cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Quiet Internet Pager
Tento klient nie je náročný na pamäťové prostriedky (využíva cca 6 MB RAM), je malý, skinovateľný, voľne šíriteľný, prenosný, dostupný vo viacerých jazykových mutáciách (aj slovenčina a čeština) a podporuje systém prídavných modulov (plug-in).
QIP v kódovom označení Infium prináša aj podporu UNICODE, podporu pre viacerých protokolov ako je XMPP (podľa oficiálneho oznámenia QIP-u budú postupne pridávané ďalšie), podporu pre viacero používateľských účtov, individuálne nastavenia pre rôzne kontakty, šifrovanie histórie konverzácií, podporu PNG a mnoho ostatných vylepšení... Pre QIP Infium je k dispozícii aj slovenská lokalizácia.
Ján Múčka
PhDr. Ján Múčka, CSc. (* 31. október 1941, Martin – † 3. jún 1994, Senec) bol popredný slovenský vietnamista, tlmočník a prekladateľ.
Život
Ján Múčka študoval na Filozofickej fakulte UK v Prahe. Patril medzi prvých absolventov odboru vietnamistika, zároveň patril k študentom významného českého lingvistu a vynikajúceho odborníka na vietnamčinu Iva Vasiljeva. Svoje štúdia v Prahe zakončil v roku 1966.
Po ukončení vysokej školy pracoval ako tlmočník a prekladateľ v Hanoji (1966). V roku 1970 začal pracovať ako odborný pracovník v Kabinete orientalistiky SAV.
Predmetom jeho výskumu sa stala moderná vietnamská literatúra v rokoch 1918 až 1945. Ján Múčka je autorom mnohých prekladov do slovenčiny, čím prispel k poznaniu Vietnamu vo vtedajšom Česko-Slovensku.
Tibor Balogh
Tibor Balogh môže byť:
Cena
Cena môže znamenať:
Apostolicam Actuositatem
Apostolicam Actuositatem, dekrét o laickom apoštoláte, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Prijatý bol v pomere 2 340 proti 2 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 18. novembra 1965.
Štátny znak Fínska
thumb|Štátny znak Fínskej republiky Štátny znak Fínskej republiky nadväzuje na historický erb fínskeho veľkovojvodstva, známy už roku 1557.
Digulleville
Digulleville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Somozovci
Somozovci predstavujú rodinný klan diktátorov, ktorého členovia vládli v Nikaragui od r. 1937 do r. 1979. K moci sa dostali vďaka podpore vlády USA pri potláčaní nepokojov namierených proti americkej vojenskej intervencii v Nikarague v 30. rokoch 20. storočia. USA ich výrazne podporovali aj neskôr, takmer až dokonca ich vládnutia, ktoré bolo prerušené Sandinovskou revolúciou. Somozovci nad Nikaraguou vládli buď priamo ako oficiálny prezidenti, alebo z pozadia ako hlavný velitelia ich de facto súkromnej armády, tzv. Národnej gardy.
Hlavnými predstaviteľmi Somozovej dynastie boli:
Dolní a Prostřední Svrčov
Dolní a Prostřední Svrčov je prírodná pamiatka neďaleko obce Veselíčko v okrese Přerov.
Ochrana
Predmetom ochrany je lokalita s výskytom kunky červenobruchej (Bombina bombina). Cieľom ochrany je zachovať vhodné podmienky pre jej existenciu a reprodukciu populácie.
Jedná sa menšie územie s vodnými ekosystémami na ktorom sa nachádza sústava 4 menších rybníkov s menšou plochou litorálnych porastov tvorených prevážne sitinami a plytkými tôňami s populáciami ohrozených druhov živočíchov, ktoré sú na ne viazané.
Serif
Serif alebo pätka písmena (písma) je v typografii štrukturálny detail na konci ťahu, ktorý tvorí písmená a symboly. Pätkový font (alebo font s pätkami) obsahuje pätky, bezpätkový font (sans serif; z franc. sans = bez) ich neobsahuje.
Niektoré typografické zdroje nazývajú bezpätkové fonty groteskné či z nem. grotesk alebo gotické a pätkové fonty roman; bežne sa však už takéto označenie nepoužívajú, iba v niektorých konkrétnych názvoch fontov (napríklad Times New Roman).
Mikuláš Galanda
náhľad|Matka - Galanda Mikuláš Galanda (* 4. máj 1895, Turčianske Teplice – † 5. jún 1938, Bratislava) bol významný slovenský maliar, grafik a ilustrátor. Patrí k výrazným priekopníkom a propagátorom moderného umenia na Slovensku. Pochovaný je na Národnom cintoríne v Martine.
V ankete RTVS Najväčší Slovák v roku 2019 bol vyhodnotený na 77. mieste.
Štúdium
Po absolvovaní gymnázia v Lučenci, začal v roku 1914 študovať maľbu na Akadémii výtvarných umení v Budapešti. Štúdium však musel po dvoch rokoch pre vojnové udalosti zanechať.
V roku 1922 odišiel do Prahy, kde začal študovať na Umeleckopriemyselnej škole u prof. H. V. Brunnera. Po roku prestúpil na pražskú Akadémiu výtvarných umení a študoval u prof. A. Thieleho a prof. F. Bromseho. Počas štúdia v Prahe sa spriatelil s Ľudovítom Fullom. Spoločne vydávali časopis Súkromné Listy Fullu a Galandu, ktoré sa stali manifestom slovenského umenia.
Pôsobenie
Po ukončení štúdia vyučoval Mikuláš Galanda od roku 1929 maľbu a kreslenie na strednej škole v Bratislave. V roku 1933 sa stal riadnym profesorom na tamojšej Škole umeleckých remesiel.
Na začiatku tridsiatych rokov vystúpil Mikuláš Galanda spolu s Ľudovítom Fullom pred verejnosť s manifestom Súkromné listy Fullu a Galandu, v ktorých: ''„vyslovili potrebu skoncovať so starými, nič nehovoriacimi umeleckými metódami a zabehanými manierami a žiadali preraziť a uvoľniť cestu novým výrazovým prostriedkom a postupom, ktoré by zodpovedali dynamickým premenám, ktoré boli charakteristické pre život človeka a spoločnosti 20. storočia.“''
Po náhlej smrti v 1938 bol Mikuláš Galanda pochovaný v Turčianskych Tepliciach a v roku 1978 boli jeho telesné pozostatky prevezené na Národný cintorín v Martine. V jeho rodnom dome v Turčianskych Tepliciach je od roku 1991 sprístupnená galéria so stálou expozíciou jeho diel.
Výstavy a jeho diela
Okrem množstva výstav po celom Československu vystavoval Mikuláš Galanda svoje diela v New Yorku, v Moskve a v roku 1937 na Svetovej výstave v Paríži, kde získal striebornú medailu za knižnú grafiku a ilustráciu. Jeho bibliofílie boli nesmierne populárne v Moravskom spolku bibliofilov - spolupracoval napríklad s B.B.Buchlovanom či J. Dvořákom a pod. Výtvarne sa spolupodieľal na tvorbe publikácii ľavicovo orientovaných autorov (F. Kráľ - Balt, L. Novomeský - Nedeľa, DAVisti a pod.).
