cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geografia priemyslu
Hutníctvo farebných kovov
Vyrába prevažne meď, olovo, zinok, cín a ich zliatiny. Hutníctvo farebných ľahkých kovov vyrába hlavne hliník a jeho zliatiny. Výroba hliníka je sústredená hlavne do oblastí jeho veľkej spotreby, v oblastiach ťažby bauxitu a v oblastiach s lacnou výrobou elektrickej energie. Často je výroba lokalizovaná v blízkostiach vodných elektrární.
Gröbming (expozitúra)
Gröbming je politická expozitúra v rakúskej spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen. Nachádza sa na západe Štajerska, má rozlohu 952 km² a žije tu 22 384 obyvateľov (2001). Síldom expozitúry je mesto Gröbming.
Domaňovce
Domaňovce sú obec na Slovensku v okrese Levoča. Obec má 942 obyvateľov a patrí k najstarším obciam na Spiši.
Prvá písomná zmienka sa datuje do roku 1258.
Domaňovce si prešli fázou veľkej obnovy v druhej polovici 20. storočia a začiatku 21. storočia, ku ktorej patrí aj postavenie dvoch bytoviek, nových ulíc a celková obnova dediny. V roku 2020 prebehla rekonštrukcia parku a v roku 2022 sa začala výstavba ďalšej novej bytovky.
Dedina pravidelne organizuje rôzne dedinské podujatia napríklad: Domaňovský kotlík, Juniáles, stavanie mája alebo pálenie Moreny.
Príroda
Obec Domaňovce leží v Hornádskej kotline, ktorú na severe ohraničujú Levočské vrchy, na východe Branisko, na juhu Slovenské rudohorie a na severovýchodnom okraji Čierna Hora. Klimaticky patrí územie do mierne teplej a vlhkej oblasti s miernou zimou a má viac-menej kontinentálne podnebie. Najteplejším mesiacom je júl s priemernou teplotou vzduchu 16,9 stupňov Celzia a najchladnejším mesiacom je január s priemernou teplotou vzduchu -6,2 stupňov Celzia. Územie odvodňuje potok Lodina, ktorý je ľavostranným prítokom rieky Hornád.
História
Keďže sa Domaňovce nedostali medzi privilegované lokality na nemeckom práve, ich vývoj smeroval k poddanskému stavu. V prvej polovici 13. storočia ich zemepánom bol ešte sám kráľ. Okolo polovice 13. storočia obec od neho získali členovia známeho rodu Berzevici. Bolo to približne v čase, keď sa Domaňovce prvýkrát vynárajú v písomných dokumentoch - pergamenových listinách. Najstaršia písomná zmienka o ich existencii sa vyskytuje v listine uhorského kráľa Bela IV. z 15. júna 1258. Uvádza sa v nej, že kráľ daroval bratom Geubulinovi a Termanovi 4 poplužia zeme zvanej Nadosth (Trsťany), ktoré kedysi dal do vlastníctva slovanským hosťom. Pri vytýčení chotára tejto zeme sa spomí najú Domaňovce ako obec (villa Daman). Z listiny je zrejmé, že domaňovský chotár už bol stanovený, keďže sa pri vytyčovaní zeme uvádzajú dva hraničné kamene oddeľujúce chotár Domaňoviec a Trstian.
Damanovité
Damanovité (lat. Procaviidae, Hyracidae) je jediná recentná čeľaď damanov. Všetky recentné rody z tejto čeľade sa po slovensky volajú daman.
Charakteristika
Damany sú malé, zavalité zvieratá s veľmi krátkym chvostom. Sú veľké asi ako mačka, väčšina damanov dosahuje dĺžku 30 70 cm a váži okolo 2 – 5 kg. Hoci tvarom pripomínajú králiky, geneticky sú viac príbuzné s kopytníkmi. Fenickí moreplavci dokonca považovali králiky žijúce na Pyrenejskom polostrove za damany a pomenovali ho אי שפנים (ʾî šəpānîm), čo znamená krajina damanov. Toto pomenovanie prešlo do latinčiny ako „Hispánia“ a ako základ mena tohto územia sa používa dodnes. Aj veľa králikov opisovaných v biblii sú damany, pretože prví prekladatelia nemohli pomenovať zviera, ktoré vtedy bolo v Európe neznáme.
Vyskytujú sa v Afrike a na Strednom východe. Žijú na skalách, niektoré druhy na stromoch.
Majú krátke končatiny, na predných končatinách majú 4 a na zadných 3 prsty, zakončené nechtovitými kopýtkami. Na kopýtka našľapujú iba v behu, inak sa pohybujú po mäkkých vankúšikoch na chodidlách. Vankúšiky na chodidlách im zvlhčujú výlučky žliaz, aby sa zvýšila ich priľnavosť k podkladu. Po strmých skalách lezú dobre vďaka spomenutým výlučkom a protistojným palcom na zadných nohách.
Zaujímavosťou sú stále dorastajúce horné rezáky, ktoré tvoria akési kly.
Damany zdieľajú niekoľko charakteristík primitívnych placentálnych cicavcov, majú slabo vyvinutú schopnosť termoregulácie, preto sa rady vyhrievajú na slnku alebo sa túlia k sebe navzájom. Na rozdiel od ostatných bylinožravcov nemajú dobre vyvinuté rezáky a rastliny musia odhrýzať pomocou stoličiek. Sú však prispôsobené na trávenie rastlinnej potravy, majú zložitý dvojkomorový žalúdok a dve slepé črevá, ktoré hostia symbiotické baktérie, pomáhajúce tráviť celulózu.
Pretože majú výkonné obličky, potrebujú málo vody.
4877 Humboldt
4877 Humboldt je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveldová, Tom Gehrels 25. septembra 1973.
ISO 3166-2:MR
Kódy ISO 3166-2 pre Mauritániu identifikujú 12 regiónov a hlavné mesto. Prvá časť (MR) je medzinárodný kód pre Mauritániu, druhá časť pozostáva z dvoch čísel alebo troch písmen identifikujúcich mesto alebo región.
Zoznam kódov
MR-01 Hodh ech Chargui (Néma) MR-02 Hodh el Charbi (Aiuon el Atrouss) MR-03 Assaba (Kiffa) MR-04 Gorgol (Kaédi) MR-05 Brakna (Aleg) MR-06 Trarza (Rosso) MR-07 Adrar (Atar) MR-08 Dakhlet Nouadhibou (Nouadhibou) MR-09 Tagant (Tidjikdja) MR-10 Guidimaka (Sélibaby) MR-11 Tiris Zemmour (Zouérate) MR-12 Inchiri (Akjoujt) MR-NKC Nouakchott (Nouakchott)
Charly (Rhône)
Charly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
M70
M70 môže byť:
Pod Obrovou nohou
Pod Obrovou nohou je prírodná pamiatka ev. č. 1215, ktorá sa nachádza v okrese Prostějov severozápadne od obcí Ondratice a Sněhotice. Správa AOPK Olomouc. Na juhu sa nachádza ďalšia prírodná pamiatka Kopaniny.
Ochrana
Predmetom ochrany je pestrá mozaika lúk, pastvín a lesíkov.
