cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Monterey Pop Festival
Vystúpenia
Okrem vymenovaných medzi najhlavnejšie atrakcie festivalu patrili Jefferson Airplane, ktorí mali v tom čase dva známe single. Z britskej hudobnej scény bola skupina The Who, ktorá sa v USA predstavila na koncertoch v New Yorku dva mesiace predtým. Vo frenetickom závere skladby „My Generation“ skupina ohromila publikum tým ako gitarista Pete Townshend vyludzoval psychedelické tóny gitary jej mlátením o pódium, medzi zosilňovačmi vybuchovali dymovnice. Dodnes môžeme na snímkach z tohto koncertu obdivovať zúfalých technikov, ako sa snažia zachraňovať drahé mikrofóny. V chaotickom závere bubeník Keith Moon rozkopne biciu súpravu a skupina opúšťa scénu.
V tom čase bol Jimi Hendrix populárny skôr v Anglicku a súperil s The Who, kto na Monterey vystúpi skôr. O poradí nakoniec rozhodla minca. Medzi The Who a Hendrixom vystúpili ešte The Grateful Dead. Na svoju dobu hral Hendrix na tomto koncerte extrémne nahlas. Experimentoval so spätnou väzbou, hojne využíval vibráto, produkoval zvuky, ktoré vtedy ešte nikto z publika, s výnimkou obyvateľov Spojeného kráľovstva, predtým nepočul. Potom, ako videl skupinu The Who, pripravil si pri zosiľňovači fľašku s tekutinou. Svoje vystúpenie ukončil skladbou „Wild Thing“ počas ktorej pokľakol ku gitare, polial ju horľavou tekutinou, zapálil a potom ju siedmimi údermi rozmlátil o pódium a jej torzo hodil smerom k publiku. Excesy, ktoré sa udiali, ale aj hudobná virtuozita tohto gitaristu na pódiu v Monterey, prispeli k tomu že Hendrix si na seba pritiahol pozornosť médií.
Publiku sa predstavili aj Big Brother and the Holding Company so speváčkou Janis Joplinovou, ktorí vďaka tomuto koncertu získali kontrakt s hudobným vydavateľom Columbia Records. Ako súčasť predchádzajúcej Britskej invázie vystúpil Eric Burdon so svojimi „New Animals“ a zahral „Paint It Black“, skladbu ktorá dostala prívlastok anti-war, hard rock. Jeden z promotérov, Jerry Wexler, vyžil príležitosť, aby publiku predstavil Otisa Reddinga, ktorý vystúpil s kapelou Booker T. & The MG's. Bolo to prvýkrát, čo Redding vystúpil na veľkom pódiu pred iným ako afro-americkým publikom. Zahral pieseň „Respect“ a verziu hitu „(I Can't Get No) Satisfaction“ (od kapely The Rolling Stones). Tento festival bol jeho posledným veľkým vystúpením. Zomrel ako 26 ročný pri leteckom nešťastí o šesť mesiacov neskôr. Na festivale vystúpil v štvorhodinovom programe indický hudobník Ravi Shankar. Celé podujatie uzatváral koncert The Mamas & the Papas. Účinkoval s nimi aj Scott McKenzie, ktorý zaspieval hitový singel, neoficiálnu hymnu kontrakultúry 60. rokov a Leta lásky Hippies, „San Francisco (Be Sure to Wear Flowers in Your Hair)“, ale zazneli aj ich populárne piesne, dnes už kultové skladby „Monday, Monday“, či „California Dreamin'“.
Úplný oznam účinkujúcich
Zoznam účinkujúcich podľa dní a poradia. The Association, The Paupers, Lou Rawls, Beverly, Johnny Rivers, The Animals, Simon & Garfunkel Canned Heat, Big Brother and the Holding Company, Country Joe and the Fish, Al Kooper, The Butterfield Blues Band, Quicksilver Messenger Service, Steve Miller Band, The Electric Flag, Moby Grape, Hugh Masekela, The Byrds, Laura Nyro, Jefferson Airplane, Booker T. & the M.G.’s, The Mar-Keys, Otis Redding Ravi Shankar, Blues Project, Big Brother and the Holding Company, The Group With No Name (Cyrus Faryar), Buffalo Springfield, The Who, Grateful Dead, The Jimi Hendrix Experience, Scott McKenzie, The Mamas and the Papas
Kanabidiol
História
Prvé pokusy o separáciu aktívnej zložky v konope sa datujú do 19. storočia. Kanabidiol bol prvýkrát podrobnejšie skúmaný v roku 1940 v Minnesote. Chemický vzorec CBD bol odvodený od metódy jeho separácie z divokého konope. Jeho štruktúra a stereochemické usporiadanie bolo oficiálne určené v roku 1963.
Účinky
V roku 2017 Svetová zdravotnícka organizácia vyhlásila CBD za nenávykovú zložku s dobrým bezpečnostným profilom a terapeutickými prínosmi.
Madeleine Harrisová
Madeleine Harrisová (* 28. apríl 2001, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská herečka.
Kanabidiol
CBD a THC
CBD neprodukuje fyziologické účinky THC, ktoré sú súčasne podávané bez použitia attenuare alcuni.
Madeleine Harrisová
Život a práca
V roku 2012 dostala Madeleine Harrisová svoju prvú rolu. Bolo to v úspešnom britskom seriáli Casualty. Hrala tam Izzy Forresterovú, ktorá spôsobila dopravnú nehodu. Neskôr sa Harrisová objavila aj v televíznych programoch Me and Mrs Jones a The White Queen. V roku 2013 hrala v seriáli Being Human 460 rokov starú upírku Hetty.
Kanabidiol
CBD a THC
Najmä interakcia s CBD je antagonista receptora GPR55, receptora vanilloidi TRPV1 a TRPV2 a antagonista receptora serotonínu 5-HT1a.
Madeleine Harrisová
Život a práca
V roku 2014 dostala rolu vo filme pre deti Paddington. Cesta k tejto role bola ťažká, veď na to, aby ju dostala musela poraziť 100 ďalších záujemcov o túto rolu. Vo filme účinkuje po boku Hugh Bonnevilla, Sally Hawkinsovej, Julie Waltersovej, Jima Broadbenta, Petra Capaldiho a Nicole Kidmanovej. Madeleine hrala Judy Brownovú, dcéru rodiny, v ktorej medvedík Paddington žil. Neskôr účinkovala aj v pokračovaní filmu, Paddington 2.
Medzi rokmi 2013 a 2016 účinkovala v sitkome Man Down.
