cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dom chadžiho Dragana Kaloferecu
Dejiny
V roku 1949 bola budova znárodnená. V roku 1968 bola daná do používania pobočky Národného inštitútu kultúrnych pamiatok. V priebehu rokov 19741975 došlo k rozsiahlej reštaurácii budovy, predovšetkým z dôvodu jej zlého stavu. V roku 1995 budova získala štatút kultúrnej pamiatky národného významu.
V roku 2005 došlo ku kontroverznému odpredaju budovy, kedy vtedajší minister kultúry Božidar Arbašev, rozhodol o predaji tejto kultúrnej pamiatky národného významu súkromnej sofijskej spoločnosti Sirius Trade. Budova bola následne ešte niekoľkokrát opätovné predaná niekoľkým novým majiteľom.
Charakteristika
Ide o trojposchodovú (vysoký suterén a a dve nadzemné poschodia) plne symetrickú budovu. Je typickým predstaviteľom obrodeneckého bulharského mestského obytného domu, postaveného v slohu tzv. bulharského baroka plovdivského typu. Celková rozloha budovy dosahuje 290 m².
Exteriér
Pred hlavnou fasádou budovy (z dvora) sa nachádza portikus, tvorený štyrmi stĺpmi a zakončený ozdobným frontónom. Centrálna časť fasády nad portikom vystupuje z fasády vo forme rizolitu. Ku hlavnému vchodu do budovy, ktorý sa nachádza v priestore pod centrálnou vystupujúcou časťou budovy a portikom, vedie dvojramenné vonkajšie schodisko.
Interiér
Hlavným vchod do budovy vedie na prvé nadzemné poschodie budovy. Za vchodom do budovy sa nachádza vchodový vestibul, cez ktorý sa prechádza (celkovo tromi dverami) do priestoru kde sa nachádza vnútorné trojramenné schodisko, ktoré spája jednotlivé poschodia. Ďalej sa vo vestibule nachádzajú ešte dve dvere, ktoré vedú do dvoch zo štyroch izieb, ktoré obkolesujú centrálny salón. Dve steny salónu sú vyzdobené alafrangami. Centrálnym prvkom na poschodí je veľký salón oválneho tvaru položený v centrálnej časti budovy. V každom sú štyroch rohov salónu sa následne nachádza vchod do samostatnej izby, ktoré salón obkolesujú. Rozloženie izieb na druhom nadzemnom poschodí je totožné s prvým poschodím.
Stropy a dvere sú zdobené bohatou drevorezbou.
Budova maazy s kúpeľňou
Vo areáli sa okrem samotného domu nachádza budova maazy (druh budovy, najčastejšie sklad, niekedy spojený s predajňou) s rodinnou kúpeľňou. Ide o masívnu kamennú budovu o celkovej rozlohe 80 m². Budova bola postavená medzi rokmi 1854 a 1856.
Kúpeľňa sa nachádza na prízemí budovy a je bohato zdobená vrátane fresiek na stenách, sedačky, podlaha a kúpacie vane sú zhotovené z jemne opracovaného bieleho mramoru. Na prvom poschodí budovy sa nachádzala maaza (sklad oblečenia s ktorým Ivanica Kujumdžioglu obchodoval).
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu
Labège
Labège je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Guargualé
Guargualé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rašeliniskové lesy
náhľad|Berlín, Nemecko Rašeliniskové lesy sú veľmi riedke lesy na rašeliniskách ihličnatých aj listnatých druhov.
Výskyt a stav na Slovensku
Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o základnú klasifikačnú jednotku s presným názvom Ls7 Rašeliniskové lesy patriacu do formačnej skupiny Ls Lesy, biotop je priraditeľný až k mapovacej jednotke. Skladá sa z nasledujúcich mapovacích jednotiek:
Labroquère
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ještěnice
Ještěnice je prírodná pamiatka ev. č. 838 neďaleko obce Horní Dubenky v okrese Jihlava v nadmorskej výške 697704 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie vzácnych a chránených rastlinných a živočíšnych spoločenstiev.
PP Ještěnice tvorí enkláva prameniskovej lúky na okraji lesa asi 1,5 km východne od obce Horní Dubenky a leží na severozápadnom svahu Skelného vrchu. Neďaleko sa nachádza hlavné európske rozvodie. Jedná sa o zvyšok prameniskového svahového rašeliniska, ktoré je fytogeograficky významnou lokalitou brusnice barinnej (Vaccinium uliginosum) v Jihlavských vrchoch.
Územie je už dlhší čas nevyužívané a lúka je ponechaná ladom. V roku 1997 boli zahájené ochranárske zásahy v podobe kosenia a odstraňovania náletových drevín s cieľom zachovania svetlomilných spoločenstiev rašelinových lúk.
Flóra
Centrálnu a severozápadnú časť zaberajú ostricovo-rašeliníkové spoločenstvá zväzu Sphagno recurvi-Caricion canescentis s nasledujúcim charakteristickým druhovým zložením, ktoré udáva kniha uvedená v referenciách. Sú to najmä ostrica sivastá (Carex canescens), nátržnica močiarna (Comarum palustre), vŕbovka močiarna (Epilobium palustre), kľukva močiarna (Oxycoccus palustris), fialka močiarna (Viola pallustris), popolavec kučeravý (Tephroseris crispa), páperník úzkolistý (Eriophorum angustifolium), valeriána dvojdomá (Valeriana dioica). Z ohrozených druhov tu môžete uvidieť vstavačovec májový (Dactylorhiza majalis) a rosičku okrúhlolistú (Drosera rotundifolia). Vyššie uvedené spoločenstvá prechádzajú pri okrajoch lokality k ostricovým porastom zväzu Caricion fuscae, a na suchších miestach ku krátkostebelným spoločenstvám zväzu Violion caninae. PP je tiež zaujímavá plošne neveľkými formáciami ploníkových bultov (pozri fotografie) s kríčkami brusnicovitých. Ploníkové bulty sa nachádzajú pri okrajoch lúčnej enklávy a pripomínajú spoločenstvá vrchovísk triedy Oxycocco-Sphagnetea. Veľmi významný je aj ojedinelý výskyt brusnice barinnej (Vaccinium uliginosum).
