cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Les Essarts-le-Vicomte
Les Essarts-le-Vicomte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bathory (album)
Bathory je debutový eponymný album švédskej skupiny Bathory.
Album sa mal pôvodne volať Pentagrammaton, ale potom, čo to mnohí čítali ako Pentagon sa skupina rozhodla ho premenovať.
Skladby
Hudba a texty – Quorthon
Ľuboš Blaha
PhDr. Ľuboš Blaha, PhD. (* 7. december 1979) je slovenský politik, ktorý pôsobí ako poslanec Národnej rady Slovenskej republiky (NR SR) za stranu SMER – sociálna demokracia. Vo vedecko-výskumnej činnosti vystupuje ako filozof a politológ, ktorý sa hlási k myšlienkam marxizmu, neomarxizmu, demokratického socializmu, antiglobalizmu a komunitarizmu a ktorý pôsobí ako vedecký pracovník na Ústave politických vied Slovenskej akadémie vied, hoci Predsedníctvo SAV sa dištancovalo od jeho vyjadrení s tým, že počas výkonu verejnej funkcie Blahovi nemôžu dať výpoveď. Od spôsobu, akým Ľuboš Blaha vo funkcii poslanca NR SR prezentuje svoje názory na verejnosti, sa v roku 2022 dištancovala aj časť jeho spolupracovníkov z Ústavu politických vied SAV.
Opakovane bol médiami hlavného prúdu kritizovaný za šírenie hoaxov, konšpiračných teórii a dezinformácií prostredníctvom statusov na Facebooku, v ktorých kritizuje prezidentku Zuzanu Čaputovú, bývalých vládnych politikov, hlavno-prúdové médiá, tretí sektor, pro-západnú zahraničnú politiku, očkovanie proti ochoreniu COVID-19 a šíri názory, ktoré pristupujú kriticky k rusko-ukrajinskej kríze. Podľa stránky demagog.sk sa Blaha vyjadruje v diskusiách viac pravdivo ako nepravdivo.
Životopis
Základnú školu a gymnázium absolvoval v Bratislave. Študoval politológiu na Univerzite Mateja Bela v Banskej Bystrici. V štúdiu pokračoval na Univerzite Komenského v Bratislave (odbor filozofia). Doktorát obhájil na Ústave politických vied SAV kde pracuje od roku 2004. Náplňou jeho výskumu je marxizmus, liberalizmus a komunitarizmus.
Počas doktorandského štúdia pracoval v Komunistickej strane Slovenska ako referent pre styk so zahraničím. V rokoch 2006 až 2010 pôsobil ako poradca predsedu NR SR Pavla Pašku. V júli 2012 spolupracoval na projekte Ľavé spektrum 2012. Jeho otec bol novinár a publicista Milan Blaha (známy napríklad z relácie STV „Večer na tému“), ktorý bol v roku 2009 prepustený z STV pre nedodržiavanie objektivity v relácii, ktorú moderoval.
Politická kariéra
Od roku 2012 je Blaha poslancom NR SR za SMER-SD a členom poslaneckého klubu SMER-SD.
Volebné obdobie 20122016
V parlamentných voľbách v roku 2012 kandidoval z 85. miesta kandidátky SMER-SD a získal 1 195 preferenčných hlasov.
Volebné obdobie 20162020
V parlamentných voľbách v roku 2016 kandidoval na 38. mieste. Dostal 2 746 preferenčných hlasov, čím si udržal 38. miesto. Bol overovateľom zahraničného výboru NR SR a predsedom výboru NR SR pre európske záležitosti.
V roku 2018 sa stal vedúcim delegácie NR SR do Parlamentného zhromaždenia Rady Európy a v januári 2018 ho plénum PACE zvolilo za podpredsedu parlamentného zhromaždenia. Bol tiež predsedom Európskeho výboru NR SR. Podnikol viacej než 50 zahraničných ciest. V lete 2019 požadoval odvolanie poslanca Martina Poliačika z Parlamentného zhromaždenia po tom čo Poliačik nesúhlasil s rýchlosťou návratu hlasovacích práv pre Rusko. Ruská delegácia práva stratila po obsadení Krymu Ruskom. Blaha spolu s Pavlom Gogom (SMER-SD) a Radovanom Balážom (SNS) leteli na otočku do Štrasburgu, aby podporili návrh navrátenia hlasovacích práv Rusku.
Volebné obdobie 20202024
V parlamentných voľbách v marci 2020 kandidoval na 11. mieste kandidátky SMER-SD, po zohľadnení zisku 60 263 preferenčných hlasov sa dostal na 6. miesto.
Po voľbách bol Blaha navrhnutý na predsedu ľudskoprávneho výboru NR SR, no ani na štvrtýkrát nebol zvolený.
Vo volebnom období 20202024 ho SMER-SD navrhol do troch parlamentných delegácií: pri Parlamentnom zhromaždení Rady Európy, pri Parlamentnom zhromaždení Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe (OBSE) a Parlamentnom zhromaždení NATO. Koalícia Blahu odmietla vo všetkých troch prípadoch.
Legislatívna činnosť
Po kritike, medializovanej v roku 2021, svoju legislatívnu aktivitu zintenzívnil a jeho podpis sa objavil pod návrhmi ďalších piatich zákonov.
Politické názory
Ľuboš Blaha sa považuje za vyhraneného ľavičiara. Hlási sa k socializmu, antikapitalizmu, antifašizmu, antiglobalizmu a umiernenému pacifizmu. Považuje sa za marxistu, ale odmieta bývalý stalinský režim a hlási sa k modernému západnému marxizmu, k radikálnej demokracii a kultúrno-liberálnym témam. Politicky podporuje klasickú sociálnu demokraciu s jej dôrazom na ekonomické otázky (stará ľavica), avšak sympatizuje aj s latinskoamerickými socialistickými štátmi a hnutiami. Býva častým terčom kritiky za svoj obdiv k ľavicovým osobnostiam ako Karl Marx, Che Guevara alebo Hugo Chávez. Verejne prejavuje sympatie aj k politikom, ktorí vo svojej činnosti otvorene porušovali ľudské práva a základné slobody, ako napr. k československému komunistickému politikovi Gustávovi Husákovi, ktorý s na čelo KSČ dostal v roku 1969, po násilnom potlačení tzv. Pražskej jari vojskami štátov Varšavskej zmluvy vedenými ZSSR.
Od januára 2020, kedy začal obhajovať Gásema Solejmáního, sa radí aj medzi podporovateľov islamizmu. Je zástancom škandinávskeho sociálneho modelu, predovšetkým vysokého progresívneho zdaňovania a robotníckych fondov (lontagarfondner). Na Slovensku propaguje model družstiev na spôsob španielsko-baskickej družstevnej korporácie Mondragón.
Blaha sa hlási k mnohým myšlienkam Noama Chomského či Slavoja Žižeka a odmieta akékoľvek prejavy rasizmu, xenofóbie a fašizmu, považuje ich za kriminálne činy. Odmieta Slovenský štát a Jozefa Tisa. V poslaneckom klube SMER-SD patrí k najliberálnejším poslancom vo vzťahu k menšinám a ľudskoprávnej agende. Je výrazný kritik globálneho kapitalizmu, liberalizmu a pravicového extrémizmu. V súčasnosti svoj slovník voči liberalizmu a politickým oponentom pritvrdzuje a prikláňa sa viac k autoritarizmu a národno-konzervatívnym hodnotám.
