cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ISight
Externá kamera iSight je výnimočná svojim priemyselným dizajnom a podľa Apple i svojou vysokou kvalitou. Je kompatibilná s operačnými systémami Mac OS X, Microsoft Windows a GNU/Linux. Vstavaný mikrofón je však funkčný len v Mac OS X (kvôli použitému proprietárnemu audio protokolu). Interná kamera iSight pracuje plnohodnotne aj v operačných systémoch Windows XP a Windows Vista, keďže Apple poskytuje prostredníctvom Boot Camp ovládače pre tieto systémy.
Voľby do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku v roku 2005
Predseda NR SR svojím rozhodnutím č. 235/2005 Z.z. zo dňa 3. júna 2005 vyhlásil voľby do zastupiteľstiev samosprávnych krajov a voľby predsedov samosprávnych krajov. Deň volieb určil na sobotu 26. novembra 2005. Druhé kolo v prípade volieb županov sa konalo 10. decembra 2005. Účasť v prvom kole dosiahla 18 % oprávnených voličov, účasť v druhom kole dosiahla 11,1 % oprávnených voličov.
Výsledky druhého kola volieb
Kandidáti sú v takom poradí, v akom vyhrali prvé kolo volieb.
Pokresťančovanie
Pokresťančovanie (iné názvy: christianizácia, kristianizácia, christianizovanie, kristianizovanie, s len dokonavým významom aj pokresťančenie [resp. zastarano pokresťanenie]) môže byť:
Christianizácia (iné názvy: kristianizácia, christianizovanie, kristianizovanie) môže byť aj v užšom zmysle historické masové obracanie (či bytie obracaný) celých etník či národov na kresťanstvo, pozri pod christianizácia (šírenie kresťanstva)
Cresserons
Cresserons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1210 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1990
Majstrovstvá sveta v hádzanej žien 1990 boli v poradí 10. Majstrovstvá sveta v hádzanej žien, ktoré organizuje Medzinárodná hádzanárska federácia (IHF). Konali sa v Soule, v Kórejskej republike, v dňoch od 24. novembra4. decembra 1990, za účasti 16 tímov. Nováčikom turnaja boli družstvá Angoly a Švédska. Kórejská republika bola prvá ázijská krajina, ktorá hostila svetový šampionát. Titul obhájil, ktorý vo finále zvíťazil nad.
Konečné poradie
Pozn: Na LOH 1992 nakoniec postúpili aj Rakúsko (NDR a NSR sa zlúčili) a Nórsko (nahradilo suspendovanú Juhosláviu).
4710 Wade
4710 Wade je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil Robert McNaught 4. januára 1989.
ESO Hotel
thumb ESO Hotel (European Southern Observatory) v púšti Atacama v Čile od architektonickej kancelárie Auer+Weber je vo svojej podstate pozoruhodným projektom. Pojem hotel nie je úplne presný, pretože budova neslúži verejnosti, ale vedcom a astronómom, ktorí tu pracujú s jedným z najväčších teleskopických ďalekohľadov na svete.
Umiestnenie
ESO Hotel (European Southern Observatory) stojí v Cerro Paranal, čilských Andách v púšti Atacama. Toto miesto sa nachádza 120 km južne od najbližšieho mesta, pobrežného sídla Antofagasta, a 12km západne od Tichého Oceánu. Silný vietor, ktorý prúdi od Ánd smerom k Pacifiku, tu dosahuje priemernú rýchlosť 40km/h. Teploty sa tu pohybujú v rozpätí od -10°C v noci v zime až po 25°C cez letný deň. Takisto tu bývajú časté zemetrasenia s magnitúdou až 8,5 stupňa Richterovej stupnice.
Inšpirácia
Architekti hľadali inšpiráciu v podzemí. Ich záchytnými bodmi boli hlavne historické vzory, ako podzemné jaskynné obydlia v Číne a indiánske obydlia v útesoch v Mesa Verde. Tiež študovali sopečné jaskyne, ktoré inšpirovali Ceasara Manriqua pri jeho práci v Lanzarote, ako aj skulptúry od Richarda Serra. Serrove skulptúry boli obzvlášť dôležité pre ich dizajn. Konfrontovali topografiu s geometriou, a rovnakým spôsobom čelili geografickým, topografickým a klimatickým výzvam danej situácie. Začlenili pozitívne aspekty tejto obrovskej krajiny do budovy.
V populárnej kultúre
Exteriér hotela bol predstavený vo filme Jamesa Bonda z roku 2008 Quantum of Solace, v ktorom bola štruktúra vykreslená ako fiktívny ekologický hotel v Bolívii.
Pre zábery zostrojil tím vizuálnych efektov miniatúrny model hotela, pri ktorom je hotel vo filme zničený požiarom.
NGC 5387
NGC 5387 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 8. mája 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Univerzálne navrhovanie
Univerzálne navrhovanie alebo navrhovanie pre všetkých  je bezbariérové navrhovanie (t. j. navrhovanie stavieb, prostredí, výrobkov, programov a služieb pre všetkých - resp. pre čo najviac ľudí - bez ohľadu na telesné danosti, zdravotný stav či vek), pri ktorom predmet navrhovania nepodlieha špeciálnemu prispôsobeniu pre jednu skupinu ľudí. Príkladom univerzálneho navrhovania je jeden prístup k vchodu vhodný aj pre postihnutých aj pre nepostihnutých, opakom univerzálneho navrhovania sú schody ku vchodu určené pre nepostihnutých a vedľa nich rampa pre postihnutých.
Vozíčkari, starší ľudia, slabozrakí, nevidiaci, deti, ľudia trpiaci nadmernou obezitou, ľudia s dočasným zranením ako napr. zlomená noha, nepočujúci, všetci majú svoje požiadavky bežného denného života, ktoré sa im Universal design snaží zohľadniť.
Laclavský potok
Prameň
Pramení v pohorí Žiar, v podcelku Sokol, na juhozápadnom svahu Bukovca (620 m n. m.) v nadmorskej výške približne 525 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom do osady Trhanová, kde vstupuje do Turčianskej kotliny, na krátkom úseku tečie východojuhovýchodným smerom, podteká cestu II. triedy č. 519 a zľava priberá krátky prítok vznikajúci pod kótou 540,4 m. Následne sa stáča prechodne na juhovýchod, ďalej na východojuhovýchod a východ. Napokon sa stáča severovýchodným smerom, podteká cestu III. triedy z Abramovej do Ivančinej, preteká okrajom intravilánu osady Laclavá a v jej blízkosti ústi v nadmorskej výške cca 444,5 m n. m. do Turca.
