politických nepokojov v oblasti Kjóta a zbierali spojencov, aby čelili aktivitám rebelov v oblasti Čóšú. Boli významnými postavami v politickej strane kóbu-gattai, ktorá hľadala súlad medzi šógunátom a cisárskym dvorom.
Jošinobu, v roku 1864, ako veliteľ obrany cisárskeho paláca úspešne porazil sily z Čóšú pri ich pokuse obsadiť bránu cisárskeho paláca – Hamaguri. Toto bolo dosiahnuté s využitím síl z koalície Aizu-Sacuma.
Šógun Jošinobu (1866)
V roku 1866 po smrti Iemočiho Tokugawu, bol Jošinobu vybraný za jeho nástupcu a stal sa tak pätnástym šógunom. Bol jediný šógun, ktorý strávil celé svoje funkčné obdobie mimo Edo; nikdy nevstúpil do hradu Edo ako šógun. thumb|350px| [[Francúzska vojenská misia v Japonsku (1867 – 1868)|Francúzska vojenská misia v Japonsku na pozvanie Jošinobu Tokugawu modernizovať jeho vojská v roku 1867.]] Ihneď po nástupe Jošinobuho za šóguna, boli iniciované veľké zmeny. Bola vykonaná dôkladná generálka vlády, aby sa začali reformy, ktoré by posilnili vládu Tokugawa. Predovšetkým to bola podpora od Druhej francúzskej republiky pri organizácii budovania zbrojovky v Jokosuke pod vedením Leoncea Vernyho a pridelenie francúzskej vojenskej misie na modernizáciu armády bakufu.
Národná armáda a loďstvo, ktoré už boli sformované pod velením Tokugawu, boli posilnené za podpory Francúzska a vojenská výzbroj bola zakúpená zo Spojených štátov. Mnohým sa zdalo, že Tokugawský šógunát upevnil svoje základy obnovením moci a sily; ale v skutočnosti padol za menej než rok.
Bošinská vojna (1867 – 1869)
Obávajúc sa nového posilnenia Tokugawského šógunátu pod silným a rozumným vládcom, samuraji z Sacumy, Čóšú a Tosy vytvorili proti tomu alianciu. Pod heslom sonnó jói ("uctievať cisára, vykázať barbara!"), spojení strachom z nového šóguna ako "Znovuzrodenia Iejasua", ktorý by pokračoval v uzurpovaní moci Cisára, začali pracovať na ukončení šógunátu, aj keď každý použil k tomu svoj vlastný prístup. Predovšetkým Tosa bola miernejšia; navrhovala kompromis, aby Jošinobu rezignoval ako šógun ale predsedal by novej národnej vládnej rade zloženej z rôznych daimjóv. Za týmto účelom, Tojonori Jamauči, pán Tosa, spolu so svojím radcom, Šódžiró Gotó, požiadali Jošinobu, či je jeho takáto rezignáciu možná.
Jošinobu odstúpil ako šógun koncom roku 1867, formálne vrátil vládnu moc Cisárovi. Potom odišiel z Kjóta do Osaky. Ale, Sacuma a Čóšú, boli proti tomu, aby Jošinobu vládol národnej vládnej rade. Tajne získali cisárske nariadenie vyzývajúce na využitie sily proti Jošinobuovi (neskôr sa ukázalo, že to bol falzifikát ) a presunuli veľký počet vojsk zo Sacuma a Čóšú do Kjóta. Tu bolo zvolané stretnutie na cisársky dvor, na ktorom bol Jošinobu zbavený všetkých titulov a pozemkov, neboli však podniknuté žiadne kroky, ktoré by bolo možné pokladať za agresívne alebo kriminálne. Kto by bol proti tomuto postupu, nebol pozvaný na toto stretnutie. Jošinobu proti tomu koncipuje protest, ktorý mal byť doručený na cisársky dvor ; na naliehanie Aizu, Kuwana a iných oblastí a vzhľadom na obrovský počet vojsk zo Sacumy a Čóšú v Kjóte, posiela veľké vojská, aby doručili posolstvo na cisársky dvor.
Keď vojská Tokugawu dorazili ku Kjótu, nebolo im dovolené vstúpiť a boli napadnuté vojskami zo Sacumy a Čóšú. Začala Bitka pri Toba-Fušimi, prvé stretnutie Bošinskej vojny. Hoci vojská Tokugawu mali jednoznačnú prevahu v počte, Jošinobu opustil svoju armádu uprostred boja a ušiel do Eda. Uvalil na seba dobrovoľné väzenie a oznámil svoje podriadenie sa na cisársky dvor. Mier však bol dosiahnutý až keď Kamenosuke Tajasu, mladý vodca vedľajšej vetvy rodiny Tokugawa, bol adoptovaný a stal sa hlavou rodiny Tokugawa. Hrad Edo bol odovzdaný cisárskej armáde a mesto ušetrené totálnej vojny.
Spolu s Kamenosuke, ktorý prijal meno Iesato Tokugawa sa Jošinobu presunul do Šizuoky, miesta na ktoré sa na dôchodku utiahol aj Iejasu Tokugawa, zakladateľ Tokugawského šógunátu, niekoľko storočí predtým. Iesato sa stal daimjó v novej Oblasti Šizuoka, no tento titul stratil o niekoľko rokov neskôr, keď boli oblasti zrušené.
