cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Kaliňák
Životopis
Narodil sa v Bratislave v rodine námorníka a učiteľky bulharskej národnosti. Po skončení strojníckej priemyslovky v rokoch 1989 až 1995 študoval na Právnickej fakulte Univerzity Komenského. Počas nežnej revolúcie bol členom koordinačného výboru študentského hnutia. V roku 1990 začal popri štúdiu podnikať a otvoril študentskú reštauráciu, vydavateľstvo a tlačiareň vysokoškolskej literatúry. Po roku 1992 začal popri štúdiu pracovať aj v advokátskej kancelárii. V roku 1999 otvoril spolu so spoločníkom Ing. Jánom Počiatkom sieť reštaurácií „Steam & coffee“ - firma FoRest - a bol aktívny v ďalších odvetviach podnikania.
Po vstupe do politiky sa vzdal výkonu exekutívnych činností. Po odchode z politiky sa vrátil do podnikania. Napríklad v roku 2019 bol spoločníkom v zbrojárskej firme Liwa Arms Slovakia s.r.o.
Politická činnosť
Robert Kaliňák je jedným zo zakladajúcich členov strany SMER – sociálna demokracia. Od jej vzniku prešiel rôznymi straníckymi funkciami. Od roku 2001 je členom jej predstavenstva a od roku 2004 jej podpredsedom.
2002 – 2006
Bol zvolený za poslanca NR SR a predsedu výboru NR SR pre obranu a bezpečnosť. Počas tejto funkcie výbor riešil niekoľko politických škandálov ako „Skupinka“ alebo odpočúvanie novinárov. Aj preto výbor predložil v roku 2004 zákon o ochrane pred odpočúvaním, ktorý platí dodnes.
Ako predseda výboru predložil aj zákon o odškodnení obetí invázie spojeneckých vojsk v roku 1968 alebo zákon o zbraňovej amnestii, v ktorej bolo v dvoch kolách odovzdaných osem tisíc dovtedy nelegálnych zbraní.
2006 – 2010
Počas tejto funkcie Slovensko vstúpilo do Schengenského priestoru a do bezvízového programu USA. V bezpečnostnej oblasti došlo k zásadnému zníženiu kriminality, najmä násilnej. Najväčší posun bol zaznamenaný v oblasti dopravnej nehodovosti, kde došlo k zníženiu úmrtí na cestách zo 627 (2007) na 355 (2009).
Jeho funkcia bola sprevádzaná aj viacerými škandálmi ako kauza „Hedviga Malinová“ alebo „vývoz tréningovej výbušniny do Írska“.
2010 – 2012
Bol zvolený za poslanca NR SR a predsedu výboru na kontrolu Slovenskej informačnej služby.
Počas tejto funkcie došlo k odhaleniu kauzy odpočúvania novinárov Vojenským obranným spravodajstvom.
2012 – 2016
Po parlamentných voľbách bol opäť vymenovaný za podpredsedu vlády a ministra vnútra.
Počas tejto funkcie začal s niekoľkými zásadnými reformami ako „ESO“ – reforma verejnej správy s úsporou 1 % HDP (700 mil. eur), reforma záchranného systému, managementu katastrof a integrácie dobrovoľných hasičských zborov do IZS, reforma verejného obstarávania aj so zavedením „štátneho e-bay“, reforma dôchodkového systému ozbrojených zložiek s úsporou 200 mil. eur, reforma štátnej politiky marginalizovaných rómskych komunít.
V oblasti bezpečnosti sa dosiahol napr. najnižší počet vrážd od vzniku samostatného Slovenska alebo Slovensko prvýkrát splnilo záväzok EÚ znížiť počet úmrtí na cestách o 50 % (295).
2016
Po parlamentných voľbách 2016 bol opäť vymenovaný za ministra vnútra SR. V tomto období čelil podozreniam o obchodovaní s človekom obžalovaným z podvodu na vratkách DPH (Ladislav Bašternák), ktorý je zároveň majiteľom rezidenčného komplexu Bonaparte, v ktorom býval predseda vlády Róbert Fico. Počas tohto obdobia bol taktiež dvakrát podaný návrh na vyslovenie nedôvery voči jeho osobe, nakoľko bol v konflikte záujmov v tomto vyšetrovaní.
2017
Poslanecký asistent Filip Rybanič, ako pracovník Tatra banky, pozrel transakcie na Kaliňákovych účtoch a odhalil tak, že minister obchodoval s L. Bašternákom. Rybanič bol obvinený a stíhaný, že údaje, ktoré získal nezákonne, poskytol novinárom. Sudkyňa v októbri 2017 pojednávanie odročila aj preto, že Rybanič žiadal, aby najprv Súdny dvor v Luxemburgu preskúmal, či neodhalil vážne podozrenia z legalizácie príjmov z trestnej činnosti.
Počas roku 2017 (od jari do júla) organizovali (najmä OĽaNO a Igor Matovič) pred komplexom Bonaparte protestné stretnutia, smerujúce aj proti Kaliňákovi.
Veľký protikorupčný pochod, ktorý sa v Bratislave roku 2017 uskutočnil 3 krát mal jednu z hlavných požiadaviek odstúpenie Kaliňáka.
2018
Dňa 12. marca 2018 oficiálne oznámil, že rezignuje z funkcie ministra vnútra, dva týždne po vražde Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej, počas neustále sa prehlbujúcej politickej krízy. Svoj post by mal opustiť do niekoľkých dní. Po návrate do Parlamentu bol zvolený za člena Ústavnoprávneho výboru.
Dňa 31. decembra 2018 zanikol mandát poslanca vzdaním sa.
Osobný život
V roku 2008 si zobral Zuzanu Konečnú, ktorá pracovala v Slovenskej informačnej službe. Majú spolu dvoch synov (2011, 2016).
Kritika
S menom Roberta Kaliňáka sa spája viacero káuz, pochybení a nedoriešených prípadov.
Kovošrot
V tomto bývalom zadlženom štátnom podniku, ktorý sám na seba vyhlásil konkurz, bola väčšinovým vlastníkom spoločnosť TRIANGEL CAPITAL, s.r.o., ktorej konateľom bol Elemír Tichý. Investičný majetok Kovošrotu bol konkurzným správcom vyčíslený na 158 miliónov korún a hodnota spoločnosti na 51 miliónov. Konkurzný správca síce vyhlásil verejnú súťaž, ale prvé kolo zrušil a to aj napriek tomu, že jeden záujemca ponúkol 51 miliónov korún. V ďalšom kole predal Kovošrot za 25 miliónov korún (829-tisíc €) firme Krupp, ktorej vlastníkom a konateľom (od 03.08.2001 do 19.12.2002) bol Kaliňák. Firma Krupp krátko potom previedla pozemky na ďalšie firmy: Bussines Park Bratislava a.s. (dnes Jarabiny a.s.) a firma Bratislava trade center a.s. V oboch firmách bol aj Ján Počiatek. V druhej polovici roku 2004 do nových firiem vstúpil pôvodný majiteľ Elemír Tichý.
