cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maďarsko-slovenský ozbrojený konflikt
Uzatvorenie prímeria
24. marca sa do konfliktu vložilo Nemecko, ktoré sa snažilo obe strany spacifikovať. Nemecko si uvedomilo, že maďarská akcia, ktorá mala pôvodne prebehnúť bez zásadnejších komplikácií, narazila na odhodlaný vojenský odpor a prerastá do väčších, nežiaducich rozmerov. Slovenskej vláde následne adresovalo nótu, v ktorej ju vyzvalo na zastavenie operácií. Situáciu prehodnotilo aj Maďarsko, ktoré požiadalo o prímerie. Večer 24. marca vydal minister Čatloš na základe žiadosti maďarskej a z poverenia slovenskej vlády rozkaz zastaviť bojové akcie ale udržať existujúce pozície. Napriek tomu aj v nasledovných dňoch pokračovali incidenty miestneho významu. Situácia sa upokojila až 31. marca 1939, medzitým Slovensko presúvalo na východ ďalšie posily.
Rokovania o novej hranici
Medzi 27. marcom až 4. aprílom 1939 prebehli medzi oboma stranami konfliktu diplomatické rokovania v Budapešti. Maďarská delegácia považovala dosiahnutú líniu za minimum, odmietla o nej diskutovať a odmietla aj myšlienku kompenzácie. Po prerušení rokovaní sa Slovensko pokúsilo využiť nemecké sprostredkovanie, pričom sa odvolávalo na ochrannú zmluvu. Nemecko nielen, že Slovensko nepodporilo, ale 31. marca mu odporučilo ďalej netrvať na nemennosti hraníc. V snahe nezaťažiť nový, ešte len formujúci sa štát väčším vojnovým konfliktom Slovensko ustúpilo. 4. apríla 1939 podpísali obe strany protokol o novej hraničnej čiare. Slovensko stratilo ďalších 74 obcí a viac než 40 000 obyvateľov, pričom šlo takmer výlučne o obyvateľov slovenskej a rusínskej, resp. ukrajinskej národnosti.
Rozhlasové umenie
Rozhlasové umenie je druh dramatického umenia realizovaný prostriedkami rozhlasu. Je predmetom vedy o rozhlasovom umení.
Malešovice
Malešovice je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 520 obyvateľov, z toho 254 mužov a 266 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,5 roka (muži 35,5 roka, ženy 37,4 roka).
Hruštínka
Hruštínka je potok na hornej Orave, preteká územím okresov Dolný Kubín a Námestovo. Je to významný pravostranný prítok Bielej Oravy s dĺžkou 20,5 km a zaberá povodie 81,2 km². Na strednom a dolnom toku výrazne meandruje. Je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení v Oravskej Magure, na severných svahoch Minčola ( 1 393,9 m n. m.) a Kubínskej hole (1 346,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 260 m n. m.
Smer toku
V pramennej oblasti tečie najprv na sever, následne sa stáča a ďalej už pokračuje prevažne severovýchodným smerom.
Ústie
Hruštínka ústi do Bielej Oravy pri obci Lokca v nadmorskej výške cca 618 m n. m.
Kúh-e Damávand
Kúh-e Damávand (iné názvy: Kúhe Damávand, Damávand, (Kúh-e/Kúhe) Demavend/Demávend, Kolleh-je/Kollehje Damávand/Demávend/Demavend) je vyhasnutá sopka, nachádzajúca sa v iránskej provincii Mázandarán, asi 50 km južne od Kaspického mora a 60 km východne od hlavého mesta Teherán. S výškou 5 610 m je to najvyšší vrch Iránu, ako aj celého Stredného východu.
Sopka leží na južnom okraji staršej 9 km širokej kaldery a je tvorená prevažne andeziticko-trachytickými horninami. Vek poslednej erupcie sopky nie je doložený, ale podľa niektorých indícií (absencia glaciálnej erózie poslednej ľadovej doby) poukazuje na jeho relatívne nedávny čas (holocén). Na svahoch sopky sa nachádzajú aj aktívne fumaroly a horúce pramene.
Damávand má dôležité postavenie v perzskej mytológii, podľa zaratuštrických textov tu bol uväznený trojhlavý drak Aži Daháka až do konca sveta.
Iné projekty
.
Allériot
Allériot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mauer 1
náhľad|mauerská sánka (replika) Mauer 1 alebo Mauer-1 (synonymá pozri nižšie) je nález sánky človeka z lokality Mauer pri Heidelbergu z roku 1907, starý 609 000 rokov. Je to typový nález druhu Homo heidelbergensis a (podľa nového datovania z roku 2010) najstarší nález rodu Homo zo severnej a strednej Európy.
Synonymá
Slovenské synonymá sú: mauerská čeľusť, heidelberská čeľusť, mauerská sánka, dolná/spodná čeľusť z Maueru, mauerský človek, človek heidelberský, heidelberský človek, heidelberský opočlovek, homo heidelbergensis.
Latinské názvy sú: Homo heidelbergensis, Homo sapiens heidelbergensis, Homo erectus heidelbergensis, staršie: Pithecanthropus heidelbergensis, Palaeanthropus heidelbergensis, Pseudhomo heidelbergensis, Protanthropus heidelbergensis, Praehomo heidelbergensis, Praehomo europaeus, Anthropus heidelbergensis, Europanthropus heidelbergensis, Euranthropus sp., Maueranthropus heidelbergensis.
Charakteristika
Nález objavil W. D. Hartmann (resp. miestni pracovníci) 21. októbra 1907, vedecky ho opísal O. Schoetensack v roku 1908 ako „Homo heidelbergensis“. Nález sa uskutočnil v pieskovni obce Mauer (v jame Grafenrein, od Maueru), ktorá leží pri meste Heidelberg v Nemecku, v hĺbke  v pieskových usadeninách. Je to mohutná (vysoká a hrubá) sánka bez bradového výbežku dospelého jedinca, pravdepodobne muža. Pri sánke sa nachádzali jednoduché kamenné sekáče a kostené nástroje. Sánka vykazuje archaické znaky (napr. robustnosť, široké ramená) aj pokročilé vlastnosti (napr. malé rozmery sánky, moderný tvar zubov – parabolický oblúk, bez diastémy, malá tretia stolička a podobne). Drsnatiny poukazujú na silné žuvacie svalstvo. Jednotlivec, ktorému patrila čeľusť, mal asi masívnu tvár so širokými jarmovými oblúkmi.
Zaradenie
Pôvodne sa zaraďoval ako (viac-menej) jediný nález samostatného druhu Homo heidelbergensis či tzv. heidelberskej rasy. Pre mnohých autorov nešlo o príslušníka rodu Homo a zaraďovali ho do rodu Pithecanthropus či ako nový rod Maueranthropus atď. (pozri podnadpis Synonymá). Ešte v rokoch 1955 a 1964 Le Gros Clark uvádza, že podľa neho nie je isté, či nález vôbec patrí do rodu Homo. Neskôr (prvýkrát už u Hrdličku v roku 1927) sa nález zaraďoval pod Homo erectus (často v rámci poddruhu Homo erectus heidelbergensis) alebo pod Homo sapiens (často v rámci poddruhu Homo sapiens heidelbergensis). Zaraďoval sa aj ako raný preneandertálec.
