cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gmina Niemodlin
Gmina Niemodlin je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Má rozlohu 183,22 km² a žije tu 13823 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 75,44 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Opolské.
Vyvažovanie piestových spaľovacích motorov
thumb|right|Pravidelný kľukový hriadeľ štvorvalcového motora s vývažkami thumb|right|Lanchesterov patent na vyváženie posuvných síl druhého rádu (použitie dvoch vyvažovacích hriadeľov) thumb|right|8x zalomený kľukový hriadeľ motora Bugatti. Všimnite si nerovnako tvarované vývažky pri 3.a 4. zalomení zľava resp. hrúbku prvého a posledného vývažku. Vyvažovanie piestových spaľovacích motorov, v užšom zmysle vyvažovanie kľukového mechanizmu , je súhrn konštrukčných opatrení, ktoré eliminujú alebo znižujú účinky zotrvačných síl a momentov vznikajúcich pri práci piestového spaľovacieho motora s priamočiarym vratným pohybom piesta. Medzi tieto opatrenia patria napríklad:
Zotrvačné sily a momenty a ich účinky
Kľukový mechanizmus piestového spaľovacieho motora má nepravidelný tvar a jeho jednotlivé časti vykonávajú pohyby, ktoré sa navonok prejavujú silovým pôsobením. Ide hlavne o zrýchlený priamočiary vratný pohyb piestovej skupiny, kývavý pohyb ojnice a rotačný pohyb nesymetrického zalomenia kľukového hriadeľa. Pri viacvalcových motoroch sily od jednotlivých kľukových mechanizmov (zalomení kľukového hriadeľa) vytvárajú aj momenty voči ťažisku motora. Tieto účinky sú tým väčšie čím sú väčšie hmotnosti pohybujúcich sa častí a vyššie otáčky motora. Môžu sa prejavovať ako vonkajšie (voľné) a vnútorné.
Vonkajšie sily a momenty
Vonkajšie (voľné) sily a momenty sa navonok prejavujú kmitaním a otrasmi pracujúceho motora. Tieto sa prenášajú, podľa typu motora: do základov, príruby poháňaných strojov, rámu vozidla, trupu lode, konštrukcie lietadla a podobne. Zaťažujú tak vibráciami ďalšie konštrukčné časti a v prípade dopravných prostriedkov pôsobia aj na posádku.
Zotrvačné sily jednovalcového motora
thumb|right|Znázornenie síl a ich rozkladu v kľukovom mechanizme s pohybujúcimi sa hmotami
Pri vyvažovaní motorov sa uvažuje len so zotrvačnými silami. Ide o sily od rotačných hmôt (zalomenie kľukového hriadeľa a podiel hmotnosti ojnice redukovanej na kľukový čap) a sily od posuvných hmôt (piestová skupina a podiel hmotnosti ojnice redukovanej na piestový čap). Sily od tlaku plynov sa nevyvažujú.
Sila od rotačných hmôt
kde:
Sila od posuvných hmôt
Pri uvažovaní konštantných otáčok je priebeh síl periodický, kľukový mechanizmus sa dostane do rovnakého stavu (polohy, rýchlosti, zrýchlenia) raz za každú otáčku. Preto je možné Priebeh nahradiť Eulerovým-MacLaurinovým radom a s dostatočnou presnosťou uvažovať jeho prvé dva členy.
resp. kde:
Z vyššie uvedeného vzťahu vyplýva, že účinok posuvných hmôt má pri uvedenom zjednodušení dve zložky:
Pri presnejšom výpočte je potrebné uvažovať aj so silami vyšších rádov. Tieto zložky však rýchlo konvergujú k nule, pre bežné prípady sa do úvahy neberú.
Zotrvačné sily radového motora
thumb|right|Kľukové hriadele radových motorov zľava doprava: 6x zalomený kľukový po 120° 4x zalomený kľukový po 180° s 3 ložiskammi 4x zalomený kľukový po 180° s 5 ložiskami Viacvalcové spaľovacie motory, vrátane radových, sú konštruované väčšinou tak, aby boli vyhotovenia ústrojenstva jednotlivých valcov rovnaké, čo sa týka rozmerov aj hmotností. Preto sa pri výpočte predpokladá, že zotrvačné sily od jednotlivých valcov majú rovnaké amplitúdy a charakter priebehu. Rozdiel bude vo fázovom posunutí, ktoré určuje tvar kľukového hriadeľa. Výsledné silové pôsobenie sa určí súčtom týchto síl so zohľadnením ich posunutia.
Sily od rotačných hmôt
Sily od rotačných hmôt sú rovnaké a pôsobia v smere svojich kľúk. Po posunutí síl do ťažiskovej roviny motora a pohľade v osi kľukového hriadeľa je zrejmé, že ak je kľuková hviezdica pravidelná a na každý uhol zalomenia pripadne rovnaký počet valcov, grafický obrazec síl je uzavretý a teda výslednica nulová. Príkladom takéhoto riešenia je šesťvalcový radový motor so 6-krát zalomeným kľukovým hriadeľom po 120° (pozri obrázok). Ak podmienka symetrie splnená nie je, sily od rotačných hmôt by sa prejavili a bolo by potrebné ich vyváženie.
Sily od posuvných hmôt I. rádu
Sily od posuvných hmôt ležia v rovine valcov. Z praktických dôvodov je pri viacvalcových motoroch výhodnejšie posudzovať zložky síl od posuvných hmôt samostatne podľa ich rádu. Výslednica síl prvého rádu je daná súčtom síl od jednotlivých valcov so zohľadnením ich posunutia daným geometriou kľukového mechanizmu:
kde:
Pre posúdenie výslednice je výhodné využiť poznatky z grafického riešenia skladania síl a tvaru kľukovej hviezdice orientovanej zalomením prvého valca do osi valcov (α=0). Ak by sme uvažovali maximálne amplitúdy síl pôsobiacich v smere kľúk, ich priemety do roviny osí valcov budú zodpovedať jednotlivým zložkám. Takto aj bez výpočtu možno konštatovať, že vektorový obrazec súčtu síl bude uzavretý a teda výslednica zotrvačných síl prvého rádu bude nulová, ak sú mechanizmy jednotlivých valcov rovnaké, kľuky hriadeľa tvoria pravidelnú hviezdicu a na každý uhol zalomenia pripadne rovnaký počet valcov. Ak podmienka symetrie nie je splnená, potom zložka výslednice premietnutá do roviny valcov udáva okamžitú nevyváženú zotrvačnú silu prvého rádu pri danej polohe kľúk.
Sily od posuvných hmôt II. rádu
kde:
Zotrvačné momenty radového motora
Pri radovom t.j. viacvalcovom motore pôsobia na kľukový hriadeľ sily od každého valca, ktoré neležia na spoločnej nositeľke. Vznikajú tak pozdĺžne momenty, ktoré pôsobia v rovine radu valcov a snažia sa motor naklopiť okolo ťažiska. Opäť je výhodné posudzovať účinky jednotlivých zložiek samostatne.
