cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ivan Zbíňovský
Život
Ivan Zbíňovský nepracoval dlho v obchode u rodičov. Po skončení základného vzdelania pôsobil ako účtovník v obchode s galantérnym tovarom u rodákov z Turca – Országovcov – pôvodom z Kláštora pod Znievom. Bol to veľmi vzdelaný a ambiciózny muž, neustále študoval a čítal. Mal veľmi dobré kontaky s profesormi z varšavských škôl, lekármi z nemocnice a neustále sa učil cudzie jazyky, na čo mal skutočne mimoriadny talent: ovládal slovenčinu, poľštinu, ruštinu, nemčinu, maďarčinu, japonštinu a španielčinu. Dokonca zo Španielska si objednával vedecké knihy, lebo sa zaoberal okultizmom a hvezdárstvom. Vlastnil tiež rôzne mapy vesmíru. Prostredníctvom príslušníkov z vrstiev inteligencie sa dostal do kontaku i s poľskou šľachtou. Často sa večer táto spoločnosť miestnych vzdelancov stretávala u Zbíňovských doma, pričom im matka Zuzana často varievala halušky. Financie pre Ivana Zbíňovského nemali cenu, preto stále „smrdel grošom“. Peniaze, ktoré zarobil, alebo dostal od svojho brata Aladára ihneď minul za motýle, alebo knihy. Pracoval v obchode Országovcov, kde viedol výrobu kožených predmetov: peňaženiek, tašiek a pod. Ivan Zbiňovský bol „nepokojná duša“. Hocikedy si zmyslel, že odchádza na nejakú cestu. Zbalil si veci a „zmizol“ z domu. Za niekoľko týždňov prišiel pozdrav z Kanárských ostrovov, Španielska, Portugalska, Ecuadoru a pod. Portugalský prezident mu dal v tom čase plnú moc na budovanie kávových plantáží v Ecuádore. Dlho býval z domu preč a potom sa vždy vrátil s bohatými zbierkami nových exotických motýľov. Tieto zbieral už do svojho detstva a preparoval zbierku pre vznikajúce Slovenské národné múzeum. Mal veľa priateľov – zberateľov nielen v Poľsku, ale i v cudzine. Poznal sa takmer so všetkými významnými zberateľmi hmyzu v tom období.
Spolupracoval hlavne s bohatým poľským továrnikom Friedrichom Pulzom, ktorý mal vo Varšave fabriku na výrobu voňaviek a mydiel. S týmto si motýle často vymieňal a Pulz chcel od neho kúpiť i celú jeho zbierku, ale Zbíňovský je nepredal, napriek tomu, že mu dával obrovskú sumu (vraj 30 000 rubľov za jednu škatuľu exotických motýľov), pretože Zbíňovský povedal, že ju buduje pre svoj – slovenský národ. Pri budovaní jeho zbierky mu pomáhali aj chlapci, ktorí pracovali v ich obchode. Za každý chytený exemplár ich odmenil, preto sa mu podarilo vybudovať aj veľmi slušnú zbierku zástupcov európskej motýlej fauny. Motýle každoročne prinášala do Martina jeho matka, ktorá chodievala na Turiec, kde nosila darčeky a navštevovala príbuzných v Košťanoch, Vrútkach a pod. Pôvodne panoval názor, že motýle prinášali do Turca olejkári, ale tento názor sa nepotvrdil. Ivan Zbíňovský chcel poznať i oblasť Ruska, hlavne jeho východnú časť. Odcestoval do Vladivostoku a tu pracoval v obchode I. A. Čurina, ktorý mal v tejto oblasti veľa filiálok. Tu sa Ivan stáva vedúcim galantérneho oddelenia a chodieval nakupovať tovar do Rakusko – Uhorska, Francúzska, Nemecka a pod. Často navštevoval i francúzske továrne, pretože francúzske firmy sa snažli prostredníctvom neho získať viac odberateľov v Rusku. Ako obchodný agent sa z poverenia francúzskych obchodníkov dostal cez celú Áziu až do Japonska. Ivan Zbíňovský sa oženil dosť neskoro. Vzal si veľmi mladú ženu, ktorá bola dcérou poľského šľachtica. Manželstvo sa mu však nevydarilo, namal ani žiadnych potomkov. Po vypuknutí prvej svetovej vojny sa Ivan prihlásil do ruskej armády, kde v 8. štábe pôsobil ako prekladateľ. V roku 1917 prevzal pri Moskve fabriku na hračky, ktorá bola v tom čase jedinou v Rusku a patrila Országovcom, u ktorých Ivan pracoval i predtým. Ivan Zbíňovský dostal v tomto období zápal pľúc, ktorý mal u neho zlý priebeh. V čase, keď sa už necítil dobre, chcel ísť do Maríkovej na Slovensku, kde mal príbuzných, ale to sa mu už nepodarilo, lebo zomrel. Pochovaný je v blízkosti Moskvy.
Jeho zbierka hmyzu (prevažne exotických ale i európskych motýľov) v počte 633 kusov v 48 škatuliach je t. č. uložená v Slovenskom národnom múzeu v Martine – Múzeu Andreja Kmeťa. Zbierku daroval múzeu v roku 1913. Záznam o darovaní sa nachádza i v Časopise muzeálnej slovenskej spoločnosti, kde sa uvádza, že zbierku v počte cca 1200 kusov motýľov, chrobákov a iného hmyzu venoval múzeu Ivan Zbíňovský. Ďalší záznam o tomto dare je i v zápisnici XX. valného zhromaždenia Muzeálnej slovenskej spoločnosti zo dňa: 6. 8. 1913, kde sa uvádza, že táto zbierka je jedna z najkrajších ozdôb múzea. V múzeu Andreja Kmeťa v Martine je iba jeho zbierka motýľov. Chrobáky a ostatné druhy exotického hmyzu zostali v Slovenskom národnom múzeu v Bratislave.
Ako píše RNDr. Vladimír Straka z Turčianského múzea Andreja Kmeťa: „svojou zbierkou si Ivan Zbíňovský v slovenskej muzeológii postavil svoj pomník“.
Bibliografia
Nie je známe, že by bol publikoval niektoré entomologické články, prípadne iné – prírodovedne zamerané práce.
Confolens (obvod)
Confolens je obvod v departemente Charente a regióne Nové Akvitánsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 10 kantónov a 139 obcí.
Koča
Koča môže byť:
NGC 7486
NGC 7486 je hviezda v súhvezdí Pegas, ktorú objavil anglický astronóm Ralph Copeland 3. decembra 1877.
Lützow
Lützow môže byť:
Kočí
Kočí môže byť:
Versonnex (Haute-Savoie)
Versonnex je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 7487
NGC 7487 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 3. augusta 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Kapteynova schéma
Kapteynova schéma je numerická metóda na určovanie priestorovej hustoty hviezd Galaxie (funkcia hviezdnej hustoty). Zakladá sa na porovnaní pozorovaného počtu hviezd rozličnej jasnosti (funkcia jasnosti) s teoretickou funkciou jasnosti pri rovnomernom rozložení hviezd v priestore. Podmienkou K. s. je, aby bola známa funkcia svietivosti hviezd a medzihviezdna absorpcia svetla. Novšie sa používajú zlepšené varianty Kapteynovej schémy.
