cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anglosaština
Pôvodom patrí do skupiny západogermánských jazykov a je blízko príbuzná so starou frízštinou a bola značne ovplyvnená staroseverčinou, ktorá patrí do skupiny severogermánskych jazykov. Výrazný vplyv na anglosaštinu mala aj latinčina, ktorá bola v tej dobe európska lingua franca. Menej výrazne už jazyk ovplyvnili keltské jazyky.
3353 Jarvis
3353 Jarvis je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 20. decembra 1981. Pomenovanie dostala na počesť astronauta Georgy Jarvisa, ktorý zahynul pri havárii raketoplánu Challenger.
Lista de asteroidi
Aurelle-Verlac
Aurelle-Verlac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 169 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam najväčších hitov v roku 1972 (USA)
Toto sú piesne, ktoré v jednotlivých týždňoch roku 1972 skončili v rebríčku Billboard Hot 100 na prvom mieste.
Vesoul (obvod)
Vesoul je obvod v departemente Haute-Saône a regióne Franche-Comté vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 19 kantónov a 351 obcí. Je jedným z dvoch obvodov v departemente Haute-Saône, tým druhým je obvod Lure. Sídlom obvodu je mesto Vesoul.
Budova Eskontnej banky
Budova Eskontnej banky (iné názvy: 1911-1922: budova [alebo palác] Uhorskej [alebo Maďarskej] eskontnej [alebo eskomptnej] a zmenárenskej banky, 1922-1940: budova [alebo palác] Eskontnej [alebo Eskomptnej] a hospodárskej banky, 1940-1950 : budova Tatra banky, v 90. rokoch 20. stor.: budova Koospolu, začiatkom 21. stor.: budova Kooperatívy  ; neformálne: palác Roland ) je secesný palác v najužšom centre Bratislavy v centrálnej časti Hlavného námestia v Starom Meste. Patrí medzi národné kultúrne pamiatky.
V minulosti sa na jeho mieste nachádzal omnoho menší dom, ktorý patril rodine Auerovcov z 15. storočia a po roku 1526 tu istý čas bývala uhorská kráľovná Mária, pretože sa po neúspešnej bitke pri Moháči presťahovala do Bratislavy. V roku 1893 dom kúpila Magyar Leszámítoló és Pénzváltó Bank (doslova: Uhorská [alebo Maďarská] eskontná a zmenárenská banka), ktorá ho v roku 1906 zbúrala a na jeho mieste začala stavať secesný palác, ktorý bol dokončený v roku 1911 v secesnom štýle; následne tu táto banka mala pobočku. Od roku 1922 v budove mala pobočku Eskontná a hospodárska banka (=Eskomptná a hospodárska banka ) a od roku 1940 tu mala pobočku Tatra banka. Po roku 1950, t. j. po znárodnení slovenských bánk, sa v bývalej bankovej hale nachádzal obchod s ľudovým a folklórnym tovarom a priestory bývalej bankovej haly boli viackrát využité na módnu prehliadku.
Po roku 1989 budova patrila spoločnosti Koospol. Po rekonštrukcii v roku 1999 sa v budove na prízemí nachádzala reštaurácia Roland Café, pričom celá budova patrí poisťovni Kooperatíva. 28. novembra 2018 bola kaviareň Roland a fasáda budovy po požiari na vianočných trhoch poškodená. Budova bola obnovená a otvorená v auguste 2021.
Filipínska kampaň
Filipínska kampaň môže byť:
3455 Kristensen
3455 Kristensen je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 20. augusta 1985.
Rijeka
Rijeka (,, , , friul. Sant Vît di Flum alebo Flum dal Cjarnâr) je chorvátske prístavné mesto na brehu Jadranského mora. Je to tretie najväčšie mesto krajiny, žije tu 202 000 obyvateľov.
Dejiny
left|thumb|HNK Ivana pl. Zajca V čase Rímskej ríše tu bola liburnská osada, od 7. storočia je mesto osídlené Slovanmi. V stredoveku jej vládli aquilejskí patriarchovia, od 13. storočia získala titul mesta. Roku 1471 sa stala majetkom Habsburgovcov, v ktorých područí zostala ďalších 300 rokov. Až v 18. storočí, v roku 1717 bola vyhlásená za slobodný prístav. V rokoch 1808 až 1814 ju držali Francúzi, potom bola vrátená Rakúsku a od roku 1822 spadala pod Uhorsko. Po páde Rakúsko - Uhorska v roku 1918 sa väčšina obyvateľov priklonila k pripojeniu k Taliansku, čomu bolo vyhovené. V medzivojnovom období bola tak Rijeka rozdelená medzi Juhosláviu a Taliansko, od roku 1947 bola už celá juhoslovanská.
Charakter mesta
Rijeka je jedným z najdôležitejších chorvátskych prístavov - lode sa tu aj vyrábajú, a turistické letovisko - navštevované sú tak barokové, ako aj rímske pamiatky, a takisto pobrežie mora. Sú tu aj divadlá, univerzita (1973), galérie a múzeá.
John Maxwell Coetzee
Narodil sa afrikánskym rodičom. Vyštudoval matematiku a angličtinu. Pracoval vo Spojenom kráľovstve ako programátor, štúdium dokončil na texaskej univerzite dizertáciou o diele Samuela Becketta. Stále pôsobí ako učiteľ anglickej literatúry. Vo svojom diele kritizuje krátkozrakú politiku apartheidu vo svojej zemi, ale vyhýba sa jednoduchým súdom a riešeniam. Jeho štýl je jednoduchý, priamočiary, dôraz v jeho románoch je kladený na atmosféru odcudzenia, nepochopenia, z ktorej paradoxne jeho hrdinovia čerpajú pocit istoty. Coetzee priznáva vplyv existencializmu (Kafka, Beckett) na svoje diela.
Viedeň
náhľad|Moderná časť Viedne náhľad|Komplex budov Organizácie Spojených národov náhľad|Jazdecká socha cisára Jozefa II.
Viedeň je hlavné a najväčšie mesto Rakúska, ležiace na rieke Dunaj.
