cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Miestokráľovstvo Río de la Plata
Revolúcia sa rozšírila po miestokráľovstve, okrem Paraguaja (ktoré sa vyhlásilo za nezávislý národ v roku 1811), a Hornom Peru (ktoré zostalo pod kontrolou rojalistov z Limy a malo byť nakoniec pričlenené do Miestokráľovstva Peru). Medzitým bol v roku 1811 guvernér Montevidea Francisco Javier de Elío vybraný za nového miestokráľa regentskou vládou z Cádizu (kráľ v tej dobe nebol na tróne). Elío následne vyhlásil, že Buenos Aires je "buričské" a presunul hlavné mesto do Montevidea. Avšak po bitke pri Las Piedras (18. máj 1811), kde vyhrali revolucionári z Buenos Aires, zostalo Elíovi pod kontrolou iba Montevideo a Colonia del Sacramento. Elío tak radšej 18. novembra nastúpil na loď a odišiel do Španielska. Na pozíciu miestokráľa formálne rezignoval v januári 1812. V roku 1812 obkľúčili bojovníci za nezávislosť Montevideo. Obliehanie trvalo dva roky, kým v roku 1814 vstúpili patrioti do mesta, čo znamenalo definitívny koniec vlády Miestokráľovstva Río de la Plata v regióne.
Pôvod a vytvorenie
V roku 1680 portugalský guvernér Ria de Janeira Manuel Lobo vytvoril department Colonia a založil pevnosť Colonia del Sacramento. Táto pevnosť bola na pobreží súčasného Uruguaja a rozvinula sa na hlavné mesto departmentu. Lobov hlavný zámer bola ochrana portugalskej expanzie v Brazílii, ktorá bola mimo Tordesillaskej zmluvy, ktorá definovala oblasti vplyvu v rámci Ameriky medzi Španielskom a Portugalskom. Medzi rokmi 1580 až 1640 kontrolovalo Španielsko celé Portugalsko a tým pádom aj všetky jeho americké kolónie. V roku 1681 Španiel José de Garro vykonal rýchly útok a obsadil pevnosť Colonia del Sacramento pre Španielsko. Dňa 7. mája 1681, v rámci Lisabonskej zmluvy, bola pevnosť postúpená späť Portugalsku.
Miestokráľovstvo Peru vyhradilo tok celého obchodu cez prístav v Lime v Tichom Oceáne. Táto politika zastavila rozvoj potenciálu Buenos Aires ako atlantického prístavu, pretože kým tovar dorazil do Limy, trvala jeho cesta o mesiace dlhšie. Tento stav veľmi podporil nelegálny obchod, predovšetkým do Asunciónu, Buenos Aires a Montevidea.
Vzhľadom na tento stav sa v auguste 1776 rozhodol miestokráľ Peru Manuel de Amat y Junyent vydať dekrét pre bývalého guvernéra Río de la Plata Pedra Antonia de Cevallosa na založenie nového miestokráľovstva. Tomuto rozhodnutiu odporovala elita z Limy, ale jej odpor bol prekonaný. Zastupiteľstvo Guvernérstva Čile požiadalo listom kráľa, aby nebolo súčasťou nového miestokráľovstva, čo bolo akceptované. Región Cuyo s dôležitým mestom Mendoza bolo oddelené od Guvernérstva Čile. Lídri zo Santiaga sa nad týmto opatrením veľmi pohoršovali, nakoľko región Cuyo bol osídlený práve španielskymi kolonistami z Čile.
Rané miestokráľovstvo
thumb|Administratívne rozdelenie Miestokráľovstva Río de la Plata (1783). Podmienky, ktoré stanovilo Španielsko pre lokálnu ekonomiku boli veľmi tvrdé, avšak kráľ Karol III. sa ich snažil zmierniť. Umožnil prostredníctvom Buenos Aires obchod s loďami pod španielskou vlajkou a španielskou posádkou. Prístavy Buenos Aires a Montevideo boli zaradené na zoznam španielskych prístavov, ktorým bolo dovolené obchodovať navzájom. Niektoré španielsko-americké výrobky boli do Španielska dovážané dokonca bez daňového zaťaženia. Všetkým mestám s takýmito prístavmi boli pridelené konzuláty a obchodné súdy. Toto sa však nedá považovať za voľný obchod, no dá sa to označiť ako predchodca, z ktorého sa neskôr voľný obchod rozvinul.
V dekáde medzi rokmi 1778 a 1788 vzrástol obchod medzi Španielskom a jeho americkými kolóniami o skoro 700%. V Buenos Aires bol otvorený colný úrad v roku 1778, v Montevideu v roku 1789. Avšak španielska politika bola stále zameraná na obmedzovanie obchodu Argentíny. Impérium napríklad zakázalo vývoz striebra z Buenos Aires a pokúšalo sa o priamy vývoz tejto komodity z iných častí amerických kolónii.
Systém označovania nižších územných úrovní španielskych kolónii na "corregimientos" bol ukončený v roku 1782 a bol vymenený za tzv. intendencie. Úlohou nového systému organizácie a označovania teritórií Španielskeho impéria bolo obnoviť kráľovskú autoritu a podporiť centralizmus. Buenos Aires bolo hlavnou intendenciou, zvyšné mestá boli provinciami. V roku 1778 Cevallos obnovil súdny orgán (Real Audiencia de Buenos Aires) tým, že vytvoril nový súd v meste Cochabamba (súčasná Bolívia). V rovnakom roku bol povolený Consulado de Comercio de Buenos Aires, teda Obchodný konzulát Buenos Aires, ktorý slúžil jednak ako obchodný súd a jednak ako inštitúcia na podporu a rozvoj obchodu. Avšak k reálnemu otvoreniu tohto úradu došlo až v roku 1794, keďže museli byť najprv vyriešené právne problémy.
V roku 1766 nadobudlo Španielsko francúzsku kolóniu Falklandské ostrovy, ktoré sa nazývali Port St. Louis. Po prevzatí účinnej kontroly v roku 1767 bolo toto územie umiestnené pod kontrolu guvernéra podriadeného guvernérovi Buenos Aires. Následné vyhostenie britských osád na týchto ostrovoch dostalo Španielsko a Britániu na pokraj vojnového konfliktu (1770). Avšak následná mierová zmluva umožňovala Britom vrátiť sa až do roku 1776 na ostrovy, pričom žiadna zo strán nemala nad ostrovmi zvrchovanosť.
Zánik
V 19. storočí sa Buenos Aires stával sebestačnejším. Ročne vyprodukoval približne 600 000 kusov hovädzieho dobytka (z čoho bola štvrtina skonzumovaná na mieste). Oblasť sa rýchlo rozvíjala. Avšak vojny s Britániou znamenali pre ekonomiku regiónu veľký problém, keďže námorné cesty boli čiastočne paralizované. V regióne Alto Peru (Horné Peru) sa začali ukazovať prvé náznaky odporu voči ďalšej podpore vlády a obrany ústia Río de la Plata, keďže na jednej strane musela podporovať produkciu striebra z tejto oblasti, no jeho vlastná produkcia striebra bola zastavovaná. V prvých rokoch miestokráľovstva bolo približne 75% výdavkov pokrývaných príjmami zo severu, teda z Horného Peru. Aj región Alto Plata (v súčasnosti väčšia časť územia Paraguaja) mal problém s vládou Buenos Aires, čiastočne preto, že Buenos Aires malo monopol na vývoz tovaru.