Acetál
náhľad|Štruktúra acetálu. Acetál je typ organickej zlúčeniny, ktorého základom je derivát aldehydov. Ich všeobecný vzorec je R1CH(OR)2, kde R1 môže byť vodík, alkyl alebo aryl. Jednotlivé acetály sú bezfarebné, príjemne voňajúce kvapalné látky. Používajú sa v organických syntézach.
Acetály sa pripravujú chemickou reakciou alkoholov s aldehydmi. Reakcia prebieha častokrát pri kyslej katalýze (napríklad reakcia formaldehydu a metanolu). Medziproduktom reakcie sú nestále hemiacetály:
Reakciou alkoholu s ketónmi potom vznikajú ketály. Ketály sú podskupinou acetálov. Ich všeobecný vzorec je R2C(OR)2, kde R je uhľovodíkový zvyšok (nie vodík).
Rila
Rila (po bulharsky Рила) je pohorie v juhovýchodnej Európe na Balkánskom polostrove. Musala dosahuje výšku, čím je najvyšším vrchom celého Balkánu.
Charakteristika
Nachádza sa v juhozápadnom Bulharsku a množstvo vrcholov, presahujúcich  a horských jazier mu dáva veľhorský charakter.
Pohorie sa člení na časti:
Ochrana prírody
Väčšina územia patrí do Národného parku Rila.
Psychiatria
235px|right|thumb
Psychiatria je oblasť medicíny zaoberajúca sa rozpoznávaním, prevenciou a liečbou duševných porúch. Vývoj modernej psychiatrie ako vedy i lekárskej praxe má odrážať postupné odbúravanie priepasti medzi duševne chorým jedincom a jeho sociálnym prostredím. Práve preto je psychiatria nevyhnutne postavená na interdisciplinárnom prístupe, a to ako vo výskume a teórii, tak aj v praxi. Vďaka svojim sociálnym aspektom a závislosti na kultúrnom prostredí je psychiatria vedou, ktorá neustále prechádza množstvom významných premien, týkajúcich sa prístupu k diagnostike, taxonómii duševných porúch, liečbe i k pacientovi samotnému.
Staroveká psychiatria vznikla už v 5. storočí pred Kr. V tom čase panovala mienka, že psychotické poruchy majú nadprirodzený pôvod. Úloha „liečiť“ duševné choroby teda pripadala predovšetkým kňazom. V stredoveku začali po prvý raz vznikať zariadenia pre duševne chorých podobné väzniciam, ktoré postihnutým poskytovali v prvom rade prístrešie, no prebiehali v nich i akési prvotné pokusy o systematickú liečbu. S príchodom 18. storočia sa v zariadeniach pre duševne chorých začali využívať prepracovanejšie metódy. Výsledkom bolo, že počas 19. storočia populácia psychiatrických pacientov masívne vzrástla. To však malo za následok zníženie kvality starostlivosti o pacientov, čo viedlo k poškodeniu reputácie psychiatrie samotnej. V 20. storočí nastali dve zmeny, ktoré boli pre psychiatriu zásadnými medzníkmi. Jedným z nich bolo znovuvynorenie biologického ponímania duševných porúch, druhým vypracovanie ich klasifikácie. Tým, že sa psychiatria posunula do sféry exaktných vied, zmenilo sa jej celkové smerovanie a následne i povaha vzťahu lekár-pacient. To, že sa tieto zmeny nestretli v spoločnosti výlučne len s pozitívnym ohlasom, bolo podnetom k vzniku antipsychiatrických hnutí. Posuny v postojoch, spolu so zavedením psychiatrickej medikácie, postupne viedli k deinštitucionalizácii psychiatrickej starostilvosti.
Pacienti, u ktorých následky a príznaky duševnej choroby pretrvávali aj po prepustení zo zariadenia, však často vďaka neschopnosti sociálne sa adaptovať končievali na dne sociálneho rebríčka, vo väzniciach alebo ako bezdomovci. Napr. na Slovensku títo jedinci často prežívajú zvyšok života v zariadeniach sociálnej starostlivosti. Za najžiaducejší zdravotnícky prístup k tomuto problému sa v súčasnej dobe považuje tzv. komunitná starostlivosť o duševne chorých (krízové služby, denné a nočné centrá, stacionáre). Na Slovensku je takýchto zariadení stále nedostatok, a to najmä z dôvodu nedostatočných financií a limitov stanovených poisťovňami.
Požiadavky na komunitnú starostlivosť vystupujú do popredia najmä v súčasnej dobe, kedy nastávajú zásadné zmeny v prístupoch k diagnostikovaniu i liečbe psychiatrických porúch, v zmysle čoraz väčšieho zvažovania rovnováhy medzi biologickým a sociálnym náhľadom na duševnú chorobu a jedinca, ktorý ňou trpí. Pri hľadaní správnych ciest napomáha neustály výskum vo všetkých kľúčových oblastiach, menovite v oblasti vzniku a rozvoja psychiatrických ochorení, ich klasifikácie a, samozrejme, ich liečby.
Zameranie a predmet psychiatrie
Pojem „psychiatria“ zaviedol v roku 1808 nemecký lekár a vedec Johann Christian Reil a odvtedy označuje jednu zo špeciálnych podoblastí medicíny, ktorej zvláštnosťou je sprostredkovávanie prepojenia medzi svetom videného z pohľadu sociálneho kontextu a svetom tak, ako ho vidí jedinec trpiaci duševnou poruchou. Byť odborníkom v psychiatrii nevyhnutne znamená dokázať skĺbiť poznatky sociálnych a biologických vied. Tým sa psychiatri líšia od iných odborníkov v oblasti medicíny, ale aj od ďalších profesií zaoberajúcich sa duševným zdravím a prácou s duševne chorými osobami.
Centrom záujmu psychiatrie je fungovanie rôznych orgánov a systémov v tele jedinca vo vzťahu k pacientovmu subjektívnemu prežívaniu ako aj k jeho objektívnym fyziologickým procesom. Duševné poruchy, ktorými sa táto disciplína zaoberá, však nezahŕňajú len akútne patologické duševné stavy a choroby, ale aj pretrvávajúce stavy ako poruchy osobnosti či závažné poruchy učenia. Tento predmet psychiatrie sa (na rozdiel od dramaticky sa vyvíjajúceho prístupu k diagnóze a liečbe) od počiatku jej vzniku veľmi nezmenil. Napriek pretrvávajúcemu zdôrazňovaniu nevyhnutnosti sústrediť sa na oba spomínané zdroje psychiatrie (biologický a sociálny) v súčasnej dobe následkom výskumu celkovo dochádza k upevňovaniu pozície psychiatrie v systéme medicínskych vied, čo znamená, že do popredia vystupuje biologické hľadisko.
