cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Miroslav Duriš
Kariéra
V rokoch 20072011 ako prezident Notárskej komory SR zastupoval a reprezentoval slovenské notárstvo v Rade notárstiev Európskej únie (CNUE) so sídlom v Bruseli združujúcej 22 európskych notárstiev na báze latinského civilného práva, ako aj na zhromaždeniach členských notárstiev Medzinárodnej únie notárstva (UIN) združujúcej 87 notárstiev tzv. latinského typu z celého sveta.
V roku 2009 zastával jednoročný mandát člena Výkonnej rady pri Rade notárstiev Európskej únie so sídlom v Bruseli. Súbežne v roku 2009 zastával aj jednoročný mandát prezidenta Iniciatívy stredoeurópskych notárstiev.
Od roku 2006 pôsobil ako externý pedagóg na Vysokej škole zdravotníctva a sociálnej práce Sv. Alžbety v Bratislave v študijných predmetoch: úvod do právnych disciplín, občianske a správne právo, európske a ústavné právo.
V roku 2006 bol Prezídiom Notárskej komory SR navrhnutý ako kandidát na voľbu na sudcu Ústavného súdu SR (Národnou radou SR zvolený za kandidáta nebol), v roku 2014 bol opätovne Prezídiom Notárskej komory SR navrhnutý ako kandidát na voľbu na sudcu Ústavného súdu SR.
Za sudcu Ústavného súdu SR bol vymenovaný 14. decembra 2017.
Sudca Ústavného súdu
Pred vymenovaním v roku 2017 bolo o ňom známe len to, že od roku 1995 pôsobil ako notár. Ako notár v Liptovskom Mikuláši pôsobil od 1. februára 1995. Pri vymenovaní vyhlásil, že pôsobil v prokuratúre a bol aj podpredsedom okresného súdu. Viedol tiež Notársku komoru.
Guave
náhľad|Zrejúci plod náhľad|Celý a rozrezaný plod Guave alebo guajava je ovocie stromu Psidium guajava z čeľade myrtovité, pochádzajúceho z Južnej Ameriky, kde sú tieto plody veľmi obľúbeným ovocím. Odtiaľ sa pestovanie rozšírilo do ďalších oblastí tropického pásma (India, do Stredomoria a ďalej).
Plody majú guľovitý až hruškovitý tvar. Povrch býva hrboľatý alebo hladký, lesklý, husto pokrytý bodkami. Dužina plodu je žltkasto biela až červená, šťavnatá, výraznej vône. Chuťou pripomína figy a hrušky. Obsahuje množstvo malých tvrdých semien. Na Slovensko sa dováža nielen čerstvé, ale aj konzervované.
Ovocie guave obsahuje asi 15 % cukrov. Má vysoký obsah vitamínu Casi 5x viac než citróny alebo pomaranče, vitamínu A a značné množstvo vápnika. Nezrelé plody sú zelené, plne dozreté slamovo žlté. Zrelý plod sa ľahko poddá tlaku prstov.
Corpus delicti (rozlišovacia stránka)
Corpus delicti alebo Corpus Delicti môže byť:
Carlos Filipe Ximenes Belo
Carlos Filipe Ximenes Belo SDB (* 3. február 1948, Wailakama, Východný Timor) je východotimorský katolícky biskup a salezián, apoštolský administrátor diecézy Dili v rokoch 19882002.
V roku 1996 dostal spoločne s José Ramosom-Hortom Nobelovu cenu mieru za „prispenie k mierovému riešeniu východotimorského konfliktu“.
Medzinárodná kampaň za zrušenie jadrových zbraní
thumb|Logo Medzinárodná kampaň za zrušenie jadrových zbraní (, skrátene ICAN) je globálna koalícia, ktorá sa snaží presadiť zmluvu o zákaze jadrových zbraní. ICAN bola založená roku 2007 a má 468 partnerských organizácií v 101 krajinách v roku 2017.
Dejiny
Organizácia vznikla v Austrálii. Oficiálne bola založená roku 2007 vo Viedni. Zakladatelia organizácie boli inšpirovaní ohromným úspechom Medzinárodnej kampane za zákaz mín, ktorá zohrala pomocnú úlohu pri vyjednávaní dohovoru o zákaze protipechotných mín, Ottawského dohovoru. Od založenia sa snaží vybudovať silnú globálnu podporu zrušeniu jadrových zbraní. Vďaka spolupráci s Červeným krížom a ďalšími podobnými organizáciami dokázali zmeniť mienku o likvidácii jadrových zbraní.
V roku 2017 ICAN za svoje úsilie obdržala Nobelovu cenu za mier. Ocenená bola vďaka veľkému prínosu pri dosiahnutí Zmluvy o zákaze jadrových zbraní.
Motorový rušeň 702
Motorový rušeň 702 (do roku 1988 niesol označenie ako rad T 212.0) je dvojnápravový rámový kapotovaný rušeň určený k ľahkému staničnému posunu, odvodený od rádu 700, vyvinutý v roku 1967 v ČKD Praha. Sériová výroba však prebiehala na Slovensku - v Turčianskych strojárňach Martin, a to v rokoch 1967 až 1971. Ich pôsobiskom sú železničné stanice a depa, kde obstarávajú posun. Vyskytujú sa tiež na vlečkách priemyselných podnikov. Niektoré stroje boli zrekonštruované na rady 797, 798 a 799.
Popis
Na ráme rušňa je umiestnená kabína pre rušňovodiča, pred ktorou je zúžená kapota, v ktorej sa nachádza spaľovací motor a ďalšie komponenty. V ráme sú uložené dve nápravy, obe hnacie. Rušeň má prenos energie riešený cez mechanickú prevodovku, ktorou rušňovodič zaraďuje rýchlostné stupne predvoľbou - zaradí rýchlostný stupeň a až potom obsluhuje spojkový kohút (podrobnejšie - viď popis rady 700). Z prevodovky sa krútiaci moment prenáša na nápravy pomocou kĺbových hriadeľov.
Právnická fakulta Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici
Právnická fakulta Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici (skr. PrF UMB) je jedna zo šiestich fakúlt Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici. Fakulta v hlavnej činnosti poskytuje, organizuje a zabezpečuje vysokoškolské vzdelávanie v rámci akreditovaných študijných programov všetkých troch stupňov, ďalšie vzdelávanie a udeľuje akademické a vedecko-pedagogické tituly, v oblasti výskumu Právo a k nemu prislúchajúce študijné odbory a programy právnického zamerania. Fakulta vykonáva základný a aplikovaný výskum, korešpondujúci s potrebami spoločnosti založenej na poznatkoch a s potrebami spoločenskej praxe, využíva najnovšie poznatky vedy a techniky pri vzdelávaní študentov a zapája ich do tvorivej vedeckej činnosti a udržiava a rozvíja hodnoty spoločenskej a právnej vedy svojou publikačnou a vedeckou činnosťou.