Momenty od rotačných hmôt
Momenty od rotačných hmôt majú pri konštantných otáčkach kľukového hriadeľa konštantnú veľkosť a rovina ich pôsobenia sa otáča spolu s hriadeľom. Môžu sa prejavovať ako voľné, pri motoroch s nepárnym počtom valcov, alebo motoroch s kľukovým hriadeľom nesúmerným k ťažisku, alebo vnútorné pri motoroch s párnym počtom valcov a pravidelným zapaľovaním.
Momenty od posuvných hmôt
Sily od posuvných hmôt I. rádu vyvolávajú momenty I. rádu a sily od posuvných hmôt II. rádu vyvolávajú momenty II. rádu voči ťažisku kľukového hriadeľa. Ich výslednice v rovine radu valcov sú:
kde:
Zotrvačné sily a momenty viacradového motora
Pri analýze viacradových motorov, napríklad vidlicových, sa postupuje tak, že sa najskôr zistia výslednice síl a momentov pre jednotlivé rady samostatne a tie sa potom spočítajú s prihliadnutím na vzájomnú polohu radov valcov.
Vyvažovanie síl (statické vyvažovanie)
thumb|right|Schéma spôsobu vyváženia zotrvačnej sily od rotačných hmôt jednovalcového motora. thumb|right|Schéma spôsobu vyváženia posuvných síl I. a II. rádu od posuvných hmôt jednovalcového motora.
Vyváženie zotrvačnej sily rotačných hmôt
Zotrvačná sila rotačných hmôt jedného valca sa dá vždy úplne vyvážiť vývažkom na protiľahlom ramene kľuky. Poloha a hmotnosť vývažku sa zvolí tak, aby platilo: kde
Vyváženie zotrvačnej sily posuvných hmôt I.rádu
Zotrvačná sila posuvných hmôt I. rádu jedného valca sa dá usmerniť dvoma spôsobmi.
V prvom prípade sa použije vývažok, na protiľahlom ramene kľuky, pre ktorý by platilo: kde Zložka rotujúcej sily od vývažku premietnutá do osi valca (cos \alpha) bude rovnaká ako veľkosť sily od posuvných hmôt ale v opačnom smere, tieto sily sa teda navzájom zrušia. Vznikne však prídavná sila v smere kolmom na os valca, ktorú vytvorí sínusová zložka rotujúcej sily od vývažku. Takéto riešenie teda len prenesie nevyváženosť zo smeru osi valca do kolmého smeru.
V druhom prípade sa použijú dva vývažky o polovičnej veľkosti, z ktorých jeden sa otáča v rovnakom zmysle ako kľukový hriadeľ na protiľahlom ramene kľuky a druhý na rovnakom polomere zrkadlovo súmerne opačným smerom. kde Súčet zložiek rotujúcich síl od vývažkov premietnutý do osi valca (cos \alpha) bude v tomto prípade tiež rovnaký ako veľkosť sily od posuvných hmôt ale v opačnom smere, tieto sily sa teda navzájom zrušia. Sínusové zložky rotujúcich síl od vývažkov, kolmé na os valca sa v každom okamihu navzájom zrušia. Takýmto spôsobom je možné úplne vyvážiť sily od posuvných hmôt prvého rádu. Na tomto princípe sú navrhnuté vyvažovacie hriadele.
Vyváženie zotrvačnej sily posuvných hmôt II.rádu
Zotrvačná sila posuvných hmôt II. rádu jedného valca sa vyvažuje na podobnom princípe ako zotrvačné sily posuvných hmôt II. rádu. Dve rovnaké závažia (vývažky) sa umiestnia tak, by rotovali navzájom opačne dvojnásobnou rýchlosťou, ako sa otáča kľukový hriadeľ. kde Znova platí, že súčet zložiek rotujúcich síl od vývažkov premietnutý do osi valca (cos \alpha) sa bude rušiť so zotrvačnou silou posuvných hmôt II. rádu a sínusové zložky rotujúcich síl od vývažkov, kolmé na os valca sa v každom okamihu navzájom zrušia.
Vyváženie momentu od posuvných síl I. a II. rádu
Ak pri konkrétnej konštrukcii motora vzniknú momenty od posuvných sil, nedajú sa vyvážiť jednoduchým spôsobom.
Problémy spojené s vyvažovaním
Úplné vyváženie síl od posuvných hmôt by sa dosiahlo vytvorením mechanizmu, v ktorom by sa po rovnakej osi pohybovali rovnaké hmotnosti v opačnom smere tak, aby ťažisko sústavy nemenilo polohu. Takéto riešenie však nie je pre vozidlové motory reálne. Použitie vývažkov pridáva hmotnosť na teleso kľukového hriadeľa, čo sa prejaví znížením vlastných frekvencií torzného kmitania hriadeľa, zhoršením torzného spektra celého motora a zvýšením namáhania kľukového mechanizmu.
Preto sa pre praktické riešenia používajú kompromisné, alebo čiastkové riešenia. Miera a spôsob vyváženia závisí prevádzkových otáčok, konštrukcie a účelu použitia konkrétneho motora. Pri vyvažovaní sa prednostne vyvažujú účinky rotačných hmôt pred posuvnými a účinky I. rádu pre účinkami II. a vyšších rádov.
Technologická nevyváženosť
Všetky diely kľukového mechanizmu sa vyrábajú len s konečnou presnosťou. Tzv. technologickú nevyváženosť spôsobujú odchýlky v celkovej hmotnosti dielov, ale aj odchýlky v rozložení hmotnosti okolo oka ojnice/piestneho čapu. Pri rýchlobežných a zvlášť pretekárskych motoroch je potrebné uvažovať aj s týmito odchýlkami a jednotlivé diely pri montáži konkrétneho motora vyberať zo sád, ktoré majú v rámci tolerančného rozsahu hodnoty blízko pri sebe.
Všeobecné pravidlá vyvažovania
Za predpokladu ideálneho neohybného vláknového hriadeľa plati:
Arlay
Arlay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Niepołomice
Gmina Niepołomice je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 95,1 km² a žije tu 22168 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 233,1 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Wieliczka.
1. liga hádzanárok
1. liga hádzanárok je druhá najvyššia slovenská hádzanárska súťaž žien, ktorú oragnizuje Slovenský zväz hádzanej (SZH). Prebieha nepretržite od sezóny 1993/94. Do sezóny 1996/97 niesla názov ''II. liga''. Víťaz má právo postúpiť o WHIL. Posledný tím, príp. posledné tímy zostupujú do 2. ligy.