Medzi jeho najznámejšie obrazy patria:
Katedrála Notre-Dame (Noyon)
thumb|Katedrála v Noyone Katedrála Notre-Dame je katedrála v Noyone vo Francúzsku.
Dejiny
Katedrála je príkladom francúzskej ranogotickej katedrály. Stará katedrála bola zničena začiatkom roku 1131, nová bola stavaná približne v rokoch 1157 – 1221. Ide o katedrálu so štvordielnym plánom steny, tak ako v starších katedrálach (teda súčasne oblúky arkád i trifórium). Zaujímavé je členenie prípor, ktoré nie je závislé na ostatnom horizontálnom členení a ktorého rozostupy sa smerom hore zväčšujú. Počas výstavby dochádzalo k častým zmenám plánov.
NGC 3914
NGC 3914 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Tibor Balog
Tibor Balog môže byť:
Voschod 4
Voschod 4 mal byť sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Voschod. Na palube kozmickej lode mali na jeseň 1967 vyštartovať dvaja kozmonauti k dlhodobému letu, ktorý mal trvať 20 dní. Misia bola zrušená na jar 1966 po smrti hlavného konštruktéra Sergeja Koroľova.
Beauvais
Beauvais je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Oise, v regióne Hauts-de-France. Leží asi severne od Paríža.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Olizy-Primat
Olizy-Primat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 221 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Inter Mirifica
Inter Mirifica, dekrét o spoločenských komunikačných prostriedkoch, je dokument, ktorý vznikol počas Druhého vatikánskeho koncilu. Prijatý bol v pomere 1 960 proti 164 hlasom biskupov. Vyhlásený bol pápežom Pavlom VI. 4. decembra 1963.
Pätka
Pätka môže byť:
Gejza Balaša
Gejza Balaša (do roku 1941: Gejza Balassa; * 10. marec 1914, Devičany – † 20. február 1994, Bratislava) bol slovenský múzejník, archeológ, historik, pedagóg.
Životopis
Jeho otec bol Gustáv Adolf Balassa a matka Terézia (rod. Okosová). Študoval na gymnáziu v Kremnici, na pedagogickej akadémii v Bratislave, kde v rokoch 19441949 absolvoval dejepis a zemepis na FF SU. V rokoch 19351948 bol učiteľ na ľudových a meštianskych školách vo Vrútkach, v Podbrezovej, vo Zvolene a iných, 19481952 prednosta Oblastnej pobočky Pôdohospodárskeho archívu v Banskej Bystrici-Radvani, 19521962 kustód pre archeológiu a staršiu históriu Krajského múzea (dnes Stredoslovenské múzeum), 19621976 vedúci odborný pracovník Krajského strediska štátnej pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody v Banskej Bystrici, od 1976 na dôchodku.
Významný organizátor a budovateľ slovenského múzejníctva, venoval sa aj archeologickému výskumu stredného Slovenska, v ktorom sa zameral najmä na obdobie stredoveku. Počas pôsobenia vo Zvolene iniciátor založenia tamojšieho múzea, vybudoval základný zbierkový fond, v roku 1944 prvú expozíciu a súčasne aj oddelenie praveku múzea v Rimavskej Sobote. Ako pracovník Krajského múzea v Banskej Bystrici zachraňoval archeologické nálezy zo stredného Slovenska, viedol archeologický výskum na viac ako 30 lokalitách a vyvíjal rozsiahlu zbierkotvornú činnosť, zúčastňoval sa na rekonštrukcii Zvolenského hradu. Autor libriet a scenárov stálych expozícií v Krajskom múzeu v Banskej Bystrici a v Gemerskom múzeu v Rimavskej Sobote, spoluautor výstavy Banská Bystrica 700 rokov mestom. Autor monografií o pravekom osídlení stredného Slovenska, publikácií o pamiatkach lužickosrbskej kultúry vo Zvolene, starších dejinách Krupiny aj Zvolena a vyše 130 odborných štúdií a článkov. Po roku 1962 sa zameral na záchranu stavebných a umeleckohistorických pamiatok stredného Slovenska. Zostavil a vydal pravopisnú príručku. Od roku 1944 tajomník Štátneho archeologického ústavu v Martine.
Yssac-la-Tourette
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 3915
NGC 3915 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. apríla 1784.
Yssac-la-Tourette
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3915
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Justinus
Justinus (iné mená: Justín Mučeník, Justín Martýr , Justín Filozof , Justín, Justinus Martýr, Iustinos; * okolo 100, Flavia Neapolis (dnes Nábulus) – † 165, Rím) bol cirkevný otec, filozof, prvý a najvýznamnejší z kresťanských apologétov, znalec pytagoreizmu, aristotelizmu a stoicizmu. Kresťanská cirkev ho uctieva ako svätého a patróna filozofov.
Životopis
Justín pochádzal zo zámožnej rodiny, jeho rodičia patrili k rímskej aristokracii. Bol vychovávaný v pohanskej viere. Dosiahol dobré vzdelanie, vynikal v rétorike, poézii, histórii a filozofii, ktorú študoval v Efeze a v Alexandrii. Obrat v jeho živote nastal okolo roku 130, kedy prijal kresťanskú vieru. Je považovaný za prvého kresťanského filozofa. Podrobne sa oboznámil s bibliou a jej časti vysvetľoval Židom, heretikom a ďalším poslucháčom. Cestoval po maloázijských mestách ako učiteľ filozofie. Od roku 150 sa jeho pôsobiskom stal Rím, kde sa z neho stal vyhľadávaný učiteľ filozofie.
