cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kauza zmenky TV Markíza
Údajné zmenky Markízy splatné v rokoch 2015 a 2016
Dve zmenky na sumu po 250 miliónov korún (po 8,3 milióna €) nadobudli splatnosť v júni 2015, ďalšie dve boli vydané ako bianko zmenky. Na tie sa mala dopísať suma po roku 2015 v prípade, že prvé dve zmenky Rusko nesplatí, čo sa napokon stalo. Doplnená do nich bola suma 26,2 miliónov € a splatnosť v máji 2016.
Kočner, zastupujúci firmu Správa a inkaso zmeniek, ktorá zmenky údajne získala od iných spoločností (pôvodnými majiteľmi mali byť Kočner a jeho bývalý spoločník Štefan Ágh ako fyzické osoby, majitelia Gamatexu) žiadal na jeseň 2017 od Markízy 69 miliónov eur. Namiesto peňazí bol však koncom júna 2018 zatknutý.
Priebeh súdnych pojednávaní o zmenkách
Pre zmenky na súdoch prebiehali tri súdne pojednávania. Rusko v roku 2018 vypovedal, že v roku 2000 vystavil dve zmenky na Kočnera a dve na Agha. Kočnerov právnik odovzdal v októbri 2018 originály týchto zmeniek do trezoru Okresného súdu v Bratislave.
Podľa Ruska: „Podpis zmeniek nepoškodil Markízu, umožnil jej 17 rokov vysielať.“ Anna Hausknotzová, bývalá členka RVR však poprela Ruskovo tvrdenie, že Markíza mohla pre spor s Kočnerovou spoločnosťou Gamatex prísť o licenciu. Rusko vyhlásil, že o veci rokoval so zástupcom Gamatexu – dnes nebohým právnikom Ernestom Valkom, ktorý bol v tom čase podpredsedom licenčnej rady.
V apríli 2018 vyhral Kočner prvý súd
26. apríla 2018 vyhral Kočner súd s Pavlom Ruskom a s TV Markíza, v ktorom si uplatňoval prvú zmenku za 250 miliónov korún (8,3 milióna €) plus 6-percentný úrok odo dňa splatnosti zmenky. Rozhodol o tom petržalský okresný súd. (Konanie začalo 8. februára 2018, rozhodovala v ňom sudkyňa Zuzana Maruniaková, ktorá nenechala overiť pravosť zmeniek ani Ruskov podpis. ) Vyplatenie zmenky si Kočner na súde vymáhal žalobou od 12. júna 2015. Žalobca (spoločnosť M. Kočnera - Správa a inkaso zmeniek, s. r. o., ktorá bola zapísaná do registra 8. júna 2016 ) po viac ako 15 mesiacoch od podania žaloby, koncom decembra 2017 predložil zmenku, ktorá bola predmetom tohto konania spolu so znaleckým posudkom. (Poznámka: jednu zmenku, prvú zo štyroch alebo piatich ako sa neskôr ukázalo.)
Rusko a spoločnosť Markíza Slovakia mali podľa rozhodnutia súdu Kočnerovej spoločnosti Správa a inkaso zmeniek vyplatiť 8 298 479 eur „spolu a nerozdielne“. Verdikt súdu nie je zatiaľ právoplatný. Právny zástupca Markízy, Tomáš Kamenec povedal, že Markíza podá odvolanie, čo sa aj stalo.
Z manipulácie spomínaného civilného sporu boli v roku 2020 obvinené sudkyne Zuzana Maruniaková a Denisa Cviková, ktorá jej radila, ako aj bývalá štátna tajomníčka rezortu spravodlivosti Monika Jankovská, ktorá ich mala riadiť.
Láska, Kočner a Jankovská
Podľa informácií z roku 2020 mal Kočner zrejme zmenky televízie Markíza (na polícii prípad známy ako zmenky proti televízii Markíza) poistené na viacerých frontoch. V prospech Kočnera mali konať sudcovia, ale aj policajti. Po rozsudku z 26. apríla 2018 policajti z Národnej protikorupčnej jednotky konštatovali, že vyšetrovať netreba, lebo nevideli trestný čin. Problém pre Kočnera nastal, keď práve 26. apríla 2018 bol prípad pridelený vyšetrovateľovi Jaroslavovi Láskovi (predchádzajúci vyšetrovateľ bol dlhodobo práceneschopný). Polícia začala skúmať, či nešlo o podvod formou falšovania cenných papierov. 14. mája 2018 Láska žiadal osobne Kočnera o vydanie zmeniek v sídle jeho firmy na Trenčianskej 57. Láska vadil Kočnerovi až tak, že s Tothom v júni 2018 vyrobili na neho kompromitujúci materiál, ktorý ho mal usvedčovať z toho, že informácie z prípadu vynášal priamo práve Kočnerovi. Kompromitujúci materiál sa prostredníctvom Bödöra mal dostať pravdepodobne k riaditeľovi Národnej jednotky finančnej polície NAKA Bernardovi Slobodníkovi.
Denník N v októbri 2019 tvrdil, že z Kočnerovej komunikácie, ktorú zaistili policajti v prípade vraždy Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej, vyplýva, že štátna tajomníčka Monika Jankovská priamo na Kočnerov pokyn nepretržite od septembra 2017 do mája 2018 riadila celú operáciu „zmenky“. Kočnerovi mala priniesť milióny eur od televízie Markíza a jej a ďalším dvom sudkyniam provízie za to, že sa na celom podvode podieľali. Kočnerova komunikácia bola zaistená v roku 2018. Až v roku 2019 sa však dostávali na verejnosť informácie z jeho šifrovanej komunikácie aplikáciou Threema.
Markíza v máji 2018 podala trestné oznámenie na Kočnera a Ruska
Ešte pred sporom o ďalšie zmenky vo výške viac ako 26 miliónov eur podala televízia Markíza, mesiac po vynesení prvého rozsudku proti nej, v máji 2018 trestné oznámenie na Kočnera a Ruska. "Televízia bola presvedčená, že existujú závažné dôvody domnievať sa, že Kočner a Rusko sa dopustili spáchania trestného činu falšovania, pozmeňovania a neoprávnenej výroby peňazí a cenných papierov a trestného činu marenia spravodlivosti". Právny zástupca Markízy Kamenec upozornil na to, že Rusko napriek tomu, že je tiež pre zmenky žalovaný, ich pravosť uznáva a v spore podporuje Kočnerove nároky.
Obvinení a vo väzbe od júna 2018
6. júna 2018 Národná kriminálna agentúra (NAKA) - jednotka finančnej polície oznámila, že polícia už začala trestné stíhanie. 20. júna 2018 na príkaz prokurátora Úradu špeciálnej prokuratúry Jána Šantu zadržali Mariana Kočnera a 21. júna 2018 Pavla Ruska. Obaja sú obvinení z falšovania, pozmeňovania a neoprávnenej výroby peňazí a cenných papierov v jednočinnom súbehu so zločinom marenia spravodlivosti formou spolupáchateľstva. Spolu s nimi je obvinený aj Agh (v samostatnom súdnom konaní). V prípade dokázania viny im hrozí 12 až 20 rokov väzenia. 25. júna 2018 Špecializovaný trestný súd nevzal Kočnera do vyšetrovacej väzby a prepustil ho. Napokon tak o pár dní (28. júna 2018) urobil Najvyšší súd.
