cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Medzinárodná vesmírna stanica
Cena
Ak zrátame celkový počet strávených hodín všetkých posádok na stanici, dospejeme k číslu 20 tisíc. Po prepočte na celkové náklady teda vychádza každý deň pobytu kozmonauta na stanici približne 7,5 milióna dolárov.
Bitka
Bitka môže byť:
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní je každoročne organizovaná najprestížnejšia krasokorčuliarska súťaž v Európe, ktorá sa koná pod záštitou Medzinárodnej korčuliarskej únie (ISU). Od roku 1954 sa na nej súťaží v štyroch kategóriách - dvoch sólových („muži“, „ženy“) a dvoch párových („športové dvojice“, „tanečné páry“). Ide o najstaršiu medzinárodnú krasokorčuliarsku súťaž (prvýkrát sa konala v roku 1891 v Hamburgu). Spravidla sa uskutočňuje v januári.
História
Majstrovstvá Európy sa prvýkrát uskutočnili v roku 1891 v Hamburgu. Spočiatku súťažili iba muži, ženská súťaž spolu s kategóriou športové dvojice mali premiéru na šampionáte vo Viedni v roku 1930, tance na ľade dokonca ešte o dvadsaťštyri rokov neskôr v Bolzane (1954).
V roku 1891 sa korčuliarske zväzy Nemecka a Rakúska spojili do tzv. "Deutscher und Österrreichischer Eislaufverband", aby uskutočnili prvé majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní a rýchlokorčuľovaní v Hamburgu (Nemecké cisárstvo) ešte pred založením Medzinárodnej korčuliarskej únie (ISU). Tá vznikla v roku 1892 na zasadnutí v holandskom Scheveningene, kde sa zároveň rozhodlo aj o každoročnom konaní majstrovstiev Európy. V roku 1895 bol prijatý návrh usporiadať namiesto tohoto šampionátu majstrovstvá sveta. Preto sa počas nasledujúcich dvoch rokov (1896-1987) európska súťaž nekonala. K obnoveniu európskych majstrovstiev došlo až v roku 1898.
Róbert Petrovický
Róbert Petrovický (* 26. október 1973, Košice) je bývalý slovenský hokejový útočník a hokejový tréner. Je starším brat hokejistu Ronalda Petrovického.
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní
História
Do roku 1948 sa šampionátu mohli zúčastniť všetci členovia Medzinárodnej korčuliarskej únie, teda aj neeurópski súťažiaci. Po víťazstve Kanaďanky Barbary Ann Scottovej a Američana Dicka Buttona v rovnakom roku bolo rozhodnuté, že sa majstrovstiev Európy môžu zúčastniť iba krasokorčuliari z európskych štátov. Majstrovstvá Severnej Ameriky v krasokorčuľovaní existovali do roku 1971 (iba v seniorskej kategórii). V roku 1999 ISU začala usporadúvať Majstrovstvá štyroch kontinentov v krasokorčuľovaní ako náhradu za dovtedy neexistujúce majstrovstvá zostávajúcich kontinentov, kde štartujú neeurópski krasokorčuliari.
Róbert Petrovický
Klubový hokej
V česko-slovenskej lige debutoval v Dukle Trenčín. V sezóne 1991/92 hrával v produktívnom útoku s Branislavom Jánošom a Žigmundom Pálffym (obranu tvorili Róbert Švehla a Miloš Holaň). Klub získal majstrovský titul a Petrovický bol zaradený do All-Stars súťaže.
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní
Právo účasti
Právo zúčastniť sa majstrovstiev majú športovci registrovaní v európskych národných krasokorčuliarskych zväzoch - členoch Medzinárodnej korčuliarskej únie a ktorí 1. júla predchádzajúceho roku dosiahli vekovú hranicu 15 rokov.
Róbert Petrovický
Klubový hokej
Draftoval ho Hartford Whalers v 1. kole z 9. miesta v roku 1992. V tomto čase bol historicky druhým najvyššie draftovným Slovákom. V zámorí pôsobil osem rokov, vystriedal až päť klubov NHL, okrem Hartfordu aj Dallas Stars, St. Louis Blues, Tampa Bay Lightning a New York Islanders, mnoho odohral aj v ich farmárskych tímoch.
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní
Právo účasti
Jednotlivé národné zväzy majú právo nominovať do súťaže jedného až troch súťažiacich. Nominovať viac ako jedného zástupcu môžu krajiny podľa výsledkov na predchádzajúcich majstrovstvách Európy. Čím úspešnejší boli krasokorčuliari na minuloročných majstrovstvách, tým viac bodov získali. Počet bodov je daný súčtom umiestnení (ak boli v súťaži traja zástupcovia, potom sa sčitujú dve najlepšie umiestnenia). Body nie je možné prevádzať do ďalšej sezóny, preto musia krajiny súperiť o druhé a tretie účastnícke miesto každý rok. Ak má krajina v súťaži jediného krasokorčuliara, potom na zisk druhej miestenky na nasledujúcich majstrovstvách je potrebné, aby sa umiestnil do desiateho miesta. Aby krajina získala tretiu miestenku, musel sa reprezentant umiestniť do druhého miesta. Ak má krajina v súťaži dvoch zástupcov, potom je pre zisk ďalších miesteniek rozhodujúci súčet ich umiestnení. Ak súčet ich umiestnení je 13 a menej (napríklad 6. miesto + 7. miesto), krajina získa pre nasledujúce majstrovstvá tri miestenky. Ak súčet umiestnení je 14 až 28 (napríklad 10. miesto + 18. miesto), krajina získa dve miestenky a ak je súčet vyšší než 28, potom v budúcom roku bude krajinu zastupovať jediný reprezentant.
Pravidlá pripúšťajú aj výnimky, ak je súťažiaci donútený odstúpiť v priebehu súťaže zo zdravotných dôvodov alebo kvôli technickým problémom vybavenia.
Okrem týchto základných pravidiel je pred každou sezónou ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú musia športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikoval na majstrovstvá Európy (zohľadňujú sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU).
Róbert Petrovický
Klubový hokej
Od ročníka 2009/10 hral v mužstve KHL Dinamo Riga, v priebehu nasledujúceho odohral 17 zápasov aj v klube SM-liigy KalPa. Od sezóny 2011/12 pôsobil v mužstve českej extraligy HC Kometa Brno. V prvom ročníku jeho pôsobenia dosiahol klub finálovú účasť. V prvom zápase finálovej série proti HC Pardubice utrpel otras mozgu a do ďalších zápasov nenastúpil. V sezóne 2013/14 hral za slovenský klub Dukla Trenčín. Zmluvu mal len začiatok súťaže, prijal ponuku z českého klubu HC Slavia Praha, kde prestúpil. Tu sa výraznejšie nepresadil, vrátil sa do Trenčína.
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní
Právo účasti
Nominačné kritériá jednotlivých národných zväzov na kvalifikáciu jednotlivých súťažiacich sú odlišné. Niektoré štáty preferujú voľbu na základe umiestenia pretekárov v nominačných súťažiach (napríklad národných majstrovstvách), iné to nezohľadňujú.