Daedeok Innopolis
Daedeok Innopolis, predtým známy ako Daedeok Science Town je vedecký park, prototyp priemyselného komplexu a súčasne výskumného a vývojového centra v Kórejskej republike so sebestačnou infraštruktúrou. Nachádza sa v okrese Yuseong-gu v Daejeone na ploche 27,8 km². Zriadenie tohto parku si vyžiadalo 30 biliónov kórejských wonov a financovala ho vláda a súkromné podniky. V súčasnosti má tento vedecký park registrovaných 30 000 patentov doma aj v zahraničí. V parku je sústredených viac ako 20 výskumných ústavov, 232 výskumných a vzdelávacích inštitúcií a 40 korporácií. Pracuje tu okolo 18 000 výskumníkov, z ktorých je viac ako 5000 držiteľom doktorátu. Daedeok Innopolis je preto označovaný ako mesto doktorov, alebo mesto mozgov. Nachádza sa tu 232 výskumných a vzdelávacích centier zahŕňajúcich 18 vládou podporovaných výskumných inštitúcií a výskumné ústavy 29 veľkých obchodných spoločností.
História
Kórejská vláda začala s výstavbou Daedeok Science Town v roku 1973 otvorením kórejského vyššieho vedeckého inštitútu KAIST.
Univerzity
náhľad|Chungnam National University, hlavná brána.
Kórejský vyšší vedecký inštitút KAIST
náhľad|Pohľad na kórejský vyšší vedecký inštitút KAIST. Kórejský vyšší vedecký inštitút KAIST bol zriadený v roku 1971. Zahŕňa sedem vysokých škôl: Riadi sa špeciálnymi zákonmi; napr. študenti nemusia nikdy absolvovať vojenskú službu, ak sa zaviažu, že 5 rokov po skončení školy budú pracovať v krajine. Je to jeden zo spôsobov ako zabrániť úniku inteligencie do zahraničia. Školám patrí 79. miesto v rebríčku najlepších škôl sveta a 24. miesto v oblasti inžinierstva a informačných technológií, podľa THE-QS World University Rankings. Je vlastníkom 1591 patentov, z toho 500 medzinárodných. Medzi mimoriadne vynálezy patrí OLEV (online electric vehicle). Ide o vozidlo poháňané bezkontaktným nabíjaním z elektrického poľa 30 cm pod vozovkou.
Chungnamská národná univerzita
Chungnamská národná univerzita je škola medzinárodného významu, radiaca sa medzi 5 najlepších škôl v krajine. Je zároveň najväčšou univerzitou v Južnej Kórei s 13 fakultami, 170 tisíc absolventmi a 400 zamestnancami. Pracuje v desiatkach výskumných oblastí zahŕňajúcich napr. ekológiu, internet, elektrické vlny, atď.
Kórejský základný vedecký inštitút KBSI
Kórejský základný vedecký inštitút KBSI bol zriadený v roku 1988 ako vedecko-inžinierska nadácia, súčasný názov má od roku 2001. Jeho hlavnými úlohami sú
Kórejský inštitút strojov a materiálov KIMM
Kórejský inštitút strojov a materiálov KIMM šíri a testuje technológie v oblasti strojárenstva a vykonáva testovanie a hodnotenie strojárskych produktov. Rovnako sa zaoberá nanotechnológiami, nanotlačou a vytváraním presných 3D modelov. Pracuje na vývoji lacných solárnych energetických zdrojov. Vyvíja technológiu vlastného čistenia povrchu.
Kórejský výskumný ústav pre letectvo a vesmír KARI
Kórejský výskumný ústav pre letectvo a vesmír KARI založený v roku 1989 vznikol oddelením od kórejského inštitúto strojov a materiálov KIMM. V súčasnosti pracuje na projekte nosiča KSLV. Kórea mala pôvodne skúsenosti len s raketami poskytnutými z USA. Od roku 1990 vyvíja vlastné rakety ako KSR-1 A KSR-2. Od roku 1997 pracuje na vývoji LOX/Kerozínového raketového motora pre raketu KSR-3. Ročný rozpočet kórejského výskumného ústavu pre letectvo a vesmír KARI dosahuje približne 150 mil. USD.
Kórejský inštitút toxikológie KIT
Kórejský inštitút toxikológie KIT je neklinická výskumná organizácia, certifikovaná pre humánne zaobchádzanie s laboratórnymi zvieratami. Nachádza sa na celkovej ploche 25 000 m² z toho 17 000 tvoria toxikologické laboratória a zamestnáva 242 pracovníkov.
Národný výskumný ústav pre jadrovú fúziu NFRI
Národný výskumný ústav pre jadrovú fúziu NFRI sa snaží vytvoriť technológiu na výrobu elektrickej energie z jadrovej fúzie zo zariadenie KSTAR, v ktorom úspešne vytvoril plazmu ako jeden z kľúčových faktorov na ceste k vytvoreniu komerčného zdroja termojadrovej energie. Kórea je v dnešku (2013) závislá na dodávkach energetických surovín, najmä ropy. Preto sa snaží o energetickú nezávislosť s využitím nevyčerpateľných ekologických zdrojov.
Externé odkazy
www.ddinnopolis.or.kr
Saint-Supplet
Saint-Supplet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tarquinia
Tarquinia je mesto v Laziu v provincii Viterbo v strednom Taliansku s asi 17 000 obyvateľmi. Jeho dejiny siahajú hlboko do minulosti do čias Etruskov.
Miestna nekropola je spolu s nekropolou v Cerveteri súčasťou svetového dedičstva UNESCO.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Michal Vajda
Michal Vajda (* 4. február 1956) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
Michal Vajda bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za KSS. Bol členom Výboru NR SR pre životné prostredie a ochranu prírody a Výboru NR SR na kontrolu použitia informačno-technických prostriedkov.
Milan Urbáni
MUDr. Milan Urbáni, CSc. MPH (* 21. august 1944, Ratkovská Zdychava) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky a bývalý podpredseda ĽS-HZDS.
Životopis
MUDr. Milan Urbáni absolvoval v roku 1967 Lekársku fakultu UPJŠ v Košiciach. Od roku 1967 pracoval ako lekár v Banskej Bystrici. V rokoch 1975 až 1980 pôsobil ako primár v Central Hospital Kabwe v Zambii, neskôr v Líbyi. V roku 1991 pracoval ako vedúci odboru zdravotníctva ONV v Banskej Bystrici. V roku 1992 bol vedúcim gynekologického oddelenia polikliniky v Banskej Bystrici. Ako riaditeľ tejto polikliniky pôsobil v rokoch 1996 až 1999.
V roku 2002 bol zvolený za poslanca NR SR za HZDS. Na sneme strany 14. júna 2003 v Púchove bolo HZDS premenované na ĽS-HZDS. Milan Urbáni bol zároveň na tomto sneme zvolený za podpredsedu ĽS-HZDS pre vnútornú politiku. Na sneme strany 4. júna 2005 v Prešove bol opätovne zvolený za podpredsedu. V parlamente bol členom Výboru NR SR pre zdravotníctvo a Stálej delegácie NR SR do Parlamentného zhromaždenia Rady Európy.
V roku 2017 kandidoval na predsedu Banskobystrického samosprávneho kraja. Nebol zvolený, získal 1,21 %.