Rusko bol stíhaný na slobode (od 21.11. 2017 nosí na nohe elektronický náramok ) v tejto kauze a taktiež v kauze objednávky vraždy jeho niekdajšej spoločníčky Silvie Volzovej.
Od októbra 2018 je Kočner obvinený a od marca 2019 stíhaný aj za vraždu
Kočner bol vo väzbe od 28. júna 2018. Z bratislavského Justičného paláca ho 2. októbra 2018 previezli do Leopoldova a odtiaľ zas 27. novembra 2018 do Banskej Bystrice. O prepustenie žiadal dva krát neúspešne. Okrem zmeniek bolo dôvodom väzby aj vyšetrovanie vraždy Kuciaka. 4. októbra 2018 potvrdila obhajkyňa Lívia Kňažíková, že obvinený podnikateľ Zoltán Andruskó spolupracuje s políciou a za objednávateľa vraždy údajne označil Mariana Kočnera.
14. marca 2019 informoval Úrad špeciálnej prokuratúry na tlačovej konferencií, že už väzobne stíhaný Kočner bol 8. marca obvinený z objednávky vraždy. Medzi dôkazmi podľa televízie Markíza je komunikácia Kočnera s vplyvným podnikateľom, ktorému mal avizovať, že pracuje na vražde ako aj výpovede svedkov, ktorí pre Kočnera zabezpečovali sledovanie Kuciaka.
Júl 2019
V júli 2019 prebiehalo druhé kolo hlavného pojednávania v tejto kauze. Marian Kočner na pojednávania senátu Špecializovaného trestného súdu v Pezinku (ŠTS) nechodí. Kočnerov priateľ Peter Tóth vo výpovedi pred políciou naznačil, že zmenky nie sú pravé. Atrament, pero, papier, tlačiareň aj toner z roku 2000 mal vraj Kočnerovi zaobstarať Jozef Dučák st. Na pojednávaní v júli 2019 sa nečítala komunikácia z aplikácie Threema Mariana Kočnera. či už s Norbertom Bödörom, alebo Štefanom Ághom.
31. júla 2019 prebehol šiesty a posledný deň pojednávania s nasledovnými hlavnými závermi :
September 2019
Pojednávanie 9. - 10. septembri 2019 bolo celé zachytené médiami na zvukový záznam. Ide zrejme o vôbec prvý zvukový online prenos z trestného procesu v novodobej histórii Slovenska. Prostredníctvom Youtube napríklad SME vysielalo naživo celý prvý (9. spetember 2019) aj druhý deň pojednávania a Aktuality ho aj komentovali.
Október 2019
V októbri 2019 predseda trojčlenného senátu Špecializovaného trestného súdu Emil Klemanič odvolal súhlas so zvukovým prenosom z hlavného pojednávania. Hlavné pojednávanie pokračovalo 17. októbra o 9.00 hod. vo väznici v bratislavskom Justičnom paláci. Na pojednávaní 28. októbra 2019 súd povolil čítať odšifrovanú komunikáciu z aplikácie Threema Kočnera, keď bola celá komunikácia prepísaná. Na súde bol len Kočner, Rusko neprišiel.
November 2019
4. novembra 2019 na súde vypovedala ako svedok Kočnerova dcéra Karolína, ktorá má mať dôkaz potvrdzujúci Kočnerovo tvrdenie, že Peter Toth "je nebetyčný klamár a správy s jeho dcérou ho usvedčujú".
Hlavné pojednávanie 10. - 12. februára 2020
Po výpovediach znalcov, bude mať dvojica obžalovaných možnosť vyjadriť sa k tým dôkazom a svedkom, pri ktorých neboli na pojednávaní. Ak senát rozhodne, že ďalšie dôkazné návrhy už nepripustí, budú nasledovať záverečné reči a rozsudok. Právny zástupca Markízy Daniel Lipšic, povedal, že on očakáva tresty vyššie ako 20 rokov väzenia. „Pred súdom stoja obidvaja obžalovaní pre dva trestné činy – pre falšovanie cenných papierov a marenie spravodlivosti – spáchané, podľa môjho presvedčenia, vo viacčinnom súbehu. Keďže ide o viacčinný súbeh, tak sa uplatňuje asperačná zásada (t. j. zostrujúca zásada), a horná hranica upravenej sadzby sa zvyšuje o jednu tretinu. Takže ideme výrazne nad 20 rokov s hornou hranicou. To je môj právny názor.“ V záverečnej reči prokurátor Šanta obom navrhol 20 rokov väzenia s najvyšším stupňom stráženia.
Proti obvineným svedčia nasledovné okolnosti.
Rozsudok ŠTS pre Kočnera a Ruska
Dňa 27. februára 2020 (dva dni pred voľbami) vydal Špecializovaný trestný súd rozsudok, v ktorom uznal Kočnera a Ruska vinnými a odsúdil ich na 19 rokov väzenia s maximálnym stupňom stráženia, okrem toho bol Kočnerovi uložený peňažný trest vo výške 10 000 €. Ich obhajca avizoval podanie odvolania proti rozsudku, o ktorom by rozhodoval Najvyšší súd. Súd konštatoval že ziskuchtivosť odsúdených "bola bezhraničná".
Potvrdenie rozsudku Najvyšším súdom
12. januára 2021 Najvyšší súd zamietol odvolania obžalovaných, prokuratúry aj poškodených a potvrdil tak rozsudok Špecializovaného trestného súdu. Kočner a Rusko boli právoplatne odsúdení na 19 rokov a Kočner aj na peňažný trest 10-tisíc eur. Kedže je Kočner vo väzbe od roku 2018 bude môcť o prepustenie na slobodu požiadať už v roku 2033. Rusko by mal zostať vo väzení o dva roky dlhšie, kedže do väzby nastúpil až pri rozsudku. Dozorujúci prokurátor Ján Šanta kauzu označil za „najväčšiu ekonomickú kauzu v dejinách slovenskej justície a kriminalistiky, pretože rozsah činu predstavuje takmer 70 miliónov eur“. Šanta po rozsudku tiež povedal: „Tresty po 19 rokov nepodmienečne sú skutočne exemplárne, zákonné a spravodlivé. Vyhrali sme nielen bitku, vyhrali sme jednu závažnú vojnu. Ukázali sme, že orgány činné v trestnom konaní sú schopné nielen odhaliť, obviniť, ale aj obžalovať akúkoľvek kauzu a slovenské súdy sú schopné vyhlásiť rýchle, zákonné a spravodlivé rozhodnutie. To je veľká nádej aj odkaz do budúcnosti v ďalších kauzách.” Kočnerov a Ruskov obhajca Marek Para rozsudok vyhlásil za nespravodlivý a oznámil, že podá dovolanie. O rozsudku rozhodoval senát, ktorému predsedala Alena Šišková a členmi boli Pavol Farkaš a Martina Zeleňaková.