Encyclopaedia Aethiopica
Encyclopaedia Aethiopica je odborná päťzväzková encyklopédia zameraná na etiópske a eritrejské štúdie. Encyklopédia obsahuje vyše 4500 hesiel o geografii, dejinách, náboženstve a kultúre Etiópie, Eritrey či Somálska („Orbis Aethiopicus“). Na encyklopédii pracovalo viac ako 500 autorov z viac ako 50 krajín. Vydávaná bola vo vydavateľstve Harrassowitz Verlag. Hlavným editorom bol Siegbert Uhlig, neskôr v spolupráci s Alessandrom Bausim (4. zv.), až nakoniec posledný zväzok editoval naopak Bausi v spolupráci s Uhligom.
Projekt vzniku encyklopédie vznikol už v roku 1994 (12. medzinárodná konferencia etiópskych štúdií v Michigane), príprava na encyklopédii začala v roku 1997 a samotné práce v roku 1999. Prvý zväzok bol vydaný v roku 2003, posledný zväzok bol vydaný v roku 2014.
Losillasaurus
náhľad|Fragment fosílneho stavca druhu L. giganteus Losillasaurus (Losillský jašter) je rod stredne veľkého sauropóda z prelomu jury a kriedy (pred 150140 miliónmi rokov) patriaceho do kladu Turiasauria. Do rovnakého kladu patria sauropódy Turiasaurus, Galveosaurus a Zby.
Objav
Fosílie tohto stredne veľkého Sauropóda boli objavené v oblasti Los Serranos, v provincii Valencia v Španielsku (súvrstvie Villar del Arzobispo). Fosílny materiál (fragment lebky a postkraniálnej kostry) však patril mladému jedincovi, preto sa dodnes nevie presne určiť jeho veľkosť. Jediný druh Losillasaurus giganteus bol popísaný v roku 2001 trojicou španielskych paleontológov.
Guitera-les-Bains
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Labruyère-Dorsa
Labruyère-Dorsa je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bruno Platter
Prelát Dr. Bruno Johann Platter OT (*21. marec 1944) je rímskokatolícky kňaz a emeritný veľmajster Rádu bratov z nemeckého domu Panny Márie v Jeruzaleme (známeho aj pod názvom Rád Nemeckých rytierov).
Biografia
Platter sa narodil v Rittene v Južnom Tirolsku v Taliansku. 12. septembra 1964 vstúpil do Nemeckého rádu. Dňa 29. júna 1970 bol vysvätený za kňaza. V roku 1973 získal titul doktora teológie na Univerzite v Innsbrucku. V roku 1974 bol menovaný rektorom kostola sv. Juraja vo Weggensteine, v kostole Nemeckého rádu v Bolzane.
Veľmajster Nemeckého rádu
Dňa 26. augusta 2000 bol Platter zvolený za veľmajstra (nemecky: Hochmeister) Nemeckého rádu na generálnej kapitule v Lane v Južnom Tirolsku. V rokoch 2006 a 2012 bol za veľmajstra zvolený opakovane. V júli 2010 bol hosťom poľského prezidenta na oslavách 600. výročia Bitky pri Grunwalde. Od 22. augusta 2018 ho vo funkcii nahradil P. Frank Bayard OT.
Boeing F/A-18E/F Super Hornet
Boeing F/A-18E a F/A-18F Super Hornet sú dvojmotorové nadzvukové stíhacie lietadlá, schopné prevádzky z lietadlových lodí, na ktorých nahradili stroje F-14 Tomcat. Sú určené na vybojovanie vzdušnej nadvlády, ale aj na ničenie pozemných cieľov (F/A znamená Fighter/Attack). Super Hornet vychádza konštrukčne zo svojho predchodcu F/A-18 Hornet.
V rámci US Navy operujú F/A-18E/F z lietadlových lodí triedy Nimitz, pričom typická peruť takejto lode pozostáva z letky 12 F/A-18E a letky 12 F/A-18F.
Konštrukcia
thumb|F-A-18F Super Hornet thumb|F-A-18F Super Hornet (vľavo) a F-A-18A Hornet (vpravo) thumb|Predný pohľad na 4 Super Hornety
Drak
Z hľadiska konštrukcie sa Super Hornet líši od svojho predchodcu hlavne veľkosťou. Trup lietadla je postavený okolo vnútorných palivových nádrží s kapacitou, čo je o 36% viac ako dokázal poňať Hornet. S cieľom zachovať, pri náraste hmotnosti paliva o viac ako tretinu, obratnosť Hornetu, bolo potrebné zvýšiť nosnú plochu krídel z na. Krídla majú rozpätie a pod každým z nich sú 3 závesníky na prídavné palivové nádrže a výzbroj. Na špičky krídel je možné ešte umiestniť po jednej rakete AIM-9 Sidewinder. Prívody vzduchu boli navrhnuté tak, aby sa znížil radarový odraz lietadla z prednej polosféry. Veľká pozornosť bola venovaná zarovnaniu mnohých hrán a odstráneniu zbytočných medzier z povrchu lietadla, aby došlo k čo najväčšiemu rozptýleniu radarového žiarenia.
Avionika
Spočiatku mali lietadlá pulzný dopplerovský rádiolokátor AN/APG-73, ktorý bol neskôr nahradený radarom s elektronickým vychyľovaním lúča AN/APG-79.
Super Hornety sú vybavené zameriavacím kontajnerom AN/ASQ-228 (ATFLIR – Advanced Targeting Forward Looking InfraRed) od spoločnosti Raytheon, ktorý v sebe integruje pokročilé elektro-optické a infračervené senzory spolu s laserovým značkovačom. ATFLIR môže lokalizovať a určiť ciele vo dne aj v noci, na vzdialenosť presahujúcu z nadmorskej výšky viac ako. Informácie o cieľoch dokáže okamžite odovzdávať ďalším prostriedkom, začleneným v rámci digitálneho bojiska.
O ochranu lietadiel pred prilietajúcimi raketami sa stará radarový výstražný systém AN/ALR-67 (V) 3 a vlečná návnada AN/ALE-50.
F/A-18E/F sú vybavené prieskumným kontajnerom SHARP (SHAred Reconnaissance Pod), ktorý pozostáva z elektro-optického a infračerveného senzoru. Ten je schopný zo stredných výšok vytvárať snímky vo vysokom rozlíšení.
Komunikáciu zabezpečuje systém AN/ARC-210 od firmy Rockwell Collins, ktorý pracuje v pásme VHF a UHF.
V januári 2015 podpísali US Navy a firma Lockheed Martin zmluvu na počiatočnú produkciu pasívneho infračerveného senzora IRST21. Tento senzor dokáže vyhľadávať a sledovať vzdušné hrozby na základe tepelnej stopy, ktorú emitujú. IRST21 by mal byť dodávaný pre stíhačky F/A-18E/F od roku 2017 a bude namontovaný v prednej časti centrálnej palivovej nádrže.