Drosendorf-Zissersdorf
Drosendorf-Zissersdorf je mesto v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Horn.
Žije tu obyvateľov.
Kuntzig
Kuntzig je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Koincidencia (fyzika)
Koincidencia je výskyt dvoch udalostí súčasne a/alebo priestorový alebo časový súhlas dvoch značiek či signálov (najmä na meranom telese a na merítku).
Príklady:
Kim Peek
Laurence Kim Peek (* 11. november 1951, Salt Lake City, Utah, Spojené štáty† 19. december 2009, Murray, Utah, Spojené štáty) bol Američan s výnimočnou pamäťou, tzv. savant („učenec“). Hoci mu bol diagnostikovaný autizmus, podľa štúdie amerického genetika Johna M. Opitza, andrológa Jamesa F. Smitha a talianskej pediatričky Lucie Santorovej, sa uňho prejavoval Opitzov-Kaveggiovej syndróm (FS syndróm).
Schopnosti
Väčšinu času žil v Salt Lake City, kde často navštevoval miestnu knižnicu. Počas života prečítal približne 11 000 kníh. Dokázal čítať veľmi rýchlo (dvojstranu za 12 minúty, pričom každým okom čítal jednu stránku) a dokázal si zapamätať 98-99 % obsahu. Vedel priradiť deň v týždni ku každému dátumu až 1500 rokov naspäť. S ľahkosťou si memorizoval napr. americké poštovné smerovacie čísla, telefónne a iné zoznamy, tabuľky a pod.
Zaujímal sa o veľké množstvo vedných disciplín, väčšinou ale o faktografické obory ako je geografia a história – napr. matematické úlohy na vyššej úrovni nedokázal riešiť. Často sa účastnil rôznych vystúpení, v ktorých nechal obecenstvo, aby mu kládli ľubovolné otázky, na ktoré vždy vedel odpoveď.
Jeho IQ pritom dosahoval iba 73 bodov a taktiež z rôznych testov vyplýval jeho nedostatok sociálnej a emočnej inteligencie. Spoločensky bol veľmi závislý na svojom otcovi, ktorý ho sprevádzal na každom kroku.
V roku 1984 sa s ním náhodou stretol spisovateľ Barry Morrow, ktorého Kim Peek natoľko inšpiroval, že podľa neho napísal scenár k filmu Rain Man (hlavnú rolu stvárnil Dustin Hoffman, ktorý za Peekom osobne pricestoval a niekoľko týždňov „študoval“ jeho správanie).
Smrť
Zomrel 19. decembra 2009. Verejnosti to oznámila agentúra AP. Kim utrpel infarkt a neskôr v nemocnici zomrel vo veku 58 rokov. Jeho otec Fran Peek zomrel 5. apríla 2014 vo veku 88 rokov.
Strezenice
Strezenice je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Gänserndorf.
Étaules (Côte-d’Or)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Caracalla
Caracalla (* 4. apríl 188, Lugdunum (dnešný Lyon) – † 8. apríl 217, Harran) rodným menom Lucius Septimius Bassianus a neskôr nazývaný Marcus Aurelius Septimius Bassianus Antoninus Augustus Caracalla bol v rokoch 211 – 217 rímsky cisár.
Zo života
Jeho otec bol rímsky cisár Septimius Severus, matka Julia Domna. Po otcovi mal italský a púnsky pôvod, matka bola Sýrčanka. Jeho občianske meno bolo Lucius Septimus Bassianus, neskôr ako priamy pokračovateľ rodu Aureliovcov si dal meno Marcus Aurelius Severus Antoninus. Jeho manželka bola Fulvia Plautilla. Cisárom bol v rokoch 211 až 217 po Kr. Bol zavraždený 8. apríla 217 pri meste Karhy (dnešný Harran, Turecko) v provincií Mesopotamia.
Jonzac (obvod)
Jonzac je obvod v departemente Charente-Maritime a regióne Nové Akvitánsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 114 obcí.
Inkský systém ciest
Inkský systém ciest (kečuánsky Qhapaq Ñan) je unikátna sieť komunikácií v Andách, ktorú rozvinuli a využívali Inkovia, pričom niektoré jej úseky pochádzajú z obdobia pred vznikom Inkskej ríše (predovšetkým od kultúr Wari a Tiwanaku). Rozsah pôvodných inkských chodníkov je dnes odhadovaný v rozsahu od 23 000 km až do 30 000 km.
Názov Qhapaq nan sa vzťahuje tak na celú sieť v plnom rozsahu, ako aj v užšom poňatí na tzv. "Kráľovskú cestu" - chrbticovú cestu v dĺžke 5 200 km medzi Quitom, Cuzcom a Tucumánom. Cesty výrazne uľahčovali komunikáciu medzi jednotlivými sídelnými celkami a boli efektívnym prostriedkom politickej, sociálnej, ekonomickej a kultúrnej integrácie podrobených kultúr v rámci expanzívnej Inkskej ríše. Qhapaq nan využili aj španielski conquistadori pri dobývaní nových území v Južnej Amerike. Pavučina chodníkov sa rozkladala od územia južnej Kolumbie po údolie rieky Maule v centrálnom Čile,, čo zodpovedá teritorálnemu rozsahu inkskej ríše v čase príchodu Španielov v roku 1521. Východiskovým bodom a hlavným uzlom bolo inkské hlavné mesto Cuzco. Z neho vychádzali štyri primárne cesty do štyroch hlavných oblastí (tzv. "Suyos" - Antisuyo, Chinchaysuyo, Contisuyo a Collasuyo), z ktorých sa Inkská ríše skladala. Cesty spájali púštne oblasti na pacifickom pobreží, horské regióny aj tropické pralesy Amazónie.
Rozsiahle stavebné práce na pozemných komunikáciách odštartovali za vlády Inka Pachacúteca (vládol v rokoch 14381471), ktorý cítil nutnosť výstavby ciest, aby mohol pohotovo vysielať vládnych úradníkov, vojská a lojálne obyvateľstvo na anexiu a osídlenie dobytých území. V podpore dopravnej siete pokračovali aj jeho nástupcovia.
Inkský systém ciest pozostával z troch základných prvkov: vydláždená cesta, mosty a sprievodné skladovacie a ubytovacie budovy. Šírka ciest sa pohybovala medzi pol metrom v hornatých oblastiach a šiestimi metrami v rovinách. Po týchto cestách sa ako poslovia pohybovali rýchli bežci, ktorí sa nazývali "chasquis". Behali podľa štafetového systému. Na každý úsek cesty boli k dispozícii dvaja odpočinutí bežci. Odovzdávali správy na staniciach, nazývaných "tambos", ktoré boli postavené vo vzdialenostiach približne 20 km. Vzdialenosť medzi Cuzcom a Quitom boli schopní prekonať za 1 týždeň. Inkovia nevyužívali ani kone, ani koleso, pretože ich vôbec nepoznali. Používali jedine lamy, alebo chodili pešo. Sú známe mosty pozostávajúce z kamenných opier a drevenej mostovky, mosty zavesené (laná z vlákien agáve),, ale napr. na rieke Desaguadero existoval most z rady rákosových pontónov.