Viedeň má viac ako 1,9 mil. obyvateľov a metropolitná oblasť, ktorú vytvára s viac ako 2,8 miliónmi obyvateľov predstavuje približne tretinu celej rakúskej populácie. Je politickým, priemyselným, hospodárskym a kultúrnym centrom štátu. Mesto leží na úpätí Viedenského lesa („Wiener Wald“). Pre zaujímavú polohu, históriu a impozantnú výstavbu mesto nazývajú aj Dunajskou metropolou. Spolu s Bratislavou, ktorá sa nachádza iba východne od Viedne, vytvára najtesnejšie zoskupenie dvoch hlavných miest v Európe.
Je sídlom mnohých medzinárodných organizácií OSN a iných inštitúcií, napr. UNIDO, OPEC, IAEA, CTBTO, OSCE, ako aj UNCITRAL. Historické centrum Viedne bolo v roku 2001 zapísané na Zoznam svetového dedičstva UNESCO.
V rebríčku Economist Intelligence Unit miest najlepších pre život z roku 2019, ktorý hodnotil 140 miest sa Videň umiestnila na 1. mieste. Zopakovala tým úspech z roku 2018.
Dejiny
Už v 1. storočí tu bol tábor rímskej légie a civilná osada nazývaná Vindobona. Počas markomanských vojen (166 – 180) sa tu zdržiaval rímsky cisár Marcus Aurelius, ktorý tu aj zomrel. Na konci 4. storočia vojenská posádka opustila tábor, s vojakmi odišla aj väčšina civilného obyvateľstva, zvyšok civilistov sa usadil v dvoch samostatných dedinách, ktoré vznikli na mieste vojenského tábora. Vláda Rimanov skončila približne v 5. storočí príchodom germánskych kmeňov.
V písomných záznamoch sa mesto spomína v roku 881 ako Wenia. V roku 1137 prvýkrát ako Wien. Od roku 1156 bola sídlom rodu Babenbergovcov a v roku 1221 dostala ako druhé mesto v rakúskom vojvodstve (po Ennse (1212)) mestské práva Po vymretí dynastie Babenbergovcov si robil nároky na ich územie Přemysl Otakar II., ktorého však porazil Rudolf I. Habsburský v bitke na Moravskom poli. Za vlády rodu Habsburgovcov sa Viedeň stala sídlom cisára Svätej ríše rímskej. Od roku 1365 tu sídli univerzita a je aj sídlom biskupa. Za panovania cisára Karola VI. (1711 – 1740), jeho dcéry Márie Terézie (1740 – 1780) a jej syna Jozefa II. (1780 – 1790) sa stala Viedeň jedným z centier strednej Európy a prekvitajúcim strediskom kultúry a umenia. V 18. a 19. storočí žili vo Viedni umelci ako Haydn, Gluck, Mozart, Beethoven, Schubert, Brahms, Bruckner, ako aj skladateľ populárnych valčíkov Strauss.
Viedeň je v súčasnosti po New Yorku a Ženeve tretím centrom, v ktorom sídlia orgány OSN. Viedeň je obľúbeným mestom medzinárodných konferencií a rokovaní na najvyššej diplomatickej úrovni.
Poloha a geografia
Viedeň leží v rámci Rakúska dosť excentricky, pri jeho severovýchodnom okraji. Kým od najvzdialenejšej časti rakúskeho územia (Vorarlbersko) je vzdušnou čiarou cez 500 km ďaleko, je jej centrum vzdialené iba okolo 55 km od hranice s Českom a Maďarskom a len 40 km od hranice so Slovenskom.
Príčinou je historický územný vývoj Rakúska, ktorého jadro zostávalo v Dolnom Rakúsku, ale z niekdajších dŕžav sa udržali prakticky len tie alpského, juhozápadne od Viedne. Sama Viedeň sa nachádza na východnom úbočí Viedenského lesa, pod miestom, kde Dunaj preteká Korneuburskou bránou a vstupuje do Viedenskej panvy.
Obyvateľstvo
K 1. januáru 2021 mala Viedeň 1 920 949 obyvateľov, ale tesne pred prvou svetovou vojnou bola Viedeň štvrtým najväčším mestom na svete s počtom obyvateľov prevyšujúcim dva milióny.
Pestrý pôvod obyvateľov Viedne je zreteľný dodnes na veľkom počte priezvisk slovanského a maďarského pôvodu, ktoré v iných spolkových krajinách Rakúska často poukazujú na viedenský pôvod nositeľa.
Mnohí miestni doteraz používajú viedenský dialekt, ktorý sa ale postupne u mladších generácií vytráca, alebo sa obmedzuje len na niekoľko základných slov, či slovných obratov. Úradne uznaný štatút jazykovej menšiny majú hovoriaci slovenským, českým, maďarským a rómskym jazykom.
V roku 2014 malo prisťahovaleckú pôvod 49% obyvateľov Viedne. Vo Viedni je viac než 120 moslimských materských škôl, ktoré prevádzkuje miestna moslimská komunita.
Vierovyznanie
Podľa prieskumu Rakúskej akadémie vied sa v roku 2011 sa 42% Viedenčanov hlásil k rímskokatolíckemu kresťanstvu (no v roku 1961 to bolo až 82%). Mesto je sídlom rímskokatolíckej arcidiecézy. Bez vyznania je takmer tretina obyvateľov. Moslimov je v meste 12%, pravoslávnych kresťanov 9% a evanjelici 4%. V minulosti významná židovská náboženská obec má dnes aj kvôli Holokaustu len niekoľko tisíc členov a tvorí len 0,5% populácie mesta.
Prelom 19. a 20. storočia
V druhej polovici 19. a začiatkom 20. storočia bola Viedeň centrom veľkej mnohonárodnostnej ríše, čo jej vytvorilo charakter sídla tvoreného ľudmi rôzneho pôvodu, kultúr, a náboženstva. V roku 1900 bola až štvrtina obyvateľov pôvodom z dnešného Česka - hlavne Česi a českí Nemci. Významné prisťahovalecké prúdy prišli aj z Haliča (najmä Židia a Poliaci) a dnešného Chorvátska. Po prvej svetovej vojne mesto prišlo o množstvo obyvateľov, ktorí sa vrátili do svojich rodných krajín. Išlo hlavne o Čechov, Slovákov a Maďarov.