Svätý Justinus bol cirkevný spisovateľ. Väčšina jeho spisov, ktoré sú zamerané predovšetkým na obhajobu kresťanstva, sa zachovala do dnešných čias. Justín písal približne po roku 150. K najvýznamnejším Justínovým dielam patria Apológia (prvá a druhá) a Dialóg so Židom Tryfónom. Pripisuje sa mu i rad iných diel (napr. List Diognetovi, De monarchia a iné). Vo svojich dielach popisuje svoj vzťah k viere, Eucharistii a rozdávaniu almužien. Je presvedčený, že človek má zachovávať vernosť ako cisárovi (podľa Kristovho výroku dajte cisárovi, čo je cisárovo) tak aj svätému Pavlovi, ktorý kázal poslúchať vrchnosť vo svetských záležitostiach. V spise Dialóg so Židom Tryfónom sa Justín na základe rozhovoru so židovským učencom, pokúsil o prepojenie židovstva a kresťanstva. V presvedčení, že Židia i pohania sa môžu dopracovať ku kresťanskej viere, napísal spis venovaný cisárovi Antoninovi Piovi. Dielo s názvom Obrana kresťanského náboženstva venoval nielen cisárovi Antoninovi Piovi, ale aj jeho nástupcovi Markovi Auréliovi a Markovmu synovi Commodovi, rímskemu senátu a celému rímskemu ľudu. Vo svojom spise nástojí na tom, že kresťanov možno súdiť iba za ich osobné priestupky a nie kvôli ich viere. Vysvetľuje v ňom základy kresťanskej vierouky a prináša i pre dnešného človeka dôležité poznatky o vnútornom živote a o organizácii kresťanských obcí. Justín je najstarším autorom, ktorý spomína evanjeliá, o ktorých hovorí ako o Pamätiach apoštolov. Okrem toho sa zmieňuje aj o Jánovom Zjavení. Záver jeho života bol tragický. Jeho protivník, kynický filozof Crescentius, ho ako kresťana udal. Justinus bol so svojimi šiestimi žiakmi zatknutý, väznený a napokon verejne sťatý. V pomerne presne zachovanom opise súdneho procesu sú uvedené Justínove slová, vyjadrujúce jeho životnú filozofiu:
Justinus býva uctievaný v rímskej Bazilike svätej Prudencie, kde sú pravdepodobne uložené jeho ostatky. Jeho žiakom bol Tatianus, ktorý písal v tretej štvrtine 2. storočia. Zásadný význam Justínovho diela spočíva v snahe zmieriť protichodnosti viery a rozumového poznania. Pripúšťal, že i diela pohanských filozofov obsahujú prvky pravdy, ale že skutočné poznanie umožnilo až kresťanstvo.
Pour le Mérite
thumb|Kríž Pour le Mérite Rad Pour le Mérite (po francúzsky Za zásluhy), neformálne nazvaný aj Modrý Max, bolo najvyššie pruské a nemecké vojenské vyznamenanie udeľované do konca prvej svetovej vojny v roku 1918. Spolu bolo udelené 5 430 osobám.
K najznámejším držiteľom patrili napríklad Paul von Hindenburg, Ernst Jünger či Erwin Rommel, medzi pilotmi Max Immelmann (vďaka ktorému rád získal svoju prezývku), Manfred von Richthofen, Ernst Udet, Hermann Göring, Fritz Rumey, Franz Büchner a ďalších 130 stíhacích pilotov. Vyznamenanie bolo zavedené za vlády Fridricha II. v roku 1740 počas vojny s Rakúskom (francúzština bola v tom čase jazykom, ktorý sa používal na kráľovskom dvore). Do roku 1810 sa vyznamenanie udeľovalo aj civilným osobám – obdržal ho napríklad aj Voltaire). Doteraz existuje polooficiálne Orden Pour le Mérite für Wissenschaft und Künste.
Mestská hromadná doprava v Trnave
Organizácia dopravy
Zachádzanie mestskej autobusovej dopravy Trnava do obce Biely Kostol je riešené na základe zmluvy č. 05/2018 medzi dopravcom ARRIVA Trnava, a.s. a obcou Biely Kostol. Platnosť tejto zmluvy bola do 31. decembra 2019 a nebola dodatkovaná. Predpokladaný rozsah výkonov je 6 900 tarifných km ročne.
Vozidlá
Do apríla 2011 premávali v Trnavskej MHD aj autobusy Karosa B731, Karosa B732 a Karosa B741, ktoré boli 14. apríla 2011 nahradené novými autobusmi Irisbus Citelis.
Trasovanie školských autobusových liniek
Školské autobusové linky, a  premávajú raz v dopoludňajších hodinách smerom, akým je to popísane v tabuľke. Linka vyráža z Modranky o 7:05, linka  z Linčianskej o 7:00 a linka  zo Sibírskej taktiež o 7:00. Linky premávajú ešte naspäť a to raz v popoludňajších hodinách a to nasledovne: linka zo Sibírskej o 14:10, linka  z Vozovky o 13:25 a linka  z Vozovky o 13:30. Na trase linky sa nachádza 18 zastávok, na trase linky  23 zastávok a na trase linky  21 zastávok.
Preferencia verejnej osobnej dopravy
Na území Trnavy nie je verejná osobná doprava nijako preferovaná. Na ulici Zelený kríčok sa síce nachádza podľa dopravného značenia vyhradený autobusový pruh, reálne však ide skôr o špecifické vyznačenie dlhšej autobusovej zastávky. V Trnave nie je prítomná žiadna špeciálna infraštruktúra pre autobusovú dopravu – nie sú prítomné vyhradené autobusové pruhy (okrem krátkeho pri zastávke Zelený kríčok) ani prioritné riadenie križovatiek s cestnou svetelnou signalizáciou.
Tarify
Cestovné lístky sa kupujú priamo u vodiča, ďalej sa už neoznačujú a sú určené na všetky linky okrem linky (Biely Kostol) lístok platí na 50 minút od zakúpenia. Cestujúci sú si povinní pri cestovaní do oblastí Zóny II (Biely Kostol zakúpiť lístok pre túto tarifnú zónu. Platiť je možno v hotovosti, alebo bezkontaktnou čipovou kartou na báze kreditu.
Zľavy
So zľavou sa môžu prepravovať:
Bezplatne sa môžu prepravovať:
Priemer (štatistika)
Priemer v štatistike a matematike je označenie pre takú strednú hodnotu, ktorá je počítaná zo všetkých jednotiek štatistického súboru.
Delenie priemerov:
Skrutínium
Skrutínium je spočítanie hlasov pri voľbách, alebo hlasovanie alebo volebné kolo hlasovania. Človek vykonávajúci spočítavanie hlasov sa nazýva skrutátor.
Európske hlavné mesto kultúry
thumb|Prvé slovenské [[Košice - Európske hlavné mesto kultúry 2013|európske hlavné mesto kultúry Košice 2013]] thumb|Druhým európskym hlavným mestom kultúry pre rok 2013 je [[Marseille]] thumb|[[greece|🇬🇷 Atény (1985)]] thumb|[[italy|🇮🇹 Florencia (1986)]] thumb|[[germany|🇩🇪 Berlín (1988)]] thumb| [[Glasgow (1990)]] thumb| [[Liverpool (2008)]]
Európske hlavné mesto kultúry je titul udeľovaný komisiou a Európskym parlamentom jednému alebo dvom európskym mestám. Tie majú po celý rok možnosť predstaviť Európe ich kultúrny život a jeho rozvoj. Niektoré mestá využijú túto šancu, aby kompletne transformovali svoju kultúrnu štruktúru a aby sa stali uznávanými v medzinárodnom prostredí.
Ak sa mesto stane Európskym hlavným mestom kultúry, v tomto meste sa rozvíjajú všetky možné umelecké aktivity.
Emery Roth & Sons
Emery Roth & Sons bola rodinná architektonická spoločnosť založená v roku 1938 americkým architektom židovského pôvodu Emerym Rothom, ktorý premenoval svoju architektonickú prax po pribratí jeho synov Juliana (19011992) a Richarda Rotha (19041987) za spoločníkov. Zanikla v roku 1996, krátko po odchode Richarda Rotha Jr. do penzie.