Cisárove nové šaty
náhľad|Cisárove nové šaty, ilustrácia od Vilhelma Pedersena, Andersenovho prvého ilustrátora (1820 - 1859) "Cisárove nové šaty" (dánsky: Kejserens nye klæder) je literárna rozprávka dánskeho básnika a spisovateľa Hansa Christiana Andersena. Rozpráva o márnivom cisárovi, ktorý sa vo svojej namyslenosti obnaží pred svojimi poddanými. Táto rozprávka bola preložená do viac ako 100 jazykov.
"Cisárove nové šaty" vyšli prvýkrát spolu s "Malou morskou pannou" 7. apríla 1837 v Kodani vo vydavateľstve C. A. Reitzel ako tretí a posledný diel Andersenových rozprávok pre deti. Rozprávka bola adaptovaná do rôznych médií a názov príbehu, slovné spojenie "cisár nemá šaty" a jeho variácie boli prevzaté v mnohých ďalších dielach a ako idióm.
Dej
Dvaja podvodníci prichádzajú do hlavného mesta cisára, ktorý hojne míňa na oblečenie na úkor štátnych záležitostí. Vydávajú sa za tkáčov a ponúkajú mu, že mu dodajú nádherné šaty, ktoré sú neviditeľné pre tých, ktorí sú hlúpi alebo neschopní. Cisár si ich najme, oni rozostavia krosná a pustia sa do práce. Postupne ich navštevujú úradníci a potom aj samotný cisár, aby skontrolovali, ako postupujú. Každý z nich vidí, že krosná sú prázdne, ale predstiera opak, aby ho nepovažovali za hlupáka.
Nakoniec tkáči oznámia, že cisárov oblek je hotový. Predstierajú jeho obliekanie a on sa vydá na cestu v sprievode pred celým mestom. Obyvatelia mesta sa s touto pretvárkou nepríjemne stotožňujú, nechcú vyzerať ako neschopní alebo hlúpi, až kým jedno dieťa nevykríkne, že cisár nemá šaty. Ľudia si potom uvedomia, že všetci boli oklamaní. Hoci je cisár zaskočený, pokračuje v sprievode a kráča hrdo ako nikdy predtým.
Zdroje
Andersenova rozprávka je založená na príbehu z knihy Libro de los ejemplos (alebo El Conde Lucanor) z roku 1335, stredovekej španielskej zbierky päťdesiatichjeden poučných rozprávok s rôznymi zdrojmi. Sú v nej autori ako Ezop a iní klasickí spisovatelia a perzské ľudové rozprávky. Napísal ju Juan Manuel, knieža z Villeny (1282 - 1348). Andersen španielsky originál nepoznal, ale čítal rozprávku v nemeckom preklade s názvom "So ist der Lauf der Welt". V pôvodnej rozprávke je kráľ oklamaný tkáčmi, ktorí tvrdia, že vyrobia šaty neviditeľné pre každého muža, ktorý nie je synom jeho domnelého otca. Andersen pôvodnú rozprávku pozmenil tak, aby sa zameral skôr na dvorskú pýchu a intelektuálnu márnivosť než na cudzoložné otcovstvo.
Existuje aj indická verzia príbehu, ktorá sa objavuje v Līlāvatīsāra od Jinaratna (1283), zbierka dnes už stratenej antológie bájok Nirvāṇalīlāvatī od Jineśvara (1052). Nepoctivý obchodník Dhana z Hastināpury podvedie kráľa Śrāvastīho tým, že mu ponúkne utkanie nadprirodzeného odevu, ktorý nemôže vidieť ani sa ho dotknúť žiadna osoba nemanželského pôvodu. Keď má kráľ údajne odev na sebe, celý jeho dvor predstiera, že ho obdivuje. Kráľ sa potom promenáduje po meste, aby odev predviedol. Keď sa ho obyčajní ľudia spýtajú, či sa stal nahým askétom, uvedomí si podvod, ale podvodník už dávno preč.
Použitie ako idióm
Ako idióm sa použitie názvu príbehu vzťahuje na niečo, čo je všeobecne prijímané ako pravdivé alebo vyznávané, a to z dôvodu neochoty širokej populácie kritizovať. Použitie nachádza aj v prípade, ak niečo ide proti všeobecnej mienke. Fráza "cisárove nové šaty" sa stala idiómom o logických chybách. Príbeh možno vysvetliť pluralitnou nevedomosťou. Príbeh je o situácii, keď "nikto neverí, ale všetci veria, že všetci ostatní veria. Alebo alternatívne, každý nevie, či má cisár šaty alebo nie, ale verí, že všetci ostatní to vedia".
Jive Bunny and the Mastermixers
Jive Bunny and the Mastermixers bolo anglické hudobné zoskupenie z 80. a 90. rokov, ktoré tvorilo popové novinky. Skupina pochádzala z mesta Rotherham v grófstve Yorkshire. Tvárou skupiny bol kreslený zajac Jive Bunny, ktorý sa objavoval vo videoklipoch, a tiež (ako človek v kostýme) na propagačných vystúpeniach skupiny. Tri najznámejšie hity skupiny sú „Swing the Mood“, „That’s What I Like“ a „Let’s Party“. Všetky tieto tri skladby boli vytvorené pomocou samplingu a syntetizátorov, vďaka ktorým bola vytvorená kombinácia skladieb z prvotnej éry rock and rollu.
Holica
Holica môže byť:
Gmina Nieporęt
Gmina Nieporęt je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 100,52 km² a žije tu 12908 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 128,41 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Legionowo.
Music for the Jilted Generation
Music for the Jilted Generation je druhý štúdiový album anglickej elektronickej tanečnej skupiny The Prodigy. Album bol vydaný cez XL Recordings v júli 1994. Album bol znovu vydaný v roku 2008 pod názvom More Music for the Jilted Generation vrátane remasterovaných a bonusových skladieb.
Zoznam skladieb
Všetky skladby napísal a zložil Liam Howlett, ak nie je uvedené inak.
Philidorova obrana
Philidorova obrana je jedno z najstarších šachových otvorení. Začína ťahmi:
'''1. e4 e5 2. Jf3 d6'''
Občas vznika aj z Pircovej obrany po 1. e4 d6 2. d4 Jf6 3. Jc3 e5 (alebo 3... Jbd7 4. Jf3 e5) 4. Jf3 Jbd7. Na vrcholovej úrovni sa príliš nevyskytuje, pretože čierny síce ťahom 3. ... d6 chráni svojho pešiaka na poli e5, ale zároveň týmto ťahom bráni svojmu čiernopoľnému strelcovi zapojiť sa do hry. Napriek uvedenej nevýhode je otvorenie úplne korektné a pri najlepších ťahoch oboch strán je hra vyrovnaná.