Výpoveď Jankovskej, november 2020
Monika Jankovská v novembri 2020 pred policajným vyšetrovateľom uviedla, že sa o fakte, že rieši Kočnerove zmenky hovorila s predsedom Smeru Robertom Ficom, ako i Petrom Pellegrinim. Angažovanie sa v kauze zmenky v prospech Mariana Kočnera vraj brala Jankovská ako pomoc kamarátovi. Kočnera podľa vlastných slov obvinená poznala od roku 2016, pričom vo veci zmeniek, ktorých vyplatenia sa dožadoval na súdoch, ju prvýkrát oslovil v roku 2017. Jankovská uviedla, že Markízu, od ktorej chcel Marian Kočner vysúdiť vyplatenie zmeniek, nikdy nemala rada pre jej údajne neobjektívne spravodajstvo. Bývalá štátna tajomníčka tiež vypovedala, že sa Kočner vyjadril, že by bolo dobré Markízu ovládnuť, keďže by to bolo dobré pre stranu Smer.
Proces so Štefanom Aghom - 2020, 2021
V novembri 2020 začal súdny proces so Štefanom Aghom, ktorý bol tretím aktérom súdeným v kauze falšovania zmeniek. Dve zo štyroch sporných zmeniek podpísal on. „Aghove“ zmenky mali deklarovanú hodnotu 34,5 milióna eur, teda rovnakú ako tie dve Kočnerové (spolu 69 miliónov eur). Agh však zmenky previedol na Kočnerovu firmu (Správa a inkaso zmeniek). V prípade dokázania viny mu hrozí 12 až 20 rokov väzenia. Vinu popiera a vyhlasuje, že žiadne zmenky nesfalšoval a sú pravé. Agh argumentoval materiálmi Slovenskej informačnej služby (SIS), ktorá podľa neho o zmenkách vedela. ''„Pravdepodobne budeme predvolávať exšéfov SIS Ivana Lexu a Vladimíra Mitra. Tí by mohli povedať, čo sa nachádzalo v tých materiáloch,“'' povedal Agh na pojednávaní.
V septembri 2021 pojednávanie pokračovalo. 28 septembra 2021 obhajca obžalovaného Štefan Neszméry predložil dôkazy – údajné tajné správy SIS k existencii zmeniek, ktoré ich vraj potvrdzujú. Súd v rovnaký deň vyhlásil dokazovanie za ukončené. Prokurátor Šanta navrhol Aghovi trest 14 rokov odňatia slobody. 12. októbra 2021 Štefana Agha odsúdili na 13 rokov. „Tento senát verí slovenským znalcom. Závery znalcov neboli spochybnené,“ zdôvodnil rozhodnutie rozsudku predseda trojčlenného senátu súdu. Podľa právneho zástupcu Kamenca Markíza vynaložila viac ako dva milióny eur na svoju obranu, ktoré si Markíza bude nárokovať ako odškodnenie.
Rivera (Uruguaj)
Rivera je mesto v Uruguaji. Leží na severe krajiny na hraniciach s Brazíliou. Mesto je sídlom departmentu Rivera. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 64 465 obyvateľov. Je tak šiestym najväčším mestom Uruguaja z hľadiska počtu obyvateľov. Rivera susedí s brazílskym mestom Santana do Livramento, pričom obe mestá tvoria fakticky súmestie napriek tomu, že ležia na opačnej strane štátnej hranice.
Mesto Rivera bolo formálne založené v roku 1867. Počiatky mesta sa však datujú do roku 1862, kedy tu bola založená osada s názvom Villa de Ceballos. Táto bola založená s úmyslom upevnenia štátnych hraníc s Brazíliou. Tým chceli Uruguajci znížiť brazílsky vplyv na sever krajiny. V roku 1867 dostalo mesto svoj súčasný názov na počesť plukovníka Bernabého Riveru. V roku 1912 mu bol udelený štatút mesta. Tým začal väčší rozvoj celej oblasti.
Lagarde-Paréol
Lagarde-Paréol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lagarde-d’Apt
Lagarde-d’Apt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
CASA C-101
thumb|C-101 Aviojet thumb|C-101 Honduraských vzdušných síl thumb|C-101CC Jordánskych vzdušných síl
C-101 je dvojmiestne cvičné lietadlo, určené na pokračovací výcvik pilotov stíhacích lietadiel. Ide o jednomotorový prúdový stroj, vyvinutý a vyrábaný spoločnosťou CASA. Integrácia riadenej a neriadenej výzbroje umožňuje využitie C-101 aj v úlohe ľahkého bojového lietadla.
Vznik a vývoj
V polovici 70. rokov podpísalo španielske Ministerio del Aire zmluvu so spoločnosťou CASA na vývoj nového prúdového cvičného lietadla, ktoré by nahradilo zastarané Hispano HA-200. Vzhľadom na to, že spoločnosti CASA chýbali skúsenosti s výrobou pokročilých lietadiel tohto typu, na vývoji sa podieľala aj americká firma Northrop a západonemecká MBB (Messerschmitt-Bölkow-Blohm). S pomocou oboch spoločností sa vývoj významne urýchlil, čo viedlo k tomu, že čoskoro zišli z linky štyri prototypy. Prvýkrát vzlietol jeden z prototypov 27. júna 1977 a v priebehu nasledujúcich troch rokov podstúpili lietadlá sériu letových testov. Dňa 17. marca 1980 bolo lietadlo, označované spoločnosťou CASA ako C-101EB, zaradené do služby. Napriek tomuto označeniu bolo v Španielskych vzdušných silách evidované pod názvom E.25 "Mirlo" (v preklade zo španielčiny "Drozd").
Po ukončení vývoja bola výroba celého lietadla, s výnimkou motora a predného podvozku, realizovaná spoločnosťou CASA.
Dňa 16. novembra 1983 vzlietol prvýkrát aj bojový variant C-101CC, ktorý bol poháňaný výkonnejším motorom TFE731-5-1J.
Konštrukcia
Lietadlo C-101 má dĺžku, čím sa podobá iným strojom vo svojej kategórii, napr. L-39, Hawk alebo G-4 Super Galeb. Na krídlach s rozpätím sa nachádza šesť závesníkov, ktoré môžu niesť neriadené bomby alebo rakety. Bojová verzia C-101DD má dokonca integrované riadené strely vzduch-zem AGM-65 Maverick. O túto verziu však neprejavilo záujem žiadne letectvo a sériovej výroby sa nedočkala. Štandardnou výzbrojou lietadiel C-101 je buď jeden kanón DEFA kalibru s kadenciou 1200 výstrelov za minútu alebo dva kanóny M3 kalibru.