Počas júna 2018 oficiálne odprezentoval novú knihu Antiglobalista, v ktorej sa vyhraňuje jednak voči alterglobalistickej ľavici, ktorú považuje za naivnú a nerealistickú. Navrhuje návrat ku komunitárnym hodnotám, kolektívnym identitám a triednej solidarite, internacionalizmu.
Zahraničná politika
V zahraničnej politike čerpá vo svojich názoroch inšpirácie z medzinárodnopolitického realizmu a neomarxizmu. Patrí ku kritikom zahraničnej politiky USA, otvorene kritizoval nielen vojnu v Iraku, ale aj vojnu v Afganistane. Kritizoval aj západné angažovanie sa v Líbyi či Sýrii. Na druhú stranu podporuje vojenské angažovanie Ruskej federácie a Iránu v Sýrii. Kritizuje aj zahraničnú politiku Izraela vo vzťahu k Palestíne. Zasadzuje sa za práva Arménov vo vzťahu k Náhornému Karabachu, napriek tomu, že vláda Smeru umožnila vývoz slovenských húfnic a raketometov, ktorými sa proti Arménom vyzbrojil Azerbajdžan. Blaha kritizuje tureckú zahraničnú politiku.
Rusko-ukrajinská vojna
Na Slovensku patrí k obhajcom Ruskej federácie odkedy vypukla Rusko-ukrajinská vojna Ukrajine. Je zástancom režimu Vladimíra Putina, ale krízu na Ukrajine vníma ako geopolitický stret Západu a Ruska, pričom odmieta jednostrannú kritiku Ruska a rastúcu rusofóbiu v Európe. Otvorene kritizoval sankcie voči Rusku a Rusko označuje za „priateľský národ, ktorý oslobodil Slovensko od fašizmu v 1945“.
Európska únia
Voči Európskej únii je veľmi kritický, no odmieta euroskepticizmus a nacionalizmus. EÚ považuje za neoliberálny a elitársky projekt, avšak pre Slovensko lepšiu alternatívu ako EÚ nevidí. Podporuje boj za spravodlivejšiu a sociálnejšiu Európu, ktorá bude viac ľavicová a demokratická. V minulosti sa zasadzoval za projekt európskeho nepodmieneného základného príjmu. Dlhodobo propaguje sociálnu ekonomiku a družstvá, výrazne sa zasadzuje za sociálnu úniu. V roku 2014 tvrdo kritizoval prebiehajúcu dohodu o voľnom obchode medzi EÚ a USA, známu aj ako TTIP, ktorá je podľa neho synonymom pre „neoliberalizmus a kolonizáciu európskeho sociálneho modelu americkými nadnárodnými korporáciami". Počas európskej migračnej krízy v roku 2015 patril k odporcom povinných kvót. Dôrazne však odmietal islamofóbiu a obhajoval solidaritu Slovenska s EÚ, či už materiálnu, finančnú alebo personálnu.
Rembertów
left|50px right|thumb|Poloha
Ľuboš Blaha
Kritika a kontroverzie
Ľuboš Blaha ja známy svojim ostrým až nenávistným prejavom v statusoch na sociálnych sietiach, pre ktoré sa vystavuje vlnám kritiky verejnosti, novinárov, politických oponentov a spolustraníkov.
Rembertów
Rembertów je mestský obvod vo Varšave. V rokoch 1939 až 1957 to bolo samostatné mesto, ktoré bolo k Varšave pričlenené ako súčasť obvodu Praga Południe. Medzi rokmi 1994 a 2002 predstavoval samostatnú oblasť Warszawa-Rembertów. V 40. rokoch tu bolo väzenie v správe nacistov a neskôr Sovietov.
Ľuboš Blaha
Kritika a kontroverzie
Svojich politických oponentov a liberálnych novinárov tam opakovane nazýva „liberálnymi prascami“. Rozruch vyvolalo aj označenie Jána Palacha za teroristu. Väzňov komunistického režimu zasa Blaha nazval „podvodníkmi, zlodejíčkami a nemorálnymi cynickými a arogantnými milionárskymi prasatami“. Okrem iného Blaha býva kritikmi označovaný za „komunistu“ alebo „ruského agenta“. V júni 2018 bloger Samo Marec podal na Blahu trestné oznámenie pre podozrenie z porušenia § 422d Trestného zákona (zákona NR SR č. 300/2005 Z. z. v znení neskorších predpisov), t. j. z popierania, spochybňovania, schvaľovania alebo snahy o ospravedlnenie zločinov režimu založeného na komunistickej ideológii. Podnetom bol Blahov status na sociálnej sieti Facebook zverejnený 27. mája 2018, v ktorom zdôrazňoval pozitívne stránky socialistického režimu v Československu. V máji 2019 na parlamentnom výbore pre európske záležitosti premiér Peter Pellegrini (SMER-SD) kritizoval Ľuboša Blahu pre jeho status na sociálnej sieti, kde označoval Európsku úniu ako „antiľudskú, antisociálnu, plnú nenávisti voči strednej Európe a slovenskej kultúre“ a predstaviteľov Európskej únie nazval „bandou lúzrov“. Reagoval tak na podporu stránky Zomri Ministerstvom zahraničných vecí. Pellegrini súčasne Blahu nepriamo vyzval, aby zvážil zotrvanie na poste predsedu výboru pre európske záležitosti, nakoľko strana SMER-SD, ktorá ho na tento post nominovala, vždy jasne vyjadrovala podporu pre európsky projekt a členstvo Slovenska v Európskej únii.
Rembertów
Má rozlohu 19,30 km² a v roku 2004 tu žilo 21 893 obyvateľov. Je riedko obývaný, viac ako 30 percent plochy zaberajú lesy. Časť tvorí prírodnú rezerváciu Kawęczyn.
Ľuboš Blaha
Kritika a kontroverzie
V decembri 2019 sa od výrokov Blahu dištancovali dvaja z jeho zamestnávateľov, Predsedníctvo Slovenskej akadémie vied ho vyzvalo na zváženie pôsobenia na Ústave politických vied SAV a začalo tiež konanie pred Etickou komisiou SAV pre poslancovo možné porušenie Etického kódexu SAV. Predsedníctvo pripustilo, že s ním nemôžu ukončiť pracovný pomer, keďže ako poslanec má nárok na prerušenie zamestnania. Rektorka Akadémie Policajného zboru Lucia Kurilovská potvrdila, že Blaha na škole pracuje na Katedre spoločenských vied ako odborný asistent. Dištancovala sa od jeho výrokov. Blaha Predsedníctvo SAV obvinil z miešania sa do politiky a Kurilovskú za zneužitie akademickej funkcie na politiku.