História fakulty
K prvým krokom pri realizácii myšlienky zriadenia právnickej fakulty, ako súčasti UMB, došlo z podnetu vedenia univerzity na čele s rektorom O. Tomečkom, a tiež prvým rektorom J. Findrom, po rokovaní so zástupcami Právnickej fakulty v Bratislave i predsedom vlády V. Mečiarom, ktorí vyjadrili podporu tejto myšlienke. Prvé stretnutie sa uskutočnilo 15. marca 1995 v kongresovej sále Hotela Sureco na Majakovského ulici v Bratislave (Horský park) za účasti prorektorov UMB M. Valihorovej a R. Nedelu. Návrh projektu na zriadenie Právnickej fakulty UMB vypracovala expertná skupina pod vedením Pavla Kandráča, v ktorej pracovali Jaroslav Chovanec, Mojmír Mamojka, Erika Kučerová, Vladimír Vaňo, R. Nedela a kvestor UMB Peter Baník. Návrh na zriadenie PrF UMB predložil rektor UMB na prerokovanie a schválenie AS UMB dňa 11. mája 1995.
Fakulta bola schválená uznesením Vlády SR č. 256 z 18. apríla 1995. Rektor univerzity zriaďovaciu listinu vydal 15. mája 1995.
Funkciou dekana bol poverený doc. JUDr. Pavel Kandráč, CSc. Ten menoval do funkcií prodekanov Eriku Kučerovú (pre vzdelávanie), J. Chovanca (pre vedecko-výskumnú a edičnú činnosť), a Vladimíra Vaňu (pre rozvoj fakulty). Kolektív prvých akademických funkcionárov pripravil a zabezpečil úspešnú realizáciu prijímacích skúšok na fakultu. V prvom akademickom roku 1995/1996 bolo prijatých 100 študentov v riadnom štúdiu. Po splnení tejto úlohy prvý manažment fakulty ukončil svoje pôsobenie v čase pred otvorením učebného roka. Dekan fakulty UMB vymenoval nových prodekanov, Júliusa Kováča, pre výchovno-vzdelávaciu činnosť, Jozefa Beňu, pre vedu, výskum a edičnú činnosť, Zoltána Valentoviča, pre rozvoj a zahraničné styky a Jána Rekena, pre bakalárske štúdium, rigorózne pokračovanie a celoživotné vzdelávanie. Novokreovaný Akademický senát Právnickej fakulty UMB dňa 1. júla 1996 zvolil za dekana fakulty P. Kandráča. Dekan si vytvoril riadiaci manažment, t. j. potvrdil prodekanov i vedúcich katedier vo funkciách. Vedenie fakulty zabezpečilo akreditáciu pre bakalárske a magisterské štádium na PrF UMB, ktorá získala oprávnenie uskutočňovať štátne rigorózne skúšky, ale aj doktorandské štúdium v príslušných vedných odboroch.
Tento manažment PrF ostal aj po opätovných voľbách AS po uplynutí 1. Funkčného obdobia, t. j. naďalej riadil a zabezpečoval všetky funkcie a úlohy vyplývajúce zo študijných programov fakulty. Po odchode dekana P. Kandráča dňa 31. marca 2002 do spoločensko-politickej praxe, AS do funkcie dekana fakulty dňa 9. apríla 2002 zvolil Júliusa Kováča. V máji 2004 sa J. Kováč sa vzdal funkcie dekana fakulty a do zvolenia nového dekana bol poverený touto funkciou prodekan pre pedagogickú činnosť Pavel Kypta. Dňa 13. júla 2004 AS jednomyseľne zvolil za dekana Právnickej fakulty UMB Mojmíra Mamojku. Nový dekan fakulty vymenoval za prodekanov Antona Duláka a J. Ciráka a dvoch poradcov dekana, J. Straku a P. Vojčíka. Osobitnú pozornosť venoval akreditácii fakulty. Prijatím akreditačného spisu PrF UMB (v decembri 2004) získala akreditáciu pre bakalárske a magisterské štúdium a opäť získala možnosť uskutočňovať štátne rigorózne skúšky, ako aj priznanie práva doktorandského štúdia v odboroch Teória a dejiny štátu a práva a Obchodné a finančné právo. Nový manažment obnovil i vydávanie fakultného zborníka, na čom má podiel hlavne vtedajší predseda Edičnej komisie J. Chovanec.
Po odchode M. Mamojku z funkcie sa po voľbách AS 16. októbra 2006 stáva dekanom fakulty Stanislav Mráz. Do ďalších volieb AS začiatkom roka 2011 personálne zloženie vedenia PrF UMB tvorili: S. Mráz, dekan fakulty, P. Kypta, prodekan pre pedagogickú činnosť, Soňa Kubincová, prodekanka pre vedu a výskum, Anna Schneiderová, prodekanka pre medzinárodné vzťahy a rozvoj, Julita Baboľová, tajomníčka pre oblasť hospodársku, správnu, ekonomickú, miezd a ľudských zdrojov. Menovaní ostali vo funkciách aj po nových voľbách a tvoria tiež súčasné vedenie fakulty.
Po opätovnom zvolení Akademickým senátom Právnickej fakulty od  zač. r. 2011 funkciu dekana vykonával Stanislav Mráz. Prodekanmi boli Pavel Kypta, pre pedagogickú činnosť, Ján Cuper, pre vedu, výskum a doktorandov a Anna Schneiderová, pre medzinárodné vzťahy a rozvoj. Tajomníčkou fakulty je J. Baboľová.
V máji roku 2014 bol AS PrF jednohlasne za dekana fakulty opäť zvolený Mojmír Mamojka. Jeho riadiaci manažérsky tím tvoria Vladimír Čečot ako prodekan pre vedu, výskum a rigorózne konanie, Ivana Šošková ako prodekanka pre pedagogickú činnosť a Michal Turošík ako prodekan pre medzinárodné vzťahy, doktorandské štúdium a legislatívu. V roku 2016 fakultu z vlastnej iniciatívy opustil Vladimír Čečot, vďaka čomu ho na prodekanskom poste nahradila Monika Némethová.
V roku 2018 bol za dekana fakulty jednohlasne zvolený Michal Turošík. Členovia jeho vedenia sú Monika Némethová, Ivana Šošková a Ľubica Saktorová.
Katedry
Fakulta má tieto katedry a jeden ústav:
Michal Kemp
ThDr. Michal Kemp (* 18. september 1792, Sebechleby† 20. máj 1865, Ostrihom) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, archidiakon, náboženský spisovateľ.
Životopis
Michal Kemp pochádzal z mnohodetnej rodiny Juraja Kempa a Terézie, rodenej Holej. Narodil sa s bratom Matejom (dvojičky) ako ôsme dieťa v Sebechleboch. Vyrastal v slovenskom prostredí mestečka Sebechleby.
Od r. 1811 študoval filozofiu v Trnave, od r. 1813 teológiu v Ústrednom seminári v Pešti. Za kňaza ho vysvätili 26. augusta 1816. V r. 1818 sa stal študijným dozorcom v Pázmaneu vo Viedni, od r. 1827 knihovníkom Arcibiskupskej knižnice v Ostrihome. Postupne zastával tieto funkcie: v r. 1840 bratislavský kanonik, 2. júna 1845 ostrihomský katedrálny kanonik, v r. 1850 archidiakon novohradský, v r. 1853 titulárny opát, v r. 1859 titulárny prepošt, katedrálny archidiakon, monsignor.