V roku 2014 stále navštevovala školu a musela zvládať kombináciu vzdelávania a účinkovania v programoch. Madeleine má rada aj iné umelecké smery. Keď bola mladšia, písala svoje vlastné príbehy.
Vojna za nezávislosť Dominikánskej republiky
Pozadie
Francúzi ovládali východnú časť ostrova, kým neboli porazení španielskymi obyvateľmi v bitke o Palo Hincado 7. novembra 1808, čo ich 9. júla 1809 prinútilo dokončiť konečnú kapituláciu Santo Dominga pod tlakom kráľovského námorníctva Spojeného kráľovstva.
Španielske úrady však prejavili malý záujem o ich obnovenú kolóniu, takže toto obdobie v histórii je známe ako España Boba. Tento nezáujem o kolóniu Santo Domingo bol spôsobený španielskou vojnou za nezávislosť proti Francúzom a procesu nezávislosti, ktoré vznikli v mnohých španielskych kolónie v Amerike. Vyčerpanie bohatstva kolónie spôsobilo nezáujem metropoly o produkciu nového bohatstva a tovaru. Paralelne s tým veľkí rančeri získali silné vedenie na juhovýchode, kde istý čas vládol „zákon mačety“.
Kladenie odporu
náhľad|Obrázok predstavujúci [[La Trinitaria|trinitárov]] náhľad| Puerta de la Misericordia, pamätné miesto, kde bolo v roku 1844 vystrelené z muškety, ktorá začala Dominikánsku vojnu za nezávislosť Juan Pablo Duarte, vzdelaný a autentický mladý nacionalista bol tým, kto inšpiroval a pomohol viesť vojnu za nezávislosť v roku 1844. Duarte spolu s niekoľkými dominikánskymi liberálmi založili v roku 1838 tajnú spoločnosť La Trinitaria, takto pomenovaný na počesť Najsvätejšej Trojice. Každá skupina verbovala nasledovníkov, zachovávala prísne utajenie, s malým alebo žiadnym priamym vzájomným kontaktom, aby sa minimalizovala možnosť odhalenia haitskými úradmi. Hoci mnohí boli naverbovaní, La Trinitaria bola objavená, čo viedlo k zmene jej názvu na „La Filantrópica“.
V roku 1843 sa trinitári pridali k Haitskej liberálnej strane, ktorá zvrhla prezidenta Jean-Pierre Boyer. Trinidadčania, ktorí sa zúčastnili na zvrhnutí, však upútali pozornosť Boyerovho nahradenia, Charlesa Rivière-Hérarda. Uväznil niektorých trinitárov a prinútil Duarteho opustiť ostrov. Počas svojho exilu Duarte neúspešne hľadal podporu v Kolumbii a Venezuele. V decembri 1843 povstalci požiadali Duarteho, aby sa vrátil, pretože museli rýchlo konať zo strachu, že sa Haiťania dozvedia o ich plánoch na povstanie. Vo februári 1844, keď sa Duarte kvôli chorobe nevrátil, sa rebeli rozhodli konať pod vedením Francisco del Rosario Sánchez, Matías Ramón Mella a Pedro Santana, bohatý rančer, ktorý velil súkromnej armáde svojich farmárskych robotníkov.
V januári 1844 bol v rôznych dominikánskych mestách uverejnený Akt o nezávislosti Dominikánskej republiky, ktorý uvádzal dôvody, prečo dominikánsky ľud už nemôže byť naďalej zjednotený s Haiťanmi.
Dňa 24. februára 1844 v noci sa hlavní členovia La Trinitaria tajne stretli v dome Francisca del Rosaria Sáncheza a dohodli sa na plánoch a dátume povstania, ktoré bolo revolučným povstaním, ktoré ovládlo opevnené mesto Santo Domingo. 25. februára boli vyslaní povstalci vyslaní do rôznych regiónov krajiny s jasným cieľom zverejniť rozhodnutia prijaté na stretnutí.
Priebeh vojny
náhľad|200px|Pevnosť Ozama v Santo Domingu dobytá dominikánskymi rebelmi 27. februára 1844 Dňa 27. februára 1844 povstalci pod vedením Sáncheza v neprítomnosti Duarteho dobyli Pevnosť Ozama v hlavnom meste Santo Domingo. Haitská posádka bola zaskočená, zrejme ju zradil jeden z ich strážcov. Ďalšia skupina povstalcov, vedená Matíasom Ramónom Mellom, dosiahla Puerta de la Misericordia, kde Mella odpálil legendárne Trabucazo de la Independencia a Sánchez okamžite zdvihol novú dominikánsku vlajku s výkrikom „¡Dios, Patria, Libertad!“. Nová republika sa zrodila vo forme republikánskej a demokratickej vlády v slobodných ľuďoch, ktorí odmietali akékoľvek cudzie vnucovanie. Dočasná vláda na čele s konzervatívcom Tomás Bobadilla rýchlo zorganizovala armádu na obranu úspešného povstania a rozdrvila protiofenzívu reakčných jednotiek vyslaných Port-au-Prince.
V dňoch, ktoré nasledovali po vyhlásení nezávislosti, všetci haitskí predstavitelia opustili Santo Domingo. Tomás Bobadilla y Briones, právnik konzervatívec, ktorý sa zúčastnil predchádzajúceho povstania, viedol dočasnú radu vlády novej republiky. V marci 1844 haitské jednotky opäť vtrhli do východnej časti, aby znovu získali kontrolu, ale po ťažkých stratách boli nútené stiahnuť sa. Začiatkom júla 1844 Duarteho jeho nasledovníci vyzvali, aby sa stal prezidentom republiky. Duarte súhlasil, ale iba ak by sa tak stalo prostredníctvom slobodných volieb. Túto okolnosť využil Pedro Santana, ktorý sa ujal vlády, keď jemu lojálne vojenské sily 12. júla 1844 dobyli Santo Domingo a uväznili Duarteho, Sáncheza a Mella.
Dňa 6. novembra 1844 Ústavodarné zhromaždenie navrhlo ústavu, založenú na francúzskych modeloch, ktoré zaviedli oddelenie moci a legislatívnu kontrolu nad exekutívou. Santana však zahrnul článok 210, ktorý mu zaručil neobmedzenú moc počas vojny proti Haiti. Táto vojna pokračovala počas septembra a novembra 1845, kde boli Haiťania porazení v bitkách La Estrelleta a Beller. Haitské jednotky v týchto bojoch utrpeli viac ako tisíc mŕtvych, tisíce zranených a stovky väzňov. Dňa 21. decembra haitské škunery Union, Dieu Prótege a Guerriére náhodne narazili na plytčinu neďaleko Puerto Plata a Dominikánci zajali 149 preživších väzňov. Santana zostal prezidentom až do roku 1848, kedy voľby prehral. V roku 1849 haitský prezident Faustino Soulouque zaútočil na novú republiku, ale bol porazený v bitkách pri El Número a Las Carreras. Zomrelo viac ako 500 Haiťanov.
