cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Instituto Nacional de Pesquisas Espaciais
thumb|[[Marcos Pontes, prvý brazílsky kozmonaut]] Instituto Nacional de Pesquisas Espaciais (doslova "Národný inštitút vesmírneho výskumu"; angl. National Institute for Space Research; skratka INPE) je inštitúcia brazílskeho Ministerstva vedy a techniky, ktorej úlohou je podpora civilného výskumu vesmíru, atmosféry a vesmírnej techniky.
Dejiny
Bola vytvorená prevažne z podnetov mnohých Brazílčanov, ktorí sa chceli spolupodieľať na vesmírnom výskume v 50.rokoch dvadsiateho storočia.
Dejiny INPE sú podobne ako v mnohých iných prípadoch prepletené vznikom mnohých iných organizácií, na ktorých INPE vyrástla. Za začiatok sa dá označiť 3. august 1961, keď brazílsky prezident Jani Quadros podpísal výnos o vytvorení Organizačnej skupiny národnej komisie pre výskum vesmíru (Organizing Group for the National Commission on Space Activities, čo sa skracuje na COGNAE - skratka pochádza ale zo španielskeho originálu) ako oddelenie Národného výskumného centra (National Research Council-CNPq). Spojením týchto dvoch organizácií potom vznikla práve INPE.
22. apríla 1971 došlo k ďalšej významnej udalosti v histórii INPE a to k tomu, že bola na základe výnosu prezidenta odovzdaná z rúk armády do civilnej sféry vplyvu. INPE sa tak stala štátnou vedeckou organizáciou priamo podriadenú prezidentovi Brazílie. Z oblasti vojenskej techniky sa začali viac dostávať do popredia projekty civilné ako budovanie atmosférických či komunikačných satelitov, pozemských observatórií a ďalších (podľa aktuálnych potrieb Brazílie). Rozbehli sa projekty ako MESA (séria satelitov na sledovanie počasia a fotografovanie povrchu), ďalej SERE (pre sledovanie komunikácie a leteckej prevádzky) a Sacie (séria komunikačných satelitov). V 70. rokoch tieto projekty plne zamestnávali pracovníkov INPE.
15. mája 1985 bolo vytvorené Ministerstvo vedy a technológií, INPE sa stala jednou z jeho súčastí s osobitným postavením, pretože INPE si mohla ponechať samostatnosť v otázkach financií a štruktúry. V priebehu 80. rokov sa rozbehli projekty MECB, čínsko-brazílsky projekt sond pre geologický prieskum Zeme, AMZ (výskum Amazonského pralesa) a CPTEC (program na monitorovanie klímy a jeho zmien). Tiež rozvinula spoluprácu s inými krajinami, ktoré prenikali do vesmíru. V tejto dekáde boli založené aj LIT laboratória pre špecializované aktivity Brazílskeho vesmírneho programu.
V 90. rokoch minulého storočia pokračovalo naplnenie brazílskeho sna, ktoré vyústilo v roku 1993 vyslaním prvého brazílskeho satelitu pomocou brazílskeho nosiča. Išlo o SCD-1. V roku 1998 bol vyslaný druhý satelit (SCD-2). Potom nasledovali ešte satelity CBERS-1 a SACI-1. Dnes sa Brazília spolupodieľa s ďalšími 16 krajinami na budovaní Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). V roku 2006 sa podarilo vyslať prvého brazílskeho kozmonauta na ISS. Marcos Pontes, ako jediný člen 10. návštevnej expedície, strávil na ISS viac ako 7 dní v apríli 2006.
Rupert Gunnis
Rupert Forbes Gunnis (* 11. marec 1899, Cadogan Square, Londýn – † 31. júl 1965) bol britský zberateľ a historik umenia zameraný na anglické sochárstvo. Jeho najznámejšie dielo je Dictionary of British Sculptors 1660–1851.
Životopis
Vzdelanie získal na Eton College. V roku 1923 vstúpil do služieb koloniálnej vlády a pôsobil ako tajomník guvernéra v Ugande (1923 – 26) a guvernéra na Cypre (1926 – 32). V období 1932 až 1935 bol inšpektorom v Cyprus Museum; o rok neskôr publikoval Historic Cyprus.
Do Anglicka sa vrátil v roku 1939 keď zdedil veľký majetok a usadil sa v Hungershall Lodge so svojím životným partnerom Namukom Kemalom. Okolo 1942 začal so zostavovaním indexu sochárov. Zrejme bol pôvodne určený ako časť plánovaného 'Dictionary of British Sculptors' Katherine Esdaile, a po jej smrti v roku 1950 ho publikoval ako svoj ​​Dictionary of British Sculptors 1660–1851. Druhé vydanie bolo publikované v roku 1968 a tretie rozšírené vydanie vyšlo v roku 2009 pod vedením Ingrid Roscoe a tímu vedcov na Henry Moore Institute.
Rupert Gunnis zomrel vo veku 66 rokov a je pochovaný v mauzóleu v Chiddingstone. Zanechal majetok v hodnote 132 279 libier.
O Rupertovi Gunnisovi napísala Evelyn Berckman v roku 1967 knihu pod názvom The Heir of Starvelings.
Andrej Kralovanský
Andrej Kralovanský (známy aj ako Andrej Kralovanszky, alebo Ondrej Kraľovanský) (* 27. december 1759, Kraľovany, Uhorsko (dnes Slovensko) - † 14. november 1809, Šopron, Rakúske cisárstvo (dnes Maďarsko)) bol významný pedagóg, literárny pracovník, prírodovedec a entomológ.
Biografia
Narodil sa v Kraľovanoch v okrese Dolný Kubín roku 1759 Andrejovi Kralovanskému a jeho manželke Eve. Po štúdiach v Sučanoch a na lýceu v Kežmarku študoval v roku 1786 na univerzite vo Wittenbergu a od roku 1787 v Jene. Od roku 1789 pôsobil ako profesor na lýceu v Kežmarku. Od roku 1793 pracoval ako profesor v Prešove a nakoniec ako rektor v maďarskej Šoproni, kde roku 1809 aj zomrel.
Entomologické aktivity
Je známy ako autor latinsky písanej učebnice prírodopisu, v ktorej okrem latinských, maďarských a nemeckých názvov uvádzal aj slovenské názvy živočíchov, rastlín a minerálov. Z tejto svojej učebnice aj prednášal počas vyučovania prírodných vied. V svojej dobe bola táto kniha považovaná za najlepšiu učebnicu prírodopisu v Uhorsku. Pre entomológiu Uhorska mala v živočíšnej ríši význam 8. sekcia na stranách 140 - 178, kde boli uvedené informácie o hmyze.