Dielo
''Adserta e disciplinis Theologicis, quae in Caesareo-Regia Scientiarum Universitate Vindobonensi pro summis in Theologia honoribus obtinendis defendet Michael Kempe C.R. Sublimioris educationis Presbyterorum ad. A. Augustinum Instituto Archi-Dioecesis Strigoniensis Presbyter Anno 1818. Mensis Januarii die 18.'' (Dizertačná práca autora o teologických disciplínách na cisársko-kráľovskej univerzite vo Viedni, prednesená 18. januára 1818, Viedeň 1818, 16 s.). V práci ''Memoria Basilicae Strigoniensis Anno 1856. Die 31. Augusti Consecratae (Pamiatka konsekrácie ostrihomskej baziliky 31. augusta 1856, Pešť 1856) mal štúdiu: Metropolitanum Capitulum Strigoniense'' (Ostrihomská metropolitná kapitula, s. 107-192). Viac prác uverejnil v rôznych cirkevných časopisoch.
Tomáš Gábriš
V súčasnosti pôsobí ako vedúci Katedry dejín práva a profesor na Katedre teórie práva a ústavného práva na Právnickej fakulte Trnavskej univerzity. V rokoch 20072019 pôsobil ako pedagóg na Právnickej fakulte Univerzity Komenského.
Životopis
Narodil sa v roku 1981 v Nových Zámkoch.
V roku 2004 absolvoval štúdium na Právnickej fakulte UK. Súčasne študoval históriu na Filozofickej fakulte UK, ktorú úspešne dokončil v roku 2006. V roku 2005 absolvoval rigoróznu skúšku a získal titul doktor práv (JUDr.). V roku 2007 získal titul PhD. v odbore dejiny štátu a práva. V tomto roku začal pôsobiť na Katedre právnych dejín a právnej komparatistiky Právnickej fakulty UK. V rokoch 2006 až 2007 absolvoval štúdium na Stredoeurópskej univerzite v Budapešti v oblasti stredovekých štúdii, po ktorom získal titul MA. Od roku 2007 pôsobil dva roky aj na Právnickej fakulte TU ako odborný asistent.
V rokoch 2008 až 2010 bol advokátskym koncipientom, následne sa stal advokátom. Potom v rokoch 2009 až 2010 získal v Holandsku právnický titul master of Laws (LL.M.) na Tilburskej univerzite. V roku 2010 získal na Právnickej fakulte TU ďalší titul PhD., tento raz v odbore pracovné právo. O rok neskôr získal na Filozofickej fakulte UK v odbore slovenské dejiny tretí titul PhD. V roku 2013 habilitoval na docenta v odbore teória a dejiny štátu a práva. V roku 2016 začal štúdium filozofie na Filozofickej fakulte TU. Medzi tým absolvoval viacero kratších pobytov a prednášok na univerzitách v Európe a Severnej Amerike.
Od júna 2017 do marca 2019 pôsobil ako vedúci Katedry teórie práva a sociálnych vied Právnickej fakulty UK. V októbri 2018 kandidoval na pozíciu dekana Právnickej fakulty UK, avšak v pomere hlasov 6:21 bol zvolený predchádzajúci dekanEduard Burda.
Od roku 2019 znovu pôsobí na Právnickej fakulte TU. V súčasnosti (2023) je vedúcim Katedry dejín práva a profesorom na Katedre teórie práva a ústavného práva. V roku 2023 mu bola rektorom univerzity odovzdaná Cena Antona Hajduka za vynikajúce výsledky v tvorivej činnosti.
Pôsobí tiež ako slovenský národný spravodajca pri vypracúvaní analýz z oblasti práva moderných technológií pre potreby Európskej komisie. Je členom Legislatívno-právnej komisie Slovenského olympijského a športového výboru, zastáva viaceré pozície v športových organizáciách. Je tiež členom Slovenskej spoločnosti pre medzinárodné právo a Slovenskej historickej spoločnosti. Pôsobí v rámci redakčných rád viacerých právnických periodík.
Pôsobí tiež ako advokát. V Bratislave má advokátsku kanceláriu Attorneity Legal. Je členom VIII. disciplinárneho senátu Slovenskej advokátskej komory.
Oblasť záujmu a výskumu
Zameriava sa najmä na dejiny práva a právneho myslenia, metodológiu práva a právnej vedy, s čím úzko súvisí aj jeho záujem o všeobecnú teóriu práva a právnu filozofiu. Okrem toho sa venuje právu moderných technológií a športovému právu. Je autorom desiatich vedeckých a odborných monografií. Spolupracoval tiež na tvorbe desiatich učebníc. Celkovo je autorom viac ako 300 publikácií, s viac ako 500 ohlasmi.
Pri dubníkoch
Pri dubníkoch alebo Pri dubíkoch je kóta nachádzajúca sa na východnom okraji poľa Nižné debričky v extraviláne mestskej časti Albínov (približne východne od intravilánu), pri železničnej trati č. 192. Kóta leží v nadmorskej výške 122,9 m n. m., približne na 48°43’33” severnej geografickej šírky a 21°40’33” východnej geografickej dĺžky, na parcele registra C č. 4800 v katastrálnom území mesta Sečovce. Využíva sa ako trigonometrický bod pre podrobnú trianguláciu. Spadá do Trebišovskej tabule, ktorá je podcelkom Východoslovenskej roviny.
Kroviny poskytujú vhodné útočisko pre rôzne druhy spevavého vtáctva, napr. vrabec poľný (Passer montanus) a škovránok poľný (Alauda arvensis), bažanta obyčajného (Phasianus colchicus), poľné hlodavce ako zajac poľný (Lepus europaeus), myš domová (Mus musculus) či hraboš poľný (Microtus arvalis). Z väčších cicavcov sa v okolí vyskytuje líška hrdzavá (Vulpes vulpes) a srnec lesný (Capreolus capreolus), ktorého stáda schádzajú do tejto oblasti najmä v jesennom, zimnom a jarnom období.
Srnka
Srnka môže byť:
Koňský pramen
Koňský pramen je prírodná pamiatka ev. č. 1787, ktorá sa nachádza v okrese Cheb približne 5,5 km od Mariánskych Lázní v údolí Chotěnovského potoka. Pamiatku spravuje Správa CHKO Slavkovský les.
Ochrana
Predmetom ochrany sú vývery prírodnej uhličitej kyselky prevažne s horečnato až železnatým zložením. Geologický podklad tvorí amfibolit s vložkami pararuly. Pri botanickom prieskume boli zistené 4 druhy machorastov a 26 druhov cievnatých rastlín, neboli pozorované chránené druhy. Vlastný prameň je hydrouhličitanová vápenato-horečnatá slabo mineralizovaná studená kyselka o teplote približne 8°C a pH 5,3 s obsahom 2 197 mg voľného CO² na 1 liter. Výdatnosť prameňa je 19,8 litra/min. Pri prameni je umiestnená informačná tabuľa.
Podľa povesti sa v bažinatom okolí počas tridsaťročnej vojny utopil jazdný oddiel, čo malo dať pôvod názvu prameňa. Rovnaká povesť sa však traduje aj o Vlčích prameňoch pri Velkej Hleďsebe. V roku 1995 bola nad prameňom inštalovaná strieška, ktorá bola v roku 2003 rekonštruovaná, v lete roku 2015 však chýbala.