Námorná expedícia na pobrežie Haiti
náhľad|200px|Pohľad na prístav mesta Santo Domingo Koncom 40. rokov 19. storočia prezident Buenaventura Báez získal podporu francúzskeho námorníka Juana Carlosa Fagaldeho na uskutočnenie námornej ofenzívy, ktorá bola transcendentálna v upevňovaní dominikánskej nezávislosti. Námorná flotila potopila haitské lode v The Keys, okrem toho vypálila mestá Anse-à-Pitre a Saltrou. Zajatých bolo aj niekoľko haitských lodí plných zásob. Podľa dobových kroník pri týchto útočných prípravách nedošlo k žiadnej obeti Dominikáncov.
Dominikánska flotila, ktorej velil veliteľ Fagalde, išla na haitské pobrežie druhýkrát; zakotvil v Petite Rivière, vylodil svojich ľudí, posádka sa dala na útek a vzal im dve zástavy; mesto ľahlo popolom a rozprášil obyvateľov Dame Marie paľbou z dela. Pred obyvateľstvom Los Cayos sa začal námorný boj, pri ktorom bolo potopených niekoľko haitských lodí a ich dôstojníci boli zajatí. Dominikánske lode sa vrátili do Santo Dominga, keď narazili na búrku.
V roku 1854 boli obe krajiny opäť vo vojne. Počas mája dominikánska fregata Cibao a škuner Buenaventura, ktorým velil generál Juan Alejandro Acosta, podnikli plavbu pozdĺž južného pobrežia Haiti, pričom zničili obchod a pristáli na pobrežie. V novembri dominikánska brigatína 27 de Febrero a škuner Constitución zajali haitskú loď Clarisé a bombardovali Anse-à-Pitre a Saltrou. Boje sa skončili v roku 1856.
Následky
Keďže však hraničná situácia nebola po konflikte definovaná, Haiti naďalej okupovalo centrálnu vysočinu, kde sa nachádzali mestá Hincha, Las Caobas, San Miguel de la Atalaya a San Rafael de la Angostura. Po hraničnej zmluve z roku 1936 sa Dominikánska republika vzdala týchto území.
Dominikánska flotila (1845)
náhľad|170px|Juan Bautista Cambiaso, zakladateľ dominikánskeho námorníctva
Bitky
náhľad|200px|Škuner „[[Separación Dominicana“ počas bitky pri Tortuguere od Adolfa Garcíu Obregóna]] Bitky, ktorým Dominikánci čelili, aby si udržali nezávislosť.
Osobnosti zapojené do vojny
Napriek ich ideologickým rozdielom sa títo muži spojili kvôli jednej veci, nezávislosti východnej časti La Española. Ich spojenie bolo prostredníctvom manifestu, kde uviedli dôvod ich oddelenia od Haiti. Toto nové obdobie slobody sa nazývalo Prvá republika (1844-1861).
Les Places
Les Places je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fontenoy-le-Château
Fontenoy-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Khakkhara
Khakkhara (Sanskrit: khakkhara; Tibetské písmo: འཁར་གསིལ; čínsky: 錫杖; pinyin: xīzhàng; japonsky: shakujō; kórejsky: 석장; romanizácia: seokjang; vietnamsky: hiền trượng; „Zen tyč“, v angličtine často „pewter staff“, teda „cínová tyč“) je tradičný symbol budhistických mníchov. Jej výskyt je častý vo Východnej Ázii. Jedná sa o starobylý a veľmi symbolický budhistický predmet pochádzajúci z Indie.
Pôvod
náhľad|Khakkhara V sútre Mahayana sa spomína, že Buddha svojim mníchom nariadil nosiť takúto palicu, keďže on samotný pri svojej ceste podobnú mal.
Vzhľad a využitie
Forma khakkhari má symbolizovať „tridsaťsedem aspektov na ceste k osvieteniu“. Dlhá časť obyčajne vyrobená zo železa, dreva či bambusu, často má posilnenú hornú časť, kde ju mních drží, dĺžka môže byť aj 182 cm, prípadne je kratšia. Na vrchu sa nachádza niekoľko kruov, rôzny počet má rôznu symboliku. Štyri kruhy symbolizujú "Štyri vznešené pravdy skromného mnícha", šesť zas "Šesť dokonalostí Bódhisattavu", ďalej sa počet môže zvýši't aj na osem a dvanásť.
Pôvodne khakkhara slúžila mníchom pri presúvaní ako palička na podoprenie sa pri chôdzi. Pridaním prsteňov vznikal zvuk, ktorý mal upozorniť drobnú zver, aby sa predišlo zašliapnutiu. Taktiež signalizoval príchod mnícha do domu, prosiaceho o almužnu. Mnísi boli mnohokrát pod prísahou mlčanlivosti, a bolo mu poďla pravidiel vinaya zakázané pohľadnúť na ženu, a tak práve khakkhara a jej zvuk oznamoval jeho prítomnosť. Najskôr ňou zatriasol trikrát, potom päť a nakoniec ešte sedemkrát, ak na ne nikto nereagoval, mních sa pustil ďalej.
V prípade nebezpečenstva bolo možné khakkharu použiť aj ako zbraň na sebaobranu, keďže cesty cez rôzne územia vedeli byť nebezpečné. Prstene na vrchole mohli byť použité proti útočníkovi, hodené mu do tváre, čo mohlo mať za následok aj slepotu. Tyč sa mohla stať útočnou palicou na udieranie slabých miest protivníka.
V kultúre
Podľa textu buddhistického mnícha Fa-šiena sa v meste Nagara nachádzal chrám, kde uchovávali pôvodnú buddhovu khakkharu, bola vyrobená zo santalového dreva, vysoká 16 až 17 chi (tradičná čínska jednotka dĺžky). Bola údajne tak ťažká, že na jej zdvihnutie nestačila ani sila niekoľko tisíc mužov.