3. júla 2020 Národná kriminálna agentúra Blahu na základe jeho príspevku s obrázkom Zuzany Čaputovej s textom „Žime tak, aby Martin Šmíd nezomrel nadarmo“ obvinila z popierania a schvaľovania holokaustu, zločinov politických režimov a zločinov proti ľudskosti. Z trestného činu mu hrozí 6 mesiacov až 3 roky odňatia slobody. Trestné oznámenie na Blahu podala europoslankyňa Lucia Ďuriš Nicholsonová. Robert Fico obvinenia označil za „politické šikanovanie ľudí“ a za Blahom stojí a dodal: "Všetci vieme, že v novembri v roku 1989 bola vymyslená smrť vymysleného človeka, ktorý mal zomrieť pri zásahu polície, len preto, aby bola vymyslená ešte väčšia miera demonštrácií v novembri 1989." Obvinenie za status bolo stiahnuté 24. septembra 2020.
NAKA 30. marca 2020 zastavila stíhanie Blahu za status s červenou hviezdou s tým, že skutok nie je trestným činom.
24. marca 2022 prvostupňový Okresný súd Bratislava I nariadil Blahovi „neodkladne zdržať zverejňovania a šírenia nepravdivých informácií o prezidentke SR Zuzane Čaputovej“. Čaputovú označoval za „vlastizradkyňu“ a „agentku cudzích mocností“, súd situáciu vyhodnotil takto: „výroky žalovaného, v ktorých obviňuje prezidentku z obzvlášť závažných trestných činov, a iné hanlivé obvinenia, pri ktorých je evidentná snaha žalovaného o vyvolanie silných negatívnych emócií u jeho priaznivcov voči prezidentke, nie sú obhájiteľné slobodou prejavu, pretože v nich absentuje vecná, racionálna argumentácia, prípadne akákoľvek snaha o vysvetlenie a preukázanie tvrdených skutočností. Jeho statusy majú útočnú povahu s cieľom vyvolávať a podnecovať silné negatívne emócie.“
Sociálne siete
Za rok 2019 mal Blaha na Facebooku vyše 3 miliónov lajkov, zdieľaní a komentárov. Dosiahol viacej ako mainstreamové médiá, ale aj alternatívne weby. Do svojej reklamy na Facebooku však zároveň investoval viac ako 14 tisíc eur.
14. júna 2022 Facebook zrušil Blahovu stránku. Tlačové oddelenie spoločnosti k tomu uviedlo: „Táto stránka bola odstránená pre opakované porušovanie našich pravidiel týkajúcich sa nenávistných prejavov, šikanovania a obťažovania, podnecovania k násiliu a šírenia dezinformácií o covide-19.“ Blaha bol Facebookom trestaný už viackrát: v apríli 2022 mu bolo na 30 dní znemožnené pridávať videá, 13. júna 2022 nemohol pridať video a v novembri 2021 mu spoločnosť odstránila video, kde šíril nepravdy o COVIDe.
Osobný život
Blaha je ženatý a má dve deti. V rokoch 1996 až 2011 pôsobil ako hráč na klávesové nástroje v hudobnej skupine Ethereal Pandemonium. Je fanúšikom futbalového klubu Tottenham Hotspur.
Knižná tvorba
V roku 2010 získal cenu Literárneho fondu za najlepšiu knihu v kategórii spoločenských vied za rok 2009 ku knihe Späť k Marxovi?
Rhèges
Rhèges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Ľuboš Blaha
Kniha o Leninovi
V apríli 2022 vyšla kniha ''Lenin a 21. storočie''. Ako autor je uvedený Peter Vidovan, Blaha svoje autorstvo popieral. Vydavateľstvo SAV knihu z predaja stiahlo. Predseda SAV Pavol Šajgalík o knihe vyhlásil: „Sme presvedčení, že knihu napísal pán Blaha. Všetko tomu nasvedčuje.“ Riaditeľ Ústavu politických vied SAV, Peter Dinuš oznámil svoju rezignáciu. Dinuš pravdepodobne knihu „pretlačil“ napriek nesúhlasu redakčnej rady vydavateľstva. Knihu z predaja stiahol riaditeľ vydavateľstva VEDA, Milan Brňák, keď sa od Šajgalíka dozvedel o autorstve. Dal tiež preskúmať, či publikácia spĺňa parametre vedeckej práce. Šéfredaktor vydavateľstva, Pavol Kršák, uviedol, že redakčná rada je len poradný orgán a kniha vyšla na žiadosť riaditeľa Dinuša. Ku knihe boli dva vedecké posudky, vyhotovili ich „Dominika Dinušová, príbuzná Blahovho šéfa z Ústavu politických vied SAV, a Vladimír Prorok, ktorý je známy pôsobením na českej súkromnej Univerzite Jána Amosa Komenského.“
Rhèges
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ľuboš Blaha
Kniha o Leninovi
V polovici júna 2022 Slovenská akadémia vied potvrdila, že knihu nebudú ďalej predávať. Predseda SAV Pavoj Šajgalík k tomu poznamenal: „Predslov je politickou agitáciou, ktorá nemá vo vedeckej publikácii čo hľadať. Neprijateľný je aj pseudonym. Definitívne sme rozhodli, že kniha zostane stiahnutá z predaja.“ Kniha sa mala predávať za 20 euro, celkovo ich bolo vytlačených 300. Vyšla v rámci vedeckého projektu „Tendencie vývoja súčasného kapitalizmu – protirečenia a konflikty“, nie je však jasné, či na ňu boli minuté štátne grantové peniaze.
Rhèges
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 222 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ľuboš Blaha
Kniha o Leninovi
Kniha znovu vyšla opäť v tom istom roku vo Vydavateľstve Spolku slovenských spisovateľov, pričom Blaha svoje autorstvo potvrdil.
Milan Danilo Izák
náhľad|Hrob Milana D. Izáka, jeho manželky a syna v banskobystrickom evanjelickom cintoríne. Milan Danilo Izák (* 19. august 1878, Martin – † 24. december 1918, Banská Bystrica) bol právnik.
Milan Izák (1913 - 1954) - syn
Oľga rod. Veselová (1893 - 1979) - manželka
Životopis
Právo študoval na univerzite v Budapešti. Advokát v Banskej Bystrici (7 rokov); pôsobil v advokátskej kancelárii na Skuteckého ulici naproti Obchodnej akadémii v Banskej Bystrici. Účastník 1. svetovej vojny. Po návrate z vojny zomrel v Banskej Bystrici na tzv. španielsku chorobu.
Puebla (mesto)
Puebla je hlavné mesto rovnomenného štátu a celkovo štvrté najväčšie mesto Mexika s asi 1,9 miliónom obyvateľov. Leží asi 110 km juhovýchodne od mexického hlavného mesta Mexiko.
Dejiny
Pretože sa v blízkosti mesta nachádzajú tri sopky, La Malinche, Popocatépetl a Iztaccíhuatl, je často postihnuté zemetrasením. Mohutné zemetrasenie z roku 1999 poškodilo niektoré historické budovy a kostoly, ktoré sa dodnes rekonštruujú.
Puebla je preslávená svojou keramikou, pôvodne modrobielou, dovezenou zo Španielska. Dnes sa na kachle používa široká škála farieb -červené, oranžové, žlté i zelené. Farebné kachle sú na fasádach i lavičkách. Na miestnom trhu neďaleko centra je možné kúpiť veľa keramiky rôzneho druhu.
Milan Izák (oftalmológ)
Milan Izák (* 26. september 1939, Banská Bystrica) je slovenský lekár-oftalmológ.