Pohon väčšiny lietadiel C-101 zabezpečuje dvojprúdový motor Garret TFE731-221 s ťahom 15,57 kN, ktorý dokáže vyvinúť maximálnu rýchlosť /h. Bojový variant čilského a jordánskeho letectva C-101CC je poháňaný výkonnejším motorom TFE731-5-1J s ťahom 20,91 kN. Ten umožňuje lietadlu, letiacemu vo výške, letieť rýchlosťou až /h.
V decembri 1996 získalo čilské letectvo prvé z 12 modernizovaných lietadiel, nazvaných A-36 Halcón II. V rámci modernizácie získalo lietadlo nový navigačný a bojový systém, radar Toqui, HUD display a protilietadlové strely Shafrir-2. Práve integrácia týchto rakiet s infračerveným navádzaním predstavovala najdôležitejšie vylepšenie. Čilské lietadlá C-101 tak získali schopnosť ničiť aj vzdušné ciele, podobne ako je tomu u lietadiel Hawk 100.
Operačné nasadenie
Vzdušné sily všetkých krajín, ktoré majú zavedené stroje C-101, používajú tieto lietadlá hlavne na pokračovací výcvik pilotov stíhacích lietadiel. K ostrému bojovému nasadeniu vo vojenskom konflikte nikdy nedošlo. Jedinú výnimku predstavuje zostrel lietadla Douglas C-47, ktoré pašovalo v Hondurase drogy. Pilot C-101 Honduraských vzdušných síl zostrelil pašerácke lietadlo dávkou z kanónu DEFA.
Montécheroux
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Las Piedras (Uruguaj)
Las Piedras je mesto v Uruguaji. Leží na juhu krajiny severne od hlavného mesta štátu Montevideo. Mesto sa nachádza v departmente Canelones. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 71 258 obyvateľov. Je tak piatym najväčším mestom Uruguaja z hľadiska počtu obyvateľov. Las Piedras je súčasťou metropolitnej oblasti Montevideo. Od samotného Montevidea je vzdialené necelých 20 km. Cez mesto preteká potok Arroyo de Las Piedras.
Las Piedras bolo založené v roku 1744 pod názvom San Isidro Labrador de Las Piedras. Štatút mesta získalo Las Piedras v roku 1925. Mesto má veľký historický význam. Práve tu sa 18. mája 1811 odohrala bitka, v ktorej armáda uruguajských patriotov pod velením Josého Gervasia Artigasa porazila španielske vojsko, čo priblížilo bojovníkov za nezávislosť k víťazstvu.
Black Rose: A Rock Legend
Black Rose: A Rock Legend je deviaty štúdiový album írskej rockovej skupiny Thin Lizzy. Bol vydaný v apríli 1979 spoločnosťou Vertigo Records a spolu s členmi skupiny ho produkoval Tony Visconti. Umiestnil sa na 2. priečke britskej hitparády. Ide o jediný kompletný album skupiny, ktorý s ňou nahral gitarista Gary Moore.
Deluxe edícia
Nová remastrovaná a rozšírená edícia albumu Black Rose: A Rock Legend vyšla 27. júna 2011. Táto nová edícia je dvoj-CD s pôvodným albumom na disku 1 a bonusovým materiálom na disku 2
Vodnopólová extraliga mužov 2004/05
Vodnopólová extraliga mužov v sezóne 2004/05 bol v poradí 13. ročník extraligy vodnopólistov, najvyššej vodnopólovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizoval Slovenský zväz vodného póla (SZVP). V súťaži účinkovalo 8 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne. Družstvo KVP NCHZ Nováky, ktoré pre rekonštrukciu vlastného bazéna hralo domáce zápasy v Topoľčanoch, získalo jedenásty titul.
Montenois
Montenois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vodnopólová extraliga mužov 2004/05
Systém súťaže
Systém súťaže ostal rovnaký ako v minulých sezónach. Súťaž sa skladala z dvoch častí. V základnej časti odohrali družstvá zápasy systémom každý s každým jedenkrát doma a vonku. Všetky družstvá potom postúpili do nadstavbovej časti, najlepšie 4 do skupiny o 1.4. miesto a zvyšné do skupiny o 5.8. miesto. Nadstavbová časť sa odohrala formou 4, resp. 2 turnajov; každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa započítavali aj body zo základnej časti. Play-off sa nehralo, umiestnenie v nadstavbovej časti určilo majstra i ostatných medailistov.
Paysandú
Paysandú je mesto v Uruguaji. Leží na západe krajiny na hraniciach s Argentínou, od ktorej ho oddeľuje rieka Uruguaj. Mesto je sídlom departmentu Paysandú. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 76 412 obyvateľov. Je tak štvrtým najväčším mestom Uruguaja z hľadiska počtu obyvateľov. Paysandú je vzdialené približne 378 km severozápadne od hlavného mesta Uruguaja Montevideo. Oproti cez rieku Uruguaj sa nachádzajú dve argentínske mestá. Kúsok severne sa nachádza Colón a smerom na juh leží Concepción del Uruguay.
Maldonado
Mesto bolo založené guvernérom Montevidea v roku 1755. Svoj názov dostalo po španielskom dôstojníkovi Franciscovi Maldonadovi. V tomto roku bol zriadený prístav, no obyvatelia sa venovali predovšetkým chovu hovädzieho dobytka. Následne tu bola vystavaná pevnosť, ktorá mala Portugalcom zabrániť obsadiť oblasť. Názov mesta bol neskôr mierne upravený na San Fernando de Maldonado.
152mm ťažná húfnica 2A65 Msta-B
2A65 Msta-B (v kóde NATO: M1987) je ťažná húfnica kalibru. Je určená na ničenie delostreleckých batérií, obranných štruktúr, veliteľských stanovísk, živej sily, delostrelectva a inej vojenskej techniky.
Možno ju považovať za poslednú v dlhom rade poľných húfníc vyvinutých v Sovietskom zväze. V súčasnosti je Msta-B prevádzkovaná ruskou armádou, ako aj s niekoľkými krajinami bývalého Sovietskeho zväzu - Bieloruskom, Kazachstanom, Gruzínskom a Ukrajinou.
Vznik a vývoj
V polovici 70. rokov vznikla v Sovietskom zväze potreba radikálnej modernizácie delostreleckých systémov a prechodu na jednotný kaliber v rámci jednotlivých útvarov pozemných síl. Kanóny kalibru 120, 130, 152, 180 a 203 mm mal nahradiť jediný delostrelecký systém kalibru. Mal byť vyvinutý v ťažnej (Msta-B) a samohybnej verzii (tou sa o niekoľko rokov stala Msta-S). Vývojom bola poverená konštrukčná kancelária Barikády (dnes Ústredná konštrukčná kancelária Titan) pod vedením G. I. Sergeeva. Práce na vývoji húfnice Msta-B sa začali v roku 1976. Hlavné požiadavky na nový delostrelecký systém boli: zväčšiť dostrel, zväčšiť námer, zvýšiť účinok strely na cieľ a zlepšiť manévrovateľnosť. Msta-B mala v hlavných charakteristikách prekonávať húfnice D-1, ML-20 a D-20, ktoré boli v tej dobe zavedené v sovietskej armáde. V roku 1986 boli práce na vývoji Msta-B ukončené a húfnica bola zaradená do služby. Sériová výroba nového delostreleckého systému bola spustená v nasledujúcom roku.