História
Prvýkrát sa táto obrana spomína už v tzv. göttingenskom rukopise, ktorý pochádza z roku 1471. Toto otvorenie úspešne hrával a rozobral jeden z najlepších šachistov 18. storočia Philidor, ktorý si zakladal na pešiakovej štruktúre a tento ťah doporučoval, pretože 2. ... Jc6 podľa neho blokuje pešiaka c7. Za najlepšie pokračovanie sa považuje obsadenie stredu '''3. d4'''. V 19. storočí slávil úspechy s týmto otvorením Paul Morphy s odpoveďou 3... f5, dnes sa však tento postup považuje za nekorektný.
Stratégia
Čierny volí medzi dvoma rozcestiami, po 3. d4 buď mení pešiaka exd4, čím prenechá bielemu prevahu v centre, ktoré sa neskôr snaží napadať alebo volí tzv. Hanhamov variant, kde v pasívnej pozícii drží v centre napätie a pripravuje protihru na dámskom krídle.
Varianty
3. d4 sa považuje za hlavný variant (po 3.Sc4 Se7 získa čierny dobrú hru)
Sumec západný
Opis
Široká a nízka hlava prechádza nenápadne do pretiahnutého tela, kryté slizkou kožou bez šupín. Na hornej strane hlavy má malé oči. Rozoklané ústa sú vybavené dvomi dlhými chrupavčitými fúzmi v hornej čeľusti a štyrmi kratšími dolnej čeľusti. Slúžia ako chemoreceptory a sú v nich chuťové bunky. Nahrádza zle vyvinutý zrak. Má malú chrbtovú plutvu a nemá tukovú plutvu.
Základné sfarbenie tela je olivovo zelené až modrosivé, na chrbte tmavé, na bokoch je zreteľné mramorovanie, brucho je svetlo šedé až biele a škvrnité. Ojedinele sa vyskytujú i bielo zafarbení jedinci (albíni).
Samec má veľkú análnu plutvu. Dorastá až 5 metrov, na Slovensku maximálne 3 m. Môže vážiť maximálne 350 kg na Slovensku do 100 kg ale bežne má hmotnosť 30 kg.
Výskyt
Ideálne sú veľké toky s pomalým prúdom, alebo nádrže so stojatou vodou, bahnité dno s bujnou vegetáciou a podvodnými prekážkami, pretože sumec sa zdržuje pri dne (bentický druh), kde vyhľadáva členitý povrch s úkrytmi. Zemepisne sa vyskytuje v horných častiach povodia riek Rýn a Labe a ďalej vo vodách východnej časti Európy patriacich k úmoriam Baltského, Čierneho a Kaspického mora.
Život
Patrí k rybám dlhovekým. Dožíva sa bežne veku 20 – 40 rokov. V priaznivých podmienkach (dostatok potravy, teplá voda) rastie veľmi rýchlo. V chladných vodách je jeho rast pomalší. Žije spoločensky.
Neres je od mája do júla, pri teplote vody nad 18 °C. Samica z rastlín vytvára hniezdo a ikry v zhlukoch lepí na rastliny. Ikry ochraňuje.
Potrava
Sumec sa živí rôznou potravou, ktorá sa mení s jeho vekom. Mladšie jedince sa živia planktónom, neskôr hmyzom a rybami. Dospelý jedinec filtruje bahno, aby z neho dostal mikroskopické bezstavovce, chytá červy, obojživelníky, plazy, mäkkýše, kôrovce, z rýb hlavne lieňov a kaprov, vodných cicavcov a dokonca aj vodné vtáky (kačice). Často loví v noci alebo pred búrkou.
Gmina Niwiska
Gmina Niwiska je vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Sumec západný
Význam
Vysoká je jeho športovo-rybárska hodnota a uplatňuje sa aj jeho biomelioračná funkcia – obmedzovanie a zhodnocovanie premnožených druhov rýb. Je cenný aj pre dobré mäso bez kostí. Lovná miera sumca veľkého na území Slovenska je v roku 2012 ustanovená na.
Gmina Niwiska
Má rozlohu 95,192 km² a žije tu 5780 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 60,72 osôb/km².
Sumec západný
Význam
Zo sumca sa vyrába aj lacný kaviár, z kostí a plynového mechúra sa vyrába lepidlo a využíva sa aj koža.
Gmina Niwiska
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kolbuszowa.
Plameniak ružový
Plameniak ružový môže byť:
Gmina Nisko
Gmina Nisko je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Má rozlohu 142,44 km² a žije tu 22503 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 157,98 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Nisko.
Valéry Giscard d’Estaing
Valéry Giscard d’Estaing, celým menom Valéry Marie René Georges Giscard d’Estaing, (* 2. február 1926, Koblenz, Nemecko † 2. december 2020, Authon (Loir-et-Cher), Francúzsko) bol francúzsky štátnik, 20. prezident Francúzska a spoluknieža Andorry.
Nastúpil kariéru ako finančný inšpektor. V rokoch 1962 – 1966 bol ministrom financií a ekonomiky, potom ministrom ekonomiky v období 1966 – 1969.
Bol kandidátom za „Nezávislých republikánov“ v prezidentských voľbách v roku 1974, bol zvolený za 20. prezidenta Francúzskej republiky oproti konkurenčnému kandidátovi „Zjednotenej ľavice“ Françoisovi Mitterrandovi. Zvíťazil 19. mája 1974 s 50,81 % platných hlasov.
Počas sedemročného obdobia mandátu, od 27. mája 1974 do 21. mája 1981, dával hlasovať za dôležité reformy, napríklad za zníženie veku dospelosti na 18 rokov, povolenie rozvodov na základe obojstrannej dohody a povolenie interrupcie podľa rozhodnutia matky. Vytvoril štátny sekretariát pre záležitosti žien, zrušil „ORTF“ (úrad pre vysielanie TV a rozhlasu) a odpočúvanie telefónov a vytvoril monetárny európsky systém (SME). Bol tiež rýchlo konfrontovaný s ekonomickými problémami v rámci svojej parlamentnej väčšiny medzi dominantnými subjektami gaullistov na čele s Jacquesom Chiracom a menšinovými členmi „Zväzu pre francúzsku demokraciu“ (UDF, pravý stred), ktorých bol aj zakladateľom.
Vo volebnom boji kandidátov na prezidenta v roku 1981 stál proti Françoisovi Mitterrandovi, kandidátovi Socialistickej strany (Parti socialiste), ktorý nazbieral 51,76 % platných hlasov, čo znamenalo prehru.
Valéry Giscard d’Estaing bol predsedom regionálnej rady Auvergne (1986 – 2004) a predsedom UDF (1988 – 1996). Bojoval za federalizovanú Európu, bol predsedom „Rady o budúcnosti Európy“, ktorá sa zavŕšila Rímskou zmluvou II. Po regionálnych voľbách v 2004 sa rozhodol prejsť do „Ústavnej rady“ (Conseil constitutionnel), ktorej je členom ako bývalý prezident republiky.
Napísal viacero esejí a románov a stal sa členom Francúzskej akadémie v roku 2003, kde obsadil 16. kreslo.
