cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Čákiovci
Dejiny rodu
korene neskôr satmárskeho rodu siahajú do 14. storočia. Už v roku 1396 získali donáciou obec Adrián a obec Cheresig (v dnešnej maďarčine Kőrösszeg) v Biharskej župe. Úspešne sa etablovali v Sedmohradsku. . Názvy novo získaných majetkov začali používať ako prídomok. Mikuláš Chiaky bol sedmohradským vojvodom (1415 – 1435), neskôr bol vojvodom Ladislav (1435). V roku 1552 bol Pavol kapitánom hradu Branycka. Mikuláš získal v roku 1551 donáciou Ferdinanda I. rozsiahle satmárske a solnocké majetky po Jurajovi a Gašparovi Drágffy, sedmohradskom biskupovi Jánovi Statileo a váradskom Matúšovi Zaberdini a v roku 1554 dve biharské obce. Ambrózovi Ferdinand I. odobral pre neveru panovníkovi (nota infidelitatis) berežské majetky. V roku 1571 vlastnil uhorský kancelár Michal majetky v Marmarošskej stolici a patrila mu aj tretina hradu Huszt s časťou panstva. Na Slovensko prišli až koncom 16. storočia. V tom čase bol najvýznamnejšou postavou rodu hornouhorský kapitán Štefan († 1605, manž. Anna Wesselényi), verný prívrženec Habsburgovcov. Získal šarišské, spišské a turnianske majetky (1603) a šarišské hradné panstvo (1604). Sobášnou politikou sa vyšvihol medzi najbohatších magnátov. Syn Štefan ml. (✳ 1603, † 1662, manž. 1. Eva Forgách, 2. Mária Perényi, 3. Kristína Mindszenty) ako kapitán hradu Szendrő s manželkou Evou Forgách získali v roku 1632 zemplínsku obec Tarcal. V roku 1629 zrejme bratia získali baronát. Ferdinand II. ho menoval za skutočného kráľovského radcu (1632). O rok neskôr sa už uvádza ako komorník cisára a hlavný klužský župan. V roku 1638 Štefan s manželkou získali majetky v Turnianskej, Spišskej, Abovskej a Zemplínskej stolici. Spišské majetky po rode Thurzo z donácie Ferdinanda III. z 25.3.1638 tvorilo 34 obcí a Spišský hrad. Panovník ho menoval za špišského župana (1639) a taverníka (1644). V roku 1635 bol hradným kapitánom v Pápe, komorník a radca Ladislav. Ferdinand II. mu v roku 1636 udelil panstvo Vígľaš po rode Pograny. Štefan s bratom podľa intitulácií v listinách zrejme v roku 1638 získali grófsky titul. Kráľovský dvoran a komorník Ladislav († 1655, manž. Magdaléna Batthyányi) bol v roku 1645 kapitánom hradov Pápa a Levice. V roku 1646 bol menovaný za komárňanského a zvolenského župana. Vrcholom jeho kariéry bol titul krajinského sudcu (1649). Ladislavova línia vymrela už v prvej generácii, syn Ladislav ml. bol komárňanským, Pavol zvolenským a Peter († 1671) tiež komárňanským županom. Potomkovia Štefana (✳1603) získali množstvo funkcií a zaradili sa medzi magnátov. Táto línia prežila do dnešných dní.
Erb
== Významnejší členovia rodu ==
Kolekcia (seriál)
Kolekcia je francúzsko-britsko-americký dramatický seriál z prostredia módneho priemyslu. Seriál, produkovaný Amazon Studios, BBC Worldwide's Lookout Point , Federation Entertainment  a France Télévisions, mal premiéru 2. septembra 2016.
Osemdielny seriál sa natáčal vo Walese, Francúzsku a v štúdiu Pinewood Studios v prvej polovici roka 2016.
Tvorca seriálu, Oliver Goldstick, bol výkonným producentom seriálu Škaredá Betty (Ugly Betty).
Vysielanie
V Austrálii mal seriál premiéru 14. marca 2017 na stanici BBC First. V Južnej Kórei sa seriál začal vysielať 30. júna 2017 na stanici KBS 1TV. V Rusku mal seriál premiéru 17. júna 2017 na stanici Channel One Russia. V USA mal premiéru 8. októbra 2017.
Six-Fours-les-Plages (mesto)
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Portugalské národné volejbalové družstvo žien
200px|border|vpravo Portugalské národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Portugalsko v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. V Európskej lige 2017 skončilo na 7. mieste.
Rajský dvor
thumb|Rajský dvor s krížovou chodbou v katalánskom kláštore Ripoll
Rajský dvor (latinsky viridarium – záhrada, park) je štvorcová alebo pravouhlá záhrada umiestnená uprostred kláštorných budov.
Rajský dvor fungoval ako miesto odpočinku i rozjímania. Názov vychádzal z charakteru záhrady zdobenej kvetinami či lavičkami skrytými v tieni, boli v nich zakladané jazierka s rybami. Priestor rajského dvora je lemovaný (ambitom) s Krížovou cestou, tzv. krížovou chodbou, ktorá je do priestoru dvora otvorená arkádami či oknami. Uprostred je situovaná studňa alebo fontána.
Rajský dvor bol podľa regulí mnohých stredovekých rehoľných rádov (benediktíni, cisterciáni, kartuziáni) neoddeliteľnou súčasťou kláštorného komplexu, priliehali k nemu ostatné dôležité priestory ako kapitulná sieň, kostol, refektár, dormitár.
Agathón (sochár)
Ďalší zlomok z tohto podstavca má na prednej strane nápis Kallisto, iný nesie na hornej strane stopy upevnenia bronzovej sochy v profile, otočenej vpravo. Na základe skúmania epigrafických a iných znakov sa predpokladá, že na tomto podstavci pôvodne stálo súsošie pozostávajúce z bohyne Artemidy a Kallisto, dcéry arkádskeho kráľa Lykaóna
Solliès-Toucas
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Solliès-Ville
Solliès-Ville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gruzínske národné volejbalové družstvo žien
200px|border|vpravo Gruzínske národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Gruzínsko v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. V Európskej lige 2015 skončilo na 6. mieste a o dva roky neskôr v Európskej lige 2017 na 12. mieste.
Vodnopólová extraliga mužov 2001/02
Vodnopólová extraliga mužov v sezóne 2001/02 bol v poradí 10. ročník extraligy vodnopólistov, najvyššej vodnopólovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizoval Slovenský zväz vodného póla (SZVP). V súťaži účinkovalo 7 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne, aj keď počiatočný záujem prejavil aj klub TJ Slávia PU Prešov. Ôsmykrát získalo titul družstvo KVP NCHZ Nováky, ktoré ho získalo bez straty bodu.