20. storočie
Počet obyvateľov sa koncom 30. rokov 20. storočia zvýšil vytvorením Veľkej Viedne, vzápätí ale poklesol v dôsledku odchodu 140 000 a vyvraždenia ďalších 60 000 viedenských Židov nacistami. Zanikol tým aj osobitný charakter druhého viedenského okresu Leopoldstadt, ktorý predtým táto menšina určovala. Po druhej svetovej vojne klesol počet obyvateľov až na 1,6 milióna. Vo vojne padlo alebo sa nevrátilo zo zajatia množstvo viedenských vojakov. Mesto bolo z 20% zničené a bolo okupované spojeneckými vojskami. Počet obyvateľov postupne klesal aj po vojne, v roku 1987 vo Viedni žilo menej ako 1,5 milióna obyvateľov. Svoj podiel na demografickom prepade mala aj zmena životného štýlu a tiež vysťahovalectvo na dolnorakúsky vidiek.
Následný opätovný nárast počtu obyvateľov Viedne nebol dôsledkom zvýšenia pôrodnosti, ale nastal vďaka prisťahovalcom. V rokoch 1987 až 1994 v meste našlo azyl 60 000 utečencov, predovšetkým z bývalej Juhoslávie. Medzi rokmi 1998 až 2005 sa prisťahovalo ďalších 85 000 nových obyvateľov.
21. storočie
Podľa sčítania ľudu z roku 2001 žilo vtedy vo Viedni len 1,55 milióna obyvateľov. Z toho sa necelá štvrtina nenarodila v Rakúsku a necelá pätina nemala rakúske štátne občianstvo. Polovicu cudzincov tvorili občania štátov bývalej Juhoslávie (120 000 obyvateľov) a občania Turecka (48 000); ďalej tam vtedy žilo 26 000 Nemcov, 25 000 Poliakov, 21 000 Čechov, 12 000 Maďarov a 10 000 Rumunov.
Počiatkom roku 2009 žilo vo Viedni už 1,69 milióna obyvateľov. Vzhľadom k rastu pôrodnosti aj prisťahovalectva sa predpokladá, že okolo roku 2030 môže hlavné mesto Rakúska opäť dosiahnuť počtu dvoch miliónov obyvateľov.
Doprava
Viedeň, rozdelenú riekami Dunaj a Nový Dunaj, spája 12 mostov. Mesto má veľkú sieť verejnej dopravy, zloženú z metra, lokálnych železničných liniek (S-Bahn), električkových a autobusových liniek. Viedenská verejná doprava je súčasťou integrovaného dopravného systému Verkehrsverbund Ost-Region.
Viedenská električková sieť bola založená v roku 1865 a v súčasnosti predstavuje 179 km tratí, čím patrí k najstarším a najväčším na svete. Vo väčšine obývaných oblastí chodí doprava tak často aj mimo špičky, že nie je potrebné poznať ani cestovný poriadok. Kvalita verejnej dopravy sa odráža na jej popularite. Verejná doprava premáva aj v noci, nočné autobusy premávajú na dôležitých linkách, väčšina z nich každých 30 minút.
Na všetky vyššie uvedené druhy dopravy platia rovnaké lístky integrovaného systému. Je s ním možné aj prestupovať, čiže ak je nutné použiť pri ceste viaceré dopravné prostriedky, stačí jeden lístok označený na začiatku cesty. V predaji sú aj časové lístky, napríklad 24-hodinový.
Medzinárodné letisko Viedeň sa nachádza v obci Schwechat v Dolnom Rakúsku, ktorá je vzdialená 16 km juhovýchodne od centra Viedne. Je domovskou základňou a uzlom Austrian Airlines, Eurowings Europe a EasyJet Europe a najväčším zamestnávateľom vo východnom regióne Rakúska.
Mestské časti
Samotné mesto je zložené z 23 mestských častí (Bezirke), ktoré okrem svojho názvu sú očíslované z praktických dôvodov.
François Cavanna
François Cavanna (* 22. február 1923, Nogent-sur-Marne, Francúzsko – † 29. január 2014, Créteil, Francúzsko) bol francúzsky spisovateľ a novinár.
Narodil sa francúzskej matke a talianskemu otcovi v meste Nogent-sur-Marne neďaleko Paríža. V roku 1945 začal pracovať pre denník Libération. V roku 1960 spoluzaložil satirický mesačník Hara-Kiri a neskôr stál pri zrode magazínu Charlie Hebdo.
Neskôr sa venoval napríklad písaniu autobiografických textov. Za svoj román Les Russkoffs získal v roku 1979 cenu Interallié.
Zomrel v roku 2014 vo veku deväťdesiatich rokov.
Hestia
thumb|upright|Hestia Hestia bola grécka panenská bohyňa a ochrankyňa domáceho kozuba. Bola dcérou Titana Krona a jeho manželky Rheie. Hestia bola veľmi významnou bohyňou, pretože rodinný kozub, ktorého bola strážkyňou, bol stredom rodiny.
Po víťazstve jej brata Dia nad ich otcom a jej oslobodení, sa s ňou chceli oženiť Poseidón aj Apolón. Hestia odmietla a zaviazala sa k večnému panenstvu. Tak Zeus rozhodol, že sa stane ochrankyňou domáceho kozuba, rodiny. Pre Grékov bola rodinou aj obec i štát, takže sa nakoniec stala ochrankyňou obcí i štátov.
Lezéville
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alojz Peierberger
Alojz Peierberger (Paierberger, Payerberger) (* Slovensko) bol staviteľ a architekt.
Životopis
Staviteľ a architekt v Banskej Bystrici (1900 – 1930).
Porges Palota
náhľad|Porges Palota: pohľad zo strany Polikliniky náhľad|Porges Palota: pohľad zo strany dvora náhľad|Porges Palota: pohľad z Hornej ulice
Budova bola postavená v roku 1912 a v tom istom roku bola odovzdaná do užívania. Jej staviteľmi boli manželia Porgesovci. Nanešťastie sa nedočkali jej dokončenia, pretože obaja zomreli v priebehu výstavby. Po ich smrti bola stavba predaná manželom Seidnerovcom za 800 tisíc korún.
Dnes sa v nej nachádzajú rôzne predajne a služby, kedysi však budova slúžila ako nájomný dom. Byty boli slnečné, priestranné, vzdušné, mali vysoké stropy a kompletné príslušenstvo. V tej dobe si len málokto mohol dovoliť bývať v takomto bytovom dome. V spodnej časti sídlil krajčír, mäsiar a nachádzala sa tam tiež aj mliekáreň.