Hedviga Malinová
Študentka Hedviga Malinová nahlásila 25. augusta 2006, že ju po ceste na skúšku v nitrianskom parku napadli dvaja muži. Policajti už 11. septembra zastavili vyšetrovanie prípadu. Robert Kaliňák a Robert Fico k nemu zvolali tlačovú besedu, na ktorej informovali, že Hedviga si celý prípad vymyslela. Prípad doteraz nie je úplne súdne doriešený.
Výbušnina v Írsku
V januári 2010 pri cvičení psov policajných pyrotechnikov na popradskom letisku umiestnili do batožiny Štefana Gondu vzorky trhaviny RDX, ktorú psi nenašli a tak odletela aj s našim občanom do Írska, kde on skončil na pol dňa v rukách miestnej polície s podozrením na terorizmus.
Bejby
V roku 2011 sa Kaliňákovo meno objavilo aj v prepisoch odposluchov telefonátov, ktoré unikli z bývalého Vojenského obranného spravodajstva za éry ministra obrany Ľubomíra Galka (SaS). Medzi telefonátmi mal byť aj rozhovor redaktorky Pravdy Vandy Vavrovej s Kaliňákom, ktorý ju oslovoval Bejby a žiadal, aby robila článok o rýchlej jazde služobného auta s Galkom.
Streľba na študentov
24. júna 2013 zastavili na diaľnici D2 policajti auto výstrelmi. Hliadka chcela skontrolovať posádku auta, o ktorom sa domnievala, že patrí dvojnásobnom vrahovi Milanovi Ďurišovi (patrilo mu totiž v minulosti). Ministerstvo po priznaní viacerých chýb zaplatilo škodu na aute vo výške 1 800 € a Kaliňák z vlastných peňazí odškodnil troch členov posádky, každého sumou 3 000 €.
Tunelovanie Vojenskej spravodajskej služby
V roku 2013 zverejnil denník SME informácie bývalého funkcionára Vojenskej spravodajskej služby Vladimíra Suchodolinského, že bol spreneverený majetok za niekoľko miliónov eur. Do kauzy bol zapletený Ľubomír Skuhra, ktorého partnerka Dušana Višňovská bola riaditeľkou kancelárie na ministerstve vnútra. Polícia začala, no neskôr zastavila, trestné stíhanie pre porušovanie povinností pri správe cudzieho majetku.
Kauza Plachtince
V auguste 2012 vznikla Regionálna obstarávacia agentúra (ROA), ktorá tendrovala pre štát reklamné služby za 130 miliónov €. Agentúra, v ktorej mala podiel obec Horné Plachtince, podpísala v mene 25 štátnych a verejných inštitúcií štyri rámcové zmluvy so štyrmi reklamnými agentúrami. Ministerstvo vnútra využilo obstarávanie pre nákup právnikov a audítorov, pretože vraj na obstarávanie všetkých služieb a tovarov nemajú v rezorte dostatočné kapacity. Kaliňák v apríly 2013 zrušil dohody o spolupráci s ROA avšak zmluvy o poskytnutí právnych služieb zostali v platnosti.
Kauza DPH, Chovanec a spol.
Organizovaná skupina z východného Slovenska pripravila štát na nadmerných odpočtoch DPH o približne 75 miliónov eur. Hlavný aktér daňových podvodov Milan Chovanec vypovedal, že podozrivé obchody s investičným zlatom, či parketami kryli aj pracovníci daňových úradov, policajti a sudcovia. Pred vyšetrovateľmi menoval aj Roberta Kaliňáka a Jána Počiatka. Polícia prípad vyšetruje už vyše desať rokov a obvinila viac ako 60 ľudí.
Kauza Bašternák
Bašternáka v kauze neodvedenia dane a poistného v marci 2019 odsúdil Krajský súd v Bratislave na nepodmienečný päťročný trest odňatia slobody, ktorý si odpykáva v ústave s minimálnym stupňom stráženia. Zároveň mu majetok, ktorý nestihol prepísať, prepadol v prospech štátu. Polícia ho nanovo obvinila z podvodov pri Five Star Residence, krátko po jeho prvom právoplatnom odsúdení v apríli 2019. V septembri 2021 sa Bašternák priznal, že byty kúpil (od Kočnera) lacnejšie ako za 12 miliónov eur, a neoprávnene si v roku 2012 uplatnil nárok na DPH v sume približne dva milióny eur.
Státisíce na Kaliňákov súkromný účet
Týždenník Trend 11. júna 2016 odhalil, že na súkromné účty Roberta Kaliňáka a Jána Počiatka prišli od firiem blízkych Bašternákovi státisíce eur. Kaliňákovi mali na účet v Tatra banke prísť peniaze v roku 2014 aj 2016, všetko ako splátky pôžičky od firmy B.A. Haus. Kaliňák v reakcii poprel, že by od Bašternáka alebo jeho firiem prijal niekedy peniaze. Poukázal na porušenie bankového tajomstva, na základe ktorého sa k informáciám z jeho účtu dostal asistent poslanca Filip Rybanič. Toho polícia obvinila a vyšetruje.
Detektor lži a únos Vietnamca
17. marca 2021 generálny prokurátor Maroš Žilinka uviedol, že vyšetrovaním sa vôbec nepreukázalo, že unesený Vietnamec sa nachádzal na palube slovenského vládneho lietadla. Všetci sa podľa neho zhodli na tom, že nebola zistená cesta, ktorou bol unesený prepravený do Vietnamu. Generálny prokurátor tiež uviedol, že na palube vládneho špeciálu sa nenachádzal ani Kaliňák, ktorý bol v deň štátnej návštevy ministra vnútra Vietnamu na dovolenke v Rakúsku. „V ten deň prišiel z dovolenky z Rakúska na rokovanie a hneď ako sa rozlúčil po rokovaní s ministrom vnútra Vietnamu sa vrátil späť do Rakúska,” popísal Žilinka s tým, že na palube špeciálu nebol ani ochrankár.
Les Baroches
Les Baroches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
4926 Smoktunovskij
4926 Smoktunovskij je planétka s priemerom 39 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 16. septembra 1982.
Gustáv Tarnóci
Gustáv Tarnóci z Dolných Leloviec a Jazernice (, * 7. máj 1832, Veľké Lelovce† 12. máj 1907, Budapešť) bol hornouhorský pravicový politik a člen uhorského parlamentu.
Život
Jeho otec bol slovenskej národnosti, Kazimír Tarnóci z Veľkých Leloviec a Jazernice, žil v rokoch 1804 – 1888. Matka Amália pochádzala z urodzeného uhorského rodu Majténiovcov zo Sivého Kameňa a zomrela roku 1887. Jeho manželka Ida pochádzala zo židovskej rodiny Gutmannovcov zvaných de Gelse. Ich deti Ida a Vladimir Tarnoczy sa presťahovali do Ameriky.
V rokoch 1872 - 1892 bol opakovane zvolený za poslanca uhorského snemu za skalický volebný okrsok najprv za Deákovu stranu a neskôr za Liberálnu stranu.