House (hudba)
right|thumb|Roland TB-303 House je žáner elektronickej tanečnej hudby, ktorá má pôvod v americkom meste Chicago začiatkom 80. rokov. Pôvodne bol popularizovaný na diskotékach Afroameričanmi a Latinskými Američanmi v Chicagu okolo roku 1984, a nato aj v ďalších oblastiach ako New York, New Jersey, Toronto, Montreal, Londýn, Detroit, San Francisco, Los Angeles a Miami. Následne dosiahol a stal sa ovplyvnením pre populárnu hudbu v Európe. Od začiatku do polovice 90. rokov sa house dostal do mainstreamových popových a tanečných hudobných rebríčkov po celom svete.
Prvotná house hudba sa zakladala predovšetkým na dance hudbe, ktorú charakterizovali opakujúce sa beaty 4/4, rytmy tvorené bicími automatmi, neobvyklé hi-hat činely a syntetizované basové linky. House sa tiež spojil s niekoľkými inými žánrami, čím sa vytvorili subžánre ako eurohouse a tech house.
Charakteristika
Štýl je založený na monotónnom 4/4 takte pri tempe od 115 do 135 BPM. Základ skladby typicky vytvára bicí automat (najčastejšie Roland TR-808, Roland TR-909) so zvýrazneným basovým bubnom (slangovo „kopák“, veľký bubon) na každej dobe (celá nota) v takte. Túto zvukovú schému vytvorili DJi (najmä afrického a hispánského pôvodu) začiatkom 80. rokov v mestách New York, Detroit a Chicago upravovaním disco, soulových a funkových skladieb podkreslovaním dynamickým a úderným zvukom typickým pre bicie automaty. Medzi zakladateľov housu patria Marshall Jefferson, Frankie Knuckles, DJ Pierre, Larry Levan, Ron Hardy apod.
Velký Roudný
Velký Roudný je kopec s dnes zalesneným vrcholom a nápadnými pruhmi drevín medzi lúkami na úbočí. Spolu s Malým Roudným tvoria dva výrazné vrcholy nad obcou Roudno (okres Bruntál) a hladinou Slezskej Harty. Sopka sa rozkladá v katastrálnom území obce Roudno, východne od jej zástavby. Sopka bola činná naposledy pred jedným až dvoma miliónmi rokov, t. j. koncom treťohôr a počiatkom štvrtohôr. Ide o najzachovalejší stratovulkán na Morave.
Vulkán
Velký Roudný je tiež najvyššia sopka Nízkeho Jeseníka. Na vrchole je doteraz zrejmá kráterová priehlbeň kužeľovitého tvaru. Na stavbe masívu sopky sa podieľa ako sypký vulkanický materiál, tak aj čadičová láva. Tá tvorí na úbočí Velkého Roudného aj štyri lávové prúdy, z ktorých najdlhší dosahuje 5 km dĺžky a prelieva sa cez štrkovú terasu rieky Moravice. V miestach dnešnej vodnej nádrže Slezská Harta prehradil lávový prúd tok rieky Moravice, čím vzniklo veľké jazero, do ktorého padali sopečné vyvreniny. Z nich sa vytvorili usadeniny pórovitých tufitov, ktoré sa ťažili ako dobrý stavebný materiál. Dodnes sa nachádzajú v okolí obcí Razová a Karlovec. V najdlhšom lávovom prúde, tečúcom na severovýchod, sa v katastri obce Bílčice nachádza činný lom na ťažbu čadiča.
Ochrana prírody
Oblasť vrchou Velkého Roudného o rozlohe bola ONV Bruntál vyhlásená dňa 26.4.1966 národnou prírodnou pamiatkou.
Okolie
thumb|Rozhľadňa na vrchole Na vrcholku je malá murovaná kaplnka, ktorá bola postavená v roku 1933 a z neutešeného stavu obnovená po roku 1989. Pri kaplnke je ukrytá železná schránka s vrcholovou knihou. Za kaplnkou je na stojanoch umiestnených 15 obrázkov krížovej cesty. Pri výstupe na vrchol, ktorý je obľúbeným pútnickým a turistickým cieľom, sa otvára nádherná panoráma krajiny s ďalekým horizontálnym výhľadom na tri svetové strany. Na úbočí kopca sa nachádzajú dve kamenné mohyly s krížom, venované obetiam 1. svetovej vojny.
Rozhľadňa
Dňa 27. októbra 2007 bola na vrchole Velkého Roudného otvorená drevená rozhľadňa. Hlavným investorom stavby bola obec Roudno a mikroregión Slezská Harta. Ide o 20 metrov vysokú šesťposchodovú drevenú konštrukciu na betónových základoch s krytou vyhliadkovou plošinou vo výške. Z tej sa môže naraz rozhliadať až 16 ľudí tu môžeme vidieť okrem iného panorámu najvyšších vrcholov Hrubého aj Nízkeho Jeseníka, Krnovsko, Opavsko alebo tiež Oderské vrchy. Na výstavbu rozhľadne bolo použitých asi 18 ton smrekovcového dreva a stavba stála približne 1,3 mil. korún.
Rozhľadňa je voľne prístupná po celý rok a vstupné sa neplatí. Z obce Roudno vedie na vrchol zelená turistická značka.
Maryna
Maryna môže byť:
Jelka (rozlišovacia stránka)
Jelka môže byť:
La Celle-Saint-Cloud (mesto)
La Celle-Saint-Cloud je francúzske mesto v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v mesto.
Korn (album)
Korn je debutový štúdiový album od americkej nu metalovej skupiny Korn. Vyšiel 11. októbra 1994, hoci spočiatku na seba neupútal žiadnu pozornosť, je dvakrát platinový. Kapela na albume kombinuje štýly alternatívny metal, heavy metal, funk metal a hip-hop. Táto hudba o niekoľko rokov dostane názov nu metal. K albumu boli natočené štyri videoklipy k piesňam „Blind“, „Clown“, „Faget“ a „Shoots and Ladders“, no ani jednému sa v dobe vzniku nedostalo častejšieho hrania na hudobných televíznych staniciach.
Zvolenská kotlina
Vymedzenie
Na severe hraničí so Starohorskými vrchmi, Nízkymi Tatrami a Horehronským podolím, na východe s Veporskými vrchmi a Poľanou. Južným smerom sa nachádzajú Ostrôžky a Javorie a západne ležia Kremnické vrchy.
Geomorfologické členenie
Zvolenská kotlina sa delí na 9 podcelkov:
Charakteristika
Zvolenská kotlina má charakter hornatiny. Najvyšším vrchom je Čierny diel. Veľká časť územia je pokrytá prevažne listnatými lesmi. V hojnej miere je zastúpený buk, hrab, dub a javor, z ihličnatých stromov sa v menšej miere vyskytuje borovica a smrek. Zvolenskou kotlinou preteká rieka Hron s prítokmi Slatina a Neresnica.
Podľa klimatických podmienok radíme Zvolenskú kotlinu medzi oblasti mierne teplé. V zimnom období vystupujú priemerné teploty na -2 až -4 °C, letné priemerné teploty sa pohybujú okolo 17 až 18 °C, počet letných dní býva medzi 40 – 50, počet dní so snehovou pokrývkou je 50 – 70.