Najnovšie sa najčastejšie zaraďuje do samostatného druhu Homo heidelbergensis v širšom zmysle (tak ako ho uvádza napr. Rightmire v roku 1995), ale niektorí (napr. Hublin v roku 1998) ho zaraďujú pod Homo neanderthalensis alebo ho považujú za incertae sedis (napr. Hublin v roku 2009).
Datovanie
Podľa presného datovania štúdie Wagner et al. 2010 je nález starý 609 000+/- 40 000 BP. Staršie sa udával vek 550 000 BP, 700 000 BP , 700 – 500 000 BP ,300 – 250 000 BP (McKee 2005), 500 000 BP , 500 – 400 000 BP (Thurzo 1998), 650 000 – 450 000 (Wood 2011) či 650 000 BP (Encyklopédia archeológie 1985), pričom ale väčšina zdrojov udávala, že datovanie je neisté.
NGC 658
NGC 658 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 27. novembra 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Sabine Appelmansová
Sabine Appelmansová (* 22. apríl 1972, Aalst, Belgicko) je bývalá belgická profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 7 turnajov WTA v dvojhre a 4 turnaje vo štvorhre.
Aalborg
Aalborg je štvrté najväčšie mesto v Dánsku. Leží na Jutskom polostrove. V roku 2011 tu žilo 124 921 obyvateľov.
Prvé osídlenie mesta bolo doložené z obdobia okolo roku 700. Pre svoju pozíciu v oblasti Limfjordu sa v stredoveku stalo významným prístavom. Neskôr sa rozvíjalo ako priemyselné mesto. V meste sa nachádza Aalborgská univerzita, založená v roku 1974, je tu aj významné vojenské letisko a sídlo biskupa dánskej cirkvi.
Sídli tu športový klub Aalborg BK, ktorý sa venuje viacerým športovým odvetviam, či hádzanársky klub Aalborg DH.
Podľa štúdie publikovanej Európskou komisiou v roku 2015, ktorá sa zameriavala na kvalitu života v európskych mestách, sú občania Aalborgu najspokojnejší v Európe s fungovaním svojho mesta.
Dejiny
Oblasť okolo najužšieho bodu Limfjordu začala byť osídlovaná už v dobe železnej, čo viedlo k založeniu prvých osád. Okolo roku 1000 bola oblasť Aalborgu osídlovaná Vikingami. V stredoveku prispeli k rastu mesta kráľovské obchodné privilégiá, prístav a prosperujúci rybársky priemysel. V 19. storočí bol postavený most cez Limjord a následne aj železnica, čo viedlo k ďalšiemu rozvoju mesta. Počiatočný hospodársky rast Aalborgu a jeho okolia bol založený na ťažkom priemysle, súčasný vývoj sa však zameriava hlavne na kultúru a vzdelanie.
Priemysel
Aalborg je hlavným priemyselným a obchodným centrom Severného Jutska, ktoré vyváža obilie, cement a liehoviny. Industrializácia sa začala v prístavnom meste pomerne skoro, čo sa do dnešného dňa prejavuje v silnom chemickom, kovospracujúcom, tabakovom a textilnom priemysle, ako aj v stavbe lodí.
Aalborg Akvavit, tiež nazývaný Aalborger, je populárny druh alkoholu, ktorý sa vyrábal v meste do apríla 2015. Odvtedy sa vyrába v Nórsku.
Od roku 2010 plánuje mesto zvyšovať svoju účasť na globálnej ekonomike prostredníctvom existujúcich spoločností, ako aj nových podnikov. Úsilie mesta sa zameralo primárne na štyri oblasti: energetika a životné prostredie, informačné technológie, systémy na podporu zdravia a „arktický obchod“. "Arktický obchod" pokrýva najmä obchodnú spoluprácu s Grónskom, keďže prístav v Aalborgu spracováva viac ako 60% všetkého tovaru dodávaného do Grónska. Toto úsilie mesta sa odzrkadlilo na mnohých nových medzinárodných projektoch a podnikoch, ktoré boli od roku 2010 v meste založené.
K najväčším zamestnávateľom v meste patrí medzinárodná firma Aalborg Portland A/S, ktorá sa špecializuje na výrobu cementu. Medzi mladé, dynamicky sa rozvíjajúce firmy s medzinárodným pôsobením patrí napríklad firma CEGO A/S, ktorá prevádzkuje online kasíno a vyvíja softvéry pre online hry. Ďalším príkladom medzinárodne pôsobiacej firmy z priestoru informačných technológii je firma Swiftfox a jej značka House of Banks, ktorá má pôsobnosť na niekoľkých trhoch vrámci Európy.
Nábrežie Aalborgu lemujú štyri prístavy, Marina Fjordparken, Skudehavnen, Vestre Badehavn a Østre Havn. Cestovný ruch tiež rastie s výrazným nárastom počtu cestujúcich na letisku Aalborg. Aalborg má druhý najvyšší výnos z cestovného ruchu v Dánsku a je jediným mestom na severe Dánska, kde rasitie počet prenocovaní.
Zoznam pankreatických hormónov
H04A Glykogenolytické hormóny
OZ Belasá Šlachta
OZ Belasá Šlachta bolo občianske združenie fanúšikov futbalového klubu ŠK Slovan Bratislava. Spolu s fanúšikmi Spartaka Trnava sú považovaní za jedných z najlepších na Slovensku.
náhľad
Bojkot
Spolu s Fanklubom Spartak Trnava, MŠK Žilina, Ultras Nitra, Ultras Spartak, Red-White Angels (Banská Bystrica), Engerau Fans (Petržalka), Ultras Martin, Ultras Slovan a Ultras Košice sa fanklub odmietol zúčastniť na zápase medzi Slovenskom a Poľskom (3. európska kvalifikačná skupina o postup na Majstrovstvá sveta vo futbale). Ako dôvod uviedli zlú situáciu v slovenskom futbale a vyzvali ľudí, aby zvážili účasť na tomto zápase.
Slovanom a Trnavou
Koncom augusta 2008 sa zišli predstavitelia týchto fanklubov, aby sa dohodli na postupe proti policajnej brutalite na futbalových štadiónoch. Poslali otvorený list ministrovi vnútra vlády Slovenskej republiky, ku ktorému sa neskôr pripojili aj Trnavčania.
Kutasó
Kutasó je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Pásztó.
Má rozlohu 605 ha a žije tu 112 obyvateľov (2007).
Sandalfon
Sandalfon je anjel spomínaný v niektorých judaistických a kresťanských textoch.