Cassini-Huygens
náhľad|Sonda Cassini v montážnej hale Cassini-Huygens bol spoločný projekt planetárnej sondy, vyvinutý a prevádzkovaný v spolupráci americkej organizácie NASA, západoeurópskej organizácie ESA a talianskej kozmickej agentúry ASI a určený na výskum Saturnu, jeho okolia, prstencov a mesiacov.
Sonda mala dve samostatné časti: materskú sondu Cassini (pomenovanú po talianskom astronómovi Giovanni Domenico Cassinim) a atmosférickú sondu Huygens (pomenovanú po holandskom vedcovi Christiaanovi Huygensovi).
Sonda bola 15. októbra 1997 vynesená do vesmíru z kozmodrómu Cape Canaveral raketou Titan IVB/Centaur. Sonda Cassini bola navedená na obežnú dráhu okolo Saturnu 1. júla 2004. Podľa pôvodných plánov mala obiehať okolo planéty do roku 2008 a vykonávať systematický diaľkový prieskum jej okolia. V skutočnosti sa tejto činnosti venovala až do septembra 2017. Sonda Huygens pristála na mesiaci Titan 14. januára 2005 a počas zostupu atmosférou a 2 hodiny po pristátí zhromaždila veľké množstvo vedeckých poznatkov o tomto vesmírnom telese. Sonda Cassini zanikla o 13 rokov neskôr v atmosfére Saturna.
Priebeh letu
Okrem gravitačných zrýchlení sonda absolvovala ešte niekoľko dráhových korekcií.
Prílet k Saturnu
Do Saturnovej sféry gravitačného vplyvu vstúpila sonda 9. marca 2004. 27. mája sonda vykonala manéver, ktorý ju dostal na preletovú dráhu okolo vzdialeného Saturnovho mesiaca Phoebe. 11. júna sonda uskutočnila najtesnejšie priblíženie k tomuto mesiacu vo vzdialenosti. V priebehu preletu boli všetky optické prístroje sondy orientované na Phoebe. Boli získané podrobné snímky tohto mesiaca a vďaka nim mohla byť vytvorené základná nomenklatúra povrchových útvarov. Okrem preletu okolo Phoebe sonda minula v podstatne väčších vzdialenostiach ešte niekoľko Saturnovych mesiacov počas takzvaných necielených preletov, to znamená, že kvôli týmto preletom nebola dráha sondy nijako korigovaná.
Navedenie na orbitu a prvé pozorovania
Zážihom hlavného korekčného motora na dobu 96 minút bola 1. júla 2004 sonda navedená na obežnú dráhu okolo planéty. Počas tohto kritického manévru sonda najprv preletela vo vzdialenosti od planéty rovinou Saturnovych prstencov. Po skončení preletu sa sonda otočila, aby jej motory smerovali do protismeru letu. V čase 02:26 UT bolo z rozboru prichádzajúceho signálu zrejmé, že sonda prežila prelet nebezpečným prstencom, s ktorého časticami sa mohla zraziť a chystá sa na brzdiaci manéver. V čase 02:35:42 UT sa začal zážih hlavného motora. V čase 04:12 UT bol hlavný raketový motor vypnutý. Sonda Cassini sa stala prvou umelou obežnicou Saturna. Zmena rýchlosti sondy počas zážihu bola /s. Manéver prebehol úplne bez problémov a sonda začala vedecké pozorovania. V čase V 05:32 UT sonda začala druhý prelet rovinou Saturnovych prstencov, počas ktorého zaznamenala 100 000 jednotlivých nárazov zrniečok prachu na sondu, ale žiadny z nich ju nepoškodil. Krátko po 12:30 UT začali do riadiaceho strediska prichádzať prvé snímky, ktoré boli urobené z bezprostrednej blízkosti prstencov. V čase 17:00 UT sa konala tlačová konferencia, na ktorej manažér projektu Robert Mitchell oznámil, že navádzanie na obežnú dráhu prebehlo perfektne.
14. septembra došlo k previerke puzdra Huygens. 26. októbra minula sonda Cassini vo vzdialenosti mesiac Titan, čo bolo zatiaľ najbližšie priblíženie k tomuto mesiacu v histórii kozmonautiky. Na Zem prišli prvé detailné snímky, spektrá a radarové údaje. 19. novembra sa uskutočnila kontrola pripravenosti na uvoľnenie puzdra Huygens. 23. novembra prebehla posledná previerka puzdra Huygens. 13. decembra sa uskutočnil ďalší prelet okolo Titanu s najväčším priblížením.
Dňa 25. decembra 2004 sa od sondy Cassini oddelila sonda Huygens. Modul začal trojtýždňovú samostatnú cestu.
Pristátie na Titane
vľavo|náhľad|Na hornej snímke sú piesočné duny na Zemi, na spodnej duny na Titane, ktoré vyfotografovala sonda Huygens počas pristávania na [[Titan (mesiac)|Titane]] 14. januára 2005, počas tretieho obehu sondy Cassini okolo Saturna, sonda Huygens úspešne pristála na mesiaci Titan. Počas jej pristávania slúžila sonda Cassini ako retranslačná stanica na preposielanie vedeckých a technických dát zo sondy Huygens na Zem. Po dosadnutí puzdra na povrch sledovala miesto pristátia ešte tak dlho, až kým nezmizlo za obzorom. Ďalšie spojenie s Huygensom už nebolo možné.
Materská sonda
Sonda Cassini naďalej obiehala Saturn a zostala dlhodobo funkčná a aktívna. Primárna časť misie bola skončená 30. júna 2008. Po jej skončení sa začal program rozšírenej misie (tzv. Cassini Equinox Mission). Keďže sonda aj naďalej fungovala dobre, došlo ešte k druhému predĺženiu misie. Dĺžku životnosti misie obmedzilo množstvo pohonných hmôt, bez ktorých by sonda nemohla vykonávať korekcie svojej obežnej dráhy dôležité pre množstvo pozorovaní mesiacov a prstencov. Posledné zvyšky paliva preto vedci využili na navedenie sondy do atmosféry Saturna a získaniu cenných vedeckých dát priamo z nej tesne predtým, ako Cassini zhorel. Stalo sa tak 15. septembra 2017.
4481 Herbelin
4481 Herbelin je planétka s priemerom 19 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 14. septembra 1985.
Saint-Amarin (obec)
Saint-Amarin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čechovice (Prostějov)
Čechovice sú časť okresného mesta Prostějov. Nachádzajú sa na západe Prostějova. V roku 2014 tu bolo evidovaných 648 adries. V roku 2001 tu trvalo žilo 1050 obyvateľov.
Čechovice ležia v katastrálnom území Čechovice u Prostějova o rozlohe a Čechovice-Záhoří o rozlohe. . V katastrálnom území Čechovice u Prostějova ležia i Krasice.
Sánka
náhľad|Sánka, pohľad spredu náhľad|Sánka, pohľad z boku. Zaznačený percentuálny pomer zlomenín.