Mnohí hatamoto sa tiež presťahovali do Šizuoky, no veľká časť z nich si nenašla adekvátne prostriedky na existenciu. Výsledkom toho bolo, že mnohí z nich boli pohoršení z Jošinobu a niektorí z tohto dôvodu si želali jeho smrť. Jošinobu si bol toho vedomý a obávajúc sa atentátu zmenil svoj spací režim tak, aby pomýlil potencionálneho vraha.
Neskorší život
Na pokojnom dôchodku si Jošinobu dovolil mnoho koníčkov vrátane olejomaľby, lukostreľby, lovu, fotogratovania a dokonca aj cyklistiky. Niektoré je Jošinobuových fotografií zverejnil v posledných rokoch je pravnuk Jošitomo.
V roku 1902, mu Cisár Meidži dovolil obnoviť svoj dom ako vetvu Tokugawa (bekke) s najvyššou hodnosťou možnou pre šľachtica, princ (kóšaku), za jeho verné služby Japonsku. Princ Jošinobu Tokugawa [peer] zomrel 21. novembra 1913 o 16:10 hodine.
Éry bakufu Jošinobua
Roky, v ktorých bol Jošinobu šógunom sú špecificky identifikované viac ako jedným názvom éry alebo nengó.
Pěnčín (okres Liberec)
Pěnčín je obec v Česku v okrese Liberec v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 659 obyvateľov, z toho 313 mužov a 346 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 39,4 roka, ženy 40,3 roka).
Jozef Serčuk
Josef Serčuk (* 1919 Poľsko - †6. november 1993, Tel Aviv, Izrael) bol veliteľ židovského partizánskeho oddielu operujúceho v oblasti Lublinu v Poľsku počas druhej svetovej vojny. Po vojne svedčil vo viacerých procesoch s nacistickými zločincami, za čo získal zvláštne uznanie od štátu Izrael.
Životopis
Potom, čo jeho rodičia a ďalší rodinní príslušníci boli zabití v ghette v roku 1941, bol Jozef a jeho brat David transprotovaní do vyhladzovacieho tábora Sobibor. Po jednom dni v tábore sa im obom spolu s ďalším väzňom podarilo utiecť do blízkeho lesa. Tu založili jadro partizánske skupiny, ktorá sa formovala hlavne zo Židov, ktorí utiekli z giet alebo tábora Sobibor. V jednotke bojoval aj spisovateľ Dov Freiberg.
Jeho brat David Serčuk po oslobodení oblasti vstúpil do Poľskej armády, v roku 1948 bol zavraždený poľskými neonacistami.
Po vojne sa Josef Serčuk angažoval vo vyhľadávaní nacistických vojnových zločincov v Európe, a vypovedal ako svedok na Norimberskom procese. Po návrate do Poľska podal žiadosť o odchod do Izraela, ktorá ale bola odmietnutá. Jeho žiadosti bolo vyhovené až v roku 1950, keď sa mu podarilo získať cestovný pas. Po odchode do Izraela bol povolaný do izraelskej armády. Po skončení služby sa oženil a usadil v Yad Eliyahu v Tel Avive. Následne začal súkromne podnikať.
Aj v tomto období bol Serčuk viackrát pozvaný do Európy aby vypovedal na súdoch s nacistickými vojnovými zločincami. Na súde s SS-Oberscharführerom Hugom Raschendorferom bol jediným svedkom obžaloby. Po tom čo bol Raschendorfer odsúdený na doživotné väzenie, Serčuk získal zvláštnu cenu za vyšetrovanie nacistických zločinov oddelenia izraelskej policie.
Serchuk zomrel v roku 1993 v Tel Avive vo veku 74 rokov. Bol ženatý a zanechal deväť detí, a viac ako sto vnukov a pravnukov.
Vrchy
Vrchy môžu byť:
Chaumont (Haute-Marne)
Chaumont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kombinácia (kombinatorika)
Kombinácia, presnejšie kombinácia k - tej triedy z n prvkov množiny M je ľubovoľná k-prvková podmnožina n-prvkovej množiny M. Počet všetkých kombinácií k-tej triedy sa teda často využíva pri riešení úloh, kde je potrebné zistiť, koľkými spôsobmi možno vybrať spomedzi n prvkov skupinu k prvkov, pričom nezáleží na poradí výberu. Takto definované kombinácie sa niekedy tiež označujú ako kombinácie bez opakovania, keďže koncept množiny a podmnožiny neumožňuje zachytiť fenomén opakovania prvkov. Existujú však aj kombinácie s opakovaním, ktorých počet je počet možností, ako vybrať k prvkov spomedzi n tak, že sa môžu aj opakovať.
Definícia
Kombinácie bez opakovania k-tej triedy z n prvkov množiny M je ľubovoľná k-prvková podmnožina množiny M. Z toho vyplýva, že množinu všetkých kombinácií k-tej triedy z množiny M definujeme ako podmnožinu potenčnej množiny množiny M (označujeme P(M)) takú, že obsahuje práve všetky k-prvkové množiny patriace do tejto potenčnej množiny. Takúto podmnožinu označujeme P_k(M). Platí teda, že množina všetkých kombinácií bez opakovania k-tej triedy z množiny M je definovaná ako:
Počet kombinácií bez opakovania
Aj keď uvedená definícia korektne definuje kombinácie bez opakovania ako kombinatorické štruktúry, nedáva ešte žiadnu informáciu o ich počte. Preto vzorec poskytujúci túto informáciu treba dokázať ako samostatnú vetu.