Niektoré zdroje ho spomínajú ako proroka Elijáša povýšeného na anjela, iné ako dvojča/brata Metatrona, ktoré malo ľudský pôvod. V Knihe Enochovej je vládcom 6. Neba (makom), ale v Zohare vládcom 7. Neba. V islamskej viere býva v 4. Nebi. V Kabale je anjelom predstavujúcim sefirah Malchutu a splýva alebo sa zamieňa s anjelom Metatronom; okrem toho vraj prijíma modlitby ľudí a posiela ich Bohovi.
Podobne ako Michael vraj neustále bojuje so Samuelom (teda asi Satanom), anjelom zla. Podľa iných povestí sa označuje aj ako ofan (koleso po hebrejsky), čím sa myslí "koleso v kolese" z Ezechielovej vízie nebeských vozov. Ďalej sa o Sandalfonovi hovorí, že hrá dôležitú úlohu pri diferenciácii pohlaví v embryu.
Všetky zdroje ho opisujú ako veľmi vysokého, napríklad vraj prevyšoval výšku anjela Hadraniela o 500 rokov cesty pešo alebo vraj mal hlavu v nebesách.
Jetway
Jetway je taiwanská firma zaoberajúca sa výrobou počítačových súčiastok. Prevažne sa zameriava na matičné dosky, grafické karty, LCD monitory a Barebone systémy.
20. október
Úmrtia
thumb|upright|[[Paul Dirac († 1984)]] thumb|upright|[[Burt Lancaster († 1994)]]
Úvod (štylistika)
Úvod je v štylistike samostatná kontextová jednotka, ktorá je známa a potrebná vo vecných výkladových textoch. Tam býva včlenený do samostatného odseku alebo do samostatnej kapitoly. V úvode sa rozvedie alebo komentuje názov a naznačí sa cieľ a metóda postupu. Tam sa ešte nič nevyrieši. Úvod je medzistupňom od bežného každodenného jazyka po úzko odborný jazyk. Hovorí sa v ňom všeobecne. Úvod so svojím slohovým postupom je postavený proti jadru prejavu: tam je výklad a tu zasa informácia alebo opis.
NGC 775
NGC 775 je galaxia v súhvezdí Pec, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 14. novembra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Taste Media
Taste Media je hudobné vydavateľstvo, ktoré vydávalo hudobné diela kapiel ako sú Muse, Serafin, One Minute Silence a Shed Seven.
Spoločnosť založil Safta Jaffery, bývalý A&R manažér spoločností Decca a Magnet Records, a Dennis Smith, ktorý vlastnil nahrávacie štúdio Sawmills v Cornwalle.
NGC 970
NGC 970 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 14. septembra 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,9.
Game Boy Light
Game Boy Light je prenosná herná konzola (handheld) firmy Nintendo, uvedená na trh v roku 1997 ako vylepšená verzia pôvodných konzol Game Boy, vybavená podsvietením displeja.
Game Boy Game Boy -konsolisarja Nintendo Game Boy Pocket
Milgramov experiment
thumb|300px|Experimentátor (V) prehovára účastníka (L) aby dával elektrické šoky (o ktorých je presvedčený, že sú bolestivé) druhému účastníkovi (S), ktorý je v skutočnosti herec. Mnoho účastníkov pokračovalo v dávaní šokov napriek hercovej prosbe o milosť. Milgramov experiment (Štúdia podriadenia sa autorite) je známy vedecký pokus zo sociálnej psychológie. Experiment bol prvýkrát opísaný Stanleyom Milgramom, psychológom na Yalovej Univerzite v článku s názvom Behavioral Study of Obedience (Behaviorálna štúdia poslušnosti) vydanom v Journal of Abnormal and Social Psychology v roku 1963 a neskôr preberaný obšírne v jeho knižke z roku 1974 Obedience to Authority: An Experimental View (Poslušnosť k autoritám: experimentálny pohľad). Mal za úlohu zmerať ochotu účastníka poslúchať autoritu, ktorá káže účastníkovi robiť niečo, čo môže byť v rozpore s účastníkovým osobným svedomím.
Pokusy začali v júli 1961, rok po súde Adolfa Eichmanna v Jeruzaleme. Milgram vymyslel experiment aby odpovedal na otázku: „Mohol byť Eichmann a mnoho jeho spolupáchateľov v Holokauste len vykonávateľmi rozkazov? Môžeme ich všetkých nazývať spolupáchateľmi?“ (Milgram, 1974)
Milgram zhrnul v článku „The Perils of Obedience“ (Nebezpečenstvo poslušnosti), Milgram 1974:
Metóda experimentu
Na pokus boli subjekty získavané inzerátmi v novinách a priamymi listami, aby sa zúčastnili štúdie na Yale. Samotné experimenty sa odohrávali v dvoch miestnostiach na prízemí Linslyho-Chittendenovej Haly v univerzitnom Starom areáli. Experiment mal trvať 1 hodinu, za ktorú účastník dostane zaplatené 4,50 USD. Účastníkmi boli muži vo veku od 20 až 50, každého stupňa vzdelania, od nedokončenej základnej školy po doktorský titul.
Účastníkovi a spoločníkovi experimentátora (ktorý bol hercom predstierajúcim, že je iný účastník) bolo experimentátorom povedané, že sa budu podieľať na pokuse, ktorý testuje účinok trestu na spôsob učenia.
Jeden kúsok papiera bol daný účastníkovi a druhý spojencovi. Účastník bol presvedčený, že jeden papierik určoval „žiak“ a druhý „učiteľ“ a že papieriky sa rozdávajú náhodne. V skutočnosti na oboch kúskoch bolo „učiteľ“ ale herec predstieral, že na papieriku číta „žiak“; tak bolo zaručené, že účastník bude vždy „učiteľ“. V tomto bode, „učiteľ“ a „žiak“ boli rozdelení do rôznych miestností, kde mohli medzi sebou hovoriť, ale nemohli sa vidieť. V jednej verzii experimentu spojenec spomenul, že má choré srdce.
„Učiteľovi“ bol daný 45-voltový elektrický šok z generátora elektrošokov ako ukážka, akú môže „žiak“ dostať počas experimentu. „Učiteľ“ dostal zoznam dvojíc slov, ktoré mal žiaka učiť. Učiteľ začal čítaním zoznamu párov slov žiakovi. Učiteľ potom čítal prvé slovo z každej dvojice a 4 možné odpovede. Žiak stláčal gombík, aby vyjadril svoju odpoveď. Ak bola odpoveď nesprávna, žiak dostal šok, s napätím rastúcim s každou nesprávnou odpoveďou o 15 voltov. Ak bola správna, učiteľ čítal nasledujúcu dvojicu slov.
Subjekty boli presvedčené, že za každú nesprávnu odpoveď žiak dostával ozajstný šok. V skutočnosti tam žiadne šoky neboli. Po tom, čo bol spojenec oddelený od subjektu, spojenec spustil magnetofón spojený s generátorom elektrošokov, ktorý prehrával nahrané zvuky pre každú úroveň šoku. Po určitom počte zvýšení úrovne napätia herec začal búchať do steny, ktorá ho delila od subjektu. Po viacerých úderoch na stenu a sťažovaní sa na jeho srdcovú chorobu, žiak nedával ďalšie odpovede na otázky a nepodával žiadne ďalšie sťažnosti.