27. júna 1806 obsadilo malé britské vojsko o sile 1 500 mužov Buenos Aires pod vedením plukovníka Williama Beresforda. Miestokráľ Rafael de Sobremonte utiekol do mesta Córdoba. Britské sily tak museli byť vytlačené až pomocou vojenského oddielu z Montevidea zloženého z Criollos v decembri 1806. Tento oddiel viedol Santiago de Liniers. Vo februári 1807 britské posily o sile 8 000 mužov obsadili Montevideo, následne dňa 5. júla 1807 zaútočili na Buenos Aires. Potom, čo Briti stratili viac ako polovicu mužov, ktorí boli buď zabití alebo zajatí, rozhodol sa ich veliteľ pristúpiť na prímerie a britská armáda sa tak vrátila do Británie.
Nagykamarás
Nagykamarás je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Mezőkovácsházskom okrese.
Má rozlohu 4305 ha a žije tu 1567 obyvateľov (2007).
Dale Russell
Dale Alan Russell (* 27. december 1937, San Francisco, Kalifornia, USA† 21. december 2019 ) bol americký paleontológ a geológ.
Životopis
Študoval na University of Oregon (1958), University of California v Berkeley (magister 1960) a v roku 1964 promoval na Columbia University z geológie. Ako doktorand bol v rokoch 1964/1965 na Yale University.
Od roku 1965 bol kurátorom pre paleontológiu v Canadian Museum of Nature v Ottawe, kde sa stal v roku 1977 riaditeľom oddelenia paleobiologie. Od roku 1995 pôsobil ako Senior Curator v prírodovednom múzeu North Carolina State University. . Súčasne bol aj profesorom na fakulte geológie a následne pôsobil ako Adjunct Professor na California State University v Sacramente. V roku 1996 dostal Bancroft Award od Royal Society of Canada.
Zúčastnil sa vykopávok dinosaurov v Alberte (Dinosaur Provincial Park) a v 80-tych rokoch uskutočnil spolu s P. J.Curriem a Dongom spoločný kanadsko-čínsky projekt vykopávok dinosaurov. . Preslávil sa napríklad popisom veľkého teropóda (dravého dinosaura) rodu Daspletosaurus. . Popísal aj veľa ďalších dinosaurov, napríklad Archaeornithomimus, Berberosaurus, Lurdusaurus, Sigilmassasaurus či Sinornithoides.
Ako jeden z prvých tiež vyslovil domnienku, že dinosaury mohli byť vyhubené z mimozemských príčin (tj. dopad meteoritu, kométy, kozmického žiarenia a pod.). Je tiež spojený s kontroverznou myšlienkou,že v prípade prežitia konca geologického obdobia kriedy (pred 65 miliónmi rokov) by dinosaury mohli prejsť sapientačnou fázou a premeniť sa v inteligentné bytosti, ktoré Russell nazýva dinosauroidi. . Jeho predstava takých hypotetických bytostí (ktorá vyústila v model, zhotovený roku 1982) však bola z viacerých strán kritizovaná (najmä preto, že bola značne antropomorfická).
Publikoval aj o vplyve paleontologického výskumu na otázky mimozemského života.
Súd (logika)
Súd môže byť:
Európska filozofia
Európska filozofia je súčasť svetovej filozofie, jedna z hlavných súčastí západnej filozofie a európskej kultúry.
Historicky sa zvykne v najhrubších črtách členiť na (v Európe): V rámci novovekej filozofie alebo medzi stredovekou a novovekou filozofiou sa vyčleňuje renesančná filozofia.
Treba si však uvedomiť, že naznačené vyčleňovanie kríži kulturologické a všeobecnohistorické kritérium. Podľa národného/národnostného kritéria možno vyčleniť
Svoju dnešnú podobu nadobudla v období scholastiky, ktorá rozšírila dedičstvo gréckeho myslenia sprostredkované cirkevnými rádmi a univerzitami. Antické dedičstvo však scholastickí učenci nemali k dispozícii v originálnej podobe, ale v latinských prekladoch. Raná scholastika bola takmer celkom odkázaná na Boethiove preklady Aristotelových Kategórií a O vyjadrovaní a Euklidových Stoicheia.
V roku 1128 preložil z gréčtiny do latinčiny Aristotelove spisy Analytiky, Topiky a O sofistických dôkazoch Jakub z Benátok. Aj Tomáš Akvinský mal k dispozícii iba tieto preklady. V polovici 12. storočí sa európski myslitelia oboznámili aj s prírodovednými dielami Aristotela, ďalej s dielami Ptolemaia a Euklida z Megary, a síce v prekladoch z gréčtiny do latinčiny, ktoré boli realizované v Palerme, a v prekladoch z arabčiny do latinčiny, ktoré vznikli v Tolede (ktorým predchádzal ešte medzipreklad do kastílčiny). V tom istom čase boli do latinčiny preložené aj lekárske a astronomické diela Arabov.
Podľa A. N. Whiteheada európska filozofia pozostáva z poznámok pod čiarou k Platónovi.
Nogent-sur-Marne
Nogent-sur-Marne môže byť:
Július Špaňár
Prof. PhDr. Július Špaňár, CSc. (* 12. november 1917, Veľká Maňa – † 3. február 2007, Bratislava) bol slovenský klasický filológ, prekladateľ a vysokoškolský profesor.
Od roku 1951 pôsobil na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V roku 1969 sa stal univerzitným profesorom. Venoval sa výskumu antickej filozofie (Herakleitos z Efezu) a prekladom diel antických spisovateľov a filozofov napr. Xenofon, Lukianos, Aristoteles, Platón (3 zväzky ). Je autorom Latinskej gramatiky a Latinsko-slovenského slovníka.
Richard Halliburton
Richard Halliburton (* 9. január 1900, Brownsville, Tennessee, USA – † vyhlásený za mŕtveho 23./24. marca 1939) bol americký cestovateľ, dobrodruh a autor cestopisov. Absolvoval Princetonskú univerzitu.
Známym sa stal, keď ako prvý preplával Panamský prieplav a zaplatil tak najmenšie mýtne v jeho histórií (36 centov). Osudným sa mu stala cesta, keď sa pokúšal preplachtiť na čínskej džunke (nazvanej Sea Dragon) Tichý oceán smerom z Hongkongu do San Francisca.
Dielo
Jeho kariéra spisovateľa sa začala v roku 1925, keď vydal knihu s názvom The Royal Road to Romance (vydané v češtine: Královskou cestou za romantikou), ktorá opisovala udalosti na jeho cestách počas rokov 1921-23. Kniha bola nasledujúce 3 roky bestseller a bola preložená do 15 jazykov.