Život
Valéry René Marie Georges Giscard d’Estaing sa narodil v Koblenzi v Nemecku. Jeho otec mal poslanie v Porýní okupovanom francúzskymi ozbrojenými silami. Otec Edmond Giscard (1894 – 1982) sa stal Giscardom d’Estaing, inšpektorom financií, členom Francúzskeho inštitútu (Institut de France), vysokým dôstojníkom Čestnej légie. Jeho matka bola May Bardouxová (1901 – 2003). Pochádzala z rodiny poslanca Jacquesa Bardouxa, bola vnučkou Agénora Bardouxa, ministra verejných informácií, viceprezidenta Senátu.
Bolo potvrdené, že Valéry Giscard d’Estaing má predkov Ľudovíta XV. a jeho metresu Catherine Eléonore Bénard cez ich najmladšiu spoločnú dcéru Adélaïde de Saint-Germain.
Niekoľko mesiacov po Valéryho narodení bol jeho otec povolaný naspäť do Paríža. Rodina sa usídlila v 8. obvode.
Valéry Giscard d’Estaing sa učil v škole Gerson, potom na lýceu Janson-de-Sailly a na lýceu Ľudovíta Veľkého v Paríži, taktiež na lýceu Blaise-Pascal v Clermont-Ferrand na začiatku okupácie Francúzska. Zmaturoval z dvoch predmetov – filozofie a matematiky.
Po prípravnom ročníku na „Lýceu Ľudovíta Veľkého“ odišiel študovať „École polytechnique“, kde promoval v roku 1944. Prvý rok na vysokej škole bol tiež rokom začiatku vojenského výcviku. V osemnástom roku života vstúpil do 1. armády. Bojoval vo Francúzsku a Nemecku, za čo bol dekorovaný vyznamenaním „Vojnového kríža 1939 – 1945“. Jeho prijatie na „École nationale d’administration“ (ENA) (slov. Národná škola administrácie, pre budúcich št. úradníkov) bolo uľahčené dekrétom z 19. júla 1948 dovoľujúcim promovaným polytechnikom vstúpiť na ENA bez prijímacej skúšky. Prišiel tam v „čižmách“ (z armádnej služby) a po jej ukončení začal pracovať na „Inspection générale des Finances“ v roku 1952, kde už pracoval aj jeho otec.
V roku 1948 býval v Montreali, kde bol profesorom na „Collège Stanislas“. Oženil sa 17. decembra 1952 na radnici 8. obvodu v Paríži, potom v súkromnej kaplnke rodiny de Brantes. Má štyri deti: Valérie-Anne (1953), Henri (1956), Louis (1958) a Jacinthe (1960).
Začiatky (1954 – 1959)
Od júna do decembra 1954, vo veku 28 rokov, bol menovaný zástupcom riaditeľa kabinetu prezidentovho poradcu Edgara Faurea. Po svojom vstupe do poslaneckej funkcie za departement Puy-de-Dôme v roku 1956 sa vzdal funkcie. V tejto poslaneckej funkcii pôsobili už jeho prastarý otec Agénor Bardoux v 19. storočí a starý otec Jacques Bardoux v 20. storočí. V tom istom roku bol menovaný za člena francúzskej delegácie na 11. schôdzi valného zhromaždenia Spojených národov. V roku 1958 dostal mandát generálneho radcu pre Puy-de-Dôme, zvolený za kantón Rochefort-Montagne, tento mandát skončil v 1974.
Počas úradu Charlesa de Gaulla (1959 – 1969)
Valéry Giscard d’Estaing nastúpil do funkcie štátneho tajomníka pre financie v roku 1959 a od 19. januára 1962 ho generál de Gaulle menoval ministrom financií a hospodárstva na návrh premiéra Michela Debrého. Tento post si zachoval aj počas premiérskeho mandátu Georgesa Pompidoua, ale stal sa nepopulárnym kvôli plánu stabilizácie v roku 1963. Po znovuzvolení generála de Gaulla na post prezidenta sa tento rozhodol nahradiť ho Michelom Debréom 8. januára 1966.
Počas prvej doby vo funkcii ministra financií sa Valéry Giscard d’Estaing zaoberal projektom reorganizácie administratívy začatej jeho predchodcom Antoinom Pinayom a Wilfridom Baumgartnerom. V rámci nej dal prepojiť v roku 1962 Ministerstvo financií s ministerstvom hospodárstva. V 1965 vedenie štátnej pokladnice sa spojilo s vedením ministerstva zahraničného obchodu a znovu ustanovili vedenie predvojnových fondov dekrétom z 5. júla, zatiaľ čo služba hospodárskych a finančných štúdií prešla pod vedenie predošlého.
Návrat na Inšpektorát financií a opozícia voči de Gaullovi
Jeho vzťah ku Charlesovi de Gaullovi bol čoraz kritickejší; hovoril hlavne o osamelom výkone moci a používal formuláciu kritickej podpory, ktorú vyjadril slovami "áno, ale". Apeloval, aby sa hlasovalo „nie“ na referende 27. apríla 1969, ktorého zamietnutie spôsobilo odchod generála de Gaulla z funkcie. Počas prezidentských volieb po odchode de Gaulla sa priklonil na chvíľu ku kandidatúre Antoine Pinaya, potom sa pridal k Georgesovi Pompidouovi 30. apríla.
Minister financií v období (1969 – 1974)
Valéry Giscard d’Estaing sa postavil proti projektu rýchlovlakov SNCF, dával prednosť projektu aerovlaku. V 1974, počas uzavretej ministerskej rady o úsporách energie, jeden člen projektu TGV umiestnil spis na spodok kopy dokladov. Po troch hodinách diskusií schválil projekt TGV už veľmi chorý a unavený prezident Pompidou.
Aby kompenzoval rozpočtovú stratu, vzal úver, ktorý bol neskôr pre Francúzsko príliš drahý. Od roku 1967 do 1974 bol aj starostom obce Chamalières v departemente Puy-de-Dôme.
Voľby prezidenta v 1974: úspech
thumb|Rok 1976, v Bielom dome 8. apríla 1974, šesť dní po skone Georgesa Pompidoua, Valéry Giscard d’Estaing oznámil svoju kandidatúru v prezidentských voľbách v 1974 na radnici v Chamalières vysvetliac svoju vôľu „Pozerať Francúzsku do hĺbky očí“. Podporovaný nezávislými republikánmi a stranou UDR, menovite Jacquesom Chiracom, predbehol bývalého premiéra gaullistov Jacquesa Chaban-Delmasa v prvom kole s 32,6 % hlasov.