Východiská psychiatrickej praxe
Psychiatria ako jedno z odvetví medicíny využíva poznatky z oblastí neurovied, psychológie, medicíny, biológie a farmakológie. Súčasne by sa dala popísať ako spojovací článok medzi neurológiou a psychológiou. V porovnaní s inými lekárskymi profesiami kladú psychiatri zvláštny dôraz na povahu vzťahu lekár-pacient. Zúčastňujú sa taktiež výcvikov v psychoterapii a iných terapeutických komunikačných technikách. Od psychológov sa odlišujú svojím plnohodnotným lekárskym vzdelaním a kvalifikáciou, ktorá im umožňuje predpisovať lieky, požadovať vykonanie laboratórnych testov, využívať prístrojové zobrazovacie metódy a vykonávať lekárske prehliadky.
Etické otázky
Psychiatria má podobne ako mnohé iné profesie stanovený všeobecný etický kódex, ktorým sa riadia odborníci na celom svete. Vydáva ho Svetová psychiatrická asociácia (WPA), ktorej členom je aj Slovenská psychiatrická spoločnosť. Kódex pôvodne vznikol v roku 1977 skrz tzv. Havajskú deklaráciu a odvtedy bol niekoľkokrát zrevidovaný a rozšírený: v roku 1983 vo Viedni, 1996 v Madride, 1999 v Hamburgu a napokon v roku 2002 v Jokohame. Text zahŕňa také dôležité body ako vypracovávanie hodnotiacich posudkov o pacientovi, využívanie najnovších poznatkov, rešpektovanie ľudskej dôstojnosti duševne nespôsobilých jedincov, dôvernosť informácií, etika výskumu, interrupcia s cieľom pohlavne selektovať, eutanázia, transplantácia orgánov, mučenie, trest smrti, vzťah k médiám, genetický výskum a etnická či kultúrna diskriminácia. Zavedenie medzinárodného etického kódexu možno chápať aj ako reakciu na rozporuplnosti, ktoré vždy sprevádzali aplikáciu psychiatrie v praxi. Slovenská psychiatrická spoločnosť stále pracuje na zostavení vlastného etického kódexu, pričom vychádza z dokumentov medzinárodných odborných asociácií, ktorých je členom (okrem WPA je to napríklad aj Európska únia lekárov-špecialistov UEMS či Európska psychiatrická spoločnosť AEP), ako aj z platných kódexov odborných psychiatrických spoločností iných štátov.
Špeciálne odvetvia psychiatrie
V rámci psychiatrie jestvujú rôzne poddisciplíny či teoretické prístupy. Patria medzi ne predovšetkým:
Starovek
Až do čias antického Grécka a Ríma vysvetľovali ľudia výskyt duševných porúch, predovšetkým tých s psychotickou symptomatikou, ako dielo nadprirodzených síl a posadnutie zlými duchmi. Okrem rôznych zaháňacích rituálov však už tu nájdeme správy o zvláštnych postupoch, ktorými boli liečené. Medzi ne patria napríklad hypnotické či davovo sugestívne postupy užívané v starovekom Egypte, alebo grécke chrámy boha Asklépia, kde boli postihnutí liečení pomocou tzv. „chrámového spánku“. Prvá zmienka o presvedčení, že „sídlom duše“ je mozog, pochádza už zo starovekej Indie. Prvé príručky týkajúce sa duševných porúch sú však dielom Grékov. V 4. storočí pred Kr. prišiel s teóriou o fyziologických abnormalitách ako príčine duševných porúch Hippokrates. Skúmanie v tomto smere však ustalo s úpadkom Rímskej ríše. Náboženskí vodcovia a ostatní sa pri snahe o odstránenie duševných porúch opäť vrátili k pradávnym exorcistickým praktikám, ktoré často zahŕňali drsné a kruté barbarské metódy.
Stredovek
Prvé psychiatrické zariadenia sa stavali v stredovekom islamskom svete už od 8. storočia. Prvá takáto liečebňa bola postavená v Bagdade v roku 705, nasledoval Fes a za ním Káhira. Na rozdiel od kresťanských lekárov, ktorí sa spoliehali na démonologické vysvetlenia duševných chorôb, moslimskí lekári kládli dôraz na klinické poznatky. Pre psychiatriu znamenali veľký pokrok. Ako prví poskytovali duševne chorým osobám istý druh psychoterapie a morálnu liečbu (s ktorou neskôr prišiel zakladateľ modernej psychiatrie Philippe Pinel), sprevádzanú rôznymi ďalšími, prekvapivo modernými postupmi ako kúpele, medikácia, muzikoterapia či pracovná terapia. V 10.storočí sa perzský lekár al-Razi (latinsky Rhazes) pokúsil pri liečbe duševne chorých pacientov skombinovať fyziologické koncepcie s psychologickými metódami. Okrem toho v tom istom čase iný, arabský lekár menom Najab ud-din Muhammad ako prvý popísal celý rad duševných porúch, ako napríklad zmiešaná manicko-depresívna fáza, neuróza, priapizmus, sexuálna impotencia, psychóza či mánia.
V 11. storočí ďalší slávny perzský lekár Ibn Síná (latinsky Avicenna) objavil psychofyziologické postupy v liečbe chorôb s určitým emočným aspektom a vynašiel systém, pomocou ktorého bolo možné prepojiť zmeny v pulzovej frekvencii s vnútorným emočným prežívaním. Jeho postupy v tejto oblasti sú považované za akési prekurzory Jungovho slovne-asociačného experimentu z konca 19. storočia. Avicennu možno tiež považovať za priekopníka neuropsychiatrie, nakoľko ako prvý popísal skupinu neuropsychiatrických stavov, medzi ktoré patria napríklad halucinácie, nespavosť, mánia, nočné mory, melanchólia, demencia, epilepsia, paralýza, mozgová porážka, závrat či tremor.
Počiatky novoveku
150px|right|thumb|Francúz [[Philippe Pinel je často považovaný za otca modernej psychiatrie, pretože, ako sa o ňom bežne tvrdí, "vyslobodil duševne chorých z reťazí".]]
V roku 1656 zriadil francúzsky kráľ Ľudovít XIV. systém verejných nemocníc, ale rovnako ako v Anglicku v nich neprebiehali prakticky žiadne skutočné pokusy o liečbu. V roku 1758 napísal anglický lekár William Battie svoju Treatise on Madness („Rozpravu o šialenstve“), v ktorej vyzdvihol potrebu využívania liečebných postupov v útulkoch pre „bláznov“. O tridsať rokov neskôr dostalo Anglicko panovníka, o ktorom samotnom je známe, že trpel duševnou poruchou. Po tom, čo sa Jurajovi III. úspešne podarilo dosiahnuť štádium remisie, začali byť psychické poruchy konečne vnímané ako niečo, čo sa dá úspešne vyliečiť.