Mechovce
Mechovce (iné názvy: [ako rad aj] mechovcotvaré, machovce , [ako rad aj] machovcotvaré, staršie háčikovce , strongyláty ; latinské názvy pozri nižšie) sú taxón  hlístovcov.
Zaradenie v systéme
V tradičných systémoch sú obyčajne klasifikované ako rad mechovce (lat. Strongylida, Strongyloidea, Strongylata) hlístovcov, i keď v dávnejších systémoch boli niekedy zaraďované ako súčasť radu háďatká (Anguillulata).
V novších systémoch sú mechovce klasifikované ako nadčeľaď mechovce (Strongyloidea) patriaca do radu rabditotvaré (Rhabditida), a to buď rabditotvaré v užšom alebo rabditotvaré v širšom zmysle.
Porovnaj Systematiku v článku hlístovce.
Charakteristika
Mechovec ľudský/ machovec dvanástnikový/ staršie:machovec egyptský (Ancylostoma duodenale) spôsobuje tzv. banícku chorobu. Juvenilné štádiá žijú v pôde, kde je vlhko a teplo, napr. v baniach. Do tela človeka sa dostávajú často cez drobné ranky na rukách. Potom absolvujú podobnú cestu, ako hlísta detská. Pri slabšej nákaze sa prejavujú anémiou, slabosťou, krvácaním. Hromadná nákaza môže spôsobiť vážne zdravotné problémy až smrť. Podobné ochorenie človeka, ale i ďalších cicavcov (psov, mačiek a ošípaných) spôsobuje Strongyloides stercoralis. Z geohelmintov mechovec psí/machovec psí (Ancylostoma caninum) – parazituje v tráviacej sústave mačkovitých a psovitých šeliem (a vzácne i u človeka), u oviec je to Chabertia ovina, u husí Amidostomum anseris.
Na rozhraní geo a biohelmintov je zrastenec priedušnicový (Syngamus trachea). Parazituje v priedušnici hrabavých vtákov, ktoré sa nakazia buď priamo vajíčkami, alebo cez tzv. rezervoárového živočícha (obyčajne dážďovku), kde sa juvenilné štádiá hromadia, no nevyvíjajú. Pri silnejšej nákaze vtáky hynú. K typickým biohelmintom patria mechovce parazitujúce v pľúcach, napr. Müllerius capillaris (u oviec a kôz, medzihostiteľom sú slimáky) a Metastrongylus elongatus (u ošípaných, medzihostiteľom sú dážďovky). Pri hromadnej nákaze poškodzujú pľúca a zvieratá hynú.
Filip I. (Kastília)
Filip I. zvaný Pekný (* 22. júl 1478, Bruggy – † 25. september 1506, Burgos), bol prvý kastílsky a leónsky kráľ z rodu Habsburgovcov ako spolukráľ svojej manželky Jany I. Kastílskej.
Pôvod
Narodil sa ako prvé dieťa v manželstve vojvodkyne Márie Burgundskej, dedičky bohatých území Karola Smelého (Burgundsko, holandské provincie atď.), a jej manžela Maximiliána I. Habsburského, neskoršieho rímsko-nemeckého cisára. Jeho matka po páde z koňa počas tehotenstva zomrela už v apríli 1482 a v testamente odkázala všetky svoje územia štvorročnému synovi Filipovi a dvojročnej dcére Margaréte. Maximiliána určila za ich poručníka a regenta až do Filipovej plnoletosti. Smrť milovanej manželky bola pre Maximiliána veľkou ranou, jej politické dôsledky však boli ešte závažnejšie. Jediným právnym základom jeho moci bola funkcia poručníka. Holandské stavy sa preto snažili urýchlene obmedziť jeho právomoci zriadením poručníckej rady, bez ktorej súhlasu by Maximilián nesmel nič podniknúť a dali mu jasne najavo, že sa má vrátiť domov. Zároveň bol Maximilián vo vojnovom stave s Francúzskom, lebo Ľudovít XI. ako lénny pán burgundského vojvodu žiadal vrátenie francúzskych lén (najmä burgundského vojvodstva).
Dlhá a pre holandskú stranu vyčerpávajúca vojna skončila v decembri 1482 mierom v Arrase, ktorý Francúzsku vrátil burgundské vojvodstvo a grófstvo, ale holandské provincie prisúdil Habsburgovcom. Súčasťou dohody bolo prevzatie poručníctva nad vojvodom Filipom holandskými stavmi a chlapec sa tak prakticky stal rukojemníkom odbojných Genťanov. Ak by zomrel bez potomkov, zdedila by holandské provincie Margaréta spoločne so svojím predurčeným manželom, francúzskym dauphinom Karolom. Filip mal v prípade, ak by sestra zomrela bezdetná, právo na vrátenie jej vena, to znamená burgundského vojvodstva, grófstva a ďalších menších území. Neskôr si Maximilián vynútil na holandských stavoch vrátenie poručníctva nad synom.
Manželstvo
21. augusta 1496 sa uskutočnila dvojitá svadba: Filipa s Janou Kastílskou (Jana Šialená) a jeho sestry Margaréty s Janiným bratom, následníkom španielskeho trónu, Donom Juanom. Následník trónu ale zomrel 4. októbra 1497 a dieťa, ktoré čakala Margaréta, sa narodilo mŕtve. Filipova manželka sa stala následníčkou kastílskeho trónu. Takto sa Habsburgovci dostali na španielsky trón.
V roku 1504 po smrti kráľovnej Izabely I. sa Jana stala kráľovnou Kastílie a Filip spolukráľom. Manželia sa presťahovali do Kastílie. Janino správanie bolo stále čudnejšie. Filip so svokrom sa pokúsili vyhlásiť kráľovnú, ktorá bola tehotná, za neschopnú vlády. Jana tento pokus o zvrhnutie prekazila, ale Filip krátko potom v roku 1506 nečakane zomrel na infekciu.
Je pochovaný spolu s manželku v hrobke v Granade.
Potomkovia
Potomkovia Jany a Filipa sa pomocou sobášnej politiky dostali na tróny a dvory mnohých európskych krajín.
Juraj II.
Juraj II. môže byť:
Liste der Herrscher namens Georg
Dišpenz
Dišpenz (iné názvy: dišpenzácia ; staršie: dispenzácia, dišpens ; etymológiu pozri dole) môže byť:
Etymológia
Tvar dišpenz (dišpens) má pôvod v cirkevnej oblasti, zatiaľ čo tvar dišpenzácia (dispenzácia) má pôvod v necirkevnej oblasti. Konkrétne: Slovo dišpenz pochádza z nemeckého slova Dispens (ktoré má rovnaké významy ako slovenské slovo dišpenz), ktoré vzniklo zo stredolatinského slova dispensa, ktoré znamená oslobodenie od cirkevného zákona. Slovo dišpenzácia vzniklo (v konečnom dôsledku) z latinského (aj stredolatinského) slova dispensatio, ktoré znamená rozvažovanie, usporadúvanie, nariadenie, oslobodenie a pod.
Peter Smrek
Peter Smrek (* 16. február 1979, Martin) je bývalý slovenský hokejový obranca. V súčasnosti sa venuje podnikaniu a hokejovú kariéru už nadobro ukončil.