Rallye Dakar 2018
Rallye Dakar 2018 bol 40. ročník prestížneho podujatia, ktoré sa konalo v Južnej Amerike.
Vytrvalostné preteky začali 6. januára v peruánskom meste Lima a skončili 20. januára v meste Córdoba. Trať viedla okrem Peru tiež územím Bolívie a Argentíny a na štart sa už tradične postavili jazdci motocyklov, štvorkoliek, automobilov, špeciálov a kamiónov.
Slovenskí účastníci
Slovensko v tomto ročníku reprezentoval iba Štefan Svitko ml., ktorý pretekal na motocykli KTM. Tím Slovnaft Rally Team tvorili Zlatko Novosád, Maroš Kubačka, Dominik Guláš a Dominik Žažo, ktorí tvorili zázemie pre Štefana. Po ťažkom páde v 10. etape bol nútený pre veľké bolesti odstúpiť.
Jiří Pomeje
Jiří Pomeje (* 13. december 1964, České Budějovice† 26. február 2019 ) bol český herec a filmový producent.
Život
Narodil sa 13. decembra 1964 v Českých Budějoviciach rodičom Jiřímu (vzdelaním inžinier) a Jaroslave (povolaním pôrodná asistentka, pracovala tiež v škôlke).
Absolvoval gymnázium v ​​Českých Budějoviciach. Tancu sa venoval 12 rokov, z toho 10 rokov závodne. Účinkoval tiež v balete českobudějovického divadla, kde naštudoval predstavenie Borisa Asafjeva Bachčisarajská fontána (dvojrola Poliaka a Tatára).
Prihlásil sa na DAMU. Prijímacie konanie urobil, ale nebol prijatý z dôvodu vylúčenia jeho otca z komunistickej strany (nesúhlasil so vstupom vojsk v auguste 1968). Avšak získal angažmán ako herec-elév v Severomoravskom divadle Šumperk. O rok neskôr bol na herectvo prijatý a v roku 1988 DAMU absolvoval.
Roku 1992 založil spoločnosť Fronda film. Producentsky sa podieľal napr. na filmoch Princezna ze mlejna (1994), Z pekla štěstí (1999) či Andělská tvář (2002). Financovanie práve tohto filmu mu spôsobilo značné problémy - v čase príprav mu bolo odmietnuté spolufinancovanie filmu zo strany FV Plast, herec sa napriek tomu rozhodol film nakrútiť za cenu pôžičky, ktorú už však nebol schopný splácať, lebo film nemal veľkú návštevnosť. Jiří Pomeje ako producent skrachoval, bola na neho uvalená exekúcia a začal mať problémy aj s alkoholom. Súdy sa tiahli desať rokov, až celý prípad uzavrela amnestia, ktorú už začiatkom roka 2013 vyhlásil prezident Václav Klaus. Medzitým sa v roku 2007 podieľal na príprave výstavy Gottlandu.
Od marca 2012 moderoval VIP správy na Prime, z televízie musel odísť po tom, čo sa vo februári 2013 sťažoval na „ženskú mafiu“ na Prime. V moderovaní relácie ho nahradila Mahulena Bočanová.
Rodinný život
Roku 1994 sa oženil s herečkou Michaelou Kuklovou, s ktorou sa rozviedol po trinástich rokoch manželstva v roku 2007. Nasledujúci rok 2008 sa oženil so speváčkou Ivetou Bartošovou; aj toto manželstvo sa však rozpadlo, a to už koncom roka 2009, keď žiadosť o rozvod podala sama Iveta Bartošová. Ani z jedného manželstva sa nenarodili žiadne deti. V januári roku 2013 sa na dovolenke v Thajsku oženil so svojou priateľkou Andreou Šťastnou; svadba sa konala v budhistickom chráme. V septembri 2013 sa im narodila dcéra Anna Pomeje.
Úmrtie
Jiří Pomeje zomrel 26. februára 2019. Príčinou smrti bola rakovina hrtanu, ktorá sa neskôr metastázovala do kostí a následne postupne do celého tela. S rakovinou bojoval od polovice roka 2017, kým postupom času neprišiel o hlas a zrak. Pohreb sa konal 7. marca v Českých Budějoviciach.
Kŕmna kapusta
Kŕmna kapusta alebo kapusta kŕmna :
Poznámka
Všeobecne sú z druhu kapusta obyčajná typickými krmovinami tieto taxóny: listový kel (Brassica oleracea var. viridis), kučeravý kel (Brassica oleracea var. sabellica (vrátane selenisia)), hlúbová kapusta (Brassica oleracea var. medullosa), kapusta obyčajná kŕmna (Brassica oleracea var. ramosa) a kaleráb (Brassica oleracea var. gongylodes).
Kŕmny kel
Kŕmny kel alebo kel kŕmny môže byť:
Poznámka
Pozri poznámku v článku kŕmna kapusta.
Scopus
thumb|Logo Scopus je multidisciplinárna bibliografická, citačná a abstraktová databáza prevádzkovaná vydavateľstvom Elsevier. Patrí medzi najväčšie databázy svojho druhu na svete.
Funguje od roku 2004. Rýchlo prenikla do povedomia knižníc, univerzít a výskumných inštitúcií a stala sa konkurenciou dovtedy dominujúcej bibliografickej databázy Web of Science prevádzkovanej spoločnosťou Thomson Reuters. Nie je voľne prístupná, prístup k nej je licencovaný a spoplatnený. Databáza je súčasťou väčšieho balíka služieb SciVerse.
Databáza je pomenovaná po vtákovi druhu Scopus umbretta známom svojimi vynikajúcimi navigačnými schopnosťami.
V auguste 2017 obsahoval Scopus 22 800 titulov, viac než 5000 rôznych medzinárodných vydavateľov. Koncom roka 2017 obsahovala databáza 69 miliónov záznamov, 1,2 miliardy citovaných odkazov, najstaršie z roku 1788. Databáza tiež obsahuje 39 miliónov patentov.
Komisia Content Selection & Advisory Board zložená z odborníkov v rôznych odboroch zriadená v roku 2006 sa zaoberá transparentným výberom obsahu a politikou pokrytia rôznych vedných disciplín a zdrojov. Jej hlavnou úlohou je vyhodnotiť a určiť, ktoré vedecké časopisy spĺňajú kritériá kvality aby mohli byť zaradené do Scopusu a zároveň prehodnocujú stav sledovaných titulov. Tie, ktoré predstali spĺňať jeho kritériá sú z databázy vylúčené, resp. nie sú ďalej sledované.
V roku 2014 sa v databáze nachádzalo 72 slovenských vedeckých časopisov.
Viliam Alexander
Viliam Alexander (holandsky: Willem-Alexander Claus George Ferdinand; * 27. apríl 1967, Utrecht, Holandsko) je holandský kráľ, ktorý nastúpil na trón po abdikácií jeho matky Beatrix v roku 2013.
Životopis
Narodil sa v Utrechte ako najstaršie dieťa budúcej kráľovnej Beatrix a nemeckého grófa Clausa van Amsberga. Po nástupe svojej matky na trón 30. apríla 1980 sa stal sa princom oranžským.