Porges Palota bola do obdobia 50. rokov najvyššou budovou v Banskej Bystrici. Tiež bola prvou budovou v meste, v ktorej bol naprojektovaný výťah. Parcela je v tvare písmena V. Má šesť podlaží. V dvorovej časti, ktorý je čiastočne prekrytý sa nachádzajú pavlače, z ktorých sa vchádza do bytov. Budova má manzardovú strechu. Fasády sú zdobené secesným ornamentom. Hlavné priečelie je ukončené segmentovým štítom.
Budova je pamätná tým, že v nej pôsobil Klement Gottwald. V rokoch 1921 – 1922 v nej korigoval robotnícku tlač. Pripomína to aj pamätná tabuľa, ktorá sa nachádza na jej priečelí.
Vuelta a España
náhľad|300px|Esteban Chaves v jersey rojo Vuelta a España (doslova „okružná jazda po Španielsku“), často skrátene Vuelta, sú etapové cyklistické preteky profesionálnych cyklistov, ktoré sa konajú koncom augusta až začiatkom septembra v Španielsku. V hodnotení cyklistických pretekov ProTour podľa Medzinárodnej cyklistickej únie (UCI) je Vuelta a España spolu s pretekmi Giro d´Italia zaradený do druhej najvyššej kategórie B.
Slováci na Vuelta l’España
Ako prvý Slovák v ére samostatnosti štartoval na pretekoch Matej Jurčo (Domina Vacanze) v roku 2005. V roku 2010 obsadill Peter Velits (HTC Highroad) v celkovom hodnotení 2. miesto.
Dejiny
Zakladateľom Vuelty a España je Juan Pujol, vydavateľ denníka Informaciones, ktorý chcel organizovaním cyklistických pretekov propagovať svoje noviny. Inšpiráciu čerpal z pretekov Tour de France a Giro d´Italia, ktoré takisto vznikli ako propagačná akcia časopisu a novín (L'Auto a La Gazzetta dello Sport).
Prvý ročník Vuelty sa uskutočnil v roku 1935, zúčastnilo sa ho 50 cyklistov, ktorí museli prekonať 3 411 kilometrov v 14. etapách - priemerná dĺžka jednej etapy bola 240 kilometrov. Prvé ročníky sa nekonali s pravidelnou ročnou periodicitou, až od roku 1955 sa Vuelta koná každoročne. Mnoho rokov sa preteky uskutočňovali v jarných mesiacoch, až v 90. rokoch 20. storočia boli preložené na koniec leta a začiatok jesene aby nekolidovali s pretekmi Giro d´Italia.
Vedúci pretekár v celkovom poradí má oblečený 20px Jersey rojo (červený dres), čo je španielsky ekvivalent k žltému dresu na Tour de France.
Tancujúci dom
náhľad|Dom v roku 2008 náhľad|Pohľad z Petřína náhľad|Pohľad od [[Vltava|Vltavy]]
Tancujúci dom je komerčná budova na nároží Jiráskovho námestia a Rašinovského nábrežia v Prahe, ktorú navrhol americký architekt Frank Gehry spolu s českým architektom Vladom Milunićom. Je príkladom dekonštruktívnej architektúry.
Filozofia
Ústredným motívom celého domu sú dve nárožné veže formované do prvoplánového súsošia Ginger a Freda (pomenovaných podľa tanečného páru Freda Astaira a Ginger Rogersovej) razantne vystupujúcich z uličnej fronty a tancujúcich na chodníku, čo mnohých irituje, predovšetkým pre mohutné nohy Ginger, ktoré zreteľne sťažujú prechod okolo domu. Dve základné súčasti projektu sú sklenená veža a betónová fasáda. Sklenená veža bola prefabrikovaná, vyrábaná v Taliansku a dodávaná na miesto v jednotlivých dieloch. Železobetónová panelová fasáda bola vyrábaná na základe počítačového modelu, pričom tesári zhotovovali formy ručne pre prefabrikáciu modelov.
Geometria
Obidve veže sú vlastne zdeformované dva valce. Fred je mužská postava z betónu a hore ma širší priemer. Ginger je ženská postava zo skla a oceli, je širšia dole, dramaticky sa zužuje v páse a je nesená naklonenými nohami, akoby sa opierala o mužskú figúru. Vertikálne oceľové T-profily sklenenej veže sú dvakrát zakrivené a súčasne skrútené, pričom žiadne dva panely nie sú rovnaké. Avšak na prvý pohľad veľmi zložitá konštrukcia je redukovaná na niekoľko základných prvkov.
Konštrukcia
Základy domu tvoria pilóty alebo mikropilóty vŕtané do skalného podložia. Obvodové steny a základová doska sú navrhované tak, aby odolávali aj tlaku spodnej vody, keďže dom sa nachádza v blízkosti Vltavy. Nosný skelet stavby je z monolitického betónu, zatiaľ čo zložitejšie tvary sú z prefabrikovaných materiálov formovaných na mieru. Stĺpy oboch sklenených veží sa spájajú na úrovni 1. nadzemného podlažia a spoločne stúpajú pozdĺž obvodu podlaží. Týchto päť párov zakrivených a naklonených stĺpov výšky 7 metrov, je umiestnených v rôznych rovinách. Je pozoruhodné že „vnútorné“ nohy každého stĺpu majú čisto estetickú funkciu, nemajú žiadnu statickú funkciu.
Fasáda
Najväčším prvkom fasády je zvlnená stena, v priebehu stavby sa jej hovorilo Vlna. Fasáda Ginger sa skladá z dvoch vrstiev. Vonkajšia vrstva z pozinkovanej oceli má funkciu opláštenia. Každy kus skla ma hrúbku 10 mm, je jedinečne zakrivený a tvar je pripevnený ku vnútornému rámu konštrukcie. Vnútorná vrstva je izolačná, je tvorená zasklenou rámovou konštrukciou. Fasáda smerom k nábrežiu má rozhádzané okná tak, aby niesli zvonku dojem obrazových rámov a navyše vyššia vrstva štukovej omietky vytvára vlnité línie, smerujúce horizontálne k vežiam.
Dispozícia
Dispozícia veží je v každom zo šiestich podlaží využívaná pre administratívne účely. V posledných dvoch podlažiach Ginger je reštaurácia a na streche Freda je terasa s panoramatickým výhľadom na celú Prahu. Komunikačné jadro v tvare písmena L je umiestnené v strede dispozície, čo umožnuje využitie fasády v plnej miere. Vnútorné priestory sú využívané ako veľkoplošné kancelárie s panoramatickým výhľadom, zarámovaným jednotlivými oknami.