Systém súťaže
Systém súťaže ostal rovnaký ako v minulej sezóne. Súťaž sa skladala z dvoch častí. V základnej časti odohrali družstvá zápasy systémom každý s každým jedenkrát doma a vonku. Všetky družstvá potom postúpili do nadstavbovej časti, najlepšie 4 do skupiny o 1.4. miesto a zvyšné do skupiny o 5.7. miesto. Nadstavbová časť sa odohrala formou 4, resp. 3 turnajov; každé družstvo hostilo 1 turnaj, pričom sa započítavali aj body zo základnej časti. Play-off sa nehralo, umiestnenie v nadstavbovej časti určilo majstra i ostatných medailistov.
Účastníci
Pozn.: Klub TJ Slávia PU Prešov mal záujem o účinkovanie v súťaži, ale keďže prešovský 25-metrový bazén nebol uznaný za spôsobilý a družstvo by muselo hrať domáce zápasy inde (zvýšila by sa tak pre klub finančná náročnosť) sa nakoniec neprihlásil.
Základná časť
Pozn.: Pri rovnosti bodov rozhodovali vzájomné zápasy.
Skupina o 5.7. miesto
Pozn.: Družstvo ATU Košice nepricestovalo do Komárna na záverečný turnaj a jeho výsledky boli kontumované v prospech súperov.
Le Gratteris
Le Gratteris je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alois Král (speleológ)
náhľad|Hrob Aloisa Krála v Tišnove Alois Král (* 30. júl 1877, Senetářov † 27. február 1972, Tišnov) bol moravský speleológ, objaviteľ Demänovskej jaskyne slobody na Slovensku.
Život
Alois Král sa narodil v obci Senetářov v Moravskom krase. Po vyštudovaní učiteľského ústavu v Brne učil na moravsko-slovenskom pomedzí. Tu okrem iného pod vplyvom Leoša Janáčka zbieral folklórne piesne.
Krála zaujala práca Karla Absolona a od roku 1904 s ním skúmal jaskyne v Moravskom krase a na Balkáne. Oblasť Demänovskej doliny a Demänovskú ľadovú jaskyňu prvýkrát navštívil roku 1913, ale svoj najväčší objav urobil až v roku 1921: 3. augusta s miestnymi pomocníkmi Adamom Mišurom, Otom Hrabalom a Jarmilou Vránovou prenikol cez vyschnutý ponor Demänovky do novo objavených priestorov Demänovskej jaskyne slobody.
Po objave jaskyne sa Král presťahoval na Slovensko, kde sa plne venoval speleológii. Organizoval sprístupňovanie Demänovskej jaskyne slobody, ale aj prieskum jaskýň v Jánskej doline. Trvalo sa venoval propagácii jaskyniarstva a v rokoch 1923 - 1930 na území Česko-Slovenska prednášal a usporadúval premietania filmov z Demänovskej doliny. Alois Král spolupracoval tiež s Rudolfom Těsnohlídkom, ktorý vydal roku 1926 prvého jaskyniarskeho sprievodcu po Demänovej.
Po odchode do penzie v roku 1932 sa Král presťahoval do Tišnova, kde žil do svojej smrti v roku 1972 a kde je aj pochovaný.
Na počesť Aloisa Krála je pomenovaná Králova galéria, bohato zdobené poschodie v Demänovskej jaskyni slobody, a Králova jaskyne v kopci Květnice v Tišnove.
Alois Král je čestným občanom Tišnova.
Bieloruské národné volejbalové družstvo žien
200px|border|vpravo Bieloruské národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Bielorusko v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. V Európskej lige 2017 skončilo na 6. mieste.
FC Porto Vitalis (hádzaná)
FC Porto Vitalis je portugalský mužský hádzanársky klub z Porta. Hádzanársky oddiel je súčasťou multi-športového klubu Futebol Clube de Porto a vznikol v roku 1928. Je 16-násobný majster krajiny, 29-násobný majster "11-kovej hádzanej" a 7-násobný víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie štvrťfinálové účasti v Pohári víťazov pohárov EHF. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Liga Portuguesa de Andebol.
Úspechy
Portugalská najvyššia súťaž:
Víťaz Portugalského pohára:
Európske súťaže
Liga majstrov:
Pohár víťazov pohárov:
Pohár EHF:
Tanneron
Tanneron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Luhier
Le Luhier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jeden deň Ivana Denisoviča
Dielo opisuje bežný deň väzňa stalinistického tábora Ivana Denisoviča Šuchova, ktorý si aj napriek ťaživej situácii dokázal zachovať ľudskú dôstojnosť. Pôvodný názov knihy bol Šč-854 – Jeden deň jedného mukla.
Okolnosti vydania
Publikovanie Jedného dňa Ivana Denisoviča prevádza množstvo legiend. Pred samotným vydaním ho čítal Lev Kolelev (Solženicynov spoluväzeň a redaktor časopisu Novyj mir), ktorému sa dielo mimoriadne páčilo a dal rukopis na prečítanie šéfredaktorovi Nového mira Alexandrovi Trifonovičovi Tvardovskému. Toho čítanie tak rozrušilo, že vstal z postele, obliekol sa a pokračoval čítaním pri stole. Solženicyn bol nadšený, keď sa dozvedel, že Tvardovskému Jeden deň Ivana Denisoviča „‚stál za bezsennú noc‘“. Tvardovskij však vedel, že ak ju dá na posúdenie cenzúre, tak bude okamžite zakázaná. Následne „po dlhom váhaní, mnohých diskusiach a niekoľkých zmenách v rukopise“ sa novela dostala k Nikitovi Sergejevičovi Chruščovovi. Knihu pochválil s tým, že je napísaná „‚v duchu XX. zjazdu strany‘“ (Chruščov ju chápal ako „pokračovanie vlastného destalinizačného úsilia“ ) a následne mohla vyjsť v novembrovom čísle Nového mira.
Obsah
Príbeh sa začína v jedno ráno jedného každodenného pracovného dňa v gulagu. Hlavnou postavou je väzeň Šč-854 - Ivan Denisovič Šuchov, obyčajný nevzdelaný muž v stredných rokoch, ktorý bol odsúdený za čin, ktorý nevykonal. Autor diela sa inšpiroval vojakom, s ktorým bojoval počas druhej svetovej vojny.