Známou postavou zobrazovanou s khakkharou je Kšitigarbha, bódhisattva detí, žien a pocestných, zachránca podsvetných svetov a sprievodca detí posmrtnými ríšami. V Japonsku je známy ako Džizó a v Číne ako Ti-cchang. Jeho khhakhara ma tradične šesť kruhov, každý kruh symbolizuje jeden zo šiestich svetov, v čínskej ikonografii má ale šesť zvončekov a občas je zobrazovaný s korunou podobnou tej, ktorá je zobrazovaná na Buddhovi Vairóčanovi. náhľad|Džizō [[bodhisattva socha v chráme Mibu-dera ]] V hore Paj-jun v čínskej provincii Kuang-čou sa nachádza prameň známy ako "Pewter Staff Spring" (錫泉). Legenda hovorí, že do miesta odkiaľ prameň vyteká udrel mních svojou palicou.
V populárnej kultúre
Shakujō je v japosnkých kreslených seriáloch (anime) a aj vo videohrách zobrazovaná mnohokrát. Známych je napríklad niekoľk postáv z Naruta či Miroku z Inuyasha, ktoré boli predtavené práve so Shakujō.
Frain
Frain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Les Préaux
Les Préaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fouchécourt (Vosges)
Fouchécourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alfa-helix
náhľad|Schéma alfa-helixu (po francúzsky) Alfa-helix (iné názvy: α-helix, α-špirála, α-skrutkovica, alfa helix, alfa-skrutkovica alebo 3,613 helix) je jeden z dvoch základných typov priestorového usporiadania bielkovín (konkrétne ich tzv. sekundárnej štruktúry). Druhým je beta-skladaný list. Alfa-helix má tvar pravotočivej skrutkovice, pri pohľade zhora tvorí skrutkovicu bielkovinná kostra, zatiaľ čo aminokyselinové zvyšky smerujú von. Medzi jednotlivými poschodiami skrutkovice vznikajú vodíkové mostíky (a to konkrétne medzi C=O skupinou a N–H skupinou o štyri aminokyseliny ďalej). Typickými aminokyselinami vyskytujúcimi sa v alfa-helixe je hlavne alanín, glutamát, leucín, lyzín a metionín (MALEK). Pokiaľ sa niekde vyskytne prolín, spravidla spôsobí ohyb celej skrutkovice.
Všetky donory vodíkových mostíkov sú orientované jedným smerom a akceptory smerom opačným, helix je teda vlastne slabým elektrickým dipólom. Týchto interakcií využíva k skladaniu štruktúr vyššieho radu (terciárne štruktúry proteínov).
Parametre
Pre alfa-helix platia tieto parametre:
Lúčanské Veterné hole
Lúčanské Veterné hole sú geomorfologickou časťou Lúčanskej Fatry.
Vymedzenie
Nachádzajú sa v severnej časti Lúčanskej Fatry, medzi časťou Kýčery na juhu a údolím Váhu so Strečnianskou tiesňavou na severovýchode, kde nadväzujú Krivánske Veterné hole (časť Krivánskej Fatry). Na severozápade leží Rajecká kotlina, na severe Žilinská pahorkatina a Varínske podolie (podcelky Žilinskej kotliny), východne nadväzujú podcelky Turčianskej kotliny Turčianske nivy a Valčianska pahorkatina, no tiež časť Lúčanskej Fatry, Martinské predhorie.
Ochrana územia
V tejto časti Lúčanskej Fatry leží národná prírodná rezervácia Kozol a prírodná pamiatka Domašínsky meander. Malá Fatra patrí medzi chránené vtáčie územia a severná časť je ochranným pásmom Národného parku Malá Fatra. Z kultúrnych pamiatok je na okraji územia Strečniansky hrad a Kuneradský zámok.
Ortodoxný židovský cintorín (Kežmarok)
náhľad|Ortodoxný židovský cintorín v [[Kežmarok|Kežmarku patrí medzi najzachovalejšie na Slovensku]] Ortodoxný židovský cintorín je historický cintorín na severnom okraji mesta Kežmarok. V roku 2000 bol vyhlásený za národnú kultúrnu pamiatku. Cintorín zrekonštruovalo občianske združenie Astra v rokoch 2003 – 2004 a podľa vyjadrenia inšpekcie pamiatkovej starostlivosti pri Ministerstve Kultúry SR je to najupravenejší židovský cintorín na Slovensku. Má plochu približne 50 x 60 m, nachádza sa na ňom 558 náhrobkov väčšinou vo veľmi zachovalom stave, z ktorých má len 36 nečitateľné texty.
História a priestorové usporiadanie
Cintorín bol založený pravdepodobne po roku 1867, kedy vznikla židovská obec v Kežmarku. Najstarší zachovaný hrob pochádza z roku 1875 a najnovší hrob je z roku 2002.
V obvodovom múre cintorína sa z ulice Biela voda nachádza druhý, nepoužívaný vchod vedúci cez dom smútku, po hebrejsky nazývanú ciduk hadin. Z tejto budovy vedie cestička, ktorá delí cintorín na dve časti – napravo je ženská a naľavo mužská strana. Výnimku v tomto delení tvorí časť oproti ciduku – pri západnom múre, kde v posledných troch radoch sú ženské hroby aj na ľavej strane. Pravdepodobne je to spôsobené tým, že cintorín bol v nedávnej minulosti skrátený asi o 10 m a hroby odtiaľ premiestnené. Staršia literatúra uvádza dĺžku cintorína 70 m, čo je oproti súčasnosti o 10 m viac. Náhrobky sú pomerne pravidelne rozmiestnené v 25 radoch. V samostatnom rade sú pochovaní potomkovia rodu Kohenov, ktorých náhrobky sú zdobené motívom žehnajúcich rúk. V severnej časti, približne v strede cintorína sa nachádza jednoduchý kovový prístrešok, ktorý chráni hrob kežmarského rabína Abrahama Grünburga. Jeho hrob je zvýraznený ohelom - skromným mauzóleom.
Nápisy na náhrobkoch sú v hebrejčine, nemčine a maďarčine. Z materiálov prevláda pieskovec, mramor a žula, ale nachádza sa tu aj značne poškodený kovový náhrobok. Rôznorodosť tvarov náhrobných kameňov svedčí o sociálnej diverzite miestnej komunity. Okrem tradičných jednoduchým stél, sa tu objavujú horizontálne náhrobky v tvare sarkofágov, či monumentálne mramorové pomníky ohradené masívnym kovaným zábradlím. Dekoratívnosť náhrobkov je rovnako bohatá. Okrem geometrických a rastlinných ornamentov prevažne secesného charakteru, vyskytujú sa tu tradičné symboly, ako žehnajúce ruky Kohenov, džbán Levitov, koruna, hviezda Dávida, svietnik a smutná vŕba.
V Kežmarku sa v súčasnosti nachádzajú tri cintoríny. Židovský cintorín je prístupný len po predchádzajúcej dohode s jeho správcom. Starý cintorín a Nový cintorín sa na pochovávanie a návštevy využívajú dodnes.