Sánka (iné názvy: mandibula, [vo vzťahu k človeku podľa niektorých názorov nesprávne: ] dolná čeľusť; lat. mandibula) je dolná časť čeľuste stavovcov.
Sánka človeka
Sánka je jediná pohyblivá kosť lebky. Spája sa s ostatnou lebkou pomocou kĺbu, ktorého hlavica caput mandibulae je časťou sánky a kĺbová jamka fossa mandibularis a tuberculum articulare sú útvary spánkovej kosti. Sánka sa pôvodne zakladá ako párová kosť, ale v priebehu druhého roku života zrastá do nepárovej kosti. Na sánke rozoznávame telo (corpus mandibulae) a párové rameno (ramus mandibulae). Ramená sánky sa spájajú s telom v tupom uhle (120° – 125°). V mieste uhla angulus mandibulae je antropometrický bod gonion.
Laetitia Castová
Lætitia Marie Laure Castová (* 11. máj 1978, Pont-Audemer, Francúzsko) je francúzska herečka a modelka.
Jasoň chochlačkový
Jasoň chochlačkový (Parnassius mnemosyne) Linnaeus, 1758 je motýľ z čeľade vidlochvostovité (Papilionidae).
Laetitia Castová
Od roku 1999 sa okrem modelingu venuje aj herectvu. Má tri deti; s francúzskym fotografom a režisérom Stéphanom Sednaouim má dcéru (* 2001), s hercom Stefanom Accorsim syna (* 2006) a dcéru (* 2009).
Jasoň chochlačkový
Areál rozšírenia druhu
Oblasť výskytu jasoňa chochlačkového zahrňuje pásovite oblasť Európy v mieste od Pyrenejí po južnú Škandináviu cez Balkán, Malú Áziu, až do Iránu a strednej Ázie. V minulosti, na území bývalého Československa patril k dosť hojným druhom denných motýľov. Dnes v Čechách pravdepodobne už takmer vyhynul. Na poslednej známej lokalite v okolí Velkého Oseka sa už nevyskytuje. Na Morave je v súčasnosti známach asi necelých 20 lokalít, z ktorých sa asi najpočetnejšie vyskytuje v CHKO Litovelské Pomoraví a NP Podyjí. Na území Slovenska sa vyskytuje ešte relatívne hojne v Bielych Karpatoch, v Malej Fatre (tu je už menej hojný), v Nízkych Tatrách, Považskom Inovci i inde. Menej sa vyskytuje na južnom Slovensku v Malých Karpatoch a tiež v Strážovských vrchoch (napr. i na vrchole Strážova).
Charakter lokalít výskytu
Jasoň chochlačkový obýva redšie, hlavne listnaté, ale i zmiešané lesy a lokality charakteru až lesostepí. Vyskytuje sa aj na lúkach od nížin až do alpínskeho stupňa. Nájdeme ho všade tam, kde sa vyskytuje jeho živná rastlina – chochlačka dutá (Corydalis cava) a ostatné druhy rastlín z rodu Corydalis. Lieta na lesných lúkach (niekedy i s "podmáčaným" základom týchto biotopov), ale nájdeme ho i na lesných cestách a väčších horských lúkach s bohatým výskytom živných rastlín imág. Často poletuje i na rúbaniach, hlavne v zmiešaných lesoch, prevažne v stredných a nižších polohách.
Ochrana
Hlavnou príčinou zmenšovania populácií tohto druhu je zánik vhodných biotopov s výskytom dostatočného počtu živných rastlín. Význam má i zabránenie aplikácie hnojív, ako i pesticídov na miestach výskytu druhu. Individuálny odchyt t. č. na území Slovenska nemá zatiaľ až taký význam pre ochranu druhu.
Tento druh jasoňa je na Slovensku podstatne hojnejší ako jasoň červenooký a nie je taký vzácny. Za predpokladu dôslednej ochrany jeho biotopov nevyžaduje tento druh zatiaľ na Slovensku individuálnu ochranu jedincov, napriek tomu, že je zahrnutý do zoznamu chránených druhov.
Lesné porasty, kde sa druh vyskytuje, by mali byť upravené preriezkou na nízke lesy s početnými presvetleniami uvedených biotopov. Súčasťou týchto opatrení by mala byť i starostlivosť o spodnú vrstvu týchto biotopov, hlavne zachovanie dostatočného počtu živných rastlín húseníc (Corydalis cava), ale i imág (napr. Zbehovec plazivý) v mieste ich výskytu. Tiež je na mieste zachovanie istého stupňa pastvy v týchto lokalitách, ktorá určite v rozumnej miere má pozitívny vplyv na výskyt a početnosť druhu.
Étouvy
Étouvy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 312 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ženská obriezka
náhľad|Ženské genitálie po faraónskej obriezke typu III prevedenej v detstve Ženská obriezka čiže infibulácia je amputácia (odstránenie) niektorých častí vonkajších pohlavných orgánov ženy. Tento úkon býva často spojený s rituálom. Prevádza sa predovšetkým v afrických krajinách. Existuje niekoľko typov ženských obriezok. Samotný pojem obriezka je často označovaný ako chybný, lebo navodzuje dojem zmysluplného lekárskeho zákroku, o ktorý v drvivej väčšine prípadov nejde, pretože dochádza k nevratnému poškodeniu zdravia.
Na rozdiel od mužskej obriezky, ktorá môže niekedy byť aj zdravotne prospešná a nespôsobuje vážne poškodenie pohlavného orgánu, je infibulácia u žien podstatne vážnejší zákrok s celoživotnými, predovšetkým negatívnymi, dôsledkami.
Anglické označenie female genital mutilation (FGM), používané Svetovou zdravotníckou organizáciou (WHO) možno preložiť ako mrzačenie ženských pohlavných orgánov, ženská pohlavná mutilácia alebo mrzačenie rodidiel. Podľa definície WHO ide o zákroky, „pri ktorých dôjde k čiastočnému alebo úplnému odstráneniu ženských pohlavných orgánov (genitálií), alebo inému poškodeniu ženských pohlavných orgánov z iných ako zdravotných dôvodov“.
Zákrok väčšinou vykonávajú ostrým nožom, žiletkou alebo nožničkami tradičné obrezávačky. Tieto ženy majú často dôležitú pozíciu a vo svojich komunitách plnia tiež funkciu pôrodnej baby. Podľa WHO však 18 % zákrokov vykonávajú poskytovatelia zdravotnej starostlivosti.
Ženská obriezka nemá pre ženy a dievčatá žiadne zdravotné prínosy. Medzi okamžité dôsledky patria ťažké krvácanie a problémy s močením, neskôr sa môžu vyvinúť cysty, infekcie, neplodnosť. Zvyšuje sa tiež pravdepodobnosť komplikácií pri pôrode a rizika, že sa dieťa narodí mŕtve.
Podľa WHO sa ženská obriezka praktikuje v 28 krajinách západnej, východnej a severovýchodnej Afriky, v častiach Stredného východu a v niektorých spoločenstvách imigrantov v ďalších krajinách. WHO odhaduje, že s následkami procedúry dnes žije asi 140 miliónov žien a dievčat po celom svete, z toho asi 92 miliónov v Afrike.