Chodil na verejnú základnú a strednú školu, slúžil v Koninklijke Marine a študoval históriu na Universiteit Leiden.
Willem-Alexander sa zaujíma o šport a o medzinárodné riešenia vo vodohospodárstve. Do svojho nástupu na trón bol členom Medzinárodného olympijského výboru (1998 - 2013), predsedom Poradného výboru pre vodu ministra infraštruktúry a životného prostredia] (2004-2013) a predsedom Poradného výboru generálneho tajomníka OSN pre vodu a hygienu (2006 - 2013). Vo svojich päťdesiatich rokoch je momentálne druhým najmladším monarchom v Európe po Filipovi VI. zo Španielska.
V roku 2002 sa oženil sa s Máximou Zorreguietou Cerruti a majú tri dcéry:
Jaroslav Filo
Životopis
Narodil sa v obci Tuchyňa v okrese Ilava. Gymnázium vyštudoval v Trenčíne. V roku 1951 úspešne ukončil štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. Už počas štúdia sa stal tajomníkom Právnickej fakulty, v roku 1951 dokonca tajomníkom celej Univerzity Komenského v Bratislave. Na škole zostal pracovať, pričom v roku 1964 začal pôsobiť na Katedre správneho a pracovného práva Právnickej fakulty. V roku 1967 habilitoval na docenta v odbore pracovné právo. V roku 1970 sa stal vedúcim Katedry pracovného a roľníckodružstevného práva. V odbore pracovné právo získal v roku 1972 titul kandidát vied (CSc.). V tom istom roku bol zvolený za dekana Právnickej fakulty, pričom na tomto poste zotrval až do roku 1985. V roku 1975 sa stal tzv. mimoriadnym profesorom. Počas svojho pôsobenia sa postupne stal popredným predstaviteľom odboru pracovné právo, súčasne sa venoval teórii výchovy k robotníckemu povolaniu.
Bol členom pracovnej komisie Legislatívnej rady federálnej vlády pre pracovné právo a sociálne zabezpečenie. Súčasne pôsobil v rôznych komisiách a poradných orgánoch v rámci federálneho ministerstva práce a ministerstva spravodlivosti. Pôsobil taktiež v Československej akadémii vied, kde bol členom Vedeckého kolégia pre štát a právo a komisie pre ekonómiu a právo. Okrem toho bol v redakciách rôznych právnických časopisov. Pôsobil taktiež ako poslanec Slovenskej národnej rady.
Motorový rušeň 703
Motorový rušeň 703 (do roku 1988 niesol označenie ako rad T 212.1) je malý dvojnápravový dieselový rušeň. Je určený pre posun v depách, staničný posun a pre vlečkovú prevádzku.
Kapusta obyčajná kalerábová
náhľad|Kaleráb biely Kapusta obyčajná kalerábová alebo kaleráb (lat. Brassica oleracea var. gongylodes; ďalšie názvy pozri nižšie) je taxón z druhu kapusta obyčajná.
Motorový rušeň 703
Výroba
Rušne radu 703 boli vyrábané v Turčianskych strojárňach Martin v rokoch 1972 až 1979. Prototyp bol postavený už v roku 1969. Pre Česko-slovenské štátne dráhy a česko-slovenské priemyselné podniky bolo vyrobených celkom 224 kusov, ďalších 12 strojov bolo určených pre pražské metro.
Kapusta obyčajná kalerábová
Názvy
Slovenské názvy sú: kaleráb, kapusta obyčajná kalerábová , kapusta kalerábová , kaleráb kŕmny.
Motorový rušeň 703
Konštrukcia
Aj keď stroje rady 703 vyzerajú takmer zhodne ako staršie verzie 700 alebo 702, sú výrazne vylepšené. Pod zúženou kapotou pred stanovišťom rušňovodiča je umiestnený naftový dvanásťvalcový motor Tatra, ktorý prenáša krútiaci moment cez hydrodynamickú prevodovku a nápravové prevodovky. Riadenie rušňa je tak odlišné oproti starším typom s mechanickou prevodovkou, keďže rýchlostné stupne sa radia automaticky v závislosti od otáčok motora.
Kapusta obyčajná kalerábová
Názvy
Vedecké názvy sú: Brassica oleracea var. gongylodes (staršie písané aj: gongyloides ), Brassica oleracea convar. gongylodes, Brassica oleracea convar. caulorapa, Brassica oleracea var. caulorapa, Brassica oleracea skupina Gongylodes , Brassica oleracea Skupina Kohlrabi , Brassica oleracea Skupina Gongylodes , Brassica oleracea subsp. gongylodes, Brassica oleracea cv. group [cv. Group] Kohlrabi, Brassica rupestris subsp. gongylodes, Brassica rupestris var. gongyloides, Brassica oleracea subsp. oleracea convar. gongylodes, Brassica oleracea convar. acephala var. gongylodes, Brassica oleracea ssp. capitata (convar. acephala) var. gongylodes, Brassica gongylodes , Brassica caulorapa , Brassica oleracea ssp. caulo-rapa, Brassica oleracea subsp. caulorapa, Brassica oleracea caulorapa , Brassica oleracea gongyloides , Brassica oleracea gongylodes , Brassica oleracea var. rapa, Brassica oleracea subsp./var. gongylodes podskupina caulo-rapa.
Motorový rušeň 703
Konštrukcia
Stanovište rušňovodiča je umiestnené na konci robustného rámu a je prístupné dverami zozadu. Okolo kapôt sú úzke ochodze.
Kapusta obyčajná kalerábová
Charakteristika
Pestuje sa po celom svete, vrátane pohorí v trópoch. Stredozemné more a západná Európa sú však hlavnými oblasťami pestovania.
Pestuje sa v troch formách: skorej, poloneskorej a neskorej. Hlavným charakteristickým znakom všetkých kalerábov je fakt, že stonka je skrátená a zároveň valcovitá, oválna (elipsoidná) až guľovitá či plocho guľovitá (teda zvrchu sploštená). Nazýva sa hľuza alebo buľva. Je 100 – 150 mm veľká a vyrastajú z nej listy (to, čo sa bežne konzumuje, teda nie je plod kalerábu, ale jeho stonka). Hľuza máva na povrchu (sivo- alebo žlto-) zelenú farbu (tzv. kaleráb biely) alebo fialkastú až fialovomodrú farbu (tzv. kaleráb modrý). Vnútri je hľuza biela, pri niektorých kultivaroch drevnatie (nedrevnatie najmä pri plocho guľovitých hľuzách, a menej drevnatie pri modrých a neskorých formách). Kaleráb je dvojročná bylina - v prvom roku vytvára hľuzu s listami, v druhom roku kvitne a dosahuje od 20 do 90 cm (obyčajne 50 – 70 cm). Listy majú dlhé nezhrubnuté stopky. Listová čepeľ je podlhovastá, elipsovitá až okrúhlastá, plochá, okraj nepravidelne vykrajovane zúbkatý až laločnatý, niekedy vlnitý, zriedkavo kučeravý. Vegetačná doba je 80 až 150 dní. Hľuzy a niekedy aj listy sa konzumujú ako zelenina (v surovom alebo varenom stave) a zároveň je kaleráb dôležitá krmovina.
