cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Selim I.
Selim I. (osm. tur. سليم اول, mod. tur. Birinci Selim; * 10. október 1470, Amasya, Osmanská ríša – † 22. september 1520, Çorlu, Osmanská ríša), zvaný aj „Selim Hrozný“ (tur. Yavuz Sultan Selim), bol sultán Osmanskej ríše v rokoch 1512 až 1520. Jeho vláda je známa tým, že dramaticky rozšíril hranice ríše, obzvlášť, keď medzi rokmi 1516 až 1517 dobyl Mamlucký sultanát Egypta, čím získal Levantu, Hidžáz, Tihámu a samotný Egypt. V predvečer jeho smrti v roku 1520 mala Osmanská ríša rozlohu 1 494 000 km2, čím sa počas Selimovej vlády zväčšila až o 70%.
Selimovo dobývanie oblastí Blízkeho východu, srdca moslimov, a najmä prevzatie úlohy ako dozorcu pútnických ciest do Mekky a Medíny, stanovilo Osmanskú ríšu ako najprestížnejšiu zo všetkých moslimských štátov. Jeho dobývanie dramaticky posunulo zemepisné a kultúrne centrum ríše z Balkánu na Blízky východ. V 18. storočí sa o Selimovom dobytí Mamluckého sultanátu hovorilo ako o okamihu, kedy sa Osmani zmocnili vlády nad zvyškom moslimského sveta, a preto je Selim spomínaný ako prvý osmanský kalif.
M11
M11 môže byť:
Neuměř
Neuměř je obec v Česku v okrese Domažlice v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 144 obyvateľov, z toho 72 mužov a 72 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,3 roka (muži 43,4 roka, ženy 43,3 roka).
Parentignat
Parentignat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Elektronický hľadáčik
thumb|EVF Fuji Finepix S5600 Elektronický hľadáčik alebo EVF je spôsob zobrazenia snímaného obrazu do hľadáčika pre obsluhu nie je priamo cez optické členy, ale sprostredkovane, kedy je snímaný obraz zosnímaný čipom a zobrazený na malom LCD zobrazovači v hľadáčiku. Prenos obrazu z objektívu do hľadáčika fotoaparátu, alebo digitálnej kamery je teda elektronický.
Táto vlastnosť je u digitálnych fotoaparátov označená ako EVF.
Nepravá zrkadlovka
Výraz EVF sa hovorovo používa aj pre označenie tzv. nepravých digitálnych zrkadloviek. Označenie je pôvodne marketingové (malo naznačiť, že fotoaparáty poskytujú rovnakú kvalitu obrazu a komfort ako zrkadlovky aj keď v princípe ide o kompakt). Za objektívom nepravej zrkadlovky je priamo snímací čip, ktorého obraz je prenášaný do miniatúrneho displeja v hľadáčiku. To rieši problém paralaxy a použitie predsádkových šošoviek. Nevýhodou je rozlíšenie displeja a pomalé obnovovanie obrazu a pod. Aj keď to v princípe možné je, obvykle nemajú nepravé zrkadlovky výmenné objektívy.
Prison Break
thumb|Väznica Joliet, ktorá je v seriáli zobrazená ako Fox River
Prison Break je úspešný americký seriál o úteku z väzenia. V prvej sérii Michael Scofield (Wentworth Miller) vymyslel plán vyslobodenia svojho nevinného a nespravodlivo na smrť odsúdeného brata Lincolna Burrowsa (Dominic Purcell) tak, že sa najprv sám nechal k nemu zatvoriť do väzenia a odtiaľ mu pomohol utiecť. Počas druhej série sa spolu snažia ujsť z krajiny, čo sa im aj podarí, no Michaela zatknú a uväznia v Paname. Tretia séria je o úteku z tohto väzenia, spolu so snahou zničiť organizáciu, ktorá všetko zapríčinila. V štvrtej sérii im vládny agent ponúkne anulovanie trestov, ak mu pomôžu raz a navždy túto organizáciu zničiť. Po neúspechu a zistení informácií o spojitosti ich rodiny s touto organizáciou naberá situácia pre nich nový rozmer.
Seriál bol prvýkrát vysielaný 29. augusta 2005 na americkej televíznej stanici FOX. Z pôvodných 13 dielov vznikla vďaka vysokej sledovanosti celá séria (spolu 22 epizód). Druhá séria sa vysielala od 21. augusta 2006 a tretia séria začala v USA 17. septembra 2007. Tá skončila predčasne po odvysielaní 13 epizód kvôli štrajku amerických scenáristov. Štart štvrtej série bol 1. septembra 2008, záverečná epizóda bola odvysielaná 15. mája 2009.
Na Slovensku bola jeho televízna premiéra 28. januára 2007 o 20:00 na TV JOJ, druhá séria sa začala 28. februára 2008. TV JOJ zakúpila aj tretiu sériu, vysielať ju začala 21. septembra 2008. Štvrtú sériu začala vysielať 21. júla 2010. Piatu sériu JOJ začala vysielať 5. apríla 2017.
V januári 2018 televízia FOX oficiálne potvrdila výrobu šiestej série.
Autori
Tvorca a producent Prison Breaku je americký režisér a scenárista Paul Scheuring. Na scenári epizód sa podieľala skupina ľudí, v ktorej je okrem tvorcu seriálu aj Matt Olmstead, Zack Estrin, Nick Santora, Karyn Usher, Monica Macer, Seth Hoffman, Kalinda Vazquez a Christian Trokey. Hosťujúcim scenáristom jednej epizódy bol aj Michael Pavone.
Hlavné postavy
thumb|Sarah Wayne Callies, Amaury Nolasco, Wentworth Miller, Robert Knepper a scenárista Matt Olmstead
Oborniki Śląskie
Oborniki Śląskie je mesto v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve v okrese Powiat trzebnicki v rovnomennej gmine.
1312 Vassar
1312 Vassar je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil George Van Biesbroeck 27. júla 1933.
Oborniki Śląskie
Žije tu 8 428 obyvateľov (30. 6. 2007).
Iné projekty
preškrtnutý text
AC+
AC+ je slovenská rocková skupina pôvodne z Malaciek. Založená bola v roku 1982. Skupina bola známa hlavne v druhej polovici 80.rokov a na prelome 80. až 90. rokov minulého storočia.
História skupiny
Pôvodný základ skupiny AC+ vznikol ešte v roku 1982. V kapele, ktorá mala pôvodne názov Termix hrali Juraj Trebuľa (spev, klávesy, kapelník), Vlado Novák (gitary), Ľubomír Vícen (basgitara) a Milan Ocharovich (bicie). V roku 1984 si táto zostava zmenila názov na AC+. Ku kapele sa v tom čase pridal básnik a textár Miroslav "Moddivari" Dávid, ktorý sa zároveň AC+ stal aj ich organizačným vedúcim a neskôr manažérom a bol pri jej úspechoch ďalších takmer 30 rokov. Prvé úspechy skupina dosiahla na Hudobnom festivale mladých v Bojniciach v tom roku 1984, po ktorom bola, v tom istom roku 1984, vyrobená prvá oficiálna štúdiová nahrávka AC+ „Slnečné okuliare“.,v štúdiu Slovenského rozhlasu, tento song možno počuť v slovenskom éteri dodnes.(Predtým však už kapela nahrala pod dohľadom maestra Jara Filipa, niekoľko pesničiek v Opuse na Jakubovom nám. v Bratislave.)