Chránené územia
Zvolenská kotlina je kraj s množstvom prírodných zaujímavostí a kuriozít. Nenachádza sa tu žiadna chránená krajinná oblasť, ale viaceré maloplošné chránené územia, ako napr. NPR Plavno, Ponická dúbrava, PR Urpínska lesostep, Kozlinec, Čačínska cerina, Jelšovec, Prosisko, NPP Mičinské travertíny, PP Zolniansky lahar a Potok Zolná, Pyramída, CHA Arborétum Borová hora a iné.
Appilly
Appilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Apremont (Oise)
Apremont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
FC Sochaux-Montbéliard
Football Club Sochaux-Montbéliard, tiež známy ako FC Sochaux, je francúzsky futbalový klub sídliaci v meste Montbéliard, ktoré sa nachádza na východe krajiny len od hraníc so Švajčiarskom. Bol založený v roku 1928 pod názvom Football Club Sochaux Jean-Pierrom Peugeotom, riaditeľom automobilovej spoločnosti Peugeot a jedným zo zakladajúcich členov prvej divízie vo francúzskom futbale. V júni 1930 sa spojil s miestnym klubom FC Montbéliard a vytvoril klub, ktorý existuje dodnes pod názvom Football Club Sochaux-Montbéliard.
Domáce zápasy hrá na štadióne Stade Auguste Bonal, ktorý má kapacitu 20 025 miest. Bol postavený v roku 1931 a otvorený v tom istom roku, 11. novembra. Do roku 1945 bol názov štadiónu Stade de la Forge, potom bol premenovaný na Stade Auguste Bonal, ktorý nesie dodnes. Rekonštrukciami prešiel 2-krát a to v roku 1973 a 1997.
Sochaux je známy aj svojou mládežnícku akadémiou, ktorá pravidelne končí v top 10 mládežníckych akadémií vo Francúzsku. Najúspešnejší tím v akadémii je do 19 rokov, ktorý 2-krát vyhral Coupe Gombardella a to v rokoch 1973 a 2007. Akadémia vyprodukovala niekoľko pozoruhodných mien ako je napríklad El-Hadji Diouf alebo Jérémy Ménez.
Najväčším úspechom klubu je 2-násobné víťazstvo v najvyššej domácej súťaži a tiež 2-krát víťazstvo Francúzskeho pohára známeho ako Coupe de France.
Úspechy
náhľad|320px|Majstrovský tím FC Sochaux zo sezóny 1937-1938 náhľad|320px|Stade Auguste Bonal
Sýkorka veľká
Sýkorka veľká alebo sýkorka bielolíca (latinsky Parus major) je najväčšia a najrozšírenejšia sýkorka z čeľade sýkorkovitých (Paridae). Má palearktické rozšírenie (Európa, Ázia a sever Afriky) a delí sa na tri skupiny poddruhov (celkovo asi 20 poddruhov). Sýkorka veľká európska (P. major major) obýva väčšinu Európy a západnú západnú Sibír. Na Slovensku hniezdi v podstate na celom území, ale so stúpajúcou nadmorskou výškou sa početnosť znižuje. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov sýkorka veľká patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci z dôvodu narastania jej areálu rozšírenia, stavy v Európe v rokoch 19802013 sa mierne zvýšili.
Opis
Sýkorka veľká je veľká asi ako vrabec, ale štíhlejšia. Je to naša najväčšia sýkorka, je  dlhá a 14 – 19 g ťažká . Sýkorka veľká je pomerne výrazne sfarbená. Má žlté bruško s pozdĺžnym čiernym pruhom, čiernu čiapočku a čierne lemované biele líca (v niektorých publikáciách sa označuje ako sýkorka bielolíca). Hlavu má čiernu iba na lícach a pri ušiach je biela. Čierna farba pokračuje aj na prsiach a zužuje sa do čierneho pruhu, ktorý sa tiahne cez brucho (u samíc je tento pruh tenší a menej výrazný). Chrbát je žltkavý až zelený, brucho žlté, vrchné krovky chvosta sú modrosivé, krídla sú tmavomodrosivé s nevýrazným bielym pruhom. Zobák je silný, kužeľovitý a čierny. Mladé vtáky sú bledšie a líca majú žltkavé, zobák je hnedosivý.
Lieta vlnkovito a pomerne rýchlo.
Medvedie (rozlišovacia stránka)
Medvedie môže byť:
Sýkorka veľká
Výskyt a stav na Slovensku
Ako hniezdič vystupuje maximálne do
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20082012 bol 1 500 0003 000 000 párov. Krátkodobý trend i veľkosť územia na ktorom hniezdil za posledných 12 rokov (20002012) aj z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1980 (19802012) boli stabilné.
V roku 2014 LC - menej dotknutý.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov v rokoch 20132018 bol 1 500 000 3 000 000 párov. Krátkodobý trend i veľkosť územia na ktorom hniezdil za posledných 12 rokov (20072018) aj z pohľadu dlhodobého trendu od roku 1980 (19802018) boli stabilné.
Biotop
Vyhľadáva najmä listnaté lesy, ale objavuje sa aj v ihličnatých. Bežne sa vyskytuje v blízkosti ľudských sídlisk, v záhradách, parkoch, sadoch a pod. Pôvodne dávala prednosť listnatým lesom, ale dnes sa naučila využívať vo svoj prospech blízkosť ľudí.
Hniezdenie
Prirodzené hniezdenie je v dutinách stromov, veľmi často obývajú búdky, ale sú veľmi prispôsobivé a môžeme ich nájsť v hromadách dreva, kovových trúbkach, dutinách múrov, starých hniezdach strák a veveričiek, ale aj v dierach v zemi. Hniezdo stavia iba samica a potom do neho kladie okolo desať vajíčok, ktoré vážia asi 1,6 g a sú červenohnedo bodkované na bielom podklade. Na vajciach sedí iba samička, ktorú samec kŕmi. Dĺžka sedenia je 13 až 14 dní, potom obidvaja rodičia 16 až 18 dní kŕmia mláďatá v hniezde a ďalších 8 až 14 dní sú mláďatá kŕmené po vyvedení z hniezda. Sýkorky veľké často hniezdia dvakrát v jednej sezóne. Mláďatá ostávajú s rodičmi aj cez zimu a ešte v prvom roku života pohlavne dospievajú. Najvyšší zistený vek bol asi 15 rokov.
Potrava
Počas leta sa živí prevažne živočíšnou potravou. Hlavnú zložku tvorí hmyz v rôznych vývojových štádiách (vajíčka, larvy a u menších druhov aj dospelé jedince). Zaznamenané však boli aj útoky sýkoriek na hibernujúce netopiere či menšie druhy spevavcov. Na jeseň a v zime vyhľadávajú olejnaté semená slnečnice a buku, orechy a niekedy aj semená hrabu. Môže aj objedať dužinaté plody drevín, púčiky a listy. Mláďatá sú kŕmené najmä húsenicami (viac ako 80 %), pavúkovcami a rôznymi larvami hmyzu. Pre svoje mláďatá bežne zoženú 500 ks húseníc denne, čím veľmi úspešne regulujú výskyt škodcov. Potravu zbierajú na vetvách stromov a krov, na zemi a výnimočne ju chytajú aj pri lete.