Kokpit
Taktické informácie sa pilotovi zobrazujú na head-up displeji (HUD) a 2 viacúčelových displejoch. Ďalej je kokpit vybavený dotykovým ovládacím panelom a farebným displejom, zobrazujúcim mapu. Piloti majú prilbu s integrovaným displejom, ktorá im tiež zobrazuje najdôležitejšie avionické a taktické informácie.
Motor
Pohon Super Hornetu zabezpečujú dva dvojprúdové motory General Electric F414-GE-400 s prídavným spaľovaním. Každý z motorov dokáže pri forsáži vyvinúť ťah 97.9 kN a umožňujú lietadlu letieť maximálnou rýchlosťou Mach 1.8. Bojový dolet F/A-18E/F je, ale lietadlá môžu niesť 3 prídavné palivové nádrže, čím sa dolet predĺži až na. Stúpavosť Super Hornetu je /s a maximálny dostup.
Výzbroj
F/A-18E/F môže ničiť ciele na krátke vzdialenosti pomocou 6-hlavňového kanónu M61A2 Vulcan kalibru. Ďalšia výzbroj alebo prídavné palivové nádrže môžu byť zavesené na 11 pylónoch – 2 sú na koncoch krídel, 6 pod krídlami a 3 sa nachádzajú pod trupom. Super Hornet môže niesť 4 protilietadlové rakety krátkeho dosahu Sidewinder vo verzii AIM-9M a AIM-9X. Pre vzdušný súboj mimo vizuálny kontakt je vybavený strelami AMRAAM. Tie sú zastúpené okrem starších verzií aj tou najmodernejšou AIM-120D, ktorá má dolet viac ako.
Na zničenie nepriateľských radarov a potlačenie protivzdušnej obrany slúžia strely AGM-88 HARM s dosahom. Proti opancierovaným pohybujúcim sa cieľom sú stíhačky vybavené raketami AGM-65 Maverick, ktoré sa vyznačujú 90% presnosťou zásahu a spôsobujú minimálne vedľajšie škody. Bojové lode môžu Super Hornety ničiť strelami AGM-84 Harpoon s aktívnym radarovým navádzaním. Najnebezpečnejšou raketou z arzenálu F/A-18E/F je strela s plochou dráhou letu AGM-158A. Vďaka svojmu doletu, ktorý presahuje, dokáže ničiť ťažko opevnené pozemné ciele zo vzdialenosti mimo pôsobnosti protivníkovej PVO.
Okrem rakiet môže Super Hornet ničiť pozemné ciele aj klasickými voľne padajúcimi bombami série Mk 80, kazetovými bombami alebo modernejšími riadenými bombami. Tie sú zastúpené buď laserom navádzanými bombami z rodiny Paveway alebo bombami s GPS navádzaním z rodiny JDAM. Špecifickým druhom z tejto munície je kĺzavá bomba JSOW, ktorú je možné odhadzovať z väčšej vzdialenosti. Od júla 2016 sú americké F/A-18E/F vyzbrojené verziou JSOW-C1, vybavenou dátovou linkou. Toto zariadenie umožňuje vytvoriť dátové spojenie medzi stíhačkou a bombou, vďaka čomu môže pilot zasielať bombe aktualizované údaje o polohe cieľa.
Modernizácia
thumb|F/A-18F na leteckej show Royal International Air Tattoo 2004
Block II
Hlavným vylepšením je nový palubný radar s aktívnym elektronickým skenovaním APG-79, ktorý má väčší dosah, dokáže sledovať viac cieľov a je odolnejší voči rušeniu. Dňa 28. júna 2005 objednalo americké námorníctvo 190 radarov APG-79 v hodnote 580 miliónov dolárov. Radary sú určené pre lietadlá F/A-18E/F a EA-18G. Všetky by mali byť dodané do marca 2022.
Block II prináša tiež výkonnejšie misijné počítače a väčšie displeje s lepším rozlíšením.
Block III
Super Hornety Block III sú vybavené novým externým infračerveným senzorom. V prípade použitia týchto senzorov dvomi lietadlami súčasne je možné získať súradnice cieľa, na ktorý možno následne naviesť raketu vzduch-vzduch. Boeing odmietol zverejniť dosah tohto senzoru, ale tvrdí, že je väčší ako dosah palubných radarov stíhačiek protivníkov.
Super Hornet Block III predstavuje silne vyzbrojený uzol v počítačovej sieti amerického námorníctva. Lietadlo je vybavené pokrokovým procesorom DTP-N (Distributed Targeting Processor-Networked) a odolným komunikačným datalinkom TTNT (Tactical Targeting Network Technology). Práve tieto vylepšenia mu umožňujú aj zdielať súradnice vzdušného cieľa, ktoré získal prostredníctvom infračerveného senzoru.
Lietadlo dostalo výkonný počítačový hardvér, ktorý je schopný prevádzkovať senzory a softvér novej generácie. Počítačové systémy sú zároveň schopné ovládať bezpilotné lietadlá. V kokpite sa nachádza veľký 21-palcový dotykový displej. Nové stroje majú tiež konformné palivové nádrže s objemom približne, čím sa predlžuje ich dolet o.
Operačné nasadenie
thumb|Stroje F/A-18F nad Afganistanom
Operácia Iracká sloboda (Operation Iraqi Freedom)
Spolu s Hornetmi a Tomcatmi sa do útokov na pozemné ciele v Iraku zapojili aj americké stroje F/A-18E a počas tejto kampane zhodili takmer 160 ton protizemnej munície. Typická bojová konfigurácia Super Hornetov pozostávala z bômb alebo striel vzduch-zem a 3 protilietadlových rakiet pre vlastnú ochranu (AIM-9 a AIM-120).
Vojna v Afganistane
Dňa 8. septembra 2006 zaútočili americké Super Hornety v blízkosti Kandaháru na opevnenia Tálibánu. Stroje F/A-18F použili bomby s GPS navádzaním GBU-38 a laserom navádzané bomby GBU-12.
Alkinoos (mytológia)
náhľad|[[Odyseus na dvore Alkinoa, autor: Francesco Hayez.]] Alkinoos alebo Alkinous (Alkinoos, Alkinous, ) je v gréckej mytológii kráľ Fajákov. Na kráľovskom tróne bol nástupcom svojho otca Nausithoa.