Courcuire
Courcuire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Police (okres Třebíč)
Police je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 357 obyvateľov, z toho 183 mužov a 174 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 40,8 roka, ženy 42,8 roka).
Maxim Viktorovič Surajev
Maxim Viktorovič Surajev (* 24. máj 1972, Čeľabinsk) je bývalý ruský kozmonaut, v rokoch 1997 až 2016 bol aktívnym členom oddielu kozmonautov CPK. Ku svojmu prvému kozmickému letu na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) odštartoval 30. septembra 2009 a vo vesmíre strávil takmer 170 dní.
28. mája 2014 letel na ISS po druhýkrát v rámci Expedícií 40/41. Od roku 2016 je poslancom Štátnej dumy Federálneho zhromaždenia Ruskej federácie za stranu Jednotné Rusko.
Mladosť
Maxim Surajev pochádza z Čeľabinska, po strednej škole študoval na Kačinskej vojenskej vysokej leteckej škole, absolvoval ju v roku 1994. Roku 1997 získal druhý diplom, tentoraz na Žukovského vojenskej leteckej inžinierskej akadémii.
Kozmonaut
Po skončení štúdia bol 24. júna 1997 zaradený do oddielu kozmonautov CPK, nezvyčajne ešte pred odporúčaním Štátnej medzirezortnej komisie, ktoré získal 28. júna 1997. Absolvoval dvojročnú všeobecnú kozmickú prípravu a 1. decembra 1999 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut.
Od januára 2000 bol zaradený medzi kozmonautov pripravujúcich sa na lety na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). V júli 2005 sa stal členom skupiny 15/16/17, z ktorej mali byť zostavené posádky Expedície 15 až 17. V máji 2006 bol menovaný do záložnej posádky Expedície 17 (odštartovala v apríli 2008). Paralelne bol v auguste 2007 predbežne zaradený do záložnej posádky Expedície 19 (odštartovala v marci 2009). Od júla 2008 sa pripravoval na svoj prvý let v posádke Expedície 21.
Súčasne s kozmonautickým výcvikom do roku 2007 študoval právo na Ruskej akadémii štátnej služby.
Do kozmu k prvému letu odštartoval 30. septembra 2009 na palube lode Sojuz TMA-16 spolu s kolegom z Expedícia 21 Jeffrey Williamsom a vesmírnym turistom Guyom Laliberté. Po obvyklom dvojdňovom lete sa Sojuz spojil s ISS.
Maxim Surajev je ženatý, má dve dcéry.
Irminčok
Irminčok je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Sarvašskom okrese.
Má rozlohu 5456 ha a žije tu 473 obyvateľov (2007).
Nepvant
Nepvant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tukanovité
Tukanovité (Ramphastidae alebo staršie Rhamphastidae) je čeľaď ďatľotvarých.
Charakteristika
Sú to zaujímavé vtáky žijúce v korunách stromov pralesov Strednej a Južnej Ameriky. Sú ľahko identifikovateľné podľa mohutného a výrazného zobáka, ktorý je na okraji vrúbkovaný. Zobák je ľahký a pevný. Tvorí ho kostený obal vyplnený ľahkou keratínovou tkaninou.
Tukany sa živia hlavne ovocím, zobákom drvia aj tvrdé škrupiny rôznych plodov. Vyberajú aj hniezda menším vtákov, pričom požierajú vajcia a mláďatá. Hniezdia v dutinách stromov, samička kladie dve až štyri biele vajcia.
Systematika recentných taxónov podľa Kovalik 2016
Tukanovité :
Košice – mestská časť Lorinčík
Symboly obce
Mestské zastupiteľstvo v Košiciach uznesením č. 1203/2006 na svojom XXV. rokovaní dňa 26. októbra 2006 v súlade so zákonom o obecnom zriadení schválilo Všeobecne záväzné nariadenie mesta Košice č. 84 o erbe a vlajke mestskej časti Košice-Lorinčík.
Erb
V červenom štíte nad modrou spodnou tretinou strieborné radlice – obrátený lemeš a pravošikmé sklonené a obrátené čerieslo. Autorom erbu Lorinčíka je Mgr. Marcel Bodnár.
Dážďovka zemná
Dážďovka zemná (iné názvy pozri nižšie; lat. Lumbricus terrestris, staršie občas: Lumbricus agricola) je eurázijský obrúčkavec z čeľade dážďovkovité. Je obojpohlavná. Žije najmä v podzemí.
Košice – mestská časť Lorinčík
Vlajka
Vlajka má podobu v jednej štvrti od žrde štiepeného listu, ktorého žrďová časť je žlto – modro delená, vejúca časť pozostáva z troch pozdĺžnych pruhov modrého, červeného a bieleho. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvomi zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.
thumb|Kaplnka sv. Vavrinca ktorá sa nachádzala na mieste dnešného Kostola sv. Vavrinca
Dážďovka zemná
Názvy
Slovenské názvy tohto druhu sú:
Opis a výskyt
Má zložené svaly z dvoch vrstiev – priečnych a pozdĺžnych. Napnutím priečneho svalstva sa pohne dopredu predná časť jej tela. Vyvolané sťahy svaloviny prejdú celým telom a umožnia tak pohyb zadnej časti. Potom pozdĺžne svaly posunú chvostové časti. To už sa ale naplo priečne svalstvo a všetko sa znovu opakuje.
Košice – mestská časť Lorinčík
História
Kedysi samostatná obec, dnes mestská časť Košice-Lorinčík sa nachádza na území, ktoré sa podľa dokladov z 13. a 14. storočia nazýva Gord. Jej história je úzko prepletená s dejinami dnes už zaniknutej obce Gord, ktorá tiež ležala na rovnomennom území. Staršia z oboch obcí bola dedina Gord, ktorá sa nachádzala v rovine na pravej strane rieky Myslavy medzi dedinami Myslava a Barca. Presne v miestach, ktoré je z mapy známe pod chotárnym názvom Červený rak. V jej blízkosti viedla cesta do Veľkej Idy a Moldavy nad Bodvou. Ešte v roku 1808 bolo v dedine Gord osídlenie, avšak nie hromadného charakteru, nachádzal sa tu už len jeden majer.
Prvú písomnú zmienka o obci Gord je z roku 1280 a označuje sa ako Nižný Gord. Musel tu teda existovať aj Vyšný Gord, ktorým bol súčasný Lorinčík. O Lorinčíku však existuje prvá písomná zmienka až z neskorších čias.
Dážďovka zemná
Opis a výskyt
Hlien, ktorý vylučujú jej žľazy, jej zjednodušuje dýchanie a pohyb po nerovnom povrchu a zabraňuje vysychaniu kože (preto sa ale mnohým ľuďom hnusí). Na predku tela má hmatavý prstík, ktorý jej slúži k ľahšej orientácii. Pri jemnom pohladení tenkej pokožky sú zreteľne cítiť redukované štetinky. Dorastá do dĺžky približne 9 až. Jej príbuzní však môžu dosahovať omnoho väčšie rozmery.