Panuje medzinárodná zhoda, že ženská obriezka je porušením ľudských práv vrátane práv žien a dievčat, že je odrazom hlboko zakorenenej nerovnosti medzi pohlaviami a že je formou diskriminácie žien. Takmer vždy sa vykonáva na deťoch, čím sa porušujú práva detí. Za porušenie práv dieťaťa sa začína považovať aj chlapčenská obriezka. Zákrok je tiež porušením práva na zdravie, bezpečie a osobnú integritu, práva nebyť mučený a podrobený neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu a v prípade fatálnych následkov zákroku tiež práva na život. Rezolúciu o tom schválila v novembri 2012 OSN.
Klasifikácia
náhľad|Typy ženskej obriezky
Klasifikácia WHO
Svetová zdravotnícka organizácia uvádza štyri typy FGM:
Typ I, klitoridektómia: čiastočné alebo úplné odstránenie klitorisu, výnimočne len jeho predkožky.
Typ II, excízia: čiastočné alebo úplné odstránenie klitorisu a malých pyskov ohanbia, len niekdy tiež odstránenie veľkých pyskov ohanbia.
Typ III, infibulácia: zúženie pošvového otvoru vytvorením kryjúceho uzáveru tým, že sa narežú a premiestnia veľké alebo malé pysky ohanbia, niekedy doprevádzané odstránením klitorisu.
Typ IV, ďalšie: všetky ostatné škodlivé zásahy do ženských pohlavných orgánov - prepichovanie, piercing, narezávanie a vyškrabávanie, rovnako kauterizáciu ženských rodidiel.
Sunna cirkumcízia
Ide o arabskú tradíciu, pri ktorej by mala byť odstránená len predkožka klitorisu. Takto vykonaný zákrok má ako jediný nárok na názov obriezka a pokiaľ je vykonaný v pôvodnom zmysle a malom rozsahu, možno u neho ako u jediného pripustiť aj možné zlepšenie sexuálneho prežitku obnaženým glans pri stoporení.
Väčšinou však pri tomto zákroku dôjde k odstráneniu špičky (glans) klitorisu, takže žena potom neprežíva také vzrušenie, ako pri celistvej konfigurácii klitorisu. Odstránením len špičky klitorisu nemusí dôjsť k absolútnej strate prežitku pri stoporení pahýľa. Z toho potom môžu nastať traumatické situácie, avšak to ešte nie je to najhoršie, pokiaľ je odrezanie „čisté“, tzn. celistvo ošetrené. Pokiaľ je obriezka tohto typu vykonaná ako infibulácia, tak je odrezaný celý voľný klitoris, tj. preťaté crura tesne za väzmi k lonovej kosti. Potom ho dievča necíti, len ho má v pamäti zafixovaný. Bývajú problémy s masturbáciou.
Klitoridektómia
Pri tomto zákroku dochádza k odstráneniu klitorisu a niekedy aj malých pyskov ohanbia.
Faraónska obriezka
Najťažšia infibulácia. Pri tomto zákroku dochádza k odstráneniu malých aj veľkých pyskov ohanbia a klitorisu. Rana je potom zošitá tak, že po zahojení zostane len malý otvor pre močenie a menštruačnú krv. Pokiaľ je zákrok vykonaný pred pubertou, môžu okrem uvedeného nastať ešte následné komplikácie pri zahájení menštruačných cyklov. Pri svadobnej noci je potom žena narezaná.
Oblasti praktikovania
frame|Rozšírenie ženskej obriezky v Afrike Ženská obriezka je dnes praktikovaná najmä v afrických krajinách. Je bežná v páse, ktorý sa tiahne od Senegalu v západnej Afrike po Somálsko na východnom pobreží, rovnako tak ako v páse od Egypta na severe po Tanzániu na juhu. V týchto oblastiach sa odhaduje, že tento zákrok podstúpilo viac ako 95 % všetkých žien. Je tiež praktikovaná niektorými skupinami na Arabskom polostrove, hlavne v Jemene (20 %). Vo väčšine moslimských krajinách (okrem niektorých v subsaharskej Afrike) sa tento zákrok nepraktikuje.
Aj keď je infibulácia vykonávaná africkými moslimami, vie sa, že sa vyskytuje aj na Blízkom východe. Tu je to však viac držané v tajnosti, na rozdiel od niektorých častí Afriky, kde je vykonávaná relatívne otvorene. Tieto praktiky sa čiastočne vyskytujú v severnej Saudskej Arábii, severnom Jordánsku a Iraku. Existujú nepriame dôkazy, ktoré predpokladajú prítomnosť obriezky v Sýrii, západnom Iráne a medzi beduínmi v Izraeli. V Ománe niekoľko málo komunít stále praktikuje ženskú obriezku, napriek tomu experti veria, že počet obrezaných dievčat je nízky a každým rokom klesá. V SAE a tiež v Saudskej Arábii je praktikovaná najmä medzi cudzími robotníkmi z východnej Afriky alebo údolia Nílu.
V Egypte je ženská obriezka od júna 2008 zakázaná zákonom.
Dejiny a tradícia
Napriek tomu že je ním niekedy zdôvodňovaná, ženská obriezka nijako nesúvisí s náboženstvom a je v určitých častiach Afriky vykonávaná v moslimských, židovských aj kresťanských rodinách, bez toho aby mala oporu vo vierouke ktoréhokoľvek náboženstva. Teológovia všetkých troch význačných náboženstiev ju zakazujú. Podľa sunnitského islamu ženskú obriezku odsudzoval aj sám Mohamed; jeho tradovaný výrok - "Neobrezávaj kruto, tak je to lepšie pre ženu a žiadúcejšie pre jej manžela" - môže byť ale vykladaný buď ako úplný zákaz ženskej obriezky, alebo ako príkaz, aby prebiehala čo najmiernejším spôsobom. Vyplýva z miestnych tradícií a má význam ženského iniciačného rituálu. V niektorých oblastiach je nevyhnutnou podmienkou sobáša - neobrezaná žena je pokladaná za nečistú a nevydateľnú. Nepokladá sa za skutočnú ženu, je sociálne vylúčená.
Tradícia ženskej obriezky je po prvýkrát zmieňovaná gréckymi historikmi. Obriezku podľa nich podstupovali v starovekom Egypte podobne ako muži tiež ženy. Rovnako na staroegyptských múmiách boli nájdené známky ženskej obriezky. Má teda podstatne dlhšiu históriu ako islam. Z egyptských zdrojov ale nie sú zachované žiadne bližšie informácie.