Medzi dvoma kolami volieb prebehla verejná debata s Françoisom Mitterrandom, ktorá Valérymu Guiscard d’Estaingovi poskytla rozhodujúcu výhodu. Fráza „Vous n’avez pas le monopole du cœur“ (Nemáte monopol na srdce) vynikla spomedzi jeho myšlienok. Bol zvolený s 50,81 % oprávnených voličov 19. mája 1974, čím sa stal tretím prezidentom V. Francúzskej republiky a zároveň najmladším – vo veku 48 rokov. Vo svojom prejave po prísahe prezidenta vyhlásil: „Počujem ešte silné hlasy francúzskeho ľudu, ktoré požadujú zmenu. Robíme túto zmenu preňho, s ním, takým ako je svojím počtom a rôznosťou.“
Dôležité rozhodnutia 7-ročného obdobia
thumb|Prezidenti [[John F. Kennedy|J.F. Kennedy a Giscard d’Estaing v Oválnej pracovni Bieleho domu]] Valéry Giscard d’Estaing menoval Jacquesa Chiraca premiérom, ale vzťahy medzi nimi smerovali k druhej demisii Chiraca v 1976. Bol nahradený Raymondom Barreom, „jedným z najlepších ekonómov Francúzska“ podľa prezidenta. Na podnet prezidenta boli odsúhlasené reformy v legislatíve, ktoré menili spoločnosť do hĺbky. Rozvod na dohodu manželov, povolenie potratov, zníženie veku dospelosti z 21 na 18 rokov, atď.
Začiatok prezidentskej funkcie bol poznačený vzburou mládeže a modernizáciou. Oživil aj niekoľko národných symbolov: modrá zástava francúzskej štandardy bola nahradená svetlejšou kobaltovou modrou, ktorá vyzerala menej agresívne, Marseillaise bola hraná menej hlasno a v pomalšom rytme. Rozhovory so zahraničnými novinármi poskytoval v angličtine, pózoval pre oficiálne fotografie v kompletnom obleku, zjednodušil protokol v Elyzejskom paláci a pokúšajúc sa priblížiť ľudu viac vyhľadával možnosti ukazovať súkromie na verejnosti, hlavne na rodinných večeriach.
Sedemročné obdobie prezidentského mandátu bolo poznačené následkami dvoch ropných šokov. Kvôli šetreniu energiami obnovila vláda už staršiu zmenu letného času, čo umožnilo šetriť na večernom osvetlení. Rozhodol tiež o pokračovaní intenzifikácie programu vývoja nukleárnej energie, ktorý začal jeho predchodca. Obdobie jeho úradu je tiež poznačené rastom masovej nezamestnanosti.
Valéry Giscard d’Estaing je účastníkom stavby európskej integrácie. Obraňoval myšlienku Európskej únie už od svojich politických začiatkov. Podieľal sa na „tretej ceste“ medzi nadnárodnou Európou a Európou štátov, prispel k vytvoreniu Európskej rady a zvýšeniu právomocí Európskeho parlamentu, hlavne v rozpočtovej oblasti. Osobne uprednostnil nahradenie trestu smrti doživotným väzením bez možnosti zmeny trestu. Udelil milosť štyrom odsúdeným na smrť a odmietol ju trom (Christian Ranucci v 1976, Jérôme Carrein a Hamida Djandoubi v 1977) požadujúc, aby trest smrti mal odstrašujúci účel, keď obete boli deti alebo slabé, zanedbávané a týrané ženy. Toto boli posledné výkony trestu smrti vo Francúzsku.
Zahraničná politika
thumb|[[Helmut Schmidt, James Callaghan, Jimmy Carter a Giscard d’Estaing na Guadelupe]] Valéry Giscard d’Estaing sa realizoval v politike Európy. S kancelárom Helmutom Schmidtom utužil vzťahy medzi Francúzskom a Nemeckom. Osobne sa venoval vytvoreniu Rady Európy a monetárneho európskeho systému. Na konci funkčného obdobia uskutočňoval proarabskú politiku, aby zabezpečil Francúzsku zásobovanie ropou.
Prezidentské voľby 1981 – neúspech
Rok pred voľbami 1981, 10. mája 1980, prezident republiky Valéry Giscard d’Estaing povedal v jednom interview pre „Express“, že má realizované len tri štvrtiny toho, čo si želal urobiť. Verejná sonda v „Le Point“ mesiac predtým mu dala preferenciu 57 % hlasov oproti Michelovi Rocardovi a 61 % oproti Françoisovi Mitterrandovi. 2. marca 1981 oznámil v Elyzejskom paláci záujem o druhý mandát prezidenta.
Chirac, predseda pravicového „RPR“ (Zhromaždenie za republiku) odmietol vyzvať svojich straníkov, aby podporili Valéry Giscard d’Estainga v druhom kole, lebo chcel podporiť kandidáta socialistov. D’Estaing dosiahol však podporu gaullistu Michela Debrého. Medzi dvoma kolami magazín „Le Canard enchaîné“ uverejnil dokumenty poukazujúce na to, že minister pre rozpočet Maurice Papon bol počas režimu vo Vichy zodpovedný za deportácie Židov. Valéry Giscard d’Estaing to označil za politickú manipuláciu a tvrdil, že nikdy nepoznal Paponovu minulosť.
Počas debaty v televízii medzi dvoma kolami, 5. mája 1981, François Mitterrand a d’Estaing mali spolu konfliktnú výmenu názorov, ktorej výsledné skóre bolo v prospech odchádzajúceho prezidenta.
10. mája 1981 D’Estaing prehral druhé kolo volieb, keď nazbieral 14 642 306 hlasov a 48,24 % platných hlasov. O deväť dní neskôr predniesol reč na konci mandátu v televíznom žurnáli „Antenne 2.“, ktorý zakončil zvolaním „Au revoir!“ a nasledoval dlhý pochod k východu z miesta natáčania pred zrakom divákov a za zvuku Marseillaisy. Táto scéna sa stala slávnou.
V knihe „Le Pouvoir et la vie“ napísal: ''Prečo som prepadol? Kvôli nezamestnanosti? Kvôli omrzenosti Francúzov? Mal som k dobru 60 % preferencií a potom zrazu prišlo tornádo. Je to čudný fenomén.'' Pri príležitosti tridsiateho výročia svojej prehry v roku 2011 vyhlásil, že jeho volebná kampaň bola zlá a „odflinkaná“.
Ďalší politický život
Valéry Giscard d’Estaing riadil „Zväz pre francúzsku demokraciu“ (UDF), ktorú založil v 1978, v období 1988 – 1996.
V 1984 bol zvolený poslanec za „UDF“ v departemente Puy-de-Dôme, kde sa znovu sústredil na svoju doménu a stal sa predsedom regionálnej rady v 1986. Vo voľbách do mestskej rady prehral v súboji so starostom Clermont-Ferrandu, keď zozbieral 49,10 % hlasov v druhom kole.
Znovu ho zvolili za poslanca za Puy-de-Dôme v 1986. V roku 1987 až 1989 sa stal predsedom komisie zahraničných vecí v Národnom zhromaždení. Znovu prebral túto funkciu v 1993 – 1997.