Boeing F/A-18E/F Super Hornet
Americká intervencia v Sýrii
Dňa 18. júna 2017 zostrelil americký Super Hornet sýrske armádne lietadlo Su-22M4. K incidentu došlo potom, ako Su-22 zhodilo bomby na sýrskych povstalcov podporovaných Spojenými štátmi. Pilot Super Hornetu vystrelil najskôr zo vzdialenosti necelého kilometru tepelne navádzanú raketu AIM-9X Sidewinder. Su-22 však vypustil klamné ciele a strela minula svoj cieľ. Následne vystrelil americký pilot rádiolokačne navádzanú raketu AIM-120 AMRAAM, ktorá sýrsku stíhačku zasiahla. Super Hornet si tak pripísal historicky prvý zostrel vzdušného cieľa.
Alkinoos (mytológia)
Fajáci boli nazývaní "blaženým národom", ich prvý kráľ Nausithoos ich vyviedol z Hypereie, kde boli ohrozovaní Kyklopmi. Nakoniec sa usadili na ostrove Scheria, ktorý sa dnes volá Korfu.
Boeing F/A-18E/F Super Hornet
Varianty
thumb|EA-18G Growler
Alkinoos (mytológia)
Nausithoos bol synom vládcu morí Poseidóna a jeho milenky Periboie. Po ňom vládol jeho syn Alkinoos, ktorý sa oženil s Arété a splodili spolu dcéru menom Nausikaa.
Fajácky kráľ Alkinoos sa spomína v gréckych bájach hlavne v dvoch príbehoch:
Boeing F/A-18E/F Super Hornet
Používatelia
Austrália Spojené štáty
Alkinoos (mytológia)
Stretnutie s Argonautami
V prvom príbehu o Argonautoch, sú v deji hlavnými postavami Iasón a Médeia, ako utekali z Kolchidy potom, čo sa im podarilo získať zlaté rúno, prenasledovalo ich vojsko kráľa Aiéta, Médeinho otca. Vojsko ich dostihlo na ostrove kráľa Alkinooa a dožadovali sa vydania utečencov. Kráľ Alkinoos rozhodol, že Médeia bude vydaná svojmu otcovi, ak je ešte panna, v opačnom prípade zostane s Iasónom. Keď si toto rozhodnutie vypočula kráľovná Arété, ponáhľala sa za utečencami a poradila im a aj pomohla usporiadať rýchly svadobný obrad. Aiétes a jeho vojsko sa tak vrátilo domov naprázdno.
Boeing F/A-18E/F Super Hornet
Špecifikácie (F/A-18E/F)
right|400px
Alkinoos (mytológia)
Stretnutie s Odyseom
Hovorí sa, že Nausikaa sa neskôr stala manželkou Télemacha, syna Odysea a jeho manželky Pénelopy.
Archeologický nález
Archeológovia Heinrich Schliemann a Dörpfeld v rokoch 1884 – 1885 vykopali palác z 15. stor. pred Kr., ktorý zodpovedal presne Homérovmu opisu.
Smrekové a zmiešané smrekové lesy
náhľad|Žabí potok, Vysoké Tatry Smrekové a zmiešané smrekové lesy sú horské ihličnaté lesy, vyskytujú sa od prirodzeného výskytu bukových a zmiešaných lesov vyššie až po hornú hranicu lesa.
Výskyt a stav na Slovensku
Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o základnú klasifikačnú jednotku s presným názvom Ls9 Smrekové a zmiešané smrekové lesy patriacu do formačnej skupiny Ls Lesy, biotop Eurosibírske ihličnaté lesy (2117000). Skladá sa z nasledujúcich mapovacích jednotiek:
Biotopy Ls9.1, Ls9.2 a Ls9.3 patria do európsky významného biotop 9410 Smrekové lesy a biotop Ls9.4 je súčasne aj rovnomenný európsky významný biotop s kódom 9420 Smrekovcovo-limbové lesy.
Zátoňská hora (prírodná rezervácia)
Zátoňská hora je prírodná rezervácia ev. č. 1148 neďaleko obce Lenora v okrese Prachatice. Oblasť spravuje Správa NP a CHKO Šumava.
Predmetom ochrany sú lesné porasty prirodzenej skladby vo vrcholovej oblasti Zátoňskej hory.
Lecci
Lecci je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Live at the Limmatquai
Live At The Limmatquai '82 – Jazz Club, Zurich / Switzerland' je celý názov spoločného hudobného projektu slovenského speváka Petra Lipu a kapely T&R Band, ktorý ako štúdiový album vydalo v roku 1986 švajčiarske hudobné vydavateľstvo Gold Records.
Lecci
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1983
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1983 bol v poradí 18. turnaj majstrovstiev Európy v bejzbale mužov, ktoré organizuje Európska bejzbalová konfederácia (CEB). Konal sa vo Florencii, v Taliansku v dňoch od 28. júla7. augusta 1983, za účasti 6 tímov. Taliansko bolo organizátorom európskeho šampionátu piatykrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1956, 1964, 1971 a 1979. Svoj piaty titul získalo domáce 🇮🇹, ktoré vo finálovej sérii, hranej na 3 víťazné zápasy, zvíťazilo nad 🇳🇱.
Antifidas
Antifidas (Antifidas) bol grécky sochár v 3. storočí pred Kr. Sochár Antifidas, syn Diognéta z ostrova Nisyros, tvoril v 3. storočí pred Kr. Od starovekých autorov o ňom nemáme správy, známa je ale jeho signatúra na mramorovom podstavci zo sochy objavená v archeologickej lokalite akropoly mesta Lindos:
Majstrovstvá Európy v bejzbale 1983
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 1984, ktoré organizovala Kuba. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá. Zároveň sa víťazné družstvo kvalifikovalo na demonštračný turnaj Letných olympijských hier 1984 v Los Angeles.
Antifidas
Znalci nápis z podstavca sochy kňaza Pausania datujú do roku 272 pred Kr. Zo stôp na povrchu podstavca je zrejmé, že táto socha bola koncipovaná podľa tzv. Polykleitovej schémy, pravá noha bola predsunutá a malá diera pri nej naznačuje, že sa opierala o akúsi tyč alebo žezlo, ľavá ostala vzadu (tým sa vysunul jeden bok sochy a vyvrátilo rameno a vznikol tak slávny kontrapost, taký príznačný pre Polykleitove diela )
Hriňovská ulica
Hriňovská ulica je ulica v Bratislave.
História ulice, význam lokality v minulosti
Pred rokom 1920 sa volala Horný Machnáč.
Pred masívnou výstavbou na Drotárskej ceste mala táto oblasť vidiecky charakter – množstvo lúk a pod. Samotná Drotárska cesta bola len kľukatým chodníčkom, zarasteným z oboch strán stromami a kríkmi.