Rabín Abrahám Grünburg
Medzi najvýznamnejšie osobnosti židovskej náboženskej obce pochované na cintoríne v Kežmarku patrí rabín Abrahám Grünburg (1839 – 1918). Nebol síce prvým kežmarským rabínom (už krátko po príchode prvých židov do mesta v roku 1841 tu býval a pôsobil rabín Noach Kircz), ale verne slúžil v zbore od roku 1874 do svojej smrti. Hlboko ovplyvnil život nielen židovského obyvateľstva Kežmarku. V susedných Huncovciach založil ješivu (vyššiu školu pre rabínov) - spolu s bratislavskou najvýznamnejšiu v Uhorsku, kde študovalo okolo 50 študentov. Počas jeho pôsobenia vystavali celý komplex budov pre židovskú náboženskú obec počnúc reprezentačnou synagógou. Pred ňou, okolo roku 1853, už bola postavená menšia synagóga, tá však bola neskôr pod jeho vedením prebudovaná. Základný kameň novej synagógy bol položený 24. 5. 1883. Významným prínosom Abraháma Grünburga bolo, že za pomoci svojich žiakov vypísal narodených podľa abecedy zo všetkých spišských rabínskych matrík. Vznikol tak súpis, ktorý obsahuje 3200 mien židovských detí narodených v rokoch 1833 - 1882.
Prievalský potok
Prievalský potok je potok v strednej časti regiónu Liptov, na juhozápadnom okraji územia obce Partizánska Ľupča v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji. Je ľavostranným prítokom Ľupčianky v povodí Váhu; má dĺžku. Je vodným tokom IV. rádu. Hydrologické poradie (číslo povodia): 4-21-02-12284. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologický celok Nízke Tatry, geomorfologický podcelok Ďumbierske Tatry.
Prameň
Pramení v nadmorskej výške v lesnom extraviláne na severnom svahu Latiborskej hole s nadmorskou výškou, ktorá leží priamo v hlavnom hrebeni Nízkych Tatier, na južnom okraji obce Partizánska Ľupča v okrese Liptovský Mikuláš, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry.
Opis toku
Prievalský potok pramení, preteká a ústi na území lesného extravilánu obce Partizánska Ľupča v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinskom kraji, v geomorfologickom celku Nízke Tatry, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry.
Pôvod názvu
Názov vodného toku Prievalský potok má pôvod v názve sedla Prievalec s nadmorskou výškou na území obce Partizánska Ľupča, ktoré je vzdialené od horného toku Prievalského potoka 1 km na západ. Z toponyma Prievalec rozšírením o formant -ský, a kombináciou so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojslovné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou zložený z prídavného mena a z podstatného mena) Prievalský potok ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov sedla Prievalec bol bez zmeny prenesený i na les medzi sedlom Prievalec a vodným tokom Prievalský potok.
Názov sedla Prievalec má pôvod v charakteristickom výskyte topografického objektu prieval resp. jeho zdrobneniny prievalec vo význame menší topografický objekt, cez ktorý vedie cesta, menšie sedlo, menší hrebeň, menší kopec, cez ktorý vedie cesta v pomenúvanom priestore. Cez sedlo Prievalec i dnes vedie dôležitá cesta z Liptovskej Lúžnej do Partizánskej Ľupče. Motivácia pomenovania sa zo súčasnej slovenčiny postupne vytráca, lebo apelatívum prieval, prievalec ako topografický termín ustupuje na okraj jej slovnej zásoby.
Hydronymum Prievalský potok bolo štandardizované v roku 2008.
Les Thilliers-en-Vexin
Les Thilliers-en-Vexin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Square Louvois
náhľad|Fontána uprostred parku Square Louvois je square v Paríži v 2. obvode. Spolu so Square Jacques-Bidault sú to jediné dve zelené plochy v tomto mestskom obvode. Námestie bolo pomenované po bývalom paláci markíza Françoisa Michela Le Tellier de Louvoisa (1641 – 1691), ministra Ľudovíta XIV.
Dejiny
Námestie sa nachádza na mieste operného domu, ktorý v rokoch 1794 – 1820 slúžil Parížskej opere. V roku 1820 bol pri východe z opery zavraždený Charles Ferdinand d'Artois, synovec Luďovíta XVIII. a druhorodený syn budúceho kráľa Karola X. Budova bola preto zbúraná a na miesto nej mala vzniknúť kaplnka. K jej výstavbe však neprišlo kvôli Júlovej revolúcii v roku 1830. V roku 1839 tu bolo vytvorené námestie pod menom Place Richelieu. V roku 1844 vytvoril uprostred námestia architekt Louis Visconti na príkaz kráľa Ľudovíta Filipa Louvoisovu fontánu.
Námestie prešlo úpravou počas prestavby Paríža za vlády Napoleona III. Architekt Gabriel-Jean-Antoine Davioud a inžinier Jean-Charles Alphand ho premenili na park s rozlohou, ktorý bol slávnostne otvorený 15. augusta 1859.
Les Ventes
Les Ventes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fraize
Fraize je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Les Ventes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fraize
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Segner
Segner môže byť:
Fraize
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Abdülhamid I.
Abdülhamid I. (osm. tur. عبد الحميد اول, `Abdü’l-Ḥamīd-i evvel, mod. tur. Birinci Abdülhamit; * 20. marec 1725, Istanbul, Osmanská ríša† 7. apríl 1789, tamže) bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 1774 až 1789.
Mladosť
Narodil sa 20. marca 1725 v Konštantínopole. Bol mladším synom sultána Ahmeda III. (vládol 1703-1730) a jeho konkubíny Şermi Kadın. Ahmed III. abdikoval v prospech jeho synovca Mahmuda I., ktorého nástupcom bol jeho brat Osman III., a Osmanov nástupca bol Ahmedov starší syn Mustafa III. Ako potenciálny nástupca trón bol Abdülhamid spolu so svojimi bratrancami a staršími bratmi uväznený, ako bolo zvykom. Počas tohto obdobia získal vzdelanie od svojej matky Rabie Şermi, ktorá ho učila históriu a kaligrafiu.
Nástup na trón
V deň Mustafovej smrti 21. januára 1774 nastúpil Abdülhamid na trón. Nasledujúci deň sa konal pohrebný sprievod Mustafu III. Nový sultán poslal veľkovezírovi a Serdar-ı Ekrem Muhsinzade Mehmedovi Pašovi list na front, v ktorom ich informoval, aby pokračovali vo svojej práci.