Vétraz-Monthoux
Vétraz-Monthoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Kus (priezvisko)
Kus je české a slovenské priezvisko. V Česku je najrozšírenejšie v mestách Ostrava, Havířov, Praha a Karviná. Na Slovensku je zriedkavé, najviac sa vyskytuje v Bratislave a Sečovciach.
Známi nositelia
Pozri v článku Kus.
Vétraz-Monthoux
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 7488
NGC 7488 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 11. augusta 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Jevgenij Grigorievič Martynov
Jevgenij Grigorievič Martynov (* 22. máj 1948 Kamyšin) - † 3. september 1990 Moskva) bol ukrajinský a ruský skladateľ, klarinetista a spevák.
S vyznamenaním skončil Arťomovskú hudobnú školu, potom Donecký hudobno-pedagogický inštitút a Kyjevské knzervatórium, kde vyštudoval tri odbory hru na klarinet, dirigovanie a kompozíciu. Okrem toho sa výborne naučil hru na klavír a harmoniku. Bol laureátom mnohých festivalov. Okrem iného získal v roku 1975 za svoju pieseň Jablone Zlatú Bratislavskú lýru.
Drak (súhvezdie)
Drak (Draco) je severné súhvezdie, ktoré je pre veľa obyvateľov severnej pologule cirkumpolárne. Je jedným z 88 súhvezdí modernej astronómie a bolo tiež jedným zo 48 súhvezdí zavedených Ptolemaiom. Drak je jedno z najstarších a najväčších súhvezdí na našej oblohe. Vinie sa okolo Malého medveďa. Nápadná je jeho podoba s papierovým drakom.
Mytologický pôvod
Hrdina Herakles (u Rimanov Herkules) musel splniť niekoľko ťažkých úloh kráľa Erystea, mimo iného priniesť zlaté jablká zo záhrady Hesperidiek. Hesperidky boli dcéry Atlanta, jedného z Titánov, ktorí bojovali proti bohom. Atlas bol za tres odsúdený na to, aby na svojich ramenách naveky niesol nebeskú klenbu. Herakles premohol draka, ktorý strážil prístup do záhrady (dodnes v kresbách súhvezdí stojí jednou nohou na hlave), a potom prehovoril Atlanta, aby mu jablká priniesol. Musel však za neho podržať nebeskú klenbu. Atlas jablká priniesol, ale tiež nechcel vziať klenbu naspäť. Nakoniec sa predsa len Heraklovi podarilo úlohu splniť. V susednom súhvezdí (Herkules) je znázornený, ako kľačí a odovzdáva zlaté jablká bohyni Hére; bol to jej svadobný dar. Za vernú službu pri bráne do záhrad Hesperidiek bol drak prenesený na oblohu. Tam sa vinie okolo pólu medzi oboma medveďmi. Hlavu má natočenú k Heraklovi tak, ako by ho chcel ešte dodatočne napadnúť. Podľa inej legendy to môže byť drak, ktorý strážil Zlaté rúno, až kým ho Iáson nepremohol.
Dunkelsteinerwald
Dunkelsteinerwald je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Melk.
Drak (súhvezdie)
Hviezdy
Hviezda alpha Draconis menom Thuban bola pred 5000 rokmi Severkou. V jej blízkosti bol totiž v tých časoch severný svetový pól, ktorý sa neskôr dôsledkom precesie presunul k Polárke. Severný svetový pól bol od Thubanu vzdialený iba 10´, čiže asi tretinu mesačného priemeru. Vtedy začínali Egypťania stavať pyramídy. Thuban bol vraj stále viditeľný priezorom Chufuovej pyramídy. Dnes to už tak nie je; pól sa posunul k Polárke a Thuban obieha okolo pólu tak ako ostatné hviezdy.
Asterizmus Hlava Draka tvoria štyri hviezdy: gama Etamin, beta Rastaban, zéta Grumium a ní Kuma. Spolu s hviezdou mí Arrakis tvoria tieto hviezdy aj asterizmus Päť tiav.
Ďalšie jasné hviezdy obrazca sú Altais (Nodus II), Tyl, Aldhibah (Nodus I), Edasich, Gianfar, Alsafi a Dziban. Iota Draconis, Edasich, má prinajmenšom jednu planétu, prvú planétu objavenú pri hviezde triedy obor. Dostala meno Hypatia. 42 Draconis je tiež sprevádzaná exoplanétou.
Arrakis je dvojhviezda pri hlave Draka. Obe zložky sú zlatožltej farby, rovnakej spektrálnej triedy F7 hlavnej postupnosti. Sigma Draconis, Alsafi, leží vo vzdialenosti iba 18,8 svetelných rokov od nás.
Bezmenná fí Draconis je najmenej trojhviezda zložená z vizuálneho a spektroskopického páru. Ďalšou trojhviezdou je 39 Draconis.
Malý asterizmus hviezd s magnitúdami medzi 7 až 9 viditeľný v triédri má oficiálne označenie Kemble 2. Pripomína zmenšeninu obrazca súhvezdia Kasiopeja.
Objekty
V súhvezdí nie je veľa jasných zaujímavých objektov. Najjasnejší z nich je planetárna hmlovina NGC 6543 (AR = 17h 58,6´; DEC = +36° 38´) nazývaná aj Mačacie oko, o ktorej sa hovorí, že vyzerá ako modrý disk. Nájsť centrálnu hviezdu je ťažšie. Je vzdialená 3000 ly a má jasnosť 8,8 mag.
Špirálová galaxia M 102 zvaná Galaxia Vreteno je k nám natočená takmer zboku. NGC 5907 je k nám takisto natočená bokom. To viedlo aj k jej málo známemu názvu – Galaxia Trieska.
Galaxie NGC 5981, NGC 5982 a NGC 5985 sa dajú vidieť naraz v jednom teleskopickom poli.
Dvojica špirálových galaxií NGC 5965 a NGC 5963 svojím zafarbením aj orientáciou vytvára kontrast – kým NGC 5965 vyzerá ako zboku videné, žltkasté vreteno, NGC 5963 je modrastá a hľadíme na ňu viac spredu. Inou dvojicou je NGC 5905 a NGC 5908.
V hlave Draka leží tiež radiant meteorického roja Drakoníd. Vznikli rozpadom Giacobiniho – Zinnerovej kométy, preto sa im tiež hovorí Giacobinidy. V tomto súhvezdí sa na rektascenzii 18h nachádza aj severný pól ekliptiky.
Poloha
Drak patrí medzi cirkumpolárne súhvezdia, preto ho na oblohe vidíme po celý rok. Jeho telo tvoria len slabšie hviezdy, ale sú to jediné voľným okom viditeľné hviezdy medzi Veľkým a Malým vozom, preto by sa nemali ťažko hľadať. Chvost Draka začína hviezdou λ. Thuban je asi v polovičnej vzdialenosti medzi Mizarom a zadnými kolesami Malého voza. Asterizmus Hlava Draka tvoria hviezdy β – γ – ξ – ν.