Róbert Petrovický
Klubový hokej
V Trenčíne odohral nasledujúce dve sezóny ako kapitán tímu, po sezóne 2015/16 vo veku 42 rokov ukončil svoju hráčsku kariéru.
Reprezentácia
Na MS B 1995 v Bratislave hral v prvom útoku s Miroslavom Šatanom a Petrom Šťastným, slovenská reprezentácia postúpila do najvyššej kategórie, keď vyhrala všetky zápasy, Petrovický dosiahol v 6 zápasoch 11 bodov a bol zaradený medzi All-Stars turnaja. Ďalší rok pri premiére v A-kategórii posilnil slovenský tím napriek tomu, že mu chýbal súhlas vedenia jeho vtedajšieho klubu Dallas Stars, po zistení tejto skutočnosti musel predčasne opustiť šampionát a nastúpiť za Kalamazoo Wings vo farmárskej IHL. Zúčastnil sa aj MS 2001 v Nemecku, mužstvo dosiahlo 7. miesto, keď vypadlo s Českom vo štvrťfinále. O rok neskôr na MS 2002 bol členom mužstva, ktoré zaznamenalo najväčší úspech v histórii slovenského hokeja – zlatú medailu. Reprezentoval aj na slovenskej olympijskej premiére v Lillehammeri 1994 (6. miesto), neúspešných olympiádach 1998 v Nagane (10. miesto) a 2002 v Salt Lake City (13. miesto – bol kapitánom mužstva a vlajkonosičom slovenskej výpravy). V slovenskej reprezentácii odohral 100 zápasov, strelil 28 gólov.
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní
Medailová bilancia krajín
Medailové bilancie obsahujú aj krajiny, ktoré v súčasnosti už neexistujú, alebo v súčasnosti štartujú na inej súťaži z dôvodu územnej nepríslušnosti k Európe.
Róbert Petrovický
MS 2008
Po šesťročnej prestávke bol opäť nominovaný na svetový šampionát (Kanada). Vo výbere trénera Júliusa Šuplera bol najstarším hráčom a stal sa kapitánom. Slovensko po prehrách s Nemeckom a Fínskom v základnej skupine zostúpilo do boja o záchranu v najvyššej kategórii. V prvom stretnutí o udržanie so Slovinskom (5:1) strelil úvodný gól, krátko nato opustil ľadovú plochu kvôli črevnej viróze. Skóroval aj v druhom zápase, Slovensko zvíťazilo 4:3 po samostatných nájazdoch a udržalo sa v najvyššej kategórii. Spolu zaznamenal 4 góly a dve asistencie, bol najlepším strelcom Slovenska. Po šampionáte vyhlásil, že končí reprezentačnú kariéru.
Štatistika na významných podujatiach
(štatistické údaje v článku sú z 23. septembra 2013)
Rodina
Otec bol zubný lekár, matka zahynula pri dopravnej nehode ako 39-ročná, keď mal 16 rokov, na jej počesť nosil dres s číslom 39. Je ženatý, manželka Šárka je dcérou českého hokejového trénera Vladimíra Vůjteka. Spolu majú syna Rayena a dcéru Kiaru Jane.
3277 Aaronson
3277 Aaronson je planétka s priemerom 73 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 8. januára 1984.
Laofonté
Laofonté alebo Laofonta je v gréckej mytológii dcéra Pleuróna z Aitólie a jeho manželky Xanthippy. Staroveký autor Apollodoros z Atén uvádza, že Laofonté, dcéra Pleuróna, mala brata Agénora a sestry Stratoniku a Steropu. Podľa iného starovekého zdroja sa stala manželkou aitólskeho kráľa Thestia a porodila mu dcéry Althaiu a Lédu.
Hlohyňa
Hlohyňa je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Kukučínov v okrese Levice v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1982 na rozlohe 2,5400 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásená na ochranu najzachovalejšieho a jedného z posledných zvyškov lužných lesov v okrese Levice s charakteristickým drevinovým zložením (topoľ sivý, jelša lepkavá, vŕba biela) na vedeckovýskumné, náučné a kultúrno-výchovné ciele.
Bitka (vojenstvo)
Bitka súhrn súčasných a postupných bojov vedených na rozhodujúcich smeroch bojiska s cieľom dosiahnuť strategické významné výsledky v ťažení. Zvyčajne sa odohráva počas vojny.
Parametre bitky
Stanoviť hranice toho, čo je a čo nie je bitka, je problematické. Rozsahom môže tento pojem pokryť čokoľvek, začínajúc drobnou potýčkou medzi dvomi skupinkami až po stretnutie celých armád. Ako bitku možno označiť niekoľkohodinovú prestrelku aj niekoľkoročné výpravy (bitka o Atlantik). Aj rozsahom možno bitku ohraničiť dosť ľubovoľne od stretnutia o malý kopec po boj o obrovské oblasti oceánov. Z tohto hľadiska je teda logické, že širšie definované bitky (pozri napríklad bitka o Západný breh Viipurského zálivu, bitka o Britániu) sa môžu rozdeliť na menšie čiastkové bitky (bitka pri u Honkaniemi, nálet na Coventry).
Ďalšia možnosť ako definovať bitku je ohraničiť ju na základe určitého plánu a s ním súvisiacich akcií. Bitka sa tak berie od okamihu, kedy jedna zo strán začne s nejakým cieľom akcie, do chvíle, kedy ich konanie za týmto účelom ukončí, a to bez ohľadu na to, či sa tak stalo preto, že ciele dosiahla, alebo preto, že sa svojho cieľa vzdala. Aj tu sú problémy, lebo (ako hovorí jedno staré vojenské príslovie) „žiadny plán vytvorený pred bitkou neprežije prvé stretnutie s nepriateľom“. Vždy panuje otázka, kedy vlastne bol plán tak zmenený, že už je možné hovoriť o inej bitke, alebo ktoré postupy, ktorých účelom je vyťažiť z víťazstva maximum, možno považovať ešte za súčasť bitky.
Typy bitiek
Pozemné bitky možno rozdeliť na niekoľko základných typov, z ktorých najdôležitejšie sú: útočné operácie, obranné bitky a zdržovacie a ústupové boje.
Definícia víťazstva v bitke
Definícia víťazstva je veľmi problematická. Existuje niekoľko parametrov, podľa ktorých sa určuje.
Problematickosť otázky víťazstva asi najlepšie demonštruje krvavá bitka na Katalaunských poliach, v ktorej sa do cesty Atilovým hunským nájazdníkom postavili spojené vojská Západorímskej ríše a ich spojencov vedené Aetiom. Bitka sa zvrhla na obojstranný masaker a oba tábory ju deklarovali ako svoje veľké víťazstvo. Huni po nej síce odtiahli preč, ale o rok vpadli do Itálie ešte silnejší a spustošili ju. Z modernejších období možno pripomenúť napr. „obojstranne víťaznú“ bitku pri Malplaquete.