V lete sa živí hmyzom, ale v zime musí prejsť na semená s vysokým obsahom tuku, ktoré často nachádza v kŕmidlách (najlepšie slnečnice) a sú ochotné si po ne priletieť až na ľudskú ruku. Ďalej konzumujú rôzne živočíšne tuky (napr. hovädzí loj) a v Anglicku sú známe tým, že sa naučili preďobať hliníkové uzávery fliaš s mliekom a vyzobať smotanu pod ním.
Ochrana
Sýkorka veľká je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021). Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II).
Vhodnou formou aktívnej ochrany je vyvesovanie hniezdnych búdok a prikrmovanie v zime. Hniezdne búdky využíva aj na nocovanie v studenej časti roka. Pomocou búdok možno dosiahnuť hniezdnu hustotu 5 párov/.
Astronauti Kanady
thumb|right|prvý kanadský astronaut [[Marc Garneau]] Astronauti Kanady sú členovia oddielu astronautov Kanadskej vesmírnej agentúry, resp. do roku 1989 Národnej výskumnej rady.
Prví astronauti
Po podpísaní dohody americkej a kanadskej vlády o letoch Kanaďanov v amerických raketoplánoch začala kanadská Národná výskumná rada výber kandidátov pre kozmické lety. V decembri 1983 boli oznámené mená šiestich finalistov. Boli to Roberta Bondarová, Marc Garneau, Steven MacLean, Kenneth Money, Robert Thirsk a Bjarni Tryggvason. Všetci vo februári 1984 začali prípravu v Johnsonovom kozmickom stredisku v Houstone. Prvým Kanaďanom v kozme sa stal Garneau v októbri 1984 (let STS-41-G). Po založení Kanadskej vesmírnej agentúry roku 1989 do nej prešli aj kanadskí astronauti.
Virus Bulletin
Virus Bulletin je periodikum, zameriavajúce sa na prevenciu, metódy detekcie a odstraňovania škodlivého softvéru. Vznikol v roku 1989.
Astronauti Kanady
Súčasnosť
Časom kanadskí astronauti zostarli, roku 2008 mala najmladšia z nich - Julie Payetteová - 45 rokov. Preto sa vedenie Kanadskej vesmírnej agentúry a nadriadeného ministerstva priemyslu rozhodlo prijať do oddielu dvoch nových členov. 22. mája 2008 bol oznámený začiatok nového náboru, prihlásilo sa 5351 kandidátov. V máji 2009 sa šťastnými finalistami stali Jeremy Hansen a David Saint-Jacques. Výcvik v Houstone sa začal v auguste 2009.
Kreón z Keu
Kreón alebo Leókreón (Kreón, Λεωκρέων) bol v roku 540 pred Kr. olympijský víťaz v boxe dorastencov.
Podľa starovekého autora Flavia Filostrata bol Kreón z Keu na 60. olympijských hrách v roku 540 pred Kr. vyhlásený za víťaza v boxe dorastencov. V záznamoch Pausania a Eusebia olympijský víťaz Kreón chýba.
V Olympii sa box dorastencov zaradil do programu na 41. hrách v roku 616 pred Kr.  Antický box (pygmé) mal voľnejšie pravidlá ako dnešný. Okrem držania súpera, chmatov a úderov na pohlavné orgány, sa v princípe dovoľovalo takmer všetko. Boxeri zápasili vo vyhradenom priestore a ich súboj trval tak dlho, kým sa pre jedného z nich neskončil víťazstvom.
Tiofén
Tiofén je heterocyklická organická zlúčenina s jedným atómom síry v päťčlánkovom cykle. Je to bezfarebná kvapalina, ktorá je nerozpustná vo vode a je stavebnou jednotkou vitamínu H (biotín).
Uprising Records (Nový Zéland)
Interpreti
Nasledujúci interpreti majú aspoň jedno vydanie cez Uprising Records.
Armancourt (Oise)
Armancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gil Vicente F.C.
Gil Vicente Futebol Clube, tiež známy len ako Gil Vicente, je portugalský futbalový klub sídliaci v meste Barcelos. Bol založený dňa 3. mája 1924 po vytvorení ďalších klubov v meste, a to Barcelos Sporting Club a União Football Club Barcelense. Myšlienka na jeho založenie prišla od skupiny priateľov, ktorý každý deň popoludní hrávali futbal v blízkosti mestského divadla Gil Vicente, pomenovanom po portugalskom dramatikovi. Pôvodný názov pre klub bol Gil Vicente Futbal Barcelense. Momentálne (január 2013) hrá najvyššiu domácu súťaž Primeira Liga. Prvýkrát hral prvú ligu v roku 1990.
Domáce zápasy hrá na štadióne Estádio Cidade de Barcelos, ktorý má kapacitu 12 374 miest.
Farbami tímu sú červená a modrá.
Najväčším úspechom klubu je jeho finálová účasť v Portugalskom ligovom pohári Taça da Liga, do ktorého sa prebojoval v sezóne 2011/12, ale prehral s tímom Benfica.
La Falaise
La Falaise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alcatrazz – Disturbing the Peace (Re-Mastered)
Alcatrazz - Disturbing the Peace (Re-Mastered) je v poradí druhý CD z The Secret Jewel Boxu Steve Vaia. Obsahuje nanovo remasterované skladby albumu Disturbing the Peace, skupiny Alcatrazz.
Lagaň
Lagaň je mesto v Rusku, druhé najväčšie mesto Kalmyckej republiky a jej jediný prístav na pobreží Kaspického mora. Nachádza sa na juhovýchode Kalmycka, 310 kilometrov od hlavného mesta Elisty. V roku 2010 tu žilo 13770 obyvateľov. Väčšinu obyvateľov tvoria budhisti. Z pohľadu turizmu je mesto zaujímavé hlavne blízkosťou Kaspického mora, ktoré umožňuje jachting a rybolov.
Dejiny
V roku 1870 tu bola kresťanskými vysťahovalcami založená osada s názvom Lagaň. Počas druhej svetovej vojny, v roku 1944, bolo po násilnom vysťahovaní Kalmyckého národa zmenené meno na Kaspijskij, ktoré sa zachovalo aj po založení autonómnej republiky Kalmycko v roku 1957. V roku 1963 získal Kaspijskij štatút mesta a od roku 1991 bolo meno zmenené na pôvodné Lagaň. Počet obyvateľov mesta kulminoval v roku 1989, kedy tu žilo 15 824 ľudí. V súčasnosti (2010) má mesto 13 770 obyvateľov.
Jenna Bushová Hagerová
Jenna Bushová Hagerová (* 25. november 1981, Dallas, Texas) je dcéra amerického prezidenta Georga W. Busha a Laury Bushovej. Jenna je mladšia z dvojičiek, jej staršia sestra sa volá Barbara.