Ak definujeme symbol (tento symbol nazývame kombinačné číslo, alebo, pre súvis s binomickou vetou aj binomický koeficient) tak potom pre počet všetkých kombinácií k-tej triedy z n prvkov množiny M platí:
Táto veta sa dokazuje s pomocou vety o počte variácií bez opakovania k-tej triedy z n prvkov množiny M. Pri dôkaze sa využíva fakt, že počet kombinácií bez opakovania je rovnaký ako počet tried ekvivalencie na množine všetkých variácií, kde dve variácie sú spolu v jednej triede práve vtedy, keď je obraz obi dvoch (variácia je špeciálny druh zobrazenia) rovnaká množina a fakt, že počet variácií v jednej takejto triede ekvivalencie je k!.
Binomická nomenklatúra
Binomická nomenklatúra alebo binominálna nomenklatúra je systém pomenovania rastlinných a živočíšnych druhov dvoma menami, z ktorých prvé označuje rod, druhé druh; za nimi sa niekedy uvádza skratka autora pomenovania a prípadne rok.
Kombinácia (kombinatorika)
Príklad
V spoločnosti 5 osôb (a, b, c, d, e) každá osoba podá každej osobe ruku. Koľko bude podaní rúk?
Binomická nomenklatúra
Binomickú nomenklatúru v taxonómii zaviedol v roku 1753 Carl Linné v diele Species plantarum, je východiskovým dielom súčasnej vedeckej botanickej nomenklatúry. Jeho druhá práca Systema naturae, 10. vyd. z roku 1758, je východiskovým dielom súčasnej vedeckej zoologickej nomenklatúry.
Kombinácia (kombinatorika)
Príklad
Riešenie:
Definícia
Kombinácie s opakovaním k-tej triedy z n prvkov množiny M definujeme ako triedy ekvivalencie na množine všetkých variácií s opakovaním, kde dve variácie s opakovaním sú v relácii ekvivalencie práve vtedy, ak sa na každý prvok množiny M zobrazí v oboch variáciách rovnaký počet prvkov, t. j. ak pre variácie f, g platí:
Alternatívne definície využívajú napr. pojem multimnožiny.
Počet kombinácií s opakovaním
Počet všetkých kombinácií s opakovaním k-tej triedy z n prvkov množiny M je: alebo
Príklad
Koľko rôznych súčinov dvoch činiteľov možno utvoriť z čísel 2, 3, 5, 7, 11?
Philadelphia Phantoms
Phantoms získali počas svojej histórie dvakrát Calder Cup, v sezóne 1997/98 a v sezóne 2004/05.
914 Palisana
914 Palisana je planétka s priemerom 78 km, ktorú objavil M. F. Wolf 4. júla 1919.
30. september
Narodenia
thumb|upright|[[Monica Bellucci (* 1964)]] thumb|upright|[[Martina Hingisová (* 1980)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Simone Signoret († 1985)]] thumb|upright|[[Patrick White († 1990)]]
2. september
Narodenia
thumb|upright|[[Keanu Reeves (* 1964)]] thumb|upright|[[Marek Mintál (* 1977)]]
NGC 4944
NGC 4944 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 11. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,9.
Palau-de-Cerdagne
Palau-de-Cerdagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hvezdáreň Suhora
thumb|Poľská hvezdáreň na hore Suhora (Suchora) Hvezdáreň Suhora je poľská hvezdáreň na hore Suhora (niekedy aj Suchora) vo výške 1000 m nad morom. Leží na území Národného parku Gorce (Gorczański Park Narodowy) a je najvyššie položenou poľskou hvezdárňou. Hvezdáreň je výskumné pracovisko katedry astronómie Pedagogickej akadémie v Krakove (Katedra Astronomii Akademii Pedagogicznej).
Od roku 1991 pracuje hvezdáreň v systéme celopoľskej siete observatórií, ktoré v presne určenom čase uskutočňujú pozorovanie rovnakej hviezdy. Sú to hlavne veľmi husté hviezdy, tzv. bieli trpaslíci.
Hvezdáreň je blízko turistickej cesty z dedinky Koninki cez vrch Tobołów (vedie tam aj sedačková lanovka) na Turbacz. Ako vedecké pracovisko je iba zriedka sprístupňovaná návštevníkom.
C/2006 P1
C/2006 P1 alebo Kométa McNaught tiež známa ako Veľká kométa roku 2007 je neperiodická kométa objavená 7. augusta 2006 britsko-austrálskym astronómom Robertom H. McNaughtom. Bola to najjasnejšia kométa za posledných 40 rokov a bola ľahko viditeľná voľným okom na južnej pologuli od januára do februára 2007.
Daniel Martini
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, pravdepodobne aj v Bratislave a na univerzite v Jene. Po ukončení štúdií bol evanjelickým kňazom v Háji (46 rokov), na odpočinku žil v Krupine. Autor homiletickej literatúry a príležitostných kázní.