Vláda
Abdülhamidové dlhé uväznenie ho nechalo ľahostajným k štátnym záležitostiam a k poddaným. Napriek tomu bol svojou povahou veľmi náboženský a pacifistický. Pri jeho nástupe na trón bol finančný stav štátnej pokladnice taký, že zvyčajne nebolo možné zaplatiť odmeny janičiarským spolkom.
Abdülhamid sa teda snažil reformovať ozbrojené sily ríše. Vymenoval janičiarský zbor a pokúsil sa ho zreformovať, tak ako aj námorníctvo. Založil nový delostrelecký zbor.
Abdülhamid sa pokúsil posilniť osmanskú vládu nad Sýriou, Egyptom a Irakom. Mierne úspechy proti povstaniam v Sýrii a v Morei však nemohli kompenzovať stratu krymského polostrova, ktorý sa v roku 1774 stal nominálne nezávislým, avšak v skutočnosti ho teraz ovládalo Rusko.
Rusko opakovane využívalo svoju pozíciu ochrancu východných kresťanov, aby napádalo Osmanskú ríšu. Nakoniec Osmani vyhlásili Rusku vojnu v roku 1787. Rakúsko sa čoskoro pripojilo k Rusku. V tejto vojne nakoniec vyhralo Rusko. Hovorí sa, že táto smutná porážka Abdülhamida zlomila, keďže zomrel o štyri mesiace neskôr.
Napriek jeho neúspechom bol považovaný za najláskavejšieho osmanského sultána. Osobne riadil hasičský zbor pri požiari v Istanbule v roku 1782. Ľudia ho obdivovali pre jeho náboženskú oddanosť a bol dokonca nazývaný Veli („svätý“). Taktiež načrtol reformnú politiku, dohliadal na vládu a spolupracoval so štátnikmi.
Osobný život
Bol skromným a náboženským sultánom. Je známe, že Abdülhamid I. mal rád svoje deti, zaujímal sa o rodinný život, strávil letné mesiace v Karaağaçi, Beşiktaşi so svojimi manželkami, dcérami a synmi.
Architektúra
Medzi dielami, ktoré boli v Istanbule vybudované za vlády Abdülhamida I., bol napríklad Hamidiye İrem. Fontána, ktorá komplex dopĺňala, bola presunutá do Sogukcesrne.
Smrť
Abdülhamid zomrel 7. apríla 1789 ako šesťdesiatštyri ročný v Istanbule. Bol pochovaný v Bahcekapi, hrobke, ktorú si postavil pre seba.
Arabské kone choval s veľkou vášňou. Jedno plemeno bolo pomenované „Küheylan Abdülhamid“, podľa neho.
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2018
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2018 bola mužská kontinentálna kvalifikácia vo vodnom póle na Majstrovstvá Európy 2018, ktorú organizuje Európska plavecká liga (LEN). Zúčastnilo sa jej 18 európskych družstiev, ktoré súťažili o 8 postupových miest na záverečný turnaj v jednej skupine 1. kola, v dvoch skupinách 2. kola kvalifikácie a následnom play-off. Kvalifikácia prebiehala od 17. marca 2017 do 3. marca 2018.
Priamy postup
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 7 najlepších družstiev z Majstrovstiev Európy 2016:
Labializácia (zaokrúhľovanie)
Labializácia alebo zaokrúhľovanie je spôsob obmeny výslovnosti hlások, ktoré sa vyslovia so zaokrúhlenými perami ( = pera).
Abdülhamid I.
Rodina
Abdülhamid mal deväť konkubín:
Kvalifikácia mužov na Majstrovstvá Európy vo vodnom póle 2018
Play-off
Do play-off sa zapojilo 8 družstiev, ktoré obsadili na ME 2016 9. až 16. miesto.
Abdülhamid I.
Rodina
Synovia
Labializácia (zaokrúhľovanie)
Pri prepise výslovnosti sa v medzinárodnej fonetickej abecede označuje horným indexom za príslušným symbolom, napr. .
Abdülhamid I.
Rodina
Dcéry
Abdülhamid mal dvanásť dcér:
Adoptívna dcéra:
Abdülhamid si adoptoval dcéru, keď bol ešte princ:
Prídych
Prídych môže byť:
Veľký Javorník (Malé Karpaty)
Veľký Javorník je vrch v pohorí Malé Karpaty. Leží nad mestom Svätý Jur, približne západne od jeho centra.
Poloha
Nachádza sa na juhovýchode pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Homoľské Karpaty. Vrch leží v Bratislavskom kraji, na území okresu Pezinok a v katastrálnom území mesta Svätý Jur. Najbližším sídlom je na juhovýchodnom úpätí ležiace mesto Svätý Jur, južne sa nachádza Rača, západne Borinka a východne obec Limbach. Na vrchole stojí radar letovej prevádzky, ku ktorému vedie cesta zo Svätého Jura.
Opis
Veľký Javorník leží v hlavnom hrebeni pohoria a vďaka radaru na vrchole je z diaľky ľahko identifikovateľný. Severovýchodne susedí vrch Šenkárka, severozápadne Hviezda , západne Malý Javorník a južne Jelení vrch. Západné svahy odvodňuje Cúrsky a Červený potok do Maliny v povodí Moravy, voda z východných a južných svahov tečie prítokmi Šúrskeho kanála do Malého Dunaja. Na západnom úpätí sa nachádza prírodná rezervácia Jurské jazero a vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty
Na vrchole je vytýčené ochranné pásmo, ktorého súčasťou je samostatne stojaci sekundárny prehľadový radar pre Letové a prevádzkové služby Slovenskej republiky.
Výhľady
Nesúvislý lesný porast vrcholu umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít sú viditeľné mnohé vrchy Malých Karpát, Borská a Podunajská nížina, pri priaznivých podmienkach aj Považský Inovec, Vtáčnik, Tribeč a juhozápadným smerom aj predhorie Álp.
Prístup
Na vrchol vedie cesta zo Svätého Jura a okolím vedú značkované chodníky:
Frapelle
Frapelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Poľná polícia
Poľná polícia je súčasť vojenskej polície určená na plnenie úloh policajnej ochrany ozbrojených síl s pôsobnosťou v operačných zónach a priestoroch útvarov a zariadení ozbrojených síl. Jednotky poľnej polície sú súčasťou organizačných štruktúr zväzov a zväzkov, útvarov a zariadení ozbrojených síl.
Ketolátka
náhľad|Ketolátky: acetón, acetoacetát a β-hydroxybutyrát. Ketolátky sú látky produkované z mastných kyselín v pečeni. Ketolátky sú zdrojom energie v prípade, že iné zdroje (napríklad glukóza) nie sú dostupné, a to hlavne počas hladovania, nedostatku sacharidov v strave, pri intenzívnom cvičení alebo diabete.