Pocit
Pocit je psychický obsah, surová a elementárna danosť vyvolaná fyziologickým podnetom, pôsobiaca na nejaký vonkajší zmysel alebo vnútorný zmysel; kognitívny významový útvar, psychicky elementárny (ďalej nedeliteľný) poznávací fenomén vznikajúci pri pociťovaní.
Vedomie nikdy nezískava pocit ako taký. Pocit je akoukoľvek surovinou a nevyhnutnou podmienkou každého vnímania.
Pocit znamená aj mienenie alebo názor, napr vtedy, keď hovoríme Mám pocit, že….
Podľa Rubinštejna je pocit počiatočný článok senzomotorickej reakcie a výsledok uvedomelej činnosti, diferenciácie, vydeľovania jednotlivých zmyslových kvalít z vnímania. Pocit je vždy spojený s motorikou, s činnosťou a s vnemom.
Aspergil
thumb|right|250px| Penicillium, Aspergillus (a iné huby) rastúce v kultúrach thumb|right|250px|model Aspergillus, botanické múzeum Greifswald Aspergil (lat. Aspergilus) je rod vreckatých húb (Ascomycota), resp. nedokonalých húb (Deuteromycota). Patrí medzi plesne.
Tak ako pri mnohých ostatných tzv. nedokonalých hubách (Deuteromycota), k anamorfnému (nepohlavnému, imperfektnému, mitotickému) rodu Aspergillus prislúchajú asociované teleomorfné (pohlavné, perfektné, meiotické) druhy (rody), ktoré sa dajú považovať za jeho súčasť.
Taxonómia
Rod Aspergillus (Pitt et Hocking, 1999) bol prvýkrát opísaný v roku 1729 talianskym kňazom a mykológom Pierom Antoniom Michelim v diele Nova Plantarum Genera (Klich, 2002, Samson et Varga, 2007). Sú to vláknité mikroskopické huby rozmnožujúce sa nepohlavnými spórami – fialokonídiami, ktoré vznikajú na fruktifikačných orgánoch charakteristickej štruktúry (Klich, 2002). Eurotium, Emericella , Neosartorya (Pitt et Hocking, 2009), a ďalšie sú asociované teleomorfné rody rozmnožujúce sa pohlavnými spórami – askospórami. Nepohlavné štádium týchto druhov patrí do rodu Aspergillus. Rod v súčasnosti obsahuje približne 250 druhov. Toto číslo bude postupne narastať s objasňovaním druhových koncepcií a objavovaním nových druhov (Geiser et al., 2007). V systéme organizmov je mitotický rod Aspergillus a s ním asociované meiotické rody začlenený nasledovne (Index Fungorum, 2010): Rod je vnútorne rozdelený na podrody a sekcie. Zoskupenie druhov do podrodov a sekcií reflektuje farbu konídií, veľkosť a tvar vezikula, prítomnosť sexuálneho štádia a podobne (Klich, 2002).
Ján Košút
Ján Košút (* 26. august 1926, Vígľaš – † 19. júl 2013, Bratislava) bol slovenský politický väzeň, násilne odvlečený do Gulagu.
Aspergil
Druhová koncepcia
Väčšina druhov rodu Aspergillus bola opísaná na základe morfologickej (fenotypovej) druhovej koncepcie, založenej na podobnosti pozorovateľných morfologických (a zvyčajne aj fyziologických) vlastností; napr. podľa veľkosti a tvaru spór, charakteristík kolónie.
Ján Košút
Životopis
Narodil so vo Vígľaši neďaleko Zvolena. Ľudovú školu vychodil v rodisku, na gymnáziu študoval vo Zvolene. Tesne pred koncom 2. svetovej vojny bol zmobilizovaný. Po odpútaní sa od útvaru prešiel cez front domov – do Zvolenskej Slatiny, kde ho neskôr 17. apríla 1945 ako civilnú osobu zadržali sovietske orgány NKVD. Ako devätnásťročného študenta ho spolu s tisíckami iných Slovákov odvliekli do stalinských koncentračných táborov. Osem rokov a osem mesiacov pracoval ako väzeň číslo Ž – 602 v polárnej oblasti ZSSR a na Sibíri. V roku 1953, po rehabilitácii Najvyšším súdom ZSSR, sa Ján Košút vrátil ako dvadsaťsedemročný na Slovensko, kde pracoval prevažne vo výrobných podnikoch až do odchodu do dôchodku.
Aspergil
Nomenklatúra
V taxonómii aspergilov sa uplatňuje duálna nomenklatúra, existencia dvoch platných názvov pre jeden organizmus. Aspergily so známou teleomorfou majú teda dve platné mená. V praxi je odporúčané používať jedno, príslušné štádiu, v ktorom sa huba nachádza (Samson et Varga, 2009).
Ján Košút
Životopis
Jeho kniha Cez červený očistec bola vydaná s nemalým oneskorením. Pôvodne mala byť publikovaná v Mníchove s nadpisom In Tempestate Securitas. Rukopis spomienok na sovietske trestanecké tábory Jagrinlag a Ozerlag sa však vrátil na Slovensko a trvalo takmer päť rokov kým sa pre knihu našiel slovenský vydavateľ. V roku 1995 ju v obmedzenom náklade vydala Slovenská asociácia násilne odvlečených. V roku 2009 vydalo vydavateľstvo Mladá Detva rozšírené a doplnené vydanie.
Ján Košút pracoval v prospech obetí stalinizmu aj vo vysokom veku. Od roku 2006 bol čestným predsedom Sekcie násilne odvlečených – Svetového združenia bývalých československých politických väzňov.
Batzendorf
Batzendorf je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kinestetický pocit
Kinestetický pocit je pohybový pocit, nevyhnutná súčasť a v istom zmysle základ vnemových celkov. Pohybová reakcia, ktorej nositeľom je kostrové svalstvo, slúži objektivovaniu zrakových, sluchových a i. pocitov určením vzájomných vzťahov ich vonkajších objektov v priestore a čase.