Jenna vyštudovala University of Texas v roku 2004.
La Hauteville
La Hauteville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Amfibolit
Amfibolit je premenená hornina, patriaca medzi kryštalické bridlice. Sú to masívne tmavosivé horniny, nevýrazne bridličnaté, s častou lineáciou amfibolov. Vznikajú pri nízkom až strednom, ale aj pri vysokom tlaku okolo 10 – 12 kbar, pri teplote 500 – 700 °C. Je hlavným predstaviteľom amfibolitovej fácie, typickej pre regionálnu metamorfózu.
Názov amfibolit je odvodený od prevládajúceho minerálu amfibolu, zaviedol ho v roku 1813 Alexandre Brongniart. Niekedy sa ako amfibolity nesprávne označujú aj vyvreté horniny tvorené prevažne amfibolmi, ktoré sa majú správne označovať hornblendity alebo amfibolovce.
Zloženie a vlastnosti
náhľad|vpravo|Amfibolit v polarizačnom mikroskope pri skrížených nikoloch Amfibolity sú najčastejšie jemnozmné až strednozrnné horniny tmavoosivej až čiernej farby so zelenkastým odtieňom. Textúra je rovnobežná a všesmerná, steblovitá, masívna. Niekedy majú vyvinutú jemnú bridličnatosť. Môžu tiež byť páskované. Jemne bridličnaté amfibolity prechádzajú do amfibolitových bridlíc. Štruktúru majú väčšinou zrnitú a vláknitú. K podstatným minerálom amfibolitov patrí bežný amfibol - hlavne hornblend a plagioklasy. Z vedľajších súčastí môže byť prítomný biotit, granát, pyroxén, chlorit, kremeň. Akcesorickým minerálom amfibolitov sú najčastejšie titanit, ilmenit, magnetit, apatit, pyrit a ďalšie.
Ortoamfibolit je amfibolit, ktorý vznikol prográdnou metamorfózou vyvretých bázických hornín, najčastejšie z bazaltov, andezitov (a ich tufov), spilitov, dioritov a gabier. Je tvorený amfibolom a albitom, podradné zastúpenie má epidot, zoisit, chlorit, kremeň, titanit. Ako akcesorické sú prítomné leukoxén, ilmenit a magnetit. Prípadná retrográdna amfibolizácia eklogitov má za následok vznik eklogitových amfibolitov. Aktinolitické bridlice sú časti výsledkom hydrotermálnej alterácie alebo metasomatizmu.
Pôvodná štruktúra protolitu sa v amfibolitoch nachádza iba veľmi zriedkavo. Najčastejšie možno nájsť výrastlice pyroxénov, olivínu, plagioklasu alebo magmatického amfibolu – pargazitu, s pseudomorfózami metamorfného hornblendu.
Paraamfibolity vznikajú z vápnitých pelitických sedimentov, ílovcov ale aj karbonátov – slieňovcov, či vulkanosedimentárnych hornín. Obsahujú podobné minerály ako ortoamfiboly, no majú väčší obsah biotitu a môžu obsahovať aj kremeň, albit a podľa protolitu aj kalcit a wollastonit.
Leptity sú rekryštalizované kyslé popolové tufy a drobnozrnné pyroklastiká s páskovanou vrstvovitou stavbou, obsahujú kremeň, plagioklas-oligoklas, mikroklín, biotit, muskovit.
Vznik
Amfibolit z oblasti [[Žiarska dolina|Žiarskej doliny v Západných Tatrách|náhľad]] Amfibolity vznikli z podobných hornín ako zelené bridlice, ale pri vyššom stupni premeny. Napriek zvýšenému obsahu tmavých amfibolov nemuseli byť priamo derivované z mafických hornín. Mechanizmus premeny hornín umožňuje vznik aj zo slienitých sedimentov alebo vulkaniklastických sedimentov premenených do podoby amfibolov. Amfibolitová fácia je najčastejšie produktom tzv. barroviánskej alebo vyššej abukumskej metemorfózy, ktoré je možné zaradiť medzi regionálnu (orogénnu) metamorfózu. Sú výsledok pokračovania metamorfózy z fácie zelených bridlíc pri hlbšom pochovaní a náraste teploty.
Výskyt
náhľad|vpravo|Hrubozrnná amfibolitová rula s červeným granátom a bielym plagioklasom. Ostrov Otrøy, provincia Møre og Romsdal, Nórsko.
Vo svete
V Českom masíve sú amfibolity známe z pestrej skupiny moldanubika v okolí Českého Krumlova, v Posázavsku a pri obci Strážek. Vyskytujú sa tiež mariánskolázeňskom a letovickom komplexe, v moraviku, Krušných horách a inde.
Západné Karpaty
V Západných Karpatoch vystupujú v pararulových komplexoch kryštalinika, v ktorých vytvárajú polohy rôznej hrúbky. Najväčšie amfibolitové telesá sa vyskytujú v krakľovskej zóne veporika, tiahnúcej sa z oblasti Hronca severovýchodným smerom až k Mýtu pod Ďumbierom. Veporikum bolo počas vrchnej kriedy pochované do hlbších častí kôry a celé prekonalo premenu do amfibolitovej fácie. Granátické amfibolity sú známe z veporického kryštalinika, biotitické amfibolity zo severovýchodnej časti Tribeča, pyroxénické z ľubietovského kryštalinika. Vyskytujú sa tiež v Malých Karpatoch a v Slovenskom rudohorí.
Použitie
Pevné amfibolity sa používajú ako drvina do betónov, na vozovky i koľajové zvršky.
Binokulárny ďalekohľad
[[Súbor:Porro binocular.jpg|thumb|250px|Schematický nákres.
1 – objektív 2, 3 – hranoly 4 – okulár]] Binokulárny ďalekohľad (iné názvy: binokulár, dvojitý ďalekohľad, 'triéder) je ďalekohľad upravený na pozorovanie súčasne obidvoma očami, pričom obidva obrazy splývajú a vytvárajú stereoskopický dojem. Jeho konštrukcia vychádza z prác optika Antonína Máriu Šírka z Rejty v 17. storočí.
V princípe ide o Keplerov ďalekohľad s dvoma spojnými šošovkami. Medzi ne je navyše vložená sústava dvoch optických hranolov, ktoré obraz štyrikrát odrazia (nastáva tu totálny odraz). Hranoly sú vzájomne pootočené o 90°. Tým je pôvodne prevrátený obraz narovnaný a navyše sa tak skráti konštrukčná dĺžka ďalekohľadu, takže možno použiť objektív s dlhšou ohniskovou vzdialenosťou a tým aj zväčšením triédera.
Triéder sa vyrába obvykle v binokulárnom prevedení a charakterizuje dvojicou čísel, ktoré udávajú zväčšenie a priemer objektívu. Triéder 8×50 má osemnásobné zväčšenie a objektív s priemerom 50 mm.