So ženskou obriezkou je spätá celá rada tradícií a povier. Podľa jedného z tradičných zdôvodnení má amputácia časti ženských genitálií zabrániť masturbácii u žien a tak zaistiť ich duchovnú čistotu (masturbácia je tu podobne ako v mnohých iných kultúrach považovaná za zdroj duchovnej nečistoty). Podľa afrických povestí (napr. v Mali) sú novorodenci čiastočne obojpohlavní a obriezkou je odstránený prvok pohlavia druhého (u mužov je za ženský prvok považovaná predkožka, u žien klitoris), touto legendou sa teda zdôvodňuje obriezka u oboch pohlaví. Podľa kurdskej tradície znamená ženská obriezka očistenie ženy (opäť súvisí so sekréciou amputovaných častí, sekrét z klitorisu je podľa niektorých miestnych povier nečistý a môže partnera dokonca zabiť) a je jej rovnako prisudzovaná estetická funkcia.
Ženská obriezka však nie je len africkou záležitosťou. Amputácia klitorisu bola často vykonávaná v Spojených štátoch v 19. a na začiatku 20. storočia. Príčinou bola lekársky dlho diskutovaná hypotéza, podľa ktorej spôsobovalo u žien nadmerné nahromadenie sekrétu na klitorise neurózy, epilepsiu a ďalšie choroby. Od tejto "liečby" sa samozrejme už upustilo (články o nej sa napriek tomu v lekárskych časopisoch objavovali sporadicky ešte v šesťdesiatych rokoch 20. storočia), postihla ale veľké množstvo žien.
Konvertibilná marka
Konvertibilná marka alebo bosnianskohercegovinská marka (srb./chorv./bos. konvertibilna marka, cyrilikou конвертибилна марка) je oficiálna mena Bosny a Hercegoviny. Jej ISO 4217 kód je BAM. Jednu marku tvorí 100 fenigov (feniga). Zavedená bola v roku 1998 medzinárodnou správou OSN potom, ako sa miestni bosnianski, srbskí a chorvátski predstavitelia neboli schopní dohodnúť na jednotnej štátnej mene. Už od svojho vzniku bola pevne viazaná na hodnotu nemeckej marky v pomere 1:1. Po zániku nemeckej marky je pevne viazaná na euro v kurze 1 EUR = 1,95583 BAM, 1 BAM = 0,51129 EUR.
Mince: 10, 20, 50 fenikov, 1, 2, 5 mariek
Bankovky: 5, 10, 20, 50, 100, 200 mariek
Ičinskaja sopka
Ičinskaja sopka je masívny, vysoký stratovulkán, nachádzajúci sa v západnej vulkanickej zóne polostrova Kamčatka. Masív sopky má objem cez, čo je, čo sa týka objemu, jedna z najväčších sopiek Kamčatky. Vrchol prevažne andezitového vulkánu tvorí kaldera s rozmermi 3 ×, ktorá je pokrytá trvalým ľadom a nachádzajú sa v nej dva lávové dómy z postkalderového štádia vulkanizmu. Okraje kaldery lemuje ďalších dvanásť dómov dacitového až ryolitového zloženia. Vek vulkánu sa odhaduje na pleistocén až holocén, najväčšia erupcia sa odohrala pred cca 7 400 rokmi – objem vyvrhnutej lávy bol cez a objem tefry viac ako. Posledná erupcia sa odohrala v roku 1740, v súčasnosti sú jediným prejavom aktivity fumaroly v kaldere.
Bystřec
Bystřec je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 119 obyvateľov, z toho 552 mužov a 567 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,8 roka (muži 37,9 roka, ženy 39,8 roka).
Padmé Amidala
náhľad|Kostým Padmé Amidala Padmé Amidala je fiktívna postava zo sveta Star Wars. Prvýkrát sa objavila v celovečernom filme v roku 1999, Hviezdne vojny: Epizóda I – Skrytá hrozba, ako mladá kráľovná planéty Naboo. V ďalších filmoch Padmé zastupuje Naboo v galaktickom Senáte.
Padmé je tajná manželka Anakina Skywalkera a matka Luka Skywalkera a princeznej Leiy Organa. Zomrela pri pôrode, lebo ju jej manžel Anakin Skywalker (vtedy už ako Darth Vader) priškrtil, keď zistil, že priviedla so sebou Obi-Wana Kenobiho, aby ho zabil. Zároveň bola aj príčina jej smrti zlomené srdce a stratená vôľa ďalej žiť, keďže sa Anakin pridal k temnej strane.
Lesménils
Lesménils je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ivan Kiňo
Ivan Kiňo (* 27. december 1954) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
Profesionálna kariéra
Ivan Kiňo bol predsedom predstavenstva a prezidentom Slovenskej sporiteľne, a. s. počas vlády Vladimíra Mečiara v období 1994-1998.
Stranícka kariéra
Ivan Kiňo bol v roku 2001 tieňovým ministrom financií za Hnutie za demokratické Slovensko.
Začiatkom roku 2003, bol v skupine 11 poslancov pod vedením Vojtecha Tkáča, ktorí vystúpili z HZDS a založili novú politickú stranu Ľudová únia. V priebehu volebného obdobia však aj z tejto strany vystúpil.
Politická kariéra
Ivan Kiňo bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za HZDS. Bol podpredsedom Výboru NR SR pre financie, rozpočet a menu. 20. septembra 2005 sa vzdal poslaneckého mandátu zo zdravotných dôvodov.
4546 Franck
4546 Franck je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil Eric Walter Elst 2. marca 1990.
Slaská
Slaská je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Polohopis
Obec sa nachádza približne 6 kilometrov severne od okresného mesta, na severnom okraji Žiarskej kotliny. Zo severu a východu ju obklopuje Kunešovská hornatina, podcelok Kremnických vrchov. Cez obec preteká Slaský potok, ktorý sa vlieva do Kopernice, ľavostranného prítoku Lutilského potoka. Rozloha chotára obce je a rozkladá sa v nadmorskej výške od 375 po  Z obce vedie niekoľko ciest, ktorými sa dá dostať do Kremnice a okolitých obcí.
Podnebie obce je vzhľadom na stret horského pásma a nížiny veľmi špecifické s výrazným kontrastom zimných a letných teplôt. V zime teploty klesajú pod -10°C, v lete dosahujú 25 – 35°C. Oblasť patrí do teplej a mierne vlhkej oblasti s priemernou ročnou teplotou 8°C. Slaskú obklopujú zmiešané lesy, ktoré sú tvorené hlavne dubmi, bukmi a javormi. Živočíšstvo zastupujú bežné druhy ako líšky, diviaky, srnce, jelene a zajace.
Pri vstupe do obce sa po obidvoch stranách rozprestiera areál športového ihriska. Popri hlavnej ceste, ktorá vedie do vedľajšej obce Kosorín sa nachádzajú obecný úrad, obchodne centrum, park, fara a kostol. Centrum obce dopĺňa historické námestie a nad obcou sa nachádza chatová oblasť.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci s názvom SZILEZKA pochádza z roku 1454. Z tohto obdobia pochádza gotický kostol sv. Gála, jeho veža, krstiteľnica aj opevnenie. Neskôr bol obnovený a renesančne upravený. V minulosti obec patrila ostrihomskému arcibiskupstvu a panstvu vo Svätom Kríži, od roku 1776 potom Banskobystrickému biskupstvu.