Popis
Msta-B je umiestnená na jednoosom dvojkolesovom podvozku, podstavu má s dvojramennou sklápateľnou lafetou. Je vybavená poloautomatickým uzáverom, ako aj dvomi pružinovými podávačmi pre podávanie granátov a nábojok. Taktiež je vybavená hydraulickým zdvihákom na streľbu pri vyvesení kolies a hydraulickým zariadením proti spätnému rázu s kvapalinovým chladením. Na ochranu mechanizmu húfnice a jej 8-člennej posádky pred malými šrapnelmi a guľkami slúži krycí štít.
Húfnica má odmer doľava 28° a doprava 27°. Námer je v rozsahu od -3° do +70°. Dostrel pri použití klasickej trieštivo-trhavej munície je, pri použití munície 3OF61 s dnovým generátorom plynu. Pri laserovom ožiarení cieľa je možné použiť aj navádzanú muníciu 3OF39. Laserový značkovač-diaľkomer je súčasťou prenosného komplexu automatizovaného riadenia paľby „Malachit“. Malé ciele (napríklad tank) môžu byť v noci ožiarené na vzdialenosť a počas dňa na. Väčšie ciele dokáže zariadenie označkovať až na vzdialenosť. Rýchlosť streľby je 7-8 výstrelov za minútu. Úsťová rýchlosť projektilu /s a jeho hmotnosť.
Nasadenie
thumb|right|2A65 Msta-B Húfnice Msta-B boli ruskou armádou nasadené v druhej čečenskej vojne. Na Donbase boli tieto húfnice používané oboma bojujúcimi stranami - jednak ukrajinskou armádou, ale aj separatistami podporovanými Ruskom. V roku 2014 kúpila húfnice 2A65 Msta-B iracká vláda, ktorá ich nasadila v bojoch proti teroristom Islamského štátu.
Ruská vojenská intervencia počas občianskej vojny v Sýrii
V roku 2015 doviezlo Rusko do Sýrie húfnice Msta-B. Tie spočiatku v spolupráci s radarovým systémom Zoopark-1M kryli leteckú základňu Humajmím. Neskôr však boli ruskými silami použité pri oslobodzovaní miest Palmýra a Aleppo. Okrem klasickej trieštivo-trhavej munície bola použitá aj presne navádzaná munícia 3OF39 Krasnopoľ.
Ruská invázia na Ukrajinu
Pri okupácii Ukrajiny používalo Rusko húfnice Msta-B na ničenie ukrajinských obrnených vozidiel a opevnených postavení. Za prvých 9 mesiacov vojny stratilo Rusko v tejto vojne minimálne 69 húfnic Msta-B.
Používatelia
thumb|right|Húfnica Msta-B na polygóne Majkopskij
Hrdlička stepná
Výskyt a stav na Slovensku
Hrdlička stepná bola prvýkrát dokumentovaná na Slovensku vo februári 2014 v Sabinove. Bol to poddruh hrdlička hrdzavá (S. o. meena).
Pythodóros (sochár)
Pythodóros bol starogrécky sochár. Sochár Pythodóros a jeho spolupracovník Kratenos, boli podľa rímskeho spisovateľa Plínia, jednými zo sochárov, ktorých sochy zdobili cisársky palác na Palatíne. Rodisko tohto gréckeho umelca a ani jeho doba tvorby nie je známa.
V Delfách sa našiel zlomok vápencového podstavca s nápisom:
Nápis podľa typu písma datujú približne do 3. storočia pred Kr. To, či ide o umelca, ktorého spomína Plínius, sa však nedá dokázať.
Selinous
Selinous alebo Selinus (Selinous) môže byť:
Montfaucon (Doubs)
Montfaucon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tacuarembó
Tacuarembó môže byť:
Lagnes
Lagnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prevýchovné centrá v Sin-ťiangu
Prevýchovné centrá v Sin-ťiangu (, ujgursky قايتا تەربىيەلەش لاگېرى), známe aj ako reedukačné tábory, sú internačné tábory v čínskej provincii Sin-ťiang na západe krajiny. Ich existencia je doložená od roku 2014 a podľa dostupných údajov sa v nich nachádza približne milión ľudí, predovšetkým ujgurského pôvodu.
Po počiatočnom popieraní ich existencie Čína na nátlak medzinárodnej komunity potvrdila v októbri 2018 ich existenciu, trvá však na tom, že ich cieľom je poskytovanie profesionálneho tréningu a vzdelania pre moslimské obyvateľstvo, a taktiež pomáhajú zvyšovať bezpečnosť v oblasti.
Pozadie
Historická oblasť Východného Turkestánu, ktorý obývajú Ujguri, sa stala pevnou súčasťou Čínskej ľudovej republiky v roku 1949 a bola premenovaná na Ujgurskú autonómnu oblasť Sin-ťiang. Po začlenení regiónu do krajiny začala Čína presúvať etnických Číňanov (Chan) do oblasti, keďže vtedy tvorili len 5 až 10 percent celkovej populácie. Po ukončení Kultúrnej revolúcie sa začali Ujguri v osemdesiatych rokoch kultúrne emancipovať, v deväťdesiatych rokoch došlo aj ku kladeniu politických požiadavok. Čína, ktorá vnímala tieto snahy ako bezpečnostné riziko, požiadavky Ujgurov potláčala a po teroristických útokoch v USA v roku 2001 spustila vlastnú kampaň proti separatizmu, náboženskému extrémizmu a terorizmu.
Tvrdý prístup čínskej vlády viedol k masovým protestom a k radikalizácii časti Ujgurov, ktorí podnikli útoky na čínske ciele v Sin-ťiangu, časť z nich sa dokonca pridala k Al-Káide či Islamskému štátu. Po najväčších nepokojoch v provinčnom hlavnom meste Urumči v roku 2009, pri ktorých zahynulo približne 200 ľudí, sa stal predsedom komunistickej strany v provincii Čang Čchun-sien, ktorý začal s kampaňou "modernizácie kultúry", v rámci ktorej zakázal nosiť mužom abnormálne brady a ženám zahaľovanie na verejnosti. Počas Čangovho pôsobenia boli taktiež v roku 2014 spustené prvé prevýchovné tábory.