NGC 7489
NGC 7489 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil William Lassell 14. septembra 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Bibliofília
Bibliofília (z gréckeho slova biblos – kniha a filia – láska, náklonnosť), slovensky knihomilstvo je termín vyjadrujúci lásku ku krásnym (starým i novým) a často vzácnym knihám a ich zbieranie. Odvodene výraz označujúci krásnu knihu, vydanú so zvláštnym zreteľom k úprave (typografii), často ilustrovanú originálnymi grafikami. Vychádza spravidla v malom náklade na kvalitnom papieri a jednotlivé výtlačky bývajú niekedy číslované a podpísané autorom (resp. zostavovateľom, či grafikom – ilustrátorom a pod.).
Popri bibliofílii existuje takisto chorobná posadnutosť knihami – bibliománia. Bibliofilstvo je zase knihomoľstvo, zberateľstvo vzácnych alebo krásnych tlačí a kníh.
História
O súkromnom zberateľstve kníh sa hovorí už v staroveku. Stredovekí panovníci zakladali knižnice a knihy dávali prepisovať pisárskymi dielňami (zväčša v kláštoroch). Zbieranie kníh dostalo odlišný charakter po vynájdení kníhtlače (v roku 1448 Johannes Gutenberg vytlačil jednolistový kalendár Almanach auf das Jahr 1448), keď knihy prestali byť unikátmi a prví tlačiari sa zároveň snažili súperiť s rukopismi. Iným smerom sa koncom 15. storočia vydali talianski kníhtlačiari v Benátkach (napr. Aldus Munutius), ktorí vytvorili nové písma, takže sa ich knihy už nepodobali rukopisom.
Vo vydávaní krásnych kníh pokračovali aj barokoví tlačiari, popri bežných tlačiach pre širšiu potrebu. Masové vydávanie kníh v 19. storočí, umožnené strojovou výrobou papiera a tlačiarenskými strojmi, viedlo k istému úpadku kvality kníh. Proti tomuto trendu sa postavil anglický spisovateľ John Ruskin (18191900) a výtvarník a reformátor William Morris (18341896), zakladateľ hnutia „Arts and Crafts“ („umelecké remeslá“), ktorý sa snažil o obnovu umeleckých remesiel a začal vydávať krásne knihy.
Bibliofilské vydania
Ruskinove a Morrisove myšlienky sa rýchlo presadili a vydavatelia sa začali viac starať aj o výtvarnú stránku a dokonalú úpravu kníh. Hlavne krásna literatúra, aj keď vychádzala v tzv. lacných vydaniach, mala časť nákladu, ktorá sa tlačila na lepšom papieri, prípadne s grafickou výzdobou. Popri tom začali vznikať edície „bibliofilských“ kníh – väčšinou básní a krátkych próz v malom náklade a s originálnou grafickou výzdobou – určené hlavne pre zberateľov.
Na Slovensku začali také knihy vydávať napr. Matica slovenská v Turčianskom Svätom Martine (KÚS – Kníhtlačiarsky účastinársky spolok), Ján Párička v Ružomberku, Leopold Mazáč v Prahe a pod. Pridávali sa i menší „nakladatelia“ – Spolok bibliofilov na Slovensku v Bratislave, František Urbánek v Trnave, skupina DAV v Bratislave, združenie Aligátor a Skarabeus v Trnave – Bratislave, Slovenská grafia, Linografia Karola Jaroňa a ďalší. S týmto súvisel aj nový záujem o typografiu (v Turč. Svätom Martine viedol typografický kurz prof. Vodrážka), o umelecké knižné väzby a o drobnú grafiku (Ex libris – najmä M. Galanda a Ľ. Fulla). Z výtvarníkov sa na tejto bibliofilskej činnosti podieľali najmä Mikuláš Galanda, Ľudovít Fulla, Martin Benka, J. Alexy, J. Vodrážka, A. V. Hrska, J. Šváb, neskôr R. Fábry, L. Guderna, V. Hložník, D. Šulc, J. Mudroch, Š. Bednár, V. Chmel a iní.
13. marca 1930 bol v Bratislave založený Spolok bibliofilov na Slovensku.
L’Hôpital
L’ Hôpital je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kús (priezvisko)
Kús je slovenské a české priezvisko. Je veľmi zriedkavé, vyskytuje sa len v mestách Banská Bystrica, Bratislava, resp. Praha a Pardubice.
Známi nositelia
Pozri v článku Kús.
Difrakcia
thumb|300px|Difrakcia Difrakcia alebo ohyb je zmena smeru šírenia žiarenia v dôsledku prekážky, spôsobená vlnovou povahou žiarenia.
Najčastejšie prípady sú: difrakcia svetla a difrakcia zvuku.
SunExpress
SunExpress (Güneş Ekspres Havacılık A.Ş.) sú aerolínie so sídlom v Antalyi v Turecku.
Spoločnosť vznikla v roku 1989. Polovičné podiely v nej majú letecké spoločnosti Turkish Airlines a Lufthansa. náhľad|[[Boeing 737|Boeing 737-800 z roku 2010]] Prevádzkuje pravidelné a charterové lety do rôznych destinácií v Európe, Ázii a severnej Afrike. náhľad|Boeing 737-700 v nových farbách z rok 2016
Destinácie
Lety SunExpressu z jeho hlavnej základne, z Antalye (AYT) (leto 2009)
Lety SunExpressu z jeho druhej základne, z Izmiru (ADB) (leto 2009)
Lety SunExpressu z jeho novej základne z Istanbulu (SAW) (leto 2009)
Lety SunExpressu z Bodrumu (BJV) (leto 2009)
Lety SunExpressu z Dalamanu (DLM) (leto 2009)
Lety SunExpressu z Bursy (YEI) (leto 2009)
Flotila
Flotila SunExpressu pozostáva z nasledujúcich lietadiel (stav z februára 2016):
Väčšina lietadiel tejto spoločnosti sú novo objednané, čiže ich priemerný vek je okolo troch až piatich rokov. SunExpress si taktiež nedávno objednal 25 nových Boeing B737-MAX 10, ktoré by mali byť v prevádzke okolo roku 2019. Ďalšie lietadlá prevádzkuje nemecká dcérska spoločnosť SunExpress Deutschland spoločnosti SunExpress na základe vlastnej prevádzkovej licencie. To zahŕňa viacero Boeingov 737-800, rovnako ako Airbusov A330-200 pre Eurowings.
Zoznam častí seriálu The Suite Life on Deck
Toto je zoznam častí pôvodného Disney Channel seriálu The Suite Life on Deck. Seriál mal premiéru 26. septembra 2008 a skončil 6. mája 2011 v USA. Na Slovensku (na Disney Channel Česko/Slovensko/Maďarsko) mal premiéru 4. októbra 2010.
Ohyb
Ohyb môže byť:
NGC 7490
NGC 7490 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 11. októbra 1879.
Zoznam kultúrnych pamiatok v Púchove
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Púchov v okrese Púchov.