Kysucké drevárske závody
Kysucké drevárske závody, štátny podnik (do roku 1989 národný podnik, skrátene KDZ) bol drevársky podnik so sídlom v Krásne nad Kysucou. Existoval od roku 1986 do roku 1998, kedy zbankrotoval. Vznikol 1. januára 1986 odčlenením od národného podniku Drevina so sídlom v Turanoch, ku ktorému jeho prevádzky patrili od roku 1948. V rokoch 1960 – 1986 tvorili tieto prevádzky v rámci podniku Drevina závod Drevina Krásno nad Kysucou-Oščadnica. Bol to druhý najväčší zamestnávateľ v regióne (po TATRE Kopřivnice š. p. v Čadci) a najväčší drevársky zamestnávateľ na Strednom Slovensku. Areál závodu zaberá plochu takmer.
náhľad|Starý tehlový komín Podnikovej kotolne pred odstrelením v roku 2008
Dejiny podniku
Podnik bol založený ako obecná píla v roku 1895. Stála na ľavom brehu rieky Kysuca a pravom brehu rieky Bystrica. Jej časť sa nachádzala na mieste súčasného Rázcestia v Krásne nad Kysucou-Kalinove. Prvé roky patrila píla obci a zamestnávala pár desiatok ľudí z blízkeho okolia. Mala plochu cca a 2 hospodárske budovy, kde sa spracúvalo vyťažené smrekové drevo z blízkych lesov. Podnik v rokoch 1932 – 1945 kúpil Teodor Ševec, miestny podnikateľ, ktorý začal s veľkou výstavbou nových a zároveň aj s prestavbou dvoch hospodárskych budov a začal spolupracovať i s oščadnickou pílou Pick.
Počas 2. svetovej vojny jeho podnik prekvital a zamestnával cez 150 ľudí. V roku 1942 závod premenoval na Holzexport a o rok neskôr založil dcérske spoločnosti Slovolit, Slovodom a Slovšport, ktorým v priebehu 3 ďalších rokov vybudoval vlastné hospodárske budovy. Všetky spoločnosti prepájala úzkorozchodná železnička, ktorá viedla z oščadnickej píly až na Oravu. S výrobou sa však začalo až po vojne, v roku 1946.
Teodor Ševec ako majiteľ viedol tieto prevádzky necelé dva roky. V roku 1948 sa stali súčasťou drevárskeho podniku Drevina, ktoré ich anektovali a začali v nich jednotnú výrobu. Na konci roku dali do prevádzky prvú kotolňu s komínom a vybudovali nové, väčšie výrobné haly. Riaditeľom krasňanského závodu sa stal Ing. Mikuláš Bíroš, ktorý závod riadil 38 rokov. Za jeho funkcie sa v roku 1951 vybudovala železničná vlečka zo závodu smerom do železničnej stanice v Krásne a v tom istom roku sa začalo s veľkou modernizáciou a výstavbou veľkého drevokombinátu. Tá bola ukončená v roku 1953, pričom sa otvorili nové výrobné haly a prvý internát pre zamestnancov pod podnikom.
V priebehu 60. rokoch nastáva najväčší rozmach podniku. Boli postavené mnohé budovy ako napr. Závodný klub s kuchyňou, internát (terajšia SOŠ Drevárska), a nové haly. V 2. polovici 60. rokov sa vedenie rozhodlo, že v Krásne nad Kysucou postavia sídlisko pre zamestnancov. V spolupráci s JRD Krásno nad Kysucou sa vybudovalo Sídlisko 1. Mája, kde sa postavilo v rokoch 1967 – 1970 7 bytových domov. V roku 1973 prišlo rozhodnutie postaviť sídlisko Struhy v blízkosti rieky Bystrice. To sa dobudovalo v priebehu 4 rokov.
McDonnell Douglas F-4 Phantom II
McDonnell Douglas F-4 Phantom II je americké dvojmiestne, nadzvukové stíhacie lietadlo dlhého doletu schopné prevádzky za každého počasia. Bolo pôvodne navrhnuté ako palubné stíhacie lietadlo vyzbrojené iba riadenými strelami, pretože v čase jeho vzniku sa počítalo s tým, že sa vzdušné súboje budú odohrávať iba na väčšie vzdialenosti a palubný kanón tak nebude potrebný. Phantom sa však osvedčil aj pri útokoch na pozemné ciele, či ako prieskumné lietadlo a prvok rádioelektronického boja. V roku 1973 sa izraelské Phantomy úspešne zúčastnili jomkipurskej vojny.
Kysucké drevárske závody
Dejiny podniku
V roku 1970 po výstavbe obecnej kotolne (dnešná Mestská Tepláreň) už Drevina nemusela použivať podnikovú kotolňu a tak sa prepojila podniková plynofikácia s obecnou kotolňou.
McDonnell Douglas F-4 Phantom II
F-4 Phantom II je tiež zrejme najznámejšie lietadlo vietnamskej vojny, kde bolo prvýkrát bojovo nasadené v roku 1964. Vďaka poznatkom z vojny vo Vietname bol na verziu F-4E namontovaný kanón M61 Vulcan; toto lietadlo tiež dostalo silnejšie motory a novší radar.