Výrazná zmena nastala v roku 2016, keď sa provničným tajomníkom KSČ stal Čchen Čchüan-kuo, ktorý predtým pôsobil v Tibete, kde nasadením veľkého množstva represívnych zložiek potlačil nepokoje. Čchenov program represie Ujgurov a iných menšín moslimskej národnosti zahŕňalo povolanie 90 000 policajtov, vybudovanie množstva kontrolných checkpointov na cestách a mohutné rozšírenie siete internačných táborov.
Fungovanie táborov
Tábory sú zriaďované tajne a do októbra 2018, kedy ich čínska vláda oficiálne priznala, bolo možné ich existenciu potvrdiť predovšetkým pomocou družicových záberov. Veľká časť Ujgurov v táboroch bola zadržaná bez právneho procesu, často aj v rozpore s čínskymi zákonmi. Spolu s legalizáciou táborov boli vydané aj nariadenia, na základe ktorých je možno ľudí posielať na prevýchovu. Patria medzi ne napríklad propagácia halal výrobkov, odmietnutie sledovať štátnu televíziu a rozhlas, či posielať deti do štátnych škôl.
Časť táborov pripomína štruktúrou väzenie, keďže v nich sú strážne veže, centrálne nádvorie, sú obohnané ostatným drôtom a monitorované početnými kamerami. Podľa nadácie Johnstown Foundation minula vláda v roku 2017 20 miliárd jüanov na výstavbu táborov.
V rámci prevýchovy sa v táboroch učí čínština, čínska história a kultúra, čínska hymna, láska k strane a patriotizmus. Pri nesplnení úloh sa často používajú fyzické tresty.
Okrem Ujgurov sú v táboroch internovaní aj príslušníci iných etnických menšín, predovšetkým Kazachov, ktorí sú podobne ako Ujguri moslimovia. Existujú aj správy o internácii cudzích štátnych príslušníkov.
Informovanie a reakcia
O existencii prevýchovných táborov prišli prvé informácie od Ujgurov, ktorí nimi prešli. Tie rozšíril predovšetkým Svetový ujgurský kongres a jeho predsedkyňa Rebija Kadírová, ktorá žije v Spojených štátoch. Na informácie od Ujgurov nadväzovali reportáže od novinárov pracujúcich pre zahraničné média v Číne, ktorí vo svojom výskume navštevovali lokality s prevýchovnými tábormi a skúmali satelitné zábery. Za extenzívne informovanie o táboroch pre Ujgurov zamietla Čína v auguste 2018 víza americkej novinárke Meghe Rajagopalan.
Po počiatočných varovaniach organizácií ako Human Rights Watch a Amnesty International sa ku kritike pridali politici. Najvýraznejšie sa k téme vyjadrovali americkí politici, ako prvý senátor Marco Rubio a neskôr aj viceprezident Mike Pence. V auguste 2018 kritizovala Čínu za zriaďovanie prevýchových táborov aj Organizácia spojených národov.
Lamotte-du-Rhône
Lamotte-du-Rhône je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montferrand-le-Château
Montferrand-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juraj Topor
Juraj „Ďuro“ Topor (*22. máj 1965, Topoľčany, Slovensko) je súčasný basgitarista slovenskej hard rockovej skupiny Tublatanka. Pochádza z Topolčian, kde si najskôr založil vlastnú skupinu a v Tublatanke pôsobí od roku 1994, no najskôr len v pozíciach ochrankára a technika. V roku 1995, keď odišiel z Tublatanky basgitarista Paľo Horváth, Topor úspešne zvládol konkurz a od vtedy je v skupine dodnes na poste basgitaristu.
Na prvých dvoch albumoch (Znovuzrodenie a Pánska jazda), čo nahral s Tublatankou hral aj gitarista Dodo Dubán, ktorý v roku 2003 tragicky zahynul. Odvtedy nahral so skupinou ešte ďalšie albumy, na ktorých skupina účinkuje ako trio. Na niektorých piesňach („Dobrá správa“, „Veľký deň“...) sa podieľal autorsky, a to po hudobnej i textárskej stránke. Juraj Topor sa, okrem hudby, vo voľnom čase rád zaoberá varením.
Punta del Este
Punta del Este je mesto v Uruguaji. Leží na juhovýchode krajiny pri pobreží Atlantického oceánu. Nachádza sa v departmente Maldonado. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 9 277 obyvateľov. Na severe od Punta del Este leží mesto Maldonado, ktoré je sídlom departmentu. Je vzdialené približne 140 km od hlavného mesta Montevideo. Punta del Este je najvýznamnejším dovolenkovým rezortom v Uruguaji a patrí medzi najnavštevovanejšie dovolenkové destinácie v Južnej Amerike. V celej oblasti okolo Punta del Este žije približne 200 000 ľudí, no počas dovolenkovej sezóny sa počet obyvateľov oblasti zvyšuje až na viac ako 600 000 ľudí. Iba z Argentíny príde každý rok viac ako jeden milión turistov. Z Brazílie viac ako 300 000, Európy približne 100 000 a skoro 60 000 zo Severnej Ameriky. Punta del Este býva nazývané aj ako Monako juhu, či perla Atlantiku. Býva preto často porovnávané s najlepším dovolenkovými rezortmi v Severnej Amerike, či Európe.
Mesto Punta del Este bolo formálne založené v roku 1907. Počiatky mesta siahajú do roku 1829, kedy tu bola založená osada Villa Ituzaingó.
Veľká cena Kataru 2021
Veľká cena Kataru 2021 (angl. Formula 1 Ooredoo Qatar Grand Prix 2021), boli preteky Formule 1, ktoré sa konali dňa 21. novembra 2021 na okruhu Losail International Circuit v Lusiale, neďaleko od Dohy, hlavného mesta Kataru. Bola to 20. Veľká cena sezóny 2021 a premierová Veľká cena Kataru.
Kvalifikácia
Poznámky:
Preteky
Poznámky:
Lapalud
Lapalud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vaucluse, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Tacuarembó (mesto)
Tacuarembó je mesto v Uruguaji. Leží na severe centrálnej časti štátu. Mesto je sídlom departmentu Tacuarembó. Pri sčítaní ľudu v roku 2011 malo mesto 54 755 obyvateľov. Je tak ôsmym najväčším mestom Uruguaja z hľadiska počtu obyvateľov. Tacuarembó je vzdialené približne 113 km južne od mesta Rivera a 390 km severne od hlavného mesta Montevideo. Mesto je známe pre svoj potravinársky priemysel, v okolí je rozšírený chov hovädzieho dobytka a poľnohospodárstvo.
Mesto Tacuarembó bolo založené v roku 1832 na rozkaz prezidenta Uruguaja. Samotné mesto založil dôstojník Bernabé Rivera. Prvá osada sa nazývala San Fructuoso. Svoj súčasný názov dostalo mesto v roku 1912 po miestnej rieke.