Ovládnutie bojiska
Podľa tejto tradičnej definície víťazstvo dosiahne ten, kto ovládne bojisko a zaženie nepriateľa na útek. Problematickosť tohto prístupu chápe každý, kto pozná slávny výrok Pyrha, kráľa Epeiru, ktorým odpovedal svojim dôstojníkom, ktorí mu blahoželali k víťazstvu nad Rimanmi: „Ešte jedno také víťazstvo a budem bez vojska!“
Počet mŕtvych
Ďalší zo spôsobov, ako definovať víťazstvo, je počet mŕtvych na stranách protivníkov. Aj tu je však problém, lebo v tom prípade by zvíťazili v roku 1453 nad Turkami obrancovia dobytého Konštantínopolu.
Vplyv na ďalšie operácie
Vcelku praktický spôsob, ako hodnotiť bitku, je hodnotiť jej dopad na budúce operácie vojnových strán. Tu však môže byť sporné určenie tohto dopadu (nie vždy sa dá jednoducho rozlíšiť od iných vplyvov), a asi to nie je vhodné na posudzovanie bitiek, ktoré vyhrala slabšia strana a podľa všetkých ostatných meradiel sú jasne víťazné, ale celkovo je ich dopad sporný, lebo z hľadiska slabšej strany nebolo víťazstvo dosť drvivé, aby zmenilo jej osud.
Naplnenie plánov strán
Asi najbežnejší a najviac zohľadňovaný spôsob posúdenia bitky je miera naplnenia plánov oboch strán a jej porovnanie s cenou, ktorú bolo potrebné zaplatiť. Čiže ak začala Fínska armáda v roku 1941 útok na Karelskej šiji s cieľom znovu dobyť stratené územia a za krátky čas ich získala bez väčších strát, dosiahla jednoznačné víťazstvo (a Červená armáda tu bola jednoznačne a drvivo porazená). Už tak jednoznačným víťazstvom nie je plán Barbarossa, ktorý síce dosiahol obrovské úspechy, viedol k dobytiu veľkej časti ZSSR a zničeniu veľkej časti Červenej armády, ale nebol bezo zvyšku naplnený, nedokázal vyradiť ZSSR definitívne z vojny a priniesol také straty ľudí i techniky, ktoré si Tretia ríša nemohla dovoliť, a ktoré sa dosť negatívne podpísali na jej ďalších výkonoch. Na druhej strane len úplne nekritický optimista by boje v roku 1941 posudzoval ako víťazstvo Sovietskeho zväzu.
Strategické a taktické víťazstvo
Pojmy strategické a taktické víťazstvo sa týkajú významu bitky. Strategické víťazstvo predstavuje zvyčajne drvivé či jednoznačné víťazstvo v dôležitej (spravidla teda i rozsiahlej) bitke, ktoré má vážny dopad na priebeh celej vojny. Taktické víťazstvo sa kryje s nejednoznačným výsledkom významnej bitky, alebo i jednoznačným víťazstvom v nedôležitej či malej bitke a jeho význam je obmedzený na danú oblasť alebo úsek fronty.
Jan Nezmar
Jan Nezmar (* 5. júl 1977, Opava) je český futbalový útočník.
Hallignicourt
Hallignicourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ochabnutosť
Ochabnutosť je vysilenosť, unavenosť, ustatosť, vyčerpanosť, malátnosť, skleslosť, chabosť.
Télediké
Télediké alebo Téledika (starogr. Τηλεδίκη – Télediké, ) je v gréckej mytológii matka argejského kráľa Apida.
Nymfa Télediké a argejský kráľ Foróneus boli rodičmi syna Apida a dcéry Nioby. Syn Apis prevzal vládu v Argu, ale keďže bol počas vlády zavraždený a zomrel bezdetný, jeho následníkom sa stal syn jeho sestry Nioby a boha Dia Argos.
Antický autor Apollodoros píše, že Téledikin syn Apis bol po smrti považovaný a uctievaný ako boh a nazvaný menom Serapis Podľa inej verzie Apis odplával na lodi do Egypta a až tam sa po smrti stal bohom Serapidom, jedným z najväčších egyptských bohov. Serapis bol bohom mesta Alexandria a ptolemaiovskej ríše, uctievaný v Grécko-rímskej dobe.
Three Days Grace (album)
Three Days Grace je prvým vydaným albumom kanadskej kapely Three Days Grace.
Albín Brunovský
Albín Brunovský (* 25. december 1935, Zohor† 20. január 1997, Bratislava) bol slovenský maliar, grafik, ilustrátor, autor výtvarných návrhov na bankovky a poštové známky, predstaviteľ imaginatívneho realizmu. Pôsobil ako pedagóg na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave.
Život
Narodil sa v Zohore, vo vtedajšom Česko-Slovensku na Vianoce, 25. decembra 1935. Od roku 1955 do roku 1961 študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave u profesora Vincenta Hložníka. Potom od roku 1966 vyučoval na rovnakej škole knižnú tvorbu až do roku 1990. Brunovský tvoril hlavne ilustrácie do detských knižiek, ale vytvoril aj poslednú sériu československých bankoviek. V roku 1985 dostal titul národný umelec.
Brunovský experimentoval s množstvom rôznych techník. Tvoril drevorezbou, linorytom, rôznymi technikami upravoval fotografie, a samozrejme maľoval aj na plátno. Medzi jeho inšpirácie patrila poézia a literatúra.
Slovanská mytológia
thumb|[[Ilia Jefimovič Repin – Sadko v podmorskom kráľovstve, 1876]] thumb|[[Vták ohnivák]] thumb|[[Baba Jaga]]
Slovanská mytológia alebo slovanské bájoslovie je zložitý komplex zážitkov hlbokého dávnoveku i novších foriem mytologických predstáv Slovanov. Mnohé z týchto predstáv sa zachovali až do našich dôb.Hierarchia panteónu, takže mytológiu starých Slovanov môžeme len do istej miery rekonštruovať na základe literárnych, národopisných, folkloristických, archeologických a lingvistických údajov a v jednotlivých oblastiach sa značne líši.
Úvod
V období praslovanskej kmeňovej jednoty vládla medzi Slovanmi predstava o najvyššej bytosti obdobnej najvyššiemu bohu iných indoeurópskych národov. Historici sa dodnes nevedia presne zhodnúť, kde bola pravlasť Slovanov. Prevažne ju však kladú do oblasti medzi riekami Dneper a Dnester. Odtiaľ sa šírili asi okolo 5. – 7. storočia na všetky smery. Niektoré slovanské kmene sa vydali na západ, juh a iné si kliesnili cestu hustými lesmi na východ. Historik Vasilij Osipovič Kľučevskij (1841 – 1911) je toho názoru, že najprv musíme pochopiť les, rieku a step, keď chceme rozumieť slovanskej kultúre. Všetky tri prvky formovali slovanské kultúry a podnecovali v ľuďoch predstavivosť. Les bol Slovanovi útočiskom, zdrojom obživy, no zároveň bol plný tieňov a nebezpečenstiev. Step nabádala k sneniu o diaľkach, no neposkytovala ochranu pred nájazdníkmi. Jedine rieka mu bola oporou. "Slovan mal rád rieku. O nijakom inom pôvodnom útvare sa v ľudovom umení nespieva s toľkou láskou." – hovorí Kľučevskij. Rieka žije, každé jazero a potok má svojich duchov.