Životopis
V roku 1946 – 1956 študoval na JSŠ v Brezne, Banskej Bystrici a vo Zvolene, 1956 – 1962 absolvoval štúdium na Lekárskej fakulte J.E. Purkyně v Brne. V roku 1966 obhájil atestáciu I. st. a v roku 1970 atestáciu II. stupňa na ILF v Košiciach, 1977 CSc., 1989 docent, 1997 vymenovaný za profesora. Absolvoval študijné a pracovné cesty do takmer všetkých štátov sveta, v medicínsky najvyspelejších krajinách bol opakovane. V roku 1962 nastúpil do KÚNZ v Banskej Bystrici ako lekár, 1966 sa stal zástupcom prednostu oddelenia a 1977 prednostom očného oddelenia, od 1991 je prednostom Očnej kliniky NsP F.D. Roosevelta v Banskej Bystrici. V rámci pedagogickej činnosti pôsobil ako profesor na Trnavskej Univerzite v Trnave (1998 – 1999).
Je členom 13 domácich a zahraničných odborných spoločností. Venuje sa mikrochirurgii oka a využitím progresívnej techniky a zavádzaním nových operačných metód do rutinnej praxe. Patrí mu rad priorít v rámci Československa a Slovenska. Je autorom 9 zlepšovacích návrhov, vybudoval jedno z najlepšie vybavených oftalmologických pracovísk na Slovensku. Vychoval rad vynikajúcich odborníkov. Je spoluautorom 2 monografií, publikoval odborné príspevky doma i v zahraničnej tlači. Podieľal sa na príprave 20 výučbových videofilmov.
Politika
Milan Izák kandidoval vo voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2009 ako nezávislý kandidát na kandidátke Slobodného fóra.
Patricia Petibonová
Patricia Petibon (* 7. február 1970, Montargis, Francúzsko) je francúzska koloratúrna sopranistka.
Životopis
Jej repertoár zahŕňa francúzsku barokovú a klasickú hudbu, Mozarta a moderných skladateľov ako Poulenc, Bernstein, Copland, Berg, Bacri. Študovala spev na Conservatoire de Paris, kde získala svoju prvú cenu v roku 1995. Spolupracovala s dirigentmi ako William Christie, najmä s jeho barokovým súborom Les Arts Florissants, rovnako ako aj s Johnom Eliotom Gardinerom, Marcom Minkowskim, Nikolausom Harnoncourtom, Danielom Hardingom, režisérom Bobom Wilsonom a rakúskym súborom Concertus Musicus Wien.
V roku 1996 debutovala v Opéra National de Paris s operou J. P. Rameaua Hippolitus a Aricia. Následne hrala a spievala rôzne úlohy: Blonda v opere Únos zo Serailu W. A. Mozarta, Zerbinetta v opere Ariadna na Naxe R. Straussa, Sophie v opere Gavalier s ružou R. Straussa, Norina v opere Don Pasquale G. Donizettiho, Ofélia v opere Hamlet A. Thomasa, Olympia v opere Hoffmanove poviedky J. Offenbacha, Serpetta v opere La finta giardiniera W. A. Mozarta, Junia v opere Lucio Silla W. A. Mozarta, Aspasia v opere "Mitridate, re di Ponto", v roku 2012 debutovala ako Donna Anna v opere Don Giovanni W. A. Mozarta, Zuzanka v opere „Figarova svadba“ W. A. Mozarta a Gilda v opere Rigoletto G. Verdiho.
Okrem uvedeného radu ženských rolí, ktoré predstavujú ženy naivné v láske alebo extravagantné, Patricia Petibon stvárňuje aj tragické postavy, ako titulnú rolu Lulu od Albana Berga, s ktorou brilantným spôsobom debutovala v roku 2010 v Barcelone. Nedávno debutovala v operách W. A. Mozarta Don Giovanni (ako Donna Anna) a Figarova svadba (ako Zuzanka). Patricia Petibon získala v rámci svojich barokových lyrických rolí veľký úspech ako Junia v Mozartovej opere Lucio Silla v Theatre an der Wien, pod dirigentskou taktovkou Nicolausa Harnoncourta a tiež ako Aspasia v Mozartovej opere Mitridate, re di Ponto.
Informatická výchova
Na 1.stupni ZŠ sa budujú základy informatiky, preto sa názov predmetu prispôsobil na informatická výchova. Poslaním vyučovania, informatickej výchovy, je viesť žiaka 1.stupňa ZŠ k pochopeniu základných pojmov, postupov a techník používaných pri práci s údajmi a informáciami v počítačových systémoch.
Vychováva k efektívnemu využívaniu prostriedkov IKT s rešpektovaním právnych a etických zásad. Toto poslanie sa dá dosiahnuť spoločným pôsobením predmetu informatická výchova a aplikovaním IKT vo vyučovaní iných predmetov, medzipredmetových projektov, celoškolských programov a pri riadení školy. Oblasť informatiky zaznamenáva mimoriadny rozvoj, preto v predmete informatická výchova je potrebné dôkladnejšie sa zamerať na štúdium základných pojmov. Dostupné technológie majú poskytnúť vyučovaniu informatickej výchovy široký priestor na motiváciu a praktické projekty.
Stratégie vyučovanie
Pri voľbe vyučovacích metód a foriem prihliadame na obsah vyučovania, na individualitu žiakov a vzťahy v triednom kolektíve tak, aby boli splnené stanovené ciele a rozvíjali sa kľúčové kompetencie žiakov pre daný predmet. Pri výučbe informatickej výchovy využívame najmä:
Ciele predmetu
Cieľom informatickej výchovy na 1. stupni ZŠ je zoznámenie sa s počítačom a možnosťami jeho využitia v každodennom živote.Prostredníctvom primeraných veku žiakov získať základné zručnosti v používaní počítača. V rámci medzipredmetových vzťahov si žiaci pomocou rôznych aplikácií precvičujú základné učivo z matematika, slovenského a cudzieho jazyka, získavajú vedomosti za podpory edukačných programov z prírodovedy a vlastivedy. Rozvíjajú svoju tvorivosť a estetické cítenia v rôznych grafických editoroch Dôraz sa pri tom kladie nie na zvládnutie ovládania aplikácie, ale na pochopenie možností, ktoré môžeme využiť pri každodenných činnostiach.
Rob Zombie
Rob Zombie (vlastným menom Robert Bartleh Cummings; * 12. január 1965) je hudobník, filmový režisér, scenárista a filmový producent. Založil heavy metalovú skupiny White Zombie a bol trikrát nominovaný ako sólový umelec na cenu Grammy Award for Best Metal Performance.
Zombie má tiež úspešnú kariéru ako filmový režisér, vytvoril filmy ako Dom 1000 mŕtvol, Vyvrženci pekla, remake filmu z roku 2007 Halloween ako jeho pokračovanie s názvom Halloween II. Jeho nasledujúci film bude mať názov Lords of Salem.
Rob Zombie sa od roku 1982 hlási k vegetariánstvu.
História
Rob Zombie začal svoju kariéru v roku 1985 ako spevák skupiny White Zombie. Jeho prvý album s touto skupinou vyšiel v roku 1987 a niesol názov Soul-Crusher. Po ňom nasledovali albumy Make Them Die Slowly v roku 1989 a La Sexorcisto v roku 1991. Rob Zombie so skupinou vydal ešte jeden album v roku 1995 s názvom Astro Creep: 2000.