Polypoites (syn Odysea)
Polypoites alebo Polypoités ( – Polypoites/iný prepis: Polypoités) je v gréckej mytológii syn ithackého kráľa Odysea a jeho manželky Kallidiky. Z epického básnickeho diela "Télegoneia" pripisovaného gréckemu básnikovi Eugammonovi z Kyrény zo 6. storočia pred Kr., sa do súčasnosti zachovali len fragmenty. Báseň bola pôvodne epilógom k Homérovej Odysee a bola tak posledným článkom cyklu starých eposov o trójskej vojne. Zachovaný fragment tohto diela a aj fragment pripisovaný antickému autorovi Apollodórovi z Atén opisuje Odyseov príchod do Ithaky, kde sa za pomoci Eumaia, Filoitia a syna Télemacha vysporiadal so spupnými nápadníkmi svojej manželky Pénelopy.
Neskôr po obetách bohom a návštevy Élidy odišiel do Thesprótie, kde vykonal obetu tentoraz na uzmiernenie boha Poseidóna. Následne mu miestna kráľovná Kallidiké dala ponuku, že ak sa s ňou ožení, dostane jej kráľovstvo. Odyseus neváhal, oženil sa s ňou a manželom sa narodil syn Polypoites, ktorý keď dospel, prevzal v Thesprótii kráľovské žezlo a Odyseus sa vrátil do Ithaky.
Paneuropanizmus
Paneuropanizmus alebo európsky nacionalizmus je koncepcia zjednotenia všetkých európskych štátov založená a rozpracovaná Richardom Nicolausom Coudenhove-Kalergim.
Tadeáš Hájek z Hájku
Tadeáš Hájek z Hájku, latinským menom Thaddaeus Hagecius ab Hayek alebo Thaddeus Nemicus (* 1. december 1525, Praha – † 1. september 1600, Praha) bol český astronóm a osobný lekár cisára Rudolfa II.
Tadeáš Hájek ako syn Šimona Hájka (asi 1485 – 1551) pochádzal zo starej pražskej rodiny. Roku 1554 ho Ferdinand I. povýšil do šľachtického stavu, Maxmilián II. ho roku 1571 pasoval na rytiera. Trikrát sa oženil a mal troch synov a jednu dcéru.
V rokoch 1548 až 1549 prednášal medicínu a astronómiu vo Viedni, magistrom umenia sa stal v roku 1551. Roku 1554 študoval v Bologni medicínu odkiaľ odišiel do Milána, kde navštevoval prednášky Girolama Cardana. Čoskoro sa však vracia do Prahy, kde prednáša na univerzite matematiku a astronómiu až do roku 1558. Neskôr sa venoval lekárskej praxi. Bol osobným lekárom cisárov Maxmiliána II. a Rudolfa II. Na Hájkov podnet bol do Prahy pozvaný Tycho Brahe, s ktorým Hájka spájalo priateľstvo. Hájek si dopisoval s poprednými európskymi učencami svojej doby.
Hájek ako prvý v tlači uverejnil spôsob, ako určiť polohu hviezd určením presnej doby ich prechodu poludníkom. Je autorom mnohých astronomických a lekárskych spisov. Do dejín českej matematiky sa zapísal svojou úvodnou univerzitnou prednáškou, ktorá vyšla pod názvom De laudibus geometriae. Ide o prvý spis českého pôvodu, ktorý si všíma minulosť matematických vied v Čechách. Vymeral oblasť okolo Prahy a je spoluautorom mapy z roku 1563, ktorá sa ale stratila. Roku 1572 uverejnil svoje pozorovania supernovy v súhvezdí Kasiopeja.
Po Hájkovi je pomenovaný mesačný kráter Hagecius a planétka 1995 Hajek.
Papa Roach
Papa Roach je americká rocková skupina z Vacaville v Kalifornii. Skupina hrá nu metal, s prvkami grungeu a alternatívneho rocku.
Názov Papa Roach sa dá do slovenčiny voľne preložiť ako Otec šváb. Tento názov pochádza z prezývky nevlastného deda Jacobyho Shaddixa Howarda Williama Roatcha, ktorého kamaráti prezývali Papa Roach. Roatch v roku 1996 spáchal samovraždu a kapela mu venovala pieseň „Roses On My Grave“.
Piesne od Papa Roach sú často používané vo filmoch, seriáloch, reláciách a PC hrách. Napríklad piesne „Blood Brothers“ a „Last Resort“ boli použité vo filme The One (Jediný), pieseň „Blood“ vo filme Saw II. Taktiež niektoré ich piesne bývajú použité ako titulné piesne rôznych wrestlingových relácií. Okrem iného sa časť ich piesne „Getting away with murder“ objavila v jednej časti seriálu C.S.I.: Kriminálka Miami.
História
Skupina Papa Roach vznikla v roku 1993, keď sa Jacoby Shaddix a Dave Buckner stretli na školskom ihrisku a začali sa spolu rozprávať o hudbe. Neskôr sa rozhodli,že si založia skupinu. Potom sa k nim pridali ich kamaráti Will James a Alan Dan Pease. Neskôr sa k nim pridal Jerry Horton. Neskôr sa však rozdelili, pretože každý išiel na inú školu. Po nejakom čase sa opäť stretli a hrávali v Daveovej garáži.
V roku 1994 vznikol ich prvý album Potatoes for Christmas. Davida Bucknera na chvíľu nahradil Ryan Brown, pretože Buckner odišiel do Seattlu študovať umenie. O rok nahrali album Caca Bonita. Za ten čas sa David Buckner vrátil. Will James ale musel odísť a nahradil ho Tobin Esperance.
V roku 1997 nahrali svoj prvý album v plnej dĺžke nazvaný Old Friends from Young Years. V roku 1998 nahrali album 5 Tracks Deep. Dostali sa do pozornosti spoločnosti Warner Bros., ktorý im financoval vydanie ich demo CD. Nakoniec ale Warner Brothers odmietli podpísať s nimi zmluvu.
Christian Bäckman
Christian Bäckman (* 28. apríl 1980, Alingsås, Švédsko) je bývalý švédsky reprezentant v ľadovom hokeji.