S príchodom roku 1792 vystúpil na scénu slávny francúzsky lekár Philippe Pinel, ktorý je vďaka zavedeniu a hlásaniu humánneho prístupu (tzv. „morálnej liečby“) k osobám trpiacim duševnou poruchou, konečne „vyslobodených z reťazí“, mnohými považovaný za otca modernej psychiatrie. Metódy predstavené Pinelom si osvojil Angličan William Tuke, ktorý ešte v tom roku otvoril v Yorku ústav s názvom Retreat, slúžiaci následne ako model humánnej starostlivosti o duševne chorých na celom svete, napríklad aj v Spojených štátoch.
19. storočie
S príchodom 19. storočia dosahoval počet pacientov v anglických s francúzskych útulkoch dohromady len niekoľko stoviek. K jeho koncu sa ich počet dramaticky zvýšil na stovky tisícok osôb. Psychiatrické nemocnice v Spojených štátoch hostili v roku 1904 okolo 150,000 pacientov. Nemecky hovoriace krajiny mali dorhomady vybudovaných viac než 400 štátnych a súkromných azylových zariadení. Takéto zariadenia boli kritickým východiskom vývoja psychiatrie a psychiatrickej praxe po celom svete.
Na správe útulkov sa často podieľali univerzity. Vďaka tejto spolupráci sa Nemecko čoskoro začalo hemžiť zástupmi vzájomne si konkurujúcich psychiatrov. Počas 19. storočia zastávala táto krajina na poli psychiatrie vedúce postavenie. Nachádzalo sa tu viac než dvadsať rôznych univerzít bojujúcich o popredné postavenie v rámci vedeckého pokroku. Kvôli nedostatku regulácie systému útulkov na celonárodnej úrovni však v Nemecku chýbala akákoľvek centralizovaná organizácia psychiatrie samotnej. To isté platilo aj pre správu útulkových zariadení vo Veľkej Británii. Výsledkom bolo spomalené napredovanie a šírenie nových myšlienok v rámci psychiatrie i celej oblasti medicíny.
V roku 1838 Francúzsko vydalo legislatívu upravujúcu jednak podmienky prijatia do azylov pre duševne chorých, jednak služby, ktoré mali útulky poskytovať. Od roku 1840 sa koncepcia útulku ako primárne terapeutického zariadenia rozšírila na celú Európu a Spojené štáty americké.
Klasifikácia porúch a návrat k biologickej koncepcii
20. storočie so sebou prinieslo novú podobu psychiatrie. Na povrch sa začali vynárať nové pohľady na duševné poruchy. Pomlku medzi dvomi tvárami psychiatrie do istej miery ilustrujú profesionálne začiatky nemeckého psychiatra Emila Kraepelina. Kreapelina pôvodne veľmi priťahovala psychológia a koncepty anatomickej psychiatrie ignoroval. Keď sa však stal profesorom psychiatrie a následne ostal pracovať na univerzitnej psychiatrickej klinike, jeho záujem o čistú psychológiu začal upadať. Rozhodol sa predstaviť svetu plán pre výstavbu značne komplexnejšieho pojatia psychiatrie. Okrem toho začal študovať a podporovať myšlienku klasifikácie duševných porúch, na ktorej už pred ním pracoval Karl Ludwig Kahlbaum.
Základné princípy ukryté za biologickou psychiatriou, podľa ktorých boli rôzne psychické poruchy vo svojej podstate biologického pôvodu, sa rozvinuli do novej koncepcie „nervov“ a z psychiatrie sa stala neotesaná verzia neurológie či neuropsychiatrie. Po smrti Sigmunda Freuda sa začali postupne zakoreňovať i myšlienky vychádzajúce z psychoanalýzy. Psychoanalytická teória sa psychiatrom pozdávala najmä vďaka tomu, že umožňovala liečiť pacientov v rámci privátnej praxe, namiesto pobytu v útulkoch. Treba však podotknúť, že do 70. rokov postupne ustúpila do ústrania ako jedna z menej používaných metód.
Dôležitým faktom ostáva, že v tomto období nastalo znovuzrodenie biologickej koncepcie psychiatrie. Veľmi významným medzníkom bol masívny rozvoj psychofarmakológie po tom, čo farmakológ nemeckého pôvodu Otto Loewi objavil prvý neurotransmiter – acetylcholín. V roku 1952 spôsobil objav týkajúci sa využitia chlorpromazínu pri liečbe schizofrénie revolúciu v liečbe tejto choroby. Podobne revolučným bol objav uhličitanu lítnatého štyri roky dozadu, ktorý sa zas osvedčil pri stabilizácii náladových výkyvov u bipolárnej manicko-depresívnej poruchy. V 80. rokoch sa v psychiatrii začali využívať prístrojové zobrazovacie metódy.
Psychoterapia sa začala javiť ako východisko psychosociálnych problémov. Gény sa opäť v očiach výskumu stali jedným z potenciálnych faktorov u duševných porúch. Na postupnom odhaľovaní týchto faktorov mal zásluhu rozvoj molekulárnej biológie. V roku 1995 boli ohlásené objavy génov prispievajúcich k vzniku schizofrénie na chromozóme podieľajúce sa na vzniku bipolárnej poruchy na chromozómoch 18 a 21.
Smerom k súčasnosti
V krajinách ako Spojené štáty predstavovalo prepúšťanie duševne chorých pacientov z nemocníc značný problém, nakoľko sa títo jedinci nedokázali sociálne adaptovať a často končili na ulici alebo vo väzniciach. Podľa štúdií z 80. rokov tvoril podiel duševne chorých 33 % populácie bezdomovcov a 14 % populácie väzňov.
Ako všetky medicínske oblasti, aj psychiatria si vyžaduje neustály intenzívny výskum ohľadom svojich porúch, ich príčin, klasifikácií a liečebných postupov vonkajších faktorov musí ľudský mozog spracovávať a organizovať aj jedincove priania, túžby, obavy, predstavy či pocity. Neľahkou úlohou psychiatrie je pokúsiť sa systematicky porozumieť všetkým týmto faktorom tak, aby bolo možné ich skúmať jednak klinicky, jednak psychologicky.
Psychiatria vo výskume a v praxi
200px|right|thumb|Magnetická rezonancia je jednou z bežne užívaných zobrazovacích metód v psychiatrii.
Profesia psychiatra
Rovnako ako u všetkých medicínskych oblastí, praktickí lekári môžu bežne diagnostikovať duševné poruchy a predpisovať liečebné postupy postavené na princípoch psychiatrie. Psychiatri sú lekári špecializujúci sa na oblasť psychiatrie a majú oprávnenie pristupovať k liečbe duševných porúch s využitím biomedickej perspektívy. Okrem toho môžu absolvovať odborný výcvik v psychoterapii, ako napríklad v psychoanalýze či kognitívno-behaviorálnej terapii. Čo ich však odlišuje od ostatných profesií založených na práci s duševne chorými je ich lekárske vzdelanie, prístup k lekárskym laboratóriám a možnosť predpisovať lieky.