Jedlinka
V strede obce sa nachádza národná kultúrna pamiatka - grékokatolícky drevený chrám Ochrany Presvätej Bohorodičky z roku 1763.
Gabriel Balašovič
Gabriel Balašovič (* Senné - † 1754, Sudice (🇭🇺), dnešné Maďarsko) bol evanjelický kňaz, pedagóg.
Jeho otec Pavol Balašovič, jeho matka Judita rod. Hruškovicová
Životopis
Do školy chodil v Polichne, v Galgagute, v Dolnej Strehovej, v Aszóde, od 1733 v Győri a v Banskej Bystrici. Od roku 1740 pôsobil ako vychovávateľ u Gabriela Prónaya v Jači (🇭🇺), 1742 ako kňaz v Galgagute a od 1748 v Szügyi. Počas pobytu v Szügyi napísla pedagogické dielo, v ktorom podáva návrh na nápravu vyučovania v dedinských školách.
Domjean
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tarantula (hmlovina)
Hmlovina Tarantula alebo NGC 2070, prípadne 30 Doradus je oblasť H II v súhvezdí Mečiar a v severovýchodnej časti Veľkého Magellanovho mraku, je to najjasnejší objekt v tejto galaxii. Názov dostala pre svoj vzhľad, pripomína pavúka tarantulu. Je taká rozsiahla, že keby sa nachádzala tak ďaleko ako známa hmlovina Orión, tak by pokrývala na nebeskej sfére plochu približne veľkosť 60 mesačných splnov.
Najskôr bola kategorizovaná ako hviezda, že ide o hmlovinu určil francúzsky astronóm Nicolas Louis de Lacaille. V tejto hmlovine sa nachádza, okrem iných, veľmi mladá hviezdokopa R136. V roku 1987 dorazilo na Zem z Tarantuly svetlo supernovy SN 1987A.
Hviezdokopa R136
V hmlovine Tarantula sa okrem iného nachádza aj veľmi mladá hviezdokopa R136. V roku 2001 v nej objavili astronómovia Philip Massey, Laura R. Penny a Julia Vukovich hviezdu, ktorá bola v tej dobe považovaná za najväčšiu známu vo vesmíre. Táto hviezda spektrálnej triedy O3 je jedna zo zložiek spektroskopickej a zákrytovej dvojhviezdy R136-38. Pomocou spektrografu umiestenom na Hubbleovom vesmírnom ďalekohlade boli presne namerané parametre vzájomného obehu zložiek tejto dvojhviezdy a z nich následne bola presne určená aj ich hmotnosť. Hmotnosť väčšej hviezdy v tomto páru je 56,9 ± 0,6 M☉, jej priemer je asi 2x väčší ako priemer Slnka (t. j. asi 12,6×106 km), jej povrchová teplota 50 000 K. Slabšia zložka tejto dvojhviezdy je hviezda spektrálnej triedy O6 s priemerom 6,4 slnečných priemerov a teplotou 42 000 K. Obežná doba je tri dni a deväť hodín.
Ján Ičo
Mgr. Ján Ičo, Ph.D.(* 6. január 1980, Košice) je slovenský vietnamista.
Vzdelanie a výskum
Ján Ičo ukončil doktorské štúdium v roku 2012. V rokoch 2000-2004 vyštudoval odbor vietnamistika na Ústavu Dálného východu (FF UK v Prahe).Svoje štúdium zakončil obhajobou diplomovej práce Budhizmus v období formovania štátu. V akademickom roku 2002/2003 absolvoval stáž na Vietnamskej národnej univerzite v Hanoji. Je zakladajúcim členom občianskeho združenia Klub Hanoi.
V rokoch 2004-2015 pôsobil na odbore Etnologie se specializací vietnamistika na Ústave Ďalekého východu FF UK. Podieľal sa na prednášaní predmetov: Myslenie Ďalekého východu, Úvod do vietnamskej literatúry, Dejiny Vietnamu, Úvod do dejín staršej budhistickej literatúry a vietnamský jazyk. V rokoch 2016-2017 pôsobil na Univerzite Palackého v Olomouci. Prekladá, tlmočí a publikuje.
Stredná hodnota
Stredná hodnota v štatistike môže byť:
Jutský polostrov
right|thumb|Jutský polostrov
Jutský polostrov, skrátene Jutsko (po dánsky Jylland, po nemecky Jütland) je polostrov v Európe medzi Severným morom a Baltským morom, súčasť Dánska a Nemecka. Rozloha:.
Tvorí hlavnú pevninskú časť Dánska (70% celkovej rozlohy) a najsevernejšiu časť Nemecka, nadväzuje na Kimberský polostrov. Je nížinatý, s menšími vyvýšeninami. Stred a východ polostrova úrodný s jazerami a lesmi. Žije na ňom 2 491 852 obyvateľov (2004) (z toho 2,188 milióna v Dánsku, 40 % obyvateľov tohto štátu).
Názov Jutsko pochádza od germánskeho kmeňa Jutov, ktorí odtiaľto v 5. storočí spolu s Anglami a Sasmi odišli do Anglicka, čiastočne boli aj asimilovaní Dánmi, ktorí toto územie následne obsadili.
Najväčšie jutské mesto je Århus, najvyšší vrch je Møllehøj/Ejer Bavnehøj ( - Møllehøj a Ejer Bavnehøj sú 2 rozdielne vrcholy, keďže ich však delí od seba len 200 m dlhý nepatrný svah, v súlade s medzinárodnými princípmi sú tieto body definované ako jeden vrchol.) či blízko ležiaci vrch Yding Skovhøj, najdlhšia rieka Gudenå má dĺžku. Ďalšie väčšie mestá v Dánsku sú Aalborg, Esbjerg, Frederikshavn, Randers, Kolding, Silkeborg, Ribe, Vejle, Viborg, Horsens a Billund. Najväčšie mestá na nemeckej strane sú Kiel, Flensburg a Neumünster.
Prístavy na východe sú Fredericia, Randers, Århus, na západe je pobrežie Esbjerg, na severe Vendyssel s mysom Skagen (cintorín lodí).
Drevený kostol v Urnese
Drevený kostol v Urnese (nórsky: Urnes stavkirke) je drevený stĺpový kostol v Nórsku. Bol postavený už v prvej polovici 12. storočia, čím sa radí medzi najstaršie kostoly tohto druhu na svete.
Od roku 1979 je drevený kostol súčasťou svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Nech Bože dá
„Nech, Bože, dá“ je slovenská hokejová hymna. Hudbu zložil Michal Mikláš, slová napísal Viktor Mikláš. Originál, ktorý všetci poznajú, naspieval a hudobne vyprodukoval spevák Milan Špaňo v roku 2000. Nová verzia z roku 2011 je naspievaná tiež Milanom Špaňom.