Klubový hokej
Christian Bäckman hrával na poste obrancu. Je 191 cm vysoký a váži 93 kg (údaj z roku 2006). V roku 1998 bol draftovaný v úvodnom drafte NHL klubom St. Louis Blues už v prvom kole z 24. miesta. V sezónach 1998–2002 hral za Frölunda HC Göteborg v švédskej hokejovej Elitserien. V sezóne 2002/03 sa prvýkrát dostal na ľad NHL, aj keď odohral za St. Louis Blues iba 4 zápasy. Už v nasledujúcej sezóne 2003/04 sa však stal stabilným hráčom Blues a odohral 66 zápasov. V sezóne 2004/05 (počas lockoutu v NHL) hral znovu za Frölunda HC Göteborg. V St. Louis Blues nosí dres číslo 55. Na sezónu 2005/06 mal uzavretú zmluvu na 912 tisíc dolárov. Pred nasledujúcou podpísal nový viacročný kontrakt.Na konci sezóny 2007/2008 bol vymenený do New York Rangers. V lete 2008 ho Rangers spoločne s Fiodorom Tjutinom vymenili do Columbus Blue Jackets za Nikolaja Žerdeva a Dana Fritschea.
Reprezentácia
Reprezentoval Švédsko na troch Majstrovstvách sveta (2004, 2005, 2010), kde z mužstvom získal dve medaile, v roku 2004 striebornú a v roku 2010 bronzovú.
Na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne získal zlatú olympijskú medailu. Nosil reprezentačný dres číslo 8.
Zimné olympijské hry 2006
Švédsko získalo na olympiáde v Turíne zlaté olympijské medaily. Po rozpačitom úvode, keď v základnej skupine skončilo až na treťom mieste po prehrách s Ruskom 0:5 a Slovenskom 0:3, už nezaváhalo. V štvrťfinále zdolalo Švajčiarsko 6:2, v semifinále Česko 7:3 a vo finále severského rivala Fínsko tesne 3:2.
Auriac-Lagast
Auriac-Lagast je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 249 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hippodamas (syn Priama)
Hippodamas (Hippodamas) je v gréckej mytológii syn trójskeho kráľa Priama. Trójsky kráľ Priamos mal päťdesiat synov a dvanásť dcér. So svojou manželkou Hekabou mal devätnásť synov. Hippodamas patril medzi ďalších jeho synov, ktorých mal s inými manželkami, alebo družkami. V antickom diele Dictys Cretensis (Kréťan Diktis), Hippodamas v trójskej vojne zomiera spolu so svojim bratom Hippothoom rukou achájskeho hrdinu Aianta.
Pavol Pálfi
Gróf Pavol (IV.) Pálfi (Pálffy) z Erdődu (* 19. január 1592, hrad Červený Kameň – † 6. november 1653, Pálfiho palác, Bratislava, Uhorsko ) bol krajinský hodnostár, palatín.
Pavlov otec Mikuláš Pálfi bol najvýznamnejším bojovníkom proti osmanským Turkom na sklonku 16. storočia. Pochádzal z nevýznamného šľachtického rodu zo Žitného ostrova. Vďaka svojim vojenským schopnostiam a bohatej manželke Márii Fuggerovej získal hodnosti a veľké majetky. Osmanských Turkov porazil v 26-tich bitkách. Za dobytie hradu Ráb v roku 1598 dostal grófsky titul. Jeho zásluhou sa rodina Pálfiovcov stala popredným rodom v Uhorsku. Pálfiovci mali na Slovensku rozsiahle majetky. Klenotom historického jadra Bratislavy je Pálfiho palác postavený v renesančnom slohu.
Životopis
Jeho otcom bol Mikuláš Pálfi, matkou Mária, rod. Fuggerová (1566 - 1643). Jeho manželkou bola Františka rod. Khuenová de Belasy, z manželstva mali štyri deti: najstaršia dcéra neznámeho mena (zomrela v roku 1644), Ján Anton (1642 - 1694), Mária Magdaléna (1644 - 1684) a Ján Karol (1645 - 1694).
V roku 16251626 bol predsedom uhorskej komory, od roku 1625 hlavným kráľovským čašníkom, od roku 1640 dedičným kapitánom Bratislavského hradu a županom Bratislavskej stolice, od roku 1646 krajinským sudcom, od roku 1649 uhorským palatínom a miestodržiteľom.
Ako krajinský sudca úspešne riešil náboženské spory, z poverenia panovníka riešil roku 1650 spor slovenských mešťanov s nemeckým patriciátom v Banskej Bystrici, stanovil zásadu paritného zastúpenia oboch národností v mestskej rade a pravidelné striedanie Slovákov a Nemcov v richtárskej a iných funkciách. Kúpil dom č. 16 na hlavnom námestí v Banskej Bystrici, známy ako Benického dom, nikdy v ňom nebýval, prenajímal ho. Vykonával stavebný dozor nad významnými cisárskymi stavebnými akciami. Jednou z najvýznamnejších bola prestavba Bratislavského hradu.
Zomrel vo svojom bratislavskom paláci dňa 6. novembra 1653 o siedmej hodine večer, pochovaný bol v dóme Sv. Martina.
Brusel (rozlišovacia stránka)
Brusel môže byť:
3408 Shalamov
3408 Shalamov je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 18. augusta 1977. planétka dostala meno na počesť veľkého ruského spisovateľa Varlama Tichonoviča Šalamova, autora Kolymských poviedok
Adam Paluíny
Adam Paluíny (* Slovensko) bol slovenský pedagóg.
Ján Pálka
Ján Pálka (* 11. marec 1869, Liptovský Mikuláš - † 16. júl 1935, Bratislava) bol podnikateľ, továrnik.
Jeho otec Ján Pálka, matka Zuzana rod. Bellová, syn hudobný skladateľ Dušan Pálka, jeho manželka Darina rod. Jurenková.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a v Levoči. Praktikant v kožiarskych fabrikách vo Viedni, Rijeke a v Nemecku, neskôr majiteľ kožiarskej továrne v Liptovskom Mikuláši. Neúspešne sa pokúsil premeniť továreň na účastinnú spoločnosť robotníkov so silným sociálnym programom. Autor hospodárskej sociálnoutopistickej teórie a prác o socializácii podniku. Člen Masarykovej akadémie práce a Sociálneho ústavu Československej republiky. Dozorca evanjelickej a. v. cirkvi, člen kultúrneho spolku Beseda v Liptovskom Mikuláši.
Liffol-le-Petit
Liffol-le-Petit je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dielektrikum
Dielektrikum je každá látka, ktorá sa polarizuje vo vonkajšom elektrickom poli. Pokiaľ dielektrikum neobsahuje voľné nosiče náboja (alebo ich obsahuje veľmi málo), označujeme ho ako izolant. Dielektrikum sa všeobecne vyznačuje malou mernou elektrickou vodivosťou.