Väčšinou sa vyskytuje v zásaditých alebo neutrálnych pôdach, omnoho menej už v kyslých pôdach rašelinísk Eurázie. Je slaboružovej farby.
Košice – mestská časť Lorinčík
História
Hodno spomenúť, že v lokalite Košice – Červený rak sa zistilo najstaršie neolitické osídlenie východného Slovenska.
Bedrová kosť
thumb|Kosti panvy Bedrová kosť (lat. os ilium) je pôvodne samostatná časť panvovej kosti nad acetabulom.
Dážďovka zemná
Spôsob života a potrava
Dážďovka sa sama stáva obživou pre iné živočíchy, napríklad drozdy a škorce, ktoré je možné vidieť, ako opatrne kráčajú po zemi, nakláňajú sa dopredu a lovia nepozorné dážďovky ukryté tesne pod povrchom. Sú potravou aj ježkov, jazvecov, vlkov alebo krtkov.
Košice – mestská časť Lorinčík
História
Aj keď v 16. storočí bola Lorinčík osídlená dedina, zdá sa, že na prelome 17. a 18. storočia ostala neobývaná. V súpisoch z rokov 1715 a 1720 nie je o nej ani zmienky. Neuvádza ju ani lexikón obcí z roku 1773, no z roku 1808 je už zapísaná ako dedina. V roku 1850 za uvádza ako slovenská dedina.
Bedrová kosť
Anatomicky sa rozdeľuje na 2 hlavné časti:
Bedrová kosť sa v oblasti tela spája s ďalšími kosťami panvy: vpredu a dole s lonovou kosťou (lat. os pubis), kde sa nachádza nízky hrbol (lat.eminentia iliopubica); vzadu a dole so sedacou kosťou (lat. os ischi), kde sa nachádza nápadný zárez (lat. incisura ischiadica major) ktorý prechádza na sedaciu kosť a končí na tŕni sedacej kosti (lat. spina ischiadica).
Košice – mestská časť Lorinčík
Genéza názvu obce Lorinčík
Názov dediny Lorinčík vznikol podľa kaplnky, ktorá bola zasvätená sv. Vavrincovi, maďarsky: Szenth Lőrincz, čo dokazujú najmä názvy obce z rokov 1406, 1426 a 1427.
Dážďovka zemná
Spôsob života a potrava
Dážďovky majú veľkú regeneračnú schopnosť. Keď ju nepriateľ polapí, zostane mu len zadná časť tela dážďovky za opaskom (svetlá, zhrubnutá časť v prednej tretine tela, kde ústia viaceré žľazy). Opasok sa nachádza medzi 32. a 37. článkom. Koniec tela dážďovke dorastie. Pokiaľ je ale preseknutá presne uprostred, vždy zahynie.
Košice – mestská časť Lorinčík
Divadlo
náhľad|Časť mestskej časti náhľad|Cintorín V obci účinkuje ochotnícke divadlo Lorinčík.
Kultúra
V obci pôsobí hudobná skupina Kapela Loband už 21 rokov. Zameriava sa predovšetkým na účinkovanie na svadbách, plesoch a podobných tanečných akciách.
Dážďovka zemná
Rozmnožovanie
Sú to hermafroditi, majú teda ako samičie, tak samčie pohlavné orgány. Na svoje oplodnenie však potrebujú spermie druhého jedinca kvôli odlišnej genetickej informácii. Pária sa väčšinou za teplých letných nocí na zemskom povrchu, keď partnera prilákajú svojimi pachovými signálmi. Ležia pozdĺžne pritlačení s hlavami na opačných koncoch. Spojení hlienom si vymieňajú sperma. Po odlúčení si každý odnesie časť hlienu, vylučovaného opaskom (clittellum), z ktorého vznikne hlienový obal. Ten postupne kĺže smerom k prednej časti a berie so sebou vajíčka, ktoré sú oplodnené spermiami zo semenných vačkov vo chvíli, keď nad nimi opasok prechádza. Po opadnutí z tela dážďovky sa z neho vytvorí kokón (hlienové puzdro), ktoré obsahuje až dvadsať vajíčok. Z uzavretého kokónu, ktorý vydrží aj v extrémne nepriaznivom počasí, sa väčšinou vyliahne len jediná dážďovka.
Ochrana
Hojnosť dážďoviek v pôde je zárukou vysokej kvality pôdy, lebo je prevzdušnená, výživná a tým aj úrodná. Zákonom nie je zvlášť chránená.
Košice – mestská časť Lorinčík
Pamiatky
Kostol sv. Vavrinca z roku 1932, ktorý v roku 2006 prešiel celkovou rekonštrukciou.
Doprava
Autobusová doprava – autobus č. 20.
Roman (pápež)
Roman (Romanus) bol rímsky pápež v období od augusta do novembra roku 897.
Po smrti Štefana, niekedy v júli 897 sa na pápežský stolec dostal Roman, syn Konštantína z Gallese z mesta Civita Castellana, synovec pápeža Marina. Bol kardinálom u sv. Petra "v okovách". Kronikár Fridiardi ňom napísal: "bol prijatý do neba, dosiahol zaslúženej slávy". Pápežom bol asi 4 mesiace. Nevie sa či zomrel ako vládnuci pápež alebo ako už zosadený. Iný kronikár o ňom poznamenal: "bol urobený mníchom", čo by mohlo naznačovať jeho zosadenie. Pravdepodobnejšie je však, že zomrel ako pápež v novembri 897. Je pochovaný v bazilike sv. Petra.
Tchung Ťien
Tchung Ťien (, pchin-jin: Tóng Jiàn; * 15. august 1979, Charbin, Čína) je čínsky krasokorčuliar súťažiaci v kategórii „športové dvojice“. S partnerkou Pchang Čching je strieborný olympijský medailista z roku 2010, dvojnásobný majster sveta (2006 a 2010), päťnásobný majster štyroch kontinentov (2002, 2004, 2008, 2009 a 2011) a víťaz „ISU Grand Prix 2008“. V auguste 2013 boli podľa oficiálneho rebríčka ISU ôsmou najlepšou krasokorčuliarskou športovou dvojicou sveta.
Kariéra
náhľad|vľavo|Dvojica [[Pchang Čching|Pchang / Tchung s trénerom Jao Pin na Finále Grand Prix 2008]] Tchung sa narodil v mandžuskej rodine v meste Charbin, základni čínskeho párového krasokorčuľovania. S krasokorčuľovaním začal vo veku šesť rokov, spočiatku ako sólista. Neskôr to skúšal v kategórii „tanečné páry“, keďže skoky nepatrili medzi jeho silné stránky. Nakoniec však zakotvil v kategórii „športové dvojice“. Jeho prvou partnerkou bola Čang Jüe. V roku 1993 ho tréner Jao Pin spojil s partnerkou Pchang Čching, s ktorou korčuľuje dodnes v kategórii športové dvojice.