Ústne podanie
Hoci niektoré slovanské kmene poznali runové písmo, jedinečné príbehy sa nám zachovali vďaka rozprávačom. Takto sa mýty zachovávali aj stovky rokov. Pred príchodom civilizácie do niektorých oblastí bolo rozprávanie mýtov jednou z najobľúbenejších foriem zábavy. Pritom nešlo len o zábavu pre bežných ľudí, dobrého rozprávača si držali aj v mnohých zámožných domoch, vrátane panovníka.
Zapisovanie
Zapisovanie sa začalo až s príchodom kresťanstva. Z obdobia stredoveku sú však tieto informácie pomerne strohé. Na rozdiel od germánskej a keltskej mytológie, ktorú Rimania poznali už v čase, keď bola Rímska ríša polyteistická a niektorých svojich bohov stotožňovali s pohanskými, antickí autori zanechali podstatne menej informácií o slovanskej kultúre, pretože ich prvé kontakty s nimi boli až v čase, keď bol antický svet už kresťanský. Z toho dôvodu nazerali na Slovanov ako na pohanov a postupne ich pokresťančovali. Podstatne viac informácií sa nám zachovalo o kultúre východných Slovanov.
Čiastočné správy o slovanskej mytológií zanechali antickí autori. Herodotos sa napríklad vo svojom diele Dejiny zmieňuje o ľuďoch ďaleko na severe, ktorí sa každý rok na niekoľko dní premieňali na vlkov (môže ísť o rituál, pri ktorom sa mladíci preobliekali do masiek). Inú zmienku o Slovanoch a ich mytológií nám sprostredkoval Prokopios, ktorý v 6. storočí spomína vo svojom diele Bellum Gothicum Slovanov, ktorí prekročili Dunaj a mieria na juh:
Povesť dávnych liet, alebo Nestorova kronika je kronikou z 12. storočia. Obsahuje veľa informácií o slovanskej mytológií a sú tu aj prepisy starších dokumentov. Okrem iného sa spomínajú bohovia Perún a Veles. Tiež Slovo o pluku Igorovom z konca 12.storočia obsahuje niektoré informácie o Chorsovi a Striborgovi.
Prvú veľkú zbierku slovanských mýtov zostavil Alexander Nikolajevič Afanasjev.
Archeológia
S vývojom tohto odboru boli postupne objavované mnohé kultové miesta starých slovanských národov. Asi najdôležitejšími z nich sú výskum Arkony na ostrove Rujana, ďalej slovanské nálezisko Gross Raden a Peryň pri Novgorode. Boli objavené rôzne kultové predmety, sochy, obetné miesta a dary.
Jazykoveda
Štúdiom a porovnávaním sa snaží vysvetliť význam mien jednotlivých božstiev, ktoré sú často skomolené neznalosťou cudzích zapisovateľov. Tiež pátra po pôvode slov, ako napr. slovo boh, ktoré pochádza z iránskeho baga, v sanskrite bhágas (staroindicky rozdeľovateľ bohatstva, darca dobra), Jazykoveda tiež skúma preberanie týchto slov a ich významu z iných kultúr, paralely s božstvami iných etník (napríklad Perún a bohyňa Perunaš).
Etnografia
Rôzne ľudové zvyky môžu byť významným zdrojom poznatkov o magických predstavách Slovanov. Hoci sú často prekryté kresťanskými obyčajmi a vplyvmi z iných kultúr, niektoré základné presvedčenia mohli zostať nezmenené tisícročia. Okrem toho môže etnografia slúžiť na potvrdenie hodnovernosti niektorých historických údajov. Takto je potvrdená napríklad veštba úrody pomocou veľkého koláča v Arkone – tento spôsob veštenia je dokladovaný zvykmi na Ukrajine, Bielorusku, Bulharsku a Hercegovine.
Stvorenie a usporiadanie sveta
Podľa legendy rozšírenej medzi všetkými slovanskými národmi bola kedysi zem iba vodou a nad ňou stál Boh so satanom. Boh sa rozhodol vytvoriť pevninu, ale keďže jeho anjeli boli príliš ľahkí na to, aby sa ponorili a vyzdvihli ju nad hladinu, požiadal o službu satana, ktorému sa to podarilo v božom mene. Chcel ale Boha oklamať a hrsť zeme si skryl v ústach. Tá mu tam začala rásť a satan ju vykašliaval – tak vznikli skaly, močiare a pustatiny. Boh stvoril úrodné nížiny. Tento príbeh sa vyskytuje vo viacerých obmenách, niekde napríklad nevystupuje Boh a satan, ale dve holubice, kačice, atď. Dualistický princíp je ale rovnaký a zdá sa, že pochádza z iránskeho prostredia. Tento princíp jediného Boha je zhodný so záznamami kronikára Helmolda, ktorý sa vo svojom diele Chronica Slavorum zmieňuje o baltickom Bohovi, ktorý vytvoril všetkých ostatných bohov a rozdelil im povinnosti na zemi. Sám pritom zostáva akýmsi pasívnym, skrytým bohom (Deus Otiosus).
Dôležité je presvedčenie Slovanov, že svet vznikol z ohňa, rozšírená hlavne na Slovensku, Ukrajine a v Slovinsku. Oheň bol posvätným živlom a Slovania ho mali vo veľkej úcte. Všeobecne v slovanskom svete predstavoval očistnú silu, čo je aj symbolika preskakovania vatier. U Rusínov má už samotné nebo podstatu ohňa, ktorý sa prejavuje v podobe blesku.
Ďalšia, zriedkavejšia predstava o zúrodnení sveta je o vajci, ktoré zniesol nebeský kohút a z ktorého sa vylialo sedem riek, ktoré zúrodnili zem. Dodnes sa zachoval zvyk maľovať na Veľkú noc kraslice ako symbol znovuzrodenia (v slovanských hroboch sa často našli kuracie kosti a hlinené vajcia). Táto predstava má zrejme antický pôvod, kde sa vyskytuje podobný mýtus, ibaže vajce zniesol drak.
Existujú rôzne mýty o usporiadaní sveta. Jeden z nich pojednáva o strome, ktorý stojí na ostrove v mori (pozri Bujan). Jeho korene zapustené hlboko v zemi predstavujú podsvetie (Nav), kmeň znázorňuje svet živých a koruna je kráľovstvom nebeských bohov.
Zrejme kresťanstvom ovplyvnená predstava hovorí o svete, ktorý je nesený veľrybou, alebo rybami, ktorej zdrojom sú ruské apokryfy a tiež mnohé piesne a porekadlá.