Klubový hokej
V roku 1999 ho draftoval klub St. Louis Blues v 3. kole ako 85. v poradí. Už v mladom veku odišiel do Severnej Ameriky, hrával väčšinou v nižších súťažiach, no odohral aj 28 zápasov v NHL za mužstvá St. Louis Blues a New York Rangers. V sezóne 2002/03 prestúpil do klubov Nashville Predators a neskôr Ottawa Senators, hral len vo farmárskom klube Binghamton Senators.
Nasledujúcu sezónu pôsobil v nemeckej DEL v mužstve Wolfsburg Grizzly Adams, kde sa stal najproduktívnejším obrancom mužstva. V ročníku 2005/06 pôsobil v klube švédskej Elitserien Mora IK. Pred ďalším ročníkom podpísal zmluvu s nemeckým klubom Frankfurt Lions, kde hral aj ďalší slovenský hokejista Peter Podhradský. Odohral však len 4 zápasy a 20. septembra 2006 bol hospitalizovaný pre zápal mozgových blán a dlhší čas nehral. Aj ďalší rok hrával za Frankfurt, v sezóne 2008/09 pôsobil v českom extraligovom mužstve HC Plzeň, klub dosiahol semifinálovú účasť.
30. mája 2009 podpísal dvojročnú zmluvu s klubom KHL Severstaľ Čerepovec. Za mužstvo však odohral len 21 zápasov, následne kvôli problémom s kolenami nehral tri roky hokej. V poslednom ročníku 2013/14 hral za MHC Martin v slovenskej extralige.
Reprezentácia
Reprezentoval na neúspešných ZOH 2002 v Salt Lake City (13. miesto). Bol členom mužstva, ktoré vybojovalo zlatú medailu na Majstrovstvách sveta 2002 vo švédskom Göteborgu. Zúčastnil sa aj Svetového pohára 2004.
V slovenskej reprezentácii odohral 39 zápasov, strelil 1 gól.
Štatistika na významných podujatiach
(štatistické údaje v článku sú z 12. novembra 2013)
Merkur
thumb|Vlak vyrobený z Merkuru
Merkur je česká stavebnica, ktorá sa úspešne predáva od polovice 20. rokov 20. storočia. Je možné z nech postaviť rôzne modely, cestné a koľajové vozidlá, žeriavy a mnoho iných konštrukcií.
Základom stavebnice sú pásy a profily rôznych tvarov a dĺžok z lakovaného oceľového plechu, so sieťou predvŕtaných otvorov. Tieto diely sa spájajú skrutkami a maticami s veľkosťou M3,5. Stavebnica obsahuje aj ďalšie súčiastky, rôzne hriadele, ozubené a neozubené kolesá. V niektorých sadách stavebnice je možné nájsť aj kladky, buldozérové pásy (Merkur 201, 202) a elektromotory (Merkur M1). Umožňuje tak stavbu veľmi realistických konštrukcií rôznych strojov.
Vďaka svojej dostupnosti a variabilite a nedostupnosti iných možností, ako profesionálnej výroby technických modelov a prototypov, bola táto stavebnica používaná aj vo vážnom výskume, napríklad Otto Wichterle ju použil na konštrukciu prvého pokusného prístroja na výrobu kontaktných šošoviek, podobne v dobe nástupu osobných počítačov slúžila aj na amatérsku výrobu jednoduchých plotrov.
Le Mesnil-Germain
Le Mesnil-Germain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 258 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gröbming
Gröbming je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko, v okrese Liezen a v politickej expozitúre Gröbming.
Má rozlohu a žije tu 3038 obyvateľov (01. 01. 2019).
M86
M86 môže byť:
Proboscidea
Proboscidea je latinská taxonomická jednotka. Môže to byť:
ISO 3166-2:MV
Kódy ISO 3166-2 pre Maldivy identifikujú 20 atolov a 1 mesto. Prvá časť (MV) je medzinárodný kód pre Maldivy, druhá časť pozostáva z dvoch čísel alebo troch písmen identifikujúcich atol alebo mesto.
Zoznam kódov
MV-01 Sínu (Hitadú) MV-02 Alif Alif (Rasdú) MV-02 Alif Dál (Mahibadú) MV-03 Lavijani (Naifaru) MV-04 Vávu (Felidú) MV-05 Lámu (Fonadú) MV-07 Há Alif (Diddú) MV-08 Tá (Vémandú) MV-12 Mímu (Muli) MV-13 Rá (Ungúfáru) MV-14 Fáfu (Nilandú) MV-17 Dálu (Kudahuvadú) MV-20 Bá (Édafusi) MV-23 Há Dálu (Kuluduffusi) MV-24 Šavijani (Funadú) MV-25 Núnu (Manadú) MV-26 Káfu (Tulusdú), Male MV-27 Gáfu Alif (Vilingili) MV-28 Gáfu Dálu (Tinadú) MV-29 Gnavijani (Fuvammulah) MV-MLE Male (Male)
Dravce (okres Levoča)
Dravce sú obec na Slovensku v okrese Levoča.
Významným objektom v obci je najmä ranogotický kostol s pôvodnými freskami z 13. storočia.
Erb obce
Na erbe obce je zobrazený baránok so siedmimi rohmi, ktorý sedí na veľkej knihe so siedmimi pečaťmi.
4776 Luyi
4776 Luyi je planétka s priemerom 14 km, ktorú objavil Harvard Observatory 3. novembra 1975.
M77
M77 môže byť
Kopytníky
Kopytníky je súhrnné označenie pre nepárnokopytníky a párnokopytníky, alebo ojedinele v širšom zmysle synonymum pre unguláty.
Hoci nepárnokopytníky a párnokopytníky nie sú bližšie príbuzné, majú sekundárne niekoľko spoločných znakov (napríklad kopytá).
Lamantínovité
thumb|Trichechus manatus Lamantínovité (Manatidae alebo Trichechidae) je čeľaď z radu sirény.
Charakteristika
Sú to veľké, vodné, takmer bezsrsté, bylinožravé morské a sladkovodné cicavce. Dlhé sú 3-4 m, ťažké 500 – 1500 kg. Telo je robustné a oválne v priereze. Farba je sivá až hnedastá. Oči a uši sú veľmi malé. Pohybujú sa lenivo. Jediné mláďa, ktoré sa rodí v skrytých lagúnach, vie ihneď plávať.
Dnes žijú v tropickom a subtropickom Atlantiku pri pobreží a v riekach. Vznikli asi z dugongovitých v neskorom eocéne alebo na začiatku oligocénu, podčeľaď Trichechinae sa prvýkrát objavila v miocéne.
Rakovina prostaty
Rakovina prostaty je všeobecné označenie zhubného ochorenia mužskej pohlavnej žľazy predstojnice, známejšej pod názvom prostata. V laickej a často i odbornej literatúre sa pod označením rakovina prostaty obvykle myslí karcinóm prostaty; iné typy sú totiž veľmi vzácne. Väčšina rakovinových ochorení prostaty má pomalý priebeh, no vyskytujú sa aj agresívne a rýchlo sa šíriace formy. Tak ako aj iné druhy, aj rakovina prostaty môže časom metastázovať (rozšíriť sa) do ďalších častí tela, najčastejšie do lymfatických uzlín alebo kostí. Prejavuje sa bolesťami, ťažkosťami pri močení, poruchami erekcie a ďalšími problémami pri pohlavnom styku. Ďalšie symptómy sa prejavujú v neskorších štádiách choroby. Najčastejšie vzniká u mužov vo veku nad päťdesiat rokov. Medzi ďalšie rizikové faktory patrí genetická predispozícia a obezita.