Pchang a Tchung vyhrali striebornú medailu na Majstrovstvách Číny v roku 1997, ale napriek tomu až do roku 1999 nereprezentovali Čínu na majstrovstvách sveta.
Sezóny 1998/1999 a 1999/2000
náhľad|Pchang a Tchung počas voľnej jazdy na [[Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní 2004|Majstrovstvách štyroch kontinentov 2004]] Prvýkrát sa stali majstrami Číny v roku 2000. Ich prvou medzinárodnou seniorskou súťažou boli Majstrovstvá štyroch kontinentov 1999 (zároveň to boli prvé majstrovstvá štyroch kontinentov v histórii), skončili na piatom mieste. V rovnakom roku sa zúčastnili aj svojich prvých majstrovstiev sveta, kde skončili štrnásty. V sezóne 1999 - 2000 absolvovali Pchang a Tchung svoj debut na súťažiach série „Grand Prix“. Na súťaži „Skate Canada International 1999“ skončili na štvrtom mieste a na „Cup of Russia 1999“ boli piaty. Ich výsledky sa každú sezónu zlepšovali a pomaly sa v umiestnení začali posúvať vyššie.
Sezóny 2001/2002 - 2005/2006
Na svojich debutových Zimných olympijských hrách 2002, ktorých sa zúčastnili ako víťazi majstrovstiev štyroch kontinentov, obsadili deviate miesto. Od nasledujúcej sezóny patrila dvojica Pchang Tchung stále medzi kandidátov na medaily. Na súťažiach série „Grand Prix“ sa začali každoročne umiestňovať na medailových pozíciách.
Svoju prvú medailu zo svetového šampionátu získali v roku 2004 (bronz). Nasledovala však ťažká sezóna 2004 - 2005 a rozpačitý začiatok sezóny 2005 - 2006. Na svoju obvyklú kvalitatívnu úroveň sa dostali na Zimných olympijských hrách 2006, kde obsadili kontroverzné štvrté miesto za dvojicou krajanov: Šen Süe / Čao Chung-po a Čang Tan / Čang Chao. Na nasledujúcich majstrovstvách sveta zvíťazili.
Sezóna 2006/2007
V sezóne 2006 - 2007 však Pchang a Tchung neboli schopní obhájiť svoj ​​titul majstrov sveta. Kvôli zraneniu boli nútení odstúpiť zo súťaže „Skate America“, na „Cup of China“ vyhrali striebornú medailu. Rovnako druhí skončili na Ázijských zimných hrách, majstrovstvách štyroch kontinentov aj na majstrovstvách sveta.
Sezóna 2007/2008
Sezónu 2007 - 2008 pár opäť nezačal víťazne. V dvoch z troch svojich súťaží série „Grand Prix“ („Trophée Eric Bompard“, „Skate America“) skončili druhí, vyhrali iba „Cup of China“. Na majstrovstvách Číny tiež skončili druhí. Do vrcholovej formy sa dostali v polovičke sezóny, kedy získali bronz na Finále Grand Prix a vyhrali svoj tretí titul majstrov štyroch kontinentov. Sezónu skončili sklamaním na majstrovstvách sveta, kde skončili piaty.
Sezóna 2008/2009
náhľad|Pchang a Tchung na [[Majstrovstvá štyroch kontinentov 2008|Majstrovstvách štyroch kontinentov 2008]] Počas sezóny 2008 - 2009 dosiahli Pchang a Tchung ďalšie míľniky svojej kariéry. Prvýkrát zvíťazili vo Finále Grand Prix. Následne získali druhýkrát po sebe (celkovo štvrtý) titul majstrov štyroch kontinentov, čím sa zapísali do histórie, keďže nijaký iný pár dovtedy nezískal štyri tieto tituly. Záver sezóny sa im však znova nevydaril a na majstrovstvách sveta skončili opäť mimo stupňov víťazov.
Sezóna 2009/2010
Sezóna 2009 - 2010 bola pre pár mimoriadne úspešná. Pchang a Tchung vyhrali obe „Grand Prix“ súťaže a vo finále série skončili druhí a porazili všetkých medailistov z predchádzajúcich majstrovstiev sveta.
Na Zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouveri vytvorili nový svetový rekord vo voľných jazdách s hodnotou skóre 141,81. Skončili však na celkovom druhom mieste za svojimi krajanmi Šen Süe a Čao Chung-po, ktorí rovnako vylepšili svetový rekord, ale v krátkom programe. Čína ziskom zlatej aj striebornej medaily prelomila 46-ročnú dominanciu Ruska (predtým Sovietskeho zväzu), počas ktorej v tejto kategórii získalo dvanásť zlatých olympijských medailí. Ďalším veľkým úspechom sezóny dvojice sa stalo víťazstvo na majstrovstvách sveta v talianskom Turíne.
Sezóna 2011/2012
Pchang a Tchung oznámili svoje rozhodnutie odstúpiť zo súťaží série „Grand Prix“ v sezóne 2011 - 2012, pričom ale deklarovali záujem súťažiť na Majstrovstvách sveta 2012.
Pár sa vrátil na súťažné klziská v januári 2012, keď vyhral Čínske národné zimné hry. Koncom marca 2012 sa zúčastnili majstrovstiev sveta, na ktorých po krátkom programe boli druhí, avšak po šiestom mieste vo voľnej jazde skončili na výslednom štvrtom mieste.
Trebichavský potok
Trebichavský potok je potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Bebravy, meria 6,4 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Tečie v Strážovských vrchoch, pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na severoseverozápadnom svahu Plešivca (722,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 500 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu juhojuhozápadným smerom, potom viac juhozápadným smerom, pričom sprava priberá prítok z juhovýchodného svahu Javorníka (689,5 m n. m.) a následne druhý prítok z juhojuhovýchodného svahu Javorníka. Ďalej preteká intravilánom obce Trebichava, zľava priberá prítok z juhojuhozápadného svahu Závlaky (629,8 m n. m.) a stáča sa severozápadným smerom. Následne vytvára hranicu medzi podcelkami Nitrické vrchy (časť Suchý) na pravom brehu a Zliechovská hornatina (časť Kňaží stôl) na ľavom brehu. Pod Trebichavou priberá najprv zľava krátky prítok z východného svahu Udriny (652,4 m n. m.), potom sprava prítok z juhojuhozápadného svahu Javorníka a vstupuje do Slatinskej brázdy, kde vytvára oblúk prehnutý na juhozápad. Na východnom okraji intravilánu obce Slatina nad Bebravou ústi v nadmorskej výške cca 290,5 m n. m. do Bebravy.
Ráðhús Reykjavíkur
Ráðhús Reykjavíkur sa nachádza pri jazere Tjörnin v Reykjavíku. Sídli tu starosta mesta Reykjavík Dagur Bergþóruson Eggertsson zo Sociálno demokratickej aliancie. Vo vnútri sa nachádza aj kaviareň a veľká 3D mapa Islandu. Do budovy často pozývajú na vernisáže rôznych umeleckých výstav, nakoľko slúži aj ako galéria.