Stavby
Prvé stavby v tejto lokalite boli súkromné domy obyvateľov ulice. V podobe, v akej sa nachádzala ešte v šesťdesiatych rokoch 20. storočia, ju dnes už nemožno nájsť. Ulica ako aj celá štvrť ustúpila výstavbe obytných domov a ustanovizní v prvej polovici 70 rokov.
Ulice v okolí
V blízkosti sú ulice: Drotárska cesta, Srnčia, Matúšova, Šafranová, Prvosienková, Sklenárska a Martinengova ulica.
Inštitúcie v blízkosti
Známe ustanovizne a objekty z celospoločenského hľadiska v širšom okolí sú: Slovenský národný archív, Vysoká škola výtvarných umení, Správa účelových zariadení MZV SR, Základná škola s materskou školou pre deti a žiakov so sluchovým postihnutím.
Letia
Letia je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lacaugne
Lacaugne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cookstown
náhľad|Hlavná ulica v Cookstowne Cookstown (Írsky: An Chorr Chráochach) je mesto v kraji Tyrone, v Severnom Írsku.
Slávna hlavná ulica v Cookstowne (vybudovaná v rokoch 1735 – 1800) je 1,25 míle dlhá a 135 stôp  široká, a je jednou z najdlhších a najširších v Írsku.
Zoziv
Zoziv môže byť:
Súkromná základná škola DSA Prešov
Súkromná základná škola DSA Prešov je škola na Mukačevskej ulici na Sídlisku III. V roku 2016 sa novým zriaďovateľom školy stala slovenská vzdelávacia spoločnosť Deutsch-Slowakische Akademien (DSA), ktorá je súčasťou nemeckého vzdelávacieho koncernu Europäisches Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft - EBG so sídlom v nemeckom Magdeburgu. EBG má takmer 30 ročnú tradíciu v oblasti vzdelávania a v Nemecku prevádzkuje sieť 36 vzdelávacích inštitúcií od materskej škôlky až po univerzitu. Vďaka silnému nemeckému partnerovi s dlhoročnými skúsenosťami v oblasti vzdelávania, bol nový zriaďovateľ schopný od prebratia školy implementovať mnoho inovatívnych postupov v oblasti vzdelávania a zároveň došlo k zlepšeniu situácie aj v iných oblastiach ako obnova majetku školy, modernizácia technického vybavenia či diverzifikácia a optimalizácia ponúkaných študijných odborov. náhľad|Zrekonštruovaná budova SZŠ DSA Prešov
Štúdium
náhľad|Žiaci SZŠ DSA Prešov Schopnosti a znalosti žiakov SZŠ DSA v Prešove sú od prvého ročníka systematicky rozvíjané zážitkovým a tematickým vyučovaním, v duchu hesla „čo človek zažije, to si zapamätá“. K tomu prispieva aktívna komunikácia s rodičmi žiakov a silná podpora technických znalostí, športu a cudzích jazykov. Žiaci sú počas celého štúdia vedení k takému rozvoju svojich schopností a znalostí, ktoré im po absolvovaní základnej školy umožnia zvoliť si najvhodnejšiu strednú školu.
Cieľom je vytvoriť žiakom také tvorivé prostredie, v ktorom získajú vzťah k učeniu sa jazyka, nadobudnú základy logického myslenia a vzťah k technike, ktorý neskôr budú môcť zúročiť počas štúdia na strednej odbornej škole alebo gymnáziu. To učí žiakov nebáť sa robiť chyby, otvorene sa vyjadrovať, argumentovať, vecne diskutovať no zároveň tolerovať svoje okolie.
DSA ponúka profesionalitu manažmentu školy, férový prístup medzi učiteľom a žiakom, kvalitné a moderné učebné prostriedky, rovnosť šancí medzi žiakmi a flexibilitu v individuálnych požiadavkách. Rodič je partnerom, a jeho názor je dôležitý pre správne nastavenie vzdelávacieho procesu. Škola preto nie je vzdelávacia inštitúcia vytváraná pre deti, avšak vytváraná spolu s deťmi.
Lacroix-Falgarde
Lacroix-Falgarde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marčeková (vrch v Spišsko-gemerskom krase)
Marčeková je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Stratenou, približne severne od Dobšinej.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území obce Stratená. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí situovaná Stratená a východne ležiace Dedinky a Mlynky, južne sa nachádza mesto Dobšiná. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj a národnej prírodnej rezervácie Stratená.
Opis
Marčeková vystupuje nad údolím Hnilca na južnom okraji Slovenského raja. Východné úpätie siaha k brehom vodnej nádrže Palcmanská Maša. Severným smerom sa nachádza Vrábľová, Havrania skala , Cigánka a Štrbáková , západným Remiaška , Doštianky  a Duča , južným Čierna hora , Veľký Radzim , Gápeľ  a Skala  a východným Martinka , Viničiar , Veľká Knola , Gačovská skala  a Suchý vrch. Južným úpätím preteká rieka Hnilec, do ktorej odteká voda z masívu krátkymi prítokmi. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. Pravým brehom rieky a vodnej nádrže vedie železničná trať Červená Skala – Margecany.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no okolím prechádza viacero trás:
Horst Schimanski
Horst Schimanski je fiktívna postava z kriminálneho seriálu nemeckej televízie ARD Miesto činu (v orig. Tatort), ktorý bol vysielaný od 28. júna 1981 v celkovo 29 dieloch (vrátane dvoch filmov ). Schimanski je komisárom kriminálnej polície v nemeckom Duisburgu. Postavu stvárnil herec Götz George (1938-2016). Po prestávke v rokoch 1991 až 1997 sa táto postava objavuje opäť v seriáli Schimanski. Hlavným partnerom Schimanského je komisár Christian Thanner stvárnený hercom Eberhardom Feikem (1943-1994). Ich kolegom vo viacerých epizódach je Hänschen, ktorého stvárnil Chiem van Houweninge.
Levie (obec)
Levie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Business Process Model and Notation
náhľad|Príklad BPMN modelu
Business Process Model and Notation (BPMN) je súbor princípov a pravidiel, ktorý slúži pre grafické znázorňovanie podnikových procesov pomocou procesných diagramov. Inými slovami možno povedať, že ide o štandard pre modelovanie podnikových procesov.
BPMN je v oblasti procesného modelovania vyvíjaný od roku 2005. Po niekoľkých verziách sa od roku 2011 presadzuje verzia BPMN 2.0. V súčasnej dobe je dokumentácia BPMN tak dobre rozpracovaná, že sa začínajú vytvárať paterny, na základe ktorých sa riešia štandardné situácie, ktoré môžu nastávať počas procesného riadenia.