V tomto bode veľa ľudí vyjadrovalo žiadosť zastaviť experiment a overiť, či sa žiakovi nič nestalo. Mnoho testovaných subjektov zastavilo na 135 voltoch a začalo sa pýtať na účel pokusu. Niektorí pokračovali po uistení, že nebudú braní na zodpovednosť. Niektoré subjekty sa začali silno smiať po prvom výkriku bolesti prichádzajúcom od žiaka.
Ak v niektorom čase subjekt naznačoval žiadosť skončiť experiment, dostal sériu slovných povzbudení v nasledovnom poradí:
Ak subjekt žiadal ukončiť po všetkých štyroch postupných slovných nabádaniach, experiment bol zastavený. Inak bol zastavený až po tom, čo subjekt dal maximálny 450-voltový šok 3-krát po sebe.
Džibuti
Džibuti je hlavné mesto Džibutska.
Milgramov experiment
Výsledky
Pred realizáciou experimentu Milgram urobil prieskum medzi kolegami psychológmi o tom, aké budú výsledky. Jednohlasne verili, že len zopár sadistov bude pripravených udrieť maximálnym napätím.
Džibuti
Prístavné mesto na pobreží Adenského zálivu založil až v roku 1888 Eloi Pino a už o tri roky sa stalo hlavným mestom Francúzskeho Somálska. Po osamostatnení a vzniku Džibutska sa stalo hlavným mestom krajiny.
Milgramov experiment
Výsledky
V prvej Milgramovej sade pokusov 65 % (27 zo 40) z experimentálnych účastníkov vykonalo pokusný záverečný 450-voltový šok, hoci mnoho z nich to robilo s dosť nepríjemnými pocitmi; pri nejakom bode každý zastal a pochyboval o experimente, niektorí dokonca vraveli, že vrátia šek, ktorým im bolo zaplatené. Žiadny účastník vytrvalo neodmietol v dávaní šokov pred 300-voltovou úrovňou. Obmeny experimentu boli robené samotným Milgramom a inými psychológmi po celom svete s podobnými výsledkami. Zvlášť, na potvrdenie pôvodných výsledkov, obmeny pokusu skúmali premenné v jeho zostavení.
Džibuti
Dopravné spojenie zabezpečuje námorný prístav, medzinárodné letisko, železnica vedúca do etiópskej metropoly Addis Abeba, ako aj sieť ciest.
Milgramov experiment
Výsledky
Thomas Blass z Marylandskej Univerzity (ktorý je tiež autorom Milgramovej biografie, nazvanej Muž, ktorý šokoval svet) previedol meta-analýzu výsledkov opakovaných prevedení experimentu. Zistil, že percento účastníkov pripravených zasadiť smrteľné napätia zostávajú konštantné, medzi 61% a 66%, bez ohľadu na čas a miesto (všeobecný popis Blassových výsledkov bol publikovaný v Psychology Today, marec/apríl 2002). Kompletné výsledky boli publikované v Journal of Applied Social Psychology. [ Blass, 1999 ]
Reakcie
Experiment nastolil otázky o etike samotného vedeckého experimentovania kvôli extrémnemu emočnému stresu spôsobeného účastníkom (hoci by sa dalo povedať, že tento stres bol spôsobený ich vlastným konaním). Veľa moderných vedcov by dnes pokus považovalo za neetický, hoci viedol k hodnotnému a hlbokému vniknutiu do ľudskej psychológie.
Na Milgramovu obranu, 84 % bývalých účastníkov neskôr vyšetrených povedalo, že boli „vďační“ alebo „veľmi vďační“, že sa zúčastnili a 15 % zostalo neutrálnych (92 % všetkých odpovedajúcich niekdajších účastníkov). Mnohí písali vyjadrujúc vďaku. Milgram od bývalých účastníkov opakovane dostával ponuky na asistenciu a žiadosti o prijatie medzi jeho pracovníkov.
O 6 rokov neskôr (počas vyvrcholenia Vietnamskej vojny), jeden z účastníkov poslal Milgramovi list, opisujúci prečo bol „vďačný“, že bol zasiahnutý navzdory zrejmému stupňu záťaže:
Jednako, nie každý prešiel život meniacou skúsenosťou, ako spomínajú niektorí bývalí účastníci. Účastníci neboli plne vypočutí podľa moderných štandardov a rozhovory pri odchode ktoré sa objavili, nasvedčujú tomu, že sa zdá, že mnohí celkom nepochopili povahu experimentu.
Obmeny
Milgram opisuje 19 variácií experimentu, ktoré spracoval v Obedience to Authority: An Experimental View. Vo všeobecnosti zistil, že keď blízkosť obete stúpla, poslušnosť klesla a keď blízkosť autority stúpla, poslušnosť vzrástla (Experimenty 1–4). Napríklad v jednej obmene, kde účastníci dostávali príkazy od experimentátora iba telefonicky (Experiment 2), poslušnosť veľmi poklesla; zaujímavo, niekoľko účastníkov klamalo experimentátora predstieraním, že pokračuje v pokuse. V obmene, kde blízkosť „žiaka“ bola užšia, účastník musel fyzicky držať žiakovu ruku na šokovej doske, poslušnosť poklesla. Pri tejto poslednej podmienke aj tak 30 % subjektov dokončilo experiment.
V Pokuse 8 boli účastníkmi ženy (vo všetkých ostatných Milgramových experimentoch nimi boli muži). Poslušnosť sa významne nelíšila, hoci ony javili, že pociťujú vyššiu úroveň stresu.
V jednej verzii (Experiment 10), Milgram prenajal skromný úrad v Bridgeporte, údajne prevádzkovaný podnikom nazvaným „Združený výskum Bridgeportu“ bez zjavného spojenia s Yale, aby sa vylúčilo dobré meno univerzity ako možný činiteľ ovplyvňujúci účastníkovo správanie. Výsledok tohto experimentu sa významne nelíšil od tých prevádzaných v areáli Yale.
Milgram tiež spojil silu autority so silou prispôsobovania sa. V týchto experimentoch účastníci boli spojení s jedným alebo dvomi „učiteľmi“ (ktorí boli v skutočnosti hercami, rovnako ako „žiak“). Správanie účastníkov, domnelých kolegov, silno ovplyvnilo výsledky. Keď 2 prídavní učitelia odmietli vyhovieť (Experiment 17), len 4 účastníci zo 40 pokračovali v pokuse. V inej verzii (Experiment 18), účastník podstúpil pomocnú úlohu s iným „učiteľom“, ktorý sa podriadil úplne. V tejto obmene sa len 3 zo 40 vzopreli experimentátorovi.
Helium 3 (nahrávacia spoločnosť)
Helium 3 (niekedy aj Helium-3, skrátene He3, či He-3) je britská nahrávacia spoločnosť.