Zoznam ministrov životného prostredia Slovenskej republiky
Toto je zoznam ministrov z Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky. Do roku 1993 ako predsedovia Slovenskej komisie pre životné prostredie:
Korytnačka obrovská
Korytnačka obrovská (Aldabrachelys gigantea) je veľká suchozemská korytnačka z čeľade korytnačkovité, ktorá žije na Seychelských ostrovoch. Patrí medzi najdlhšie žijúce tvory na svete.
Rotorua
Rotorua môže byť:
Korytnačka obrovská
Opis
Dĺžka panciera dospelej korytnačky je až, môže vážiť až a dožíva sa až 160 rokov. Je tak druhou najväčšou suchozemskou korytnačkou. Karapax má hnedú farbu a tvar vysokej kopule. Mohutné nohy slúžia tiež ako opora ťažkého tela. Krk má veľmi dlhý, a veľmi veľký, čo pomáha korytnačke využiť vetvy až do jedného metra od zeme ako zdroje potravy. Aj keď sú typicky pomalé a opatrné, sú schopné značnej rýchlosti. Sú tiež vynikajúcimi plavcami.
Areál rozšírenia
Žijú v suchých, skalnatých oblastiach Seychelských ostrovov a ostrova Aldabra v Indickom oceáne. Ďalšia izolovaná populácia druhu sa nachádza na ostrove Changuu, v blízkosti Zanzibaru a chované populácie žijú v ochranárskych parkoch na ostrovoch Maurícius a Rodrigues. Obývajú kamenité stepi a polopúšte a trávnaté územie s krovinami. Vyskytujú sa ako individuálne, tak v stádach, ktoré majú tendenciu zhromažďovať sa predovšetkým na otvorených pastvinách. Vyhrabávajú si podzemné nory, alebo odpočívajú v močiaroch aby si zachovali chladnú hlavu počas horúceho dňa.
Potrava
Najviac sú aktívne v nočných hodinách, kedy trávia čas hľadaním potravy. Živia sa prevažne listami, plodmi a výhonkami rastlín, občas aj živočíšnymi zvyškami, sú teda bylinožravce. Dlhý krk im umožňuje spásať konáre až vo výške 1 meter nad zemou. V ich prirodzenom prostredí je im dopriate len malé množstvo vody, väčšinu ju prijímajú z potravy, rovnako aj potrava je chudobná na živiny. V zajatí sú živené často ovocím ako sú jablká a banány, rovnako ako rastlinnými peletami.
Reprodukcia
Medzi februárom a májom samice kladú 9 až 25 mäkkých vajec do jamky v pôde, ktorú potom zahrabú a pôdu utlačia. Obvykle z menej než polovice vajec sa vyliahnu mláďatá. Znášok môže byť za rok viac. Inkubácia trvá 6 až 7 mesiacov. K rozmnožovaniu korytnačiek obrovských v zajatí dochádza spravidla až vtedy, ak sú chované vo väčších skupinách o počte 11 a viac jedincov.
Ovčie kiahne
Ochorenie je spôsobené DNA-vírusom VZV (Varicella-Zoster Virus), ktorý sa prenáša z chorých osôb priamym kontaktom a vzdušnou cestou. Čas inkubácie – teda čas od nakazenia po úplné rozvinutie sa choroby je približne 14 dní. Vyrážky sa objavujú najskôr na trupe, tvári a vo vlasoch a postupujú na končatiny. Spočiatku majú podobu červených fliačikov a postupne sa menia na pupence, potom pľuzgieriky, obsah ktorých sa zamúti, pľuzgierik puká a vytvorí sa chrastička. Táto premena trvá cca 24 hodín. Počas ďalších 5 – 6 dní sa objavia nové vlny vyrážok, takže na tele chorého sú viditeľné všetky uvedené štádiá vyrážky. Priemerný počet vyrážok u inak zdravých jedincov je 250 – 500.
Prenos ochorenia
náhľad|vľavo|Vred ovčích kiahní, približne týždeň po horúčke Zdrojom nákazy je chorý človek, ktorý vylučuje vírusy zo svojich čerstvých vyrážok a prenos sa deje vzdušnou cestou. Nákazlivosť začína posledným dňom inkubačnej doby (t. j. ešte počas obdobia bez príznakov) a končí premenou poslednej vyrážky na chrastu. Ochorenie začína spravidla horúčkou a výsevom červených fľakov tvaru šošovice, ktoré sa v priebehu niekoľkých hodín menia na pupence a pľuzgieriky. Výsev začína na trupe, tvári a vlasatej časti hlavy, ďalej sa šíri na končatiny s výnimkou dlaní a plosiek nôh. U detí v predškolskom veku sa môžu vyskytnúť aj na plosiek nôh. Pľuzgieriky sa v ďalšom priebehu (zvyčajne v priebehu 1 dňa) skalia a neskôr zasychajú do chrasty (chrasty odpadajú cca za 2 týždne). Výsev vyrážok prebieha vo vlnách, takže sú prítomné rôzne štádiá vyrážky. U zdravých malých detí ochorenie prebieha zvyčajne bez vážnejších komplikácií, problematické býva u dospelých. Obsah pľuzgierikov je infekčný až do zaschnutia posledných vyrážok, čo si vyžaduje izoláciu 1 – 2 týždne. V našich podmienkach, v miernom klimatickom pásme, v populácii bez zavedeného plošného očkovania varicelu do dosiahnutia dospelosti prekoná viac ako 90% ľudí. Najvyšší výskyt má ochorenie v predškolskom a skorom školskom veku. Po prekonaní ovčích kiahní vírus VZV pretrváva neaktívny v organizme a v neskoršom veku sa môže znova aktivovať v podobe pásového oparu (Herpes-Zoster). Opakovaný výskyt ovčích kiahní u jedinca, ktorý ich už raz prekonal, bol opísaný, ale je veľmi zriedkavý.
Priznaky ochorenia
Pred tým, ako sa objaví typická vyrážka, postihnutí často majú horúčku, cítia sa vyčerpaní, môžu mať tráviace ťažkosti alebo stratu chuti do jedla. Najčastejšie príznaky zahŕňajú :
Liečba ochorenia
náhľad|Porovnanie rozsevu kiahní po tele, [[pravé kiahne (vľavo) a ovčie kiahne (vpravo)]] Ovčie kiahne majú vo väčšine prípadov mierny priebeh a odznejú spontánne. Odporúča sa pokoj na lôžku, dostatok tekutín, ľahká strava s dostatkom prírodných vitamínov, prípadne, po porade s lekárom, zmierňovanie horúčky a svrbenia.
Komplikácie ochorenia
V niektorých prípadoch, aj u inak zdravých jedincov, môžu nastať komplikácie. Medzi najčastejšie patrí druhotná bakteriálna infekcia vyrážok, ktorá ak je ohraničená, môže mať za následok vznik jazvičiek, ak sa však rozšíri do organizmu, môže spôsobiť závažný celkový stav až s možnosťou úmrtia. Medzi ďalšie komplikácie patria zápal pľúc, zápal mozgu, neurologické poruchy, postihnutie obličiek a ďalších orgánov.