Text
autor textu: Viktor Mikláš autor hudby: Michal Mikláš, Vilo Chudý spev: Milan Špaňo
Refrén:
(Refrén)
2. sloha:
3. sloha:
(4x Refrén)
Skrutátor
Skrutátor je človek vykonávajúci skrutínium, čo je termín, pre označenie sčítania hlasov pri voľbách.
Pod pojmom skrutátor sa rozumie človek, ktorý vykonáva kvalifikované sčítanie hlasov pri voľbách a verejných hlasovaniach resp. pri referendách. Z definície teda vyplýva, že prvými skrutátormi pri každých voľbách sú fakticky vždy členovia okrskových volebných komisií.
Parlamentní skrutátori
Pokiaľ parlament alebo i iný zastupiteľský zbor hlasuje verejne, teda aklamáciou, musia byť vždy dopredu zvolení alebo menovaní (a to v súlade s platným právnym poriadkom či politickými zvyklosťami) zodpovední skrutátori, ktorí spočítajú volebné hlasy podľa zdvihnutých rúk jednotlivých hlasujúcich. Ide o technický postup používaný celkom bežne už dlhú dobu na mnohých miestach sveta.
Štátny znak Poľska
right|thumb|Štátny znak [[Poľsko|Poľska]]
Na štátnom znaku Poľska je tradične zobrazovaný biely orol na červenom poli. Tento emblém zostal viac-menej nedotknutý, hoci malo Poľsko búrlivú históriu. Tento erb sa používal až do pádu poľského kráľovstva v roku 1795 a znovu ho zaviedli po skončení prvej svetovej vojny a vyhlásení novej republiky. Vtedy pribudol okraj a koruna, ktoré neskôr komunistická vláda zrušila. Súčasná podoba štátneho znaku Poľskej republiky bola prijatá 9. februára 1990, kedy bola na hlavu orlice opäť pridaná zlatá koruna.
Historický vývoj znaku
Orlica sa na minciach objavuje už za vlády Boleslava I. Odvtedy prešla mnohými zmenami až do dnešnej podoby. Poslednou úpravou bol návrat zlatej koruny na hlavu orlice.
Stredná hodnota (stred súboru)
Stredná hodnota je jednoduchá číselná charakteristika slúžiaca na meranie úrovne (polohy) štatistického rozdelenia hodnôt, pomocou ktorej možno nahradiť a zovšeobecniť hodnoty štatistického súboru.
Delí sa na dva druhy:
NGC 3916
NGC 3916 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 14. apríla 1789.
Gymnázium (Košice, Poštová 9)
Gymnázium Poštová je gymnázium na Poštovej ulici číslo 9 v centre mesta Košice. Toto košické gymnázium patrí vďaka dosiahnutým výsledkom v mimoriadných súťažiach a maturitných skúškach medzi najlepšie gymnázia na Slovensku. Ponúka svojim študentom okrem všeobecného štúdia aj možnosť štúdia v triedach s rozšíreným vyučovaním matematiky, či anglického jazyka. V súčasnosti je riaditeľom gymnázia Mgr. Otto Révész.
NGC 3916
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Gymnázium (Košice, Poštová 9)
Budova
Budova školy je postavená v eklektickom štýle, stojí na Poštovej ulici, ktorá sa kedysi volala Pivovarská, pretože tu od 17. storočia stála budova mestského pivovaru. Pivo sa tu varilo a predávalo až do roku 1863. Po tomto roku sa pre zastarané zariadenie a schátralosť budovy prestalo pivo variť, ale naďalej sa predávalo až do roku 1876. Vtedy sa mestská rada rozhodla budovu prestavať na školské účely.
Mala sa tu presídliť Štátna nemecká reálka, ktorá pripravovala strednú technickú inteligenciu a ktorá od svojho vzniku v roku 1858 zápasila s nedostatkom priestorov. Budova bola postavená na náklady mesta a v roku 1882 sa tu slávnostne otvoril nový školský rok.
Na školské účely slúži dodnes, hoci má netypické, na výuku nie príliš vhodné priestory. Od roku 2001 má novú fasádu, kompletne vymenenú strešnú krytinu a mnoho drobných interiérových úprav. V roku 2004 boli vymaľované priestory školy a upravený interiér. Budova je od roku 1981 národnou kultúrnou pamiatkou.
História školy
Budova bola v rokoch 1882 až 1938 sídlom najprv uhorskej, potom česko-slovenskej štátnej reálky. Po Viedenskej arbitráži, keď Košice pripadli Maďarsku, sa reálka presídlila do Bardejova a v budove bolo zriadené Kráľovské uhorské štátne gymnázium s vyučovacou rečou slovenskou.
Po skončení druhej svetovej vojny začalo v budove svoju činnosť ''II. štátne gymnázium, ktoré neskôr vystriedala Stredná priemyselná škola stavebná''. V rokoch 1953 až 1967 v tejto budove sídlila Základná odborná škola v Košiciach, predchodkyňa terajšej Strednej odbornej školy automobilovej na Moldavskej ceste 2. V školskom roku 1967/1968 sa z Revolučnej ulice (dnes Jantárová ulica) do budovy presídlila Stredná všeobecnovzdelávacia škola, základ dnešného gymnázia, ktorá bola založená 1. júla 1960. Prvé gymnaziálne triedy boli otvorené v školskom roku 1969/1970. O tri roky neskôr zmaturovali poslední absolventi SVŠ i prví absolventi gymnázia, čím bola zavŕšená transformácia školy na gymnázium. Triedy nového gymnázia boli orientované na prírodovedné a humanitné predmety.
V školskom roku 1974/1975 boli na škole zriadené triedy so zameraním na matematiku. Ich cieľom bolo podchytiť matematicky nadaných žiakov a poskytnúť im možnosť intenzívneho rozvoja ich talentu, orientovať týchto žiakov pre štúdium na vysokých školách, kde je matematika dominantným predmetom, zlepšiť výsledky reprezentačného družstva v Medzinárodnej matematickej olympiáde. Takéto gymnázia boli v bývalej ČSFR iba štyri. Dve v Česku - vtedajšie Gymnázium W. Piecka v Prahe (dnes Gymnázium Christiana Dopplera) a Gymnázium Bílovec (dnes Gymnázium Mikuláše Koperníka), jedno v Bratislave (Gymnázium Alexandra Markuša) a jedno v Košiciach (Gymnázium Šmeralova 9, terajšia Poštová). Prvými priekopníkmi vyučovania matematiky v týchto triedach boli RNDr. Katarína Grünmannová a Michal Ščerbák. V tom istom školskom roku boli na škole zriadené aj triedy so zameraním na telesnú výchovu, ktoré v roku 1979 zanikli.