Ako subdivíziu Warner Music Group ju v roku 2006 založila rocková skupina Muse. Cez značku Helium 3 kapela vydala všetky svoje hudobné edície od ich singlu „Supermassive Black Hole“. Vychádzajú u vydavateľov Warner Bros. Records, A&E Records a pod ostatnými regionálnymi pobočkami sveta, patriacimi ku konglomerátu Warner Music.
Legind
Legind je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Rétság.
Má rozlohu a žije tu  obyvateľov.
Údiv
Údiv je prvok pôvodu filozofie, jeden z jej pôvodných zdrojov. Údiv vyvoláva otázky a poznanie. Údiv je motiváciou každého poznania. Údiv je roztrpčené až úsmevné prekvapenie z nesúladu medzi očakávaním a skutočnosťou.
Podľa Aristotela je údiv prvý podnet k filozofovaniu. Podľa Sokrata je údiv začiatok filozofie. Tvrdí, že "nejestvuje nijaký iný začiatok filozofie, ako je údiv."
Arabské majstrovstvá vo volejbale
Arabské majstrovstvá vo volejbale je vrcholné podujatie arabských štátov vo volejbale, ktoré riadi Arabská volejbalová asociácia (AVA). Jeho história siaha do roku 1977, kedy sa v Kuvajte konali prvé arabské majstrovstvá. Prebiehajú s 2-ročnou periodicitou a zatiaľ len v mužskej kategórii. V rokoch 1982, 1990, 2004 a 2010 sa majstrovstvá neuskutočnili, napriek tomu sa zaratávajú do poradia turnajov. Najlepším družstvom arabských majstrovstiev je Tunisko, ktoré na nich zvíťazilo 8-krát.
Aluze
Aluze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 861
NGC 861 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 18. septembra 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Dirac
Dirac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Určovanie
Určovanie je odlišovanie od iného.
Zázrivka
Zázrivka je potok na dolnej Orave, v západnej časti okresu Dolný Kubín. Je to významný pravostranný prítok Oravy s dĺžkou 21,5 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Potok pramení v Oravskej Magure na juhozápadnom svahu Príslopca (1 258,0 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 130 m n. m.
Ústie
Zázrivka sa vlieva do Oravy pri obci Párnica v nadmorskej výške 445,3 m n. m.
Zoznam prípravkov ovplyvňujúcich homeostázu vápnika
H05A Hormóny prištítnych teliesok a analógy H05B Antiparatyreoidálne hormóny
Motion Picture Association of America
Organizácia je známa vďaka svojmu systému hodnotenia prístupnosti filmov alebo aktivitám proti nelegálnemu šíreniu audiovizuálnych materiálov. Oficiálnu stránku tejto organizácie MPAA.org sa v roku 2009 podarilo haknúť a zobraziť tu veľkú ponuku torrentov z The Pirate Bay. Táto asociácia sa stala častým terčom hlavne kvôli boju práve proti veľmi populárnej webovej stránke The Pirate Bay, ktorá indexuje BitTorrenty a môže byť tak využitá podobne ako webové vyhľadávače k získaniu torrentov, nie však samotného nelegálneho obsahu.
Dezider Németh
Dezider Németh (1. jún 1936, Šurany – 21. december 2011, Šurany) bol slovenský publicista, filmár a fotograf.
Zo života
Mestu zostal verný počas celého svojho života, o čom svedčí jeho bohatý umelecký archív. Ako sám hovorí " ak by sme mali zobrať do rúk každú jednu fotografiu, potrebovali by sme niekoľko rokov..." K fotografovaniu sa dostal ako 8-ročný vďaka svojím starším bratom s fotoaparátom Agfa. Intenzívnejšou fotografickou činnosťou sa začal zaoberať koncom päťdesiatych rokov a svojou prvou výstavou sa predstavil verejnosti v roku 1962. V roku 1966 založil v novootvorenom Dome odborov v Šuranoch Foto film klub a až do roku 1978 bol jeho predsedom.
Popri fotografovaniu sa venoval amatérskemu filmu, a to tak kvalitne, že si ho Československá televízia vybrala za stáleho profesionálneho spolupracovníka - filmového spravodajcu. V úlohe kameramana pôsobil takmer dvadsať rokov a zaznamenal veľa zaujímavých podujatí zo života Novozámockého okresu. Za túto prácu si vyslúžil niekoľko ocenení Zväzu slovenských novinárov.
NGC 659
NGC 659 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kasiopeja, ktorú objavila nemecká astronómka Caroline Herschelová v roku 1783.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,9.
Chotinka (prítok Cirochy)
Chotinka je potok na severovýchodnom Slovensku, na území okresu Snina. Je to pravostranný prítok Cirochy, meria 8,1 km a je tokom VII. rádu. Preteká v juhovýchodnej časti Laboreckej vrchoviny, na území národného parku Poloniny. Pramení na juhovýchodnom svahu Stavenca v nadmorskej výške približne  Od prameňa tečie na juhozápad, zľava priberá dva krátke prítoky, stáča sa a pokračuje severojužným smerom, pričom sprava priberá prítok  z juhovýchodného svahu vrchu Osoj  a zľava krátky prítok z juhozápadného svahu Magury. Následne vytvára oblúk prehnutý k východu, zľava priberá prítok spod kóty 509,1 m a tiež Hlboký potok. Nasledujú prítoky zľava zo severozápadného svahu Javorovca, sprava z východného svahu Troch kopcov a prítok  zo severného svahu Mazúrovho vrchu. Potom sa Chotinka stáča na juhovýchod, priberá pravostranný prítok z východného svahu Mazúrovho vrchu a ľavostranné prítoky z juhovýchodného svahu Javorovca a z juhozápadného svahu Maňova. Napokon vstupuje do Beskydského predhoria, opäť sa stáča k juhu, preteká okrajom obce Stakčín a na jej území ústi v nadmorskej výške cca do Cirochy.
Litke
Litke je obec v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Salgótarján.
Karibská volejbalová asociácia
Karibská volejbalová asociácia (skr. CAZOVA) je karibská športová konfederácia, ktorá združuje volejbalové zväzy karibských štátov. Sídli v meste San Fernando, v Trinidade a Tobagu a združuje 14 národných volejbalových zväzov. Na jej čele stojí od roku 1994 Mushtaque Mohammed z Trinidadu a Tobaga. CAZOVA je členom Volejbalovej konfederácie Severnej, Strednej Ameriky a Karibiku (NORCECA).
Litke
Má rozlohu 1 816 ha a žije tu obyvateľov.
Karibská volejbalová asociácia
Dejiny
CAZOVA vznikla v roku 1994 v Nassau, na Bahamách, ako nezisková organizácia. Zakladajúcimi členmi boli: Americké Panenské ostrovy, Bahamy, Barbados, Holandské Antily, Jamajka a Trinidad a Tobago.
Medlov (okres Brno-venkov)
Medlov je mestečko v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 674 obyvateľov, z toho 324 mužov a 350 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,7 roka (muži 37,1 roka, ženy 40,1 roka).