Medzi ketolátky patria acetoacetát (kyselina acetyloctová), hydroxybutyrát (kyseliny β-hydroxymaslová) a produkt rozkladu acetoacetátu, acetón. Tieto látky sú vo vode rozpustné a obsahujú ketónovú skupinu. V pečeni sa tvoria z acetyl-CoA. Acetoacetát vzniká syntézou dvoch jednotiek acetylkoenzýmu A. Hydroxybutyrát vzniká redukciou acetoacetátu a acetón vzniká dekarboxyláciou acetoacetátu. Proces syntézy týchto látok sa nazýva ketogenéza. Pri nedostatku iných zdrojov energie je možné tieto látky rozložiť v procese zvanom ketolýza a vznikajúci acetyl-CoA sa potom využíva pomocou citrátového cyklu, čím sa z ketolátok získava energia.
Pri neliečenej (alebo nedostatočne liečenej) cukrovke je pacient v konštantnom stave hladovania, takže jeho telo produkuje ketolátky ako zásobu energie. Acetoacetát spontánne degraduje na acetón, čo je cítiť v moči pacienta (ketonúria) i dychu. Podľa toho sa kedysi odhaľovali prípady cukrovky. Prítomnosť acetónu v dychu možno využiť ako biomarker pre zistenie cukrovky.
Mäkčeň
náhľad|Dva mäkčene (čiernou farbou) v slove čistiť. Tieto dva mäkčene majú vzájomne rôznu vizuálnu podobu. Mäkčeň alebo hovorovo háčik (ˇ) je diakritické znamienko, ktoré sa okrem slovenčiny používa aj v češtine (háček), slovinčine (strešica), chorvátčine a srbčine (kvaka alebo kvačica), litovčine, v niektorých ugrofínskych jazykoch, napríklad estónčine (katus), a fínčine (hattu) a pri prepisoch z niektorých starých jazykov (sumerčina a podobne).
Pri slovenských a českých písmenách ď, ť, ľ a Ľ má mäkčeň odlišný tvar – vyzerá podobne ako apostrof.
Význam
V slovenčine sa mäkčeňom označuje zmäkčenie písmena.
Unicode
Samotný znak mäkčeň má v Unicode kód U+02C7, v kombinujúcej verzii U+030C (U+032C je potom kombinujúci mäkčeň pod písmenom).
Prídych (fonetika)
Prídych alebo aspirácia je spôsob obmeny výslovnosti spoluhlások. Vzniká v hlasivkách v niektorých jazykoch pri výslovnosti konstriktív.
Letteguives
Letteguives je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Place Vauban
náhľad|Place Vauban Place Vauban (Vaubanove námestie) je námestie v Paríži. Nachádza sa v 7. obvode. Je pomenované na počesť Sébastiena Le Prestre de Vaubana (1633 – 1707), maršala a architekta.
Poloha
Na polkruhové námestie smerujú ulice Avenue de Villars, Avenue de Ségur, Avenue de Breteuil a Avenue de Tourville.
Frebécourt
Frebécourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Napäťový násobič
náhľad|Príklad násobiča napätia. náhľad|Elektrický oblúk v iskrišti, kaskádový generátor vľavo. [[Deutsches Museum, Mníchov, oddelenie vysokého napätia.]] Napäťový násobič je menič napätia, ktorý vstupné striedavé napätie mení na výstupné jednosmerné napätie, ale násobne zväčšené.
Napäťový násobič zostavený z kondenzátorov a diód bol zostavený prvýkrát v roku 1932 a známy ako Cockcroft–Waltonov generátor. V súčasnosti sa môžeme stretnúť aj s názvami kaskádový generátor, alebo v najjednoduchšom zapojení s jednou diódou a jedným kondenzátorom ako Villardov násobič.
Starším typom napäťového násobiča bol Marxov generátor, ktorý kondenzátory nabíjal cez odpory a namiesto diód, na sériové prepojenie nabitých kodenzátorov, používal iskrištia.
V súčasnosti sa môžme stretnúť s rôznymi zapojeniami, napríklad s obvodmi riadenými MOSFETmi.
Antignótos (sochár, 4. stor. pred Kr.)
Antignótos (Antignótos) bol grécky sochár v 4. storočí pred Kr. Antignótos, grécky sochár neznámeho pôvodu (zrejme z Atén), tvoril v 2. polovici 4. storočia pred Kr. Jeho menom je signovaný mramorový podstavec zo sochy Démétria z Faléru objavený na vŕšku zvanom Kastro tou Christou, 5 km vzdialeného od atického mesta Koropi. Tento podstavec (blok) má výšku 0,245 m, šírku 0,67 m a dĺžku 0,97 m, chýba z neho pravá strana. Podľa znalcov bol pôvodne dlhý až 1,94 m a široký 0,79 m, preto bol zrejme základňou jazdeckej sochy. Jeho nápis, datovaný približne do roku 315 pred Kr., je fragmentárny: Démetrios, syn Fanostrata z dému Faléron, bol aténsky filozof, rečník a politik, ktorého macedónsky kráľ Kasandros v roku 317 pred Kr. dosadil do funkcie správcu Atén. Keď sa o desať rokov neskôr Démétrios I., macedónsky panovník z dynastie Antigonovcov, zmocnil Atén, utiekol do Boiótie.
Napäťový násobič
Vysoké napätie a žiarenie
Vysoké napätie môže byť nebezpečné, môže spôsobovať popáleniny, kŕče, bolesť a smrť a to i v prípadoch, kedy sa to neočakáva. Pri vysokých napätiach môže nastať prieraz aj cez izolanty, alebo preskočiť iskra – oblúkový výboj aj na značnú vzdialenosť bez dotyku so živými časťami. Rizikom sú aj nabité kondenzátory, alebo blízke predmety, v ktorých ostáva naakumulovaný životu nebezpečný elektrický náboj aj dlho po vypnutí obvodu.
Ďalším rizikom je neviditeľné ionizujúce žiarenie, teda i každé iskrenie pri napätí väčšom ako 12,5 V. Vznikajúce ultrafialové žiarenie môže vážne a trvalo poškodiť zrak, spôsobiť rakovinu kože. Pri vyšších napätiach vzniká röntgenové žiarenie, kde pri vyšších dávkach hrozí choroba z ožiarenia. Zákernosťou ionizujúceho žiarenia je, že osoba nemusí vedieť o tom, že je ožarovaná, nakoľko nižšie dávky sa nemusia prejaviť vôbec i bez ujmy na zdraví, a vyššie dávky žiarenia spôsobujúce popáleniny a leukémiu sa prejavujú s oneskorením.