Hrbotín
Hrbotín bola pôvodne samostatná osada, ktorá postupne zanikala v 15. až 19. storočí. Jej katastrálne územie v roku 1496 pripadlo mestu Považská Bystrica. Tým sa nielen zväčšilo územie mesta smerom na juhozápad, ale zároveň sa katastrálne územie Beluše stalo jeho novým susedom.
Názov stredovekej zaniknutej osady sa taktiež zachoval v chotárnom názve Hrbotina, na chotárnej mape Považskej Bystrice z roku 1889.
Binokulárny ďalekohľad
Na účely vyžadujúce väčšie zväčšenie (napr. pre športovú streľbu) sa používajú aj triédre monokulárneho prevedenia (zvyčajne na statíve).
GJ 1061
GJ 1061 (Gliese-Jahreiss 1061) je malý červený trpaslík vzdialený 12,08 ly od Slnka, nie je viditeľný voľným okom. Jeho hmotnosť je 11,3 % hmotnosti Slnka a jasnosť iba 0,1 %.
Monodráma
Monodráma je dramatický žáner pre jedného herca, ktorý môže hrať jednu alebo aj viac postáv; je jednou z foriem divadla jedného herca.
Lagrangeova veta (teória grúp)
Lagrangeova veta je základné tvrdenie z teórie grúp, ktorého dôsledkom je, že rád každého prvku či podgrupy delí rád grupy. To znamená, že napríklad grupa rádu 15 môže mať prvky rádu 1, 3, 5 a 15, ale nie napríklad 7. Veta nesie meno význačného matematika, Josepha Louisa Lagrangea.
Monodráma
História
Monodráma sa objavovala už v antickej dráme, kde bola významnou súčasťou starogréckeho divadla. Výrazný rozmach monodráma zaznamenala v Anglicku počas viktoriánskej éry, kedy sa po prvýkrát etablovala ako žáner. V opera sa monodráma pôvodne objavovala vo forme melodrámy. Prvky monodrámy implantovali do svojich vystúpení aj mnohí moderní umelci, najmä performanceri (napr. Laurie Andersonová)
Lagrangeova veta (teória grúp)
Presné znenie
Pre grupu G a jej podgrupu H platí: , kde |X| značí rád grupy X a [G:H] index grupy (počet ľavých cosetov H v G).
Dôkaz
Najskôr ukážeme, že ľavé cosety tvoria dohromady pre  rozklad množiny G. Pretože, nepochybne ľavé cosety obsahujú všetky prvky G. Aby sme ukázali, že neobsahujú žiadny prvok dvakrát, predpokladajme naopak pre nejaké x,y\in G. Inými slovami pre nejaké  musí byť. Vynásobením na pravej strane prvkom h_2^{-1} dostaneme. Pre jednoduchosť vykonáme substitúciu. Vzhľadom na definíciu podgrupy t\in H, a preto. , pretože tiež (th)\in H, a teda každý prvok v yH je obsiahnutý v xH. Symetrickým postupom by sme získali , a preto yH=xH. Z čoho plynie, že cosety gH tvoria rozklad G. Aby sme ukázali, že rád všetkých cosetov je totožný, nájdeme bijektívne zobrazenie f z H na xH pre. Definujme f predpisom f(h)=xh [G / H] značí celkový počet všetkých (či už ľavých alebo pravých) cosetov. Ako už sme ukázali, Cosette tvorí rozklad množiny G a každý z nich má rovnaký rád |H|. Z týchto skutočností vyplýva.
Monodráma
Charakteristika
Divadlo jedného herca si vyžaduje osobitý spôsob herectva – úprimný, bez pretvárky. Aj keď tento typ divadla pripúšťa istú mieru štylizácie, nadviazanie kontaktu s divákom musí byť autentické. Účinkovanie samotného herca na scéne kladie na neho oveľa vyššie nároky – stránke psychickej i fyzickej. Je to pohyb na hrane, kedy každé zle zvolené slovo, neadekvátna intonácia či nepatričný pohyb môžu nenávratne zrušiť kúzlo okamihu. Dôležitú úlohu v monodráme spĺňa rekvizita – tá môže byť personifikáciou, pomáha hercovi konať, prostredníctvom nej môže herec vyjadriť vzťah k inej (neprítomnej) osobe. Keďže tento spôsob divadla má oveľa menšiu možnosť využívať technické alebo výtvarné efekty, do popredia sa dostávajú téma a obsah.
Špecifickosť a sila divadla jedného herca tkvie predovšetkým v téme, v obsahu. Keďže tento spôsob divadla má oveľa menšiu možnosť využívania technických či výtvarných efektov, téma a obsah sa dostávajú do popredia. ''„Alfou i omegou naozaj zaujímavej monodrámy je text.... Text musí priniesť veľkú dramatickú situáciu, ktorá jednak umožní divákovi rýchlo prijať konvenciu divadla jedného herca a ktorá má sama v sebe obsiahnutú nutnosť konania. To, že postava monodrámy by mala mať osud s veľkým mravným konfliktom a jej téma by mala rezonovať s divákovou každodennou skúsenosťou, považujem za samozrejmé.“'' (R. Růžička)
Dĺžka inscenácie je obvykle výrazne kratšia oproti iným divadelným hrám a zvyčajne pozostáva z jediného dejstva.
Wolf 1061
Wolf 1061 alebo Gliese 628 (Gl 628) je červený trpaslík nachádzajúci sa relatívne blízko pri Slnku, 13,8 ly v súhvezdí Hadonos. Má pomerne veľký relatívny pohyb a nevykazuje žiadne nezvyčajné spektroskopické vlastnosti.
Life Is Peachy
Life Is Peachy je druhý štúdiový album od americkej nu metalovej skupiny Korn. Vyšiel 15. októbra 1996. Album sa stal oveľa úspešnejší ako jeho predchodca. Hneď prvý týždeň sa predá 106 000 kusov. No napriek tomu bol kritikmi hodnotený horšie ako debut. Prvá pieseň, častejšie hraná v rádiách bola „"No Place To Hide“, ktorá získala aj nomináciu na Grammy za najlepšiu metalovú pieseň.
Album obsahuje dve cover verzie: „Lowrider“ od War a „Wicked“„“ od Ice Cube. K albumu bol natočený len jeden videoklip, a to k piesni „A.D.I.D.A.S.“. Tento album bol tiež poslednou spoluprácou kapely s producentom Rossom Robinsonom, ktorého kapela najala opäť až v roku 2010 na produkciu albumu Korn III: Remember Who You Are.
Arsy
Arsy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
La Queue-les-Yvelines
La Queue-les-Yvelines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Malé Žabie Javorové pleso
Malé Žabie Javorové pleso, alebo Malé Žabie pleso javorové, alebo Javorové Malé Žabie pleso je pleso tesne nad vysokým a strmým prahom Žabej Javorovej doliny vo Vysokých Tatrách na Slovensku. Má tvar polmesiaca. Postupne ho zasypávajú skalné lavíny a zmenšuje sa. Z plesa vyteká Žabí potok, ktorý spadá strmým 180 metrov vysokým dolinným prahom do Javorovej doliny, kde sa v asi v nadmorskej výške spája s Javorinkou.