Urieknutie
Urieknutie je stav nevoľnosti alebo mdloby spôsobený pohľadom určitých ľudí.
Trópovanie
Trópovanie je prispôsobovanie chorálu novým podmienkam, a to jednak podkladanie textov pod rozsiahle melizmy gregoriánskeho chorálu a jednak tvorbou nových nových melódií aj s textami. Zmena vykonaná trópovaním sa nazýva trópus.
Význam trópovania
Trópovanie úzko súviselo s cirkevnou politikou. Cirkev mala záujem spoluzúčastňovať sa na hospodárskom a politickom živote krajín. Keď chcela pritiahnuť obyvateľstvo musela sa postarať, aby rozumelo bohoslužbe v chráme. Mala teda záujem na prenikaní domácich prvkov do chorálu.
Charakter trópovania
Charakter trópov je odlišný. Bolo to zväčša použitie greforiánskeho štýlu, no mnohokrát išlo aj o úplne „moderné“ melodické tvary. Dokonca sa takýmto spôsobom do chorálu dostávali aj ľudové melódie. Po vrcholnom období rozkvetu v 10. až 11. storočí trópy postupne ubúdajú.
Vznik a vývoj trópovania
Trópy vznikli z byzantských vzorov. Boli to vlastne vysvetlivky, úvahy, vložky do liturgických spevov omšového ordinária okrem Creda. Ich premnoženie nakoniec spôsobilo, že ich Tridentský koncil (okolo roku 1960) z liturgie vylúčil.
S trópmi úzko súvisí ďalší nový útvar karolínskeho obdobia – skevencie. Z trópov vyšli aj stredoveké hudobné drámy (fr.: miracles, mysteres; tal.: rappresentatione albo drama sacro; sp.: auros sagramentales; lat.: ludus), ktoré sa predvádzali na každý cirkevný sviatok. Hudba z liturgických drám sa zoskupovala z antifón, trópov, sekvencií, hymnov (aj so svetskej hudby), z piesní trubadúrov i potulných klerikov.
Liturgická dráma znamená začiatok vývoja európskeho dramatického umenia. Hry totiž čoskoro vykročili z chrámov na námestia. Zavádzali sa hovorené dialógy. Miesto popri latinčine zaujali národné jazyky a ľudové prvky začínali nadobúdať prevahu.
Potôčky (prítok Popradu)
Potôčky sú potok na strednom Spiši, v centrálnej časti okresu Poprad. Je to pravostranný prítok Popradu, meria 10,8 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení v Kozích chrbtoch na východnom svahu Kozieho kameňa (1 255,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 150 m n. m.
Smer toku
Od prameňa tečie najprv severovýchodným smerom, po pribratí potoka zo severovýchodného svahu Krížového vrchu sa prechodne stáča na sever a vzápätí opäť na severovýchod. Na strednom toku pokračuje smerom na východ, južne od obce Spišská Teplica sa stáča a tečie juhovýchodným smerom k sútoku s Krížnou. Odtiaľ už tečie výhradne severovýchodným smerom.
Ústie
Do Popradu sa vlieva západne od centra mesta Poprad v nadmorskej výške cca 677,5 m n. m.
Paavo Nurmi
Paavo Johannes Nurmi (* 13. jún 1897, Turku, Fínsko – † 2. október 1973, Helsinki) bol fínsky atlét. Patril do skupiny "Lietajúcich Fínov". Počas 20. rokov 20. storočia bol najlepším svetovým atlétom na stredných a dlhých tratiach.
Vyhral celkovo deväť zlatých a tri strieborné medaily v 12 disciplínach na olympijských hrách 1920 až 1928. Na olympijských hrách 1932 nemohol súťažiť, lebo na jedných pretekoch prijal finančnú odmenu a tým ho vyhlásili za profesionála.
V roku 1952 na olympijských hrách zapálil olympijský oheň.
Príbeh Nastagia degli Onesti
right|thumb|200px|Príbeh Nastagia degli Onesti (prvá epizóda), 1483, tempera na dreve, 83 x 138 cm, [[Museo del Prado, Madrid]] right|thumb|200px|Príbeh Nastagia degli Onesti (druhá epizóda), 1483, tempera na dreve, 82 x 138 cm, [[Museo del Prado, Madrid]] right|thumb|200px|Príbeh Nastagia degli Onesti (tretia epizóda), 1483, tempera na dreve, 83 x 142 cm, [[Museo del Prado, Madrid]] right|thumb|200px|Príbeh Nastagia degli Onesti (štvrtá epizóda), 1483, tempera na dreve, 83 x 142 cm, [[Palazzo Pucci, Florencia]] Príbeh Nastagia degli Onesti je spoločný názov štyroch obrazov talianskeho renesančného maliara Sandra Botticelliho, namaľovaných v roku 1483.
Ide o obrazy rozprávajúce príbeh dvorskej lásky podľa námetu diela renesančného spisovateľa Giovanniho Boccaccia Dekameron.
Hlavným hrdinom príbehu je rytier Nastagio degli Onesti z Ravenny sklamaný zo stratenej lásky svojej milej. Aby utíšil žiaľ hľadá samotu v píniovom lese. Tu vidí utekajúcu mladú ženu prenasledovanú rytierom na koni a jeho psom. Pes už mladú ženu dostihol a zahryzol sa do nej.
Na druhom obraze príbeh pokračuje zabitím bezmocnej ženy a vytrhnutím srdca z jej tela. Potom rytier jej srdce pohodí svojim psom (na obraze vpravo). Napodiv, žena nezranená vstáva a strašný kolobeh udalostí pokračuje.
Obrazy vznikli na objednávku florentského obchodníka Antonia Pucciho pri príležitosti svadby jeho syna Gianozza. Pucciovci, spriaznení s vládnucimi Mediciovcami, patrili k významným florentským rodom. Obrazy pôvodne viseli v jednej z miestností rodového paláca a plnili fukciu nástennej dekorácie. Botticelli pri maľovaní kolekcie pribral k spolupráci dvoch umelcov svojej dielne - Bartolomea di Giovanni a Jacopa del Sellaio.
V epizódach zachytených na treťom a štvrtom obraze splýva fikcia a realita. Okrem vymysleného príbehu tu nachádzame prvky skutočného sveta - erby Pucciovcov a Mediciovcov ako aj portréty niekoľkých príslušníkov oboch rodov.
Dnes je kolekcia obrazov umiestnená vo výstavných expozíciách madridského Prada (prvé tri obrazy); štvrtý je v súkromnej zbierke.
Operácia Glimmer
Operácia Glimmer bola jedna z krycích operácií, ktorých cieľom bolo odlákať pozornosť Nemcov od inváznych síl operácie Overlord smerujúcich k Normandii. Operácia sa začala 5. júna 1944 večer a uskutočnila ju 218. peruť Royal Air Force v spolupráci s plavidlami Royal Navy. Súčasne s ňou prebiehali operácie Taxable a Titanic.