EMC kompatibilita
Iskrenie kaskádovými generátormi je silným zdrojom elektromagnetického rušenia. Môžu zlyhávať zariadenia a komunikácia (napr. Wi-Fi), môžu byť na diaľku zničené pamäťové médiá a elektronické obvody, hoci ich elektromagnetická kompatibilita je v bežných podmienkach vyhovujúca. Správu frekvenčného spektra a teda i predchádzanie a riešenie škodlivého rušenia na Slovensku vykonáva Úrad pre reguláciu elektronických komunikácií a poštových služieb.
Bezpečná dostupnosť
Kaskádový generátor aj s ukážkami iskrenia rôznych iskríšť je možné vidieť napríklad v Deutsches Museum v Mníchove, v oddelení vysokého napätia.
Využite
Kaskádový napäťový násobič sa používa ako jednoduchý, cenovo dostupný spôsob získania vysokého napätia. Najčastejším použitím boli CRT obrazovky a osciloskopy. Pôvodne bol vyvinutý pre potreby časticovej fyziky, ako súčasť lineárnych urýchľovačov. V lekárstve je používaný ako súčasť röntgenových prístrojov, kde napája röntgenovú lampu.
Frenelle-la-Grande
Frenelle-la-Grande je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fremifontaine
Fremifontaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vosges, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Lieurey
Lieurey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Borovicová ulica (Bratislava)
Borovicová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vrakuňa. Križuje sa len so Skorocelovou ulicou.
Ulica je rovnobežná s Mostnou a Hradskou ulicou. Pomenovaná je podľa borovice.
Zaokrúhľovanie
Zaokrúhľovanie (zaokrúhlenie) môže byť:
Lisors
Lisors je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Haldan Keffer Hartline
Pôsobil postupne na niekoľkých amerických univerzitách a k jeho žiakom patril biológ Paul Greengard.
V roku 1967 spolu s Ragnarom Granitom a Georgeom Waldom získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu      za objavy týkajúce sa základných fyziologických a chemických procesov v oku. Cenu dostal za prínos k pochopeniu neurofyziológie videnia. Bol prvým, komu sa podarilo zaznamenať signály prenášané z oka jediným nervovým vláknom.
Plávanie na Letných olympijských hrách 2016 – 4 x 100 metrov polohové preteky muži
Disciplína 4 × 100 metrov polohové preteky muži na Letných olympijských hrách 2016 sa konala 12. a 13. augusta v Estádio Aquático Olímpico.
Șerbota
Șerbota alebo Vârful Șerbota je vrch v rumunskom pohorí Munții Făgăraș.
Jeho vrchol leží v nadmorskej výške. Nachádza sa v župe Argeș v centrálnej časti krajiny na západ od druhého najvyššieho vrcholu Fagaraša, Negoiu.
Livet-sur-Authou
Livet-sur-Authou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Eure, v regióne Horná Normandia.
Zoznam najsledovanejších YouTube videí
Miliarda zhliadnutí
S narastajúcim počtom videí, ktoré do roku 2018 prekonávali miliardu zhliadnutí sa zvýšili záujem o medzník prekonania dvoch a troch miliárd zhliadnutí. V máji 2014 sa „Gangnam Style“ stal prvým videom, ktoré presiahlo dve miliardy zobrazení. „Despacito“ sa stalo prvým videom, ktoré dosiahlo tri miliardy zhliadnutí v auguste 2017, a odvtedy prekročilo štyri miliardy v októbri 2017, päť miliárd v apríli 2018 a šesť miliárd vo februári 2019.
Livet-sur-Authou
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zoznam najsledovanejších YouTube videí
Miliarda zhliadnutí
Od mája 2020 prekročilo dvanásť videí tri miliardy zhliadnutí, z ktorých päť presahuje štyri miliardy zhliadnutí, z ktorých dve presahujú päť miliárd zhliadnutí a jedno z nich presahuje šesť miliárd zhliadnutí. „See You Again“ sa stalo druhým videom, ktoré v auguste 2017 dosiahlo tri miliardy zhliadnutí, nasledované „Gangnam Style“ v novembri 2017. „Shape of You“ sa stalo druhým videom, ktoré v januári 2019 dosiahlo štyri miliardy zhliadnutí, po ktorom nasledovalo „See You Again“ vo februári 2019. „Baby Shark Dance“ sa stalo druhým videom, ktoré v apríli 2020 dosiahlo päť miliárd zhliadnutí.
Od mája 2020 videá, ktoré najrýchlejšie dosiahli jednu miliardu zhliadnutí sú „Hello“ (87 dní), „Despacito“ (96 dní) a „Shape of You“ (97 dní). Videá, ktoré najrýchlejšie dosiahli dve miliardy zhliadnutí sú „Despacito“ (154 dní), „Shape of You“ (187 dní) a „Girls Like You“ (293 dní). Videá, ktoré najrýchlejšie prekonali tri miliardy zobrazení sú „Despacito“ (203 dní) a „Shape of You“ (342 dní). Videá, ktoré najrýchlejšie dosiahli štyri miliardy zobrazení sú „Despacito“ (271 dní) a „Shape of You“ (708 dní).
Livet-sur-Authou
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam najsledovanejších YouTube videí
Miliarda zhliadnutí
Väčšina týchto videí s aspoň miliardou zhliadnutí boli komerčné hudobné videá populárnych umelcov, ale zoznam obsahuje aj videá zamerané na deti. Medzi ne patria dve epizódy ruskej animovanej kreslenej rozprávky Máša a medveď. Rôzne verzie piesne „Baby Shark“ celkovo zhromaždili do januára 2019 viac ako päť miliárd zobrazení.
Livet-sur-Authou
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Frieda Inescort
Frieda Inescort (vl. menom Frieda Wrightman, * 29. jún 1901, Edinburgh, Škótsko, Spojené kráľovstvo† 26. február 1976, Los Angeles, Kalifornia, USA) bola škótska herečka.
Detstvo a mladosť
Narodila sa v Edinburghu a bola dcérou škótskeho novinára Johna „Jocka“ Wrightmana a herečky Elaine Inescortovej, ktorá bola nemeckého a poľského pôvodu. Vzali sa v roku 1896, ale rozišli sa, keď bola ich dcéra ešte malé dieťa.
Kým žila v Británii písala do novín v Londýne. Po odchode do Spojených štátov nielen účinkovala, ale aj pracovala ako pomocná redaktorka The Exporter's Encyclopedia.