Základné informácie o BPMN
Business Process Model and Notation (BPMN) je notáciou pre modelovanie podnikových procesov, ktorá poskytuje grafické znázornenie pre špecifikáciu podnikových procesov z procesného diagramu (BPD). Procesný diagram je založený na Flowchart technológii, ktorá je veľmi podobná diagramu aktivít z Unified Modeling Language (UML). V praxi je teda diagram tvorený akýmsi tokom aktivít, ktoré sa dejú za určitých okolností a v určitom poradí. V tomto toku môžu tiež byť veľmi stručne, avšak prehľadne, zanesené aj rôzne vonkajšie okolnosti, ktoré nemusia byť súčasťou daných podnikových procesov, ale napriek tomu modelované podnikové procesy priamo ovplyvňujú. Oproti už spomenutému diagramu aktivít z UML potom BPMN prináša o niečo lepší a prehľadnejší záznam práve takých vonkajších aktivít, ktoré majú priamy vplyv na podnikové procesy, vrátane časovej dimenzie.
Účelom BPMN je podpora procesného riadenia, čo môžu využiť ako analytici, vývojári, tak vlastníci podnikových procesov. BPMN poskytuje notáciu, ktorá je jednoduchá a intuitívna pre vlastníkov procesu, ale zároveň je schopná vyjadriť komplexitu daných procesov. BPMN od verzie 2 podporuje automatizáciu procesov, tzv. Workflow manažment, za týmto účelom bol do jazyka implementovaný rad "programátorských" rozšírení, napr. subprocesov pre ošetrovanie výnimiek alebo rozlišovanie typov cyklov a paralelného spracovania, ktoré pomohli spresniť zápis. Dôraz na presnosť a výstižnosť jazyka ale znížil jeho zrozumiteľnosť pre neškoleného čitateľa (typicky business vlastníci procesov).
Primárnym cieľom BPMN je poskytovať štandardizovaný zápis v ľahko zrozumiteľnej podobe pre všetky zainteresované osoby v organizácii. Medzi tieto zainteresované osoby patria podnikoví analytici, ktorí vytvárajú a zdokonaľujú podnikové procesy, ďalej technickí vývojári zodpovední za ich implementáciu a podnikoví manažéri, ktorí ich monitorujú a riadia. BPMN teda slúži ako spoločný jazyk, ktorý prekonáva komunikačnú priepasť medzi návrhmi podnikových procesov a následnú implementáciou.
BPMN je najrozšírenejším jazykom používaným pre opis procesov. Aj keď existuje viac štandardov pre modelovanie podnikových procesov, BPMN sa stal de facto štandardom, na ktorý postupne prechádzajú modelovacie nástroje aj aplikácie podporujúce automatizáciu procesov (exekučné stroje).
História a vývoj BPMN
Špecifikácia BPMN 1.0 bola vyvinutá inštitútom BPMI (Business Process Management Institute). BPMI sa v máji 2004 zlúčil s organizáciou OMG (Object Management Group). BPMN bolo následne vyvíjané pod vedením OMG a počas roka 2005 bola vypracovaná verzia, ktorú OMG prijalo ako štandard vo februári 2006. Z tejto verzie bola v júni 2007 dokončená verzia BPMN 1.1. O rok neskôr v júni 2008 bola vydaná verzia BPMN 1.2. Posledná aktuálna verzia BPMN 2.0 bola dokončená v júni 2010 a ako oficiálna špecifikácia bola vydaná v januári 2011. Súčasný význam skratky BPMN (Business Process Model and Notation) platí od verzie 2; názov prvej verzie mal význam Business Process Modelling Notation. Zmena významu názvu vystihuje aj zmenu v koncepcii celého "jazyka".
BPMN 2.0
BPMN 2.0 si kladie za cieľ byť jedinou notáciou pre tvorbu modelov podnikových procesov. Nový formát zachováva vlastnosti z predošlých verzií a vďaka tomu štandard môže zostať pod značkou BPMN. Základnými črtami BPMN 2.0 sú:
BPMN prvky
Pomocou notácie BPMN možno modelovať len podnikové procesy. Tvorba diagramov, ktoré sú neprocesného charakteru, sú mimo rozsahu jazyka BPMN. Ako príklad takýchto modelov možno uviesť organizačnú štruktúru, funkčné členenie a dátové modelovanie. Hoci BPMN ukazuje toky dát (správy) a asociácie artefaktov k činnostiam, nemožno ho považovať za DataFlow diagram (DFD).
Jednotlivé prvky
Pomocou BPMN vznikajú jednoduché diagramy, ktoré sa skladajú z obmedzeného počtu grafických prvkov. Vďaka tomu je pre vlastníkov procesov, vývojárov a analytikov ľahké porozumieť procesným tokom aj samotným procesom. BPMN sa rozdeľuje na štyri základné kategórie, viď nižšie. Tieto štyri kategórie uľahčujú tvorbu jednoduchých diagramov podnikových procesov a tiež umožňujú tvorbu nových druhov tokových objektov a artefaktov, ktoré prispievajú k lepšej zrozumiteľnosti diagramov.
Tokové objekty
Tokové objekty sú hlavnými grafickými prvkami, ktoré definujú správanie podnikových procesov. Možno rozlišovať tri základné skupiny prvkov: udalosti, aktivity a brány.
Udalosti sú znázorňované kruhom a predstavujú dej, ktorý má priamy vplyv na chod podnikových procesov. V kruhu sa môžu zobrazovať rôzne ikony, ktoré predstavujú rôzne udalosti, napríklad obálka predstavujúca správu alebo hodiny predstavujúce čas. Udalosti možno tiež charakterizovať ako "catching", napríklad prijatie správy spustí proces alebo je tiež možné charakterizovať ako "throwing", napríklad odosielané správy o dokončení ukončí proces. Udalosti v BPMN 2.0 sa rozlišujú na počiatočné a konečné. Prakticky každá aktivita musí byť vyvolaná nejakou udalosťou, respektíve každá aktivita je reakciou na nejakú udalosť. Ak aktivita má vyvolať inú aktivitu, musí aktivita napred vyvolať nejakú udalosť a táto následne vyvolá aktivitu druhú.
náhľad|Aktivita
Spojovacie objekty
Spojovacie objekty spájajú tokové objekty, delí sa na tri typy: sekvenčný tok, tok správ a asociácie.