Na Slovensku je rakovina prostaty tretím najčastejším onkologickým ochorením u mužov.
Rozdelenie
Rakovina prostaty sa delí predovšetkým histologicky na množstvo typov a subtypov, z ktorých je suverénne najčastejší adenokarcinóm:
Výskyt
Rakovina prostaty je druhé najčastejšie zhubné nádorové ochorenie mužov v Spojených štátoch; častejšia je už iba rakovina kože. Predpokladaný počet nových prípadov v roku 2016 je viac ako 180 000, teda takmer 11% všetkých novo diagnostikovaných zhubných nádorových ochorení. Predpokladaný počet úmrtí v tom istom roku sa odhaduje na viac ako 26 000, čo je cca 4,4% všetkých úmrtí na zhubné nádorové ochorenia. Počet novozistených prípadov i počet úmrtí má v USA klesajúcu tendenciu; napriek tomu bol odhadovaný počet mužov trpiacich týmto ochorením v roku 2013 takmer 3 milióny. Šanca, že americký muž dostane počas svojho života rakovinu prostaty je 14% (každý siedmy), pričom priemerný vek diagnózy je 66 rokov.
Na Slovensku je situácia ohľadne presnosti a dostupnosti štatistík zložitejšia. K dispozícii sú iba staršie štatistické dáta z roku 2009. V tomto roku bolo diagnostikovaných 1801 nových prípadov, čo je 11,5% všetkých novo diagnostikovaných zhubných nádorových ochorení. Zomrelo 54 pacientov, čo sú 3% všetkých úmrtí na zhubné nádorové ochorenia. Tendenciou je rastúci počet novo diagnostikovaných ochorení a stagnujúca úmrtnosť. V roku 2007 bol karcinóm prostaty 4. najčastejším zhubným nádorovým ochorením mužov na Slovensku.
Rizikové faktory
Najvýznamnejším rizikovým faktorom rakoviny prostaty je vek. Jej výskyt začína veľmi strmo stúpať v siedmej dekáde života a až 80% pacientov je starších ako 65 rokov. Vyššie riziko je u černochov pôvodom z Afriky, najmä u tých, ktorí žijú vo vyspelých krajinách. 2,5-násobne vyššie riziko vzniku má muž, ktorého prvostupňový príbuzný trpí na karcinóm prostaty.
Ekonomické dopady
Ekonomické dopady karcinómu prostaty nie sú na Slovensku vyčíslené. V Spojených štátoch boli celkové odhadované náklady na liečbu tejto diagnózy v roku 2010 cca 12 miliárd dolárov. Vzhľadom k starnutiu populácie sa predpokladá, že budú mať naďalej stúpajúcu tendenciu.
Príznaky
Vo včasných štádiách je ochorenie bezpríznakové. Pokročilejšie formy sa môžu prejaviť oslabením prúdu moču, krvou v ejakuláte, nepríjemnými pocitmi až bolesťou v oblasti panvy, bolesťou kostí a poruchou erekcie. Tieto príznaky sú v mnohom podobné benígnej hyperplázii prostaty a nie je preto možné iba na ich základe odlíšiť zhubné a nezhubné ochorenie prostaty.
Laboratórny skríning
Základom laboratórneho skríningu je zisťovanie hladiny PSA (prostatický špecifický antigén).
Prognóza
Päťročné prežívanie v USA je vysoké a dosahuje takmer 98,9%; šance sa významne znižujú u prípadov s metastázami, kde klesá na 29,3%.
4976 Choukyongchol
4976 Choukyongchol je planétka s priemerom 74 km, ktorú objavil Kazurō Watanabe 9. augusta 1991.
Bad Aussee
Bad Aussee je mesto v rakúskej spolkovej krajine Štajersko (spolková krajina), v okrese Liezen.
Má rozlohu a žije tu 4 883 obyvateľov (2011).
Partnerské mestá
Plaisir, Francúzsko, 1981
Granč-Petrovce
Granč-Petrovce je obec na Slovensku v okrese Levoča.
Vernon-Sud
Vernon-Sud je francúzsky kantón v obvode Évreux v departemente Eure v regióne Horný Normandie. Skladá sa z 8 obcí.
Jozef Mečiar
Ing. Jozef Mečiar (* 28. apríl, 1969, Hurbanovo) je slovenský politik, informatik a podnikateľ.
Život
V rokoch 19721987 študoval na základnej škole a gymnáziu v Prievidzi, následne pokračoval v štúdiu na Slovenskej technickej univerzite v Bratislave (19871993). Na univerzite pracovne pôsobil do roku 1993.
Od roku 1998 pôsobil ako živnostník, 28. októbra 2004 založil spoločnosť SecNet spol. s r.o., ktorej je konateľom a jediným spoločníkom. Venuje sa školeniam v oblasti informačných technológií.
Politická kariéra
V rokoch 20052006 zastával funkciu podpredsedu Demokratickej strany (zvolený na kongrese strany 18. júna 2005). Po zlúčení DS so Slovenskou demokratickou a kresťanskou úniou sa stal jej členom. Na kongresoch strany 17. novembra 2006 a 6. novembra 2010 bol zvolený ako člen Ústrednej rady SDKÚ-DS (celkovo 90 kongresom volených členov). Zároveň sa organizuje v komunálnom Občianskom združení Lepšia Šaľa.
Vo voľbách do orgánov samosprávy obcí 2006 bol zvolený za poslanca mestského zastupiteľstva Šale za volebný obvod 2 (koalícia SDKÚ-DS, KDH). Následne ho novozvolené mestské zastupiteľstvo tajným hlasovaním zvolilo do funkcie zástupcu primátora mesta Šaľa. Koncom roka 2012 sa stal členom hnutia Nová väčšina.
Jane Austenová
Detstvo a mladosť
Narodila sa v Steventone, v kraji Hampshire, do početnej rodiny reverenda Georgea Austena (1731 - 1805) a jeho ženy Cassandry (rod. Leighovej) (1739 - 1827). Pochádzala z ôsmich súrodencov, sama bola druhou najmladšou. Mala šesť bratov a staršiu sestru Cassandru Elizabeth, ktorá, ako svedčí množstvo zachovanej korešpondencie, jej bola z celej rodiny najbližšia. Práve ona, Cassandra, namaľovala jej jediný vierohodný portrét (dnes sa nachádza v Národnej portrétovej galérii v Londýne). Jej bratia Frank a Charles skoro odišli od rodiny slúžiť na more (dotiahli to až na post admirálov), a táto ich kariéra ovplyvnila niektoré situácie v románe Sídlo Mansfield, ďalší dvaja bratia sa stali duchovnými a jedného adoptoval bohatý príbuzný.