Rozmery
Nadmorská výška:, rozloha: , hĺbka:
Názov
Prívlastok malé dostalo od vzájomného porovnávania plochy tohto plesa s plochou Žabieho plesa Javorového.
Turistika
K plesu nevedie turistický chodník. Je chránenej prírodnej rezervácii.
Wolf 424
Wolf 424 je dvojhviezdny systém pozostávajúci z dvoch červených trpaslíkov vo vzdialenosti 14,2 ly od Slnka. Nachádza sa v súhvezdí Panna, medzi hviezdami Vindemiatrix a Auva.
Franz Halberg
náhľad|Franz Halberg vo svojich 93 rokoch, 2012 Prof. Franz Halberg (* 5. júl 1919, Bistriţa, Rumunsko † 9. jún 2013, Minneapolis, Minnesota, USA) bol americký vedec, jeden zo zakladateľov modernej chronobiológie a tvorca pojmu cirkadiánny rytmus.
Život a dielo
So svojimi experimentmi začal v 40. rokoch, neskôr založil na Minnesotskej univerzite výskumný ústav chronobiológie Chronobiology Laboratories. Viedol rozsiahly výskum biologických rytmov a dokázal, že okrem cirkadiánnej periodicity existujú mnohé dlhodobé biologické rytmy trvajúce aj viac rokov. So svojimi spolupracovníkmi zverejnil cez 3000 odborných prác.
Preukázal, že mnohé choroby súvisia s biologickými rytmami, alebo s ich narušením. A tiež, že mnoho týchto rytmov súvisí s kozmickým počasím.
Od roku 2001 bol členom Leibnizovej vedeckej spoločnosti v Berlíne (Leibniz Sozietät der Wissenschaften zu Berlin).
Hospodárstvo Malty
Prehľad
Maltské hospodárstvo sa vyznačuje vysokým nedostatkom prírodných zdrojov (najmä žiadne fosílne zdroje, nedostatok spodnej vody) a suchým podnebím. Celkovo je maltské hospodárstvo závislé na zahraničnom obchode (vrátane turistického ruchu).
Z desiatich nových členských štátov Európskej únie patrí Malta k najvyspelejším. Výška HDP (hrubého domáceho produktu) na obyvateľa v bežných cenách (2001: 10.300 €, 2002: cca. 11.000 €) je v porovnaní s ostatnými novými členmi Európskej únie relatívne vysoká (cca. 135 % priemeru, po Cypre na druhom mieste), ale nižšia v porovnaní s Európskou úniou (cca. 69 % priemeru, teda asi o 17 percentuálnych bodov viac ako Slovensko).
Pod tlakom Európskej únie bola Malta v posledných rokoch donútená preštruktúrovať svoje hospodárstvo, najmä v týchto oblastiach:
V rôznych správach Európskej únie posledných rokov boli výsledky reformných snáh maltskej vlády hodnotené síce rozdielne, ale veľakrát pozitívne:
Alina Alexandra Dumitrová
Alina Alexandra Dumitrová (uvádzaná aj ako Dumitruová), (* 30. august 1982, Ploješť, Rumunsko) je rumunská džudistka, ktorá je olympijskou víťazkou z Pekingu 2008 v kategórií do 48 kg, päťnásobná majsterka Európy a dvojnásobná bronzová medailistka z Majstrovstiev sveta.
Hospodárstvo Malty
Poľnohospodárstvo
Hlavný ostrov Malta je nielen intenzívne zastavaný, ale nemá ani žiadne väčšie alebo súvislé zelené plochy. Poľnohospodárstvo má preto trochu väčší význam na menšom ostrove Gozo, kde aj situácia so zásobovaním vodou na zavlažovanie je v letnom období priaznivejšia. Gozo pokrýva aj istý podiel potreby zeleniny pre celý štát.
Alina Alexandra Dumitrová
9. augusta sa stala olympijskou víťazkou, keď v semifinále vyhrala nad Japonkou Ryoko Taniovou, päťnásobnou medailistkou z olympijských hier a vo finále nad Kubánkou Yanet Bermoyovou, keď bola ohodnotená vysokými bodovými hodnotami (waza-ari, ippon). Zápas sa skončil už po 80 sekundách!
Hospodárstvo Malty
Poľnohospodárstvo
Poľnohospodárska plocha dosahuje iba 31 % celkovej plochy, v sektore je zamestnaných okolo 2 % pracujúcich. V priemere zaberajú poľnohospodárske usadlosti plochu 1 hektár. Okrem skutočnosti, že zaberanie ďalšej plochy pre poľnohospodársku výrobu neprichádza do úvahy, je budúcnosť maltského poľnohospodárstva ovplyvnená aj starnutím pracovnej sily (42,6 % pracujúcich je starších 60 rokov).
V popredí stojí rastlinná výroba (s podielom vyše 80 % na celkovom objeme poľnohospodárskej výroby), tu potom najmä zelenina (96.200 ton 2001), ďalej zemiaky a ovocie. Najmä v letných mesiacoch pokrýva Malta veľkú časť potreby dovozom.
Priemysel
Tento sektor je charakterizovaný malými výrobnými jednotkami (v priemere 11 zamestnancov na podnik). Malta sa v minulosti rôznymi daňovými úľavami cieľavedomo uchádzala o usídlenie zahraničných firiem, v súčasnosti na Malte existuje okolo 250 zahraničných podnikov, vyrábajúcich z veľkej časti pre vývoz.
K významným odvetviam patrí strojárstvo, elektronika (najmä komponenty do mobilných telefónov, televízorov, počítačov), textil a oblečenie, chemické a farmaceutické výrobky, dopravné zariadenia, stavba a oprava lodí.
Služby
Vysoký podiel tohto sektora na HDP je ovplyvnený aj veľkým významom turistického ruchu. Zatiaľ čo podiel služieb na tvorbe HDP je stabilne okolo 70 percent, klesá podiel zamestnaných v tomto sektore (z 71,5 percent v roku 1997 na 66 percent v roku 2001).
Dôležitým faktorom je obchod. Malta je nielen význačným obchodným strediskom v Stredomorí, ale má aj piatu najväčšiu obchodnú flotilu na svete (celková tonáž 28 miliónov ton).
Vybrané odvetvia
Turistický ruch: Maltu v súčasnosti navštevuje viac ako jeden milión turistov ročne (1985: okolo pol milióna, 2000: 1,2 milióna), teda trikrát toľko, ako má Malta obyvateľov, so stúpajúcou tendenciou. Turistika sa na HDP podieľa zhruba 35 percentami. Najväčší počet turistov prichádza zo Spojeného kráľovstva, Nemecka a Talianska.