Samotný tábor nútených prác je zariadenie v ktorom bol autor internovaný v rokoch 1950 až 1953 (Ekibastuzský tábor). V novele sa opisujú každodenné starosti, myšlienky a rutiny väzňov. Popisuje drsnú zimu, nedostatok jedla, vzťahy väzňov s dozorcami, ale aj hierarchiu medzi väzňami, trestanie či ťažkú fyzickú prácu. Je prerozprávaný priamym a farbistým jazykom nevzdelaného väzňa. Nevyužíva pri tom naturalistické a drsné scény ani expresívny jazyk. Opisy sú pokojné, bez napätia, hoci väzňom neustále hrozí riziko sprísnenia trestu či strata života.
Ponúka ostrý portrét nielen stalinistických táborov, ale aj samotnej ruskej spoločnosti. Prostredníctvom opisov a rozhovorov so spoluväzňami, reprezentatívnej vzorky spoločnosti, odkrýva zákutia všetkých spoločenských vrstiev od umelcov, intelektuálov, kriminálnikov, roľníkov po bývalých vojakov, úradníkov či príslušníkov menšín. Dej sa končí večer, keď sa väzni pracovného tábora ponoria do spánku.
Postavy
Ivan Denisovič Šuchov (Иван Денисович Шухов), hlavný hrdina románu. Čitateľ má možnosť vidieť život v gulagu jeho očami a dej sa posúva prostredníctvom jeho myšlienok, pocitov a činov. Hoci sa v názve uvádza meno hlavného hrdinu Ivan a otcovské meno Denisovič (syn Denisa), postava sa označuje predovšetkým priezviskom Šuchov.
Aljoška (Алёшка), krstiteľ. Verí, že väznenie si zaslúži, pretože mu umožňuje viac premýšľať o Bohu a Ježišovi. Aljoška prekvapivo dokáže v kasárňach ukryť časť Biblie. Šuchov na jeho presvedčenie reaguje slovami, že verí v Boha, ale neverí v nebo ani v peklo, a ani sa touto otázkou príliš nezaoberá.
Gopčik (Гопчик), mladý člen oddielu, ktorý tvrdo pracuje a ku ktorému Šuchov prechováva otcovské city, keďže Šuchovovi pripomína jeho mŕtveho syna. Gopčik bol uväznený za to, že nosil potraviny ukrajinským ultranacionalistom. Šuchov verí, že Gopčik má vedomosti a schopnosti prispôsobiť sa, aby v tábore postúpil.
Andrej Prokofijevič Ťurin (Андрей Прокофьевич Тюрин), predák/vedúci oddielu 104. V tábore pôsobí už 19 rokov. Ťurin má Šuchova rád a dáva mu niektoré z lepších prác, ale aj on podlieha táborovej hierarchii; musí sa s táborovými dôstojníkmi dohadovať o lepšiu prácu a mzdu, aby sa zapáčil oddielu, ktorý potom musí tvrdo pracovať, aby sa zapáčil táborovým dôstojníkom a dostal väčšie prídely.
Feťukov (Фетюков), člen oddielu, ktorý zahodil všetku svoju dôstojnosť. Šuchov a ostatní členovia tábora ho vnímajú najmä ako podliaka. Bezostyšne sa obzerá po kúskoch jedla a tabaku.
Dejiny
Dielo vyšlo necenzurované počas obdobia Chruščovovej destalinizácie. Prvýkrát bolo vydaná v roku 1962 v časopise Novyj mir. Po publikovaní diela bol Sovietsky zväz tvrdo kritizovaný za systém, ktorý v ňom vládol. Po zhoršení politickej situácie a ďalšej Solženicynovej kritike režimu v Sovietskom zväze bola novela v rokoch 1971 až 1972 vyradená zo sovietskych knižníc. Samotný Solženicyn, v tom čase už laureát Nobelovej ceny za literatúru, bol v roku 1974 násilne odsunutý do západného Nemecka a zbavený sovietskeho občianstva.
Zsolt Kalmár
Zsolt Kalmár (* 9. jún 1995, Győr) je profesionálny maďarský futbalista hrajúci za slovenský klub FK DAC 1904 Dunajská Streda.
Kariéru začínal v maďarskom klube ETO Győr, odkiaľ v roku 2014 prestúpil do nemeckého RB Leipzig. Od roku 2017 je členom účastníka slovenskej najvyššej futbalovej súťaže DAC Dunajská Streda. Nastúpil aj v maďarskej reprezentácii, rovnako bol členom kádra maďarských mládežníckych reprezentačných družstiev.
Hedviga Dánska
Hedviga Dánska (* 5. august 1581, Frederiksborg, Hillerød, Dánsko† 26. november 1641, Prettin) bola rodom dánska princezná a sobášom saská kurfirstka.
Mladosť a manželstvo
Narodila sa v paláci Frederiksborg ako siedme dieťa a štvrtá dcéra dánskeho kráľa Frederika II. a Žofie Meklenburskej. Jedna z jej troch sestier, Anna, sa neskôr stala anglickou kráľovnou a jej brat, Kristián IV., dánskym kráľom. Rovnako ako jej súrodenci strávila detstvo mimo Dánsko, u príbuznými jej matky v Meklenbursku.
Vdovstvo
Keď jej manžel v roku 1611 zomrel, Hedviga sa stala ovdovenou vládnúcou kurfirstkou. Zdieľala vládu spoločne s novým kurfirstom, avšak poddaní ju vnímali ako svoju panovníčku. Správala sa veľmi nezávisle, udeľovala písomne voľné prechody a všetko čo bolo výsadami kurfirsta. Stavala kostoly a pomáhala chudobným, chorým a invalidom.
Ako sestra dánskeho kráľa Kristiána IV. a švagriná anglického kráľa Jakuba I. Stuarta bola vďaka týmto väzbám pre svojho švagra veľmi dôležitá. Zorganizovala sobáše pre päť z jeho siedmich detí. Kvôli jej pozícii a moci bolo jej územie veľmi ťažko zasiahnuté tridsaťročnou vojnou.
Ako vdova žila v Lichtenburgu; v roku 1631 prišla do Dánska na pohreb svojej matky a v roku 1634 na svadbu svojho synovca Kristiána.
Zomrela v novembri 1641 na zámku Lichtenburg.
Fas ligand
Fas ligand (FasL, CD95L) je proteín, ktorý sa zaraďuje do rodiny cytokínov nazývanej tumor nekrotizujúce faktory (TNF). Vyskytuje sa v transmembránovej forme alebo ako solubilný proteín. Interaguje so svojím receptorom Fas (CD95), po interakcii dôjde k agregácii receptoru a spustenie signálnej kaskády.
Le Mémont
Le Mémont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fas ligand
Proteín
Ľudský gén FasL je lokalizovaný na dlhom ramene prvého chromozómu (1q23). Gén je veľký 8.0 kb, ktorý sa rozdelí do štyroch exónov a tie sú translatované do proteínu s 281 aminokyselinami. Veľkosť proteínu je 40kD.