Skupiny s vyšším rizikom
Všeobecne závažnejší priebeh má ochorenie u detí mladších, ako 1 rok, u dospelých a u jedincov s oslabenou imunitou (onkologické ochorenia, stavy po transplantáciách orgánov, infekcia HIV, užívanie imunosupresív atď.) Varicela u tehotnej ženy v prvej polovici tehotenstva môže v cca 2% prípadov viesť k poškodeniu plodu, pri infekcii v neskorších štádiách tehotenstva, hlavne pár dní pred a po pôrode môže dôjsť k prenosu ochorenia na dieťa, zvyčajne s ťažkým priebehom. Vyššiemu riziku vzniku ochorenia sú vystavení zdravotnícki pracovníci a pracovníci v detských kolektívoch.
Očkovanie
Vzhľadom na rozšírenosť a nákazlivosť ochorenia je najúčinnejším spôsobom ako mu predísť očkovanie. Očkovanie proti varicele existuje vo forme kombinovanej detskej vakcíny proti viacerým ochoreniam a aj ako samostatná vakcína, ktorou môžu byť očkovaní aj dospelí. Na Slovensku sú dostupné obe vakcíny na lekársky predpis a očkovanie je dobrovoľné. Plošné očkovanie (t. j.všetci jedinci v určenom veku života) proti ovčím kiahňam bolo zavedené napr. v USA (1995) alebo Nemecku (2006). U žien v plodnom veku sa odporúča predchádzať otehotneniu po dobu troch mesiacov po očkovaní. Očkovanie tehotných a dojčiacich žien sa neodporúča. U osôb, ktoré ešte neprekonali ovčie kiahne a prišli do kontaktu s chorým jedincom má význam podať očkovaciu látku až do piateho dňa po kontakte s chorým. Tak ako pri všetkých vakcínach, ochranná imunitná odpoveď sa nemusí vyvolať u všetkých očkovaných. U niektorých zaočkovaných môže aj napriek očkovaniu dôjsť k tomu, že varicelu dostanú, keď s ňou prídu do kontaktu. Ochorenie však u nich má vo väčšine prípadov miernejšiu podobu, ako by malo bez očkovania. Vyrážok je zvyčajne menej ako 50, horúčka je nižšia alebo úplne neprítomná a chorý jedinec je menej nákazlivý pre svoje okolie ako chorý neočkovaný jedinec. Pre optimálnu ochranu sa v súčasnosti odporúča očkovanie v dvoch dávkach s odstupom minimálne mesiac medzi 1. a 2. dávkou.
Étevaux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kůs (priezvisko)
Kůs je slovenské a české priezvisko. Najčastejšie je v mestách Praha, Plzeň a Vimperk. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, najviac sa vyskytuje v Liptovskom Mikuláši,
Známi nositelia
Pozri v článku Kůs.
Admiral Scheer
Admiral Scheer bol druhá jednotka ťažkých krížnikov triedy Deutschland nemeckej Kriegsmarine. Pomenovaná bola po admirálovi Reinhardovi Scheerovi. Mala dve sesterské lode Deutschland a Admiral Graf Spee. V čase stavby sa loď považovala za bojovú, pri porovnaní s bojovými loďami iných loďstiev jej prischla posmešná prezývka vrecková bojová loď. Pod týmto „kódovým“ označením je táto trieda, teda aj loď Deutschland vedená v anglosaských krajinách doteraz. V klasifikácii lodí platnej pred vypuknutím II. sv. vojny je zaraďovaná medzi ťažké krížniky.
Stavba
Kýl lode bol položený 25. júna 1931 v lodeniciach Kriegsmarinewerft v Wilhemshavene. Spustenia na vodu sa dočkala 1. apríla 1933, a Kriegsmarine si ju prevzala do služby 12. novembra 1934.
Pohon a pancierovanie
Pohon zabezpečovali dieselové motory MAN (typ M9Z 42/58) s výkonom 41 748 kW ktorý sa prevodovkou Vulcan prevádzal na lodné skrutky, ktoré dokázali plavidlu pri ideálnych podmienkach udeliť rýchlosť až 30 u, v praxi bola maximálna rýchlosť 28,5 u. Od prvej jednotky triedy Deutschland bola už postavená so zosilneným pancierovaním, rôznorodejšou výzbrojou a výbavou. Hlavnými rozdielmi oproti Deutschlandu bol tvar veliteľskej veže a tvar mostíka, väčší výtlak, a pancierovanie.
Bočný pás, chrániaci kotolne, strojovne, sklady munície a ostatné dôležité časti lode mal hrúbku 100 mm, čo bolo na tú dobu málo na bojovú loď, i preto nikdy nebola oficiálne klasifikovaná ako bojová. Tento pás sa mierne prekrýval s protitorpédovými oddielmi. Na prove mal hrúbku od 30 do 60 mm, na korma (loď)|korme 18-60 mm. Podhladinová časť bola chránená ešte 45 mm prepážkou (dvojité dno). Paluba dosahovala hrúbku do 80 mm. Veže hlavnej kalibru 125 mm, barbety a veliteľská veža až 150 mm.
Výzbroj
Hlavná výzbroj pozostávala zo šiestich diel kalibru 280 mm v dvoch trojhlavňových vežiach Derh C/28, s dostrelom 36 475 m. Pomocnú výzbroj tvorilo osem diel kalibru 150 mm uložených v jednohlavňových vežiach typu MPL, s dostrelom 23 000 m, a oproti prvej jednotke Deutschlandu aj šesť diel kalibru 105 mm v troch dvojdelových vežiach. Proti lietadlám bolo nainštalovaných šesť 88 mm kanónov vo dvojhlavňových vežiach Dopp LC/31, osem 37 mm a desať kanónov kalibru 20 mm do roku 1945 až 30 kusov 20 mm kanónov. Osem torpédometov kalibru 533 mm v zadnej časti lode po dvoch štvorhlavňových kompletoch. Loď mala od počiatku namontovaný katapult. Použité lietadlá boli 2 kusy Arado Ar 196. Na lodi bol nainštalovaný radar pravdepodobne FuMO 27.
Prestavba
Jednotka sa podrobila prestavbe v roku 1940, pri ktorej bola zmenená prova na atlantický typ, a prestavaná veliteľská veža.
Bojové nasadenie
Pravdepodobne prvé bojovo stratené lietadlo RAF bolo zostrelené práve Admirálom Sheerom, vo Wilehmhavenských lodeniciach.
Externé odkazy
Stránka o ťažkom krížniku Deutschland
Veyrier-du-Lac
Veyrier-du-Lac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Delfín (súhvezdie)
Delfín je malé súhvezdie severnej oblohy veľmi blízko nebeského rovníka. Bolo zahrnuté už medzi Ptolemaiove súhvezdia a je tiež jedným z 88 súhvedzí modernej astronómie.
Veyrier-du-Lac
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 7491
NGC 7491 je galaxia v súhvezdí Vodnár, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 21. augusta 1881.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Delfín (súhvezdie)
Súhvezdie Delfína nájdeme ľahko. Vyzerá takmer ako hviezdokopa a neskúsení pozorovatelia si ho mýlia s Plejádami. Súhvezdie pripomína pamiatku delfína, ktorý zachránil veľkého speváka Arióna, keď ho zhodili do mora z lode, na ktorej sa po súťaži plavil domov. Keď delfín vo vysokom veku uhynul, bol umiestnený na oblohu.