Začiatky jej vzdelávania mal v rukách jej otec, ktorý nielen dôkladne vychovával svoje deti, ale im tiež poskytol základné vzdelanie. Od roku 1783 sa ďalej vzdelávala. Najprv krátko v Oxforde u pani Cawleyovej (sestry jedného z jej strýkov; tu ochorela Jane na týfus) a neskôr v Southamptone. V rokoch 1785 - 1786 sa vzdelávala v dievčenskej internátnej škole v Readingu, Berkshire. Dá sa teda povedať, že získala kvalitnejšie vzdelanie, než ostatné dievčatá v jej dobe, no napriek tomu na jej myslenie nemalo takmer žiaden vplyv. Jej vzťah k literatúre vznikol vďaka záľube v čítaní (William Shakespeare, John Milton, Henry Fielding, Laurence Sterne, Alexander Pope, Jonathan Swift, Daniel Defoe, Ann Radcliffová a mnohí iní anglickí spisovatelia, ale tiež napr. Johann Wolfgang Goethe a i.). V tom čase bola uvedená do spoločnosti a začala žiť životom, ktorý zostal v podstate rovnaký až do smrti. Skladal sa z obvyklých zábav jej spoločenskej vrstvy (ktoré sú do detailov opísané v jej dielach): plesy, návštevy známych a príbuzných, občas aj návšteva Londýna. Jednou z mála „udalostí“ v jej inak pokojnom živote bolo sklamanie v láske, keď zrušila zasnúbenie s mladým mužom menom Harris Bigg-Wither. V láske nemala šťastie a rovnako ako jej staršia sestra sa nikdy nevydala.
Dospelosť
V roku 1801 sa rodina presťahovala do Bathu (toto prostredie sa stalo inšpiráciou pre mnohé jej diela). Po smrti otca v roku 1805 Jane, Cassandra a matka žili s Frankom a jeho rodinou až do roku 1809, kedy sa znova presťahovali, tentoraz do Chawtonu. Tu ich ďalší brat Edward ubytoval v blízkom dome (dnes je v ňom Múzeum Jane Austenovej). V tom čase už bola etablovaná ako spisovateľka, ak sa to tak dá povedať, pretože jej diela vychádzali anonymne (až po jej smrti brat Henry verejne priznal jej autorstvo). Mala podlomené zdravie. Dnes sa uvažuje, že azda trpela na Addisonovu chorobu alebo na tuberkulózu. Snaha vyliečiť sa ju viedla do Winchesteru, ale postup ochorenia bol taký rýchly, že zomrela do dvoch mesiacov. V poslednom čase sa objavili teórie o tom, že zomrela na otravu arzénom, ktorý však v tom čase obsahovali lieky na reumu, aké Austenová užívala. Pochovaná je v katedrále vo Winchestri.
náhľad|280px|left|Dom Jane Austenovej (dnes múzeum)
Tvorba
Vo svojich dielach zachytila život vidieckych vyšších vrstiev. Jej hlavné postavy sú zvyčajne inteligentné, morálne silné hrdinky, ktoré ostro kontrastujú s pochabosťou svojho okolia. ''Okolo človeka je plno zázrakov. Zvlášť záhadná mi však pripadá naša schopnosť pamätať si či zabúdať'', napísala Austenová. Najstaršie náčrty budúcich slávnych románov vznikali už v priebehu 90. rokov 18. storočia. Písať začala pod vplyvom širokého okruhu prečítaných diel už ako pätnásťročná. Začínala písaním krátkych próz, medzi jej prvé diela patrila napr. Krásna Cassandra či Dejiny Anglicka, a neskôr medzi prvé zrelé diela patril i román Elinor and Marianne z roku 1795, ktorý vznikol po tom, ako sa Jane zamilovala do advokáta Thomasa Lefroya, ktorý bol v ich rodine na návšteve, no rodičia ich vzťah prekazili, pretože Lefroy bol úplne závislý od finančnej podpory svojej rodiny. Napriek tomu, že román o niečo neskôr prepracovala, vyšiel až v roku 1811 pod názvom Rozum a cit. V roku 1797 sa pokúsila predať vydavateľovi román First Impressions (pôvodný názov budúceho románu Pýcha a predsudok). Až v roku 1803 Austenová konečne predala svoje prvé dielo. Bol ním román Opátstvo Northanger (v tom čase pod názvom Susan), dostala zaň 10 libier, no vydavateľ sa nakoniec rozhodol, že ho nevydá. V tom čase mala rozpracované aj ostatné svoje diela, napríklad Watsonovci. Ďalší pokus o publikovanie prebehol neúspešne v roku 1809 a konečne v roku 1810 vydavateľ súhlasil s publikovaním znovu prepracovaného románu Rozum a cit na náklady autorky. Kniha vyšla v roku 1811 anonymne („By a Lady“) a ako sprostredkovateľ s vydavateľom fungoval jej brat Henry, ale najbližšia rodina o jej autorstve vedela. Kniha slávila mierny úspech (Austenová zarobila 140 libier), preto počas nasledujúceho roku prepracovala román First Impressions, ktorý vyšiel v januári 1813 pod názvom Pýcha a predsudok. V roku 1812 začala tiež pracovať na románe Sídlo Mansfield, ktorý vyšiel v máji 1814 a do 6 mesiacov bol vypredaný. Konečne v decembri 1815 vyšla Emma. Ostatné diela vyšli až po jej smrti.
Ak vo svojom prvom diele Opátstvo Northanger (1798 - 1799) Austenová parodovala gotické romány Ann Radcliffovej, naozaj ju preslávili až jej neskoršie práce výrazne odlišného charakteru. V centre diania zvyčajne stojí mladá žena (alebo niekoľko mladých žien), ktorých problémy sú typické pre mladé, nevydaté ženy z vyššej vrstvy na začiatku 19. storočia. Je potrebné povedať, že dej väčšinou súvisí s možnosťou či nemožnosťou dosiahnuť spoločensky vhodný sobáš. Pre dnešné emancipované čitateľky (čitateľov) sa tento prístup môže zdať otrocký, ale pre súdobú ženu bol spoločensky prijateľný vydaj jediným spôsobom, ako dosiahnuť sociálne istoty a v podstate aj sociálne uznanie (pokiaľ nebola ochotná obťažovať rodinu, príbuzných alebo sa živiť ako guvernantka). Tieto ľúbostné problémy autorke slúžia na vynikajúci detailný opis vtedajšej spoločnosti. Celkový pohľad na ňu pôsobí mierne satiricky, ale neprestáva byť láskavý, a hoci príbehy majú morálny podtext, moralita vyplýva zo samotného deja - autorka necháva čitateľa, aby si ju našiel, a nekĺže k lacnej didaktickosti. Zaujímavosťou je, že takmer vo všetkých scénach sa vyskytujú ženy. Pravdepodobne to spôsobil fakt, že Austenová sama nevedela, ako sa muži rozprávajú, keď sú osamote, preto o tom ani nepísala.