Budova bola pridelená skupine architektov zo spoločnosti Studio Granda, ktorí mali za úlohu pripraviť plány na výstavbu a vystavať budovu. Postavili ju v roku 1992.
Nettancourt
Nettancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Snímka obrazovky
náhľad|Snímka obrazovky, v tomto prípade francúzska Mandriva Snímka obrazovky ( screenshot) je počítačový termín, ktorý opisuje „zmrazenie“ a skopírovanie aktuálnej podoby obrazovky (monitora počítača) a uloženie v pamäti počítača alebo aj následný záznam na pevný disk v podobe grafického súboru.
Spôsob zaznamenania
náhľad|vľavo|kláves [[PrintScreen]] Zvyčajne sa zhotovuje stlačením klávesa Print Screen (na klávesnici za funkčnými klávesmi). Tým sa kópia celého obsahu displeja presunie do tzv. schránky (clipboard). Následne jeho obsah možno uložiť ako grafický súbor. Jeho veľkosť je daná použitým grafickým formátom, rozlíšením obrazovky a farebnou hĺbkou.
Dlhá ulica
Dlhá ulica je ulica:
Snímka obrazovky
Spôsob zaznamenania
Screenshot však možno namiesto klávesových skratiek získať aj pomocou špeciálnych programov. Operačný systém Windows 7 preto obsahuje už vo svojej základnej verzii program Výstrižky, ktorý prácu so získanou snímkou a jej následnou úpravou zjednodušuje.
Snímku len aktívneho okna možno v niektorých operačných systémoch (napr. Microsoft Windows, Mandriva Linux) získať klávesovou kombináciou Alt+PrintScreen (častejší prípad než PrintScreen). Výhodou je
Bastet
náhľad|Bohyňa Bastet v podobe levice
Bastet (🇪🇬; ďalšie tvary: Bast, Baset, Ubasti, Pašt) alebo Ailuros (🇬🇷, ), je bohyňa egyptského panteónu uctievaná v Egypte najneskôr od druhej dynastie. Stredisko jej kultu ležalo v meste Perbastet (🇬🇷, 18. dolnoegyptský kraj), meno ktorého znamená „dom Bastet“. Pôvodne bola ochrannou bohyňou Dolného Egypta zobrazovaná v podobe levice. Jej meno vlastne značí „Požieračka“. Vo funkcii ochranného božstva bola v prvom rade ochrankyňou faraóna a aj slnečného boha Ré, čím získala označenia Pani plameňov a Reovo oko. V svojej najstaršej forme bola Bastet tiež spájaná so slnečným aspektom, ale počas helenizmu sa stala bohyňou spájanou s mesiacom.
Pretože meno Bastet znamenalo doslova „Pani nádoby s masťami“, Bastet postupne prijala aj funkciu bohyne vonných mastí a titul „Voňavá ochrankyňa“. V istom čase vďaka tomuto spojeniu s vonnými masťami bola Bastet považovaná za matku boha balzamovačov, Anupa, ale neskôr túto funkciu stratila na úkor Nebtet.
Bastet ako mačacia bohyňa
náhľad|vľavo|120px|Bohyňa Bastet v poodbe mačky Z dvoch dôvodov stratila postupne Bastet na svojej krvilačnosti: jednak preto, že bola spájaná s vonnými masťami, jednak preto, že Dolný Egypt prehral v bojoch o nadvládu nad Egyptom s Horným Egyptom. V období Strednej ríše stratila Bastet svoju podobu levice a začala byť zobrazovaná a stotožňovaná častejšie s domácou mačkou. Niekedy si však ponechávala masku levice, čo malo poukazovať na jej potlačenú zúrivú podobu. Zo spojenia s mačkou vznikli nové asociácie bohyne. Pretože mačky sa správajú nežne voči svojim mláďatám, Bastet bola považovaná za prototyp dobrej matky a bývala zobrazovaná s množstvom mačiatok. Ženy, ktoré chceli mať deti, nosili na krku amulet Bastet s mačiatkami, ktorých počet mal zodpovedať ich vytúženému počtu potomkov.
Mačky zohrávali v Egypte ešte jednu dôležitú úlohu. Ničili hlodavce, ktoré mohli poškodiť uložené obilie, a dokázali zabiť aj hada, obzvlášť jedovatú kobru, takže si ich Egypťania vysoko cenili. Niekedy im majitelia dávali nosiť zlaté ozdoby alebo im dovolili jesť z tých istých tanierov, z ktorých jedli sami. Bastet bola uctievaná ako patrónka mačiek. V jej chráme v Perbastet boli mumifikovaných a pochovaných na viac ako 300 000 mačiek, ktoré tu boli objavené počas vykopávok.
Bastet ako ochrankyňa
Počas Novej ríše došla Bastet ďalšej zmeny. Po tom, ako bol medzi egyptských bohov s plnou platnosťou začlenený Mahes, leví boh vojny, Bastet bola stotožnená v Dolnom Egypte s jeho matkou, sama majúc za svoje zviera levicu. Podobne bola za Mahesovu matku považovaná v Hornom Egypte hornoegyptská levia bohyňa Sachmet.
V svojej funkcii ochrankyne Dolného Egypta bola Bastet spájaná s iným ochranným božstvom tejto časti krajiny, kobrou Vadžet, čo viedlo k ich splynutiu do Vadžet-Bastet (rovnako vznikla dvojica ochranných bohyň v Hornom Egypte, kde sa spojili levica Sachmet a supica Nechbet). V dobách, kedy na dôležitosti získal kult boha Amona a jeho božskou polovičkou sa stala ochranná bohyňa Mut, začala byť dvojitá bohyňa stotožňovaná aj s Mut ako Mut-Vadžet-Bastet. Mut podobným spôsobom asimilovala aj Sachmet-Nechbet.
Bastet v helenizme
Zlučovanie bohov viedlo k občas až závažným zmätkom v egyptskom panteóne. Tak bol Bastet niekedy prisudzovaný titul Pani sistra, ktorý v skutočnosti patril bohyni Hathor a od nej prešiel k bohyniam Eset a Mut, a bola považovaná za bohyňu mesiaca, čo bol skôr atribút bohyne Mut. V helenizme sa takto z Bastet pre Grékov, ktorý ju nazývali vlastným označením pre mačku, ailuros, stala Artemis, ich vlastná bohyňa mesiaca. Podľa vlastného panteónu, v ktorom je Artemis sestrou Apolóna, sa z Bastet stala sestra Hora, stotožňovaného práve s Apolónom, a teda dcéra bohyne Eset (Isis) a Usira (Osiris).
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 1995
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo volejbale žien 1995 bola európska kontinentálna kvalifikácia vo volejbale žien na Majstrovstvá Európy 1995, ktoré sa uskutočnili v Holandsku. Organizovala ju Európska volejbalová konfederácia (CEV) a konala sa od 30. októbra 1994 do 18. júna 1995. Zúčastnilo sa jej 17 národných tímov, ktoré súťažili v predkvalifikácii a následných 4 kvalifikačných skupinách o 4 postupové miesta na záverečný turnaj. Nováčikom kvalifikácie bolo iba družstvo Slovenska.