Lada
Lada môže byť: LADA je skratka: latentný autoimúnny diabetes
Delfín (súhvezdie)
Hviezdy
Gama Delphini je pekná fyzická dvojhviezda, ktorá sa dá rozlíšiť ďalekohľadom s priemerom objektívu. Jej zložky majú jasnosť 4,3 a 5,1. κ Delphini je zdanlivá dvojhviezda so zložkami vo vzájomnej uhlovej vzdialenosti 45".
ρ Aquilae je hviezda zaujímavá tým, že do roku 1999 patrila do súhvezdia Orol. Vďaka rýchlemu vlastnému pohybu však z Orla prešla do susediaceho súhvezdia. Pre hviezdu s Bayerovým označením ide o ojedinelý prípad.
1 Delphini je dvojhviezda so zložkami v rozstupe len 0,9". Hlavná zložka patrí k emisným hviezdam s diskom okolo rovníka. Väčšina hviezd s týmito vlastnosťami patrí do typu B, ale 1 Del sa zaraďuje do spektrálneho typu A.
V súhvezdí sa nachádzajú dve zaujímavé červené polopravidelné premenné hviezdy: U Delphini a EU Delphini. V ich blízkosti je hviezda HR Delphini s názvom Nova Delphini, ktorá v roku 1967 vzplanula až na viditeľnosť voľným okom.
Hviezdokopy
V severovýchodnej časti súhvezdia leží guľová hviezdokopa NGC 7006. V ďalekohľade s priemerom objektívu aspoň sa objaví ako slabá hmlistá škvrna. Ďalšiu guľovú hviezdokopu, NGC 6394, možno pozorovať len väčším ďalekohľadom.
Poloha
Nápadný obrazec Delfína sa nachádza v blízkosti Altaira pri okraji Mliečnej cesty. Ľudia ho často mylne pokladajú za Malý voz. Malý voz je však v skutočnosti nesprávny názov súhvezdia Malý medveď, ktorý je väčší a navyše sa nachádza v úplne inej časti oblohy. Niektorí pozorovatelia si ho zase mýlia s Plejádami, oproti ktorým je zase Delfín oveľa väčší. Štvoruholník najjasnejších hviezd alfa, beta, gama a delta Delphini svojím tvarom pripomína diamant. Táto štvorica hviezd sa nazýva taktiež aj Jóbova truhla. K hviezde delta sa v obrazci pripájajú ďalšie hviezdy ako „chvostík“.
Striežovský potok
náhľad|Striežovský potok pretekajúci obcou Striežovce Striežovský potok je potok v Gemeri, na území okresu Rimavská Sobota. Je to pravostranný prítok Blhu a má dĺžku 12,1 km. Na hornom toku preteká Madašovou dolinou.
Prameň: na okraji Revúckej vrchoviny pri obci Polom v nadmorskej výške okolo 640 m n. m.
Smer toku: na hornom toku na juhojuhovýchod, na strednom toku na juh, na dolnom toku na juhojuhovýchod až juhovýchod
Geomorfologické celky: Revúcka vrchovina, podcelok Železnícke predhorie
Prítoky: sprava spod Lazu (685,4 m n. m.), potok v obci Brádno, prítok (295,4 m n. m.) z oblasti Starého Brádna a prítok od osady Kadlub, zľava prítok spod Čierťaže (720,4 m n. m.) a spod Hruštia (610,1 m n. m.)
Jazda
Jazda alebo jazdenie môže byť:
Striežovský potok
Ústie: do Blhu pri obci Hrušovo v nadmorskej výške 243,1 m n. m.
Jazda
Jazda môže byť aj kavaléria
Striežovský potok
Obce: Brádno, Striežovce a Hrušovo
Garsónka
Garzoniera (niekedy písané garzónka) alebo garsoniérenka (z fr. garçonnièreš [garsonier] = byt starého mládenca/dievčenská izba) je buď všeobecne (veľmi veľmi) malý byt,alebo klietka obyčajne pre slobodných mládencov, alebo byt, ktorý má len jednu obytnú miestnosť spojenú s kuchyňou a ďalším príslušenstvom. V druhom prípade sa nedá označiť ako jednoizbový byt, lebo obývačka a kuchyňa nema steny. Rozmery sa väčšinou pohybujú pod 30 m².
Garsoniéra
Bios
Bios môže byť:
BIOS môže byť:
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2013
upright=1.2|náhľad| Účastníci Majstrovstiev sveta 2013: {{legend|#0000FF|Družstvá A divízie so ženským družstvom}} {{legend|#87CEFF|Družstvá A divízie bez ženského družstva}} {{legend|#008B00|Družstvá B divízie so ženským družstvom}} {{legend|#76EE00|Družstvá A divízie bez ženského družstva}}
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2013 boli v poradí 10. Majstrovstvá sveta v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konali sa od 2.9. júna 2013 v meste St. John’s, v kanadskej provincii Newfoundland a Labrador, za účasti 17 tímov mužských a 8 ženských tímov. Kanada hostila MS druhýkrát, predtým to bolo v roku 2001 v Toronte. Nováčikmi turnaja boli mužské tímy Arménska a Izraela a ženský tím Talianska. Na poslednú chvíľu sa odhlásilo družstvo Indie. Víťazmi sa stali druhýkrát v histórii 🇸🇰 a tretíkrát domáce 🇨🇦. V B divízii zvíťazili 🇧🇲 a o 2 roky by sa mali predstaviť v A divízii na MS 2015, kde by mali vystriedať družstvo 🇫🇷.
Mimoriadna udalosť
Na týchto MS došlo k mimoriadnej udalosti potom, čo v úplnom závere semifinále mužov Kanada – Česko strelil český hráč Jan Bacovský gól do prázdnej kanadskej bránky. Kanaďan Justin Pender prehru a vyradenie svojho družstva psychicky neuniesol a strelca gólu napadol. Český brankár Lukáš Heczko pribehol svojmu spoluhráčovi na pomoc, za čo ho Pender takisto fyzicky napadol. Slovenský rozhodca Marek Královič sa snažil hráčov od seba oddeliť, no Pender napadol aj jeho a spôsobil mu zranenie kolena (roztrhnutie kolenného väzu), na následky ktorého musel byť prevezený do nemocnice. V nemocnici bol ošetrený aj brankár Heczko, ktorému Kanaďan spôsobil poranenie hlavy.
Účastníci a žrebovanie
Žrebovanie:
Projekt 1144 (Orlan)
náhľad|Vľavo: Bojový raketový krížnik Admiral Ušakov. Projekt 1144 Orlan (v kóde NATO: Kirov) je trieda bojových lodí sovietskeho neskôr Ruského námorníctva. Jedná sa o atómové bojové krížniky vyzbrojené riadenými strelami. Štyri existujúce lode (avšak len jedna v aktívnej službe) triedy Kirov sú v súčasnosti najväčšími a najsilnejšie ozbrojenými bojovými loďami - s výnimkou lietadlových lodí - v aktívnej službe na svete.