Výskum
Výskum na poli psychiatrie je už vo svojej podstate nevyhnutne interdisciplinárny. Vo všeobecnosti možno povedať, že v sebe spája sociálne, biologické a psychologické aspekty, v snahe dospieť k zisteniu, ako sa rôzne faktory s nimi spojené podieľajú na vzniku psychiatrických ochorení. Jestvuje množstvo výskumných inštitúcií a publikácií, ktoré sa venujú práve takémuto interdisciplinárnemu skúmaniu psychických porúch v kontexte psychiatrie. Pod dohľadom kontrolných výborov zaoberajúcich sa etickými aspektmi prebiehajú v psychiatrii výskumy ohľadom rôznych oblastí, ako sú prístrojové zobrazovacie metódy, genetika či psychofarmakológia, ktoré pomáhajú zvyšovať diagnostickú presnosť, objavovať nové liečebné postupy a klasifikovať prípadné novoobjavené poruchy.
Diagnostické systémy
Diagnostikovanie psychiatrických nálezov prebieha v rámci rôznych situácií a prostredí a vykonávať ho môžu rôzni odborníci v oblasti zdravotníctva. Z toho vyplýva, že priebeh zisťovania diagnózy sa môže rôzniť, predovšetkým v závislosti od spomínaných faktorov. Najtypickejším postupom ale ostáva využitie diferenciačných diagnóz, v rámci ktorých sa získava somatická, psychopatologická a psychosociálna, osobná i rodinná anamnéza pacienta, vykonajú sa merania pomocou zobrazovacích metód alebo iných neurofyziologických postupov a administrujú sa osobnostné a výkonové (kognitívne) testy. Okrem toho sa v súčasnosti začínajú pri diagnostikovaní využívať aj informácie z oblasti genetiky. Využíva sa pritom koncepcia relatívne stabilného, biologicky determinovaného podkladu ľudského správania, tzv. endofenotypu. Účelom výskumov je zistiť, či v sebe určité endofenotypy nesú predispozície k určitým psychopatologickým stavom.
Diagnostické príručky
V súčasnosti sa pri diagnostike duševných porúch a patologických stavov používajú tri hlavné diagnostické manuály. Na Slovensku je to v prvom rade '''10. revízia Medzinárodnej klasifikácie chorôb známa pod označením MKCH-10''', ktorú vydáva Svetová zdravotnícka organizácia WHO. Pod písmenom F v nej nájdeme kapitolu týkajúcu sa duševných porúch a porúch správania využívanú na celom svete.
Systém klasifikácie uvedený v MKN-10 býva často porovnávaný s americkým systémom DSM-IV (štvrtá revízia Diagnostického a štatistického manuálu duševných porúch), vydávaným spoločnosťou American Psychiatric Association. Na rozdiel od MKN sa DSM sústredí výlučne len na psychiatrické patologické stavy a slúži ako hlavný nástroj diagnózy v Spojených štátoch amerických. Tretím, u nás najmenej známym medzinárodným systémom je Čínska klasifikácia duševných porúch, vydávaná Čínskou psychiatrickou spoločnosťou.
Oficiálnym účelom diagnostických manuálov je predovšetkým stanoviť prenosné, klinicky využiteľné kategórie a kritériá, aby v diagnóze duševných porúch panovala čo najväčšia zhoda a aby sa podľa možnosti dodržiavali dopredu stanovené štandardy. Etiológia konkrétnej poruchy je pritom ponechaná stranou. Skutočnosťou však ostáva, že stanovené kategórie sú tak či onak postavené na istých špecifických teoretických konceptoch a údajoch. Okrem toho sú značne široké a často dovoľujú pre diagnostikovanie tej či onej poruchy celý rad možných symptomatických kombinácií, nehovoriac o tom, že mnohé z kategórií sa v tomto ohľade výrazne prekrývajú a pre niektoré je typická komorbidita (spoločný výskyt).
Vo všeobecnosti
Osoby s psychiatrickou diagnózou sa v závislosti od situácie bežne označujú ako pacienti alebo klienti. Do psychiatrickej starostlivosti sa môžu dostať niekoľkými spôsobmi, pričom najčastejšie prichádzajú sami alebo na základe odporúčania praktického lekára (u dospelých jedincov). Ďalšími typickými cestami sú odporúčania nemocničného personálu, súdne nariadenia či nedobrovoľný vstup (zvyčajne v prípade akútneho nebezpečného krízového stavu, aj keď to záleží od legislatívy tej-ktorej krajiny).
Bez ohľadu na okolnosti je prvým krokom psychiatra vždy zhodnotenie duševného a fyzického stavu osoby. To spravidla zahŕňa rozhovor s pacientom a často aj získavanie informácií z ďalších zdrojov, predovšetkým od predchádzajúcich zdravotných a sociálnych pracovníkov, príbuzných, ďalších blízkych osôb, príslušníkov polície atď. Účelom fyzickej prehliadky je v prvom rade okrem iného zistiť či vylúčiť možné pôsobenie iných patologických stavov, ako napríklad ochorenie štítnej žľazy či mozgový nádor, alebo objaviť prípadné znaky sebapoškodzovania. Toto vyšetrenie nemusí výlučne vykonávať psychiater, obzvlášť ak zahŕňa krvné testy či medicínske zobrazovacie postupy.
Ako všetky ostatné typy medikácie, aj psychofarmaká môžu u pacientov spôsobovať vážne nežiaduce účinky. Preto často vyžadujú klinický monitoring v zmysle zisťovania krvného obrazu alebo hladiny lítia v krvnej plazme (u pacientov užívajúcich lítiové soli), či monitorovanie funkcií obličiek a štítnej žľazy. U niektorých obzvlášť závažných stavov s ťažkými následkami sa niekedy užíva elektrokonvulzívna terapia (EKT, ECT; označenie „elektrošoky“ sa už nepovažuje za vhodné), a to najmä v prípadoch rezistencie voči medikácii.
Účinnosť psychiatrickej medikácie v konfrontácii s nežiaducimi účinkami býva otázkou diskusie, rovnako ako vplyv a postavenie farmaceutických spoločností v systéme predpisovacích návykov lekárov. Rovnako sa niekedy diskutuje o otázkach nútenej medikácie, ktorá je u psychiatrických pacientov v porovnaní s inými diagnostickými oblasťami oveľa častejšia a u niektorých diagnóz pomerne bežná, čo sa odôvodňuje neprítomnosťou náhľadu pacienta na chorobu. U množstva duševných porúch, predovšetkým z radu psychóz (nie však výlučne), býva u pacienta kontakt s realitou narušený tak závažne, že u seba nepostrehuje nijaké znaky patológie, a teda nevidí v užívaní liekov žiadny význam. Okrem toho psychopatologické stavy často postihujú samotné psychické procesy a funkcie, ktoré sa podieľajú na utváraní pacientovho slobodného rozhodnutia užívať lieky, ako kognitívne procesy, emócie, vôľa či rôzne aspekty motivácie.