Kafisias
Kafisias môže byť:
Adaptívny tempomat
náhľad|Schéma inteligentného tempomatu. Červené auto automaticky udržuje bezpečnú vzdialenosť od modrého auta Adaptívny tempomat je dostupný systém tempomatu pre cestné vozidlá, ktorý automaticky upravuje rýchlosť vozidla tak, aby bola zachovaná bezpečná vzdialenosť od vozidiel vpredu. Od roku 2019 sa tiež nazýva 20 jedinečných mien, ktoré opisujú túto základnú funkčnosť. Nazýva sa to aj dynamický tempomat.
Ovládanie je založené na informáciách zo senzorov z on-board snímačov. Takéto systémy môžu používať radarový alebo laserový senzor alebo nastavenie kamery, ktoré umožňujú vozidlu zabrzdiť, keď zistí, že auto sa blíži k inému vozidlu pred vozidlom, a potom zrýchliť, keď to doprava umožňuje.
Technológia ACC sa všeobecne považuje za kľúčovú súčasť budúcich generácií inteligentných automobilov. Ovplyvňujú bezpečnosť a pohodlie vodiča, ako aj zvyšujú kapacitu cesty udržiavaním optimálneho oddelenia medzi vozidlami a znižovaním chýb vodiča. Vozidlá s autonómnym tempomatom sa považujú za autonómne vozidlo úrovne 1 podľa definície SAE International. V kombinácii s ďalšou funkciou asistencie vodiča, napríklad udržiavanie v jazdnom pruhu, sa vozidlo považuje za autonómne vozidlo úrovne 2.
Adaptívny tempomat neposkytuje úplnú autonómiu: systém poskytuje vodičovi iba určitú pomoc, ale sám nejazdí.
História
náhľad|Displej „Distronic Plus“ v Mercedes-Benz S (W221) náhľad|Radarová anténa ACC
Typy
Laserové systémy nedetekujú a nesledujú vozidlá v nepriaznivých poveternostných podmienkach, ani spoľahlivo nesledujú špinavé (a teda neodrážajúce) vozidlá. Laserové senzory musia byť odkryté, senzor (pomerne veľká čierna skrinka) sa zvyčajne nachádza v dolnej mriežke, posunutý na jednu stranu.
Radarové senzory môžu byť skryté za plastovými fasádami; fasády sa však môžu líšiť od vozidla bez tejto funkcie. Napríklad Mercedes-Benz dáva radar za hornú mriežku v strede a za pevnú plastovú dosku, ktorá má lakované lamely, ktoré simulujú vzhľad zvyšku mriežky.
Posledným vývojom je systém binokulárneho počítačového videnia, ako napríklad systém uvedený na americký trh v modelovom roku 2013 Subaru. Tieto systémy majú videokamery nasmerované spredu na obidve strany spätného zrkadla a používajú digitálne spracovanie na získanie informácií o hĺbke z paralaxy medzi pohľadmi týchto dvoch kamier.
Pomocné systémy
Radar-based ACC je často predávané spoločne s predkolíznym systémom, ktoré upozorní vodiča alebo poskytuje podporu bŕzd, ak existuje vysoké riziko kolízie. Aj v niektorých automobiloch je súčasťou systém udržiavania jazdného pruhu, ktorý poskytuje posilňovač riadenia s cieľom znížiť zaťaženie riadenia v rohoch, keď je aktivovaný tempomat.
Multi-senzorové systémy
Systémy s viacerými senzormi môžu praktizovať fúziu senzorov na integráciu údajov, aby sa zvýšila bezpečnosť alebo zážitok z jazdy. Dáta GPS môžu informovať systém o geografických funkciách, ako je napríklad diaľničná značka. Kamerový systém si mohol všimnúť správanie vodiča pred vami, ako sú brzdové svetlá alebo smerové svetlo. To by mohlo umožniť nasledujúcemu vozidlu interpretovať smerový signál pri východe ako nevyžadujúci spomalenie nasledujúceho vozidla, pretože vedúce vozidlo vystúpi. Multi-senzorové systémy by si mohli tiež všimnúť dopravné značky/signály a nemali by napríklad prechádzať na semaforoch na červenom svetle, keď sledovali vozidlo, ktoré prešlo pred zmenou signálu.
Prediktívne systémy
Prediktívne systémy upravujú rýchlosť vozidla na základe predpovedí správania ostatných vozidiel. Takéto systémy môžu urobiť skôr, miernejšie úpravy predpokladaného správania, zvýšiť bezpečnosť a pohodlie cestujúcich. Jedným príkladom je predpovedať pravdepodobnosť, že sa vozidlo v susednom pruhu pohybuje pred ovládaným vozidlom. Jeden systém predpovedá zmenu jazdného pruhu až päť sekúnd pred tým, ako k nemu dôjde.
Mercedes Distronic Plus
V roku 1999 Mercedes predstavil Distronic, prvý adaptívny systém založený na radaroch, na vozidlách Mercedes-Benz S (W220) a CL. Distronic automaticky nastavuje rýchlosť vozidla pred autom, aby sa vždy udržiavala bezpečná vzdialenosť od ostatných automobilov na ceste.
Mercedes-Benz S 450 4MATIC Kupé. Snímače Distronic smerujúce dopredu sú zvyčajne umiestnené za logom Mercedes-Benz a prednou mriežkou. V roku 2005 Mercedes zdokonalil systém („Distronic Plus“), vďaka čomu bol Mercedes-Benz S-Class (W221) prvým autom, ktorý získal vylepšený systém. Spoločnosť Distronic Plus by teraz mohol v prípade potreby na väčšine sedanov vozidlo úplne zastaviť.
V roku 2016 Mercedes predstavil Active Brake Assist 4, prvý asistent núdzového brzdenia s rozpoznaním chodcov.
Jedna havária spôsobená spoločnosťou Distronic Plus sa datuje do roku 2005, keď nemecký spravodajský časopis „Stern“ testoval pôvodný systém Distronic spoločnosti Mercedes. Počas testu sa systému nedarilo vždy zabrzdiť včas. Ulrich Mellinghoff, vtedajší vedúci bezpečnosti, NVH a testovania v technologickom stredisku Mercedes-Benz, uviedol, že niektoré skúšky zlyhali, pretože vozidlo bolo testované v kovovej hale, čo spôsobilo problémy s radarom. Neskôr iterácie dostali vylepšený radar a ďalšie senzory, ktoré nie sú narušené kovovým prostredím. V roku 2008 Mercedes uskutočnil štúdiu porovnávajúcu mieru nehodovosti vozidiel Distronic Plus a vozidiel bez nej a dospel k záveru, že vozidlá vybavené systémom Distronic Plus majú približne o 20% nižšiu mieru havárií.
Hypernova (obchodný reťazec)
Hypernova bola obchodná značka reťazca hypermarketov prevádzkovaných na území Česka a Slovenska skupinou AHOLD. V júni 2009 boli všetky predajne v Česku premenované na Albert hypermarket a v roku 2014 získala slovenské predajne spoločnosť Terno.