250 metrov dlhý, 28000 tonový bojový krížnik, je poháňaný jadrovým reaktorom s výkonom 103 megawattov, konvertovaných turbínami na 140000 konských síl.
Vo výzbroji lodí triedy Kirov sa nachádzajú:
Étormay
Étormay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Projekt 1144 (Orlan)
K obrannej výzbroji patria
Jednotky
Ruské námorníctvo pôvodne plánovalo vrátiť obe lode Admiral Ušakov a Admiral Lazarev do služby po dlhšom období mimo prevádzky. Avšak neskôr sa ukázalo, že obe lode sú v zlom technickom stave a ich opätovné zavedenie do prevádzky by bolo z hľadiska stavu jadier reaktorov oboch lodí príliš finančne náročné a nebezpečné. V dôsledku toho budú obe lode asi čoskoro zošrotované.
Étormay
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 7493
NGC 7493 je hviezda v súhvezdí Ryby, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 28. októbra 1886.
NGC 7492
NGC 7492 je guľová hviezdokopa v súhvezdí Vodnár, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 21. septembra 1786.
La Maxe
La Maxe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
NGC 7492
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,2.
La Maxe
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Anhée
Obyvateľstvo
Obec má približne 7 034 obyvateľov (2010).
Časti obce
Od 1. januára 1977 Anhée pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Dürnstein
Dürnstein je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Krems-vidiek.
Žije tu obyvateľov.
La Maxe
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Davisov pohár 2009 (Ázijsko-oceánska zóna)
Skupina I
Zúčastnené tímy
Skupina II
Zúčastnené tímy
Skupina III
Zúčastnené tímy
Formát
Osem tímov, rozdelených do dvoch skupín po štyroch, bude bojovať o dve postupové miesta, z ktorých sa dostanú do Final Four (Finálovej štvorky). Ostatné tímy budú bojovať v skupine o udržanie sa. Posledné dva tímy zostupujú do Skupiny IV.
Postupujúci
Z III. Skupiny postupujú Oceánia a  Srí Lanka. Z III. Skupiny klesajú Tadžikistan a  Singapur.
Skupina IV
Zúčastnené tímy
Formát
Dvanásť tímov, rozdelených do dvoch skupín, bude bojovať o jedno postupové miesto v každej skupine. Víťazi postupujú do Skupiny III.
Havran (súhvezdie)
Havran (po latinsky Corvus) je malé južné súhvezdie obsahujúce iba 11 hviezd viditeľných voľným okom, jasnejších ako + (m znamená magnitúda). Bolo jedným zo 48 súhvezdí zavedených Ptolemaiom a je tiež jedným z 88 súhvezdí modernej astronómie.
Hviezdy
Pri hľadaní súhvezdia spájame päť hviezd – Alfa, Beta, Gama, Delta a Epsilon Corvi. Jedna z nich, Delta Corvi, je dvojhviezda, ktorej zložky sa veľmi líšia jasnosťou. Jedna z nich má magnitúdu 3,0 a tá druhá zas 9,0. Slabšieho spoločníka od toho jasnejšieho odlíšime pomocou malého ďalekohľadu.
Objekty
Charakteristické objekty pre toto súhvezdie sú vzájomne sa ovplyvňujúce galaxie NGC 4038 a 4039, nazývané aj Tykadlá. Sú malé a málo jasné, jasnosť každej jednej sa rovná asi (magnitúdam). Na pozorovanie týchto galaxii preto treba aspoň stredný alebo veľký ďalekohľad. Svoje pomenovanie dostali preto, lebo z galaxii sa tiahnú dva pásy hviezd a plynu, ktoré veľmi pripomínajú tykadlá, aké máva hmyz.
Auckland
Vytvára súmestie zložené z mesta Auckland City, North Shore City, a zastavanými oblasťami miest Waitakere a Manukau, s dištriktom Papakura a urbanizovanými časťami dištriktov Rodney a Franklin.
Medzi pozitíva Aucklandu patrí mierne podnebie, solídne možnosti zamestnania a vzdelania, ako aj možnosti na trávenie voľného času. Medzi problémy patria hlavne problémy s dopravou na rozdiel od iných novozélandských miest, absencia kvalitnej verejnej dopravy a zvyšujúce sa ceny za bývanie. V kvalite života patrí medzi popredné mestá na svete a tiež medzi najbohatšie mestá.right|thumb|Mrakodrapy v Aucklande
Skorá história
Oblasť dnešného Aucklandu bola osídlená Maormi okolo roku 1350, pričom bola cenená pre bohatú a úrodnú pôdu. Veľa pā (opevnených dedín) bolo vytvorených, najmä na sopečných vrcholoch. Na začiatku 18. storočia sa stala Te Waiohua, konfederácia kmeňov Ngā Oho, Ngā Riki a Ngā Iwi, hlavnou vplvynou silou v oblasti, s niekoľkými významnými pā v okolí. Konfederácia skončila okolo roku 1741, keď bol náčelník Kiwi Tāmaki zabitý v boji proti inému kmeňu. Od štyridsiatych rokov 17. storočia ďalej sa stala významnou vplyvnou silou v oblasti Ngāti Whātua Ōrākei. Populácia Maoriov v oblasti pred príchodom Európanov sa odhaduje na 20 000. Príchod strelných zbraní na konci 18. storočia, ktorý začal v Northlande, narušil rovnováhu síl a viedol k ničivým medzikmeňovým vojnám, začínajucim v roku 1807. Iwi (kmene), ktorým chýbali nové zbrane, boli nútené utiecť do oblastí, ktoré boli menej vystavené pobrežným nájazdom. Výsledkom toho bolo, že región mal relatívne nízku populáciu Maorov, keď začalo osídľovanie Európskymi Novozélanďanmi.
Novodobá história
Električkové a železničné trate pomohli rýchlemu rozmachu Aucklandu na začiatku prvej polovice 20. storočia. Po druhej svetovej vojne však mestskému dopravnému systému čoraz viac dominovalo motorové vozidlo. Hlavné cesty a diaľnice sa stali definujúcimi a geograficky rozdeľujúcimi prvkami mestskej krajiny. Umožnili tiež ďalšiu masívnu expanziu, ktorá viedla k rastu prímestských oblastí, ako je North Shore (najmä po výstavbe Auckland Harbour Bridge koncom 50-tych rokov) a Manukau City na juhu.
Ekonomická deregulácia v polovici 80. rokov viedla k veľmi dramatickým zmenám v hospodárstve Aucklandu, vďaka čomu mnohé spoločnosti premiestnili svoje sídla z Wellingtonu do Aucklandu. Región sa tak stal nervovým centrom celého národného hospodárstva. Auckland ťažil aj z prudkého nárastu cestovného ruchu, ktorý prostredníctvom letiska priniesol 75 percent medzinárodných návštevníkov Nového Zélandu. Aucklandský prístav v roku 2015 vybavil 31 percent kontajnerového obchodu v krajine.