Stamford
Stamford môže byť:
McDonnell Douglas F-4 Phantom II
V americkom letectve boli počas 70. rokov nahradzované strojmi F-15 Eagle, námorníctvo ich nahradzovalo strojmi F-14 Tomcat, mnoho strojov však naďalej slúžilo na amerických základniach v Európe. Phantom bol tiež jedným z najdôležitejších lietadiel NATO, kde slúžil napríklad v Nemecku, Španielsku, Grécku, Turecku i vo Veľkej Británii, kde dostali motory Rolls-Royce Spey s vyšším výkonom. Medzi ďalších používateľov patrí Austrália, Egypt, Grécko, Irán, Japonsko, Južná Kórea. Výroba lietadiel F-4 Phantom II skončila v roku 1981.
Emmeline Pankhurstová
Emmeline Pankhurstová (* 14. júl 1858, Manchester, Spojené kráľovstvo – † 14. jún 1928, Londýn) bola britská politická aktivistka.
McDonnell Douglas F-4 Phantom II
V USA Phantomy slúžia už len u Národnej leteckej gardy, ale modernizované verzie vo vzdušných silách niektorých krajín (Japonsko, Izrael, Turecko) a majú slúžiť ešte dlho po roku 2000.
Emmeline Pankhurstová
Životopis
Pochádzala zo zámožnej rodiny s ktorou sa neskôr rozišla. Vydala sa za právnika, ktorý bol takmer tak starý ako jej otec a podporovala jeho politické ambície. Po jeho smrti bola nútená predať dom, knihy a obrazy a najať si malý domček na Nelsonovej ulici v Manchestri.
Kysucké drevárske závody
Súčasnosť
Na mieste bývalých Kysuckých drevárskych závodov v roku 1999 založili spoločnosť Kysucké drevárske združenie Trade a.s., ktorá odkúpila bývalý podnik a začala s výrobou. Zamestnávala 250 pracovníkov. V roku 2003 aj táto spoločnosť skrachovala. Na mieste bývalého Slovodomu a Slovolitu sa dnes nachádzajú firmy AIW s.r.o., ENZA s.r.o., KOMAD spol.s.r.o. a v areáli sa nachádza nová výrobná spoločnosť Promont, a.s.
McDonnell Douglas F-4 Phantom II
Exponáty na území Slovenska
Bývalý F-4F Phantom II nemeckých vzdušných síl, vystavený v Múzeu letectva Košice (pobočke Slovenského technického múzea v Košiciach). Slúžil v jednej z letiek využívajúcich danú verziu (boli medzi nimi napr. Jagdgeschwader 71 "Richthofen" a Jagdgeschwader 74 "Mölders"). Ešte v decembri 2003 bol nasadený v leteckom výcvikovom centre Rheine/Osnabruck. Stroj bol v roku 2004 vyradený zo služby v nemeckých vzdušných silách a darovaný Múzeu letectva v Košiciach.
Kysucké drevárske závody
Súčasnosť
Mnohé spoločnosti sa v areáli bývalého závodu snažia postaviť nové fabriky, napríklad švedska spoločnosť IKEA, ktorá tu chcela postaviť výrobnú halu na nábytok. Zámer sa nakoniec neuskutočnil.
Emmeline Pankhurstová
Životopis
Roku 1903 založila organizáciu WSPU. Sídlo organizácie bolo roku 1906 preniesené do Londýna. Organizácia požadujúca volebné právo žien sa postupne radikalizovala. V marci 1912 členky organizácie vytĺkli výkladné skrine v celom centre Londýna. Emmeline Pankhurstová bola za svoju činnosť niekoľkokrát uväznená. Po vypuknutí vojny WSPU vyhlásila prímerie a Emmeline Pankhurstová s dcérou Christabel začala podporovať vládu. Po vojne si zarábala ako profesionálna rečníčka v Kanade.
McDonnell Douglas F-4 Phantom II
Špecifikácie (F-4E)
right|300px|Orthographically projected diagram of the F-4E/F Phantom II thumb|right|F-4J „Showtime 100“ stíhacej letky [[VF-96|VF-96 Fighting Falcons Vojenského námorníctva USA vyzbrojený raketami AIM-9 Sidewinder a AIM-7 Sparrow]]
Kysucké drevárske závody
Súčasnosť
Od roku 2015 sa areál postupne premieňa na priemyselný park, v ktorom pôsobia firmy v oblasti strojárstva a automobilového priemyslu.
Kal’a Saláh ad-Dín (Sýria)
Kal’a Saláh ad-Dín (arabským písmom قلعة صلاح الدين; doslova "Saladinova pevnosť"; iné prepisy arab. názvu: Qal’a Saláh ad-Dín, Kal’a/Qal’a Saláhu 'd-Dín, Kal’a/Qal’a Saláhu 'd-Dín, Kal’a/Qal’a Saláhaddín, Kal’a/Qal’a Saláhuddín; prepis podľa lokálnej výslovnosti Kal’a/Qal’a Saláh ed-Dín; iné názvy: Saladinov hrad, Saláhuddínov hrad, arab. Kal’a/Qal’a Sahjún, fr. Château de Saône [t.j. hrad rytiera Roberta de Saône]) je hrad (pevnosť) v Sýrii. Nachádza sa 24 kilometrov východne od Latakie vo vysokohorskom teréne, na hrebene medzi dvoma hlbokými rokľami obklopený lesom.