Gymnázium prešlo za viac ako 30 rokov podstatnými zmenami. Do povedomia nielen košickej, ale aj slovenskej verejnosti, sa zapísalo ako "matematické gymnázium", keďže od roku 1974 sú na škole zriadené triedy so zameraním na matematiku. Ich študenti za 25 rokov dosahovali a dosahujú vynikajúce výsledky v matematických a fyzikálnych olympiádach nielen na domácej pôde, ale aj na medzinárodných súťažiach. Okrem matematických tried boli v 70. a 80. rokoch aj triedy so zameraním na základy technickej chémie, programovania, elektrotechniky, telesnej výchovy a humanitné triedy.
V 90. rokoch došlo k zmenám v osnovách a v orientácii školy, ale gymnázium si napriek tomu zachovalo podobu tradičného gymnázia. V školskom roku 1990/1991 boli zriadené jazykové triedy s rozšíreným vyučovaním anglického jazyka.
Súčasnosť
Škola má v súčasnosti 17 tried, 517 študentov a 46 pedagogických a nepedagogických zamestnancov a troch externistov.
Psychedelický rock
Psychedelický rock je štýl rockovej hudby, ktorý je inšpirovaný, alebo aj ovplyvnený psychedelickou kultúrou a opakovanými pokusmi o zvýšenie halucinogénnych skúseností užívaním psychedelických drog. Tento hudobný štýl často využíva nové nahrávacie techniky, efekty, získava inšpirácie z nezápadných zdrojov ako sú rágy a dróny v indickej hudbe. Jeho priekopníkmi boli hudobníci ako The Beatles, The Byrds a The Yardbirds. Vyvíjal sa medzi britskými a americkými folk a blues rockovými kapelami niekedy v polovici 60. rokov 20. storočia ako boli Grateful Dead, Jefferson Airplane, The Jimi Hendrix Experience, Cream, The Doors a Pink Floyd. Vrchol dosiahol v rokoch 19671969, v období masového rozkvetu éry hippies, Leta lásky, rockového festivalu vo Woodstocku. Bol spojený s medzinárodným protestnými postojmi generácie 60. rokov. K poklesu popularity psychedelického rocku dochádzalo postupne spolu s meniacimi sa postojmi ich kľúčových predstaviteľov, s ich návratmi ku koreňom či prechodu do nových hudobných oblastí.
Gymnázium (Košice, Poštová 9)
Súčasnosť
Pravidelne sa otvárajú semináre alebo cvičenia z matematiky, informatiky, chémie, biológie, fyziky, seminár z dejepisu, geografie, spoločenskovedný, z psychológie a konverzácie z cudzích jazykov - anglického, nemeckého a francúzskeho.
Psychedelický rock
Psychedelický rock ovplyvnil vznik psychedelického popu a psychedelického soulu. Bol zároveň spojením medzi na blues a folku založeným rockom a ďalšími modernejšími žánrami ako je progresívny rock, glam rock, hard rock a sám o sebe ovplyvnil vývoj ich subžánrov, z ktorých sa vyvinul heavy metal. Od konca 70. rokov došlo k jeho oživeniu v rozmanitých formách neo-psychédelie.
Charakteristiky žánru
Ako hudobný štýl sa psychedelický rock v podstate pokúšal napodobňovať účinky, či zvyšovať halucinogénne skúsenosti z užívania psychedelických drog. Do prezentácií zapájal nové elektronické a nahrávacie efekty, rozšírené sóla a improvizácie. Čiastočne ho ovplyvňoval aj východný mysticizmus, ktorý bol v podstate odrazom využívania exotických nástrojov indického pôvodu, či začlenenia prvkov východnej hudby. Medzi jeho základné vlastnosti patria:
Gymnázium (Košice, Poštová 9)
Súčasnosť
Škola od roku 1990 organizovala každoročne 10 dňové výmenné pobyty študentov vo Spojenom kráľovstve s družobnou školou v meste Tauton, prípadne poznávacie pobyty v iných britských mestách. Pre podporu výučby nemeckého jazyka škola organizuje výmenné pobyty s družobnou školou v nemeckom meste Warendorf a švajčiarskou školou v Bazileji.
Psychedelický rock
Témy skladieb
Hlavnou témou väčšiny skladieb psychedelického rocku je detstvo, nostalgia, smútok za stratenou nevinnosťou. Psychedelické diela sú silne ovplyvnené surrealizmom. Príkladom môže byť skladba „Living In A Child's Dream“, z roku 1967 austrálskej formácie The Masters Apprentices. Detské hlasy boli použité v mnohých ďalších skladbách tohto žánru ako je napríklad detský dievčenský hlas v hovorenej predohre k skladbe „Hole In My Shoe“ skupiny Traffic.
Názov albumu The Piper at the Gates of Dawn skupiny Pink Floyd pochádza zo siedmej kapitoly Barrettovej obľúbenej knihy Kennetha Grahama The Wind in the Willows. Skladba „Gnome“ na tomto albume je čiastočne inšpirovaná Tolkienovou knihou Pán prsteňov, a je o ceste hobbita Froda za veľkým dobrodružstvom.
Viacstopové nahrávanie
Využívanie viacstopového nahrávania v skladbách psychedelického rocku bolo významným medzníkom práce v nahrávacích štúdiách. Ovplyvnilo spôsob produkovania a zvuk celého spektra nahrávok nielen populárnej hudby nasledujúcich rokov až dodnes. Do polovice 60. rokov sa hudobné albumy nahrávali rýchlo a v krátkom čase. Single sa vyrábali naživo a albumy sa väčšinou vyrábali po jednotlivých skladbách za niekoľko hodín. Napríklad prvý album skupiny The Beatles, Please, Please Me (1963) bol nahratý počas jedného dňa, oproti tomu ich album Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band bol nahrávaný viac ako šesť mesiacov počas sedemsto produkčných hodín.
Južná Európa
náhľad|Južná Európa Južná Európa je rôzne definovaný európsky región, nachádzajúci sa v južnej časti Európy.
Psychedelický rock
Vizuálna prezentácia
Psychedélia veľmi významne ovplyvnila vizuálnu prezentáciu populárnych nahrávok špeciálne vzhľad obalov vydávaných hudobných albumov. Do roku 1967 bolo zaužívané pravidlo, že predná strana obalu má obsahovať názov umelca, albumu a jednoduchý portrét. Zadná strana albumu bola čisto textová so zoznamom skladieb a niekoľkými vetami o tvorcoch.