Ústavná zdravotnícka starostlivosť
Ústavná starostlivosť zahŕňa prijatie a pobyt pacienta na lôžkovom oddelení nemocnice alebo iného zdravotníckeho zariadenia. Na Slovensku sa môže poskytovať v rámci psychiatrických oddelení nemocníc, samotných psychiatrických nemocníc či kliník, psychiatrických liečební, protialkoholických liečební, psychiatrických oddelení pre ochrannú liečbu, zariadení sociálnych služieb so zvýšenou psychiatrickou starostlivosťou a zariadení pre ťažko sociálne postihnutých drogovo závislých a postprocesuálnych pacientov (pacientov s osobnostným, kognitívnym a inak psychicky adaptačným defektom, ktorý je následkom prekonanej psychickej poruchy). Psychiatrické oddelenia v nemocničných zariadeniach sa v základnom ponímaní delia na oddelenia pre dospelých, oddelenia pre deti a dorast, oddelenia gerontopsychiatrické, doliečovacie, rehabilitačné a oddelenia pre liečbu drogových závislostí. Psychiatrické liečebne slúžia predovšetkým dlhodobo chronickým pacientom a poskytujú dlhodobú hospitalizáciu (3 až 6 mesiacov), v nevyhnutnom prípade až dlhodobú detenciu.
Do ústavnej starostlivosti môžu byť osoby prijaté nedobrovoľne i dobrovoľne, v závislosti na okolnostiach. Oddelenia ústavných zariadení môžu byť uzavreté (v prípade rizika agresie alebo ohrozenia vlastného bezpečia) alebo otvorené, mužské, ženské, alebo zmiešané. Pacienti v ústavnej starostlivosti sú posudzovaní ohľadom spôsobilosti a stupňa rizika, sú pod neustálym lekárskym dohľadom, zvyčajne užívajú medikáciu a dohliada na nich interdisciplinárny tím pracovníkov, ktorý bežne zahŕňa lekárov, psychiatrické zdravotné sestry, klinických psychológov, psychoterapeutov, ďalších terapeutov a sociálnych pracovníkov. Osoby vyhodnotené ako obzvlášť rizikové v zmysle spôsobovania ujmy sebe či druhým môžu byť pod neustálym dozorom, možno na nich dokonca uplatniť fyzické obmedzenia. Vychádzky, samostatné či v sprievode inej osoby, sú povoľované tiež na základe posudku o stave pacienta.
Ambulantná starostlivosť
Ambulantná starostlivosť zahŕňa pravidelné krátkodobé návštevy klinického odborníka v rámci jeho ordinácie. Návšteva môže zahŕňať rozhovor s pacientom ohľadom zmien jeho stavu od predchádzajúceho vyšetrenia, psychoterapeutické sedenie, či vyhodnotenie výsledkov medikácie a prípadné zváženie jej odstavenia či zmeny. Počet návštev za určitý čas môže byť veľmi rôzny a prirodzene závisí na type, závažnosti a stabilite stavu, ktorým osoba trpí, ako aj na rozhodnutí samotného klienta či poskytovateľa ambulantnej starostlivosti.
V terapeutickom prístupe sa lekári-psychiatri v súčasnej dobe značne spoliehajú na farmakoterapiu, čo odráža akcentovaný medicínsky aspekt tejto disciplíny i prevahu biologickej perspektívy v psychiatrii, pričom psychoterapeutické postupy ustupujú do úzadia, prípadne sú ponechávané v rukách ďalších odborníkov, predovšetkým psychológov.
Medzi zvláštne zariadenia špecializovanej ambulantnej psychiatrickej starostlivosti patria aj vyššie spomínané zariadenia komunitnej starostlivosti, ktoré sú na Slovensku reprezentované predovšetkým psychiatrickými stacionármi. V nich sa pacientom počas dňa poskytuje komplexná psychiatrická liečba s dôrazom na psychoterapiu a psychiatrickú rehabilitáciu. Cieľom tejto starostlivosti je predovšetkým sprostredkovanie čo najúspešnejšej pracovnej či sociálnej reintegrácie duševne chorých do spoločnosti.
Šimon Jozef Geiger
Šimon Jozef Geiger (Simon Josephus) (*  Slovensko?) bol medikováč.
Životopis
Medikováč v Banskej Bystrici. Meštianske práva získal v Banskej Bystrici (7. september 1813).
20 Exchange Place
20 Exchange Place je 59-poschodová budova v štýle art deco v meste New York. Budova bola postavená v rokoch 1930 – 1931 a pôvodne niesla meno City Bank - Farmers Trust Building.
Hlavné informácie
thumb|right|Citi Bank Farmers Trust Building Architekti:	               Cross & Cross
Rok vzniku návrhu:		1929
Rok realizácie:			1930 – 1931
Pôvodný developer:		City Bank-Farmers Trust
Súčasný developer:		Metro Loft Management
Spánková kosť
thumb|Spánková kosť, pohľad zboku a z vonkajšej strany Spánková kosť je párová kosť zložitej stavby. Tvorí časť bočnej steny a spodiny lebky a obsahuje polohovosluchový ústroj (organum vestibulocochleare). Skladá sa z 3 častí, ktoré osifikujú samostatne a zrastajú do jednej kosti počas prvého roku života. Stopy po miestach zrastu zostávajú po celý život v podobe švov a štrbín.
Spánkovú kosť tvoria: Jednotlivé časti spánkovej kosti sa líšia spôsobom osifikácie a zrastajú až po narodení, preto sa označujú termínom "kosti".
NGC 5389
NGC 5389 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 24. apríla 1789.
4465 Rodita
4465 Rodita je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil B. A. Burnasheva 14. októbra 1969.
NGC 5389
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12.
20 Exchange Place
Hlavné informácie
Dištrikt:				Lower Manhattan
Opatov (okres Svitavy)
Opatov je obec v Česku v okrese Svitavy v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 182 obyvateľov, z toho 603 mužov a 579 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 39,2 roka, ženy 38,9 roka).