Je známe uctievanie zeme, živiteľky. Skaly sú jej kosti, tráva jej vlasy, rieky predstavujú žily. Nesmelo sa do nej bezdôvodne tĺcť, alebo niečo trhať. Zem dávala nielen úrodu, ale aj liečivé kamene a byliny. V panteóne ju predstavuje pravdepodobne bohyňa Mokoš. Zem bola matkou a nebo bolo otcom, reprezentované Svarogom. Nebeská klenba siahala až po zem a na dno mora. Slnko bolo najčastejšie ohnivou okrídlenou bytosťou (často ženskou), ktorá sa na úsvite kúpe v mori a na svojej ceste po oblohe bojuje s oblakmi. Mesiac bol mladším bratom slnka a rovnako ako slnko, aj mesiac bojuje s démonmi mrakov. Navyše bol dôležitý pri mágií a veštení a odchádzali k nemu duše mŕtvych. Mesiac prinášal hojnosť a zdravie. V splne boli časté rituály tanca, ktoré ho oslavovali, keď bol nov, ľudia bedákali nad jeho stratou, ako bojoval so šelmami. Zora (Venuša) mala blahodarný vplyv pri liečení, láske a zabezpečovaní úrody a je zväčša v nejakom príbuzenskom vzťahu so slnkom a mesiacom. Hviezdy sú deti slnka a mesiaca a je ich presne toľko, koľko je na zemi ľudí.
Celá táto predstava o usporiadaní sveta sa v kresťanskej dobe do veľkej miery zachovala v symbolike ľudových rozprávok. Ako prvý sa ich v 19. storočí snažil interpretovať ruský folklorista Alexander Nikolajevič Afanasiev v diele Básnická interpretácia prírody u Slovanov.
Stvorenie človeka
Človek vznikol z kvapky potu Boha, ktorá spadla na zem. Telo človeka stvoril satan, ale dušu mu dal Boh. Preto sa po smrti telo vracia do zeme a duša k Bohu. Iná legenda hovorí o tom, že človeka stvoril Boh, ale satan ho popľul a predurčil ho tak k utrpeniu a dal mu aj všetky zlé vlastnosti. Východní Slovania zasa verili, že človeka stvoril Rod, ktorý na zem hádže hrudy hliny a z nich sa rodia ľudia. Prví ľudia boli obrovskí, ale potom obri vymreli a zostali po nich len obrovské kosti (asi kosti prehistorických zvierat).
Litovská predstava o vzniku ich národa je značne ovplyvnená biblickou potopou. Podľa nej žili ľudia na zemi vo svároch a preto poslal najvyšší Boh na zem dvoch obrov, Vietor a Vodu, ktorý dvadsať dní sužovali zem a zabíjali všetko živé. Keď už boli ľudia v najväčšej tiesni, pohliadol boh znova na zem a tým, ktorí sa ešte zachránili pred potopou, hodil škrupinku z orecha, v ktorej sa zachránili spolu s rôznymi zvieratami. Po potope zo škrupiny vyšli okrem iných aj starček a starenka, z ktorých povstal litovský národ.
Kult predkov
Starí Slovania prechovávali veľkú úctu k svojim mŕtvym predkom. Verili v dušu, ktorá po smrti v rôznych podobách opúšťa telo človeka a odchádza do lesov, riek, alebo do slnka, mesiaca, hviezd, či na ostrov Bujan. Preto po smrti otvorili okno, aby mala kadiaľ odísť a hneď ho zasa zatvolili, aby sa nevrátila. Niekedy však pred tým zostala ešte nejaký čas na tom mieste, kde človek zomrel. Duše ľudí, ktorí zomreli predčasne, sa často chcú vrátiť do sveta živých. Brali na seba podobu víl, rusaliek, prípadne svetlonosov a bludičiek, ktoré zavádzajú ľudí do záhuby v hlbokých lesoch a močiaroch. Na víly sa premieňali snúbenice, ktoré zomreli pred svadbou a potom kradli nevesty a deti. Tí, ktorí zomreli násilnou smrťou, sa zvykli vracať v podobe upírov. To súvisí zrejme s prechodom od spaľovania mŕtvych k pochovávaniu. Tiež telo, ktoré sa v zemi nerozkladalo, bolo považované za upíra.
Duša mohla vychádzať z tela aj v spánku, vtedy sa túlala po okolí. Srbi napríklad verili, že duše spiacich ľudí niekedy spolu bojujú a človek, ktorého duša prehrá, môže zomrieť. Inokedy sa duša usadila na prsiach iného človeka a celú noc ho tlačila (nočná mora). Južní Slovania verili v ducha menom vjedogonja, ktorý sídli v každom človeku a môže vidieť do minulosti i budúcnosti.
Duša mŕtveho predka sa často stala ochrancom domu a ľudia sa k svojim predkom modlili, prosili ich o priazeň a ochranu gazdovstva. Je možné, že veľa božstiev vzniklo práve zbožštením významných predkov, napríklad zakladateľov rodov. Rodina štyrikrát do roka slávila dziady, kedy si uctievala všetkých predkov.
Rastliny
K slovanskému náboženstvu neodmysliteľne patrila úcta k stromom. Nie však ku všetkým, iba ku tým, v ktorých prebýval duch. Kult teda nepatril stromu ako takému, ale bytosti, ktorá v ňom prebývala. Boli to väčšinou veľmi staré stromy, alebo také, ktoré mali zvláštny tvar či znak. Najuctievanejším stromom bol dub. Úcta k starým dubom je dokladovaná z viacerých písomných zdrojov (Helmold, Novgorodský letopis, Život sv. Nauma Ochridského,...) aj vo folklórnej tradícií: napríklad Bulhari sa pod dubom modlili za dážď. Dubu sa prinášali dokonca zvieracie obete.
Ďalším stromom, ktorého magická sila je ale opísaná až v 17. storočí, je lipa. V kresťanstve je spojená s mariánskou tradíciou, ale z folklóru sa dá usudzovať, že kult lipy pochádza ešte z pohanských čias. Verilo sa napríklad, že do lipy nikdy neudrie blesk a že lipové drevo má liečivé účinky.
Z rastlín malo zvláštny význam obilie, ktoré bolo aj základom stravy Slovanov. Steblá s dvomi alebo viacerými klasmi sa odkladali do budúcej sejby a mali byť zárukou dobrej úrody. Podobne ďatelinový štvorlístok a rôzne korene zvláštneho tvaru boli považované za magické, cesnak chránil pred upírmi a väčšina rastlín mala liečivé alebo magické účinky, ktoré najlepšie poznali vedmy.
Zvieratá
Duchovia a duše zosnulých často na seba brali zvieraciu podobu. Okrem toho boli niektoré zvieratá zasvätené bohom. Napríklad kôň bol bol zasvätený Svantovítovi a Radegastovi, kohút Svarogovi a Chorsovi. Funkcia koňa, ktorý sa používal aj pri veštení je doložená aj v Arkone a má prastarú indoeurópsku tradíciu. Kohút odstrašoval zlé sily, bociany a lastovičky chránili obydlie pred bleskom a požiarom. Zvláštnu úctu mal hlavne v Rusku medveď, ktorý bol považovaný za človeka v medvedej koži. Slávili sa dokonca medvedie sviatky. Známe sú legendy o vlkolakoch, ale na rozdiel od nich vlk chránil ľudí pred zlými vílami a čertami a mal nezastupiteľné miesto v mágií. Veľmi rozšírený bol aj jeleň, čo je dokladované archeologickými nálezmi sošiek a kresbami v jaskyniach a na skalách, rovnako ako ľudovými zvykmi zachovanými dodnes. Jeleň takisto chránil pred zlými duchmi a u niektorých národov bolo zakázané naňho poľovať.