Kysucké drevárske závody
Zachované budovy z bývalého závodu
Budovy zo Závodu Drevina n.p. v Krásne nad Kysucou majú dlhoročnú históriu. Mnohé sa totiž postavili v 40. a 50. rokoch 20. storočia, pri veľkej prestavbe a modernizácií podniku. Po ukončení rekonštrukcie a dobudovaní všetkých budov v 60. rokoch zamestnával závod už okolo 1 200 zamestnancov. Štát do rozvoja podniku investoval značné finančné prostriedky. Krásno nad Kysucou sa vďaka podniku stalo najpriemyselnejšou obcou nielen na Kysuciach, ale aj na Slovensku. V pláne bolo Drevinu rozšíriť ďalej na západ, aby bol priemyselný park ešte väčší a podnik zamestnal viac zamestnancov. Po páde socializmu tieto plány neboli naplnené. Drevina už ako KDZ vydržala 8 rokov, kým ju nepredal štát súkromným firmám. Tie začali asanáciu niekoľkých budov. Veľkú časť dodnes stojacich budov vlastní firma Swedwood a Promont. Bývalý Závodný klub spolu s kuchyňou vlastní Folklórny súbor Drevár. V budúcnosti sa počíta s odkupom ďalších pozemkov pre firmy, ktoré tu začnú prevádzku. V súčasnosti sú stále z menšej časti nevyužívané a mnohé budovy na nich chátrajú. Budovy, ktoré vlastnia súkromné firmy už modernizujú.
Kal’a Saláh ad-Dín (Sýria)
Spoločne s hradom Kal’a al-Hisn bola pevnosť v roku 2006 zapísaná na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Emmeline Pankhurstová
Životopis
V roku 1927 kandidovala za konzervatívnu stranu, ale zradilo ju zdravie.
Elektroerozívne obrábanie
Elektroerozívne obrábanie je spôsob obrábania elektricky vodivých materiálov, pri ktorom dochádza k úbytku materiálu elektrickým výbojom (elektroeróziou) medzi obrábaným materiálom a pracovnou elektródou. Elektrický výboj spôsobí krátkodobé prudké stúpnutie teploty rádovo až na 10000 °C, následkom čoho sa v mieste elektrického výboja vplyvom vysokej koncentrácie energie (~100 W.mm-2) vytvoria kvapky roztaveného kovu a časť z neho sa odparí. Táto metóda sa využíva hlavne pre inak ťažko obrobiteľné kovy, kalené ocele, spekané karbidy a pod.
Použitie
Tento spôsob možno využiť pri obrábaní vodivých materiálov. Väčšinou prebieha obrábanie v kvapalinovom prostredí (kvôli zabráneniu oxidácie), čo obmedzuje možnosti jeho použitia. Oproti obrábaniu reznými nástrojmi má niekoľko odlišností:
Kal’a Saláh ad-Dín (Sýria)
Dejiny
Hrad bol vybudovaný už v antických dobách, kedy oblasť ovládali Feničania, niekedy okolo prvého tisícročia pred Kr. V roku 334 pred Kr. tu Feničanov obliehal Alexander Veľký. V 10. storočí získali kontrolu nad pevnosťou Byzantínčania od dynastie emirov Hamdánovcov z Halabu. Po Byzantskej ríši pevnosť okupovali križiaci, ktorí ju pripojili k Antiochijskému kniežatstvu. Po bitke pri Hattíne v roku 1187 citadelu obliehal sultán Saladin a v júli 1188 dobyl. Na znamenie tohto víťazstva nesie meno víťaza.
Kysucké drevárske závody
Železničná vlečka do Podniku FTC
Železničná vlečka začína na železničnej stanici v Krásne nad Kysucou (v Zákysučí). Vlak jazdil po prvej koľaji stanice, prešiel na koľaj č.4, kde vstúpil na koľaj vlečky. Vlečka smeruje popri Košicko-bohumínskej železnici do osady u Gavlasa a následne do DREVINY po moste cez rieku Kysucu (blízko je sútok Bystrice a Kysuce). Ďalej pokračuje po malom kopčeku okolo bývalej obecnej kotolne až k odbočke pri Panelárni, ktorá bola tiež v minulosti súčasť DREVINY. Koľaj vlečky vstupuje do hlavnej výrobnej haly závodu, kde sa dovezené drevo používalo na výrobu. Odtiaľ vlečka pokračuje do oščadnickej píly, kde končí.
Elektroerozívne obrábanie
Použitie
Hlavnou využiteľnosťou tejto technológie je obrábanie problematických tvarov, materiálov, ale tiež veľmi presných a veľmi malých rozmerov. Pre účinnosť elektroerozívneho obrábania je určujíca vlastnosť vodivosť materiálu, teplota tavenia a požadovaná kvalita. Touto metódou je možné dosiahnuť presnosť obrábania rádovo tisíciny milimetra a drsnosti povrchu Ra 0,2, čo znamená, že takouto technológiou je možné nahradiť i brúsenie (tam kde je to inak technologicky nemožné). Samotné obrábanie nie je výrazne energeticky náročné, príkony strojov sú v rozmezí 10 až 15 kW.