V roku 1986 sa skupina umiestnila päťkrát na prvom mieste televíznej hitparády 5×P so skladbou „Klára“ (Na ulici stála, volala sa Klára) a v tomto roku ju aj celkovo suverénne vyhrala. V poloprofesionálnych podmienkach kapela nahrala dva albumy: Šok (1984) a Úschovňa batožin (1986).
Medzi rokmi 1987-1989 skupina AC+ absolvovala veľké množstvo koncertov po vtedajšom Československu ako i v zahraničí (Poľsko, NDR). V tomto období kapele vyšlo viacero známych hitov: „Nemusíš sa tieňov báť“, „Slnko letí“(s textom od básnika Andrijan Turan), „Stále mi uniká“, „Na lásku nám stačí mono“, „Noc bez teba“, „Peniaze“, "Sólo pre nezvestných", či „Po nociach sa túlam“. Skupina v roku 1988 nahrala v Opuse svoj prvý oficiálny a tým debutový album Nemusíš sa tieňov báť
Tento kapela vydala až po Nežnej revolúcii (z originálnej vinylovej edície sa predalo takmer 13 000 kusov ), v roku 1997 kapela vydala album 11 vecí - Gratex International, CD. V roku 2007 sa skupina AC+ pokúsila o návrat na slovenskú hudobnú scénu, v roku 2008 vydala vlastným nákladom album Charašóendverygút, CD, ale okrem darčekových kusov, iba na stiahnutie z internetu, v roku 2010 album Sex, Maľibu a Rokenroľ - Závodský, CD, v roku 2012 album AC+ 2012 - Opus, CD a v tom istom roku 2012 AC+ Best of - Opus MKZZ05412, CD
École pratique des hautes études
thumb|Logo školy École pratique des hautes études (EPHE) je francúzska vysoká škola typu Grand établissement, čo zhruba odpovedá rydzo výskumnej univerzite, so sídlom v Paríži. Intelektuálne je úzko prepojená s parížskou Sorbonnou, od ktorej je však EPHE administratívne nezávislá.
Od iných Grandes Écoles sa líši ako metódou výuky, ktorá je založená na konfrontácii študenta s reálnymi problémami praktického výskumu, tak aj svojou inštitucionálnou štruktúrou ktorá je značne decentralizovaná. Laboratóriá patriace pod EPHE sa tak nachádzajú nielen v Paríži, ale aj v mestách ako Dijon, Bordeaux, Caen či na ostrovoch vo Francúzskej Polynézii.
Rozdelenie
EPHE je rozdelená do troch častí (tzv. sections):
Študijné programy
EPHE poskytuje dva master študijné programy - jeden pre prírodovedne orientovaných postgraduálnych študentov a jeden pre študentov zameraných na výskum v oblasti historických, filologických a náboženských vied. Doktorandské školy "Integrované systémy, biodiverzita a prostredie", "História, dokumenty a texty" a "Náboženstvá a myšlienkové systémy" taktiež udeľujú doktorské tituly, ekvivalentné s PhD. Bakalárske štúdium na EPHE nie je možné, škola však udeľuje tzv. "diplomy" o ktoré sa za určitých okolností môžu uchádzať aj osoby bez maturity.
Cholera
Ochorenie bolo prvýkrát vedecky opísané v 16. storočí portugalským lekárom Garciom de Orta. K ďalším vedcom, ktorí mali najväčší podiel na boji s touto chorobou, patrili John Snow, ktorý v roku 1854 prišiel na súvislosť medzi cholerou a pitnou vodou, a Robert Koch, ktorý identifikoval Vibrio cholerae ako mikroorganizmus, ktorý je príčinou choroby. Baktériu však ako prvý izoloval 30 rokov pred Kochom taliansky anatóm Filippo Pacini.
Patogenéza a infekčnosť
Ak človek skonzumuje dostatočne veľkú dávku vibrií (cca 1 milión baktérií u inak zdravého dospelého; väčšina totiž neprežije nízke pH žalúdočnej šťavy), časť z nich prejde až do tenkého čreva a tu sa začne množiť. Vibrio cholerae produkuje enterotoxín nazývaný choleratoxín, ktorý je príčinou vodnatých hnačiek – človek tak môže strácať až 25 litrov vody denne. Baktéria nepoškodzuje priamo črevnú stenu, ale svojim toxínom pôsobí na reguláciu chloridového kanála, známeho ako CFTR (z anglického "cystic fibrosis transmembrane conductance regulator"). Tento objav viedol k hypotéze, že nositelia génu pre cystickú fibrózu sú chránení pred ťažkými formami infekcie, pretože ich chloridový kanál má porušenú funkciu a nedochádza k tak rýchlej strate tekutín. Vysvetľovalo by to i štatisticky vyšší výskyt cystickej fibrózy v populáciách, ktoré boli v minulosti vystavené epidémiám cholery. Zatiaľ sa však tieto predpoklady nepodarilo dostatočne spoľahlivo experimentálne overiť.
Zistilo sa, že citlivosť človeka na choleru (a ostatné infekčné hnačkovité ochorenia) je do istej miery podmienená jeho krvnou skupinou. Najcitlivejší sú ľudia s krvnou skupinou 0, naopak najodolnejší sú jedinci s krvnou skupinou AB. Medzi nimi – čo sa týka citlivosti na infekciu – sa nachádzajú krvné skupiny A a B, pričom A je o niečo odolnejšia ako B.
Imunita
Je prevažne viazaná na sekrečné protilátky dvojakého typu – antibakteriálne (proti samotnému pôvodcovi choroby) a antitoxické (proti toxínu, ktorý produkuje).
Inkubačná doba
Inkubačná doba je niekoľko hodín až dní.
Klinické príznaky
Príznaky sú pomerne nešpecifické: kŕčovité bolesti brucha, vodnatá hnačka (až jeden liter za hodinu), horúčka, nevoľnosť a zvracanie. Výsledkom je dehydratácia, rozvrat vnútorného prostredia a acidóza, ktoré sa klinicky prejavujú smädom, svalovými kŕčmi, slabosťou, zníženým turgorom (napätím) kože a vpadnutím očných bulbov. Dochádza k veľkým stratám draslíka, anúrii, cirkulačnému kolapsu a cyanóze. Ochorenie v ťažkých prípadoch končí i smrťou, v dôsledku zlyhania cirkulácie z veľkej straty vody a elektrolytov. Smrť môže nastať v priebehu niekoľkých málo hodín, najmä u oslabených jedincov a detí.
Diagnostika
Na chorobu treba myslieť u pacientov s vodnatými hnačkami a nedávnou návštevou oblastí s častým výskytom tohoto ochorenia. Dokazuje sa prítomnosťou vibrií v stolici (mikroskopicky a kultivačne) alebo krvnými testami na prítomnosť protilátok.
Prevencia
Hoci v Európe je cholera v súčasnosti skôr raritným ochorením, znalosť preventívnych postupov je dôležitá najmä pri cestách do krajín tretieho sveta. Účinnú prevenciu predstavuje umývanie rúk, prevarenie vody alebo jej dezinfekcia, dodržiavanie základných hygienických pravidiel pri zaobchádzaní s potravinami.
Ďalšou možnosťou je očkovanie, ktoré však nie je spoľahlivé a účinkuje len na pol roka. Injekčne podávané očkovacie látky, ktoré obsahovali antigény Vibrio cholerae, neboli účinné. Rovnako sa neosvedčila imunizácia deaktivovaným variantom toxínu – tzv. choleragenoidom. V súčasnosti sa používa kombinovaný imunizačný preparát, obsahujúci inaktivované vibriá i toxín. Užíva sa perorálne.
Liečba a prognóza
Liečba spočíva v nahradzovaní stratenej vody a minerálov, pretože príčinou smrti býva práve ťažká a rýchla dehydratácia. Pri ľahších prípadoch dostatočným pitím – najlepší je soľno – glukózový roztok vyvinutý na tento účel. Pri ťažších prípadoch s veľkými stratami tekutín je nutné intravenózne doplnenie, nasadzujú sa antibiotiká.
Tetracyklínové antibiotiká skracujú trvanie a zlepšujú priebeh ochorenia. Objavuje sa však čoraz častejšie rezistencia (odolnosť) vibrií na túto skupinu a otázny je aj ich vplyv na celkovú mortalitu.
Úplne rozvinutá neliečená cholera je smrteľná asi v 50 % prípadov, v rozvinutých krajinách pri skorej diagnóze a dostupnosti lekárskej starostlivosti umiera okolo 0,75 % pacientov. Úmrtnosť pri epidémiach v chudobných krajinách sa v posledných 20 rokoch pohybuje medzi 3 – 15 %.
Cholera v histórii
Prvá dokázateľná epidémia cholery je známa z Indie (6. storočie pred Kr.). Ochorenie má pravdepodobne pôvod na Indickom subkontinente, pričom ako bakteriálny rezervovár slúžila rieka Ganga. Cholera sa šírila pozdĺž obchodných ciest do ďalších oblastí – najskôr do Ruska a neskôr do Európy a Severnej Ameriky. V Európe a Severnej Amerike dnes nepredstavuje zdravotnícky problém, vďaka filtrácii a chlórovaniu pitnej vody.
V minulosti museli lode, kde bol niekto z cestujúcich alebo posádky infikovaný cholerou, vyvesiť žltú vlajku – takéto lode sa nesmeli vylodiť v žiadnom prístave a boli dané do karantény.
Cholera v Uhorsku
V Uhorsku bola posledná veľká epidémia cholery v lete a na jeseň roku 1892. Množstvo správ o jej šírení bolo v Národných novinách XXIII. Napríklad v čísle 91 a 92 z augusta je článok "Ako chovať sa počas cholery?", z ktorého sa dozvedáme o primitívnych postupoch vtedajšej medicíny, ako ich opisoval vo svojej tvorbe aj Martin Kukučín.
Paul Le Guen
Paul Le Guen (*1. marec 1964) je bývalý francúzsky futbalista a v súčasnosti pôsobí ako tréner reprezentácie Kamerunu.
Le Guen bol úspešný manažér francúzskeho klubu Olympique Lyonnais, ktorý doviedol k trom ligovým titulom. Tiež manažoval klub Stade Rennes a krátko pôsobil v škótskom klube Rangers.
Divá kačica (hviezdokopa)
Divá kačica (iné názvy: Messier 11, M 11, NGC 6705) je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Štít. Objavil ju Gottfried Kirch v roku 1681.
Wawelská katedrála
Wawelská katedrála, celým názvom Katedrálna bazilika svätého Stanislava a svätého Václava – ''Bazylika archikatedralna św. Stanisława i św. Wacława'', je arcidiecézny kostol na Wawelskom návrší v Krakove. Je to poľské sväté miesto národného historického významu a poľská kultúrna pamiatka. Má tisícročnú históriu a je to tradičné miesto korunovácií poľských kráľov, mnohí sú tu aj pochovaní (19 z nich), ako aj svätí (sv. Stanislav) a ďalšie významné osobnosti poľského národa.
Divá kačica (hviezdokopa)
Všeobecné informácie
Hviezdokopa Divá kačica je jednou z najbohatších a najkompaktnejších známych otvorených hviezdokôp. Obsahuje približne 2 900 hviezd. Nachádza sa necelé 2° juhovýchodne od hviezdy beta Scuti. Má vejárovitý tvar a asi 500 z hviezd v nej je jasnejších ako 14. magnitúda a najjasnejšie z nich dosahujú 8. magnitúdu, takže sa náznakovo dá objaviť aj poľným ďalekohľadom, ale v plnej kráse ju uvidíme až pomocou malého hvezdárskeho ďalekohľadu. Primerane výkonný ďalekohľad rozlíši aj jednotlivé hviezdy. M 11 sa na rozdiel od mnohých iných otvorených hviezdokôp javí ako pomerne kompaktná. Pri letmom pohľade pripomína nahustenú guľovú kopu, rozloženú na jednotlivé hviezdy. Priemerná priestorová hustota hviezd je 1 200-krát a v najhustejších častiach dokonca 10 000-krát väčšia ako v okolí Slnka Jej vzdialenosť je asi 5 700 svetelných rokov, uhlový priemer 14´, skutočný priemer je 25 ly a jej vek asi 250 až 300 miliónov rokov.
Východný Mengusovský štít
Východný Mengusovský štít je pohraničný štít v hlavnom hrebeni Vysokých Tatier. Je najľahšie dostupný z troch Mengusovských štítov, vedie naň niekoľko ciest nízkej obťažnosti – len v sprievode horského vodcu. Je to štvrtý najvyšší štít v Poľsku.
Horolezecky sa využívajú obe steny: severná – poľská aj juhozápadná – slovenská. Poľský názov štítu pochádza od Čierneho plesa. Uvádzaný prvý výstup je len prvý presne zaznamenaný výstup, poľskí horskí vodcovia chodili na štít už v druhej polovici 19. storočia. Jeden prvovýstup z našej strany vznikol pri pátraní Horskej služby po nezvestných v r. 1966.
Topografia
Najvýchodnejší z Mengusovských štítov delí od Hincovej veže Východné Mengusovské sedlo, od Prostredného Mengusovského štítu Mengusovské sedlo – dostupné po značke z Poľska (kedysi aj z našej strany). V spodnej časti jeho severnej steny sa nachádza vysunutá Kazalnica Mengusovská, významný horolezecký pojem. V juhozápadnom hrebeni, kúsok nad Mengusovským sedlom sa týči vežička nazývaná Chlapík, odtiaľ poľský názov sedla Mięguszowiecka Przełęcz pod Chłopkiem.
Oľšavka (okres Spišská Nová Ves)
Olšavka je obec na Slovensku v okrese Spišská Nová Ves, v Košickom kraji.
Polohopis
Obec sa nachádza vo východnej časti Hornádskej kotliny v doline potoka Oľšavec. Susedné obce sú Dúbrava, Slatvina, Spišské Vlachy a Žehra. Cez obec pretekajú vodné toky Oľšavec a Harčinovec.
Obyvateľstvo
Vývoj obyvateľstva od roku 1869:
Zloženie obyvateľstva podľa náboženského vyznania (2001):
Zloženie obyvateľstva podľa národnosti (2001):
Farský úrad
Filiálka Rímskokatolíckeho farského úradu Slatvina, v obci sa nachádza moderný rímskokatolícky kostol sv. Pia X z roku 1969.
Saint-Léger-sous-Cholet
Saint-Léger-sous-Cholet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Znievsky potok
Znievsky potok je potok v dolnom Turci, v južnej časti okresu Martin. Je to ľavostranný prítok Turca, meria 6,2 km a je tokom IV. rádu.
Manoel de Oliveira
Manoel de Oliveira (* 11. december 1908, Porto, Portugalsko – † 2. apríl 2015, Porto, Portugalsko ) bol portugalský filmový režisér.
Tlač z plochy
Tlač z plochy patrí dnes medzi najpoužívanejšie tlačiarenské techniky. Pri tomto type tlače sú tlačiace a netlačiace prvky tlačovej formy v jednej rovine. Prenos farby z formy na potláčaný podklad zabezpečujú rozdielne fyzikálno-chemické vlastnosti tlačiacich(olejofilné) a netlačiacich(hydrofilné) prvkov. Netlačiace prvky neprenášajú farbu v dôsledku existencie povrchovej vrstvy odpudzujúcej farbu.
V súčasnosti tlač z plochy existuje ako ofsetová tlač. Pri tlači s vlhčením sa na netlačiace miesta nanesie tenký film vlhčiaceho roztoku na vodnej báze, ktorý zabraňuje priľnutiu obvykle mastnej farby pri navaľovaní na tlačovú formu. Pri tlači bez vlhčenia (bezvodný ofset) sa prenosu farby netlačiacimi miestami formy zabraňuje použitím vrstvy silikónovej gumy na netlačiacich miestach a ochranným filmom silikónového oleja.
Manoel de Oliveira
Začínal koncom dvadsiatych rokov ako herec. Svoj prvý celovečerný film Anik-Bobo natočil v roku 1942. Filmu sa venoval aj vo veku viac ako sto rokov; v roku 2012 napríklad nakrútil film O Gebo e a Sombra.
V roku 1985 a znovu v roku 2004 získal Zlatého leva za prínos svetovej kinematografii. Za svoj film La Lettre bol v roku 1999 ocenený cenou poroty na filmovom festivale v Cannes.
Tlač z plochy
Prenos farby z tlačovej formy sa nerealizuje priamo, ale pomocou prenosového valca. Potláčaný povrch je zovretý medzi prenosový (potláčací) a prítlačný valec.
Ofsetová tlač je dnes najrozšírenejšou technikou tlače s univerzálnym použitím.
STS-75
STS-75 bola devätnásta misia amerického raketoplánu Columbia. Celkovo išlo o 74. misiu raketoplánu do vesmíru.
Vedecký výskum TSS-1R
Vedecký výskum TSS-1R zahŕňal:
USMP-3
Misia so sebou tiež niesla US Microgravity Payload (USMP-3) navrhnutú na výskum materiálov a fyziky kondenzovanej hmoty.
Úžitková záťaž USMP-3 pozostávala zo štyroch hlavných pokusov, začatých na MPESS (Mission Peculiar Experiment Support Structures), a tri ďalšie pokusy v strednej sekcii raketoplánu.
Vedecký výskum USMP-3
Mezy tieto pokusy patrili:
Anton Zachariáš
Anton Zachariáš (* 14. január 1938, Vyšná Jedľová – † 13. september 2000, Košice) bol slovenský esperantista.
Okrem slovenčiny a esperanta ovládal aj češtinu, poľštinu, maďarčinu, ruštinu a nemčinu.
Esperanto
Esperanto sa naučil v 1955, vyučovať ho začal v 1961. Bol považovaný za jedného z najlepších učiteľov esperanta pomocou priamej metódy. Kurzy viedol po celej Európe – Slovensko, Maďarsko, Poľsko, Litva, Nemecko, Španielsko, Turecko, Bulharsko. Od roku 1972 pravidelne učil na vtedajších Letných školách esperanta na Slovensku. Naposledy viedol medzinárodný kurz pre pokročilých v Poprade jeden mesiac pred svojím úmrtím.
Silava
Silava je potok v dolnom Turci, v centrálnej časti okresu Martin. Je to pravostranný prítok Turca, meria 6,7 km a je tokom IV. rádu.
Preteká Turčianskou kotlinou, pramení v Mošovskej pahorkatine, na severoseverozápadnom svahu Kobyly (504,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 440 m n. m. Na hornom toku tečie smerom na sever, sprava priberá krátky prítok prameniaci západne od obce Dolný Kalník, zľava prítok od osady Dolina a v blízkosti obce Dražkovce sa stáča na severoseverozápad. Následne sa esovito stáča, vytvára oblúk prehnutý na západ, pokračuje na sever územím mesta Martin, v blízkosti mestskej časti Tomčany na pravom brehu. Ďalej tečie na krátkom úseku severozápadným smerom, zľava priberá svoj najvýznamnejší prítok, Medokýš, a podzemím preteká mestom Martin, pričom sa stáča na západ. Napokon opäť vyteká na povrch, stáča sa na severoseverozápad a na území mesta, západne od sídliska Sever, ústi v nadmorskej výške cca 389 m n. m. do Turca.
Iné poruchy regulácie glukózy a vnútorného vylučovania podžalúdkovej žľazy (MKCH-10)
E15 - E16: INÉ PORUCHY REGULÁCIE GLUKÓZY A VNÚTORNÉHO VYLUČOVANIA PODŽALÚDKOVEJ ŽĽAZY patria do IV. kapitoly MKCH-10 - Choroby žliaz s vnútorným vylučovaním, výživy a premeny látok (MKCH-10, E00 - E90).
E15 - HYPOGLYKEMICKÁ KÓMA NEDIABETIKA
Chemickou látkou vyvolaná inzulínová kóma u nediabetika
Hyperinzulinizmus s hypoglykemickou kómou
Hypoglykemická kóma NS
Podľa potreby použiť doplnkový kód vonkajších príčin (XX. kapitola) na identifikovanie lieku.
E16 - OSTATNÉ PORUCHY VNÚTORNÉHO VYLUČOVANIA PODŽALÚDKOVEJ ŽĽAZY
Brognon (Ardennes)
Brognon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 143 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Implikácia
Implikácia (z ) je logická operácia tvoriaca zložený výrok z dvoch výrokov pomocou logickej spojky, ktorá zodpovedá spojke ak - tak.
Používa sa pre ňu symbol alebo.
Definícia
Pre vstupy A a B vyzerá pravdivostná tabuľka implikácie takto (0 označuje nepravdivé tvrdenie, 1 označuje pravdivé tvrdenie):
Vlastnosti
Výraz na pravej strane rovnosti v druhej z hore uvedených vlastností sa nazýva obmena implikácie alebo obmenená implikácia. Táto vlastnosť hovorí, že ak sa podarí dokázať, že z negácie B vyplýva negácia A, tak je dokázaná pravdivosť pôvodnej implikácia (z A vyplýva B). To sa využíva v technike matematického nepriameho dôkazu.
Význam a príklady
Implikácia významovo zodpovedá podmienkovej vete v bežnom rozhovore „ak A, potom B“. Z toho tiež vyplývajú jej vlastnosti tak, ako sú v pravdivostnej tabuľke.
Príklad
Ak bude dnes pršať, tak pôjdem do práce.
Musíme si uvedomiť, že táto veta môže byť pravdivá, aj keď nepôjdem do práce - stačí, aby nepršalo a podľa prvého riadku pravdivostnej tabuľky budem mať stále pravdu.
Táto veta nevypovedá nič o tom, čo sa stane, keď nebude pršať - v takom prípade (prvý a druhý riadok pravdivostnej tabuľky) môžem do práce neísť alebo ísť a nikto mi nemôže tvrdiť, že som klamal. Určite existuje mnoho ľudí, ktorí chodia do práce, aj keď neprší - a nemusia byť kvôli tomu všetci klamári.
Súvislosť implikácie s matematickými dôkazmi
Z vlastností implikácie vyplýva jej užitočnosť pre prípad, keď sa chce presvedčiť, že výrok X je pravdivý a mám už nejaké iné výroky, o ktorých pravdivosti som presvedčený.
Stačí mi dokázať pravdivosť výroku:
Paslières
Paslières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
STS-73
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Prípravy na štart
Z technických príčin aj vinou počasia sa termín štartu odkladal a posúval. Raketoplán napokon vzlietol až na siedmy pokus 20. októbra 1995 v čase 13.53.00,013 UT.
Priebeh letu
Večer toho istého dňa prebrala službu modrá zmena, ktorá vyskúšala spojenie Zeme s raketoplánom a spustila väčšinu biologických a biotechnologických experimentov. Väčšinu experimentov sledovali a riadili vedci priamo zo Zeme. Astronauti mali na starosti najmä výmenu spracovaných vzoriek za nové. Na to im slúžila napríklad schránka Glovebox umožňujúca manipuláciu so spracovanými vzorkami bez priameho dotyku ľudskej ruky, v čistom a bezprašnom prostredí. Skúmalo sa napr. správanie kvapalín v stave beztiaže, pestovanie výhonkov zemiakov a príprava bielkovinových kryštálov.
Počas misie sa tiež uskutočnila prednáška pre stredoškolákov v mestečku Bozeman (Montana) a Las Cruces (New Mexico). Viedli ju Lopez-Alegria a Colemanová. So študentmi z Worcesteru (Massachusetts) a Lousville (Kentucky) zase Rominger a Saco vykonávali spoločné pokusy. Celá posádka tiež nahrala video slávnostného zahájenia piateho ročníku celosvetovej baseballovovej ligy v Clevelande. Bowersox ako veliteľ predviedol prvý (pomalý a opatrný) slávnostný hod loptičkou. Ten sa po podpísaní všetkými členmi posádky uložil v baseballovom múzeu v Cooperstowne. 3. novembra sa uskutočnila tlačová konferencia.
5. novembra bola vedecká činnosť na palube Columbie ukončená a laboratórium deaktivované. V tom istom dni raketoplán hneď na prvý pokus pristál na dráhe 33 Kennedyho vesmírneho strediska. Už dve a pol hodiny po dosadnutí, ešte stále na pristávacej dráhe, zahájili technici vykladanie tej časti experimentálneho materiálu (predovšetkým biologických vzoriek), ktorej hrozilo poškodenie časom.
Epeios
Epeios (starogr. Ἐπειός – Epeios, ) môže byť:
The Recording Academy
The Recording Academy (pôvodne National Academy of Recording Arts and Sciences alebo NARAS) je organizácia amerických hudobníkov, hudobných producentov, zvukárov a iných odborníkov v oblasti záznamových („nahrávacích“) médií. Bola založená v roku 1957.
Úlohou akadémie je zabezpečovať a garantovať stále kvalitnejšie a kultúrnejšie podmienky pre hudbu a jej tvorcov vo všetkých oblastiach.
Recording Academy sa stala medzinárodne známou vďaka udeľovaniu Cien Grammy.
The Stone Roses (album)
The Stone Roses je debutový album britskej rockovej skupiny The Stone Roses vydaný 13. marca 1989. Je považovaný za jedno z najlepších hudobných diel v modernej histórii, a zo svojich tvorcov "vytvoril" jednu z najdôležitejších hudobných formácií svojej doby.
O albume
Hoci The Stone Roses vznikli už v roku 1984, trvalo ešte päť rokov kým vyšiel ich prvý štúdiový počin v štandardnej albumovej dĺžke (skupina už predtým vydala niekoľko singlov v rôznych vydaveteľstvách). The Stone Roses sa síce nepovažovali za madchester-kapelu, no ako manchesterská skupina aj oni boli ovplyvnení vtedajším hnutím (podobne ako Inspiral Carpets či Happy Mondays). Svoj debut nahrali pod producentským vedením Johna Leckieho, ktorý svojho času spolupracoval aj s Pink Floyd na albume Meddle. The Stone Roses vyšiel v roku 1989 pod značkou Silvertone Records (súčasť Zomba Records - ako divízia pre nové rockové skupiny).
Skupina počas svojho následného turné odohrala množstvo koncertov z ktorých niektoré vošli do dejín ako "legendárne". Najmä predstavenie v klube The Haçienda (občas považovaného za centrum "Baggy / Madchester" scény). Andrew Collins pre NME neskôr napísal: "Zabudnite na Morrisseyho vo Wolverhamptone, The Sundays v The Falcon či PWEI v Brixtone - už teraz si chystám list pre svoje vnúčatá, v ktorom im poviem, že som mohol vidieť The Stone Roses naživo v The Haçienda!" Neskoršie vystúpenie na Spike Island v roku 1990 si skupina zorganizovala sama a účasť dosiahla asi 27 000 ľudí. V roku 1999 vyšla pri príležitosti desiateho výročia tohto koncertu dvojdisková výročná edícia The Stone Roses, ktorá skupinu po niekoľkých rokoch navrátila do britského hudobného rebríčka (edícia sa vyšplhala až na 9. miesto).
Obal albumu
Tak ako pre väčšinu vydaných nahrávok od The Stone Roses aj pre obal tohto albumu vytvoril návrh John Squire. Je inšpirovaný prácou Jacksona Pollocka a udalosťami v Paríži v roku 1968 (študentské demonštrácie). Magazín Q ho zaradil do svojho rebríčka "100 najlepších obalov všetkých čias". Pozadie albumu bolo vytvorené na základe prírodnej scenérie v Severnom Írsku - Giant's Causeway (Cesta obrov), ktorú skupina navštívila počas svojho koncertu v Coleraine. Cez maľbu sú uložené kúsky citrónov a francúzska trikolóra. Squire o tom povedal: "Ian sa stretol tým francúzskym chlapíkom, keď stopoval po Európe, ten muž sa zúčastnil nepokojov a rozprával Ianovi ako používali citróny na zmiernenie účinkov slzného plynu. Je aj jeden dokument - na začiatku je skvelý záber na muža, ktorý hádže kamene na políciu. Mne sa fakt sa mi páčil jeho postoj."
Prijatie kritikmi
Už v dobe svojho vydania sa album stretol s prevažne pozitívnymi odozvami a časom sa z neho stala "hudobná legenda". V roku 1997 bol vymenovaný za 2. najlepší album všetkých čias v hlasovaní (HMV, Channel 4, The Guardian a Classic FM). Q magazín ho v roku 1998 vyhlásil za 4. najlepší a v roku 2000 ho opätovne dosadil na 29. miesto v rebríčku "100 najlepších britských albumov". Neskôr v roku 2008 ho magazín spoločne s HMV vymenoval za 5. najlepší britský album.
Hudobný týždenník NME, ktorý album pôvodne ohodnotil len ako mierne nadpriemerný (7/10), neskôr nešetril chválou pri akejkoľvek ďalšej zmienke o ňom. V roku 2000 ho na NME Premier Awards vyhlásil za najlepší album hudobnej histórie.
Ďalší magazín, ktorý The Stone Roses umiestnil medzi najlepšie svetové albumy bol SPIN v roku 2005 (78. najlepší album vydaný za posledných 20 rokov). V tom istom roku mu bolo dvojtýždenníkom Rolling Stone pridelené 497. miesto v rebríčku "500 najlepších album všetkých čias" (v knižnej verzii rebríčku). Time v roku 2005 pridal album do svojho zoznamu najlepších hudobných nahrávok a Pitchfork Media ho v roku 2003 vyhlásil za 39. najlepší album 80-tych rokov.
Zoznam skladieb
Všetky skladby boli napísané Ianom Brownom a Johnom Squireom.
1999 10. výročie vydania
CD 1
CD 2 Disk tiež obsahoval množstvo materiálu s hudobnými videami, diskografiou, skladbami a fotkami.
Umiestnenia v rebríčkoch
Single
Podmanín
Podmanín je mestská časť mesta Považská Bystrica. Je to malá obec v doline dvoch spolu stekajúcich potôčkov pod vrchom Veľký Manín. Nachádza sa na severozápade Slovenska v Strážovskej hornatine na východ od Považskej Bystrice, vo výške
Zaujímavosťou je výškový rozdiel medzi najnižším a najvyšším bodom katastrálneho územia obce. Najnižší bod obce leží vo výške a najvyšší
Deuteronómium
Kniha obsahuje zhrnutie Božieho zaobchádzania s Izraelcami od ich vyjdenia z egyptského otroctva, Mojžišove napomenutia Izraelitom a jeho posledné organizačné pokyny pred ich vstupom do Kanaánu.
Podmanín
Vodné toky
Cez dedinu preteká Podmanínsky potok, ktorý sa v Zakvášove vlieva do Domanižanky.
Nevolice
Nevolice je obec v Česku v okrese Domažlice v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 176 obyvateľov, z toho 87 mužov a 89 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,8 roka (muži 36,9 roka, ženy 40,6 roka).
Podmanín
Dejiny
Z Podmanínu je známa jediná nedatovaná pečať. Má priemer 23 milimetrov. V obraze je na zemi listnatý ker. Kolopis: SIGIL(LUM) PO(SSESSIONIS) : PODMAININ :. Toto pečatidlo použili ešte aj v rokoch 1874-1887.
Deuteronómium
Biblickí vedci sa domnievajú, že Deuteronómium je práve tou knihou, ktorú našiel kňaz Chilkija v Jeruzalemskom chráme, a na základe ktorej začala Joziášova náboženská reforma (2 Kr 22,8).
Podmanín
Dejiny
Podmanín je známy najmä hrádkom v polohe Manínec, ktorý sa nachádza na južnom výbežku Veľkého Manína, kde sú nad strmými svahmi dve umelo upravené terasy v dĺžke asi. Doteraz nie je jeho vznik presne datovaný. Pravdepodobne patril ľudu púchovskej kultúry, alebo obdobiu stredoveku. Podľa umiestnenia na kóte by mohol skôr pochádzať zo staršieho obdobia.
Deuteronómium
V Novom zákone sa Ježiš často odvoláva na predpisy z tejto knihy (napr. Mt 4,4.7.10; Mk 12,28-30 atď.).
Podmanín
Dejiny
V Podmaníne bol richtárom Ján Sovík, podrichtárom Ondrej Brigand, členmi obecnej rady Ondrej Budaj a Lukáš Kostelanský, ktorí bol aj učiteľom. Hájnikom bol Jozef Kostelanský, nájomcom poľovného revíru František Treitler. Obec mala 239 obyvateľov. V Podmaníne chovali dobytok takmer v každom dvore. V roku 1908 tu 49 gazdov chovalo 6 volov, 10 juncov, 83 kráv, 25 teliec, 8 kôz, 64 oviec, 2 kone a 1 žriebä.
Obec Podmanín sa zapísala nielen do dejín panstva Pov. Bystrica, ale aj celého Považia, ba i Slovenska. V druhej polovici 18. storočia bol Podmanín pokojnou obcou. Dedina bola zaľudnená, väčšie živelné pohromy ju nepostihli. Obci patrila buková hora, odkiaľ brali palivové drevo, stavebné im poskytovalo panstvo. Fungovala tu škola so 40 žiakmi.
Deuteronómium
Historicita
Názory na vznik a autorstvo tejto knihy sa podobne ako pri iných knihách Pentateuchu (a biblických knihách celkovo) výrazne líšia. Všetci uznávajú, že kniha, ak aj vznikla veľmi skoro a väčšina jej materiálu pochádza naozaj priamo od Mojžiša, neskôr musela byť doplnená o niektoré pasáže. Myslí sa najmä záverečná pasáž informujúca o Mojžišovej smrti a niektoré vysvetľujúce poznámky uprostred textu.
Podmanín
Dejiny
V roku 1936 mala obec 64 domových čísel a 411 obyvateľov. Obyvatelia sa zamestnávali poľnohospodárstvom. Polia jednotlivých gazdov boli úzke a rozptýlené po kúskoch v celom chotári. Okrem polí bolo v majetku občanov niekoľko pasienkov a les Manínec, ktorí bol čiastočne urbársky a čiastočne obecný. Les zakúpila obec po prevrate. Domy sú väčšinou drevené, mnohé ešte nevyhovujú požiadavkám hygieny. Novšie však pribúdajú mnoho domov je murovaných a zdravších. Kostola niet. Obec je prifarená k Pov. Bystrici. Ráno, na poludnie a večer sa ozýva hlas z drevenej zvonice. V obci je organizovaný hasičský zbor, ktorý má striekačku. Naposledy tu vyhorelo niekoľko humien v roku 1934.
Deuteronómium
Historicita
Konzervatívni biblickí vedci aj v súčasnosti presadzujú názor, že kniha svojím štýlom, obsahom i celkovou koncepciou zodpovedá vzniku vo veľmi skorej dobe a pochádza od Mojžiša. V jeho dobe bolo písmo všeobecne známe a rozšírené. On sám mal výborné vzdelanie, ktoré získal v mladosti v Egypte ako člen faraónovej rodiny, keď sa pripravoval na predpokladanú štátnickú a diplomatickú kariéru. V knihe sa výslovne pri viacerých príležitostiach uvádza, že Mojžiš zapisoval rôzne udalosti a Božie slová. Neboli teda prenechané len ľudskej pamäti a ústnemu tradovaniu. Je veľmi pravdepodobné, že celý Pentateuch opatrovali starší Izraeliti (kňazi?), ktorí ostali verní Jahvemu i v dobách náboženského úpadku a rozšírenia polyteizmu a modlárstva.
Liberálni biblickí vedci nadväzujú aj dnes na teórie vzniku Pentateuchu, ktoré k vrcholu doviedol v 19. storočí Julius Wellhausen. Tieto teórie vznikli na základe niekoľkých pozorovaní a predpokladov, napríklad, že v knihách sa vyskytujú rôzne opakovania alebo protirečenia, že v Mojžišovej dobe nebolo známe písmo, že Božie meno sa vyskytuje v niekoľkých verziách (Jahve, Elohim), že príbehy boli tradované ústne a len postupne spájané, že predpoveď upadnutia Izraelcov do modlárstva v závere knihy, nie je predpoveď, ale len neskôr zaznamenaná historická udalosť židovskými učencami, ktorí sa snažili povzniesť národ k dodržiavaniu Božieho zákona.
Prvá, základná čiastka (Dt 12-25) bola podľa liberálnych teórií vzniku Pentateuchu po páde Samárie a Severného kráľovstva prenesená do Južného (tj. Júdskeho) a uložená do Jeruzalemského chrámu. Za vlády dvoch bezbožných kráľov (Manasses (Menaše) a Amon) sa na spis zabudlo. Tento bol objavený roku 622 pred Kr., v osemnástom roku panovania kráľa Joziáša pri oprave chrámu a stal sa základom náboženskej reformy tohto kráľa.
Za jadro knihy Deuteronómium a súčasne jej najstaršiu časť považujú 12.-25. kapitolu (Dt 12-25). Tie obsahujú zákon (Deuteronomický zákon), a preto sa na ne kladie najväčší dôraz. Ide najmä o kultové, kráľovské a vojenské zákony. Kniha bola potom doplnená o tzv. exortatívne (povzbudzujúce) čiastky, ktoré sú blízko pri zákone. Sú to kapitoly 6.-11. (Dt 6-11) a 26.-28. (Dt 26-28). Tzv. vonkajšia časť, 1.-5. a 29.-34. kapitola (Dt 1-5 a Dt 29-34) zachytáva históriu židovstva od okamihu odchodu z Chórebu v podaní Mojžišovej predsmrtnej reči.
Deuteronómium a aj iné aj iné knihy Starého zákona (Jozue, Kniha Sudcov, 1. - 2. kniha Samuelova, 1. - 2. kniha Kráľovská) sú pripisované tzv. deuteronomistickej škole. Táto pisárska škola asi pôsobila počas babylonského exilu a tesne po ňom. Za svoj základ brala deuteronomický zákonník a na jeho základe popisuje dejiny izraelského národa.
Problematika je i dnes stále otvorená a intenzívne skúmaná.
Teológia
Deutoronómium svojím obsahom a umiestnením v Starom zákone pripomína križovatku - sem vyúsťujú prvé štyri knihy a potom z nej vychádzajú knihy nasledujúce.
V knihe vystupuje do popredia 5 hlavných tém, ktoré sa opakujú ako refrén, a to: Popri nich sú tu aj vedľajšie témy ako vyvolenie, zmluva, požehnania a zlorečenia atď.
Podmanín
Dejiny
V poslednej dobe sú stále viac občania zamestnávaní ako robotníci. V niektorých rodinách sa malá výmera polí či vysoká početnosť v rodine, stala práca v továrni nevyhnutnou. Inakšie by museli odchádzať na sezónne práce do Česka. Podmanínske zvyky sa zachovávajú s veľkou obľubou. Piesne však pomaly doznievajú a aj kroj pripomína už iba vyšívané rukávce u menších dievčat. V Podmaníne má každý ešte meno tretie, pripomínajúce pravdepodobne meno pôvodného vlastníka zaniknutého rodu. Tak sa rozlišujú osoby rovnakých priezvisk. Možno, že sa niečo skrýva aj v povesti, že na Manínci bol kedysi hrad. Na vyšnom konci obce sa zachovala živá spomienka na zemiansky pôvod. Občanov na hornom konci označujú niekedy zemeni, zemianska stránka, no na opačnom konci sedliacka stránka.
Hospodárstvo a ekonomika
V Podmaníne sídli viacero známych firiem podnikajúcich v oblasti elektrotechniky, stavebníctva, gastro a ubytovacích služieb.
Doprava
Do dediny sa dá dostať od Považskej Bystrice asfaltovou cestou. Doprava v Podmaníne je zabezpečovaná infraštruktúrou mestskej autobusovej dopravy.
Súčasnosť
Dnes sa v obci nachádza Bistro Pohoda a Stará Krčma, kostol (Kostol sv. Jozefa Robotníka, 2006), kultúrny dom a futbalové ihrisko. Hlas zvona z miestnej drevenej zvonice sa už neozýva, jeho krásny hlas bol nahradený zvonom z novo-vybudovaného kostola, a tak v súčasnej dobe už len pripomína staré časy.
Deuteronómium
Teológia
V závere knihy predpovedá na základe Božieho oznámenia upadnutie Izraelcov do modlárstva a ich rozptýlenie do cudzích krajín. Oznamuje ale aj Božiu milosť, keď ich Boh očistí od ich neprávostí a opäť zhromaždí do krajiny, ktorú sľúbil ich otcom.
Podmanín
Súčasnosť
K obci patria dva lazy: Pechov laz a Dvorského laz.
Elektrina
Dedina má 2 trafostanice, nebývajú tu žiadne vážne problémy s dodávkou elektrickej energie.
Voda a kanalizácia
V dedine je štátny rozvod vodovodu a väčšina RD ešte má aj svoj vlastný vodovod ako napríklad vykopanú studňu alebo vlastné menšie rezervoáry umiestnené po Podmaníne. Voda je tu v dobrom stave, rozbory vody v minulosti boli v poriadku. V dedine je možnosť napojiť sa na kanalizáciu.
Plyn
V dedine je dovedený plyn, väčšina RD má plynovú prípojku.
Telekomunikačné siete
V dedine je možnosť zriadiť stabilný internet pomocou WiFi technológie od lokálnych ISP. V budúcnosti tu bude možné zriadiť optický internet, momentálne už prebiehajú prípravy. Televízia je tu možná cez satelit.
V dedine je dobré pokrytie mobilným signálom od všetkých operátorov. Vo väčšine územia je dostupné 4G pokrytie.
Oława
Oława je mesto v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve v okrese Powiat oławski v rovnomennej gmine.
STS-80
STS-80 bola dvadsiata prvá misia amerického raketoplánu Columbia. Celkovo išlo o 79. misiu raketoplánu do vesmíru.
Oława
Žije tu 33 108 obyvateľov (31.12.2019).
STS-80
Posádka
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
James Clerk Maxwell
James Clerk Maxwell (* 13. jún 1831, Edinburgh, Spojené kráľovstvo – † 5. november 1879, Cambridge) bol škótsky fyzik. Jeho najväčším objavom je všeobecný matematický opis zákonov elektriny a magnetizmu, dnes známy ako Maxwellove rovnice. Známe je aj jeho Maxwell-Boltzmannovo rozdelenie rýchlostí v kinetickej teórii plynov.
Maxwell je vo všeobecnosti považovaný za vedca 19. storočia, ktorý mal svojim príspevkom k elementárnym modelom prírody najväčší vplyv na fyziku 20. storočia. Pri príležitosti stého výročia jeho narodenia Albert Einstein opísal Maxwellovu prácu ako „najdômyselnejšie a najplodnejšie, čo fyzika zažila od Newtonových čias“.
Črtou Maxwellovej práce je algebrická matematika s prvkami geometrie. Maxwell demonštroval, že elektrické a magnetické sily sú dve dopĺňajúce sa stránky elektromagnetizmu. Ukázal, že elektrické a magnetické polia sa šíria priestorom vo forme vĺn konštantnou rýchlosťou 3.0 × 108 m/s. Navrhol, že svetlo je forma elektromagnetického žiarenia.
Na jeho počesť bola podľa jeho mena pomenovaná jednotka magnetického toku (všeobecne zapisovaná ako f) v sústave jednotiek CGS ako Maxwell (Mx). Podobne, podľa jeho mena je pomenované aj pohorie na Venuši. Teleskop Jamesa Clerka Maxwella s priemerom zrkadla 15 m, je najväčší astronomický teleskop na svete.
Saint-Lézin
Saint-Lézin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Murad IV.
Murad IV. (osm. tur. مراد رابع Murád-ı rábi‘; * 27. júl 1612, Konštantínopol, Osmanská ríša† 9. február 1640, Konštantínopol, Osmanská ríša) bol sultán Osmanskej ríše medzi rokmi 1623 až 1640. Známy bol predovšetkým vďaka obnoveniu autority štátu, majestátu panovníka a tvrdými metódami. Bol synom sultána Ahmeda I. a Kösem Sultán, ktorá bola pôvodom Grékyňa (známa taktiež ako Mahpeyker). Moc získal v roku 1623, keď nahradil svojho strýka Mustafu I. Mal len jedenásť rokov, keď započal svoju vládu. Jeho vláda je preslávená predovšetkým Osmansko-safíjovskými vojnami (16231639), ktorých výsledkom bolo rozdelenie Kaukazu medzi tieto ríše, ktoré boli spolu v nepriateľstve už cez dve storočia. Na rovnakom mieste dnes existuje hranica medzi Tureckom a Iránom.
Mladosť
Murad IV. sa narodil 27. júla 1612 a bol synom Ahmeda I. a jeho konkubíny a neskôr manželky Kösem Sultán. Po smrti otca, keď mal šesť rokov bol uväznený v "Zlatej klietke", spolu s jeho bratmi Süleymanom, Kasimom, Bayezidom a Ibrahimom.
Začiatky vlády (16231632)
Murad IV. bol dlho pod kontrolou svojich príbuzných a počas prvých rokov vlády miesto neho vládla jeho matka Kösem Sultán. V ríši však vypukla anarchia, byrokracia, vojenské konflikty a vládu nad mestom prevzali despotickí tyrani: Safíjovská dynastia neustále útočila na Irak, v severnej Anatólii vypukli vzbury a v roku 1631 janičiari vtrhli do paláca, kde zabili veľkovezíra a mnoho ďalších. Murad IV. sa poistil, aby neskončil ako jeho starší nevlastný brat Osman II. (ktorý bol zavraždený), a začal uplatňovať svoju moc.
V roku 1628, keď mu bolo šestnásť rokov, nechal pre výstrahu popraviť svojho švagra Karu Mustafu Pašu (manžela svojej sestry Fatmy Sultán a guvernéra Egypta).
Epidémia (mor), ktorá sa začala v lete roku 1625 bola hrozbou pre celý Istanbul. Každý deň zomrelo v priemere tisíc ľudí. Ľudia išli do Okmeydanı, aby sa tohto moru zbavili. Situácia bola horšia na vidieku, avšak nikto nevidel ako to vyzeralo mimo Istanbulu.
Požiar v roku 1633
2. septembra 1633 vypukol veľký požiar, ktorý spálil pätinu mesta. Oheň sa rozšíril z troch vetiev do mesta, z toho jedno smerovalo k moru. Najkrajšie okresy v Istanbule boli zničené, od okresov Yeniodas, Mollagürani, Fener Gate cez mešity Sultanselim, Mesihpaşa, Bali Paša a Lutfi Paša, Palác Şahı buhan, Unkapam až po Atpazarı, Bostanzade domy a Sofular Bazaar. Oheň, ktorý trval 30 hodín, bol zrejme uhasený vetrom.
Vojna proti Safíjovcom
Vláda Murada IV. bola významná predovšetkým Osmansko-safíjovskou vojnou (16231639) proti Perzii (dnešný Irán), kde si Osmania násilím podmanili Azerbajdžan, okupovali Tabríz a Hamadán a nakoniec v roku 1638 opäť obsadili Bagdad. Po vojne bola napísaná Zuhabská dohoda, ktorá uznala zmenu hraničného územia: časť Amasye, východné Arménsko, východné Gruzínsko, Azerbajdžan a Dagestan patrili k Perzii, zatiaľčo západné Arménsko a západné Gruzínsko zostalo pod osmanskou nadvládou. Mezopotámia teda vďaka Peržanom zanikla. Hranice sa po vojne ustálili a v takmer rovnakej podobe zostali dodnes; v dnešnej dobe ale rozdeľuje Turecko, Irán a Irak.
Počas obliehania Bagdadu v roku 1638 mesto vydržalo odolávať štrnásť dní, než nakoniec kapitulovalo.
Murad IV. sám osobne viedol osmanskú armádu v posledných rokoch vojny.
Vzťahy s Mughalskou ríšou
Zatiaľčo Murad táboril pri Bagdade, stretol sa s vyslancami mughalského cisára Šáhdžahána, ktorí mu ukázali kusy jemne vyšívanej látky, a dokonca aj brnenie. Murad im na oplátku daroval najlepšie zbrane, sedla a kaftany, ktoré odoslali ako dar vládcovi až do Mughalskej ríši. náhľad|Sultán Murad IV. nechal odrezať dvom mužom ruky a nohy, pretože fajčili (približne okolo roku 1630).
Architektúra
Murad IV. vkladal dôraz na architektúru a počas jeho vlády bolo postavených mnoho monumentov. V roku 1635 bol postavený kiosek v Bagdade a Revane, v roku 1638 v Jerevane. Všetky boli postavené v rôznych štýloch. Medzi jeho ostatné stavby patria pavilón v paláci Kavak, mešita Meydanı, horáreň Bayrama Pašu, hrobka, fontána a základná škola. V Konyi nechal postaviť mešitu Şerafettin.