náhľad|Spojovacie objekty
náhľad|Plavecké dráhy
Artefakty
Artefakty umožňujú vývojárom pridať ďalšie informácie do modelu, vďaka tomu je model čitateľnejší. Možno využiť troch preddefinovaných artefaktov:
náhľad|Anotácia
Typy BPMN modelov
Modelovanie podnikových procesov sa používa na zdieľanie rôznorodých informácií medzi rôznymi užívateľmi. BPMN je navrhnuté tak, aby pokrylo široký rozsah použitia a umožňuje modelovanie "end-to-end" procesov, čo umožňuje užívateľovi diagramu rozlíšiť sekcie BPMN diagramu. Existujú tri základné typy podmodelov "end-to-end" BPMN modelov. Súkromné (interné) podnikové procesy, abstraktné (verejné) procesy a spolupracujúce (globálne) procesy:
V rámci kombinácie týchto troch podmodelov môžu byť vytvárané ďalšie typy diagramov, ktoré môžu byť modelované pomocou jazyka BPMN. Pozri nižšie:
BPMN je navrhnuté tak, aby bolo možné vytvoriť vyššie zmienené diagramy. Avšak je dôležité brať do úvahy, že použitie príliš mnohých typov podmodelov dohromady, ako napríklad tri a viac súkromných procesov prepojených medzi sebou tokom správ, môže pôsobiť pre niekoho nezrozumiteľne a neprehľadne. Preto sa odporúča, aby sa tvorca modelov zameral na účel procesného diagramu a podľa toho zvolil vhodný typ podmodelu a v prípade potreby ich kombinácie.
BPMN cyklus
náhľad|Zlé riešenie cyklu v BPMN Cyklus a jeho tvorba je pri modelovaní podnikových procesov častým úlohou. náhľad|Správne riešenie cyklu v BMPN V uvedenom príklade je demonštrované, že aj pri používaní cyklov je potreba stále dbať zlatého pravidla tvorby BPMN (udalosť → aktivita → brána). Ak by sme cyklus realizovali tak, ako je uvedené v zlom riešení, nielen, že by nadväzovala aktivita na aktivitu (task 4 sám na seba), ale ešte by sme zamedzili aktualizáciu parametrov pre podmienku brány medzi tasky 4 a 5. Táto aktualizácia je vytvorená práve ako udalosť, na ktorú reaguje task 4.
Nástroje pre tvorbu BPMN
Nástrojov pre tvorbu BPMN modelov existuje veľké množstvo, niektoré sú zadarmo a pre niektorých je potreba kúpiť licenciu. Samozrejme, že väčšina nástrojov vie ďaleko viac modelov, než len vytvárať BPMN. Ako ďalšie vlastnosti možno uviesť tieto: tvorba dynamických diagramov, tvorba statických diagramov, generovanie dokumentácie, verziovanie, generovanie kódu atď.
Beyoncé (album)
Beyoncé je piaty štúdiový album americkej speváčky Beyoncé, ktorý bol vydaný 13. decembra 2013 prostredníctvom Parkwood Entertainment a Columbia Records. Vyvinutý ako „vizuálny album“, piesne sprevádzajú krátke filmy, ktoré ilustrujú hudobné koncepty vymyslené počas výroby. Album má temné, intímne prvky, zahŕňajúce feministické témy sexu, monogamnej lásky a vzťahových otázok, inšpirovaných túžbou Beyoncé presadzovať svoju kreatívnu slobodu.
Počiatočné nahrávanie albumu začalo v New Yorku, kam Beyoncé pozvala producentov a skladateľov, aby spolu s ňou mesiac žili. V nasledujúcom roku počas rozsiahleho turné sa album zmenil, keď sa snažila vytvoriť vizuálny sprievod k svojim piesňam a pokračovať v nahrávaní s elektronickým producentom a rockovým hudobníkom Boots. Ich spolupráca viedla k sonickejšiemu experimentálnemu materiálu, ktorý spojil súčasnú R&B s elektronickou a soulovou hudbou. Počas tohto obdobia boli piesne a videá z albumu v prísnom utajení, keďže Beyoncé plánovala neočakané vydanie.
Beyoncé bol digitálne vydaný na iTunes Store bez vopred dohodnutého oznámenia alebo propagácie. Debutoval na prvej priečke amerického rebríčku Billboard 200, čím sa stal speváčkiným piatym za sebou idúcim albumom číslo jeden v krajine. V USA sa počas prvých troch dní predalo 617 tisíc kópií a celosvetovo 828,773 kópií. Stal sa najrýchlejšie predávajúcim albumom v histórii iTunes Store až do roku 2015, kedy ho prekonal album 25 od britskej speváčky Adele. V novembri 2014 bol opäť vydaný ako časť platinovej edície, spolu s EP s novými piesňami. Obdržal pozitívny ohlas od kritikov, ktorí chválili jeho produkciu, skúmanie sexuality a speváčkine vokály. Do novembra 2014 sa predalo 5 milión kópií. Z albumu vyšli ako single piesne „XO“, „Drunk in Love“, „Partition“ a „Pretty Hurts“.
Laffite-Toupière
Laffite-Toupière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Elementárna aritmetika
náhľad|Základné aritmetické symboly Elementárna aritmetika je ľahšia časť aritmetiky, ktorá obsahuje operácie sčítanie, odčítanie, násobenie a delenie. Dôležité je nezamieňať ju s odvetvím matematickej logiky zvaným elementárna funkčná aritmetika (EFA).
Elementárna aritmetika začína s prirodzenými číslami a písanými symbolmi (číslicami), ktoré ich reprezentujú.
Lopigna
Lopigna je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corse-du-Sud, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dubovo-hrabové lesy karpatské
náhľad|Rakúsko, ostrica chlpatá v dubovo-hrabovom lese Dubovo-hrabové lesy karpatské sú typom dubovo-hrabového lesa vyskytujúceho sa na nížinách a pahorkatinách. Vytvára ho dub zimný, hrab obyčajný, lipa malolistá, v krovinnej etáži sa nachádza javor poľný, lieska obyčajná a svíb krvavý. V podraste býva často ostrica chlpatá, čo pôsobí dojmom tráv.
Výskyt a stav na Slovensku
Podľa Katalógu biotopov Slovenska ide o mapovaciu jednotku Ls2.1 Dubovo-hrabové lesy karpatské patriacu do klasifikačnej jednotky Ls2 Dubovo-hrabové lesy, biotop Dubovo-hrabové lesy karpatské (2112100). Je to biotop národného významu, nepatrí medzi európsky významné biotopy.