Reťazec rovnako pôsobil v Poľsku, kde mal 15 pobočiek. V roku 2007 boli ale prevzaté reťazcom Carrefour.
Predajne
Hypernova vo Vestci bola, ako prvá, zrekonštruovaná a premenovaná na HyperAlbert. Ďalší HyperAlbert bol otvorený v roku 2007 v Moste a v Třebíči od 1. októbra 2008. Neskôr sa názov ešte upravil na Albert hypermarket.
Akrón (sochár)
Akrón bol grécky sochár na prelome 5. a 4. storočia pred Kr. Sochár Akrón, syn Pratóna, pochádzal zrejme zo sicílskeho Selinusu. Svoje diela tvoril na konci 5. storočia pred Kr. Z jeho tvorby sa už nič nezachovalo, ale v Delfách sa našiel jeho menom signovaný sivý vápencový podstavec zo sochy (alebo súsošia), ktorého fragmentárny nápis, datovaný do roku 360 pred Kr., hlása:
Podstavec má na svojej hornej strane otvory, v ktorých bola pravdepodobne osadená bronzová socha a bronzové sedadlo. Toto dielo bolo podľa nápisu na prednej strane podstavca zasvätené neznámym mužom (nápis je na tomto mieste poškodený) zo Selinusu bohu Asklépiovi. V minulosti sa predpokladalo, že tu išlo o súsošie pozostávajúce zo sediaceho Asklépia a stojacej Hygieie alebo vyšetrujúceho lekára a pacienta. Medzi znalcami spočiatku nebola zhoda ani na pôvode Akróna, najskôr bol zaradený medzi sochárov z Lindosu (tal. archeológ Luciano Laurenzi) a neskôr nemeckým archeológom Georgom Lippoldom (v encyklopédii Pauly-Wissowa) medzi sochárov z Rodosu. Dnes prevláda názor, že pochádzal zo Selinusu. Takisto sa diskutovalo aj o dobe jeho činnosti. Francúzsky historik Jean Marcadé odmietol pôvodne navrhované datovanie do roku 360 pred Kr. ako za príliš neskoré a datoval ho na koniec piateho storočia pred Kr. (430 až 400 pred Kr.).
Hypernova (obchodný reťazec)
Predajne
V roku 2014 prevzala slovenské aktivity spoločnosti Ahold spoločnosť Terno, ktorá nahradila predajne Hypernova svojimi prevádzkami. V roku 2018 začala postupne zatvárať tieto prevádzky a na začiatku roka 2018 sa na Slovensku nachádzali len 4 predajne. Posledným bol 31. júla 2018 hypermarket Hypernova v Považskej Bystrici.
Ústredie spoločnosti
Akciová spoločnosť Ahold, vlastník reťazca Albert, má svoju českú centrálu po presťahovaní z Brna a Netluk v Prahe 13 v Nových Butoviciach.
Reklama
Obdobne ako ostatné reťazce na českom trhu tiež Hypernova vydávala a zadarmo distribuovala po širokom okolí svoj reklamný časopis, týždenník s názvom h - hypernova v rozsahu 6-8 listov. Distribúciu im zaisťuje spoločnosť TNT Post (viď tiráž), okrem iného systémom vhadzovania do schránok potenciálnych zákazníkov.
Leerdammer
Leerdammer je druh polotvrdého syra vyrobeného z kravského mlieka. Doba zrenia je zvyčajne od 3 do 12 mesiacov, má krémovo-bielu štruktúru a je trochu podobný ementálu. Má jemnú sladkasto-orechovú chuť, ktorá sa vekom stáva zrejmejšou.
Fortnite: Save the World
Fortnite: Save the World je kooperatívna sandboxová videohra vyvinutá a publikovaná spoločnosťou Epic Games. Hra bola vydaná zdarma vo forme včasného prístupu (nedokončená, určená na verejné testovanie) pre Microsoft Windows, MacOS, PlayStation 4 a Xbox One 25. júla 2017. Dokončenie sa očakáva v roku 2019. Maloobchodné verzie hry boli distribuované spoločnosťou Gearbox Software, zatiaľ čo elektronická distribúcia verzií je riešená cez rozhranie spoločnosti Epic.
Fortnite: Save the world sa odohráva v deň, kedy Zem zasiahne záhadná búrka a zabije 98% ľudí. Preživší sú napadnutí zombie. Hra vznikla ideovým spojením hier Minecraft a Left 4 Dead. Jednu hru môžu hrať spoločne až štyria ľudia a pomáhať si pri zbieraní predmetov, chránení preživších, stavaní pevnosti a ochrane zariadení, ktoré  zbierajú informácie o búrke alebo ju potláčajú. Počas hrania dostávajú odmeny za zložitejšie misie alebo nové oblečenie.
Zoznam najbohatších ľudí sveta
thumb|Imanie svetových miliardárov medzi rokmi 2000 až 2015 narástlo z menej ako biliardy na 7,1 biliardy dolárov.
Judith Lightová
Judith Lightová (* 9. február 1949, Trenton, New Jersey, USA) je americká herečka, producentka a advokátka. V septembri 2019 získala svoju hviezdu na Hollywoodskom chodníku slávy.
Fall Grün (Česko-Slovensko)
Fall Grün (Zelený Prípad) bol nikdy neuskutočnený nemecký plán vojenského úderu proti Československu pripravený roku 1937, v predvečer druhej svetovej vojny. K jeho realizácii nedošlo, lebo Nemecko dokázalo svoje ciele dosiahnuť už na politickej úrovni na Mníchovskej konferencii.
Judith Lightová
Detstvo a mladosť
Lightová sa narodila do židovskej rodiny v roku 1949. V roku 1966 ukončila strednú školu v New Jersey. Vyštudovala drámu na Carnegie Mellon University.
Fall Grün (Česko-Slovensko)
Vývoj plánu
Prvý návrh plánu bol vytvorený v júni 1937 generálom Werner von Blombergom a postupne bol prepracovávaný podľa toho, ako sa vyvíjala vojenská situácia.
Zoznam najbohatších ľudí sveta
Zoznam najbohatších ľudí sveta je rebríček najbohatších ľudí sveta, ktorý zostavuje a publikuje raz do roku, v marci americký ekonomický časopis Forbes. Celková čistá hodnota majetku jednotlivcov na zozname je odhadovaná minimálne na jednu miliardu amerických dolárov. Výpočet ich majetku je založený na základe ich majetku a ich účtovníctva v dlhoch. Kráľovské rodiny a diktátori, ktorých bohatstvo pochádza z ich pozície sú z týchto zoznamov vylúčení.
Judith Lightová
Kariéra
V roku 1970 zahájila svoju hereckú kariéru. Objavila sa v niekoľkých inscenáciách z Broadweyu. V roku 1977 jej bola ponúknutá úloha v televíznom seriály One Life to Live. Spočiatku túto možnosť odmietla, nakoľko nechcela byť stálou súčasťou žiadneho televízneho projektu, ale neskôr túto ponuku prijala.