Erb obce
Na erbe je zobrazený biskup, ktorý má oblečené strieborné rúcho a mitru, je obklopený vavrínovými vetvičkami, medzi ktorými sú strieborné hviezdy. Erb má tvar modrého štítu.
Vlajka obce
Vlajku tvoria žltá, biela a modrá farba. V takomto poradí sú usporiadané pozdĺžne pruhy, ktorých je sedem. Je ukončená dvomi zástrihmi, ktoré siahajú do tretiny jej listu.
Pečať obce
Má tvar kruhu, ktorý dosahuje priemer. Na pečati je zobrazený obecný symbol a kruhopis OBEC SLASKÁ.
Zástava obce
Je podobná obecnej vlajke, ale je dlhšia. Krátka zástava je pruhovaná a jej dlhšia strana slúži na pripevnenie k žrdi.
Zsolt Komlósy
Zsolt Komlósy (* 11. júl 1955, Rimavská Sobota – † 8. júl 2005) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
Zsolt Komlósy bol ženatý, mal jednu dcéru. Zomrel na následky srdcového infarktu 8. júla 2005.
Religiosidad popular
Religiosidad popular je nepolitické, antiintelektuálne, spontánne, oddané a vrelé náboženstvo charakterizované uctievaním svätých, často neoficiálnym, ostatkov a posvätných miest. Ján Pavol II. dal hnutiu pečať súhlasu, keď trval na návšteve chrámu Panny Márie guadelupskej a dal obyvateľov Mexika pod ochranu tejto indiánskej madony.
Plešivský potok
Pramení v juhovýchodnom výbežku Kysuckej vrchoviny na juhozápadnom svahu Hlásnej skaly (993,6 m n. m.) v nadmorskej výške približne 920 m n. m. Na hornom toku tečie juhozápadným smerom, zľava priberá dva prítoky z lokality Za Martincom, esovito sa stáča a pokračuje západným smerom. Zároveň vstupuje do osady Plešivá, kde najprv priberá dva krátke pravostranné prítoky z juhozápadného svahu Pavláškovej skalky (927,4 m n. m.). Následne priberá dva ľavostranné prítoky zo severného svahu Čremoša, stáča sa na juh a na južnom okraji ústredia obce Zázrivá sa v nadmorskej výške cca 570 m n. m. vlieva do Zázrivky.
Jules Romains
Jules Romains (vlastným menom Louis Henri Farigoule, * 26. august 1885, Saint-Julien-Chapteuil, Francúzsko – † 14. august 1972, Paríž) bol francúzsky spisovateľ, najtypickejší predstaviteľ unanimizmu.
Mao Asadová
Mao Asadová (* 25. september 1990, Nagoja, Japonsko) je japonská krasokorčuliarka súťažiaca v ženskej sólovej kategórii.
Je držiteľkou striebornej medaily zo Zimných olympijských hier 2014, trojnásobná majsterka sveta (2008, 2010, 2014), trojnásobná majsterka štyroch kontinentov (2008, 2010, 2013) a štvornásobná víťazka ISU Finále Grand Prix (2005, 2008, 2012, 2013). Taktiež je juniorská majsterka sveta z roku 2005 a šesťnásobná majsterka Japonska (2006 - 2010, 2012 - 2013). V septembri 2014 bola podľa oficiálneho rebríčka ISU najlepšou krasokorčuliarkou sveta v ženskej sólovej kategórii.
Eduard Kolesár
Eduard Kolesár (* 16. júl 1971) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Eduard Kolesár bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002-2006 za HZDS. V roku 2003 bola strana premenovaná na ĽS-HZDS. Bol členom Výboru NR SR pre financie, rozpočet a menu a Mandátového a imunitného výbor NR SR.
Počas parlamentnej krízy v septembri 2005, vyvolanej odchodom predsedu Aliancie nového občana (ANO) Pavla Ruska spolu s tromi poslankyňami ANO do opozície a po znefunkčnení parlamentu opozíciou, vystúpil z ĽS-HZDS a podpísal dohodu o spolupráci s poslaneckým klubom ANO vedeným Ľubomírom Lintnerom.
Mandát poslanca NR SR Eduardovi Kolesárovi vypršal skončením funkčného obdobia v roku 2006.
Étréham
Étréham je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 271 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Bernard (Haut-Rhin)
Saint-Bernard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Duša
Duša je nositeľ mravného a duchovného života a priesečník citu, vedomia a etiky ako bytostne individuálnych schopností.
Pôvodne duša súvisela s dychom. V panteizme sa chápe ako životný princíp celej prírody. Podľa aristotelovej filozofie je duša princípom života. V kresťanstve je duša Bohom stvorený ale bytostne individuálny princíp. V kresťanstve tento pojem spracoval Tomáš Akvinský, ktorý hovorí o duši ako o forme tela. Podľa Immanuela Kanta je duša transcendetálnou ideou, ktorá presahuje skúsenosť, ale podmieňuje možnosť ľudského konania.
Základ duše
Základ duše je najvnútornejšia, najhlbšia podstata duše, ktorá ju uschopňuje prijímať božskosť. Pojem základu duše vypracúvala nemecká mystika, najmä Majster Eckhart.
Princíp (filozofia)
Princíp je to, z čoho niečo pochádza, alebo z čoho sa niečo poznáva.
Presnejšie princíp môže byť:
Podľa Aristotela je princíp (ARCHÉ) prvá príčina, to, z čoho niečo je, stáva sa alebo je poznávané (HOTHEN E ESTIN E GIGNETAI E GIGNOSKETAI; Met.IV 1, 1012b 34 an.). Podľa Platóna sú princípy (ARCHAI) prvé základy poznania (Faidros, 101 E; cf. 107 B). Podľa Christiana Wolffa je princíp to, čo obsahuje dôvod niečoho iného.
To, z čoho niečo pochádza, nazývame aj príčina (v reálnom poriadku princípom je príčina). To, z čoho sa niečo poznáva, nazývame aj dôvod (v logickom poriadku je princípom dôvod).
Prechodová oblasť
Prechodová oblasť je tenká a nepravidelná vrstva slnečnej atmosféry, ktorá oddeľuje horúcu korónu od chladnejšej fotosféry. Teplota sa tu náhle mení z 20 000 K (na hranici s chromosférou) na 1 milión K (na hranici s korónou). Táto vrstva sa skúma hlavne v ďalekej ultrafialovej časti spektra.
Z pozorovaní vyplýva, že prechodová vrstva je skôr obálkou okolo nehomogenít ako sú napr. spikuly, ako súvislou vrstvou. Nad slnečnými škvrnami má nižšiu hustotu. Jej priemerná výška nad pokojnými oblasťami Slnka je okolo plus mínus. Jej hrúbku nemožno ľahko určiť, pretože závisí od priemernej rozlišovacej schopnosti. Pri pozorovaní v teplotách 3x104 až 3x105 dostávame hrúbku okolo, pre teploty 2x105 až 106 je to okolo.
Prechodovú oblasť formuje teplo, ktoré "preteká" z koróny do chladnejšej chromosféry ležiacej pod ňou. Odpoveď na otázku, prečo je chromosféra, ktorá sa nachádza bližšie k stredu Slnka chladnejšia ako koróna nachádzajúca sa ďalej od stredu Slnka doteraz nepoznáme.