Zdroje
''Ing. Jaroslav Řasa, CSc.,Ing. Zuzana Kerečaninová: Nekonvenční metody obrábění''
Kombinácia
Kombinácia môže byť:
Konrad
Konrad môže byť:
Movistar Open 1996
Movistar Open 1996 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 4. do 11. novembra 1996  na otvorených antukových dvorcoch v čilskom hlavnom meste Santiago. Titul v dvojhre získal Argentínčan Hernán Gumy, ktorý vo finále porazil Čiľana Ríosa. Bol to jeho jediný titul na okruhu ATP. Titul vo štvorhre získali Brazílčania Gustavo Kuerten a Fernando Meligeni, ktorí vo finále porazili rumunsko-španielsky pár Dinu Pescariu, Albert Portas. Pre oboch to bol prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇦🇷 Hernán Gumy vs. 🇨🇱 Marcelo Ríos 6-4 7-5
Štvorhra mužov
🇧🇷 Gustavo Kuerten / 🇧🇷 Fernando Meligeni vs. 🇷🇴 Dinu Pescariu / 🇪🇸 Albert Portas 6-4 6-2
3134 Kostinsky
3134 Kostinsky je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil Sergej Ivanovič Beľavskij 5. novembra 1921.
Konrad (priezvisko)
Konrad je nemecké a poľské priezvisko odvodené od mena Konrád. Na Slovensku a v Česku nie je časté, najviac sa vyskytuje v Bratislave, resp. Moravskom Krumlove (okres Znojmo) a Prahe.
Známi nositelia
Pozri v článku Konrad.
Neville Chamberlain
Arthur Neville Chamberlain (* 18. marec 1869, Birmingham, Spojené kráľovstvo – † 9. november 1940, Heckfield) bol britský konzervatívny politik, pôsobil ako britský ministerský predseda (19371940), známy predovšetkým politikou ústupkov (appeasementu) voči hitlerovskému Nemecku, ktorá v konečnom dôsledku zapríčinila rozpad Česko-Slovenska, zánik Rakúska a celkový rozpad povojnového Versaillského usporiadania Európy.
Mladosť
Neville Chamberlain bol syn Josefa Chamberlaina (zastával post primátora Birminghamu) a brat Austena Chamberlaina (držiteľ Nobelovej ceny, britský politik). Narodil sa v Edgbastone (územie mesta Birmingham). Navštevoval Rugbyovu školu a po jej skončení sa stal denným poslucháčom Masonovho vedeckého kolégia, neskôr Birminghamskej univerzity. Od roku 18901896 pracoval na založení sisalovej plantáže na Bahamách, avšak podnik skončil v dlhoch a on sa radšej vrátil späť do Anglicka.
Politická kariéra
Chamberlain sa popri obchodoch začal zapájať aj do miestnej politiky a v roku 1915 bol zvolený za primátora Birminghamu. V roku 1918 bol zvolený za poslanca Konzervatívnej strany za Ladywood. Odmietol úrad pod Davidom Lloydom Georgeom, ale prijal úrad Ministra pôšt (192324) a Ministra zdravotníctva (192429) pod Stanleyom Baldwinom. Tiež slúžil ako Minister financií v národnej vláde vedenej Ramsayom MacDonaldom (193137). Medzi jeho priority patrilo rušenie sociálneho zákonodarstva a reorganizovanie podpory v nezamestnanosti.
Od roku 1936 sa začali šíriť obavy z rozširovania komunizmu zo Sovietskeho zväzu do zvyšku Európy. Najmä konzervatívna strana a premiér Stanley Baldwin zdieľal tieto obavy a preto značne sympatizoval s vojenským pučom v Španielsku, namierenému proti ľavicovej vláde.
Léon Blum, premiér vlády ľudového frontu vo Francúzsku, spočiatku súhlasil s poslaním lietadiel a delostrelectva na pomoc republikánskej vláde v Španielsku. Avšak potom, čo sa dostal pod tlak Stanleyho Baldwina a Anthonyho Edena v Británii, a viacerých pravicových členov vlastného kabinetu, zmenil svoj postoj.
Na podnet Britov zaujali k Španielskej občianskej vojne ostatné mocnosti stanovisko nevmiešavania sa. Avšak Adolf Hitler a Benito Mussolini ignorovali dohody a generálovi Franciskovi Frankovi a jeho Nacionalistickým silám zaslali množstvo vojenskej pomoci, vrátane vojakov. Keď Chamberlain nahradil Stanleyho Baldwina na poste premiéra, pokračoval v politike nezasahovania.
Po tom, čo v roku 1938 vznikla únia medzi Nemeckom a Rakúskom (Anschluss), ktorá bola Versaillskou zmluvou výslovne zakázaná, začali sa najmä z Dolnej snemovne parlamentu ozývať hlasy Anthonyho Edena a Winstona Churchilla, žiadajúce akcie proti nacistickej vláde. Medzinárodné napätie sa zvýšilo, keď Adolf Hitler začal požadovať kontrolu na oblasťou Sudet v Česko-Slovensku. V snahe vyriešiť krízu, sa dvaja členovia vlády Nemecka, Británie, Francúzka a Talianska stretli v septembri 1938 v Mníchove. 29. septembra 1938 Neville Chamberlain, Adolf Hitler, Edouard Daladier a Benito Mussolini podpísali Mníchovskú dohodu ktorá pričlenila Nemecku Sudety, opevnené hraničné územie Česko-Slovenska s veľkou nemeckou komunitou. Keď Edvard Beneš, česko-slovenský prezident, ktorý nebol do Mníchova pozvaný, protestoval proti tomuto rozhodnutiu, Neville Chamberlain mu povedal, že Británia kvôli Sudetám nehodlá ísť do vojny.