Démoni
Démoni (alebo Besy, Divy) sú nižšie božstvá. Sú stelesnením prírodných elementov (animizmus) a kultu mŕtvych (manizmus) v slovanskom bájosloví. Dajú sa rozdeliť do skupín, podľa prírodného elementu, ktorý zastupujú, napríklad démoni vody, vzduchu, zeme, vetra, atď. Medzi slovanskými národmi existuje veľké množstvo takýchto bytostí v prírode, na poli, ale aj v domácnosti. Niektoré sú známe iba v určitých slovanských krajinách, často sa ale pod inými názvami a mierne modifikovanými vlastnosťami vyskytovali u všetkých Slovanov (rožanice – sudičky, Baba-Jaga – Ježibaba,...).
Bohovia
Bohovia sú božstvami, ktoré mali najväčší vplyv. Je možné, že vznikli zbožštením významných, legendárnych predkov, pretože majú antropomorfnú podstatu. Hierarchia ich moci je značne neurčitá. Všeobecne sa za najvyššieho boha považuje Svarog, ktorého neskôr nahradil Svarožič (resp. Dažbog). Podľa záznamu Prokopia bol ale hlavným bohom Slovanov hromovládca Perún a napríklad v Novgorode bol najuctievanejším Veles. V Rusku boli okrem týchto známy ešte Stribog, Mokoš, Chors a Simargl. Tiež sa objavuje boh Trojan, ktorý je pravdepodobne zbožšteným cisárom Trajánom. V Pobaltských končinách bol významným bohom Svantovít, ktorý mal svoju svätyňu na ostrove v dubových lesoch Rujana.
Zóny odolnosti
thumb|Teplotná škála zón odolnosti ukazuje hranice priemernej ročnej minimálnej teploty pre jednotlivé zóny Zóny odolnosti rastlín (z anglického hardiness zone) sú zóny, ktoré určujú geografické regióny, v ktorých je schopný daný rastlinný druh existovať. Definované sú teplotnou odolnosťou rastliny a minimálnou teplotou, ktorú je druh schopný prežiť.
Zóny boli po prvýkrát vytvorené United States Department of Agriculture (USDA) a následne boli prevzaté aj pre ostatné regióny sveta. Určené sú minimálnou teplotou nameranou počas zimy (definované ako priemerná minimálna ročná teplota). Takže ak 5 po sebe idúcich zím je minimálna zimná teplota −14 °C, −12 °C, −8 °C, −16 °C, a −13 °C znamená to, že výsledna minimálna teplota je −12.6 °C, a územie patrí do zóny 7.
Väčšina územia Slovenska a Česka patrí do zóny 6, najvyššie polohy do zóny 5.
Výhody a nevýhody
Austrália, hoci je obklopená oceánom, je suchšia než Európa alebo USA. Čísla stupnice odolnosti v Austrálii sú iné ako pre USA, ale obe stupnice sú vzájomne prevoditeľné.
Odolnosť rastlín znamená schopnosť prežívania rastlín v podmienkach určitého miesta, vrátane odolnosti voči teplu, pôdnej vlhkosti, zrážkam a pod. Mapy odolnosti vyjadrujú iba odolnosť voči nízkym teplotám, a sú veľmi zjednodušené (neberú do úvahy mikroklimatické rozdiely). Napríklad sú rastliny zasiahnuté viac jednou extrémne nízkou nočnou teplotou alebo počet mrazových dní (teda dĺžka zimy) je dôležitejšia? V skutočnosti oba faktory sú dôležité. Ďalší aspekt je, že rastlina môže nejaký čas prežiť v danom území ale jeden zriedkavý mrazový deň ju môže zabiť.
Nízka teplota nie je jediný faktor ovplyvňujúci prežitie rastlín. Rovnako dôležitá je aj vysoká letná teplota, zrážky, pôdna reakcia, pôdna teplota. Taktiež mnohé rastliny aby kvitli a teda mohli vytvoriť semená a v danom území tak dlhodobo prežívať potrebujú, potrebujú určitý pomer dňa a noci.
Ochlofóbia
Ochlofóbia je chorobný strach z davu a preľudnených miest.
Prejavy : Pocit úzkosti
návaly tepla a chladu
celková nevoľnosť
trasenie rúk i celého tela
Torreilles
Torreilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Svetový pohár v biatlone 2015/2016 – Östersund
1. preteky Svetového pohára v biatlone 2015/2016 sa konali od 29. novembra do 6. decembra 2015 vo švédskom Östersunde. Na programe bolo päť disciplín – šprint, vytrvalostné preteky, stíhacie preteky, zmiešaná štafeta a zmiešané preteky dvojíc.
Zmiešaná štafeta dvojíc
1. súťaž v sezóne 2015/2016 bola tradične zmiešaná štafeta, tentoraz ale dvojíc. Na výborne upravenú trať s umelým aj čerstvým snehom vyrazilo 26 štafiet. Preteky boli v rovnaký deň ako zmiešané štafety, preto v oboch bežali iní reprezentanti a väčšina najsilnejších tímov nenasadila do zmiešanej štafety dvojíc svojich najsilnejších pretekárov. Vyhralo nórske duo Kaia Wøien Nicolaisenová a Lars Helge Birkeland s bilanciou 1+7. Nóri boli v podstate druhí, pretože ako prvé dobehlo Francúzsko, no Simon Fourcade sa na druhej streľbe počas svojho prvého úseku postaral o štvorminútovú penalizáciu. V domnienke, že vyčistil všetky terče odišiel zo strelnice, ale nedobil posledný náboj a jeden terč mu zostal visieť. Tým boli Francúzi odsunutí na 21. miesto. Druhí skončili prekvapivo Kanaďania, aj keď ich pretekár Nathan Smith pred poslednou streľbou viedol. Po streľbe sa síce dostal za Nórov a Nemcov na tretie miesto, no pred cieľom dokázal obehnúť Daniela Böhma z Nemecka.
Minulý rok skončila slovenská dvojica Hasilla-Chrapánová na 11. mieste. Tento rok vyšla na trať Tereza Poliaková s Martinom Otčenášom, s miernym prekvapením, pretože sa očakávalo zloženie Jany Gerekovej s Martinom Otčenášom. Na prvom úseku Martin Otčenáš nastrieľal 4 trestné kolá + 4 dobitia a v polovici pretekov bola slovenská štafeta na 24. mieste. Tereza Poliaková musela 4-krát dobíjať a ani raz na trestné kolo. Napokon dotiahol Martin Otčenáš štafetu do cieľa na 17. mieste. Celkovo mala slovenská dvojica na konte 14 dobíjaní a 5 trestných kôl.