Podporil kandidatúru Raymond Barrea v prezidentských voľbách v 1988 a spojil sa so svojím starým rivalom Chiracom v roku 1995 a 2002.
Valéry Giscard d’Estaing nasledoval 30. júna 1988 Jeana Lecanueta v čele strany, ktorej bol zakladateľom pred desiatimi rokmi. Čelil rozdeleniu svojej strany a hnutia a opustil funkciu predsedu 31. marca 1996.
V 1986 sa stal predsedom regionálnej rady Auvergne, znovuzvolený bol v 1992 a 1998. Jeho projektom bolo založenie múzea vulkánov v Auvergne s názvom Vulcania, ktoré otvoril 20. februára 2002 v Saint-Ours-les-Roches.
Počas svojich mandátov v Auvergne pracoval na projekte cestnej siete v departemente a autocesty A89.
Postaral sa o postavenie sály pre 8 500 osôb. V roku 2004 bol kandidátom v regionálnych voľbách na kandidátke UMP-UDF za Auvergne. V júni 2009 po úmrtí Omara Bongo – prezidenta Gabonu oznámil, že tento financoval volebnú prezidentskú kampaň Jacquesa Chiraca v 1981.
V rokoch 1986 – 2004 bol prezidentom prírodnej rezervácie „Vulkány Auvergne“.
Európske angažovanie
thumb|Originálne prvé logo Európskeho hnutia Medzi 1989 a 1997 sa Valéry Giscard d’Estaing stal predsedom Európskeho hnutia. Počas európskych volieb v 1989 viedol zoznam členov strany „UDF-RPR“, ktorá bola na čele skrutínia s 28,88 % platnými hlasmi a 26 zvolenými, vstúpil tiež do Európskeho parlamentu. Tento úspech posilnil jeho pozíciu vodcu opozície v Národnom zhromaždení Francúzska po boku so Jacquesom Chiracom.
Valéry Giscard d’Estaing bol zvolený za predsedu „Rady obcí a regiónov Európy“ (CCRE – CEMR) v 1997, túto funkciu si zachoval do 2004.
V 2001 dostal „Zlatú medailu Nadácie Jean-Monnet“ pre Európu a v 2002 „Medzinárodnú cenu Charlemagne d’Aix-la-Chapelle“.
Je jedným z pôvodcov projektu európskej organizácie so skupinou expertov v polovici 90. rokov, ktorý sa stal projektom ústavnej európskej zmluvy.
Počas rokovania „Rady Európy“ v Laakene (december 2001) bol menovaný na čelo „Konvencie o budúcnosti Európy“, ktorá mala cieľ zjednodušiť rôzne európske zmluvy zmeniac projekt ústavnej zmluvy. Valéry Giscard d’Estaing predstavil Európsku ústavu 15. júla 2003, ktorá bola podpísaná 25 členmi Európskej únie 29. októbra 2004.
Zúčastnil sa veľmi aktívne kampane za „áno“ v referende o konštitučnej európskej zmluve v apríli 2005. Predpovedal jej prijatie 53 % hlasmi, ale referendum rozhodlo 54,68 % za „nie“. Po tomto prepade nasledovalo rozhodnutie Holandska o niekoľko dní neskôr, ústavná zmluva bola zamietnutá a nechala miesto pre Lisabonskú zmluvu podpísanú 13. decembra 2007.
Aromas
Aromas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ukrajinské národné futbalové mužstvo do 21 rokov
Ukrajinské národné futbalové mužstvo do 21 rokov je národné futbalové mužstvo, ktoré sa zúčastňuje medzinárodných futbalových súťaží ako Majstrovstvá Európy vo futbale hráčov do 21 rokov, ktoré sa konajú každé dva roky.
Tím je určený výhradne pre futbalistov, ktorí majú na začiatku dvojročného ťaženia majstrovstiev Európy do 21 rokov aspoň 21 rokov, čo znamená, že hráč môže reprezentovať národný tím až do 23. roku života.
Pri svojom debute v roku 2006 Ukrajina postúpila do finále kde podľahla Holandsku 0:3.
Gmina Nowa Dęba
Má rozlohu 142,52 km² a žije tu 18422 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 129,26 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Tarnobrzeg.
Gmina Nowa Brzeźnica
Gmina Nowa Brzeźnica je vidiecka gmina v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
ILOVEYOU
ILOVEYOU, tiež známy ako Love Bug alebo Love letter for you, je počítačový červ, ktorý okolo 5. mája 2000 napadol cez 10 miliónov osobných počítačov s operačným systémom Windows. Jeho šírenie začalo e-mailom s predmetom "ILOVEYOU" a prílohou "LOVE-LETTER-FOR-YOU.vbs".
Gmina Nowa Brzeźnica
Má rozlohu 135,95 km² a žije tu 5031 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 37,01 osôb/km².
ILOVEYOU
V tomto čase počítače s operačným systémom Windows často skrývali príponu .vbs, pretože je to typ súboru, ktorý Windows pozná. To viedlo k tomu, že si užívateľ myslel, že otvára normálny textový súbor. Po otvorení bol aktivovaný Visual Basic skript a červ poškodil počítač obete, a to tak, že začal prepisovať a mazať náhodné súbory (vrátane Office súborov a obrázkov, MP3 súbory namiesto zmazania schová). Následne sa emailom rozposlal na všetky adresy vo Windows Address Book, cez Microsoft Outlook, čo mu dovolilo sa rozšíriť rýchlejšie ako hociktorý predošlý mailový červ.
Tvorcom tohto malvéru je Onel de Guzman, v tom čase len 24 ročný obyvateľ Manily na Filipínach. Kvôli medzere v zákone v čase jeho vytvorenia, filipínsky kongres v júli 2000 uzákonil republikový zákon č. 8792, inak známy ako zákon o elektronickom obchode, aby zabránil opakovanému výskytu podobných prípadov. Keďže ale filipínska ústava zakazuje retrospektívnu platnosť zákonov, nemohol byť de Guzman trestne stíhaný.
Gmina Nowa Brzeźnica
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Pajęczno.
ILOVEYOU
Vznik
ILOVEYOU vytvoril Onel de Guzman známy ako Lto3, chudobný študent, ktorý sa trápil s platbami za internet. Jeho cieľom bolo kradnúť heslá používateľom, ktoré by mohol použiť k bezplatnému prístupu na internet. Svoje činy obhajoval tým, že prístup k internetu je ľudské právo a tým pádom nekradol.