Le Mémont
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fas ligand
Funkcia
Interakcia FasL a jeho receptoru Fas hrá dôležitú úlohu v indukovaní apoptózy buniek. FasL je exprimovaný NK bunkami (z angl. natural killer cells, čiže prirodzené zabíjačské bunky), aktivovanými lymfocytmi a v imunologicky privilegovaných miestach. Patologicky je exprimovaný i nádorovými bunkami a indukuje apoptickú dráhu u imunitných buniek exprimujúce jeho receptor. Bráni protinádorovo mediovanej imunitnej odpovedi a pomáha navodzovať imunosupresívne prostredie, ktoré podporuje rast nádoru.
Apoptóza
FasL je ústrednou molekulou v navodení apoptózy buniek. Apoptóza je programovaná bunková smrť.
FasL indukovaná apoptóza aktivovaných T buniek je jeden zo spôsobov udržania periférnej imunitnej tolerancie. Mechanizmus navodzuje homeostázu imunitnej odpovede a zabraňuje senzibilizovaným T lymfocytom napadnúť vlastné autoantigény.
Taradeau
Taradeau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Fas ligand
Apoptóza
FasL exprimovaný aktivovanými lymfocytmi je využitý i v cytotoxickej odpovedi proti cudzorodým antigénom.
Taradeau
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Fas ligand
Apoptóza
V imunologicky privilegovaných miestach dochádza k aktívnemu potlačeniu tvorby zápalu a infekcie a zároveň k tolerancii voči danému antigénu. Bunky v týchto miestach exprimujú FasL a indukujú apoptózu imunitných buniek, a takto zabraňujú ich infiltrácii. Vypuknutie imunitnej odpovede v týchto miestach by mohlo mať horšie následky ako samotná infekcia. Medzi imunologicky privilegované miesta patrí oko, kde FasL exprimuje rohovka, dúhovka a sietnica a Sertolliho bunky v semenníkoch.
Taradeau
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fas ligand
Choroby
Defekty vo FasL alebo v jeho ligande vedú k závažným autoimunitným chorobám ako autoimunitný lymfoproliferatívny syndróm (ALPS) alebo systémový lupus erythematosus (SLE). FasL je často exprimovaný nádorovými bunkami a prispieva k rozvoji nádorov.
Šinzó Abe
Šinzó Abe (, * 21. september 1954, Tokio† 8. júl 2022, Kašihara ) bol japonský politik, bývalý predseda vlády Japonska v rokoch 20122020 a v rovnakom období tiež predseda Liberálno-demokratickej strany (LDP). Úrad premiéra zastával už aj v rokoch 2006 – 2007.Bol najdlhšie pôsobiaci predseda vlády Japonska v histórii.
Fas ligand
Zvieracie modely
V súčasnosti sa vedú výskumy zamerané na úlohu FasL v živých systémoch. Pre tento účel boli vytvorené špeciálne FasL deficientné línie myší (gld).
Šinzó Abe
Život
Abe sa narodil do politickej rodiny. Jeho starý otec Kan Abe bol poslancom parlamentu, jeho otec Šintaró Abe pôsobil v 80. rokoch 20. storočia ako minister zahraničných vecí vo vláde Jasuhira Nakasoneho. Taktiež jeho starý otec z matkinej strany, Nobusuke Kiši, bol politikom, medzi rokmi 1957 – 1960 bol premiérom Japonska za LDP. Abe absolvoval celú základnú školskú dochádzku v systéme tokijskej súkromnej školy Seikei. Tu, na univerzite Seikei následne tiež vyštudoval politológiu a študoval tiež na University of Southern California v Spojených štátoch amerických. Pracoval v súkromnom sektore až do roku 1982, kedy začal s prácou pre vládnu administratívu (v čase, keď jeho otec bol ministrom). Do politiky vstúpil v roku 1993, kedy vyhral voľby v prefektúre Jamaguči. Abe slúžil pod premiérmi Joširóm Morim a Džuničiróm Koizumim a nakoniec sa stal Koizumiho Najvyšším vládnym tajomníkom. Abe vstúpil do povedomia Japoncov hlavne pre svoj silný postoj, ktorý zastával voči Severnej Kórei, čo ho nakoniec vynieslo až do predsedníctva vládnucej Liberálno-demokratickej strany (LDP) a do úradu premiéra.
Úrad premiéra
Okrem toho, že Abe bude nasledovať ekonomickú politiku svojho predchodcu Koizumiho, rovnako sa predpokladalo, že zlepší napäté vzťahy s Čínskou ľudovou republikou. Bol 57. predsedom japonskej vlády (v 90. období), keď bol zvolený na zvláštnom zasadaní parlamentu 26. septembra 2006. Stal sa najmladším japonským premiérom od dôb druhej svetovej vojny a prvým, ktorý sa narodil až po vojne. 12. septembra 2007 však náhle rezignoval po mesiacoch škandálov svojej vlády a rastúceho politického tlaku. Vládol iba jeden rok. Nahradil ho Jasuo Fukuda.
Taradeau
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šinzó Abe
Úrad premiéra
Po prehratých voľbách v rokoch 2007, resp. 2009 musela strana LDP odísť do opozície. Vláda Demokratickej strany Japonska však trvala iba tri roky, počas ktorých sa vystriedali hneď traja premiéri. Abe sa vrátil do úradu predsedu vlády potom, čo ním vedená Liberálno-demokratická strana vyhrala predčasné voľby v decembri 2012. Menovaný bol 26. decembra 2012. Pre ním prevádzané ekonomické opatrenia sa vžilo označenie Abenomika.
Jeho popularita v roku 2017 výrazne klesala pre škandály vlády, stúpla však pri nebezpečenstve severokórejských jadrových testov. V septembri roku 2017 oznámil ako predseda vlády zámer rozpustiť vládu pod svojím vedením a vyhlásiť predčasné parlamentné voľby, ku ktorým by malo prísť 22. októbra 2017. Vo voľbách čelil najmä bývalej členke LDP a guvernérke Tokia Juriko Koikeovej. Abe však dokázal presvedčivo zvíťaziť a spolu s koaličným partnerom, stranou Kómeitó, získal v oboch komorách parlamentu dvojtretinovú väčšinu.
28. augusta 2020 Abe oznámil, že kvôli zdravotným problémom odstúpi z postu predsedu vlády a tiež predsedu LDP. Jeho nástupcom v oboch funkciách sa stal v septembri 2020 jeho dlhoročný šéf úradu vlády, Jošihide Suga.
Smrť
8. júla 2022 podľahol následkom atentátu, ktorý bol na jeho osobu spáchaný. Atentátnik uviedol, že "s ním nebol spokojný."