Zmiešaná štafeta
O pár hodín neskôr po mix štafete dvojíc odštartoval aj klasický mix. Na trať pod umelým svetlom vyštartovalo 23 štafiet, víťazom sa stal tím z Nórska v zložení Fanny Hornová Birkelandová, Tiril Eckhoffová, Johannes Thingnes Bø a Tarjei Bø. Nemecké kvarteto dobehlo druhé s odstupom 33 sekúnd, na treťom mieste skončila česká štvorica so stratou 1:11.
Po prvej streľbe sa na čelo dostala Anais Bescondová z Francúzska. Líderku vystriedala po druhej streľbe Švédka Elisabeth Hoegbergerová, ktorá však nedokázala zachytiť tempo dobiehajúcej Franzisky Hildebrandovej z Nemecka a Anais Bescondovej. Po prvej odovzdávke tak viedol tím z Francúzska pred Nórskom a Nemeckom. Úvodná streľba druhého kola bola v znamení Gabriely Soukalovej, ktorá sa aj vďaka rýchlemu behu dokázala predrať do prvej trojice. Na druhej položke zaznamenali Soukalová a Tiril Eckhoffová dve dobíjania, a tak odovzdávali štafetu spolu, s drobným náskokom pre Nórsko. Tretie bolo v polovici pretekov Nemecko. Na čele bola po odovzdávke dvojica Michal Šlesingr z Česka a Johannes Thingnes Bø z Nórska. Čech musel na prvej položke raz dobíjať, Nór ani raz. Streľba v stoji bola náročnejšia, Nór musel trikrát dobíjať, ale udržal si prvé miesto až do odovzdávky. Na 2. miesto sa posunuli Nemci vďaka čistej streľbe Benedikta Dolla. Michal Šlesingr klesol na tretie miesto, domáci Švédi boli štvrtý. V poslednom kole Tarjei Bø svojou streľbou v ľahu zabezpečil náskok 30 sekúnd na Nemca Simona Schemppa, Ondřej Moravec opúšťal strelnicu tretí, so stratou jednej minúty na lídra. Vedúca trojica si svoje pozície udržala až do cieľa, a tak Nóri získali svoje druhé víťazstvo v sezóne.
Slovenská reprezentácia v zastúpení Paulína Fialková, Jana Gereková, Tomáš Hasilla a Miroslav Matiaško chcela vyniknúť viac ako mixe dvojíc. Streľba Paulíny Fialkovej na prvom úseku vzbudila pozornosť, nedobíjala ani raz a Jane Gerekovej odovzdávala na 8. mieste so stratou 21,5 sekundy na lídra. Dobrá strelecká úspešnosť vydržala v druhom úseku len do streľby v ľahu. V streľbe v stoji musela Jana Gereková absolvovať trestné kolo a Tomášovi Hasillovi odovzdávala na desiatej priečke. Ten si pozíciu udržal aj po streľbe v ľahu no po streľbe v stoji s jedným trestným okruhom však klesol na 15. miesto a zostal na ňom aj na odovzdávke. Slovenský finišman v týchto pretekoch Miroslav Matiaško musel pri obidvoch streľbách dobíjať dvakrát a do cieľa prišiel na 16. mieste so stratou 4:40.
Vytrvalostné preteky mužov
Prvé individuálne preteky v sezóne ovládol legendárny Ole Einar Bjørndalen. Ako jeden z dvoch pretekárov, ktorí sa nepomýlili na strelnici ani raz, sa stal najstarším pretekárom, ktorý zvíťazil v pretekoch najvyššieho rangu. Vo veku 41 rokov a 300 dní získal svoje 95. víťazstvo v 511 pretekoch Svetového pohára v biatlone. Druhý so stratou 27 sekúnd skončil rýchly bežec Simon Schempp z Nemecka s jednou chybou na strelnici. Stupne víťazov doplnil druhý bezchybný strelec v pretekoch Rus Alexej Volkov. Zaujímava situácia sa prihodila na štvrtom mieste. Na ňom sa totiž umiestnili dvaja pretekári, Nór Emil Hegle Svendsen a Francúz Quentin Fillon Maillet s rovnakým časom 51:58,5. Pritom štartovali teste po sebe, Svendsen s číslom 22 a Fillon Maillet s 23. Navyše na strelnici zaznamenali obidvaja dve chyby. Strelecky vybuchol minuloročný víťaz SP Martin Fourcade; s piatimi chybami obsadil 21. miesto.
Slováci nebodovali, keďže Miroslav Matiaško (3 chyby, +5:50,6), Martin Otčenáš (5, +6:07,8) a Matej Kazár (4, +6:12,5) sa zoradili za sebou na 59., 60. resp 61. mieste a Tomáš Hasilla skončil na 84. mieste (6, +9:05,0).
Vytrvalostné preteky žien
Premiérový triumf vo Svetovom pohári si vďaka čistej streľbe vybojovala Dorothea Wiererová pred Marie Dorinovou-Habertovou o 14 sekúnd. Tretím miestom sa do SP vrátila čerstvá mamička Olena Pidhrušná.
Okrem Jany Gerekovej bodovala zo Sloveniek len Terézia Poliaková, keď skončila na 38. poste s bilanciou 0+1+0+1. 47. miesto zaznamenala Martina Chrapánová, keďže minula len na druhej streľbe, no hneď trikrát. Paulína Fialková skončila na 54. mieste, pri streleckom výkone 0+1+1+2.
3246 Bidstrup
3246 Bidstrup je planétka s priemerom 70 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 1. apríla 1976.
Web
Web môže byť:
William Giauque
William Francis Giauque (* 12. máj 1895, Niagara Falls – † 28. marec 1982, Berkeley) bol americký chemik, ktorý v roku 1949 získal Nobelovu cenu za chémiu za „príspevky na poli chemickej termodynamiky“. Prakticky celé svoje vzdelávanie a kariéru strávil na Kalifornskej univerzite v Berkeley.
Biografia
Narodil sa v Kanade, ale jeho rodičia boli Američania, a tak sa vrátili späť do USA. Navštevoval štátne školy prevažne v Michigane. Po smrti jeho otca v roku 1908 sa s rodinou presťahoval späť do Niagara Falls. Tam vyštudoval Niagara Falls Collegiate Institute a začal pracovať v rôznych elektrárňach, ale nebol veľmi úspešný.
Nakoniec ho ale prijala Hooker Electro-Chemical Company v Niagara Falls v New Yorku, kde bol zamestnaný v laboratóriu. Práca ho bavila a rozhodol sa stať chemickým inžinierom.
Po dvoch rokoch vo firme začal študovať na Kalifornskej univerzite v Berkeley, kde v roku 1920 získal titul B.S. (Bachelor of Science, bakalár vied). V roku 1922 získal Ph.D. v chémii.
Aj keď sa pôvodne chcel stať inžinierom, začal sa pod vplyvom Gilberta N. Lewisa zaujímať o výskum. Vďaka svojim vynikajúcim výsledkom sa stal v roku 1922 v Berkeley inštruktorom chémie a po niekoľkých rokoch rôznych stupňov profesúry sa v roku 1934 stal plnohodnotným profesorom chémie. Do dôchodku odišiel v roku 1962.