Rob ale začal v auguste roku 1997 pracovať na svojom prvom sólovom albume. Práca na tomto albume trvala 10 mesiacov a nakoniec vyšiel dňa 25. augusta 1998 pod názvom Hellbilly Deluxe a ihneď sa umiestnil na #5 v rebríčku predajnosti. Tento album produkoval Scott Huphrey. Nakoniec bolo predaných viac ako 3 milióny platní. Pieseň „Superbeast“ bola nominovaná na cenu Grammy za Best Metal Performance v roku 1999. Remix piesne „Dragula“ sa dokonca dostal do soundtracku filmu Matrix.
V roku 2001 vydal Rob Zombie album The Sinister Urge (názov prevzatý z filmu z 1961 od Edward D. Wooda), ktorý opäť produkoval Scott Humphrey. Album obsahoval single „Never Gonna Stop (The Red Red Kroovy)“, „Feel So Numb“ a „Demon Speeding“. Album bol platinovo certifikovaný.
Avery Brundage
Avery Brundage (* 28. september 1887, Detroit, Michigan, USA – † 8. máj 1975, Garmisch-Partenkirchen, Nemecko) bol americký atlét, športový funkcionár, zberateľ umenia a filantrop. Avery Brundage bol piatym predsedom Medzinárodného olympijského výboru (MOV).
Životopis
V roku 1909 absolvoval na Illinoiskej univerzite strojné inžinierstvo, po štúdiách založil vlastnú stavebnú spoločnosť, ktorej sa venoval do roku 1947. Bol aktívnym športovcom a v roku 1912 sa zúčastnil Olympijských hier v Štokholme, kde dosiahol 6. miesto v päťboji a 16. miesto v desaťboji.
V roku 1928 sa stal predsedom Únie amatérskych atlétov, následne v roku 1929 predsedom Olympijského výboru USA a v roku 1930 podpredsedom IAAF. Po smrti Henriho de Baillet-Latoura počas druhej svetovej vojny sa stal podpredsedom MOV a po odstúpení Sigfrida Edströma v roku 1952 sa stal predsedom organizácie. Brundage silno odmietal profesionalizáciu Olympijských hier, jeho názory sa však postupne prestali zhodovať s názormi ostatných členov MOV i celého športového sveta. Jeho postoj viedol k niekoľkým zahanbujúcim incidentom, napr. vylúčeniu rakúskeho lyžiara Karla Schrantza zo Zimnej Olympiády 1972 kvôli podozreniu z profesionalizmu.
Okrem toho sa k Brundagemu sa viaže niekoľko ďalších kontroverzií:
Po olympiáde v Mníchove odstúpil z predsedníctva MOV a vo funkcii predsedu ho nahradil Lord Killanin. Venoval sa najmä zberateľstvu umeleckých predmetov z Ázie. Po smrti zanechal svoje zbierky San Franciscu. Jeho rozsiahla kolekcia sa stala základom múzea ázijského umenia v San Franciscu.
Károly Kós
Károly Kós (* 16. december 1883, Temešvár† 24. august 1977, Kluž) bol maďarský architekt, spisovateľ, politik, ilustrátor a etnológ žijúci v Rakúsko-Uhorsku, v krajine Sedmohradsko (časť dnešného Rumunska).
Životopis
Károly Kós sa narodil v Temešvári ako dieťa nemeckého poštového úradníka Karla Koscha a pôvodom francúzsko-rakúskej Sidonii Sivet. V roku 1887 sa rodina presťahovala do Sibiu (Nagyszeben), kde ho rodičia zapísali do maďarskej základnej školy. Strávil tu tri roky. Jeho otca v roku 1892 preložili do Klužu (Kolozsvár, Cluj), kam sa presťahoval spolu s rodinou.
Vzdelanie
Rodičia ho zapísali do základnej školy reformovanej cirkvi. Svoje štúdium pokračoval na reformátskom gymnáziu. Jeho prvá cesta do Kalotaszegu sa uskutočnila na pozvanie spolužiakov na jar roku 1900. Neskôr opäť navštívil vidiek, tentoraz Türe, kde sa zoznámil s dcérou kňaza reformovanej cirkvi, Idou Balázs, ktorú si o desať rokov zobral za ženu.
V roku 1901 zmaturoval, po pár mesiacoch ťažko ochorel na týfus. Po jeho uzdravení sa na želanie svojich rodičov v roku 1902 prihlásil na budapeštiansku technickú univerzitu. Najprv sa prihlásil na inžinierske štúdium, zdalo sa mu to však nezaujímavé a na veľkú mrzutosť svojich rodičov predsa len prestúpil na katedru architektúry. Podľa vlastných slov mal ťažkú ruku, no časom vďaka úsiliu sa stal dobrým kresličom. Aj s teoretickými predmetmi mal ťažkosti, no jeho ateliérovú tvorbu čoskoro začali uznávať jeho spolužiaci ako aj profesori. Ako poslucháč tretieho a štvrtého ročníka vyhrával ceny a dostával štipendiá.
Počas štúdia
Jeho prvým známejším návrhom je „Kis családi ház“ (Malý rodinný dom). V roku 1906 na výstave Maďarského zväzu architektov vyhral jeho projekt „Kútház“ (Studňový dom) druhú cenu.
V roku 1907 jeho spoločný projekt „Kettös müteremház“ (Dvojitý ateliérový dom) s Dezsöm Csornom vyhral na súťaži Wellisch prvú cenu. Ďalší projekt na súťaž Wellisch bol „Két falusi ház“ (Dva vidiecke domy). Jeho diplomová práca, „Egy föúri kastély“ (Aristokratický kaštieľ), ktorej konzultantom bol Fridrich Schulek, mala všeobecný úspech a bola pozdvihnutá na diplomovú cenu.
Po skončení štúdia odcestoval do Talianska a neskôr získal štipendijný pobyt do Sedmohradska. Po návrate si v Budapešti otvoril vlastnú architektonickú kanceláriu.
Po dokončení štúdia
V roku 1908 dostal svoje prvé zákazky. Rímskokatolícky kostol v Zebegényi a kalvínsku faru a modlitebňu v Óbude, ktorú navrhoval s Dezsöm Zrumeczkym. V roku 1909 postavil rodičom dom v Brétfü. Ešte v tomto roku ich poverili na navrhnutie pavilónov zoologickej záhrady, preto sa s Zrumeczkym vybrali do Nemecka na študijnú cestu. V roku 1910 si postavil víkendový dom „Varjú vár“ (Havraní hrad) v Sztáne. S Dénesom Györgyim navrhli školu a škôlku na ulici Városmajor a župný dom Maros-Torda v Marosvásárhely (Târgu Mureş). Počas roku 1910 dokončil „Kakas templom“ (Kohútí kostol) v Kluži a nemocnicu v Szepsiszentgyörgy. V týchto rokoch ho ovplyvňovala viedenská secesia a Art Nouveau.
Po vypuknutí prvej svetovej vojny v roku 1914 sa odsťahoval do Sztány. Od roku 1917 do roku 1918 ako štátny štipendista vycestoval do Istanbulu. V roku 1918 ho požiadali aby zastával post profesora na vysokej škole umeleckých remesiel v Budapešti, rozhodol sa však ostať v Sedmohradsku.