Mníchovskú dohodu v tej dobe schvaľovala väčšina Britov pretože sa zdalo, že zabráni vojne s Nemeckom. Avšak po tom, čo v marci 1939 nemecká armáda zlikvidovala zvyšok Česka a Chamberlain konečne zistil, že Hitlerovi nemožno veriť, politika appeasement u skončila. Po invázii do Poľska bol Chamberlain nútený vyhlásiť Nemecku vojnu.
Rochester Americans
Rochester Americans je profesionálny hokejový klub hrajúci v AHL. Je to farma klubov NHL Buffalo Sabres a Florida Panthers. Patria k najstarším klubom AHL, založený bol v roku 1956. Získali šesťkrát Calder Cup.
V sezóne 2005/06 bol najproduktívnejším hráčom český útočník Jiří Novotný. V mužstve hral aj slovenský obranca Andrej Sekera.
Pertoltice (okres Liberec)
Pertoltice je obec v Česku v okrese Liberec v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 284 obyvateľov, z toho 134 mužov a 150 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,2 roka (muži 39,1 roka, ženy 37,4 roka).
Chaumont-la-Ville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 4945
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,6.
Chaumont-la-Ville
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
915 Cosette
915 Cosette je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil F. Gonnessiat 14. decembra 1918.
Cievna mozgová príhoda
alt=CMP- CT|náhľad|Rozsiahla ischemická cievna mozgová príhoda - CT zobrazenie nedokrveného tkaniva - označené šípkou
Cievna mozgová príhoda (iné názvy pozri nižšie) je akútne poškodenie ohraničenej oblasti mozgu s charakteristickými príznakmi poruchy jeho funkcie, vznikajúce v dôsledku náhlej poruchy prekrvenia pri čiastočnom alebo úplnom uzatvorení mozgovej tepny alebo následkom neúrazového krvácania z tepny.
Názvy
Slovenské názvy tejto choroby sú: cievna mozgová príhoda (skr. CMP), náhla cievna mozgová príhoda (skr. NCMP), akútna cievna mozgová príhoda (skr. AMCP) , (náhla/akútna) mozgovocievna príhoda , apoplexia , iktus , náhla mozgová príhoda , (náhla/akútna) mozgová cievna príhoda , mozgový záchvat , cerebrálny záchvat , cerebrálny inzult , apoplektický inzult , apoplektický záchvat ; staršie: mozgová porážka , mozgová mŕtvica , mŕtvica , mŕtvicový záchvat ; ľudovo: porážka ; nepresne: mozgový infarkt/cerebrálny infarkt  , mozgová príhoda , infarkt.
Latinské názvy sú apoplexia cerebri, ictus apoplecticus cerebri, ictus.
== Epidemiológia == Ide o chorobu starších ľudí, ale niektoré druhy cievnych mozgových príhod postihujú aj mladých. Je to tretia najčastejšia príčina smrti v ekonomicky vyspelých štátoch. Odhaduje sa, že na cievnu mozgovú príhodu umrie v celom svete ročne asi 5 miliónov ľudí, vyššiu úmrtnosť majú ischemické cievne mozgové príhody. V USA umiera do mesiaca v súhrne  28 % pacientov. Na Slovensku sa v roku 2017 vyskytlo 11556 prípadov, pričom postihnutých je skoro dvojnásobne viac mužov, ako žien. U mnohých prežívajúcich pacientov dlhodobo pretrváva deficit neurologických funkcií, čo najmä v prípadoch poruchy pohyblivosti vedie k ich závislosti na opatere. Staršie informácie udávajú, že približne 80 % všetkých cievnych mozgových príhod je ischemických, údaje Národného centra zdravotníckych informácii pre Slovensko z roku 2018 udávajú číslo 90 % a pre USA sa udáva 87 %.
== Príčiny == alt=CMP - hemorag - CT|náhľad|Ložisko intracerebrálnej hemoragie (krvácania do mozgového tkaniva), zobrazené počítačovou tomografiou - označené šípkou Náhle cievne mozgové príhody sa rozdeľujú podľa mechanizmu vzniku do dvoch základných skupín, na ischemické (z nedokrvenia) a hemoragické (spôsobené krvácaním). Hoci majú príznaky podobné, liečba sa zásadne líši a preto je potrebná rýchla a presná diagnostika.
=== Ischemické cievne mozgové príhody  === Sem patrí približne 80 % zo všetkých náhlych cievnych mozgových príhod. Podľa závažnosti nedokrvenia sa prejavujú ako:
Podkladom je ložisková ischémia mozgu - miestna porucha zásobenia mozgového tkaniva tepennou krvou, ktorá má za následok nedostatok kyslíka a metabolických substrátov a spôsobuje buď reverzibilné, alebo trvalé poškodenie neurónov.