SAFTRA photonics
SAFTRA photonics, s.r.o. je slovenská obchodná spoločnosť zaoberajúca sa výskumom a vývojom v oblasti fotoniky a biomedicíny. Spoločnosť vznikla 4. septembra 2014 ako spin-off spoločnosť Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach a start-up v prostredí výskumného tímu profesora biofyziky Pavla Miškovského, vedúceho Katedry biofyziky Prírodovedeckej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, ktorý je výkonným riaditeľom a jedným z dvoch spoločníkov spoločnosti. Druhým spoločníkom je SAFRA, s.r.o., spoločnosť založená a vlastnená Univerzitou Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach.
Vízia spoločnosti je založená na synergii medzi výskumom realizovaným v spoločnosti a výskumom na univerzite, zastrešeným Centrom interdisciplinárnych biovied Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Spoločnosť je členom Európskej výskumnej infraštruktúry pre zobrazovacie technológie v biologických a biomedicínskych vedách (European Research Infrastructure for Imaging Technologies in Biological and Biomedical Sciences, skrátene Euro-Bioimaging).
V roku 2017 spoločnosť získala hlavnú cenu v 7. ročníku súťaže Startup Awards 2017 za projekt NanoScreen, ktorý sa venuje vývoju prenosného senzora na detekciu perzistentných organických polutantov (POP) vo vodnom prostredí a potravinách. Výsledkom projektu bolo vyvinutie prenosného zariadenia veľkosti a tvaru USB kľúča, ktoré je schopné POP detegovať vo vode a potravinách.
Projekty
Projekty realizované spoločnosťou zahŕňajú:
Hlboká žilová trombóza
Žilová trombóza (tiež flebotrombóza) je vytvorenie krvnej zrazeniny (trombus) vnútri žily. Táto v nej obmedzuje prietok krvi, prípadne ju úplne uzatvára. Vo veľkej väčšine postihuje hlboké žily (ako "žilová trombóza" sa často myslí postihnutie hlbokých žíl). Uvoľnením a odplavením časti trombu cez pravú komoru srdca do pľúcnej tepny často dochádza k pľúcnej embólii – upchatiu časti pľúcneho obehu, čo môže zapríčiniť aj smrť. Tieto súvisiace ochorenia sa označujú aj ako tromboembolizmus, alebo, ak sa u rizikového pacienta opakujú, tromboembolická choroba. Postihuje najčastejšie žily dolných končatín a panvové žily. Trombóza povrchových žíl vzniká najčastejšie na podklade ich zápalu  (tromboflebitídy). Samotná k embolizácii nevedie, ale môže sa rozšíriť do hlbokého žilového systému, najmä z veľkej skrytej žily (vena saphena magna) na dolnej končatine.
Príčiny
Za normálnych okolnosti je krv vnútri ciev nezrážanlivá. K trombóze dochádza aktiváciou procesu zrážania krvi za podmienok, ktoré sa označujú ako Virchowova trias: spomalený prietok krvi, poškodenie cievnej steny a zvýšená zrážanlivosť krvi.
Spomalený prietok krvi môže byť dôsledkom stlačenia nejakého úseku žily, napríklad opuchom, následkom obezity alebo tlaku na panvové žily počas tehotenstva. Prietok krvi býva spomalený aj následkom srdcového zlyhania. Krv žilami preteká pomalšie aj pri dlhom sedení alebo ležaní, pretože sa neuplatňuje tzv. svalová pumpa – stláčanie žíl okolitými svalmi pri chôdzi, čím je krv čerpaná do dolnej dutej žily a ďalej do pravej srdcovej predsiene. K spomaleniu toku krvi dochádza aj v rozšírených častiach žíl – venózne sínusy, varikozity, aneuryzmy.
K poškodeniu cievnej steny dochádza následkom jej poranenia, zápalu alebo aterosklerózy.
Zvýšená zrážanlivosť krvi krvi môže byť vrodená, alebo získaná ako následok chorobného stavu. Vrodenými príčinami môžu byť zvýšené hladiny koagulačných faktorov (napr. protrombínu alebo antihemofilického faktora) alebo znížené hladiny alebo defekty inhibítorov koagulácie (deficit proteínu C, S alebo antitrombínu III; pomerne častá je Leidenská mutácia – necitlivosť k aktivovanému proteínu C). Zvýšená zrážanlivosť krvi môže byť následkom dehydratácie, infekcie či iného zápalového ochorenia, fajčenia, nádoru, zvýšenej hladiny progesterónu v tehotenstve, nežiaducim účinkom lieku (hormonálna antikoncepcia, kortikosteroidy). Choroby, pri ktorých býva zvýšené riziko trombózy sú polycytémia, trombocytóza, Behcetov syndróm, systémový lupus erythematosus, ulcerózna kolitída a iné zápalové ochorenia čreva, nefrotický syndróm, homocystinémia,  antifosfolipidový syndróm.
Z uvedeného je zrejmé, že ohrození sú nepohybliví, hlavne dlhodobo ležiaci pacienti po operáciach, v dôsledku ťažkých úrazov a ochorení a tiež starí, imobilní ľudia. Riziko zvyšuje aj sedenie pri cestovaní dlhšie, ako 4 hodiny.
Príznaky a diagnostika
alt=Hlboká trombóza lýtka|náhľad|Hlboká žilová trombóza pravého lýtka: je zreteľný opuch a cyanóza v porovnaní so zdravou končatinou Veľká časť prípadov hlbokej žilovej trombózy prebieha nenápadne, bez akýchkoľvek príznakov a zistí sa napríklad dodatočne po pľúcnej embólii. Klasickými príznakmi je opuch postihnutej končatiny, jej bolesť a prípadne modravé až fialové sfarbenie (cyanóza). Na rozdiel od nedokrvenia pri uzávere tepny je končatina teplá. Opuch sa často dá zistiť len odmeraním obvodu postihnutej končatiny a porovnaním s druhou. Predtým popisované príznaky (Homansov, plantárne znamienko atď.) sú v skutočnosti minimálne prínosné pre stanovenie diagnózy. Je to všetko preto, lebo podobné príznaky môžu byť aj následkom preťaženia alebo poranenia svalov alebo kĺbov, prípadne zakrvácania do tkanív. Preplnenie žíl pred trombotickým uzáverom býva viditeľné skôr na horných končatinách. Príznaky trombózy panvových žíl, dolnej a hornej dutej žily a ich hlavných prítokov sú ešte menej špecifické, prípadne nijaké; takáto trombóza však často vzniká šírením trombu z končatinových žíl.
Pre vyslovenie podozrenia na hlbokú žilovú trombózu je veľmi podstatné zhodnotenie rizikových faktorov. Zvlášť starostlivo treba vyšetrovať rizikových pacientov – ležiacich po operáciach a vôbec imobilných, starších a takých, ktorí už trombózu prekonali (pozri vyššie), a to aj v prípade, ak sú klinické príznaky minimálne. Zvýšenú pozornosť treba venovať tehotným ženám a šestonedieľkam, podozrivé sú aj opakované potraty v minulosti, ktoré môžu súvisieť s vrodenou poruchou zrážanlivosti krvi alebo s antifosfolipidovým syndrómom (autoimúnne ochorenie so sklonom k trombóze).