V júni 1967 vydaním albumu Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band skupiny The Beatles sa tento úzus zmenil. Skupina The Beatles spolu so spolupracovníkmi, ktorými boli Robert Fraser (umelecký vedúci), Peter Blake (grafika) a fotograf Michael Cooper vytvorili obal, ktorý nadlho zmenil spôsob prezentácie diel populárnej hudby. Bol to jeden z prvých pokusov o výtvarné zladenie obsahu albumu s jeho obalom. thumb|Detail krycích skiel reflektorov s farebnými kvapalinami. Nezriedka to bol lieh a podľa vyjadrení [[Nick Mason|Nicka Masona v jeho knihe, nebývali menšie požiare počas vystúpení žiadnou zvláštnosťou.]] V rámci vizuálnej prezentácie boli pre psychedelické koncerty charakteristické aj svetelné show. V počiatkoch sa na nich používali tzv. „Liquid light show“. Šlo o efekt, ktorý vznikal tak, že sa pred projektor priložili sklá, medzi ktorými sa nachádzala farebná tekutina, ktorá sa aj vplyvom sálavého tepla reflektorov pohybovala a vytvárala na pozadí vystupujúce abstraktné obrazy. Umelci, ktorí sa takýmito efektami zaoberali boli vlastne priekopníkmi moderných pódiových show a niektorí sa časom vypracovali na renomované spoločnosti. Medzi najznámejšie mená z tejto brandže patria The Joshua Light Show/Joe's Lights/Sensefex pochádzajú z NY), Tony Martin (SF, NYC), Elias Romero (SF), Mike Leonard (svetlá pre Pink Floyd) (UK), The Heavy Water Light Show, Mark Boyle's Lights/Joan Hill (UK),  Lymbic System (Mark Hanau) (UK), Glen McKay’s Headlights, The Pig Light Show (NY),  Lights by Pablo (NY), The Brotherhood of Light (SF), Little Princess 109 (SF), LSD, Abercrombe Lights (SF), and the Single Wing Turquoise Bird light show. (Kalifornia)
Južná Európa
Väčšina štátov južnej Európy leží na pobreží Stredozemného mora, výnimkou sú Portugalsko a vnútrozemské miništáty San Marino a Vatikán. Štáty južnej Európy sa nachádzajú prevažne v subtropickom klimatickom pásme.
Psychedelický rock
Etymológia
Termín „psychedelickosť“ použil prvýkrát v roku 1957 anglický psychiater Humphry Osmond ako alternatívny opis pre účinky halucinogénnej drogy v kontexte jej využívania na skúmanie psychiky a psychedelických zážitkov pri experimentálnej psychoterapii. V hudbe sa tento termín použil prvý raz v roku 1964 pri charakteristike piesne „Hesitation Blues“ vo verzii, ktorú nahrala newyorská folková kapela The Holy Modal Rounders.
Prvá kapela, ktorá sa koncom roka 1965 prezentovala tým, že hrá psychedelický rock, pochádzala z Texasu a volala sa 13th Floor Elevators. Prvé noviny, ktoré použili tento termín, boli Austin American Statesman. 10. februára 1966 uverejnili o kapele článok s názvom „Výnimočný výťah, ktorý spôsobil brieždenie psychedelického rocku“. Prvý album kapely 13th Floor Elevators, ktorý vyšiel v auguste toho istého roku mal názov The Psychedelic Sounds of the 13th Floor Elevators.
Spoločne s psychedelickým rockom na hudobnej scéne v San Franciscu sa vyvinul aj hudobný žáner acid rock, ktorý je rovnako ovplyvnený užívaním drog. Obidva pojmy boli od roku 1967 v značnej miere frekventované, a často sa aj navzájom zamieňali. Niektorí komentátori odlíšili vplyvy, ktoré vyvolali rôzne psychedelické drogy. Porovnávali ich s extrémnejším subžánrom, acid rockom, ktorý bol charakteristický tým, že sa špecializoval hlavne na zážitky s užívaním LSD, hudba bola omnoho hlučnejšia, viac využívala skreslenie zvukov a skladala sa z dlhých improvizovaných jam session.
Pôvod
Medzi prvými, ktorí experimentovali vo svojich textoch s odkazmi na drogy, boli aj najpopulárnejší hudobní umelci tých čias, Bob Dylan a The Beatles. Prvú referenciu na tému drôg môžeme u Dylana počuť v songu „Subterranean Homesick Blues“ (1965), ktorého názov má pôvod v titule knihy Jacka Kerouaca, vrátane časti s textom „Johny je v suteréne a mieša si liek“, či v ďalšej skladbe „Mr. Tambourine Man“ z toho istého roku, v ktorej žiada „vezmi ma na výlet po svojej magickej krúžiacej lodi...“. Dylan sa vyjadril, že fajčil len marihuanu, užívanie tvrdých drog poprel, ale vo svojich textoch zjavne odkazuje aj na drogy.
Potom, ako spolu s Dylanom získali prvé skúsenosti s marihuanou, členovia kapely The Beatles začali v roku 1965 experimentovať s LSD. V tomto období predviedli svojmu publiku aj prvé zvukové efekty psychedélie. Už v roku 1964 využili gitarovú spätnú väzbu v skladbe „I Feel Fine“. Na ich albume z roku 1965 s názvom Rubber Soul počuť v piesni „Norwegian Wood (This Bird Has Flown)“ indický sitar. V roku 1966 skupina vydala singel „Paperback Writer“, na ktorého „B“ strane v skladbe „Rain“ počuť reverznú audio nahrávku. Narážky na užívanie drog sú v ich piesňach „Day Tripper“ (1965), no na albume z roku 1966, Revolver, sú v piesni „Tomorrow Never Knows“ ich slová na túto tému o niečo jasnejšie.
Aj album Pet Sounds (1966) kapely The Beach Boys obsahuje viacero elementov charakterizujúcich psychedéliu aj s jeho rafinovanými experimentami, psychedelickými textami založenými na emocionálnych pohnútkach a pochybnostiach o sebe samom, využívajúc pritom zvukové efekty konvenčných, ale aj nekonvenčných hudobných nástrojov.
náhľad|[[Big Brother and the Holding Company, niekedy v rokoch 1966 – 67: Janis Joplin sedí vpredu.]] náhľad|vľavo|[[Further (bus)|Furthur – autobus, ktorý používali Merry Pranksters počas tripov.]] Od polovice 60. rokov sa psychedelický životný štýl rozvíjal aj v Kalifornii, hlavne v San Franciscu. V meste bola prvá významná továreň na LSD, ktorú založil Owsley Stanley. Vo folkových kluboch v blízkosti Berkeley vznikali nové hudobné scény, kaviarne a nezávislé rozhlasové stanice, ktoré masírovali mienku mládeže a priťahovali slobodomyseľných jedincov do svojho centra. Od roku 1964 sa okolo spisovateľa Kena Keseya vytvárala skupina známa ako The Merry Pranksters, ktorá propagovala užívanie psychedelických drôg. Organizovali partie zvané „Acid Tests“. Šlo o série udalostí, ktoré boli založené na braní dávok LSD, sponzorovaných Stanleyom, sprevádzaných svetelnými show, filmovými projekciami a improvizovanou hudbou známou ako „psychedelická symfónia“. Pranksteri napomáhali popularizácii LSD okružnou jazdou po Amerike na psychedelicky vyzdobenom školskom autobuse. Táto kombinácia zainteresovala do distribúcie drôg hlavné postavy beatového hnutia a propagandou zverejnením ich aktivít tak, ako to bolo v prípade vydania Wolfovej knihy The Electric Kool-Aid Acid Test (1968). thumb|vľavo|[[The Byrds v roku 1968.]] Z kalifornskej folkovej scény pochádzajú aj The Byrds, ale k psychedélii patrili aj britskí bluesoví hudobníci The Yardbirds. Obidve tieto formácie sú dodnes hodnotené ako vplyvné kapely psychedelického rocku. Pokusy s užívaním drog na psychedelickej hudbe posúvali akustickú, na folku založenú interpretáciu smerom k rocku veľmi rýchlo potom, ako v lete roku 1965 The Byrds zelektrizovali Dylanovu pesničku „Mr. Tambourine Man“. Vytvorili tým folk rockový štandard a zároveň ju dostali na vrchol rebríčkov.