Kráľovská rada
Kráľovská rada je poradný orgán kráľa zložený z panovníkových dôverníkov, dvorských a kráľovských hodnostárov.
Jozef Budský
Jozef Budský (pôvodne Josef Budský; * 11. jún 1911, Praha – † 31. január 1989, Bratislava) bol herec, režisér, spevák a pedagóg českého pôvodu. Je jedným z Čechov, ktorí sa zapísali do dejín slovenského divadelníctva ako výrazné osobnosti a získali neoceniteľné zásluhy na zvyšovaní úrovne slovenského profesionálneho divadla.
Životopis
náhľad|Umelcov hrob na cintoríne v bratislavskej mestskej časti Vrakuňa V roku 1928 zložil skúšky do Vinohradskej spevohry, kde až do roku 1930 pôsobil ako zborový spevák. Počas štúdia na pražskej obchodnej škole si našiel čas aj na hranie v ochotníckom divadle. V roku 1930 nastupuje do Divadla českého severovýchodu ako činoherec. V rokoch 19321935 pôsobil ako člen divadelnej spoločnosti Josefa Burdu. U Burdu si Budský osvojil presnosť a pracovitosť. Od roku 1935 účinkoval v tzv. českej činohre Slovenského národného divadla až do jej rozpustenia v roku 1938. V českej činohre pracoval prvé tri sezóny pod vedením Viktora Šulca. Počas týchto troch sezón Budského herecké umenie dozrelo a za takú veľmi krátku dobu vytvoril až 31 postáv. Vynikol najmä v roli doktora Galéna v inscenácii hry Karla Čapka Bílá nemoc, ktorú aj sám adaptoval do operného libreta pre slovenského skladateľa Tibora Andrašovana, ktorý naň skomponoval operu Biela nemoc.
Pod vplyvom politických udalostí bola česká činohra v roku 1938 rozpustená a jej torzo bolo zlúčené do činohry Slovenského národného divadla, kde bol hercom až do roku 1945. I po nútenom odchode Viktora Šulca mu režiséri zverovali náročné úlohy. Hral v Borodáčových inscenáciách Sofoklovho Vládcu Oidipa (Oidipus), Hernaniho Victora Huga (Don Carlos), Shakespearovho Snu noci svätojánskej (Puk), Stodolovej satiry Keď jubilant plače (Doktor Chomút) a iných.
Režijne začína Budský tvoriť už za vojnového slovenského štátu. Opieral sa najmä o svoje vlastné herecké skúsenosti a inšpiráciu čerpal aj od vtedajších režisérov Činohry SND - Jána Borodáča a Jána Jamnického. Pozornosť vzbudil roku 1943 inscenáciou Stodolovej hry Mravci a cvrčkovia, ktorá vyznela ako protest proti slovenskému fašizmu.
Po roku 1945 sa začína naplno venovať režijnej tvorbe. Súčasne až do roku 1953 pôsobí aj ako umelecký šéf Činohry SND. Významnú oblasť jeho režijnej tvorby tvorili inscenácie hier Shakespeara (Ako sa vám páči, Othello, Romeo a Júlia, Macbeth, Hamlet a Komédia omylov), Čechova (Ujo Váňa, Ivanov a Višňový sad) a Gorkého (Nepriatelia, Letní hostia a V predvečer). Inscenoval aj hry súčasných slovenských dramatikov ale i hry z českého dramatického odkazu.
V rokoch 1950 až 1954 bol pedagógom a vedúcim Odborného divadelného kurzu pri Štátnom konzervatóriu, zároveň v dobe od roku 1950 do 1976 bol pedagógom Vysokej školy múzických umení v Bratislave. V roku 1959 sa stal docentom a v roku 1965 univerzitným profesorom. V roku 1977 odišiel do dôchodku a zomrel v Bratislave v roku 1989. Pochovaný na cintoríne Bratislava - Ružinov.
4641 Ayako
4641 Ayako je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil Kin Endate, Kazurō Watanabe 30. augusta 1990.
Ferdinandovo mesto
right|thumb|Mariánska right|thumb|Obchodná right|thumb|Panenská right|thumb|Vysoká
Jeho hranice tvorili:
Kosorín
Kosorín je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Polohopis
náhľad Obec sa nachádza približne 6 kilometrov severne od Žiaru nad Hronom, na severnom okraji Žiarskej kotliny. V severnej časti chotára sa dvíha Kunešovská hornatina, podcelok Kremnických vrchov. Cez obec preteká Kosorínsky potok, ktorý tu priberá Klokočský potok a neskôr sa vlieva do Lutilského potoka.
Prístup do obce je po ceste III. triedy cez obec Janova Lehota alebo Slaská, úzka poľná cesta vedie aj do Lutily. Obcou vedie turistická trasa, spájajúca pohorie Vtáčnik cez Dérerov mlyn a Kremnicu s Kremnickými vrchmi.
Podnebie obce je vzhľadom na stret horského pásma a nížiny charakteristické výrazným kontrastom zimných a letných teplôt. V zime teploty klesajú pod -10°C, v lete dosahujú 25 – 35°C. Oblasť patrí do teplej a mierne vlhkej oblasti s priemernou ročnou teplotou 8°C. V okolí sa nachádzajú zmiešané lesy, ktoré sú tvorené hlavne dubmi, bukmi a javormi. Živočíšstvo zastupujú bežné druhy ako líšky, diviaky, srnce, jelene a zajace.
Pamiatky
23. septembra 1944 a v apríli 1945 bola obec čiastočne vypálená nemeckými vojakmi. Zhorelo najmenj 9 domov.
Buis-les-Baronnies (kantón)
Buis-les-Baronnies je francúzsky kantón v obvode Nyons v departemente Drôme v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 21 obcí.
Romanistika
Romanistika je vedný odbor, ktorý sa zaoberá jazykom, dejinami a kultúrou románskych národov.
Foyer
náhľad|Grand Foyer v [[Palais Garnier v Paríži]] Foyer (výslovnosť: [foajé]; z 🇫🇷) je pôvodne výraz pre miestnosť s ohniskom (kozubom) slúžiacu na ohriatie, ktorý sa vyprofiloval na označenie vstupného priestoru väčšej verejnej budovy (najmä divadla, koncertnej budovy, kina ap.).
Foyer má reprezentačný účel, kvôli čomu spravidla býva bohato zdobený, v divadlách napr. nástennými maľbami, obrazmi, bustami alebo fotografiami významných umelcov ap. Jeho praktickým účelom je poskytnúť pre divákov priestor na stretnutia, prechádzky, osvieženie či občerstvenie pred predstavením a počas prestávok, pričom zároveň oddeľuje hľadisko od vonkajšieho ruchu a príp. sa tam podáva občerstvenie či predávajú lístky a bulletiny. Vo Francúzsku sa rozlišoval foyer public pre obecenstvo a foyer des artistes pre hercov, spisovateľov a novinárov.