Angažoval sa aj v politických záležitostiach Sedmohradska. Založil niekoľko spolkov a organizácií, vydal politické diela.
Architektonické diela
náhľad|Dom a brána v Budapešti
Manželstvo
náhľad|[[Hinduizmus|Hinduistická svadba v Indii]] Manželstvo je spoločenská a právna inštitúcia, ktorá sa uzatvára sobášom a tvorí základ pre rodinu, avšak jej konkrétna podoba, funkcia a rozsah s ňou spojených práv a povinností sa líši v závislosti od príslušnej kultúry a právneho systému. V právnom systéme Slovenskej republiky definuje manželstvo prvá veta čl. 41 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov ako „jedinečný zväzok medzi mužom a ženou“.
Etymológia
Slovenské slovo manželstvo je odvodené od slova manžel, ktoré je novšou obmenou staršieho slova malžen, známeho z vlastného mena Malženice doloženého v 15. storočí. Pôvod slova malžen je nejasný.
Podľa jednej hypotézy vzniklo na základe tvaru malžena („manželka“), obyčajne považovaného za čiastočný preklad (v neskorej praslovančine: malъžena) starohornonemeckého (sthnem.) māl-wīp („manželka“) zloženého zo sthnem. wīb, wīp „žena“ a mahal (nem. Mahl) „sľub, dohoda“ (zachované napr. v nem. Mahl-schatz„dar, ktorý ženích odovzdáva neveste pri zásnubách alebo sobáši“, Ge-mahl„manžel“, ver-mählen„zosobášiť“ a i.).
Podľa iného výkladu vzniklo na základe praslovanského (psl.) malъžena („manželský pár“), ktoré sa pokladá za obmenu pôvodného slova manъ-žena („muž a žena“) ako predpokladanej zloženiny praindoeurópskeho manu („muž“) a psl. žena („žena“).
Formy manželstva
náhľad|Právna úprava polygamie: legálna iba pre [[Moslim (vyznávač islamu)|moslimov (India, Malajzia, Filipíny, Singapur),  legálna,  legálna v niektorých regiónoch (Indonézia),  ilegálna, ale nekriminalizovaná,  ilegálna a kriminalizovaná.]]
Formy uzavretia manželstva
Manželstvo je možné podľa slovenského práva uzavrieť dvoma formami:
Na Slovensku sa civilný a cirkevný sobáš navzájom právne rešpektujú. Po uzavretí občianskeho sobáša je možný aj obrad cirkevný, pokiaľ je to medzi tými istými osobami (ten istý muž a tá istá žena), v civilnom práve ním však už nevzniknú žiadne právne následky. Cirkevný obrad medzi inými osobami (ten istý muž a iná žena, resp. iný muž a tá istá žena) nie je bez predchádzajúceho rozvodu možný. Po uzavretí cirkevného sobáša nie je potrebné (ale ani možné, pretože manželstvo vzniklo a právne účinky nastali uzavretím cirkevného sobáša) uzavrieť občiansky sobáš.
Práva a povinnosti manželov
Manželstvo obvykle prináša práva a povinnosti manželom, ktoré sa týkajú výchovy detí, spoločného vlastníctva, sexuálneho chovania, príbuzenských väzieb, členstva v kmeni, vzťahu ku spoločnosti, dedičstvu a láske. V špecifických prípadoch manželstvo tiež ustanovuje právne otcovstvo dieťaťa ženy alebo právne materstvo dieťaťa otca. Manželstvo je tradične jedným z požiadaviek na založenie rodiny, o čo sa opiera aj fungovanie spoločnosti. Manželstvo tak neslúži iba manželskému páru, ale tiež záujmom detí a spoločnosti.
V židovstve, islame a kresťanstve je manželstvo tradične nevyhnutným predpokladom pre pohlavný styk. Sexuálne vzťahy pred manželstvom nie sú v kultúrnych oblastiach týchto náboženstiev podporované, lebo je považované za smilstvo. Ešte menšej priazni sa tešia sexuálne vzťahy mimo manželstva (cudzoložstvo) ako porušenie manželskej vernosti.
Ukončenie manželstva
Manželstvo sa končí buď smrťou jedného z manželov alebo rozvodom na základe rozhodnutia súdu. Ďalším spôsobom je anulácia manželstva, keď sa manželstvo prehlási za neplatné (nulitné) od začiatku.
Súd môže manželstvo na návrh niektorého z manželov rozviesť, ak sú vzťahy medzi manželmi tak vážne narušené a trvalo rozvrátené, že manželstvo nemôže plniť svoj účel a od manželov nemožno očakávať obnovenie manželského spolužitia. Súd zisťuje príčiny, ktoré viedli k vážnemu rozvratu vzťahov medzi manželmi, a pri rozhodovaní o rozvode na ne prihliada. Súd pri rozhodovaní o rozvode vždy prihliadne na záujem maloletých detí.
Židovské ponímanie manželstva
Manželstvo je v židovstve základným kameňom pre naplnenie prvého prikázania, totiž „Buďte plodní a množte sa“ (Gn).
Manželstvo v Starom zákone
Manželstvo Starý zákon spája so stvorením človeka. Ide o zväzok pohlavne rôznych, avšak rovnocenných a rovnoprávnych osôb podľa poriadku, ktorý je daný od počiatku (Gn 1,27n.). Manželstvo je zmluvou, ktorá má ako primárny zámer zaistiť pokračovanie rodovej línie muža. Manželstvo kladie rôzne požiadavky na muža a ženu: muž môže porušiť iba cudzie manželstvo, žena iba manželstvo vlastné. Starý zákon nepozná záväzok monogamie a manželstvo je rozlučiteľné. Bezženstvo (či celibát) je Starému zákonu cudzie.
Ketuba (židovská svadobná zmluva)
Ketuba je židovská svadobná zmluva, ktorá sa používa už tisícročia. Bola a stále je dôležitým dokladom židovského manželstva. Má význam nielen spoločenský, ale predovšetkým právny. Spočiatku slúžila ako zákonná ochrana pre ženu v prípade, že by ju muž zapudil, rozviedol sa s ňou, alebo keby ovdovela. Išlo predovšetkým o finančné zaopatrenie a právo ženy na časť manželovho majetku. Dodnes sa do ketuby zaznamenáva finančná suma, ktorý stanoví novomanžel a ktorý sa žene vypláca po jeho smrti alebo ktorý sa musí vyplatiť v prípade rozvodu. Minimálna doporučená čiastka je suma, z ktorého by rozvedená žena mohla žiť prinajmenšom po dobu jedného roku alebo podľa zvykového práva tretina majetku. V neskorších dobách bola svadobná zmluva rozšírená o ďalšie opatrenia týkajúce sa tiež spoločného života manželov (muž má povinnosť svoju ženu živiť, šatiť, vykúpiť ju, ak by bola unesená, zaistiť jej lekára a pod.). Pri svadobnom obrade potvrdzuje muž svojim podpisom platnosť zmluvy a potom, čo sa podpíšu aj dvaja prítomní svedkovia, muž obradne odovzdáva ketubu svojej žene. Ketuba je teda platný dokument právne ochraňujúci ženu, ktorý u seba žena ponecháva po celú dobu manželstva. V prípade, že muž nedodrží to, k čomu sa vo svadobnej zmluve zaviazal, má žena právo sa obrátiť na židovský súd, tzv. bejt din. Pokiaľ bejt din zistí, že je žena v práve, môže na jej žiadosť povoliť rozvod manželstva.