Connor Hellebuyck
Juniorské súťaže
Ďalšie dve sezóny Hellebuyck strávil v najvyššej americkej univerzitnej lige NCAA, kde bol v rokoch 2013 a 2014 vyhlásený za najlepšieho brankára aj najužitočnejšieho hokejistu súťaže.
Univerzitné štúdium však Hellebuyck nedokočnil, keď v roku 2014 bol povoalný do American Hockey League.
Fuji (jablko)
Fuji je odroda jablka, vyšľachtená pestovateľmi vo výskumnej stanici Tohoku (农林省园芸试験场东北支场) v Fujisaki, Aomori v Japonsku. Vyšľachtená bola pravdepodobne v roku 1930 a uvedená na trh v roku 1962. Vznikla ako hybrid krížením amerických odrôd Red Delicious a bývalej odrody Virginia Ralls Genet (niekedy označovanej ako „Rawls Jennet“).
Jablká Fuji sú pomenované podľa „Fujisaki ([藤]崎)“ v prefektúre Aomori (青森県), ale mnohí sa často mylne domnievajú, že sú pomenované po hore Fuji (富士山).
Opis
Okrem Japonska popularita jabĺk Fuji stále rastie. Od svojho uvedenia na americký trh v roku 1980, si získali popularitu aj u amerických spotrebiteľov, a zaradili sa na 4. miesto v roku 2003 na zozname amerického „Apple“ združenia za najpopulárnejšími odrodami ako Red Delicious, Golden Delicious a Gala.
Lafitte-Vigordane
Lafitte-Vigordane je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Galvesaurus
Galvesaurus (staršie Galveosaurus) je rod stredne veľkého sauropoda z čeľade brachiosaury (staršie zaraďovaný do taxónu Turiasauria alebo do taxónu Macronaria). Zahŕňa jediný druh Galveosaurus herreroi.
Výskyt
Žil na prelome jury a kriedy, približne pred 150130 miliónmi rokov na území provincie Teruel vo východnom Španielsku.
Opis
Galvesaurus bol stredne veľký mohutný štvornohý sauropod s pomerne krátkym krkom a chvostom. Telo bolo robustné a nohy vysoké a veľmi podobné ohybným stĺpom. Pravdepodobne sa špecializoval na nižšie stromy, ktorých listy spásal v stádach. Bol pomerne malý; bol od 14 do 16 metrov dlhý, približne 5 metrov vysoký a vážil okolo 10 ton.
Åre
Åre [óre] je obec v provincii Jämtland vo Švédsku.
Henri Giffard
náhľad|Kresba Giffardovej vzducholode Henri Giffard (* 8. február 1825, Paríž, Francúzsko† 15. apríl 1882, tamže) bol francúzsky inžinier, vynálezca parného injektoru a konštruktér prvej riaditeľnej vzducholode.
Åre
Neďaleko obce sa nachádza rovnomenné lyžiarske stredisko, ktoré je hlavným švédskym centrom alpského lyžovania. Bolo usporiadateľom majstrovstiev sveta v zjazdovom lyžovaní v 1954, 2007 a 2019.
Prvotné osídlenie pochádza pravdepodobne z vikingských čias. Koncom 12. storočia bol postavený starý kostol na pútnickej ceste z Sundsvallu do Trondheimu. V súčasnosti je sedemnástou zastávkou na púti. V 18. a 19. storočí sa v okolí ťažila meď. S postavením železnice v 1882 a prvým hotelom v 1896 sa v obci a oklí začal rozvíjať turizmus.
Henri Giffard
Životopis
Po vyštudovaní Lycée Condorcet nastúpil ako technický inžinier železnice v St. Germain. Tam sa venoval zlepšovaniu parných rušňov. V roku 1851 si dal patentovať použitie parného stroja pre pohon vzducholode. V roku 1852 zostrojil prvú známu riaditeľnú vzducholoď.
24. septembra 1852 uskutočnil prvý úspešný riadený 27 km dlhý let z Paríža do Élancourtu.
V roku 1863 dostal Rad čestnej légie.
V roku 1882 spáchal samovraždu kvôli slepote, je pochovaný na Cimetière du Père-Lachaise (21. divízia).
Poľsko-ruská vojna (1792)
Poľsko-ruská vojna v roku 1792 alebo aj '''vojna na obranu Ústavy 3. mája' bola vojna medzi vojskami Republiky oboch národov (Rzeczpospolita'') a vojskami Ruského impéria, ktoré vojensky zasiahli pod zámienkou podpory Targowickej konfederácie založenej v Petrohrade s cieľom zvrhnúť systém zavedený v Poľskej republike štvorročným snemom Ústavou z 3. mája 1791.
Vojna prebiehala na dvoch frontoch: severnom v Litve a južnom na území dnešnej Ukrajiny. V oboch prípadoch poľské sily ustupovali pred početnou prevahou ruských síl, hoci na juhu kládli podstatne väčší odpor vďaka účinnému vedeniu poľských veliteľov kniežaťa Józefa Poniatowského a Tadeusza Kościuszka. Počas trojmesačných bojov sa odohralo niekoľko bitiek, ale žiadna strana nezaznamenala rozhodujúce víťazstvo. 18. júna sa najväčším úspechom poľských síl stala porážka jednej z ruských formácií v bitke pri Zieleńciach; v dôsledku tejto bitky bolo založené najvyššie poľské vojenské vyznamenanie Virtuti Militari. Vojna sa skončila, keď sa poľský kráľ Stanislav II rozhodol hľadať diplomatické riešenie, požiadal Rusov o prímerie a pripojil sa k Targovskej konfederácii, ako to požadovalo Ruské impérium.
Príčiny
Časť šľachty využila zapojenie Ruska do vojny s Tureckom a Švédskom a počas štvorročného snemu prijala sériu reforiem zameraných na nápravu systému republiky. Uzákonilo sa aj vytvorenie 100-tisícovej armády.
V roku 1789 Prusko posilnilo armádu Republiky oboch národov predajom 15 000 pušiek korunnej pechote a bližšie nešpecifikovaného počtu karabín národnej kavalérii, ako aj ďalšej vojenskej výbavy.
Prijatím Ústavy z 3. mája 1791 sa formálne zrušil ruský protektorát a obnovila sa nezávislosť republiky. Magnáti nepriateľsky naladení voči reformám na čele so Stanisławom Szczęsnym Potockým a Ksawery Branickým sa obrátili na Katarínu II. s ponukou zorganizovať konfederáciu proti kráľovi a Ústave z 3. mája.