Pri práci na Ph.D. sa začal zaujímať o tretí termodynamický zákon. Hlavným cieľom jeho výskumov bolo pomocou testov dokázať, že tento zákon je základným prírodným zákonom. V roku 1926 vymyslel metódu, pomocou ktorej by šlo pozorovať teploty menšie ako jeden kelvin. K tomuto účelu vynašiel vlastný magnetický chladič a k absolútnej nule sa priblížil bližšie, než mnoho vedcov považovalo za možné.
Jeho výskum entropie kyslíka viedol k objavu izotopov kyslíka 17 a 18 v Zemskej atmosfére.
Sínusová veta
thumb|right|200px V trigonometrii je sínusová veta dôležité tvrdenie o rovinných trojuholníkoch. Najčastejšie znie takto:
Pre každý trojuholník ABC s vnútornými uhlami α, β, γ a stranami a, b, c platí: kde R je polomer opísanej kružnice pre tento trojuholník. Čiže:
Pomer všetkých dĺžok strán a hodnôt sínusov im protiľahlých uhlov je v trojuholníku konštantný.
Alebo:
Pomer dĺžok strán trojuholníka sa rovná pomeru sínusov im protiľahlých uhlov: Inak zapísané:
Jorge Salinas
Jorge Martín Salinas (* 6. máj 1992, Pirayú) je paraguajský futbalový záložník.
Klubová kariéra
Po troch rokoch v Clube Libertad si tohto mladého hráča vyhliadol corgoňligový AS Trenčín. V sezóne 2010/2011 sa však Jorgemu nedarí a ani po 14 kolách sa ešte nedostal do základnej jedenástky tímu.
Slovensko-nemecká obchodná a priemyselná komora
Slovensko-nemecká obchodná a priemyselná komora (SNOPK, nem. DSIHK, AHK Slowakei) je dobrovoľné hospodárske združenie, ktoré bolo založené v júni 2005 ako 57. nemecká zahraničná obchodná komora. V súčasnosti združuje viac ako 440 členských firiem a inštitúcií, čo z SNOPK robí najväčšie bilaterálne hospodárske združenie na Slovensku. Sídli v Bratislave. Od roku 2017 je jej prezidentom Jürgen Knie a výkonným členom predstavenstva od roku 2018 je Peter Kompalla.
náhľad|Sídlo v budove Europeum Business Center na Suchom mýte v Bratislave
Ako zahraničná komora uznaná Nemeckou obchodnou a priemyselnou komorou a Spolkovom ministerstvom hospodárstva je Slovensko-nemecká obchodná a priemyselná komora súčasťou výkonnej siete 130 zahraničných zastúpení nemeckého hospodárstva vo viac ako 90 krajinách sveta.
Najdôležitejšou úlohou SNOPK je podpora obchodných a hospodárskych vzťahov medzi Nemeckom a Slovenskom. Komora je prvým miestom pre rozbeh a strediskom poskytovania služieb pre spoločnosti oboch krajín. Podporuje osobitne malé a stredné podniky pri sprístupňovaní dvojstranných trhov. Ústredná kompetencia komory spočíva v sprostredkovaní obchodných kontaktov a rešerší dôležitých informácií o pomeroch na trhu.
Kratieus
Kratieus je v gréckej mytológii otec Anaxibie.
Podľa antického autora Apollodora z Atén bol Kratieus otec Anaxibie, manželky pylského kráľa Nestora a matky synov, Stratia, Aréta, Echefróna, Antilocha, Persea, Peisistrata, Thrasyméda a dvoch dcér Peisidiky a Polykasty. Antickí autori nám o Kratieovi iné informácie neuvádzajú.
One-X
One-X je druhým albumom kanadskej kapely Three Days Grace.
Horšianska dolina
Horšianska dolina je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Ponitrie.
Villanière
Villanière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Horšianska dolina
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Levice, Drženice časť Kmeťovce, Žemberovce a Krškany v okrese Levice v Nitrianskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1976 na rozlohe 313,3772 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Villanière
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Horšianska dolina
Predmetom ochrany je: Ochrana neobyčajného geomorfologického útvaru - doliny hlboko zarezanej do andezitového podložia Ipeľskej pahorkatiny s prudkými svahmi a miestami so stenami vysokými 20-30 m. Svojrázna teplomilná vegetácia so zriedkavými a vzácnymi druhmi.
Villanière
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 135 obyvateľov (2009).
Melodie MC
Melodie MC, vlastným menom Kent Lövgren (* 26. júl 1970, Sundsvall, Švédsko) je švédsky reper a hudobný skladateľ.
Biografia
Vyrastal vo švédskom meste Sundsvall, počas štúdia vo voľnom čase začal produkovať hudbu spoločne zo spolužiakom Erikom Svenssonom. Jeho charakteristickým rysom bolo predovšetkým to, že rapoval rovnako ako ostatný raperi v rámci žánru eurodance.
Prvú skladbu vydal v máji 1992 pod názvom „Feel Your Body Movin'“ ktorá získala veľký úspech najmä vo Švédsku. Ku tejto skladbe bol natočený aj videoklip zo speváčkou Lottou Sundgrenovou. V júli 1993 vydal skladbu „Dum Da Dum“ ktorá dosiahla celosvetový úspech a umiestnila sa v rebríčku Top 5 v Holandsku a Austrálii. Tieto skladby sa objavili aj na jeho prvom vydanom debutovom albume Northland Wonderland z roku 1993.
V roku 1996 vydal druhý album The Return. Obsahoval najznámejšie skladby ako „We're Down With The Dragons“, „Give It Up (For the Melodie)“, „Anyone Out There“ alebo „Climb Any Mountain“.
Jeho posledný album The Ultimate Experience vyšiel v roku 1997, kde naspieval niekoľko skladieb spoločne s tanečnou legendou Jocelyn Brown.
3278 Behounek
3278 Behounek je planétka s priemerom, ktorú objavil Antonín Mrkos 27. januára 1984.
Brhlovce
Brhlovce sú obec ležiaca v Nitrianskom kraji v okrese Levice.
Časti obce
Šurda, Dolina, Kamenný Chotár
Vodné toky
Obcou preteká riečka Búr.
Dejiny
Vznik súčasnej obce sa datuje rokom 1952, kedy sa zlúčili Horné a Dolné Brhlovce. Najstaršou písomnou zmienkou je správa o osade Horné Brhlovce z roku 1245, ktorú vlastnili zemani z Brhloviec. V roku 1506 sú vlastníkmi Kálnayovci a v 16. storočí sa spomína aj vznik Dolných Brhloviec. Pri sčítaní v roku 1828 mali Horné Brhlovce 25 domov a 155 obyvateľov, Dolné už 27 domov a 167 obyvateľov. Počas požiaru v roku 1917 vyhorel kaštieľ a zničených bolo aj 13 domov. Obyvatelia obce sa živili najmä poľnohospodárstom, tkáčstvom, košikárstvom a do roku 1963 aj ťažbou tufu.
Múzeá
Vysunutá expozícia Tekovského múzea v Leviciach a Obecné múzeum.
Pomníky
V obci je pomník obetiam druhej svetovej vojny.