Značný počet na kalifornskej báze odchovaných umlecov nasledovali príklad The Byrds a smerovali k folk rocku, do ktorého prinášali vplyvy psychedélie a vyvinuli tak špecifický štýl označovaný ako „zvuk San Francisca“ („San Francisco Sound“). Zvlášť prominentným produktom tohto vývoja boli The Grateful Dead, Country Joe and the Fish, The Great Society, Big Brother and the Holding Company, The Charlatans, Moby Grape, Quicksilver Messenger Service a Jefferson Airplane. V roku 1966 sa The Byrds singlom „Eight Miles High“ rýchlo presunuli od folk rocku k džezu s indickým vplyvom, podfarbeným textovou líniou ktorá bola referenciou k užívaniu psychotropných látok. Výsledkom takejto priamosti bolo obmedzenie vysielania v rádiách, a vznikla podobná reakcia tej, akú mal aj Dylan, ktorý tiež začal používať elektrické hudobné nástroje, aby hral vlastný folk rock v skladbe „Rainy Day Women ♯12 & 35“ s opakujúcim sa refrénom „Everybody must get stoned!“.
V Spojenom kráľovstve sa kapela The Yardbirds s gitaristom Jeffom Beckom pridávaním zvyšujúceho tempa a improvizovaného rozrušeného gregoriánskeho chorálu posúvala do psychedelickej sféry. Prispeli k tomu aj s pomocou world music a čiastočným vplyvom indickej kultúry do ich skladieb akými boli „Still I'm Sad“ (1965) a „Over Under Sideways Down“ (1966). Podobne je tomu u singlov „Heart Full of Soul“ (1965), „Shapes of Things“ (1966) a „Happenings Ten Years Time Ago“ (1966). Čoskoro boli The Yardbirds nasledovaní aj ďalšími formáciami ako Procol Harum, The Moody Blues a The Nice.
Vývoj v Spojených štátoch
thumb|left|[[Bill Graham (promotér)|Bill Graham v roku 1974.]] Hudobná scéna v San Franciscu sa v súvisle vyvíjala v kluboch akými vtedy boli The Fillmore, Avalon Ballroom a The Matrix. Začínali tým, že si na nočné vystúpenia najímali lokálne rockové kapely.
Prvý tzv. „Trips Festival“, ktorý podporovali Merry Pranksters sa konal v januári 1966 v Longshoremen's Hall. Vystúpili tam pred 10 000 divákmi The Grateful Dead a Big Brother and the Holding Company. Hrali to, čo sa dnes označuje ako acid rock aj s charakteristickým siahodlhým neštruktúrovaným inštrumentálnym jam session podporovaným fantáziou namiešanou z LSD. Takisto aj kapela Blue Cheer hrala psychedéliou ovplyvnený rock v blues rockovom štýle. thumb|right Jednou z najvýraznejších postáv, ktorá sa zaslúžila o expanziu psychedelického rocku bol promotér Bill Graham, ktorého prvý rockový koncert v roku 1965 mal na svojom zozname Alana Ginsberga a v tom čase neznámu kapelu Jefferson Airplane. Graham sa stal producentom show v The Fillmore, ktoré zatraktívnili väčšinu význačných kapiel psychedelického rocku. Keď sa mu zdalo, že vo Filmoore dosiahol príliš málo, zorganizoval koncert vo Winterland Ballroome, potom vo Fillmore West (San Francisco) a nakoniec vo Fillmore East (v New York City) kde si prišli zahrať všetci dôležití rockoví umelci z USA a Spojeného kráľovstva. Na týchto podujatiach vzniklo niekoľko významných koncertných albumov.
Hoci San Francisco nesporne bolo centrom americkej psychedelickej hudobnej scény, aj mnoho iných amerických miest významne prispelo k tomuto novému žánru. Prvým psychedelickým singlom, ktorý sa v Spojených štátoch dostal do Top 10 bola v júli roku 1966 pieseň „Psychotic Reaction“ od garážovej kapely Count Five z San Jose. V Los Angeles tiež pôsobilo viacero dôležitých psychedelických zoskupení. Okrem The Byrds k nim patrili Iron Butterfly, Love, Spirit, Captain Beefheart and his Magic Band, The United States of America, The West Coast Pop Art Experimental Band a aj Electric Prunes. no Komerčne sa na najvyššie miesta prebili The Doors, Frank Zappa a jeho kapela The Mothers of Invention, ktorá začlenila psychedéliu do svojich prvých dvoch albumov Freak Out! (1966) a Absolutely Free (1967).
New York tiež na území Štátov prispieval svojimi psychedelickými kapelami, ako boli priekopníci folku The Fugs, The Godz a Pearls Before Swine, no a okrem nich aj Blues Magoos, Blues Project, Lothar and the Hand People a bluesovou hudbou poznačení Vanilla Fudge, ktorí sa stali akousi referenciou pre vývoj začiatkov kapely Deep Purple. V oblasti Detroitu vznikli psychedelické zoskupenia Amboy Dukes, a SRC, a na chcagskej scéne sa vyprofilovali H. P. Lovecraft. Dosť často je v rámci psychedelickej hudobnej scény citovaný Texas, respektíve Austin. Okrem už spomínanej legendy 13th Floor Elevators táto oblasť dala psychedélii umelcov ako sú Bubble Puppy, Lost and Found, The Golden Dawn, The Zakary Thaks a Red Crayola.
Vývoj v Spojenom kráľovstve
Prezentácia psychedelickej hudby v médiách Spojeného kráľovstva v svojich počiatkoch bola obmedzená na rádiá akým bola legenda Radio Luxembourg a na pirátske rozhlasové stanice akou bola napríklad Radio London a hlavne programov, ktoré organizoval ďalší legendárny spíker, DJ John Peel. Nárastu popularity tejto undergroundovej kultúry bol podporený alternatívnymi na týždennej báze vydávanými publikáciami ako napríklad IT (International Times) a OZ magazine, ktoré prezentovali psychedelickú a progresívnu muziku spolu s novými kultúrnymi prúdmi a príslušným životným štýlom. Súčasťou takejto módy boli dlhé vlasy, tričká v divokých farbách zo šopov ako Mr Fish, Granny Takes a Trip, či staré vojenské uniformy z butikov na Carnaby Street (Soho) a Kings Road (Chelsea).