Priamy postup
Priamo na ME postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 7 najlepších družstiev z Majstrovstviev Európy 1993:
Kvalifikačné skupiny
Pozn: Dva víťazné zápasy Rumunska (doma s Poľskom a s Litvou) boli kontumované v prospech súperov, pretože rumunské družstvo nastúpilo s neregistrovanými hráčkami.
Eden Hazard
Eden Hazard (* 7. január 1991, La Louvière) je belgický futbalový záložník, ktorý hráva za španielské mužstvo Real Madrid a za belgickú reprezentáciu. Je známy hlavne svojou kreativitou, rýchlosťou a technickými vlastnosťami. Mnoho médii, trénerov alebo hráčov ho prirovnáva k hráčom ako sú Lionel Messi, Cristiano Ronaldo či Neymar Jr.
Klubová kariéra
Eden Hazard je syn belgického futbalistu Thierryho Hazarda, ktorý hrával futbal na poloprofesionálnej úrovni a matky Carine Hazardovej, ktorá hrala na pozícii útočníčky v prvej ženskej futbalovej divízii v Belgicku. Eden Hazard začal svoju kariéru vo svojom rodnom meste v klube Rozal Stade Brainois vo veku štyri roky. Jeden z jeho trénerov v tíme v ňom objavil veľký talent a okomentoval to slovami: „''On vie všetko. Nemám ho čo naučiť.''“ Vo veku osem rokov prestúpil do klubu AFC Tubize. Počas pôsobenia v Tubize si ho počas jedného turnaja všimol skaut z klubu Lille OSC. Skaut ponúkol jeho rodičom zmluvu na prestup do klubu. Jeho rodičia ponuku prijali s nádejou, že sa toho vo Francúzsku môže naučiť viac ako v Belgicku.
V roku 2012 prestúpil do londýnskej Chelsea za čiastku okolo 30 miliónov libier. V Chelsea sa uchytil prakticky ihneď, vo svojej prvej sezóne zaznamenal 11 gólov v 61 zápasoch. V súčasnosti je Hazard jednou z najväčších hviezd svetového futbalu. V roku 2018 sa o neho zaujímal Real Madrid, no Hazard ostal v Chelsea.
7. júna 2019 bol oficiálne oznámený jeho prestup do Realu Madrid. Hazard podpísal zmluvu do roku 2024.
Štatistiky
Štatistiky Edena Hazarda v jednotlivých ligových sezónach; aktualizované 7.6.2019
Silvester III.
Silvester III. (* ? - † 1063) bol v čase od 20. januára do 10. marca 1045 protipápežom k pápežovi Benediktovi IX..
Solaris Urbino 15
Solaris Urbino 15 je model poľského nízkopodlažného autobusu, ktorý od roku 1999 až do roku 2018 vyrábala firma Solaris Bus & Coach.
Autobusy Urbino 15 sú kapacitnejšou verziou štandardného modelu Urbino 12. Ide o trojnápravový mestský autobus s dĺžkou s nízkou podlahou (320 – ) v celej dĺžke vozidla. Pre nástup a výstup cestujúcich slúžia troje dvere, umiestnené na pravej bočnici. Pohon autobusov Urbino 15 môže zabezpečovať okrem klasického naftového motora aj motor na stlačený zemný plyn.
V Bratislave je tento autobus s ev. č. 1218 zachovaný ako historické vozidlo.
V Košiciach premávajú hlavne na linkách 27, 52, 54, 55 a 56.
Slatinka (prítok Bebravy)
Slatinka je krátky potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to pravostranný prítok Bebravy, meria 1,4 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Tečie v Strážovských vrchoch, v podcelku Zliechovská hornatina, v časti Basky, kde pramení na južnom svahu Dubinky (747,8 m n. m.), v blízkosti Havranej jaskyne, v nadmorskej výške približne 350 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie na krátkom úseku najprv na juhovýchod, potom sa stáča severojužným smerom a zľava priberá krátky prítok. Ďalej vstupuje do západnej časti Slatinskej brázdy a preteká intravilánom obce Slatinka nad Bebravou. V južnej časti obce sa napokon stáča východojuhovýchodným smerom, zľava ešte priberá krátky prítok a podteká cestu III. triedy Krásna Ves - Slatina nad Bebravou. Na okraji Slatinky sa v nadmorskej výške cca 272,5 m n. m. vlieva do Bebravy.
Azbuka
Azbuka (z mnemotechnických názvov prvých dvoch písmen hlaholskej abecedy, (az) a  (buki)) môže byť:
Beck (hudobník)
Beck Hansen (rodený Bek David Campbell, * 8. júl 1970) je americký hudobník, skladateľ a multi-inštrumentalista známy pod umeleckým menom Beck. Pre svoju pop artovú koláž hudobných štýlov, rôznorodé a ironické texty, postmodernú kompozíciu zahŕňajúcu samplovanie, bicí automat, živý orchester a rôzne efekty, je uznávaný kritikmi a je považovaný za jedného z najinovatívnejších a najkreatívnejších predstaviteľov alternatívneho rocku v deväťdesiatych rokoch a prvej dekáde 21. storočia. Je najznámejší hlavne svojím zlomovým hitom „Loser“ z roku 1994.
Courmont (Haute-Saône)
Courmont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pusztaottlaka
Pusztaottlaka (slov. Bodzášottlaka, rum. Otlaca-Pustä) je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Mezőkovácsházskom okrese.
Má rozlohu 1887 ha a žije tu 405 obyvateľov (2007). Dedina sa skladá z troch častí, Bagófalu, Korozsma a Tökfalu. Práve v časti Tökfalu so zachovanou evanjelickou farou a modlitebňou, bola historicky prítomná slovenská komunita, ktorá sa sem presúvala v 19. storočí z Békešskej Čaby a tvorila tak tzv. jazykový ostrov. Do roku 1928 bola Pusztaottlaka súčasťou obce Medgyesbodzás, v rokoch 19281945 zase k obci Medeš. Od roku 1945 je samostatnou obcou. V časti Bagófalu žijú Rumuni.
V obci sa nachádzajú kostoly, resp. kaplnky rímskokatolícka (kaplnka sv. Antona), gréckokatolícka aj evanjelická a.v.
Szabadkígyós
Szabadkígyós je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Békešskočabianskom okrese.
Štúdium filozofie
Štúdium filozofie je zámerné, cieľavedomé a systematické získavanie vedomostí, poznatkov, schopností a zručností v oblasti filozofie ako aj vedecký výskum filozofie.
Pri štúdiu filozofie možno zvoliť viacero stratégií, pri ktorých napr. filozofická encyklopédia plní rôznu funkciu: je systematické štúdium filozofie uskutočňujeme tak, že začneme štúdiom momentálneho prierezu štruktúrou filozofie; za tradične najschodnejšiu cestu štúdia filozofie sa považuje štúdium genetickej a dynamickej dominanty štruktúry filozofie čiže jej vzniku a vývinu. Pritom nám výdatne bude napomáhať schéma periodizácie filozofie a ostatné schémy.