Červ používal princípy, ktoré de Guzman opísal vo svojej bakalárskej práci na AMA Computer College. Uviedol, že červa vytvoril veľmi jednoducho vďaka bugu vo Windows 95, ktorý spustil kód v emailových prílohách po tom, čo na ne užívateľ klikol. Červ bol pôvodne vyvinutý tak, aby fungoval len v oblasti Manily, de Guzman však zo zvedavosti geografické obmedzenie odstránil, čo viedlo k jeho rozšíreniu po celom svete. Správy generované na Filipínach sa začali rozširovať na západ cez korporátne emailové systémy. Kvôli faktu, že červ používal emailové zoznamy ako zoznam cieľov, správy vyzerali často dôveryhodne, čo viedlo k väčšiemu množstvu obetí. Stačilo len pár infikovaných počítačov, aby sa vygenerovali milióny ďalších správ a vznikla tak škoda na mnohých systémoch.
Vplyv
Červ sa začal šíriť v Pandacane v Manile 4. mája 2000, počas piatkového rána. Vďaka zamestnancom prichádzajúcim do práce sa epidémia začala šíriť na západ, až napokon postihla celý svet. Šíril sa cez Hong Kong, potom Európu a nakoniec sa dostal i do USA. Spôsobené škody boli neskôr vyčíslené na 5,5 až 8,7 miliardy dolárov a ďalších 10 až 15 miliárd bolo použitých na odstránenie ním spôsobených škôd. V priebehu desiatich dní bolo nahlásených okolo 50 miliónov prípadov napadnutia a predpokladá sa, že bolo zasiahnutých až 10% svetových počítačov pripojených na internet. Škody pozostávali hlavne z času a úsilia stráveného zbavovaním sa malvéru a obnovovania poškodených súborov. CIA, Pentagon, Britský parlament a väčšina veľkých korporácií sa v snahách ochrániť dáta rozhodli kompletne vypnúť svoje mailové systémy.
Udalosti okolo ILOVEYOU inšpirovali skladbu "E-mail" od Pet Shop Boys, ktorej text sa zaoberá ľudskými túžbami, ktoré napomohli vírusu k spôsobeniu vyššie spomínanej deštrukcii.
Architektúra
De Guzman napísal skript ILOVEYOU v jazyku Microsoft Visual Basic Scripting. Skript pridáva do Windows Registrov dáta pre automatické spustenie skriptu po zapnutí infikovaného počítača. Červ hľadá pripojené disky a zamieňa súbory s príponami JPG, JPEG, VBS, VBE, JS, JSE, CSS, WSH, SCT, DOC, HTA, MP2 a MP3 kópiami samého seba, popri pridávaní samého seba do existujúcich Windows VBS súborov. MP3 a iné zvukové súbory boli namiesto mazania skrývané.
Červ sa rozmnožuje posielaním jednej kópie infikovaného emailu každej adrese v Microsoft Outlook zozname adries. Taktiež stiahne trójskeho koňa Barok, premenovaný pre tento účel na "WIN-BUGSFIX.EXE". Fakt, že bol červ napísaný vo VBS, umožnil ho užívateľom modifikovať. Používateľ mohol jednoducho zmeniť červa tak, aby prepisoval dôležité systémové súbory a systém tak zničil. Tento fakt vyústil do 25. rôznych verzií tohto vírusu. Tieto varianty spôsobili rôznu mieru poškodenia. Variant BabyPic napríklad cielil na dospelých ľudí tým, že sa tváril ako email od známych obsahujúci fotky detí.
Niektoré emailové správy poslané vírusom ILOVEYOU obsahovali správy:
Vyšetrovanie
Po prehliadke a vyšetrovaní Darwina Bawsantu zo Sky internetu vystopovala Národná Kriminálna Agentúra časté telefonáty od podozrivého telefónneho čísla do Ramonesovho apartmánu v Manile. Jeho dom bol prehľadaný a Ramones zatknutý. Onel de Guzman bol obvinený v neprítomnosti. V tom momente si Národná Kriminálna Agentúra nebola istá, aký zločin alebo priestupok uplatniť. Bolo navrhnuté, aby boli obvinení za porušenie Republikového zákona 8484, zákona vytvoreného hlavne na trestanie podvodov s kreditnými kartami, keďže obidvaja používali kradnuté predplatené internetové karty. Ďalšou možnosťou bolo stíhať ich za úmyselné poškodzovanie majetku. Problémom však bola úmyselnosť poškodenia, nakoľko de Guzman tvrdil, že červa vypustil nechtiac. Národná Kriminálna Agentúra taktiež vyšetrovala AMA Computer College, kde de Guzman študoval a odišiel z nej len rok pred záverečnými skúškami. Zistili, že ako svoju bakalársku prácu predniesol implementáciu trójskeho koňa, ktorý by kradol prihlasovacie údaje. Toto, ako sám tvrdil, by umožnilo ľudom si konečne dovoliť prístup k internetu. Návrh však bol zamietnutý.
Následky
Keďže na Filipínach v tej dobe neboli zákony proti vytváraniu malvéru, Ramones a de Guzman boli prepustení a ich obvinenia zrušené. V roku 2012 Smithsonský inštitút menoval ILOVEYOU za jeden z 10 najškodlivejších vírusov histórie.
De Guzman nechcel verejnú slávu. Jeho posledné verejné vystúpenie bolo na tlačovej konferencii v roku 2000, kde si zakrýval tvár a väčšinu otázok nechal zodpovedať svojim právnikom. Dnes podľa investigatívneho novinára Geoffa Whitea pracuje v opravovni mobilných telefónov v Manile.
2. liga hádzanárok
2. liga hádzanárok je tretia najvyššia a zároveň v súčasnosti najnižšia slovenská hádzanárska súťaž žien, ktorá prebieha od sezóny 1993/94. Organizuje ju Slovenský zväz hádzanej (SZH). Do sezóny 1996/97 niesla názov ''III. liga''. Víťaz, resp. víťazi postupujú do 1. ligy, príp. do baráže o ňu.
Gmina Nowa Karczma
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Kościerzyna.
Bota jménem Melichar
Bota menom Melichar je český detský film režiséra Zdeňka Trošku z roku 1983.
Dej
Škola nie je len miestom mučivého učenia, ale aj množstva úsmevných scén. Príbeh filmu sa odohráva v priestore základnej školy (ZŠ Bítovská - Praha 4) a hlavnú úlohu hrajú žiaci 9. triedy. Žiaci riešia výber povolania, no najmä dievčatá viac zaujíma to, ako zapôsobiť na chlapcov. Veľká pozornosť je venovaná odporu žiakov voči častému povinnému prezúvaniu, čím podľa nich strácajú tak vzácny čas. Práve záhadné miznutie obuvi tvorí zápletku, ktorú pomôže vyriešiť Honzík (Tomáš Růžička) z prvej triedy. Cnie sa mu za škôlkou a tak robí všetko pre to, aby prepadol. Popri jeho nevšedných cestách do triedy sa skamaráti s Radimom (David Rauch), ktorému sa páči Jolanka, Honzíkova staršia sestra. Po opakovanom spozorovaní neznámej staršej pani v areáli školy mu dôjde, že s miznutím vecí v škole má práve ona veľa spoločného.
Arsure-Arsurette
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.