Kresťanské ponímanie manželstva
V kresťanstve je manželstvo právoplatným spojením muža a ženy za účelom telesného a duchovného spoločenstva.
Manželstvo v Novom zákone
Podľa Nového zákona (Mk 10,6-9; Mt 19,4n.) sa manželstvo považuje za trvalé spojenie jedného muža a jednej ženy. Žena má v manželstve rovnoprávne postavenie. Manželstvo má podľa Nového zákona svoje miesto v dejinách spásy a vzťah muža a ženy je podľa neho predobrazom vzťahu Krista a cirkvi (Ef 5,32). Na manželstvo sa teda pozerá ako na Božiu vôľu pre človeka.
Katolícky pohľad na manželstvo
Podľa katolíckeho učenia sa každé platné manželstvo uzavreté medzi dvomi pokrstenými považuje za sviatosť. Vzťah v manželstve obsahuje v sebe tiež vzťah k Bohu ako k svojmu základu a cieľu a manželstvo je považované za spôsob sprítomnenia Ježiša a cirkvi vo svete (Mt 18,20). Pokiaľ neexistujú manželské prekážky, môžu manželstvo prijať všetci pokrstení. Prirodzené manželstvo je v protiklade k sviatostnému manželstvu manželstvom medzi dvomi nepokrstenými. Účinkom manželstva je manželský zväzok, ktorý je svojou povahou výlučný a uzaviera sa na celý život, takže platne uzatvorené a dokonané sviatostné manželstvo sa končí až smrťou jedného z manželov.
V Rímskokatolíckej cirkvi prevláda názor, že túto sviatosť si udeľujú navzájom priamo snúbenci, kňaz (poprípade diakon) pôsobí iba ako svedok cirkevného aktu. Základom manželskej zmluvy je teda manželský sľub snúbencov. U gréckokatolíkov aj v ostatných východných katolíckych cirkvách je vysluhovateľom svätého tajomstva (sviatosti) manželstva kňaz alebo biskup, základnou podstatnou súčasťou obradu je korunovácia (korunuje sa alebo ovenčuje aj ženích aj nevesta). V prípade, ak jeden zo snúbencov je východný katolík a druhý rímskokatolík, manželstvo musí vysluhovať kňaz alebo biskup (nemôže to byť diakon ani pastoračný asistent), aj keď sa koná v latinskom obrade.
Manželstvo v katolíckom kanonickom práve
Kódex kánonického práva a Kódex kánonov východných cirkví stanovujú právne podmienky pre uzavretie sobáša v Katolíckej cirkvi. Pre platnú formu uzavretia manželstva sa vyžaduje aktívna účasť farára alebo biskupa jedného zo snúbencov v mieste uzavretia manželstva a aspoň dvoch svedkov. Farár môže svoju právomoc delegovať inému kňazovi (v latinskej cirkvi aj diakonovi). V nebezpečí smrti je možná účasť iba dvoch svedkov. Táto forma je povinná pre všetkých, ktorí sú v katolíckej cirkvi. Obvyklou prípravou na manželstvo sú zásnuby, poučenie manželov a ohlášky. Dišpenz od manželských prekážok udeľuje diecézny, resp. eparchiálny biskup. Medzi tzv. obyčajné prekážky patrí: jednoduché rehoľné sľuby, príbuzenstvo zákonné alebo pokrvné, rozdielnosť vyznaní, neplnoletosť, pohlavná neschopnosť, ešte trvajúci manželský zväzok, rôznosť náboženstva, prijatie sviatosti svätenia, verejné doživotné (rehoľné) sľuby a i. V manželskom práve (aj prekážkach) existujú isté rozdiely medzi rímskokatolíckou cirkvou a východnými katolíckymi cirkvami.
Manželstvo v pravoslávnych cirkvách
Manželstvo v pravosláví je vnímané do značnej miery podobne ako v Katolíckej cirkvi. Podľa pravoslávnych sa manželstvo uzatvára požehnaním, ktoré kňaz manželom pri svadbe (tzv. korunovácii) udelí (rovnako ako u východných katolíkov). Na rozdiel od katolíckeho kanonického práva môže cirkev fakticky už neexistujúce manželstvo prehlásiť za mŕtve (napr. v prípade smrti jedného z manželov, pričom smrť môže byť fyzická, morálna (napr. zločin) alebo duchovná (opustenie cirkvi, heréza, nekajúcne zotrvávanie v ťažkom hriechu; dôvodom pre rozvod je podľa Kristových slov cudzoložstvo). Druhý sobáš toho, kto nezavinil rozpad manželstva, je potom možný, avšak v prípade, že uzatvárajú ďalší sobáš obidvaja snúbenci, nekoná sa slávnostný obrad svadby, ale iný obrad, ktorý je viac-menej kajúcou bohoslužbou (ďalšie sobáše sú v súlade so Svätým písmom vnímané ako zhovievavosť k ľudskej slabosti a ako prevencia smilstva).
Manželstvo v protestantských cirkvách
Pre protestantov je manželstvo predovšetkým osobnou voľbou dvoch snúbencov. V protestantskom ponímaní sobáš nie je sviatosť, lebo ho neustanovil Ježiš Kristus. Tým sa však nepopiera jeho dôležitosť, keďže manželstvo je niečo, čo je tu už od stvorenia sveta. Sobáš v kostole je platný aj pre úrady a predchádza mu príprava so sobášiacim farárom - počet stretnutí podľa miestnych zvyklostí. V rámci sobášneho obradu môže byť slúžená aj Večera Pánova - podľa žiadosti a osobného rozhodnutia snúbencov.
Manželstvo na Slovensku
V právnom systéme Slovenskej republiky definuje manželstvo prvá veta čl. 41 ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky v znení neskorších predpisov ako „jedinečný zväzok medzi mužom a ženou“. Táto formulácia bola do ústavy vložená v júni 2014 s cieľom zablokovať prípadné snahy o rozšírenie inštitútu manželstva na páry rovnakého pohlavia. Dovtedy sa zákonná definícia manželstva opierala len o prvú vetu čl. 1 zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 36/2005 Z. z. o rodine a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, ktorá uvádza: „Manželstvo je zväzkom muža a ženy.“
Manželstvo na Slovensku sa uzatvára so súhlasom muža aj ženy pred matričným úradom alebo pred orgánom registrovanej cirkvi. Snúbenci musia vyplniť požadované tlačivá a matričnému úradu najmenej 7 dní pred uzavretím manželstva predložiť:
281 Lucretia
281 Lucretia je planétka v hlavnom páse planétok.
Kalinkovo
náhľad|Kostol svätého Františka v Kalinkove náhľad|Božia muka - kaplnka sv. Trojice z 19. storočia na Cintorínskej ulici v Kalinkove Kalinkovo (historicky, , ) je obec na Slovensku v okrese Senec v Bratislavskom kraji. Od hlavného mesta Bratislavy vzdialená len sedemnásť kilometrov.