Zero Waste
Zero Waste International
Mezinárodná aliancia pre život bez odpadov (Zero Waste International Alliance, ZWIA) používa nasledujúcu definíciu:
Zero Waste (nulový odpad) je etický, ekonomický, efektívny a vizionársky cieľ, ktorý má viesť ľudí k zmene ich životného štýlu a postupov tak, aby napodobňovali udržateľné prírodné cykly, kde sú všetky vyradené materiály navrhnuté tak, aby mohli byť znovu použité.
Zero Waste znamená navrhovanie a používanie výrobkov a procesov takým spôsobom, aby sa systematicky znižoval objem a toxicita odpadu a materiálov, šetrili a obnovovali sa všetky zdroje a nedochádzalo k ich spaľovaniu či zakopávaniu.
Realizácia a dodržiavanie pravidiel Zero Waste odstráni všetky úniky škodlivín do pôdy, vody alebo vzduchu, ktoré by ohrozovali zdravie planéty, ľudí, zvierat alebo rastlín.
Zero Waste sa týka postupov nakladania s odpadmi a spôsobov plánovania, ktoré kladú dôraz na prevenciu vzniku odpadov, na rozdiel od spôsobu zachádzania s odpadmi spôsobom "na konci potrubia" (teda riešením následkov a nie príčin). Ide o celkový systémový prístup, ktorý sa zameriava na masívnu zmenu v spôsobe toku materiálov v spoločnosti a nevedie k žiadnemu odpadu. Nulový odpad v sebe zahrňuje viac než odstraňovanie odpadu prostredníctvom recyklácie a opätovného využitia. Zameriava sa tiež na reštrukturalizáciu výrobných a distribučných systémov s cieľom znížiť plytvanie. Filozofia nulového odpadu je skôr cestou či ideálom, než konečným cieľom. Zero Waste poskytuje základné zásady pre neustále úsilie pri odstraňovaní odpadov.
Zástancovia životu bez odpadkov predpokladajú, že bude potrebné presadiť vládne opatrenia,  na ovplyvnenie priemyselnej voľby v oblasti dizajnu výrobkov a obalov, výrobných procesov a výberu materiálu. Podľa nich sa tým tiež zredukuje znečištenie a dôjde aj k zníženiu nákladov v dôsledku zníženej potreby nových surovín.
Sociálne výhody
Rozširovanie industrializácie na celom svete sprevádzalo veľké zvýšenie produkcie odpadu. Svetová banka v roku 2012 uviedla, že mestské obyvateľstvo produkuje 1,3 miliardy ton komunálneho odpadu a odhaduje, že tento počet dosiahne do roku 2025 2,2 miliardy ton (Global Solid Waste Management Market - Analysis and Forecast). Zvýšenie produkcie pevného odpadu zvyšuje potrebu skládok. S rastom urbanizácie sú tieto skládky umiestnené bližšie k ľudským obydliam. Tieto skládky sú disproporcionálne umiestnené v oblastiach s nízkym sociálno-ekonomickým statusom s primárne nebelošskými populáciami. Zistenia naznačujú, že tieto oblasti sú často zacielené ako miesta na ukladanie odpadu, pretože povolenia sa tu získavajú ľahšie a vo všeobecnosti tu ľudia nijak neprejavujú odpor. Okrem toho v priebehu posledných piatich rokov prijalo viac ako 400 zariadení na zneškodňovanie nebezpečných odpadov formálne donucovacie opatrenia pre nešpecifikované porušenia, ktoré sa považovali za riziko pre ľudské zdravie.
Rastúca globálna populácia čelí obmedzeným prírodným zdrojom. Na zmiernenie tlakov na míňajúce sa zdroje je dôležitejšie zabrániť plytvaniu. K dosiahnutiu nulového odpadu musí odpadové hospodárstvo prejsť z lineárneho systému na viac cyklický systém tak, aby sa materiály, výrobky a látky používali čo najefektívnejšie. Materiály musia byť tiež zvolené tak, aby sa mohli bezpečne vrátiť do cyklu v životnom prostredí alebo zostať životaschopné v cykle priemyselnom.
Zero waste podporuje nielen opätovné využívanie výrobkov a ich recykláciu, ale hlavne prevenciu v tvorbe odpadu a návrhy produktov, ktoré zohľadňujú celý životný cyklus výrobku. Projekty Zero waste usilujú o zníženie spotreby materiálu, použitie recyklovaných materiálov, použitie bezpečnejších materiálov, dlhšiu životnosť produktu, opravu a jednoduchú demontáž na konci životnosti. Zero waste výrazne podporuje udržateľnosť tým, že chráni životné prostredie, znižuje náklady a vytvára dodatočné pracovné miesta pri riadení a nakladaní s odpadmi späť do priemyselného cyklu. Stratégia Zero Waste ako nulového odpadu sa môže uplatňovať na podniky, komunity, priemyselné odvetvia, školy alebo domácnosti.
Ďalšie výhody
Zástancovia Zero waste navrhujú ďalšie výhody:
Zdravotné výhody
Zero waste podporuje cirkulárny materiálový tok, ktorý umožňuje opakovane používať materiály, čím sa znižuje potreba priestoru skládok. Prostredníctvom nulového odpadu sa zníži počet toxínov uvoľnených do ovzdušia a vody a skúma sa, aby sa zistilo, aké chemikálie sa používajú vo výrobnom procese.
Zdravotné problémy týkajúce sa skládok
Zero waste a jeho podpora cyklickej životnosti produktu môže pomôcť znížiť potrebu vytvárania a naplňovania skládok. To môže pomôcť znížiť výskyt ochorení dýchacích ciest a vrodených chýb, ktoré sú spojené s toxínmi uvoľnenými zo skládok. Nulový odpad môže tiež pomôcť zachovať miestne prostredie a zdroje pitnej vody zabránením vniku znečisťujúcich látok do ekosystému.
Alternatívy v každodennom živote
10 alternatív, ktoré sa odporúčajú na začiatok zmeny životného štýlu k nulovému odpadu:
Postoj kresťanskej cirkvi
Pápež František vo svojej encyklike Laudato si'  v odstavcoch 20.,21. a 22., hovorí o kultúre  „použi a vyhoď“  (Throw-away culture), ktorá sa týka ako ľudských bytostí na okraji spoločnosti, tak vecí, ktoré sa rýchlo menia na odpadky. Tiež o znečistení, plytvaní, nedostatku recyklácie a ničení zeme ako príznakov tejto kultúry. Podľa pápeža je treba zamyslieť sa nad znečistením spôsobeným odpadmi, ktoré sa vyskytujú v rôznych prostrediach a veľká časť z nich je nebezpečná. Spomína stovky miliónov ton odpadov ktoré sú ročne vyprodukované, a z ktorých mnohé nie sú biologicky rozložiteľné: odpadky z domácností a obchodov, demolačný odpad, klinický, elektronický či priemyselný odpad alebo vysoko toxický a rádioaktívny odpad. Zem sa tak podľa Pápeža Františka stále viac mení na obrovskú skládku.
Pápež tiež pripomína, že sme doteraz nedokázali vytvoriť cyklický model produkcie, ktorá by zabezpečila zdroje pre všetkých, aj pre budúce generácie, ktorá by maximálne obmedzila využívanie neobnoviteľných zdrojov, znížila spotrebu, maximalizovala efektivitu využitia a bola schopná opätovného používania alebo recyklácie. Ak by sme vyriešili túto otázku, mohli by sme sa podľa neho postaviť kultúre typu "použi a vyhoď ", ktorá ohrozuje celú planétu.
Bung
Bung môže byť:
Tavernes (obec)
Tavernes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bunun
Bununský jazyk alebo Bunun (čínsky v slovenskom prepise: Pu-nung-jü, pchin-jin: Bùnóng yǔ, znaky zjednodušené: 布农语, tradičné: 布農語) je jeden z formosanských jazykov, ktorými sa hovorí na Taiwane, geografická skupina Austronézskych jazykov. Je taktiež jednou z primárnych skupín austronézskej jazykovej rodiny alebo jednou z primárnej skupiny. Má tri veľké skupiny dialektov: Severné, Centrálne a Južné dialekty. Severné dialekty sú Takituduh a Takibaka, centrálne sú Takbanuaz a Takivatan a južný dialekt je Isbunkun. Najdominantnejší dialekt je Isbunkun a po ňom nasledujú centrálne dialekty. Bununským jazykom sa hovorí najmä v horách južného Taiwanu a to presnejšie v okrese Nan-tchou (pchin-jin: Nántóu xiàn, znaky: 南投縣), okrese Tchaj-tung (pchin-jin: Táidōng xiàn, znaky: 臺東縣), okrese Chua-lien (pchin-jin: Huālián xiàn, znaky: 花蓮縣) a v meste Kao-siung (pchin-jin: Gāoxióng shì, znaky: 高雄市).
Mnohí obyvatelia Taiwanu Bunun používajú pre komunikáciu práve južný dialekt Isbunkun. K roku 2002 je približne 38,000 obyvateľov stále aktívne používajúcich bununský jazyk a taktiež celková populácia Bunun k roku 2009. Počet Bunun ľudí, ktorí používajú bununský jazyk ako svoj popredný jazyk na komunikáciu zásadne klesá, a to kvôli vplyvu čínskej kultúry Chan.
Bununská verzia biblie je práve napísaná v južnom dialekte Isbunkun.
História
Ešte predtým ako Japonci prevzali kontrolu nad Taiwanom, ľudia Bunun žili vysoko v horách spolu s ľuďmi Atayal, v severnej a strednej časti centrálneho pohoria. Žili v prechodných osadách a cestovali vnútrozemím. Predpoklad je, že sa pôvodne celý kmeň Bunun usadil v oblasti Sinji (čínsky: 信義區, oblasť dnešného Tchaj-peju) v okrese Nan-tchou (čínsky: 南投縣). Z hôr postupne ľudia Bunun rozširovali svoje územie na juh a východ od konca 17. storočia.
Tradičný životný štýl ľudí Bunun sa zmenil, keď bol Taiwan prenechaný Japonsku na konci prvej čínsko-japonskej vojny v roku 1895. Japonci ich vnímali ako prekážku, a tak nútili vysokohorské kmene, aby sa čo najrýchlejšie postupne premiestnili do dedín so školami a hlavne s japonskými policajnými základňami. Čoraz väčší počet Taiwanských domorodcov sa počas druhej polovice 20. storočia začalo sťahovať do miest, a taktiež aj ľudia Bunun. Napriek tomu sa aj tak ľudia Bunun cítia byť spojený s horami, a snažia sa zachovávať si svoje tradície a svoj jazyk.
Električková doprava v Poti
Dejiny
Prevádzka konskej električky bola zahájená v roku 1905 alebo v 1904. Celkovo bola električková sieť dlhá 5 km a mala dve linky. Električky v Poti boli zrušené v roku 1932.
Sieť konskej električky v Poti bola likvidovaná ako posledná v ZSSR.
Csáky
Csáky je priezvisko, napr.:
Fine Young Cannibals
Fine Young Cannibals bola britská hudobná skupina ktorá bola založená v roku 1984 v meste Birmingham. Jej členmi boli basgitarista David Steele, gitarista Andy Cox a spevák Roland Gift. Medzi najväčšie hity patria skladby „She Drives Me Crazy“ a „Good Thing“. V roku 1990 vyhrala skupina dve ceny Brit Award v kategóriách Best British Group a Best British Album.
Názov skupiny pochádza z názvu filmu All the Fine Young Cannibals z roku 1960.
Charakteristická energia C3
Charakteristická energia C3 v astro-dynamike je mierou nadmernej špecifickej energie, ktorá je potrebná na to, aby sonda unikla od centrálneho telesa.
Jednotkou je meter2 / sekunda2, teda rýchlosť na druhú alebo dvojnásobok energie na jednotku hmotnosti J / kg.
Inak povedané charakteristická energia C3 je hodnota dvojnásobku kinetickej energie na jednotku hmotnosti, ktorú má sonda po opustený sféry vplyvu telesa, vztiahnuté k tomuto telesu.
Niekde je nazývaná aj ako energia štartu C3 a je definovaná ako štvorec hyperbolickej rýchlosti sondy v nekonečne (v∞)  vzhľadom na teleso, z ktorého sa štartuje, C3=v∞2.
V systéme dvoch telies, kde hmotnosť M centrálneho telesa je ďaleko väčšia ako hmotnosť m obiehajúceho telesa, má každý objekt konštantnú špecifickú energiu ε rovnajúcu sa súčtu jeho kinetickej a potenciálnej energie na jednotku hmotnosti:
ε=1/2*v2−μ/r=konštante=1/2*C3
C3=v2−vesc2.
Obežná dráha
C3=-μ/a<0
a - hlavná polos obežnej elipsy
Parabolická dráha
Sonda, ktorá opúšťa centrálne teleso po parabolickej trajektórii, má presne potrebnú energiu na únik,
Hyperbolická dráha
Sonda, ktorá opúšťa centrálne teleso po hyperbolickej trajektórii, má viac ako dostatok energie na únik,
C3=μ/abs(a)>0
a - hlavná polos odletovej hyperboly
C3=v∞2
v∞ - asymptotická rýchlosť v nekonečnej vzdialenosti. Rýchlosť sondy sa približuje v∞, pretože je ďaleko od gravitácie centrálneho telesa.
Príklady
náhľad|Charakteristická energia C3 a deltaV pre let k planétamMAVEN, sonda k Marsu, bola vypustená na trajektóriu s charakteristickou energiou 12,2 km2/s2 s ohľadom na Zem. Pri zjednodušení na problém s dvoma telesami by to znamenalo, že MAVEN unikol Zemi na hyperbolickej trajektórii a gravitácia Zeme pomaly znižovala jej rýchlosť smerom k sqrt (12,2 km2/s2)= 3,5 km/s. Gravitačné pole Slnka je oveľa silnejšie ako Zem, tak riešenie s dvoma telesami je nedostatočné. Charakteristická energia vo vzťahu k Slnku je negatívna a MAVEN - namiesto toho, aby smerovala do nekonečna - vstúpila na eliptickú obežnú dráhu okolo Slnka. Maximálna rýchlosť na novej obežnej dráhe je približne 33,5 km/s tým, že k rýchlosti 3,5 km/s sa pripočíta obežná rýchlosť Zeme 30 km/s. Misia InSight k Marsu začala s maximálnou hodnotou C3 14,3 km2/s2. Sonda Parker Solar Probe má C3 152 km2/s2. Potrebná charakteristická energia C3 v km2/s2 zo Zeme, aby sa sonda dostala k rôznym planétam: Mars 12, Jupiter 80, Saturn alebo Urán 147, Pluto (s orbitálnym sklonom) potrebuje približne 160-164 km2/s2.
Le Moutherot
Le Moutherot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Nikos Belojannis
Narodil sa v meste Amaliada na Peloponézskom polostrove. Neskôr odišiel študovať právo do Atén. Pred dokončením bol však zatknutý a uväznený. V roku 1941 padol do nemeckého zajatia, odkiaľ sa mu podarilo uniknúť v roku 1943.
Le Moutherot
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nikos Belojannis
V Maďarsku po ňom bola pomenovaná obec Beloiannisz, ktorú v roku 1950 založili grécki prisťahovalci a dodnes tu žije veľká grécka menšina. Jeho meno nesie tiež jeden z internátov Slovenskej technickej univerzity, Študentský domov Nikosa Belojanisa, na Wilsonovej ulici v Bratislave.
Slovinské národné volejbalové družstvo žien
200px|border|vpravo Slovinské národné volejbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Slovinsko v medzinárodných volejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. V Európskej lige 2014 skončilo na 7. mieste a na Majstrovstvách Európy vo volejbale žien 2015 na 16. mieste.
Le Puy (Doubs)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štátna cesta 15 (Maďarsko)
Štátna cesta 15 (,, v minulosti Štátna cesta 150) je 17 kilometrov dlhá hlavná cesta v Maďarsku, ktorá spája Mosonmagyaróvár a Rajku. Na slovenskej strane nadväzuje cesta I/2.
Tourrettes
Tourrettes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Russey (obec)
Le Russey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
She Drives Me Crazy
„She Drives Me Crazy“ je skladba anglickej skupiny Fine Young Cannibals, ktorá bola vydaná ako singel z ich albumu The Raw & the Cooked z roku 1989. Skladba dosiahla 5. miesto v britskom rebríčku UK Singles Chart, a dňa 15. apríla 1989 dosiahla 1. miesto v americkom rebríčku Billboard Hot 100. Takisto obsadila prvé miesta rebríčkov v Austrálii, Kanade, Španielsku či v americkom rebríčku Hot Dance Music/Club Play Singles.
Tourtour
Tourtour je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Léandre Tawamba
Léandre Gaël Tawamba Kana (* 20. december 1989) je kamerunský futbalový útočník, ktorý v súčasnosti hráva za FC Al-Taawoun.
Futbalová kariéra
Léandre Gael Tawamba Kana na rozdiel od mnohých afrických mladíkov nevyrastal v jednej z vyhlásených akadémií na Africkom kontinente, alebo v Európe. Nemal takúto možnosť rozvíjať svoj talent a preto hrával futbal na uliciach so svojimi kamarátmi. Tawambova rodina bola proti futbalu a chcela aby sa naplno venoval štúdiu. Keď mal Léandre Tawamba desať rokov všimol si ho na ulici chlapík menom Sylvestre, ktorý pozval Tawambu hrať a trénovať futbal. Rodák z Yaoundé pokračoval v štúdiu, tréningom sa venoval tajne. Vedúci akadémie, v ktorej Léandre trénoval, pán Ndoum bol predtým trénerom v najrešpektovanejšej futbalovej škole v Kamerune - Brasseries du Cameroun. V nej začínali najväčšie postavy národného futbalu ako Rigobert Song či Samuel Eto´o. Léandre Tawamba začal svoju futbalovú kariéru v Eding FC a neskôr pokračoval v juniorskom tíme Jeunesse star. Hrával za kamerunský Union Douala. 1. júla 2010 prestúpil do tímu Aigle Royal Menoua. 1. júla 2011 prestúpil do Juhoafrickej republiky a to do tímu Ubuntu Cape Town FC. V sezóne 2012/13 prestúpil do ďalšieho juhoafrického tímu Black Aces Cape Town City FC. V zimnom prestupovom období vtedy 24-ročný Léandre Tawamba 1. januára 2013 prestúpil do slovenského tímu FC Nitra. 10. júla 2013 prestupuje do najvyššej slovenskej súťaže a to do tímu MFK Ružomberok za ktorý odohral 31 zápasov a nastrieľal 13 gólov. V sezóne 2014/15 hrával Léandre Tawamba za libanonský tím AL-Ahly Benghazi. 12. augusta 2015 prestúpil opäť na Slovensko do klubu FC ViOn Zlaté Moravce za ktorý odohral 19 zápasov a strelil 11 gólov v sezóne 2015/16 sa stal hráčom mesiaca október najvyššej slovenskej futbalovej súťaže. Léandre Tawamba odišiel zo Zlatých Moraviec do kazašského tímu Kairat Almaty. 1. januára 2017 prestúpil do srbského tímu FK Partizán Belehrad. V sezóne 2016/17 vyhral s tímom srbskú ligu i srbský pohár. 24. augusta 2017 Léandre Tawamba hral v drese FK Partizan Belehrad proti maďarskému klubu Videoton a v šiestej minúte strelil Tawamba gól a pričinil sa k postupu klubu FK Partizan do skupinovej fázy pohára UEFA.