Rybolov (2001: 841 ton živej váhy, so stagnajúcou tendenciou): celková tonáž rybárskej flotily je zhruba 18 000 ton, nízky výlovok je vyrovnávaný chovaním rýb v umelých nádržiach v zálivoch (akvakultúra, 2001: 1235 ton).
Energetika: určité úspechy boli dosiahnuté aj v oblasti zásobovania vodou a elektrinou. Obidve oblasti boli do konca osemdesiatych rokov 20. storočia katastrofálne, voda sa niekedy musela dovážať cisternovými loďami z Talianska (a jej používanie v bazénoch bolo zakázané). Po vybudovaní novej elektrárne a moderných odsoľovacích zariadeniach na morskú vodu v osemdesiatych a hlavne v deväťdesiatych rokoch je dnes situácia stabilná. Malta však dováža 100 percent zdrojov na výrobu elektrického prúdu.
Situácia v doprave na Malte je diktovaná skutočnosťou, že – nehľadiac na lodné spojenie medzi Maltou a Gozom a zahraničné lety – ide výlučne o cestnú dopravu. Cestná sieť je pritom stále zastaraná, počas turistickej sezóny tak situácia nadobúda katastrofálny stav. (Jediná železnica, ktorú Briti v roku 1883 postavili medzi Vallettou a Mdinou, niečo vyše 10 km, bola v roku 1931 zrušená.)
K typickým miestnym výrobkom patrí keramika a sklo, čipky, filigrány zo striebra a zlata, rôzne bronzové predmety.
Zahraničný obchod
V zahraničnom obchode pripadá 60 až 70 percent vývozu a dovozu na Nemecko, Francúzsko, Taliansko, USA a Spojené kráľovstvo. Orientácia na Európsku úniu, na ktorú pripadá 50 percent, je už dlhý čas jednoznačná.
Malta sa tradične vyznačuje obchodným deficitom (okolo 19 % HDP za rok 2001). Tento schodok je čiastočne vyrovnávaný pozitívnou bilanciou služieb (cestovný ruch). Ako jediná z desiatich nových členských krajín sa Malta vyznačuje negatívnou bilanciou v oblasti zahraničných priamych investícií (okolo -10 % HDP roku 2002).
Vo vývoze Malty hrajú veľkú úlohu strojárske výrobky, elektronika, textil a oblečenie, Ďalej je potrebné uviesť aj stavby resp. opravy lodí.
Dovoz Malty je diktovaný podmienkami ostrova: významnou položkou sú poľnohospodárske výrobky (rastlinné aj živočišne výroby a ďalšie potraviny), fosílne zdroje, ďalej chemické a strojárske výrobky.
Mena
Úradnou menou zostáva pre nasledujúce roky aj po vstupe do Európskej únie maltská líra, medzinárodná skratka Lm (tiež MTL), deliaca sa na 100 centov. Kurz Lm sa pohybuje okolo 1 Lm = 90,5 Sk = 2,33 € (stredný kurz, apríl 2005).
Rosnička zelená
Rosnička zelená (Hyla arborea) je žaba z čeľade rosničkovité (Hylidae). Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov rosnička zelená patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, vo vhodných biotopoch je hojná, okraj areálu jej rozšírenia v Západnej Európe sa stáva nesúvislý z dôvodu významného pokles jej stavov.
Rozšírenie
Obýva takmer celé územie Európy: Ukrajinu, Bielorusko, Balkán, Krétu, Taliansko, Benelux, Slovensko, Poľsko, Česko, väčšiu časť Nemecka, väčšinu Francúzska a Holandsko, severozápadnú časť Pyrenejského polostrova. Chýba na Britských ostrovoch, na väčšine územia Škandinávie a Dánska, Álp a malej časti severného Holandska a Nemecka.
Vyhľadáva suché listnaté lesy, kde vystupuje aj do vyšších poschodí stromov.
Opis
thumb|Mladá rosnička zelená Dorastá do dĺžky 5 cm a výšky 3 – 4 cm. Historicky je známa ako akýsi barometer, pretože reaguje na zmenu tlaku, ktorý kolíše obvykle pred dažďom. Sfarbenie rosničiek zelených je trochu premenlivé, pretože kožné pigmenty reagujú na teplotu a vlhkosť, a tak sa jej sfarbenie mení od svetlozelenej na tmavozelenú, žltkastú, šedú alebo dokonca až na hnedú. Zadné končatiny má viditeľne silnejšie ako predné, čo umožňuje rýchle skákanie. Na oboch končatinách má priľnavé chodidlá určené na šplhanie a na pomerne guľatej hlave a na bokoch nápadný vodorovný čierny prúžok, ktorý sa tiahne od nozdier cez oko a ušný bubienok až k predným končatinám. Obe pohlavia sú si na prvý pohľad veľmi podobné, ale bezpečnou odlišnosťou je samcov hnedožltý vak na hrdle.
Výskyt a stav na Slovensku
Rosnička zelená obýva listnaté lesy, lúky s krovinami a záhrady nížin a stredných polôh celého Slovenska, vystupuje do nadmorskej výšky až po okraj ihličnatých lesov. Ekosozologický status v roku 2001 LR - menej ohrozený.
Odhadovaná veľkosť populácie v rokoch 20072012 bola 1 0005 000 jedincov pre alpský bioregión a 100 0001 000 000 jedincov panónsky bioregión. Krátkodobý trend za posledných 12 rokov (20002012) aj dlhodobý trend od roku 1988 (19882012) boli stabilné.
Z pohľadu výskytu v Karpatoch bol v rámci projektu Bioregio v roku 2014 vypracovaný návrh ekosozologického statusu za celé pohorie ako aj za Slovensko NT - takmer ohrozený.
Odhadovaná veľkosť populácie v rokoch 20132018 pre alpský bioregión bola 1 0005 000, vyjadrená v jednotkách v sieti 1x1 km, bola. Krátkodobý trend veľkosti populácie za posledných 12 rokov (20072018) bol stabilný. Odhadovaná veľkosť populácie v rokoch 20132018 pre panónsky bioregión bola 100 0001 000 000, vyjadrená v jednotkách v sieti 1x1 km, bola. Krátkodobý trend veľkosti populácie za posledných 12 rokov (20072018) bol neznámy.
Potrava
Rosnička zelená sa živí širokou škálou obvykle živočíšnej potravy. Dospelí sa živia prevažne väčšími bezstavovcami, väčšinou potom hmyzom a                                                                                     pavúkmi, ktoré sa nachádzajú na listoch stromov a ktoré často lovia pomocou rýchleho skoku, na ktorý korisť nestačí väčšinou nijak zareagovať.
Rozmnožovanie
thumb|Vajíčka Rosnička zelená dosahuje pohlavnú dospelosť zhruba vo veku jedného roka. Pária sa od apríla do augusta. Párenie začína ihneď po prilákaní samice a pretože býva samec menší, ľahne si na chrbát samice. Samice vajíčka kladú obvykle dvakrát do roka.