20 Exchange Place
Hlavné informácie
Mesto:				New York City
Štát:				New York
Krajina:				USA
Výška:
Počet podzemných podlaží:		2
Materiál konštrukcie:		oceľ
Systém konštrukcie:		tuhý rámový skelet
Systém fasády:		      	výplňové murivo
Materiál fasády:			tehla, vápenec, žula (vchodové priestory)
Hlavné využitie:			polyfunkcia (administratíva, luxusné bývanie 							  – vo výstavbe)
Základné informácie
thumb|right|Maskované busty Objekt bol navrhnutý architektonickou kanceláriou Cross & Cross a postavený v rokoch 1930 – 1931 pre konglomerát firiem – City Bank-Farmers Trust. Tento vápencom obložený mrakodrap sa stal po dostavbe veľmi rýchlo dôležitou súčasťou tzv. "najromantickejšej a najznámejšej" mestskej siluety doby (New York).
Hneď po dobudovaní bola City Bank-Farmers Trust Tower štvrtou najvyššou budovou sveta (momentálne je 27. najvyššou budovou New York City) a najvyššou budovou s kamennou fasádou. Je význačná aj mnohými inými prvkami, ako napríklad: štíhla veža štvoruholníkového prierezu, uskakujúca z nepravidelného pôdorysu svojej masívnej základne (z dôvodu stavebných regulatívov), zlovestné, ale veľmi pôsobivo maskované busty na vrchole 19. podlažia, teatrálny klenutý interiér pokrytý travertínovou podlahou so zlatým odtieňom a veľmi bohatými remeselnými dekoráciami z niklu a bronzu (napríklad ukážky rôznych druhov dopravy, od starých po tie dobovo najmodernejšie). Spodná časť je v protiklade s nárožnými ulicami, na fasáde prevláda významná vertikalita súvisiaca s bohato dimenzovanými piliermi, zakončenými bustami, ktorá sa nesie celou budovou. Figúry mincí na prízemí nad hlavným vchodom z Exchange Place reprezentovali krajiny, v ktorých mala banka svoje pobočky (vonkajší dizajn má z väčšej miery na svedomí David Evans). V roku 1996 bola táto budova vyhlásená za kultúrnu pamiatku (City Landmark) inštitútom New York City Landmarks Preservation Commission. 225-metrová veža s minimálnymi prvkami Art Deco, často uvádzaná do súvislosti s tzv. klasickou modernou (autori odmietali jednoznačné štýlové zaradenie) a slúžiaca pôvodne na administratívne potreby spoločnosti, je v súčasnosti prestavovaná z komerčného administratívneho na obytné využitie. Stane sa tak jedným z najvyšších rezidenčných sídiel v oblasti štvrte Dolný Manhattan. Bude mať samostatnú 24-hodinovú strážnu službu, domovníka – manažéra bývajúcich, ktorý sa bude starať o vybavovanie rezervácií v reštauráciách, divadlách, zabezpečovaniu logistiky pri cestovaní, a pod.; samostatných komorníkov – starajúcich sa o špinavú bielizeň, upratovanie a celkový chod domácnosti; fitnescentrum; terasu s výhľadom na mesto (19. podlažie); rezidenčný salón alebo napríklad miestnosť pre bicykle. Samostatné bytové jednotky budú význačné pôsobivými výhľadmi, modernými kuchyňami a elegantnými kúpeľňami v najvyššej kvalite. Cena nájomného začína na hodnote približne 2100 dolárov mesačne.
História
V roku 1929 nastal vo finančnom centre mesta veľký "boom". V tej dobe pracovali architekti Cross & Cross na 50-poschodovej budove Continental Bank na rohu ulíc Broad Street a Exchange Place, ktorá napokon nebola dokončená. Následne sa National City Bank, dnes známa ako Citibank, spojila s Farmers' Loan a Trust Company a vstúpila do boja o najvyšší mrakodrap sveta. Po tom ako architekti, medzi nimi Cross & Cross, predložili 2. októbra plány stavebnému úradu (Bureau of Buildings), denník New York Times opísal novú stavbu so 71 poschodiami a výškou 846 stôp ako dosiaľ najvyššiu navrhnutú. Dizajn City Bank-Farmers Trust počítal na vrchole s veľkou osvetlenou zemeguľou. Ale finančná kríza o niekoľko týždňov neskôr mala za následok skrátenie rozpočtu a projekt musel byť redukovaný na 59 poschodí. Budova bola postavená v obdivuhodne krátkom čase a otvorená pre účely obchodu už v roku 1931, len jeden rok od zasadenia prvého oceľového stĺpu. Hostila dve nezávislé bankové inštitúcie, z ktorých každá vniesla samostatné nároky na spodné podlažie, ktoré bolo komplikovanejšie ako u ktorákoľvek budovy danej éry. Priestory bánk sa nachádzali v prominentných rohoch. Canadian Bank of Commerce mala prístup z Hanover Street do zaujímavo tvarovanej bankovej miestnosti. National City Bank mala vchod na rohu Exchange Place a William Street, ktorý viedol diagonálne do hlavného vestibulu – rotundy obloženej kameňom a obklopenej stĺpmi z červeného mramoru končiacimi americkými orlami. Stropný rošt bol reinterpretáciou klasického dómu. Svetlo v miestnosti zabezpečovalo tzv. oko, ktoré odrážalo svetlo zo skrytých armatúr. Medzi ďalšie pokrokové vybavenie, ktoré zaujalo najmä tlač tejto doby, patrili aj prepracovaný pneumatická potrubná pošta, rozsiahla cirkulácia ľadovej vody na klimatizačné účely; podzemný rezervoár tekutého mydla, použitie takmer bielej niklovej zmesi namiesto bronzu, trojcestné vodovodné potrubie, najväčšia dosiaľ vybudovaná telefónna ústredňa, najnovšie dvojposchodové výťahy obsluhujúce 2 podlažia súčasne.
20 Exchange Place a dobové ohlasy
Magazín Through the Ages v roku 1931 napísal, že maskované busty fasády reprezentujú "finančných gigantov – sedem smejúcich a sedem zamračených." Podľa časopisu Architecture and Building dve vstupné haly boli ozdobené až 45 rôznymi druhmi mramoru z Nemecka, Talianska, Česka, Slovenska, Francúzska, Španielska, Belgicka a ďalších.
Bratia Eliot a John Walter Crossovci vytvorili talentované a všestranné partnerstvo. V ich knihe – New York 1930, Architecture and Urbanism Between The Two World Wars – Robert A. M. Stern, Gregory Gilmartin a Thomas Mellins poznamenali, že Crossovci nahradili svoje expresionistické tendencie neoklasicistickým štýlom – štýlom, ktorý bol viac známy, a ktorý sa stal neoficiálnym jazykom bankovníctva.