Podozrenie zvyšuje pozitívny výsledok vyšetrenia hladiny D-dimérov v krvi (to sú produkty štiepenia fibrínu z trombu, indikujúce prítomnosť trombózy v krvnom obehu). Toto vyšetrenie však nie je špecifické a je pozitívne aj pri zápale alebo zakrvácaní do tkanív. K stanoveniu diagnózy sa teraz najčastejšie používa ultrasonografia (ultrazvukové vyšetrenie); jej základom je kompresívna metóda, založená na poznatku, že žila, vyplnená trombom sa nedá stlačiť miernym tlakom sondy; takto sa postupne vyšetrujú jednotlivé úseky veľkých ciev dolných končatín. Najužitočnejšie je duplexné sonografické vyšetrenie, ktorého súčasťou je aj zobrazenie prietoku krvi v žilách – tým umožňuje usudzovať aj na uzávery tých žíl, ktoré nie sú pri kompresnej sonografii dobre zobraziteľné.
Komplikácie
Častou a obávanou komplikáciou hlbokej žilovej je pľúcna embólia. Trombus alebo jeho časť sa môže uvoľniť ako tzv. embolus a prúd krvi ho potom odplaví cez pravú srdcovú predsieň a komoru do pľúcnych tepien, ktoré viac alebo menej upchá. U pacientov s pomerne zriedkavou otvorenou komunikáciou medzi srdcovými predsieňami (foramen ovale) sa môže embolus dostať aj do ľavej predsiene a tým do telového obehu (tzv. paradoxná embolizácia). Ak embolus upchá mozgovú tepnu, spôsobí nečakanú akútnu cievnu mozgovú príhodu. alt=Ultrasonografia – žilová trombóza|náhľad|Ultrasonografické vyšetrenie žíl s použitím kompresie žíl sondou. V strede je viditeľná pulzujúca tepna, nad ňou rozšírená popliteálna žila, vyplnená trombom, nestlačiteľná, vľavo od nej stlačitená žila bez trombózy. (Stlačiteľná je aj malá podkožná žila vľavo hore) Extrémne ťažká trombóza končatiny v nej môže prakticky prerušiť krvný obeh. Následkom je výrazný, veľmi bolestivý opuch a ťažké nedokrvenie (ischémia). Takýto stav sa nazýva phlegmasia coerulea dolens a neliečená môže viesť až k strate končatiny, preto je nevyhnutná intenzívna liečba s využitím všetkých dostupných možností.
Najzávažnejšou chronickou  komplikáciou je postrombotický syndróm. Je následkom pretrvávajúceho zúženia žily v mieste trombózy, s poškodením chlopní a stagnáciou krvi. Na postihnutej končatine sa prejavuje opuchom, bolesťami, kožnými zmenami až vznikom vredov. Jeho liečba je problematická.
Prevencia
V súčasnosti sú už vypracované rozsiahle smernice pre prevenciu hlbokej žilovej trombózy u rizikových pacientov, či už ide o vrodené trombofilné stavy alebo ľudí s prítomnými rizikovými faktormi. Výber, trvanie a intenzita preventívnych opatrení sa líši podľa úrovne ohrozenia, prebiehajúceho ochorenia, trvania imobility, prípadne druhu operácie.
Základným opatrením je dostatočný príjem tekutín. Odporúča sa jednoduché preventívne cvičenie dolnými končatinami (aj pri dlhom sedení v dopravnom prostriedku) – niekoľkokrát za hodinu pohýbať chodidlami hore a dole, aby sa ponapínali lýtkové svaly a podporili tak prúdenie krvi v žilách. Dlhodobo ležiacim pacientom pomáha bandáž dolných končatín. Elastické ovínadlo sa však musí správne navinúť – zdola nahor a nesmie končatinu v žiadnom mieste priškrtiť. Používajú sa aj elastické pančuchy. Jestvujú aj pneumatické zariadenia pre ležiacich pacientov, ktoré podporujú prietok krvi v žilách striedavým stláčaním končatín.
Pre operovaných pacientov sú zostavené pravidlá prevencie na základe ich rizikovosti, typu a závažnosti operácie. Okrem režimových opatrení a bandáže dolných končatín, ktoré dostačujú pre nízkorizikových pacientov sa spravidla používa nízkomolekulárny heparín v rôznom dávkovaní.
U vysoko rizikových pacientov, u ktorých sa antikoagulačná liečba ukázala ako nedostatočná, prichádza do úvahy zavedenie tzv. kaválneho filtra – drôtenej konštrukcie, zachytávajúcej úlomky trombu. Zavádza sa do dolnej dutej žily pod úroveň vyústenia obličkových žíl. Chirurgické preventívne výkony sa t.č. prakticky nepoužívajú.
Liečba
Základnou liečbou hlbokej žilovej trombózy sú antikoagulancia, lieky, zasahujúce do procesu plazmatickej koagulácie, ktorá má pri vzniku žilovej trombózy hlavnú úlohu. Antiagregačná liečba je nedostatočne účinná a prakticky sa nepoužíva. Podávanie antikoagulancii zabráni narastaniu trombu, ktorý buď postupne rozpustí pôsobením prirodzených antitrombotických a fibrinolytických mechanizmov organizmu, alebo sa tzv. zorganizuje, teda spevní do tej miery, že nehrozí embolizácia. Postihnutá žila sa tým buď zrekanalizuje, alebo si tok krvi nájde a prípadne aj rozšíri inú z okolitých žíl.
Prvým liekom voľby nekomplikovanej žilovej trombózy je nízkomolekulárny heparín (LMWH – low molecular weight heparin), napr. enoxaparin, dalteparin, nadroparin. Podáva sa podkožne, v dvoch denných dávkach. Spravidla nie sú potrebné vyšetrenia na kontrolu jeho účinnosti. V liečbe je možné pokračovať tabletkami warfarinu. Je to liek, ktorý blokuje na vitamíne K závislú syntézu koagulačných faktorov, napr. protrombínu, ale aj inhibítorov koagulácie, proteínu C a proteínu S. Jeho účinok sa rozvinie až za niekoľko dní, počas ktorých môže byť dokonca zrážanlivosť krvi zvýšená vďaka chýbaniu proteínov C a S, preto musia byť pacienti niekoľko prvých dní liečení súčasne aj heparínom. Liečba warfarínom je lacná, ale nespoľahlivá, pretože jeho účinok ovplyvňuje mnoho potravín aj liekov a treba ho kontrolovať vyšetrovaním zrážanlivosti krvi (parameter INR, informujúci o intenzite premeny protrombínu na trombín, požadované hodnoty medzi 2 – 3). Preto sa hľadali a našli alternatívne lieky, nové perorálne antikoagulanciá (NOAC – new oral anticoagulants), medzi ktoré patria priame inhibítory trombínu (dabigatran) a inhibítory faktora Xa (rivaroxaban, apixaban). Ich účinok väčšinou nie je potrebné kontrolovať, na druhej strane sú podstatne drahšie.
Liečbu žilovej trombózy je možné začať aj nefrakcionovaným heparínom, ktorý však treba podávať vnútrožilne a kontrolovať jeho účinnosť (parameter aPTT, požadované hodnoty 60 – 90 sekúnd).