Strukovina
náhľad|200px|Rôznorodosť strukovinových semien Strukoviny (nesprávne [bohemizmy]: luskoviny, lušteniny, lúšteniny) sú kultúrne rastliny z čeľade bôbovitých pestované pre semená bohaté na bielkoviny, niekedy aj na tuk/olej.
Ich plodom je struk. Strukoviny sú významná potravina, krmivo a priemyselná surovina, semená obsahujú bielkoviny, niektoré tuk. V osevných postupoch zlepšujú pôdnu úrodnosť.
K strukovinám patrí hrach, fazuľa záhradná, šošovica, sója, arašidy a iné.
Pestovaním strukovín sa zaoberá rastlinná výroba.
Popůvky (okres Třebíč)
Popůvky sú obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 82 obyvateľov, z toho 43 mužov a 39 žien, pričom priemerný vek v obci bol 48,3 roka (muži 41,8 roka, ženy 55,3 roka).
Egyptská Mau
Egyptská mau je mačacie plemeno. Je to krátkosrstá, robustná mačka. Typickým znakom plemena je charakteristická kresba na čele vo forme skarabea.
Pôvod
Egyptská mau bola vyšľachtená v Spojených štátoch v 50. rokoch 20. storočia z pouličných káhirských mačiek.
Dohady a legendy
Egyptská mau sa považuje za egyptskú chrámovú mačku. Táto mačka patrila medzi posvätné plemená a legenda vraví, že práve mau je najoddanejšou služobníčkou bohyne Bastet, ktorá mala telo ženy a hlavu mačky. Vraví sa že len do mau sa mohla bastet prevteliť a tým mohla viac zasahovať do ľudských životov. Doteraz sa traduje, že mau má zázračnú schopnosť predvídať udalosti a keď chce, môže daného človeka vystríhať pred istým nebezpečenstvom.
25. február
Narodenia
thumb|upright|[[Carlo Goldoni (* 1707)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Tennessee Williams († 1983)]] thumb|upright|[[Pavel Pochylý († 2000)]]
Lipari
Lipari môže byť:
Neuville-en-Verdunois
Neuville-en-Verdunois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ivan Mistrík
Ivan Mistrík (* 15. október 1935, Bratislava – † 8. jún 1982, Bratislava) bol slovenský herec. Brat herca Jána Mistríka. Prvá manželka Helena, rod. Kollátová (1932 – 1977), druhá Mária, rod. Klesniaková, speváčka. Z prvého manželstva mal dvoch synov.
Životopis
Od roku 1946 vystupoval v Rozhlasovej hereckej družine, kde vytvoril desiatky chlapčenských postáv. V divadle hral najmä senzibilných hrdinov, konfrontovaných s drsným svetom. Jeho herectvo sa rovnomerne uplatňovalo aj vo filme, kde od roku 1951 vytvoril množstvo úloh v slovenských a českých filmoch.
V televízii účinkoval od roku 1959 a vytvoril asi 100 postáv v dielach Balada o Vojtovej Maríne (1964), Mŕtvi nespievajú (1965), Canarisova krvavá hviezda (1966), Sedem svedkov (1967), Balada o siedmich obesených (1968), Portrét Doriana Graya (1969), Bašta (1969), Parížski mohykáni (1971), Vivat Beňovský (1975), Stroskotanie Danubia (1976), Útek zo Zlatej krajiny (1977), Stôl pre štrnástich (1978) a i.
V roku 1977 získal titul zaslúžilý umelec.
Synkretizmus
Synkretizmus (gr. synkrétismos) je filozofický pojem spájanie, prekrývanie, prekrytie, skríženie rôznorodých prvkov, smerov, myšlienok. Podľa Lalanda je to umelé miešanie myšlienok alebo téz disparátneho pôvodu.
V modernej religionistike: stotožňovanie, splývanie jednotlivých božstiev (teokrázia) alebo celych náboženských sústav.
V antike sú obdobiami synkretizmu najmä helenizmus, kedy došlo k stotožneniu gréckych a orientálnych predstáv, a rímske cisárstvo, kedy aj s využitím všeobecne rozšírených a prijatých filozofických pojmov a myšlienok vznikali a utvárali sa celé veľké náboženské sústavy gnosticizmus, kresťanstvo, mitraizmus, manicheizmus).
Telekgerendáš
{{Infobox Maďarská obec | názov           = Telekgerendáš |
Text nadpisu
rozloha         = 72 | obyvateľov      = 1657 | obrázok         = | župa            = Békešská župa | obvod           = Békešskočabiansky | PSČ             = | kód             = | KSH             = 12681| }} Telekgerendáš je obec v Maďarsku v Békešskej župe v Békešskočabianskom okrese.
Má rozlohu 7237 ha a žije tu 1657 obyvateľov (2007).
Tuluman
Tuluman je menší ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Ostrovy admirality, asi južne od ostrova Lou. Ostrov je tvorený prevažne ryolitovými lávami a vznikol počas erupcie v rokoch 1953 až 1957. Lávy a pyroklastiká rovnakého veku sa dajú nájsť aj na ostrove Lou a celý komplex pravdepodobne predstavuje vyčnievajúce okraje masívnejšej podmorskej kaldery. Ryolitové obsidiány podobného zloženia ako na Tulumane sa dajú nájsť aj na vzdialenejších ostrovčekoch Pam Lin a Pam Mandian.
Brekovský potok
Brekovský potok je potok v severnej časti okresu Bánovce nad Bebravou. Je to ľavostranný prítok Bebravy, má dĺžku 2,6 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Tečie v Strážovských vrchoch, kde pramení v podcelku Nitrické vrchy, v časti Suchý, na západnom svahu Závadskej poľany (844,5 m n. m.) v lokalite Čierne kúty, v nadmorskej výške približne 560 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie na krátkom úseku sprvu na juh, potom sa stáča na juhozápad a zľava priberá tri prítoky z oblasti Demovca. Potom sa stáča, pokračuje západným smerom, esovito sa stáča, pričom zľava priberá prítok z oblasti Pod Závadským vrchom a pokračuje k ústiu smerom na severoseverozápad. Napokon tečie vo východnej časti Slatinskej brázdy, preteká intravilánom obce Čierna Lehota a priamo v obci ústi v nadmorskej výške cca 379,5 m n. m. do Bebravy.
Core šamanizmus
Core šamanizmus (jadrový šamanizmus) je systém šamanských presvedčení a praxe, vytvorený Michaelom Harnerom. Core šamanizmus neobsahuje pevný systém presvedčení, či dogiem, ale je založený na skúsenosti šamanskej cesty. Tieto sú v zásade prístupné každému človeku, objavujú sa práve tak v pôvodných šamanských kultúrach, ako ich vo svojich skúsenostiach popísal Carlos Castaneda.