Súčasnosť
Budova má veľmi lukratívnu polohu. V blízkosti sa nachádza veľa barov a reštaurácií, ponúka možnosť prechádzok priamo na nábreží Manhattanu. Ďalšími významnými pozitívami sú vynikajúce dopravné napojenie, prístup do ostatných častí Manhattanu aj centra mesta a s tým súvisiace výhody (blízkosť pracovných možností, luxusné butiky – mesto je jedným z najvýznamnejších činiteľov svetovej módy, množstvo iných druhov sociálnej vybavenosti (múzeá, divadlá) a v neposlednom rade prítomnosť kvalitnej architektúry, ako symbolu celej krajiny). 59-poschodová budova sa v súčasnosti nejaví ako veľký gigant, ale v roku 1929, kedy bola plánovaná, sa mala stať druhou najvyššou budovou sveta, po Empire State Building.
Martin Chren
Ing. Martin Chren (* 17. marec 1981, Hnúšťa) je slovenský ekonóm a liberálny politik, momentálne je starostom mestskej časti Bratislavy Ružinov. Bol nezaradeným poslancom Národnej rady Slovenskej republiky, členom Výboru NR SR pre verejnú správu a regionálny rozvoj a náhradným členom Výboru NR SR pre európske záležitosti. Angažuje sa v slovenskom liberálnom think tanku Nadácia F. A. Hayeka ako člen správnej rady a projektový koordinátor.
Po vystúpení zo strany Sloboda a Solidarita sa stal členom hnutia Nová väčšina – Dohoda (D. Lipšic), v ktorom pôsobí ako ekonomický poradca.
Individuálna psychológia
Psychológia individuálna sú:
Individuálna psychológia patrí spolu s psychoanalýzou a logoterapiou k trom viedenským psychoterapeutickým smerom.
Obchodné právo
Obchodné právo je osobitná časť súkromného práva; súhrn právnych noriem upravujúcich právne postavenie podnikateľov a vzťahy, do ktorých podnikatelia navzájom vstupujú pri uskutočňovaní podnikateľskej činnosti. Obchodné právo je súbor predpisov upravujúcich postavenie podnikateľov, obchodné zaväzkové vzťahy, ako aj niektoré vzťahy súvisiace s podnikaním.
South African Open 1976
South African Open 1976 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 23. do 29. novembra 1976 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v juhoafrickom Johannesburgu. Titul v dvojhre získal Američan Harold Solomon, ktorý vo finále porazil krajana Gottfrieda. Titul vo štvorhre získali Američania Brian Gottfried a Sherwood Stewart, ktorí vo finále porazili španielsko-americký pár Juan Gisbert, Stan Smith.
Dvojhra mužov
🇺🇸 Harold Solomon vs. 🇺🇸 Brian Gottfried 6-2 6-7 6-3 6-4
18. apríl
Narodenia
thumb|upright|[[David Tennant (* 1971)]] thumb|upright|[[Haile Gebrselassie (* 1973)]] thumb|upright|[[Melissa Joan Hartová (* 1976)]]
Haudonville
Haudonville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cresseveuille
Cresseveuille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 284 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
U nádrže
U nádrže je prírodná pamiatka ev.č. 1226 ležiaca neďaleko obcí Kladky a Ludmírov v okrese Prostějov. Lokalitu spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany sú mokrade v blízkosti vodnej nádrže s bohatou kvetenou, útočisko obojživelníkov.
Jedná sa o jedno z území celej siete maloplošných chránených lokalít v tomto mikroregióne s výnimočnou druhovou pestrosťou s výskytom vzácnych a chránených druhov rastlín a živočíchov. Územie je chránené nielen z dôvodu zachovania týchto vzácnych a ohrozených druhov, ale aj z dôvodu ich možného šírenia do okolia.
Niederhergheim
Niederhergheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Maximilián Metod Georgines
Maximilián Metod Georgines (Maximillianus Methodius) (* Slovensko?) bol pedagóg.
Životopis
Pochádzal zo Spišskej Teplice. Učiteľ na evanjelický gymnáziu za rektorstva → H.E. Binera. V Binerovom spise Tractatio methodica (1642) uverejnil latinské príležitostné verše.
Mauna Kea Observatories
thumb thumb|Observatóriá na Mauna Kea Mauna Kea Observatories, skr. MKO, je súbor samostatných astronomických budov a zariadení, nachádzajúcich sa na vrchole vyhasnutej sopky Mauna Kea na Veľkom ostrove v Havajskom súostroví. Celý komplex sa rozkladá na ploche približne 2 km² v prírodnej rezervácii Mauna Kea a nazýva sa aj Astronomický okrsok. Výstavba prvých zariadení začala v roku 1967 a celý komplex je v správe Havajskej univerzity.
Na vrchole vulkánu Mauna Kea boli nebeské observatória už od staroveku, preto je považovaný za jedno z najlepších astronomických miest na svete. Z tohto dôvodu je domovom mnohých popredných svetových astronomických observatórií. V tejto výške je hustota zemskej atmosféry približne 40 % z hustoty, ktorú dosahuje na hladine mora, a obsah vodnej pary v nej asi 90 %, čo umožňuje mimoriadne čistý obraz nočnej oblohy. Navyše, vrchol je vysoko nad hornou hranicou inverznej vrstvy, čo v danej oblasti znamená 300 jasných nocí ročne. Aj pri 20° zemepisnej šírky je možné vidieť celú severnú a väčšinu južnej oblohy. Skutočnosť, že je sopka štítom, znamená, že cestná doprava na vrchol je pomerne jednoduchá. Vďaka nízkej hustote osídlenia ostrova vzniká len malé svetelné znečistenie svetelnými emisiami z umelo vytvorených svetelných zdrojov. Všetky tieto faktory určujú vrchol vulkánu Mauna Kea ako ideálne miesto pre vysokoúrovňovú astronómiu.
Výstavba ďalekohľadov na Mauna Kea je zdrojom mnohých právnych a politických sporov v posledných rokoch. Vzhľadom na vyššie uvedené vlastnosti je vrchol vulkánu veľmi obľúbenou destináciou astronómov, keďže práve tento vrchol celej oblasti je teraz domovom pre viac ako tucet ďalekohľadov. Pôvodné domáce obyvateľstvo a environmentálne skupiny protestujú, že výstavba ďalších ďalekohľadov by spôsobila značné škody na životnom prostredí a ďalšie znesvätenie miest s veľkým kultúrnym významom. Podľa legendy je vrchol Mauna Kea domovom bohyne snehu, Poliahu, a množstva ďalších božstiev. Je tiež dôležitým miestom pre modlitby, pohreby, zasvätenie detí a tradičné nebeské pozorovania. Okrem toho je vulkanická oblasť domovom unikátnych druhov hmyzu zvaného wēkiu. Hmyz sám o sebe je hlavným bodom diskusie. Keďže tu došlo k úniku ortuti (pred rokom 1995) a vzniku odpadových skládok v súvislosti s teleskopmi, je to obzvlášť znepokojujúce, pretože došlo k znečisteniu unikátnych a nedotknutých systémov podzemnej vody v oblasti.