Cieľ
Cieľom operácie bolo vytvoriť pomocou zhadzovania kovových pások Window z lietadiel Short Stirling na nemeckých radaroch falošný obraz flotily plávajúcej k Boulogne južne od Calais, t. j. východne od skutočných vyloďovacích pláží. Pre dosiahnutie cieľa museli lietadlá letieť po predpísaných obdĺžnikových dráhach 8 x 2 míle, pričom po každom oblete sa posunuli o jednu míľu v smere dlhšej strany. Prelet malo vykonať 8 lietadiel v 2 vlnách, pri rozostupe lietadiel vo vlne 2 míle o odstupe vĺn 8 míľ. Cieľom rušenia boli radary Seetakt a Freya, preto museli mať pásky v tomto prípade väčšiu dĺžku (prispôsobenú vlnovej dĺžke radaru) ako inokedy - 1,8 m.
Vierohodnosť operácie bola doplnená nasledovnými prvkami:
Záložný zdroj
Záložný zdroj je systém, ktorý zahŕňa generátor, palivové články alebo batérie a ďalšie elektrické prístroje, ktorý v prípade výpadku elektrickej energie v sieti rýchlo zabezpečia jej obnovenie a krátkodobú dodávku. V domácnostiach a kanceláriách sa používajú ako záložné zdroje UPS (Uninterruptible Power Supply) systémy pracujúce so striedavým prúdom na vstupe aj výstupe. V nemocniciach, vedeckých laboratóriách, v dátových centrách a telekomunikačných zariadeniach sa používajú najmä 48V záložné zdroje na výstupe s jednosmerným prúdom. V elektrárňach sa používajú čisto mechanické záložné zdroje pracujúce na princípe zotrvačníka.
Oskar I.
Oskar I., narodený ako Joseph François Oscar Bernadotte, (* 4. júl 1799, Paríž – † 8. júl 1859, Štokholm) bol švédsky a nórsky kráľ od roku 1844 až do svojej smrti v roku 1859. Bol jediným synom Karola XIV. Jána a kráľovnej Desidérie. Keď bol v októbri 1810 Bernadotte zvolený švédskym korunným princom, Oskar a jeho matka sa presťahovali v júli 1811 z Paríža do Štokholmu.
Politika
V roku 1824 a 1833 bol korunný princ dvakrát vicekráľom v Nórsku. Formálne postavil obe kráľovstvá do rovnakej pozície, keď zaviedol nové vlajky so spoločným znakom únie a nový úniový erb. Väčšina zákonov za jeho vlády bola smerovaná k zlepšeniu švédskej ekonomickej situácie. Stavovský Riksdag ho roku 1857 ocenil ako panovníka, ktorý sa zaslúžil o rast blahobytu zeme ako žiadny z jeho predchodcov.
V zahraničnej politike presadzoval nacionálne princípy. V roku 1848 podporil Dánsko v prvej šlezvickej vojne proti Prusku, poskytol švédsko-nórske jednotky do Fynu a severného Šlezvicka (18491850), a sprostredkoval prímerie z Malmö z 26. augusta 1848. Bol tiež jedným z ručiteľov poctivosti Dánska (Londýnsky protokol z 8. mája 1852).
Zaujímavosť
Zaujímavosťou je, že Napoleon Bonaparte, bývalý snúbenec jeho matky, sa mu stal krstným otcom. Dokonca mu aj vybral meno, a to vraj podľa jedného hrdinu z Ossianových keltských eposov. Toto typické nordické meno sa akoby stalo predzvesťou jeho budúcej nordickej vlasti.
Nolita
Dlho sa považovala za časť Little Italy. V posledných desaťročiach výrazne stratila taliansky charakter kvôli migrácii talianskych Američanov mimo Manhattanu.
Aguascalientes (štát)
Aguascalientes je jeden z federálnych štátov Mexika. Nachádza v strednom Mexiku.
Susedí so štátom Zacatecas na západe, severe a východe, so štátom Jalisco na juhu. Rozloha je, teda 0,3 percenta rozlohy celého Mexika. Hlavným mestom je rovnomenné Aguascalientess počtom obyvateľov 690 tisíc z celkového počtu 1 012 000 (68,2 %).
Politicky je štát rozdelený do 11 okresov: Aguascalientes, Asientos, Calvillo, Cosío, Jesús María, Pabellón de Arteaga, Rincón de Romos, San José de Gracia, Tepezalá, San Francisco de los Romo a El Llano. Najvyšším vrchom je Sierra Fría s nadmorskou výškou
Na území Aguascalientes sa vyskytujú štyri typy klím, pričom na 82 % povrchu prevažuje polosuchá polohorúca klíma. Približne 25 % obyvateľov je zamestnaných v priemysle. Dôležitý je najmä potravinársky, textilný, kožiarenský, drevárenský, papierenský a chemický priemysel. Pestuje sa najmä kukurica, obilie a úžitkové plodiny. Chová sa hovädzí dobytok.
Amanzé
Amanzé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
NGC 776
NGC 776 je galaxia v súhvezdí Baran, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 2. decembra 1861.
Amanzé
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Milutín Križko
Milutín Želislav Križko (* 30. marec 1871, Kremnica † 25. august 1926, Ľubochňa ) bol slovenský a československý politik a medzivojnový senátor Národného zhromaždenia za Slovenskú národnú a roľnícku stranu, respektíve za Republikánsku stranu poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (agrárnikov), s ktorou Slovenská národná a roľnícka strana neskôr počas volebného obdobia splynula.
Amanzé
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Milutín Križko
Biografia
Profesiou bol statkárom v Michalovciach.
Zomrel v auguste 1926 na srdcový záchvat. Pochovaný bol v parku pri svojej vile v Ľubochni. V roku 1985 jeho pozostatky previezli do Martina na Národný cintorín, kde je pochovaný v hrobe spolu s bratmi Bohuslavom, Jaromírom a Ladislavom.
NGC 971
NGC 971 je hviezda v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 14. septembra 1850.
Kapitálový trh
Nástroje kapitálového trhu sú najmä:
Zalmoxes
Zalmoxes je vyhynutý rod vtákopanvového dinosaura, žijúceho v období vrchnej kriedy na území dnešného Rumunska (a možno aj Rakúska).
Tento dvojnohý bylinožravec mal širokú lebku, úzky zobák a zavalité telo. Zdá sa, že išlo o trpasličiu formu, žijúcu na ostrove.
Známy je z dvoch druhov. Prvý – Z. robustus, býval okolo dvoch až troch metrov dlhý, kým druhý – Z. shqiperorum, dorastal do väčšej dĺžky (štyroch až piatich metrov).
Jozef Zachar
Jozef Zachar (* 13. december 1920, Hlohovec – † 1. január 2013, Piešťany) bol slovenský filmový a televízny režisér a scenárista.
Život a tvorba
Narodil sa v Hlohovci. Najprv vyštudoval literatúru a psychológiu na Pedagogickej fakulte v Bratislave. Pôvodne chcel byť učiteľom, no napokon svoj život spojil s filmom. Koncom 40. rokov sa stal pracovníkom Ústavu pre školský a osvetový film – Školfilm v Bratislave a od roku 1950 pracoval ako režisér v Štúdiu populárno-vedeckých náučných filmov.