Poloha
Kalinkovo leží v juhozápadnej časti Žitného ostrova medzi obcami Dunajská Lužná a Hamuliakovo. Juhozápadná časť obce sa nachádza pri brehoch Vodného diela Gabčíkovo (Hrušovskej zdrže). Dedinka je obľúbeným miestom vyznávačov windsurfingu a relaxu. Stred obce sa nachádza v nadmorskej výške cca Do katastra obce siahala štátna prírodná rezervácia - Ostrov kormoránov, ktorá žiaľ zanikla pri výstavbe Vodného diela Gabčíkovo. Rozloha Kalinkova je 2191 ha.
K názvu obce
Najstaršia písomná zmienka o obci je v listine bratislavskej kapituly z 20. júna roku 1288 v tvare Scemet. Z listiny sa dozvedáme o mimosúdnom vyrovnaní medzi vdovou Elsou (Alžbeta) zosnulého Potka s dcérou Aglenc v spore proti Marcellovi a Paulovi, ktorí boli synovia Michala zo Scemetu. Potkova vdova pred kapitulou obviňovala spomínaných bratov zo zabitia jej muža, ktorí vyplatili 10 mariek (hrivien) ako odškodné. Je možné, že šlo o šľachticov, jednak zo spôsobu vyriešenia sporu, ale tiež zo zápisu v listine „Marcello filio Mychaelis et Paulo de genero eiusdem de Scemet“. „De genero“ môže byť vo význame - pochádzajúci zo Scemetu, ale zároveň môže naznačovať predikát rodu - „z rodu Scemet“. S názvom Scemet sa stretávame už v skoršom období, konkrétne ide o mužské meno rybára - piscator(es)... Scemet - v potvrdzujúcej donačnej listine kráľa Bela IV. na majetok benediktínskeho opátstva na hore sv. Martina (dnes Pannonhalma) z rokov 1237 - 1240, v ktorom je uvedený aj menoslov rybárov opátstva a ich povinnosti. Spomínaný rybár Scemet lovil ryby aj so svojou rodinou na majetku Salya (Šaľa) pri rieke Wag (Váh).
V roku 1343 sa objavuje ako Zemeth, 1351 ako Oduarnokzemeth, Zemet Oduarnicala, Nagyzemet, v roku 1429 ako Zemety, v roku 1786 ako Semet a od roku 1948 ako Kalinkovo a po maďarsky Szemet. Názov obce Szemet sa nezmenil ani po prvej svetovej vojne a vzniku ČSR. Názov obce Szemet bolo zmenené na Kalinkovo až vyhláškou slovenského povereníctva vnútra A-311/16-II/3-1948 zo dňa 11. júna 1948 pod vedením Daniela Okáliho, vtedajšieho povereníka vnútra. Obec je pomenovaná pravdepodobne po evanjelickom biskupovi Joachimovi Kalinkovi, rodákovi z Ružomberka, avšak v období socializmu - náboženskej neslobody (pred rokom 1989) sa hovorilo, že názov obec dostala podľa sovietskej námornej bojovej lode Kalinka.
História
Obec mala vo svojej histórii viacerých vlastníkov. Spočiatku bola kráľovským majetkom, časť Udvarnokzemeth - Dvornícky Semet patrila bratislavskému hradu ako súčasť služobníckej organizácie. Obyvatelia sa nazývali Udvornici (lat.) - Udvarnok (maď.) - Dvorníci, ktorí mali za úlohu výkon určitej služby na hrade, či panovníckom dvore, ako napríklad výrobu potravín, lov zveri, rybolov. Od 14. storočia časť dediny patrila panstvu grófov zo Svätého Jura a Pezinka a od 16. storočia panstvám Svätý Jur a hradu Eberhard (Malinovo). Prvý známy richtár obce sa posmrtne spomína v jednej listine bratislavskej kapituly z roku 1332, ktorá vdove po Petrovi, richtárovi z dediny Zemeth (... relicte Petri, villici de villa Zemeth) potvrdzuje vlastníctvo polovice vinice v chotári dediny Reche (Rača). Podľa daňového súpisu z roku 1601 patrila stredná časť majetku Zemet Svätojurskému hradu a obecným richtárom bol Albert Sabo (judex Albertus Sabo).
Národnostné zloženie
V roku 2021 pri sčítaní žilo v obci 1476 obyvateľov z toho 19 cudzincov.
Pamiatky
Najvýznamnejšou pamätihodnosťou obce je rímskokatolícky Kostol svätého Františka Assiského, ktorý bol postavený v rokoch 1929 - 1930. Nahradil starší románsky kostol zo začiatku druhej polovice 13. storočia (rozobraný bol v roku 1936) a nachádzal sa na miernej vyvýšenine (zrejme mohyle), ktorá sa stala súčasťou starej protipovodňovej dunajskej hrádze. Pri obci sa podľa ústnej tradície mala nachádzať aj akási pevnosť, či kláštor „bielych mníchov“ (pravdepodobne išlo o rád Pavlínov) juhovýchodne od dnešnej obce v lokalite (hone) zvanom „Várhely“ (čo v slovenskom preklade znamená Hradisko).
Pamätihodnosťou je i neveľká kaplnka sv. Trojice - tzv. božia muka na začiatku Cintorínskej ulice, ktorá vznikla pred rokom 1869, pretože je už znázornená na mapách z druhého vojenského mapovania (1819 - 1869). Ďalšia novopostavená božia muka - kaplnka Panny Márie sa nachádza v novej časti obce Alej Hrušov na konci Konvalinkovej ulice pri starej hrádzi a bola posvätená 15. augusta 2018.
Za zmienku stojí i nový prícestný kríž pri ceste smerom do Dunajskej Lužnej posvätený pri príležitosti Dňa obce 5. júla 2019. Bol inštalovaný na mieste staršieho kríža zrejme z konca 19. storočia.
2457 Rublyov
2457 Rublyov je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 3. októbra 1975.
Janská
Janská je obec v Česku v okrese Děčín v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 193 obyvateľov, z toho 110 mužov a 83 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,3 roka (muži 37,3 roka, ženy 39,5 roka).
Pyrilampes
Pyrilampes alebo Pyrilampés (Pyrilampes, iný prepis: Pyrilampés) môže byť:
Alessandro Del Piero
Del Piero je historicky najlepším strelcom Juventusu. 6. apríla 2008 prekonal rekord Gaetana Scireu v počte odohratých zápasov za tento klub. Je deviatym najúspešnejším strelcom v histórii Ligy majstrov UEFA a spoločne s Robertom Baggiom štvrtým najlepším strelcom talianskej reprezentácie.
Detstvo a začiatok kariéry
Del Piero je synom Gina a Bruny a vyrastal v provincii San Vendemiano. Futbal začal hrať ako malý chlapec so svojimi tromi kamarátmi Nelsom, Pierpaolom a Giovanni-Paolom. Všetci štyri snívali o kariéry slávneho futbalistu, ale podarilo sa to iba Alessandrovi. Del Pierov starší brat Stefano hrával futbal za Sampdoriu Janov, kvôli zraneniu však musel kariéru predčasne ukončiť.