Ťažkú trombózu, ktorá hrozí pľúcnou embóliou (vo veľkých žilách, vlajúci voľný koniec trombu), alebo obmedzuje cirkuláciu krvi v končatine, je možné liečiť fibrinolytikami (trombolýzou), teda liekmi, ktoré rozpúšťajú čerstvý trombus (napr. altepláza). Táto liečba znamená vyššie riziko krvácania, preto sa používa len v odôvodnených prípadoch. Vyššia úspešnosť pri nižšom riziku krvácania sa dosahuje pri lokálnej trombolýze. Pri tejto metóde sa fibrinolytikum podáva katétrom, zavedeným do žily buď pod trombus alebo priamo do jeho oblasti.
Poslednou možnosťou je mechanické odstránenie trombu miniinvazívnou technikou pomocou katétra, zavedeného do žily. Trombus je možné odstrániť odsatím, alebo sú k dispozícii zariadenia, pracujúce na princípe mikrofragmentácie trombu alebo reolytické. Podmienkou je potrebné technické vybavenie.
Ak už došlo k pľúcnej embólii, pri výbere liečby sa zohľadňuje jej závažnosť. Liečebné postupy sú podobné, často totožné.
Antigonos z Karystosu (spisovateľ)
Antigonos bol grécky spisovateľ, sochár a maliar v 3. storočí pred Kr. Antigonos, rodák z eubójskeho mesta Karystos, žil v 3. storočí pred Kr. Bol zrejme totožný so sochárom a maliarom rovnakého mena. Okrem odborných diel o sochárstve a maliarstve, písal o rôznych podivuhodných javoch v prírode (paradoxografické dielo), ale jeho najvýznamnejším písomným dielom boli Životopisy slávnych filozofov (toto dielo ho preslávilo ).
V tomto diele napísal životopisy filozofov Akadémie - Kratea, Krantora, Polemóna a svojho priateľa Arkesilaa, tiež životopis svojho učiteľa Menedéma a peripatetika Lykóna, životopisy skeptikov Pyrrhóna a Timóna a stoikov Zenóna a Dionysia. Veľkú pozornosť venoval literárnemu životu svojich filozofov, ich spoločným debatám a hostinám (symposiach ), pričom sa nevyhýbal ani pikantným historkám. Mal tiež zmysel pre individuálny život svojich postáv, porozumenie pre ich osobné záľuby, ako o tom svedčia zachované zlomky z jeho diela citované v životopisnom diele O osobnostiach filozofie od Diogena Laertia a tiež u Athénaia. Jeho dielo bolo dôležitým prameňom, nielen pre historikov Akadémie, ale aj pre Hérakleida Lemba a Sótióna a pre Apollónida z Nikaie v jeho Komentári k Timónovým Sillom (silloi - pamflety na filozofov) Antigonos ako sochár pôsobil na dvore pergamonského kráľa Attala I., kde spolu s Fyromachom, Epigonom a Stratonikom pracoval na reliéfoch Pergamonského oltára, diela oslavujúceho víťazstvo Attala nad Galmi. Rímsky spisovateľ Plinius vo svojom spise O prírode uvádza, že bol aj dobrým maliarom.
Policajné prípady
Policajné prípady je slovenský seriál, ktorý sa vysielal od 27. februára 2017 do 28. októbra 2021 na TV Markíza. V seriáli vystupujú skutoční policajti, ktorí riešia dramatické prípady. Špecifikom tohto formátu je účasť bývalých príslušníkov Policajného zboru, čo zabezpečuje omnoho vyšší stupeň autenticity zobrazovaných akcií.
Marek Šmid
prof. JUDr. Marek Šmid, PhD. (* 19. február 1960, Bratislava) je slovenský právnik a vysokoškolský pedagóg. Od augusta 2010 pôsobil rok ako dekan Právnickej fakulty Trnavskej univerzity, v rokoch 20112019 pôsobil ako rektor Trnavskej univerzity a od júna 2022 je dekanom Teologickej fakulty Trnavskej univerzity so sídlom v Bratislave. V auguste 2020 bol zvolený do predsedníctva KDH.
Životopis
Narodil sa v Bratislave. V roku 1983 úspešne ukončil štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1985 zložil rigoróznu skúšku a získal titul doktor práv (JUDr.). V roku 1989 sa stal členom Parlamentnej vyšetrovacej komisie pre objasnenie udalostí zásahu polície na Hviezdoslavovom námestí v Bratislave 25. marca 1988. V rovnakom roku nastúpil na Generálnu prokuratúru ako prokurátor. Od roku 1991 začal externe pôsobiť na Právnickej fakulte Univerzity Komenského ako pedagóg. Následne v roku 1992 úspešne absolvoval justičnú skúšku. V tomto roku sa tiež podieľal na vzniku Trnavskej univerzity ako právny poradca, pričom tu začal pôsobiť aj ako vysokoškolský pedagóg. V roku 1993 sa na jeden rok stal prodekanom na Filozofickej fakulte Trnavskej univerzity (vtedajšej fakulty humanistiky).
V roku 1996 získal na titul doktor (PhD.) v odbore teória štátu a práva. O rok neskôr habilitoval na docenta odbore sociálna práca na Fakulte zdravotníctva a sociálnej práce Trnavskej univerzity (vtedy Fakulta ošetrovateľstva a sociálnej práce). V rovnakom roku sa stal prorektorom Trnavskej univerzity. V roku 1998 sa podieľal na založení Právnickej fakulty tejto univerzity.
V roku 2004 sa stal vedúcim Katedry medzinárodného práva a európskeho práva na trnavskej právnickej fakulte. V roku 2005 sa stal docentom v odbore ústavné právo na Právnickej fakulte Trnavskej univerzity. V roku 2006 ho prezident Ivan Gašparovič vymenoval za profesora v odbore ústavné právo. O dva roky neskôr sa na Trnavskej univerzite stal riaditeľom Ústavu pre právne otázky náboženskej slobody. 1. augusta 2010 sa stal dekanom Právnickej fakulty Trnavskej univerzity. 10. februára 2011 bol zvolený za rektora Trnavskej univerzity. Keďže však časť členov akademického senátu nemala mať v čase voľby platný mandát, bola jeho voľba spochybnená. Prezident Gašparovič ho tak za rektora vymenoval až 22. augusta 2011.
V rokoch 2014-2018 pôsobil ako viceprezident, neskôr (2018-2019) ako prezident Slovenskej rektorskej komisie. Od roku 2020 je predsedom odvolacej komisie Slovenskej akreditačnej agentúry.
V stredu 1. júna 2022 bol vymenovaný za dekana Teologickej fakulty Trnavskej univerzity so sídlom v Bratislave.
Pôsobil taktiež ako člen Legislatívnej rady vlády SR, či v službách Ministerstva zahraničných vecí a európskych záležitostí na rôznych postoch. Je tiež členom Slovenskej advokátskej komory. Je podpredseda Nadácie Štefana Lubyho. Získal viacero významných medzinárodných ocenení.
Quentin Bryceová
Quentin Alice Louise Bryceová (rodená Strachanová; * 23. december 1942, Brisbane, Austrália ) je austrálska právnička a politička, bývalá generálna guvernérka Austrálie.