Ako spisovateľku ju vysoko uznával sir Walter Scott, a to pre akurátnosť opisu charakterov a pocitov jej postáv. Obdivoval ju aj Thomas Babington Macaulay, Samuel Taylor Coleridge, Robert Southey, Sydney Smith alebo Edward Fitzgerald. Jej sláva a uznanie medzi literárnymi kritikmi od tej doby len stúpa. Je uznávaná najmä pre schopnosť detailného opisu charakterov, predovšetkým ženských, a veľmi jemné postrehy vychádzajúce z každodenného života stredných a vyšších vrstiev. Napriek veľkému množstvu detailov si celý opis každej postavy zachováva po celý čas celistvosť a vlastnú individualitu.
Múzeum Londýna
Múzeum Londýna je múzeum zamerané na históriu Londýna od paleolitu do súčasnosti. Nachádza sa v budove zo 70. rokov 20. storočia blízko Barbican Centre, asi 10 minút chôdze od katedrály svätého Pavla v City. Je riadený správnym orgánom City - Corporation of London.
Múzeum bolo otvorené v roku 1970 a obsahuje zbierky, ktoré boli pôvodne umiestnené v Guildhall, ale aj zbierky z iných zdrojov. Múzeum Londýna je zodpovedné za organizáciu vykopávok v rámci Londýna.
Obsahuje niekoľko výstavných sálov obsahujúcich originálne artefakty, modely, obrazy a nákresy. Zachycuje sociálnu a ekonomickú históriu mesta s dôrazom na mestskú výstavbu. Od roku 2004 je múzeum zapojené do dlhodobého programu dopĺňania stálej expozície o špecializované výstavy. Rovnako bola doplnená časť zachytávajúca prehistorický Londýn (London Before London). Najväčším lákadlom múzea je slavnostný kočiar starostu City. Blízko múzea je možno vidieť zvýšky pôvodných londýnskych hradieb.
V roku 2003 múzeum otvorilo pobočku v Docklands – Museum in Docklands. Nachádza sa v budove doku z 19. storočia blízko Canary Wharf na ostrove Isle of Dogs. Táto pobočka zachytáva histórii sociálneho a ekonomického rozvoja Docklands.
Place de la Concorde
Poloha námestia
Do námestia ústi viacero parížskych ulíc. Zo severu je to Rue Royale a malá ulica Rue Saint-Florentin. Východným smerom z neho vybiehajú dve rovnobežne ležiace ulice - severnejšia Rue de Rivoli a južnejšie Nábrežie Tuileries. Medzi nimi ležia známe záhrady Tuileries, do ktorých sa z námestia vchádza impozantnou bránou. Západným pokračovaním Nábrežia Tuileries je popri Seine vedúca Promenáda kráľovnej.
História
Námestie je dielom francúzskeho architekta Ange-Jacquesa Gabriela, ktorý ho v roku 1754 začal stavať ako námestie Ľudovíta XV. V rokoch 1792 - 1795 nieslo meno Námestie revolúcie. Niekdajšiu sochu kráľa nahradila gilotína, ktorá v roku 1793 pripravila o život jeho nástupcu Ľudovíta XVI. a ďalších viac ako 1 300 ľudí. Po francúzskej revolúcii, ktorá odstraňovala všetky symboly kráľovstva, sa pre námestie hľadalo nové pomenovanie. V roku 1826 opäť zmenilo meno a pomenovali ho Námestie Ľudovíta XVI., o štyri roky neskôr dostalo námestie dnešné pomenovanie.
V roku 1934 sa námestie stalo dejiskom krvavého protivládneho povstania francúzskych fašistov.
Dnes je námestie živým parížskym priestorom, s nikdy neutíchajúcou dopravou a vyhľadávaným turistami. Blízkosť turisticky zaujímavých miest ho robí jedným z najatraktívnejších námestí hlavného mesta.
Historické pamiatky a stavby
Na ploche námestia je umiestnených viacero zaujímavých historických pamiatok. Všetkým dominuje v centrálnej časti vztýčený 23 metrov vysoký a 230 ton vážiaci egyptský obelisk z ružovej žuly. Korunovaný je pozláteným pyramidálnym hrotom. Na námestí stojí od roku 1836. Jeho vznik sa datuje do roku 1 300 pred Kr. a pochádza z chrámu faraóna Ramessa II. v Luxore. Je darom egyptského vicekráľa Muhammada Aliho francúzskemu kráľovi Ľudovítovi Filipovi I.
Dva impozantné kone, strážiace po oboch stranách vstup na Champs-Élysées, sú replikami súsošia Kone z Marly (Chevaux de Marly) z prvej polovice 18. storočia. Ich autorom je francúzsky barokový sochár Guillaume Coustou. Mramorové originály dnes zdobia dvor Marly v Louvri.
Krásnym umeleckým doplnkom námestia sú dve fontány v severnej a južnej časti vytvorené podľa predlohy fontán na Námestí sv. Petra v Ríme.
V okolí námestia sa nachádza niekoľko dôležitých budov Paríža. Najimpozantnejšími sú dve budovy na jeho severnej strane, medzi ktorými prechádza Rue Royale - vľavo Hôtel de Crillon a vpravo Hôtel de la Marine, dnes slúžiaci ako budova Ministerstva námorníctva. Budova Hôtels du Plessis-Bellière je od roku 1898 sídlom francúzskeho Automobile Club de France.
Scheme (programovací jazyk)
Scheme je funkcionálny programovací jazyk a je dialektom jazyka LISP. Vyvinuli ho Guy L. Steele a Gerald Jay Sussman v 70. rokoch 20. storočia najprv ako pokus o pochopenie Actor modelu a predstavili ho akademickému svetu pomocou série článkov, ktoré sú v súčasnosti označované Sussmanove a Steeleove Lambda články. Implementácie sa zvyknú líšiť v malých detailoch, preto je Scheme občas označovaný ako rodina tesne príbuzných programovacích jazykov.
Filozofia jazyku Scheme je minimalistická. Jej cieľom je odstrániť slabosti a obmedzenia minulých jazykov, ktoré spôsobujú, že nové črty vyzerajú byť potrebné. Preto Scheme poskytuje čo najmenší počet základných pojmov a kdekoľvek to je praktické v implementácií, snaží sa aby všetko ostatné bolo poskytované programovacími knižnicami, ktoré sú vybudované nad týmito základnými pojmami. Napríklad hlavný mechanizmus pre ovládanie toku riadenia je rekurzia na chvoste.
Scheme bol prvý dialekt jazyku Lisp, ktorý si zvolil statický (známy aj ako lexikálny) pred dynamický rozsahom platnosti premenných. Bol jedným z prvých programovacích jazykov s podporou explicitných pokračovaní. Scheme taktiež podporuje Automatickú správu pamäte.
Jazyk Scheme používa ako základnú údajovú štruktúru zoznam, ale podporuje aj vektory. Vzhľadom na svoj minimalistický návrh, neexistuje štandardná syntax pre vytváranie štruktúr s pomenovanými položkami, alebo pre objektovo orientované programovanie, ale veľa implementácií má takéto možnosti.
Štandardy
Sú dva štandardy, ktoré definujú jazyk Scheme: oficiálny IEEE štandard a de facto štandard nazývaný Revisedn Report on the Algorithmic Language Scheme takmer vždy skracovaný ako RnRS, kde n je číslo revízie. Posledná RnRS verzia (v januári 2006) je R5RS.