Ako režisér, autor námetov a scenárista natočil niekoľko desiatok krátkych inštruktážnych, priemyslových, populárno-vedeckých, prírodných filmov. Množstvo týchto snímok vzbudilo pozornosť aj na domácich a zahraničných festivaloch a prehliadkach a boli ocenené radou cien a vyznamenaní. Dokumentárnej tvorbe sa venoval príležitostne aj po roku 1967.
V roku 1965 sa začala Zacharova dlhoročná spolupráca s televíziou, pre ktorú realizoval niekoľko televíznych filmov a seriálov, koncom 80. rokov aj prepisy slovenských opier Jána Cikkera a Eugena Suchoňa – Juro Jánošík a Svätopluk.
Jozef Zachar sa vo svojich komediálnych a dramatických filmoch z histórie aj zo súčasnosti, určených pre dospelého alebo pre detského diváka snažil zamerať predovšetkým na požiadavky publika a na prácu s hercom. Pred kameru často umiestňoval vedľa slovenských hercov taktiež ich českých kolegov.
Záver života prežil v piešťanskom Alzheimer centre, aj tu ho navštevovali dokumentaristi a médiá. Jozef Zachar zomrel krátko po deväťdesiatychdruhých narodeninách na Nový rok 1. januára 2013 v Piešťanoch.
Zmluva s diablom
Divácky úspech zaznamenala jeho komédia Zmluva s diablom (1967), ktorá zarezonovala i v Nemecku. Zachar pre tamojšiu distribúciu dotočil do filmu niekoľko eroticky ladených scén. Pre nemecké publikum potom vytvoril aj dve kostýmové komédie – Komm, liebe Maid und mache (Poď, láska moja, a rob) a Alle Kätzchen naschen gern (Všetky mačky rady maškrtia) podľa rozmarných poviedok Honoré de Balzaca. Vynikajúco herecky obsadený film bol pre Zachara debutovým. Podľa námetu a scenára Ivana Bukovčana, príbeh o mládeži a dvojtvárnosti sveta doselých bol určený pre mládež a zároveň mládeži nepístupný. rozpráva o piatich mladých dievčatách, ktoré neprávaom obvinili, že sa rozhodli prísť o panenstvo ešte pred maturitnou skúškou. Keďže dievčinky nevedia presvedčiť okolie o nespravodlivosti podozrenia z trucu sa rozhodnú,vec” skutočne zrealizovať. Zmluva s diablom, je kritika malomeštiackych predsudkov rodičov podkladom veselohernej zápletky o piatich dievčatách, ktoré sa údajne chcú zbaviť panenstva.
Dokumentárna tvorba a Psychodráma
Do roku 1975 nakrútil takmer 100 dokumentárnych a inštruktážnych filmov s priemyselnou a poľnohospodárskou tematikou, no vrcholom Zacharovej dokumentárnej tvorby v Štúdiu populárno-vedeckých náučných filmov bol celovečerný film Psychodráma (1964). Snímka o modernej psychoterapeutickej metóde liečenia neurózy nakrútil podľa vlastného námetu a scenára. V čase vzniku bol tento pozoruhodný titul označený za „protištátny a rozvratnícky“. Jeho politické podtexty spôsobili, že film sa dostal medzi trezorované tituly. Na krátke obdobie ho sprístupnili až v druhej polovici šesťdesiatych rokov, definitívne po roku 1989. V centre pozornosti je pacient psychiatrickej liečebne, človek, ktorý sa pokúsil o samovraždu a je v hlbokej depresii. Zachar v Psychodráme okrem psychických dôvodov obohacuje portrét i o sociálno-politické súvislosti individuálnej krízy osobnosti – pokus hlavnej postavy o samovraždu bol dôsledkom komunistického teroru proti jeho rodine na začiatku päťdesiatych rokov. Patrí k najlepším dokumentárnym dielam šesťdesiatych rokov v Československu. V Psychodráme Zachar spojil nakrúcanie terapeutických sedení tromi skrytými kamerami s obsadením hlavnej postavy študentom herectva, ktorý si pripomína vlastné predchádzajúce liečenie. Film kombinuje tradičné dokumentaristické metódy s aktuálnymi návratmi cinema direct k Vertovovi a jeho „kino-oku“.
Desať percent nádeje
Film Desať percent nádeje (1976) opäť využíva osvedčený model vzájomného prelínania súkromných a pracovných problémov. Kladie sa tu dôraz n a psychologickú kresbu hrdinov. Hybnou osou príbehu je ľudská solidarita, ktorú prejavia spolupracovníci v práci ťažko popálenému kamarátovi. Realizačná koncepcia podčiarkla nepatetickú samozrejmosť hrdinstva, dokumentaristická štylizácia obrazu nadviazala na spravodajskú vecnosť korešpondujúcu s autentickosťou reality (podnetom na vznik filmu bola skutočná udalosť).
Douzat
Douzat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1859
Narodenia
thumb|upright| [[Viliam II. (Nemecko)|Viliam II. (* 27. január)]] thumb|upright|[[Arthur Conan Doyle (* 22. máj)]]
Úmrtia
thumb|upright| [[Alexander von Humboldt († 6. máj)]]
NGC 862
NGC 862 je galaxia v súhvezdí Fénix, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
Nicklas Lidström
Nicklas Lidström (* 28. apríl 1970, Västerås, Švédsko) je bývalý švédsky hokejista. S Detroit Red Wings získal spolu štyri Stanley cupy a pri zisku v roku 2008 bol prvým európskym kapitánom víťazného tímu. Je tiež je prvým Európanom, ktorý získal Conn Smythe Trophy pre najužitočnejšieho hráča play-off. Získal až 7-krát James Norris Memorial Trophy pre najlepšieho obrancu ligy. S reprezentáciou dosiahol jeden titul majstra sveta v roku 1991 a tiež je držiteľ olympijského zlata z roku 2006.
Klubový hokej
Nicklas Lidström je obranca. V najvyššej súťaži začal hrať v sezóne 1988/89 za Vasteras IK v švédskej Elitserien. V roku 1989 ho v úvodnom drafte NHL vybralo mužstvo Detroit Red Wings v treťom kole ako 53. v celkovom poradí. Na ľad NHL sa v drese Detroitu s číslom 5 dostal po prvýkrát v sezóne 1991/92 a zostal verný tomuto klubu dodnes. Získal v jeho farbách celkom trikrát Stanley Cup - v rokoch 1997, 1998 a 2002. Na sezónu 2005/06 mal uzavretú zmluvu na 7,6 milióna dolárov a bol najlepšie plateným hráčom mužstva a jedným z najlepšie platených hráčov NHL vôbec. V sezóne 2007/2008 bol prvým kapitánom z Európy, ktorý zdvihol nad hlavu Stanleyho pohár.