Alex (papagáj)
Alex (máj 1976 – 6. september, 2007) bol papagáj sivý (žako) a subjekt tridsaťročného výskumu zvieracej psychologičky Irene Pepperbergovej. Výskum Alexa začal na Arizonskej univerzite neskôr na Harvardovej univerzite a na Brandeis University. Vo veku približne jedného roka tohto papagája profesorka Pepperbergová kúpila v obchode s domácimi maznáčikmi, tzv. Pet Shope. Meno „Alex“ je akronym pre anglický výraz „avian language experiment“, či „avian learning experiment“. Tento papagáj bol porovnávaný s Albertom Einsteinom, vo veku dvoch rokov správne odpovedal na otázky, ktoré dokážu odpovedať až šesťročné deti.
Začiatky
Irene Pepperbergová kúpila Alexa v obchode s domácimi zvieratami, v období, keď pracovala ako výskumný pracovník zaoberajúci sa výskumom správania zvierat na Purdueovej univerzite v Spojených štátoch. Bola presvedčená, že Alexovi museli byť už od mladosti strihané krídla a preto nebol naučený lietať.
Tréning
Pri Alexovom tréningu bola použitá Pepperbergovej metóda nazvaná „model/rival“. Pri nej interakcia u trénovaného (papagája) vyprovokovaná sledovaním trénerov. Hlavný tréner pri tejto metóde požaduje reakciu, pomocný tréner svojou aktivitou provokuje trénované zviera/rivala svojou reakciou. Predstavme si, že Alexa trénuje spolu s Irene aj žena menom Eva (meno je vymyslené). Pojem „model“ sa používa na opísanie techniky, pretože jedna osoba modeluje to, čo chce papagáj robiť. V prípade Alexa je cieľom dosiahnuť, aby povedal slovo. Napríklad Irene zdvihla predmet a povedala: „Eva, čo je toto?“ a Eva odpovedala „Pastelka“. Irene podala predmet Eve, ktorá s ním potom manipulovala a hrala sa s ním. Ľudský praktikant bol potom Alexovým rivalom, pretože sa s objektom mohol hrať, ale Alex nie. Tréner a model/rival si neskôr vymieňali úlohy, aby trénovaný mohol vidieť, že proces je interaktívny. Pepperbergová uviedla, že v prípade, že spolu s asistentom hovorili a robili chybne, Alex ich naprával.
Oproti predošlým výskumom, technika tohto spôsobu tréningu pomohla Pepperbergovej pri uľahčení obojsmernej komunikácie s papagájmi. V neskorších rokoch Alex niekedy prevzal úlohu jedného z Pepperbergových asistentov, keď pôsobil ako „model“ a „rival“ v pomoci učiť ďalšieho papagája, ktorý bol skúmaný v laboratóriu. Alex neskôr takýmto spôsobom cvičil slová aj keď bol sám.
Čo Alex dokázal
Pepperbergová netvrdila, že Alex dokáže používať „jazyk“, ale tvrdila, že tento papagáj používa dvojsmerný komunikačný kód. Medzi úspechmi vo výskume Alexa Pepperbergová v roku 1999 uvádza, že tento papagáj dokáže identifikovať 50 rôznych objektov a počítať v množstvách do šiestich. Alex rozpoznával sedem farieb a päť rôznych tvarov, porozumel pojmom „väčší“, „menší“, „rovnaký“ a „odlišný“ a že sa učil význam slov „cez“ a „pod“. Alex prešiel čoraz náročnejšími testami, ktorými sa meria, či ľudia dosahujú objektívnu stálosť Piagetovho štádia č. 6. Alex preukazoval prekvapenie a hnev, keď bol konfrontovaný s neexistujúcim objektom alebo s predmetom odlišným od toho, o ktorom bol presvedčený, že ho počas testov pred ním ukryli.
Alexov vyjadrovací slovník obsahoval iba niečo vyše sto slov, no jeho výnimočnosť spočívala v tom, že bolo zrejmé, že rozumie tomu, čo hovorí. Napríklad, keď bol Alexovi ukázaný objekt a spýtali sa na jeho tvar, farbu, alebo materiál, dokázal ho správne označiť. Pomenoval „kľúč“ ako „kľúč“ bez ohľadu na to, akú mal veľkosť, farbu a vedel určiť, čím je odlišný od ostatných. Pri pohľade na zrkadlo povedal „akej je farby“, a odpoveď, že „šedej“ sa naučil po tom, čo mu bolo šesťkrát povedané „šedej“. Bolo to prvýkrát, čo zvierací druh položil otázku, v tomto prípade existenčnú otázku. Opice, ktoré boli vyškolené na používanie posunkovej reči, nedokázali doposiaľ položiť žiadnu otázku. Alexova schopnosť klásť otázky a odpovedať na otázky Pepperbergovej jeho vlastnými otázkami, je dokumentovaná v mnohých článkoch a rozhovoroch.
Alex vraj chápal obraty v komunikácii a niekedy aj syntax zaužívanú v jazyku. Dokázal v obmedzenej miere povedať aj správny počet podobných predmetov na jednom mieste. Podľa Pepperbergovej je možné, že aj keď ich nevedel priamo po jednom spočítať, dokázal počet odhadnúť omnoho rýchlejšie, než to dokáže človek. Keď sa pri testoch unavil, povedal „Wanna go back“ („Chcem sa vrátiť“), čo znamenalo, že sa chce vrátiť do svojej klietky. Ak bol Alexov výskumník podráždený, papagáj sa ho pokúsil ukľudniť slovami „I'm sorry“ („Prepáč“). Ak povedal „Chcem banán“, no namiesto toho mu ponúkli orech, znovu si pýtal banán, alebo orech zobral a odhodil ho smerom na výskumníka, či iným spôsobom dal najavo svoju mzrutosť, ešte predtým ako o banán znovu požiadal. V rámci testovania na otázky Alex odpovedal správne v 80 percentách prípadov.
Raz dostal Alex niekoľko rôzne zafarbených blokov: dva červené, tri modré a štyri zelené. Pepperbergová sa ho spýtala: „Ktorá farba sa vyskytuje trikrát?“, a očakávala, že papagáj povie, že „modrá“. Lenže Alex už predtým na túto otázku odpovedal. Vyzeralo to, že ho to už druhý krát nudí a tak odpovedal, že „päť“. Vyprovokoval tým Pepeprbergovú, aby sa ho opýtala, „Fajn, aká farba sa vyskytuje päťkrát?“, načo Alex odpovedal, že „žiadna“. Podľa jej záverov to naznačovalo, že papagáje majú, podobne ako ľudia, tendenciu sa nudiť. Alex niekedy odpovedal na otázky nesprávne, aj keď poznal správnu odpoveď.