Štandardizačný proces nového jazyka sa začal na 2003 Scheme workshop, ktorý ma za cieľ pripraviť R6RS štandard v roku 2006. Ukončuje jednohlasný postup použitý pri predchádzajúcich RnRS štandardoch.
Komentáre
Komentáre začínajú bodkočiarkou a pokračujú až po koniec riadku. Komentáre rozprestierajúce sa cez viaceré riadky sú ohraničené v # |...|# (môžu byť vnorené).
Premenné
Premenné sú dynamicky typované. Premenné sú viazané pomocou define a let výrazov a pár ďalších Scheme form. Tie premenné, ktoré sú viazané s define na najvyššej úrovni, sa nachádzajú v globálnom rozsahu platnosti.
Rozsah platnosti pre premenné viazané pomocou let je telo let formy.
Funkcie
Funkcie sú "first-class" objekty v Scheme (dá sa s nimi manipulovať ako s ostatnými hodnotami, napríklad s číslami). Môžu byť priraďované do premenných. Napríklad funkcia s dvoma argumentmi arg1 a arg2 sa dá definovať ako
Mařenka Zieglerová
Mařenka Zieglerová, narodená ako Marie Zieglerová (* 7. február 1881, Praha – † 7. november 1966, Mělník) bola slávna operetná heroína a herečka.
Scheme (programovací jazyk)
Funkcie
čo sa dá nasledovne skrátiť:
Mařenka Zieglerová
Život
Mařenka Zieglerová pochádzala z vinohradskej umeleckej rodiny. Jej otec bol obuvník a krídlovkár. Jej bratia hrali na krídlovku a na husle, sestry boli tanečnice. Najznámejšia z nich bola Adéla Zieglerová, neskôr Srnová (1869 – 1935), ktorá bola sólistkou Národného divadla v rokoch 1885 – 1900. Jej neter Hana Zieglerová, neskôr Želenská bola operetná subreta.
Scheme (programovací jazyk)
Funkcie
Aplikácia funkcie má nasledujúcu syntax:
Mařenka Zieglerová
Život
Prvýkrát sa vydala za pána Kříža a jej druhý manžel bol František Grabinger (1909 – 1994), ktorý bol divadelným riaditeľom jednej divadelnej spoločnosti, pri ktorej prežila 1. svetovú vojnu.
Scheme (programovací jazyk)
Funkcie
Aplikovaná funkcia je na prvom mieste v zozname zatiaľ čozvyšok zoznamu obsahuje argumenty. Funkcia  zoberie prvý argument a aplikuje ho na daný zoznam argumentov, takže predchádzajúce funkčné volanie môže byť zapísané aj ako:
V Scheme sú funkcie rozdelené do dvoch základných kategórií: procedúry a primitíva. Primitíva sú preddefinované funkcie. To zahŕňa,  ,  , ,  ,  ,   a ďalšie základné procedúry. Procedúry sú používateľom definované funkcie. Vo viacerých variantoch Scheme môže používateľ predefinovať primitívum. Napríklad kód
Zoznam
Scheme používa dátovú štruktúru "linked-list" - zreťazený zoznam v rovnakej forme aká existuje v Lispe.
List je možné implementovať čistou pomocou funkcie cons, ktorá predstavuje paralelu k funkcii "pair" v C++, teda spojí dve premenné dokopy. List je teda zreťazením funkcie cons, kde druhá premenná predstavuej ukazovateľ na ďalšiu cons bunku.
Údajové typy
Ostatné údajové typy v jazyku Scheme okrem funkcií a zoznamov sú: celé čísla, racionálne čísla, reálne čísla,komplexné čísla, symboly, reťazce, porty. Väčšina implementácií Scheme taktiež poskytuje asociatívne zoznamy, hašovacie tabuľky, vektory, polia a štruktúry. Od vtedy ako bol vydaný IEEE štandard a R4RS štandard určuje jazyk Scheme, že všetky hore uvedené typy sú disjunktné teda, že každá hodnota nemôže byť viac než jedného typu. Ale niektoré zastarané implementácie jazyku Scheme anti-datujú tieto štandardy tak, že  a   predstavujú tú istú hodnotu, rovnako ako v prípad jazyku Common Lisp.
Pajštún
Pajštún (-normovaný názov; iné názvy: Pajštúnsky hrad, Borinka, Stupavský kameň, Kvetov) je zrúcanina hradu na západnom Slovensku pri obci Borinka, v katastrálnom území mesta Stupava. Nachádza sa v prírodnej rezervácii Pod Pajštúnom.
Scheme (programovací jazyk)
Údajové typy
Pravda a nepravda sú reprezentované ako  a. Presnejšie iba  je nepravda a kdekoľvek je požadovaná hodnota typu Boolean, je ľubovolná iná hodnota ako   (aj prázdny zoznam) považovaná za pravda.
Pajštún
Dejiny
Pajštún patril do sústavy pohraničných hradov, ktoré v Malých Karpatoch preberali od 13. storočia funkciu ochrany severozápadných hraníc uhorského štátu. Začiatky kráľovského hradu siahajú do 2. polovice 13. storočia. Doložený je v r. 1273. Najstarší majitelia mali spoločné panstvo so Stupavou, kam sa neskôr aj vrátili. Od 14. storočia patril grófom zo Svätého Jura a Pezinka nepretržite až do r. 1526, keď rod vymrel a majetky sa dostali do rúk Serédyovcov a neskôr Salmovcov. V r. 1592 až 1867 patril Pálfiovcom, neskôr Károliovcom. Hrad vyhorel v polovici 18. storočia, čiastočne ho opravili a naďalej používali. Od roku 1809, keď ho demolovali napoleonské vojská, leží v ruinách.
Scheme (programovací jazyk)
Údajové typy
Symboly sa dajú vytvárať minimálne týmito spôsobmi:
Pajštún
Exteriér
Stredoveký hrad, z ktorého sa zachovali iba zvyšky muriva, podstatne prestavali v období renesancie. Zo 16. storočia pochádza na svoj čas moderné renesančné opevnenie, ktoré sa opieralo o mohutný rondel, na ktorom sa dali umiestniť delá. Opevnenie dokončili v r. 1550, ďalej ho zdokonaľovali v priebehu 17. storočia Pálfiovci, ktorí ukončili základnú prestavbu hradu a jeho rozšírenie už v r. 1619. Ešte väčšie zmeny nastali pri stavebných úpravách v polovici 17. storočia, keď nanovo prestavali obytné budovy a vybudovali ďalšie vonkajšie opevnenie.
Súčasný stav
Hradné budovy sa zachovali vo fragmentoch okolo ústredného nádvoria, ktorého plochu prekrýva násyp z poškodených murív. Najsúvislejšie je obvodové murivo palácov a opevnení vstavaných do masívu hradného brala, so zachovanými otvormi okien, arkierov, vstupov, v murive s odľahčovacími oblúkmi a stopami po klenbách. Najpôsobivejšie sú krakorce niekdajšej pavlače nad vstupom s neskororenesančnou výzdobou v podobe maskarónov z r. 1619, ktoré svojou rôznorodosťou dokumentujú nároky staviteľa na architektúru a jej umelecké stvárnenie.
Scheme (programovací jazyk)
Rovnosť
Scheme má tri rôzne typy rovnosti: