cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Čifte chamam (Plovdiv)
Dejiny a súčasnosť
Podľa väčšiny zdrojov bola budova postavená v priebehu 16. storočia   ako osmanské verejné mestské kúpele  Existujú však aj názory, podľa ktorých bola budova postavená už v rokoch 1461 – 1479, pričom jej autorom bol Ismail bej. V priebehu svojej existencie budova prešla niekoľkými rekonštrukciami. Budova slúžila svojmu pôvodnému účelu – teda ako verejné kúpele – až do 80. rokov 20. storočia.
V roku 1995 sa v budove po prvýkrát uskutočnila umelecká výstava. V roku 1999 bola budova čiastočne zreštaurovaná a po tejto rekonštrukcii   začala oficiálne fungovať ako centrum súčasného umenia,       ktoré je známe pod názvom Galerija na săvremenno izkustvo „Baňa starinna“ (, doslova Galéria súčasného umenia „Staré kúpele“), prípadne Zala za Săvremenno izkustvo „Baňa starinna“ (, doslova Sála pre súčasné umenie „Staré kúpele“). Budova je pod správou plovdivskej Mestskej umeleckej galérie. Každý rok v priebehu septembra sa toto centrum stáva dejiskom výstavy Sedmicata na săvremennoto izkustvo (, doslova Týždeň súčasného umenia), ktorá prebieha s podporou plovdivskej pobočky Goetheho inštitútu.
Charakteristika
Budova je kamenná, štvoruholníkového pôdorysu, pričom pri výstavbe boli použité kamene, ktoré už boli opracované a pochádzali z ruín rímskych budov ako aj hradieb z obdobia vlády Filipa II., ktoré sa nachádzali v okolí. Niektoré reliéfy a ornamenty pochádzajúce z obdobia antiky sú ešte aj dnes viditeľné na kameňoch vonkajšej fasády budovy. Múry budovy boli postavená technikou tzv. „bunkového murovania“, ktoré bolo typické napríklad pre byzantskú architektúru. Nad celou budovou sa nachádzajú kupoly, ktoré prostredníctvom v nich umiestnených otvorov zabezpečovali prístup svetla do budovy. Vrchol u hlavných kupol je zakončený lampášom, čo bol pomerne vzácny architektonický jav, ktorý sa zriedkavo vyskytoval u budov osmanských kúpeľov postavených v priebehu 16. storočia. Tento jav je zároveň jednou z hlavných indícií na základe, ktorých sa predpokladá, že plovdivský Čifte chamam bol postavený práve v tomto storočí. Budova je typicky osmanským typom moslimských verejných kúpeľov (ktoré boli stavané predovšetkým osmanskými a seldžuckými Turkami), ktoré sú charakteristické predovšetkým tým, že sa jedná dvojité (zdvojené) budovy (majú oddelenú mužskú a ženskú časť). Arabský typ moslimských verejných kúpeľov sa naopak obvykle vyznačoval spoločnými priestormi pre obidve pohlavia, ako aj väčšou podobnosťou kúpeľným budovám z obdobia antiky.
Vnútorné steny sú vyzdobené freskami, ktoré predstavujú florálne motívy a geometrické obrazce. V strede mužskej časti sa v minulosti nachádzala fontána kruhového pôdorysu, pričom jej základy sú dodnes viditeľné. Mramorové kúpeľné nádrže sú dekorované reliéfmi, ktoré predstavujú predovšetkým rôzne mnoholisté ružice, geometrické a stalaktitické ornamenty, ako aj špecifické arabské ozdobné mreže vyskladané z trojuholníkovitých (ale aj iných geometrických) tvarov. Zaujímavú časť dekorácie budovy predstavujú aj kresby v oddelení bývalej mužskej šatne Čifte chamam, ktoré predstavujú rôzne obrazce vzniknuté predovšetkým pospájaním rôznych geometrických tvarov (ale vyskytujú sa aj florálne a iné motívy), pričom tieto obrazce boli nakreslené grafitom pravdepodobne niekedy na začiatku 20. storočia.
Spolu s kúpeľami boli v susedstve postavené aj ďalšie dve budovy. Jednalo sa o mešitu a tzv. „ťurbe“ (osmanský výraz pre hrobku určenú na uchovanie pozostatkov vyššieho náboženského, administratívneho alebo vojenského predstaviteľa). Tieto dve budovy boli zbúrané v priebehu roku 1914.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu
Stavba bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku zastupiteľstvom okresu Plovdiv.
Hypogeum v Hal Saflieni
Hypogeum  (podzemný posvätný priestor) v Hal Saflieni (dnes časť mesta Paola na Malte) je trojposchodový, viac ako 10,6 m hlboký komplex o celkovej ploche okolo 500 m² pochádzajúci z doby asi 3800 až 2500 pred Kr.
Leží neďaleko chrámu Tarxien a po dôkladnom reštaurovaní bolo roku 2004 opäť otvorené pre verejnosť. Od roku 1980 je zapísané na zozname svetového dedičstva UNESCO.
Hypogeum Hal Saflieni je na rozdiel od ostatných maltských chrámov z megalitického obdobia labyrint podzemných chodieb, komôr a sál, vytesaný do skaly, postupne rozširovaný po dobu 1 300 rokov. Je čiastočne zdobený maľbami okrovej farby. Okrem oltárov a obetných komôr obsahuje nespočetné menšie výklenky v ktorých boli nájdené zvyšky kostí niekoľkých tisíc osôb a tiež soška "Spiaca kňažka".
Skoršie hypotézy, že hypogeum slúžilo ako pohrebisko, sa koncom 90. rokov 20. storočia zdali byť vyvrátené a vychádzalo sa z toho, že sa jedná o sakrálnu, obradnú stavbu, snáď centrum vtedajšej teokracie. Skutočnosť, že nájdené kosti (ako aj väčšina na Malte nájdených sošiek) boli výlučne ženského pohlavia, viedla potom k názoru, že dobová spoločnosť bola matriarchálna a v hypogaeu boli pochovávané kňažky a veštkyne. Najnovšie bol však aj tento názor spochybnený a žiadna všeobecne prijímaná teória neexistuje.
Bročkov potok
Bročkov potok je horský potok v Lúčanskej Malej Fatre na území okresu Žilina pri Fačkove a je to pravostranný prítok Rajčanky.
Opis toku
Pramení v južnej časti Lúčanskej Malej Fatry, pod hlavným hrebeňom severne od Kľaku, v nadmorskej výške okolo. Priberá niekoľko menších prítokov a pokračuje severozápadným smerom v podobe horskej bystriny k ceste I/64, neďaleko ktorej ústi do Rajčanky v nadmorskej výške cca.
Tatiana Kratochvílová
Ing. Tatiana Kratochvílová (*1959) je slovenská dopravná inžinierka a od roku 2018 1. námestníčka primátora Hlavného mesta SR Bratislavy. Takmer celý život pracovala v samospráve. Aktuálne zastáva pozíciu 1. námestníčky primátora Hlavného mesta SR Bratislava a miestnej poslankyne mestskej časti Bratislava-Petržalka
Moulin Rouge (rozlišovacia stránka)
Moulin Rouge môže byť:
Svítková
Svítková je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Vychylovkou, približne východne od Čadce a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Nová Bystrica a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú juhozápadným smerom ležiaca Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice, juhovýchodne situovaná Oravská Lesná a severovýchodne situovaná Soblówka. Vrch patrí do Chránenej krajinnej oblasti Kysuce.
Opis
Svítková sa nachádza na západnom konci hlavného hrebeňa a jej úbočím v sedle Príslop končia Oravské a začínajú Kysucké Beskydy. Nad sedlom susedí severozápadne ležiaca mohutná Rycierova hora, západne sa nachádza Májov a Kykula , južne Mrvova Kykula  a Demänovská Kykula , východne Talapkov Beskyd  a Bednárová  a severným smerom dominuje Muńcul. Severnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky rieky Sola, voda z južných častí odteká potokom Vychylovka a Chmúra do Bystrice. Vrcholom vedie hrebeňovka, kopírujúca hranicu.
Výhľady
Vrchol hory pokrýva lesný porast, no neďaleko sú rozsiahle odlesnené plochy, umožňujúce obmedzený rozhľad. Viditeľné sú okolité vrchy Oravských a Kysuckých Beskýd (Beskid Żywiecki), Oravská Magura, Kysucká vrchovina a Malá Fatra, ojedinele tiež Veľká Fatra a Tatry.
Dlhá lúka (1305 m n. m.)
Dlhá lúka je vrch v hlavnom hrebeni Lúčanskej Malej Fatry. Leží približne západne od Vrútok. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha
Nachádza sa v južnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Lúčanská Fatra a jej časti Lúčanské Veterné hole. Vrch leží v Žilinskom kraji, na rozhraní okresov Žilina a Martin a zasahuje na katastrálne územia obce Turie a mesta Martin, časť Priekopa. Južným smerom po hrebeni sa nachádza Zázrivá, severným susedom je Minčol , východne leží Krivá a západne Jastrabná.
Opis
Vrch je súčasťou hlavného hrebeňa, ktorý vedie od juhu z Martinských holí cez Zázrivú a Dlhú lúku severným smerom cez sedlo Prašivé na Minčol a Úplaz. Je pomerne nevýrazný, nakoľko susedné vrchy ho prekonávajú tak výškou, ako aj mohutnosťou. Na rozdiel od nich má vrchol zalesnený a preto poskytuje iba veľmi obmedzené výhľady. Západné svahy, zvažujúce sa do Turskej doliny, odvodňuje Turiansky potok a jeho prítoky, smerujúci do rieky Rajčanka, východnú časť odvodňujú prítoky potokov Zázrivá a Javorina, smerujúcich do rieky Turiec.
Výhľady
Vďaka nadmorskej výške je z menších odlesnených plôch obmedzený, no ďaleký výhľad. Severný aj južný smer obmedzujú vyššie susedné masívy, západným a východným smerom však možno pozorovať Krivánsku Fatru, Žilinskú i Turčiansku kotlinu. Pri vhodných podmienkach sú pozorovateľné Veľká Fatra, Západné Tatry, časť Nízkych Tatier, Moravsko-sliezske Beskydy a Javorníky.
Medzinárodná metlobalová asociácia
Medzinárodná metlobalová asociácia je združenie národných metlobalových tímov, ktorá bola založená vo Vermonte v USA.
Grammatikos
Grammatikos (gr. γραμματικός) bol titul využívaný v Byzantskej ríši. Pôvodne šlo o označenie učenca, či učiteľa na druhom vyučovacom stupni, neskôr výraz získal podobný význam ako pisár, notár alebo sekretár. Podľa niektorých názorov pojem počas vlády Komnénovcov nahradil termín asekretis. Slovo bolo využívané aj ako prezývka, mimo iné aj konštatinopolskými patriarchami (Ján VII., Nikolaos III.)
Skala (rozlišovacia stránka)
Skala môže byť:
Kokaín (rozlišovacia stránka)
Kokaín môže byť:
Suchý (geomorfologická časť)
Suchý je geomorfologickou časťou Nitrických vrchov.
Vymedzenie
Územie zaberá severnú časť Nitrických vrchov, tvoriacich podcelok na juhu Strážovských vrchov. Východným smerom susedí Rudnianska kotlina (podcelok Hornonitrianskej kotliny), zvyšok územia obklopujú už len časti pohoria. Na juhu pokračujú Nitrické vrchy časťou Rokoš a Rokošské predhorie, juhozápadným smerom leží Kšinianska kotlina. Západným smerom sa rozkladá už podcelok Zliechovská hornatina s časťami Kňaží stôl a Slatinská brázda a severne leží Belianska kotlina a Temešská vrchovina.
Turizmus
Hlavnou magistrálou je hrebeňom vedúci červeno značený chodník, ktorý z Rokoša vedie cez Čierny vrch, Suchý vrch a Demovec do sedla pod Homôľkou. Z rázcestí vedú chodníky do obcí v podhorí, napr. modrá z Demovca a zelená z lokality pod Capárkou do Závady pod Čiernym vrchom,  zelená zo Závadskej poľany do Valaskej Belej,  modrá zo Suchého vrchu do Liešťan a ďalšie. Atraktívne sú najmä najvyššie vrchy, poskytujúce zaujímavé výhľady.
Gever
Gever môže byť:
Kňaží stôl
Kňaží stôl môže byť:
Pleine-Selve (Gironde)
Pleine-Selve je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Podensac (obec)
Podensac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Michaél Glykas
Michaél Glykas (iné prepisy: Michael Glykas, Michail Glykas; gr.: Μιχαὴλ Γλυκᾶς; * asi 1118, Korfu † asi 1204, Konštantínopol) bol byzantský spisovateľ, historik, teológ a astronóm. Pracoval ako úradník (grammatikos), pre cisára Manuela I. Asi pre účasť na sprisahaní Theodóra Stypeiótesa, alebo pre kritiku cisára, mal byť čiastočne oslepený a dočasne (minimálne do roku 1164) uväznený. Cisára z väzenia poprosil o milosť básňou, a aj v neskoršom období cisárovi dedikoval viacero svojich diel. Písal aj teologické a exegetické práce, pre svoje názory na transsubstanciáciu sa dostal do konfliktu s cirkevnými hodnostármi. Jeho hlavným dielom bola jeho svetová kronika Biblos chroniké. Niekedy býva stotožňovaný s autorom menom Michaél Sikidites (iné prepisy: Michaél Sikidités, Michael Sikidites, Michail Sikiditis; gr. Μιχαὴλ Σικιδίτης).
Dielo
Svetová kronika vytvorená ako vzdelávací materiál pre mládež. Dielo nadväzuje na tzv. mníšske kroniky, ktorých úlohou bolo poskytnutie vzdelania širšiemu ľudu, nevyhýba sa preto moralizovaniu. Dielo obsahuje historické udalosti do roku 1118, jej historická hodnota avšak nie je veľká. Zameriava sa v nej skôr na opisy prírodných javov a teologické úvahy. Využíva rozličné metafory, či paraboly, v ktorých často vychádza z antického anonymného diela Fysiologos (Prírodovedec). Negatívne sa stavia voči Komnénovcom a najmä voči Alexiovi I.. Negatívne sa stavia proti antickmu učeniu, i proti ananké - historickému determinizmu.
Báseň pri príležitosti byzantského víťazstva nad Uhorskom v roku 1164, bola napísaná vo vysokom jazykovom štýle.
Prvá zbierka ľudových prísloví v Byzancii.
Báseň vznikla niekedy v roku 1159 vo väzení Numera, patrí do parainetickej (prosebnej) lyrickej literatúry. V 581 veršovom diele sa miesia klasické a ľudové prvky. Ľudový jazyk autor využíva najmä pri slovách, ktoré hovorí sám.
Britské národné florbalové družstvo mužov
Britské národné florbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Spojené kráľovstvo v medzinárodných florbalových súťažiach, podujatiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Britskej florbalovej asociácie (GBFUA). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1999. Vo februári 2018 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 31. miesto.
Jeho najlepším výsledkom je 13. miesto na Majstrovstvách sveta 2002. Od roku 2010 sa nedokázalo kvalifikovaž na ďalšie turnaje MS.
Robert Christgau
Narodil sa v newyorskom Queense a študoval na Dartmouth College, kde získal diplom z angličtiny. Najprv písal poviedky, ale onedlho sa začal venovať športovej žurnalistike. Neskôr sa začal venovať hudobnej tematike a svoje články publikoval napríklad v novinách The Village Voice, Esquire alebo New York. Označil Louisa Armstronga, Thelonious Monka, Chucka Berryho, The Beatles a New York Dolls za päť najväčších hudobných umelcov všetkých čias.
Jaroslav Kejzlar
Jaroslav Kejzlar (pseudonym: Emil Martoň; * 17. marec 1887, Červený Kostelec† 9. september 1973 alebo 24. august 1977, Praha ) bol spisovateľ a prekladateľ literatúry pre deti a mládež a vydavateľ, ktorý počas prvej Československej republiky na Slovensku pracoval ako učiteľ. Spolu s Jozefom Cígerom-Hronským založil vydavateľstvo Mládež v Kremnici a angažoval sa vo viacerých spolkoch.
Život
Absolvoval štúdium na učiteľskom ústave v Hradci Králové a od roku 1920 pôsobil ako riaditeľ na meštianskych školách v Námestove a v Kremnici a v rokoch 19291938 v Pezinku, pričom po roku 1938 sa vrátil do Čiech a napokon pôsobil v Prahe.
Počas pôsobenia v Kremnici spolu s Jozefom Cígerom-Hronským založil a viedol vydavateľstvo Mládež, pričom bol tiež predsedom Okresnej jednoty zväzu slovenského učiteľstva v Kremnici. Počas pôsobenia v Pezinku sa angažoval v spolkoch Slovenská liga, Sokol a v Matici slovenskej.
Psycho
Psycho môže byť:
Jaroslav Kejzlar
Tvorba
Venoval sa tvorbe literatúry pre deti a mládež. Vo vydavateľstve Mládež publikoval pôvodné aj upravené knihy rozprávok a povesti Dve rozprávky (1925), Predavač čínskeho vetra a iné čínske pohádky (1925), Povesti z Podkrkonošia (1927), Kytka rozprávok (1929), Štedrý večer... (1929), Tajomstvo záhrady (1930). Na Slovensku vydal aj román o osudoch vlastenecky cítiaceho slovenského chlapca Janko Budiš (1938). Okrem toho prekladal detskú literatúru z nemčiny a francúzštiny od Alphonsa Daudeta či Alfreda Assollanta.
Vodný útvar
Vodný útvar je trvalé alebo dočasné sústredenie vody na zemskom povrchu alebo pod ním (teda v zemskej kôre), najmä ak je charakterizované typickými formami výskytu a znakmi hydrologického režimu. Príklady vodných útvarov sú: vodný tok (alebo jeho časť), jazero, pásmo pobrežnej vody, prameň, podzemná voda (vymedzené množstvo podzemnej vody hydrogeologického kolektora), močiar, vodná nádrž, snehová pokrývka, ľadovec. Vodnými útvarmi sa zaoberá hydrológia a hydrogeografia.
Rosum
náhľad|Nočný pohľad na Rosum z [[Ružinovská ulica|Ružinovskej ulice.]] Rosum je novovybudovaný administratívny projekt. Nachádza sa na okraji Bajkalskej ulice v Bratislavskom Ružinove.
Projekt tvorí 20.875 metrov štvorcových kancelárií a 1.228 metrov štvorcových retailu. Výstavba začala v roku 2015 a bola dokončená v roku 2016. Objekt tvorí 10 poschodí a 470 parkovacích miest. Developerom je Penta Real Estate a architektom Helika.
Súčasťou projektu je nabíjacia stanica pre elektromobily a množstvo stojanov na bicykle pre zamestnancov.
Nachádza sa v exponovanej lokalite v blízkosti jazera Štrkovec na nároží Ružinovskej a Bajkalskej. Lokalita je obsluhovaná mestskou hromadnou dopravou, električkou číslo 9 a autobusmi číslo 50, 66, 98, 75, 74. V bezprostrednej blízkosti je cyklotrasa R26 a stanica Slovnaft BAjku.
FC Šerif Tiraspoľ
FC Šerif Tiraspoľ je moldavský futbalový klub sídliaci v meste Tiraspol. Klub bol založený v roku 1996 ako FC Tiras Tiraspol. Štadión Sheriff má kapacitu 12 746 divákov.
História
Klub bol založený v roku 1996 ako FC Tiras Tiraspol a prvý krát sa predstavil v moldavskej „B“ divízii. Následne postúpil do moldavskej „A“ divízie a pod vedením Ahmada Alaskarova zvíťazil v moldavskej Divizia Națională.
Úspechy
Je najúspešnejším moldavským futbalovým tímom (vo svojej histórií získal 20 ligových titulov).
Pomerol
Pomerol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mexické národné hokejbalové družstvo mužov
Mexické národné hokejbalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Mexiko v medzinárodných hokejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Mexico Ball Hockey Association. Jeho najlepším umiestnením je 12. miesto z majstrovstiev sveta v roku 2003.
Majstrovstvá sveta
Mexické družstvo sa zúčastnilo troch turnajov majstrovstiev sveta, prvýkrát v roku 2003. Hneď na prvom turnaji dosiahlo svoje najlepšie umiestnenie v podobe 12. miesta. Išlo však o posledné miesto, pretože jeho výsledky na turnaji boli kontumované pre nedostatočný počet hráčov. Na ďalších dvoch turnajoch obsadilo rovnako posledné miestotentoraz šestnáste, keď prehralo vo všetkých svojich zápasoch.
Federálna komisia pre komunikáciu
Federálna komisia pre komunikáciu (angl. Federal Communications Commission FCC) je nezávislá agentúra vlády Spojených štátov vytvorená štatútom (47 U.S.C. §151 a 47 U.S.C. § 154) na reguláciu medzištátnej (USA) komunikácie prostredníctvom rádia, televízie, drôtu, satelitu a kábla. FCC si zachováva jurisdikciu v oblasti širokopásmového prístupu, spravodlivej hospodárskej súťaže, využívania rádiových frekvencií, zodpovednosti médií, verejnej bezpečnosti a vnútornej bezpečnosti.
FCC bola založená zákonom o komunikáciách z roku 1934, aby nahradila funkcie rádiovej regulácie Federálnej rozhlasovej komisie. FCC prevzala nariadenie o drôtovej komunikácii od Interstate Commerce Commission. Mandát FCC sa vzťahuje na 50 štátov, dištrikt Columbia a územia Spojených štátov. FCC tiež poskytuje rôzne stupne spolupráce, dohľadu a vodcovstva pre podobné komunikačné orgány v iných krajinách Severnej Ameriky. FCC je financovaná výlučne z regulačných poplatkov. Má odhadovaný fiškálny rozpočet na rok 2016 vo výške 388 miliónov US $. Od decembra 2017 má 1 688 federálnych zamestnancov a to 50% mužov a 50% žien.
Kancelárie
FCC má jedenásť úradov pre zamestnancov. Kancelárie FCC poskytujú podporné služby.
Ústredie
náhľad|Federálna komisia pre komunikáciu, 445 12th Street [[Washington D.C.]] FCC v budove Portals v juhozápadnom Washingtone, DC.
Plieskavica
Plieskavica (iné názvy: pľúskavica, pľuskavica, pluskavica; v staroslovenčine: plískavice) môže byť:
Plieskavica môže byť aj pljeskavica.
Plieskavice (iné názvy: pľúskavice, pľuskavice, pluskavice; v staroslovenčine: plískavice) môže byť:
Poznámka
V dnešnej češtine sa názov plískavice naďalej používa, ale už len ako rodové meno časti rodov z čeľade delfínovité, konkrétne rodov Cephalorhynchus, Lagenodelphis, Lagenorhynchus a Grampus. V slovenčine majú dnes tieto štyri rody (rovnako ako niektoré ďalšie) rodové meno delfín.
Bratislavská župa (Česko-Slovensko, 1923 – 1928)
Bratislavská župa, úradný názov Župa XV. (neoficiálne pomenovanie Bratislavská veľžupa), bola jednotka územnej správy a samosprávy, zavedená v prvorepublikovom Česko-Slovensku v rámci nového župného zriadenia. Existovala v rokoch 1923 – 1928, mala rozlohu 11 458 km² a jej správnym centrom bola Bratislava.
Vznik a zánik župy
Po zániku Uhorska v roku 1918 bol pôvodný uhorský systém žúp (vrátane Bratislavskej) prevedený v takmer nezmenenom územnom rozsahu do správneho systému Česko-Slovenskej republiky. Toto provizórne postuhorské usporiadanie trvalo len do roku 1922. V roku 1920 bol prijatý zákon č. 126/1920 Sb. o zriadení župných a okresných úradov v republike Československej, ktorým malo byť celé územie Česko-Slovenska (okrem Prahy a Podkarpatskej Rusi) rozdelené na 21 žúp. Jednou z nich bola aj v nových hraniciach vymedzená Bratislavská župa, ako jedna zo šiestich žúp, zriadených na území Slovenska. V porovnaní s historickými (uhorskými) župami bol ich rozsah väčší a preto sa im na Slovensku hovorilo veľžupy. Bratislavská župa mala poradové číslo XV. Zákon stanovil vznik župného úradu na čele so županom, ktorý bol vládou menovaným štátnym úradníkom, a župného zastupiteľstva čoby samosprávneho orgánu. Pri župnom zastupiteľstve mal byť zriadený župný výbor, župná finančná komisia a ďalšie komisie. Bratislavská župa mala byť súčasťou nadregionálneho župného zväzu v rámci celého Slovenska.
Župné zriadenie čelilo od počiatku silnej kritike a bolo do praxe uvedené až v roku 1923, no iba na Slovensku. Dňa 30. septembra 1923 sa tu konali voľby do župných zastupiteľstiev. V Bratislavskej župe vtedy zvíťazili protivládne a opozičné strany. Županom Bratislavskej župy bol vymenovaný Matej Metod Bella.
Dňa 14. júla 1927 bol prijatý zákon č. 125/1927 o organizácii politickej správy, rušiaci župy a zavádzajúci krajinské zriadenie, účinný od 1. júla 1928. Bratislavská župa sa stala súčasťou krajiny Slovenskej. Na rozdiel od českých zemí, kde hranice žúp boli zachované aspoň ako vymedzenie volebných krajov pre voľby do Poslaneckej snemovne Národného zhromaždenia republiky Česko-Slovenskej, boli župy na Slovensku ako správne jednotky úplne eliminované.
Župy boli obnovené na území Slovenska ešte v rokoch 1939 – 1945 za Slovenského štátu. Vtedy vznikla i novo vymedzená Bratislavská župa.
Okresy
Pri vzniku mala Bratislavská župa týchto 15 okresov:
Oko dravca
Oko dravca (ang. Eagle Eye) je americký akčný triler z roku 2008, ktorý režíroval D. J. Caruso. V hlavnej úlohe sa predstavili Shia LaBeouf a Michelle Monaghan. Film bol vydaný pre klasické 35 mm a IMAX kiná.
Dej
Jerry Shaw (Shia LaBeouf) pracuje v miestnej kopírovacej službe a privyrába si tým, že s kamarátmi hrá poker o skutočné peniaze. Už dlhší čas nemá žiadny kontakt s rodinou, podľa ktorej bol vždy horší, než jeho dvojča, brat – Ethan (Shia LaBeouf). Nečakane sa Jerry dozvie o smrti svojho brata, ktorého dlhý čas nevidel. Potom pri výbere peňazí z bankomatu zistí, že na jeho účte je 750 000 amerických dolárov a po príchode do svojho bytu v ňom nájde veci, ktoré nikdy nevlastnil – jedy a zbrane. Shaw obdrží telefonát od záhadnej ženy, ktorá mu hovorí, aby utiekol z bytu, pretože za 30 sekúnd do jeho bytu vtrhne polícia. Šokovaný Jerry je zatknutý. Rachel Holloman (Michelle Monaghan) je slobodná matka so synom – Samom (Cameron Boyce). Volá jej rovnaká žena a vyhráža sa, že ak nesplní rozkaz, jej syn, ktorý je na ceste do Washingtonu na koncert (hrá na trúbke), umrie. Jerry a Rachel, dvaja vzájomne sa nepoznajúci ľudia, sú vyhlásení za verejných nepriateľov číslo jedna. Medzitým musia plniť rozkazy záhadnej ženy, ktorá má nad nimi neobmedzenú moc.
Pompéjac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Oko dravca
Zárobok
Počas otváracieho víkendu, film Oko dravca zarobil 29,1 milióna dolárov 3510 kinách v USA a Kanade, čím dosiahol 1. miesto v predaji. Do 15. februára 2009 zarobil 178 066 569 dolárov po celom svete—101,4 miliónov v USA a Kanada a 76,6 milióna v ostatných teritóriách. Rozpočet filmu bol 80 miliónov dolárov.
Pompéjac
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Talapkov Beskyd
Talapkov Beskyd je vrch v Oravských Beskydách. Leží nad Oravskou Lesnou, približne západne od Námestova a prechádza ním štátna hranica s Poľskom.
Poloha
Nachádza sa na západnom okraji pohoria, v geomorfologickom podcelku Ošust. Vrch leží na slovensko-poľskej hranici, na pomedzí Žilinského kraja a Sliezskeho vojvodstva. Zasahuje na územie okresu Čadca, Námestovo a Powiatu żywieckeho a katastrálne územie obce Nová Bystrica, Oravská Lesná a Ujsoły. Najbližšími sídlami sú juhozápadným smerom ležiaca Vychylovka, miestna časť Novej Bystrice, juhovýchodne situovaná Oravská Lesná a severovýchodne situovaná Soblówka. Na vrchole sa stretávajú hranice Chránenej krajinnej oblasti Kysuce a Horná Orava.
Opis
Talapkov Beskyd leží v západnej časti hlavného hrebeňa, medzi Úšustom a Rycierovou horou. Je uzlovým vrchom, kde sa na pohraničný oravskobeskydský hrebeň pripája hrebeň vedúci od Okrúhlice, oddeľujúci región Kysúc a Oravy. Severným smerom leží Muńcul, západne susedí Svítková a Rycierova hora, južne Mrvova  a Demänovská Kykula  a východne Bukovina , Krkoškuľa  a Bednárová. Severnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky rieky Sola, voda z juhozápadných častí odteká potokom Vychylovka do Bystrice a z juhovýchodných Bukovinským potokom do Bielej Oravy. Vrcholom vedie hrebeňovka, kopírujúca hranicu.
Majstrovstvá sveta v zimnom plávaní 2018
náhľad|WSWC 2018-00 Súťaže
Majstrovstvá sveta v zimnom plávaní 2018 boli 11. Majstrovstvá sveta v zimnom plávaní, ktoré prebehli 6. až 10. marca 2018 v Tallinne. Boli podujatím typu masters, kedy sa súťaží vo vekových kategóriách mužov a žien s intervalom 5 rokov (konkrétne kategórie A až J2), štartuje sa  na princípe komerčných prihlášok (štart na 450 m stál 80€). Šampionát bol súčasťou osláv 100. výročia deklarácie o samostatnosti Estónska z 24.2.1918
Talapkov Beskyd
Výhľady
Vrchol hory pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z malých odlesnených častí a lokalít s nízkou vegetáciou sú viditeľné okolité vrchy Oravských a Kysuckých Beskýd (Beskid Żywiecki), Oravskej Magury a Kysuckej vrchoviny, no tiež Malá Fatra a Tatry.
Majstrovstvá sveta v zimnom plávaní 2018
Základné informácie
Organizátor podujatia: Medzinárodná asociácia zimného plávanid IWSA (International Winter Swimming Association) so sídlom v Jelgave (Lotyšsko).
Poveternostné podmienky: denné teploty vzduchu boli 0-5°C, súťažilo sa od 10. do 15. hod., v prípade súťaže na 450 m sa plávalo aj po zotmení (do skončenia súťaže).
Organizačné zabezpečenie: centrálny hotel Euroopa bol sídlom štábu WSWC (vo vzdialenosti asi 100 m od bazéna), pri bazénoch tribúny, priame prenosy pretekov boli vysielané v kuloároch do hotela Euroopa, šatne na prezliekárne boli spojené so saunami určenými pre súťažiacich po skončení ich disciplín. Všetci účastníci WSWC 2018 dostali účastnícky diplom a účastnícku pamätnú medailu.
Účasť a pravidlá
Účasť: 1100 súťažiacich, zo Slovenska sa súťaží zúčastnilo 58 plavcov/plavkýň, najväčšie skupiny otužilcov boli z Košíc a okolia (asi 40 osôb) a zo Žiliny (10 osôb). Súťažilo sa na tratiach 25, 50,100, 200 a 450 metrov a pre plávanie 200 a 450 m boli nutné vyhlásenia o zdolaní definovaných kvalifikačných tratí vo vode do 5°C, zdravotné potvrdenia a EKG od lokálneho lekára a deň pred súťažami  boli povinné aj zdravotné kontroly na mieste (krvný tlak a EKG).
Hlavné pravidlá: plavci v jednotlivých kategóriách plávali v rozplavbách, z výsledných časov vzniklo konečné poradie. Súťažné plavecké štýly boli  voľný spôsob, prsia a otváracou disciplínou boli preteky na  25 m štýlom motýlik. Súťaží sa vždy od najstaršej kategórie J2 po najmladšiu A. Súťažiaci na 1.-3. mieste získali medailey udeľované každodenne na konci súťaží.
Výsledky a sprievodný program
Najúspešnejšie tímy plavcov boli z Nemecka, Ruska  a Česka (exaktné tabuľky úspešnosti štátov sa na WSWC nevedú), účastníci zo Slovenska získali jeden bronz a jedno striebro (obaja na trati 450 m). Najúspešnejších individuálnym plavcom bol Nemec Christof Wandratsch (Nemecko) s ôsmimi medailami z 9 disciplín a s najlepším absolútnym časom na 450 m z 88 súťažiacich.
Mimosúťažný program: slávnostné otvorenie podujatia, seminár s témami zimného plávania a otužovania (aj so slovenskou účasťou), záverečná recepcia v neďalekom Estónskom námornom múzeu.
Výletné ciele: v meste hlavne  historické centrum s centrálnym námestím,  parlamentný kopec s vyhliadkami na mesto, Polárium v ZOO s expozíciou ľadových  medveďov. Okolité výletné ciele tvorili jachtársky prístav  Pirina vybudovaný pre Letné olympijské hry  1980 v Moskve a jednodňové výlety blízkym trajektom do Helsínk.
Radim Jančura
Radim Jančura (* 12. január 1972 Ostrava ) je český podnikateľ a manažér, známy najmä ako zakladateľ a vlastník spoločností Student Agency a RegioJet. Je člen správnej rady Nadačného fondu pre boj proti korupcii a financuje český nadačný fond "Stínové Ředitelství silnic a dálnic".
Vzdelanie
Absolvoval Elektrotechnickú fakultu (dnes Fakulta elektrotechniky a komunikačných technológií) na Vysokom učení technickom v Brne a získal titul inžinier.
Podnikanie
Založil, vlastní a riadi spoločnosť Student Agency, ktorá prevádzkuje „žlté“ autobusy, predáva letenky a konkuruje Českým dráham v osobnej železničnej doprave spoločnosťou RegioJet. Je vlastník spoločnosti DPL Real, ktorej patrí brniansky Dům pánů z Lipé.
V roku 2012 inicioval vznik nadačného fondu s názvom „Stínové ŘSD“ (Tieňové riaditeľstvo ciest a diaľnic), ktoré svojou činnosťou poukazuje na chyby v činnosti dopravných staviteľov a najmä štátneho Ředitelství silnic a dálnic. Ako významný dopravca na diaľnici D1 je Radim Jančura dlhodobý kritik ích pomalých rekonštrukcií.
Od 19. apríla 2013 do 1. februára 2018 bol konateľom spoločnosti Tick Tack Taxi.
Dostal mnoho ocenení, napríklad Podnikatel roku 2005.
Grünfeld
Grünfeld, Grunfeld or Gruenfeld môže byť:
Toy Story 4
náhľad|Logo filmu Toy Story 4 je americký animovaný film z roku 2019 režiséra Josha Cooleya, produkovaný spoločnosťami Walt Disney Pictures a Pixar Animation Studios.
Brampton
Brampton môže byť:
Uhorková sezóna
náhľad|Titulná strana novín [[Roswell Daily Record z 8. júla 1947 informujúca o tzv. roswellskom prípade, pozorovaní neidentifikovaného lietajúceho predmetu (ufa) pri meste Roswell v Novom Mexiku]] Uhorková sezóna je publicistické a hovorové označenie pre obdobie, keď sa v spoločnosti alebo v konkrétnej oblasti spoločenského diania, ako napríklad politika, šport či divadlo nič vážnejšie nedeje.
Spravidla ide o obdobie leta, respektíve letných prázdnin, ktoré je chudobné na mediálne zaujímavé udalosti, v dôsledku čoho masmédiá publikujú menej kvalitné články o spoločensky menej dôležitých témach bez hlbšieho či trvalejšieho významu. Niekedy ide o senzačné či nafúknuté správy, správy prevzaté zo zahraničia či dokonca o hoaxy.
Príkladom tém uhorkovej sezóny v 20. storočí vo svete boli napríklad pozorovania ufa, lochnesskej príšery či správy o kruhoch v obilí. Okrem toho sa periodiká snažia udržať si výšku odberu napríklad súťažami. V televízii sa uhorková sezóna prejavuje napríklad častým vysielaním repríz. Charakteristickou je uhorková sezóna aj pre divadlo, kde sa hodnotnejšie a vážnejšie diela často hrávajú iba v zimnej sezóne.
Pôvod spojenia
Slovné spojenie uhorková sezóna pochádza pravdepodobne z nemeckého slova Sauregurkenzeit („čas kyslých uhoriek“). Nemecké slovo malo podľa hypotézy prezentovanej napríklad jazykovedcom Ľuborom Králikom, vzniknúť prostredníctvom ľudovo-etymologickej zámeny spojenia Zores- und Jokres-Zeit („čas starostí a drahoty“), ktoré označovalo obdobie, počas ktorého dochádzalo k oslabeniu obchodných aktivít a ktoré ľudia spájali predovšetkým s letom. Postupne malo začať označovať aj obdobia chudobné na politické a kultúrne udalosti. Podľa podobnej hypotézy Jana Chaloupka pochádza spojenie z jazyka jidiš, zo spojenia zóress und jókresszeit („čas starostí a drahoty“), ktoré označovalo obdobie neskorého leta. Toto spojenie, ktoré malo byť vzdialené nemecky hovoriacim ľudom malo byť skomolené do podoby sauere Gurkenzeit. Druhá hypotéza vychádza z toho, že spojenie pôvodne označovalo letné obdobie, keď sa uhorky oberali, zavárali alebo predávali. Podľa menej pravdepodobnej hypotézy označoval nemecký pojem pôvodne zimné obdobie, keď sa v Nemecku nepodával čerstvý šalát, ale zavárané kyslé uhorky.
Jedným z najstarších výskytov spojenia v historických prameňoch je zmienka v liste z roku 1828 adresovanom Johannovi Wolfgangovi Goethemu jeho známym z Berlína. Táto korešpondencia spojenie používa jednak v súvislosti so situáciou vo svete obchodníkov ale aj v oblasti divadla. Do češtiny sa termín dostal v 80. rokoch 19. storočia, pričom najstaršou zmienkou je pravdepodobne využitie pojmu v humoristickom zborníku Paleček z roku 1875. V slovenskej tlači sa výraz objavuje v júli 1907, keď viaceré noviny informovali o tom, že na učiteľku kúpajúcu sa v Jadranskom mori pri ostrove San Giorgio zaútočil obrovský žralok, ktorý ženu usmrtil a zjedol.
Zaujímavosť
Pôvodný článok slovenskej Wikipédie o uhorkovej sezóne citoval 21. augusta 2022 vo svojej homílii gréckokatolícky arcibiskup Cyril Vasiľ počas odpustovej slávnosti v Ľutine.
Barbora Balážová
Bc. Barbora Balážová (* 18. marec 1992, Topoľčany) je slovenská hráčka stolného tenisu. Je dvojnásobnou účastníčkou Letných olympijských hier, zúčastnila sa hier v Riu de Janeiro 2016 a v Tokiu 2020. Je tiež dvojnásobnou vicemajsterkou Európy v zmiešanej štvorhre.
Životopis
Balážová od detstva pôsobila v klube ŠKST Topoľčany, stolný tenis hrá od siedmich rokov. Vyštudovala bakalársky program na Fakulte telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave. K marcu 2022 hrala za francúzsky stolnotenisový klub Saint-Denis US 93 Tennis de Table.
Na svojej prvej olympiáde v Riu skončila Balážová v dvojhre v druhom kole po prehre s Li Fen.
Vichren (chata)
Chata Vichren je celoročne otvorená horská chata, ktorá leží v pohorí Pirin v juhozápadnom Bulharsku.
Poloha
Chata sa nachádza v severnej časti pohoria Pirin v nadmorskej výške na skalnom prahu v doline rieky Bănderica na jej ľavom brehu. Chata leží medzi vrchmi Vichren a Todorin vrăh.
Dostupnosť
Priamo ku chate vedie 16 km dlhá asfaltová cesta z mesta Bansko. Cesta pešo z Banska po turistickej trase trvá zhruba 4,5 hodny. Ku chate premáva niekoľkokrát za deň aj pravidelná minibusová linka z autobusovej stanice v meste Bansko.
Charakteristika a dejiny
Chata Vichren bola postavená Bulharským turistickým zväzom v rokoch 1939 – 1941. Jej prvé meno bolo chata Eltepe, podľa starého názvu vrchu Vichren. V chate je zavedená voda aj elektrická energia a pri objekte sa nachádza aj parkovisko. Celý komplex pozostáva z dvoch masívnych dvojposchodových budov a niekoľkých bungalovov. Celkovo dokáže komplex ubytovať až 196 hostí. V chate sa nachádza reštaurácia s teplou kuchyňou a bufet. Vykuruje sa pevným palivom a kemping v okolí chaty je zakázaný.
Okolie
V blízkosti chaty vedie niekoľko turistických trás. Najbližšie prírodné zaujímavosti sú Bănderické jazerá, z ktorých najdostupnejšie a najbližšie sú jazero Okoto a Ribnoto jazero. Chata tiež slúži ako východiskový bod k výstupom na vrch Vichren, najvyšší vrch pohoria Pirin a druhý najvyšší vrch Bulharska.
Actium
Mys na západe stredného Grécka. Roku 31 pred n.l. sa tu odohrala námorná bitka medzi Octaviánovým loďstvom vedeným vojvodcom Agrippom a Marcom Antoniom, ktorý velil východnej časti rímskeho štátu.
Rozhodujúca časť bitky sa odohrala v úžine tvoriacej vchod do Ambrakijského zálivu. Vchod do zálivu blokovali Agrippove lode, pričom Marcus Antonius sa ich blokádu snažil prelomiť. Agrippa zvolil taktiku, na základe ktorej postupne vylákal Antoniove lode zo zostavy na šíre more a potom s druhou časťou eskadry napadol zvyšok nehybne stojacich Antoniových lodí.
Egyptské lode, ktoré poskytla kráľovná Kleopatra VII., opustili bojisko a za nimi namierila aj Antoniova loď. Útekom Antonia sa rozhodlo o osude bitky. Zvyšok lodí síce bojoval udatne, ale bez koordinácie velenia nemal šancu na úspech.
Národné hokejbalové družstvo mužov Kajmaních ostrovov
Národné hokejbalové družstvo mužov Kajmaních ostrovov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Kajmanie ostrovy v medzinárodných hokejbalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Cayman Islands Ball Hockey Association (CIBHA), ktorá bola založená v roku 2005. Jeho najlepším umiestnením je 14. miesto z majstrovstiev sveta.
Vrcholné podujatia
Družstvo Kajmaních ostrovov sa zúčastnilo šiestich turnajov majstrovstiev sveta, prvýkrát v roku 2005. Zakaždým účinkovalo v B divízii a ani raz nedokázalo postúpiť do A divízie. Najlepšie umiestnenie dosiahlo v rokoch 2005, 2007 a 2015, keď obsadilo 14. miesto.
V roku 2014 hostili Kajmanie ostrovy turnaj Karibského pohára a domáce družstvo na ňom dokázalo zvíťaziť, keď vyhralo všetky stretnutia.
Geórgios Pachymeres
Geórgios Pachymeres (iné prepisy: Geórgios Pachymerés ; Georgios Pachymeres, Georgios Pachymeris; gr. Γεώργιος Παχυμέρης; * 1242, Nikaia† 1310) bol byzantský učenec, spisovateľ, historik, sudca a filozof. Býva označovaný ako najväčší polyhistor svojej doby. V rodnej Nikáji sa mu dostalo vzdelania vo filozofickej škole založenej Jánom Vazatzom. Po roku 1261 (obnovenie Byzantskej ríše Nicejským cisárstvom) prišiel do Konštantínopola, kde študoval u Georgia Akropolitu. V Konštantínopole pôsobil aj ako klerik, diakon a ako cirkevný hodnostár (protekdikos), či cisársky sudca (dikaiofylak). Počas svojho života napísal viacero diel, ktoré síce nevynikajú veľkou originalitou, ale dokazujú šírku a hĺbku jeho znalostí a poskytujú informácie o societe, myslení a dejinách v počiatkoch palaiologovskej doby. Jeho najvýznamnejším dielom bola kronika popisujúca súdobé dejiny.
Dielo
13-dielne historické dielo popisujúce udalosti rokov 12551308 (do roku 1261 len stručne). Dielo autor písal na základe svojich vlastných skúseností, využíva ale aj početné písomné podklady, ktoré nielen kopíruje, ale aj uvádza. Značnú pozornosť venuje cirkevným udalostiam (napr. spory o úniu so Západom). Jeho vyjadrenia sa javia byť objektívne a nestranné, zároveň však obsahujú aj autorove názory a kritiku. Významne sa venuje byzantsko-osmanským vojnám a úpadku byzantskej moci v Malej Ázii. Kroniku nepísal typickým byzantským štýlom, ale inšpiráciu hľadal v antickej historiografii, najmä v Thoukydidovi. Hýbateľom svetových udalostí uňho podľa antickej tradície alegorická Tyché, verí teda historickému determinizmu.
Lili Taylorová
Lili Anne Taylorová (* 20. február 1967, Glencoe, Illinois, USA) je americká herečka, známa z filmov ako Mystic Pizza (1988), Arizonský sen (1993), Štyri izby (1995), Strelila som Andyho Warhola (1996), Zámok hrôzy (1999), Naživo z Bagdadu (2002), V zajatí démonov (2013) a z televíznych seriálov ako Odpočívaj v pokoji (20022005), Ja a robot (2013) a American Crime (20152017).
Detstvo a mladosť
Taylorová sa narodila ako piate zo šiestich detí. Vyštudovala New Trier High School v meste Winnetka, v štáte Illinois v roku 1985.
Kariéra
V roku 1996 si zahrala v životopisnom filme Strelila som Andyho Warhola. V roku 1998 sa objavila v epizóde "Mind's Eye", v televíznom seriály Akty X a bola nominovaná na cenu Primetime Emmy za vynikajúcu hosťujúcu herečku v dramatickom seriáli. Taylorová hosťovala v druhej a tretej sérii televízneho seriálu Odpočívaj v pokoji, kde stvárnila postavu menom Lisa Kimmel Fisher. Za svoj herecký výkon získala nomináciu na Primetime Emmy.
Taylorová v roku 2005 získala cenu za najlepšiu herečku na Medzinárodnom filmovom festivale v Kodani, za jej herecký výkon vo filme Factotum. V roku 2009 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Johnny Depp, Christian Bale, Billy Crudup a Stephen Lang, Leelee Sobieski vo filme Verejní nepriatelia. Objavila sa tiež v televíznom seriály Ja a robot, z roku 2013. V rovnakom roku si zahrala v horore V zajatí démonov. Po boku Felicity Huffman si zahrala v televíznom seriály American Crime a po boku Matthewa Rhysa v televíznom seriály Perry Mason.
Jej práca bola a je väčšinou v zameraná na nezávislé filmy a divadlo.
Pompignac
Pompignac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pavol Pekarčík
Pavol Pekarčík (*1972, Spišská Sobota) je slovenský dokumentárny režisér, strihač a kameraman.
Život a dielo
Absolvoval katedru Dokumentárnej réžie na FTF VŠMU v Bratislave ako žiak Dušana Hanáka a Vlada Balca.
Spolu s Ivanom Ostrochovským nakrútil film Menšie zlo (2004), sondu do vzťahov medzi Slovákmi a politikmi v období druhých priamych prezidentských volieb. Následne, v tom istom roku spolupracujú na televíznej dokumentárnej snímke Vietor, v ktorej sa venujú dopadom horskej kalamity na obyvateľov Tatier. Prostrediu hôr sa taktiež venuje vo filme Karakoram (2005), či Uli Blaho (2006). Spolu s Petrom Kerekesom a Ivanom Ostrochovským v roku 2013 natočili dokumentárny film Zamatoví teroristi.
Pekarčík pracoval ako strihač a kameraman na filme Ivana Ostrochovského Ilja (2010), ako pomocný režisér na filme Martina Šulíka Cigán (2011) a ako koproducent, vedúci výroby a pomocný režisér filmu Ivety Grófovej Až do mesta Aš (2012).
Ako režisér tiež nakrútil niekoľko dokumentárnych cyklusov. Z mesta do mesta (2011) o fenoménoch slovenských miest. Spolupracoval na cykle Ukrajinská Čítanka (2015) o ukrajinských spisovateľoch. Podobne tak aj v minuloročnom Slovenská čítanka (2022). Najnovším televíznym počinom Pekarčíka je film 8 rokov pri frontovej línii (2023) o osudoch obyvateľov doneckej oblasti na Ukrajine.
Pekarčíkove Hluché dni z roku 2019 získali cenu za najlepší film na festivale Jeden svet 2019. Snímka sa venuje príbehom nepočujúcich detí z rómskych osád.
Externé odkazy
Pavol Pekarčík | dafilms.cz
Pavol Pekarčík v Česko-Slovenskej filmovej databáze
Pavol Pekarčík | DOKweb
Pavol Pekarčík v Internet Movie Database
Pondaurat
Pondaurat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brampton (Ontário)
Brampton je mesto v kanadskej provncii Ontáriu. V sčítaní obyvateľstva v roku 2016 malo 593 638 obyvateľov.
Dejiny
Osídlenie v údoliach riek Credit River a Humber River siaha približne 8000 rokov pred n.l. V roku 1818 boli Chinguacousy a Toronto Gore Townships zmerané zememeračmi.
Letisko '79 – Prípad Concorde
Dej
Posledná zo série Letisko. George Kennedy opäť v úlohe Joe Patroniho a tentoraz dokonca pilotuje Concord na linke do Paríža. Na palube lietadla sa nachádza aj reportérka Maggie Whelanová (Susan Blakelyová), ktorá má v rukách kompromitujúce dokumenty a chce ich dať tlači. Ľudia, ktorých by mohla tým zničiť, sa rozhodnú ju umlčať, a tak nasmerujú na lietadlo Concord riadenú strelu, ktorá ho zostrelí a rozlomí sa na dve časti v Alpách.
Brampton (Ontário)
Dejiny
Územie do roku 1834 John Elliott rozdelil na parcely na predaj, nazval ho „Brampton“. Názov bol onedlho prebratý ďalej. Elliott pochádzal z Bramptonu v Anglicku.
V roku 1853 bol Brampton založený ako dedina (village). Vtedy mal viac než 500 obyvateľov. V januári 1867 sa okres Peel County odpojil od okresu County of York. Zlúčené boli od roku 1851. Brampton sa stal sídlom Peel County a od roku 1873 mal štatút mesta (town).
V roku 1856 Grand Trunk Railway pripojila mesto k železničnej sieti, nasledoval ekonomický rozmach. Edward Dale v roku 1860 založil pestovanie kvetov, mesto sa vďaka nemu stalo “Flowertown of Canada”. V roku 1869 mal Brampton 1 800 obyvateľov. V roku 1910 malo mesto 4000 obyvateľov. V 50. rokoch 20. storočia vznikla plánovaná komunita Bramalea. V roku 1974 bol vytvorený Region of Peel a Brampton dostal štatút mesta (city). Bol vytvorený z Chinguacousy Township, Toronto Gore Township, a pôvodného Town of Brampton.
Doprava
Mestskú dopravu zabezpečuje Brampton Transit so 70 linkami. Od roku 2010 prevádzkuje Züm, expresné autobusové linky. Celkovo vlastní 450 autobusov. V roku 2019 prepravil takmer 32 miliónov pasažierov.
Bramptonom prechádzajú diaľnice 410 a 407 ETR, na juh od mesta diaľnica 401. Na juh od mesta je aj Pearsonovo medzinárodné letisko.
Kultúra
V Bramptone sú divadlá The Rose a Lester B. Pearson Theatre. Medzi múzeá patria: PAMA - Peel Art Gallery, Museum & Archives, The Great War Flying Museum a The Lorne Scots Regimental Museum.
Porchères
Porchères je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dolinka pod Sedielkom
náhľad|Dolinka pod Sedielkom a Modré pleso. Pohľad zo Sedielka Dolinka pod Sedielkom je vyšné severozápadné odvetvie Malej Studenej doliny, presnejšie Kotliny Piatich spišských plies ohraničené severozápadným úsekom Prostredného hrebeňa, hlavným hrebeňom od Širokej veže po Malý Ľadový štít a Ľadovým hrebeňom vo Vysokých Tatrách.
Dolinka má rozlohu je úzka a dlhá. Je to kamenná pustatina, tu a tam len riedko pokrytá trsmi trávy a alpskou vegetáciou. V jej hornej časti sa nachádza malý ľadovcový kar a v ňom Modré pleso, najvyššie položené nevysychajúce tatranské jazero. V dolinke, pre jej celodenné zatienenie, býva často v letných mesiacoch sneh.
Názov
Vyplýva z polohy pod Sedielkom.
Turistika
Dolinkou vedie z Malej Studenej doliny cez Sedielko do Javorovej doliny zeleno značkovaný chodník a  žlto značkovaný chodník na Priečne sedlo a do Veľkej Studenej doliny.