Ďalšie dôležité vlastnosti (podľa aplikácie) sú permitivita (dielektrická konštanta), stratový uhol, prierazné napätie, mechanické vlastnosti, tepelná vodivosť a iné.
V elektrotechnike a elektronike sú používané ako materiál rôznych izolátorov, ako substrát pre dosky plošných spojov, v kondenzátoroch a v mnohých iných aplikáciách.
Pocit menejcennosti
Pocit menejcennosti je trvalý znepokojujúci pocit jedinca, že v niečom, v niektorých svojich vlastnostiach zaostáva za inými ľuďmi; je to negatívny sentiment, ktorý sa u niektorých osobností stupňuje až k ťaživému komplexu menejcennosti.
Mužská štvorhra na BMW Open 2010
Mužská štvohra na BMW Open 2010 sa hrala ako súčasť BMW Open 2010 od 2. do 9. mája 2010. Titul vo štvorhre získali Rakúšan Oliver Marach a Španiel Santiago Ventura, ktorí vo finále porazili pár Eric Butorac, Michael Kohlmann. Pre O. Maracha to bol ôsmy a pre S. Venturu piaty titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Odpustenie
Odpustenie je nenástojenie na potrestaní (obyčajne za spáchaný zlý, nesprávny skutok).
Bitka o Charkov
Bitka o Charkov môže byť rad ozbrojených stretnutí počas druhej svetovej vojny:
3354 McNair
3354 McNair je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 8. februára 1984. Pomenovanie dostala na počesť astronauta Ronalda McNaira, ktorý zahynul pri havárii raketoplánu Challenger.
Lista de asteroidi
Beinheim
Beinheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3456 Etiennemarey
3456 Etiennemarey je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil Henri Debehogne 5. septembra 1985.
Tranzistor riadený poľom s hradlovou oxidovou vrstvou
thumb|right|Schéma NMOS tranzistora
Auzits
Auzits je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Tranzistor riadený poľom s hradlovou oxidovou vrstvou
Tranzistor riadený poľom s hradlovou oxidovou vrstvou (iné názvy: poľom riadený tranzistor s hradlom izolovaným oxidovou vrstvou, poľom riadený tranzistor s oxidom izolovaným hradlom, tranzistor MOSFET, skr. MOSFET alebo MOS-FET alebo MOS FET z angl. metal-oxide-semiconductor field-effect transistor) je druh tranzistora riadeného poľom (FET), ktorého hradlo realizované vrstvou kovu je oddelené od polovodiča dielektrickou vrstvou oxidu daného polovodiča.
Auzits
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Tranzistor riadený poľom s hradlovou oxidovou vrstvou
Keďže na jeho prípravu je potrebná dokonalá a veľmi tenká oxidová vrstva s malým počtom nežiaducich porúch na rozhraní polovodiča a kovu, MOSFET tranzistory sa v praxi pripravujú výhradne z kremíka, ktorý je jediným polovodičom, na ktorom je možné pripraviť oxid požadovaných vlastností.
Cetuna
Cetuna je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Auzits
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 866 obyvateľov (2009).
Cetuna
Nachádza sa v katastrálnom území obce Bzince pod Javorinou v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1999 na rozlohe 0,2869 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Je súčasťou CHKO Biele Karpaty. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Tranzistor riadený poľom s hradlovou oxidovou vrstvou
Podľa typu vodivosti hradla delíme MOSFET na PMOS a NMOS. Vhodnou prípravou substrátu je možné získať v oboch polaritách FET tranzistory obohacovacieho aj ochudobňovacieho typu.
Křišťan z Prachatic
Křišťan z Prachatic od roku 1386 študoval na Karlovej univerzite v Prahe, kde v roku 1388 zložil bakalárske skúšky a v roku 1390 skúšky majstrovské. Na pražskej univerzite pôsobil až do konca života, keď bol niekoľkokrát zvolený za dekana filozofickej fakulty a štyrikrát za rektora univerzity. Od roku 1406 bol farárom a kazateľom u sv. Michala v Starom Meste. Medzi jeho žiakmi nechýbal aj Ján Hus, za ktorého v roku 1415 intervenoval v Kostnici.
Tranzistor riadený poľom s hradlovou oxidovou vrstvou
Kombináciou obidvoch typov tranzistorov v integrovaných obvodoch získame štruktúru CMOS, ktorá je základom takmer všetkých moderných digitálnych integrovaných obvodov.
Amaranthe
Amaranthe je švédsko-dánska heavy metalová skupina využívajúca prvky popovej hudby založená v roku 2008. Často je však nazývaná aj ako power metal. Skupina je výnimočná tým, že majú až troch spevákov. Ich najznámejšie piesne sú The Nexus z albumu s rovnomenným názvom a Drop Dead Cynical z albumu Massive Addictive.
Křišťan z Prachatic
Z dochovanej odbornej literatúry, ktorej autorom je Křišťan z Prachatic, tvoria väčšinu lekárske spisy, všetky napísané po česky. V akademických kruhoch bol ale známy najmä ako astronóm. Jeho dva spisy o astrolábe, De composicione astrolabii a De utilitate (usu) astrolabii, sa dochovali v mnohých opisoch v európskych knižniciach.
Tranzistor riadený poľom s hradlovou oxidovou vrstvou
MOS
MOS (z ) je technológia výroby polovodičových súčiastok.
Amaranthe
História
Skupinu založil Jake E a Olof Mörck. Ako projekt sa objavila na scéne v roku 2008 pri touri s Kamelot, keď sa k nim pridala speváčka Elize Ryd a screamer Andreas Solveström. Pripojil sa k nim aj bubeník Morten Løwe Sørensen. Basgitarista Johan Andreassen sa pridal neskôr, no ešte pred vydaním prvého albumu Amaranthe. Originálny názov skupiny znel Avalanche, až do mája 2009. Vtedy sa rozhodli zmeniť názov na Amaranthe. Ich debutový album vyšiel v roku 2011 a skupina mala tour v Japonsku. Ich druhý album The Nexus vyšiel v roku 2013 a Amaranthe sa stali veľmi populárnymi; ocitli sa na šiestom mieste v švédskom rebríčku. V októbri 2013 skupinu opustil Andreas Solveström a nahradil ho Henrik Englund. S novým spevákom vyšiel 21.októbra 2014 album Massive Addictive. V roku 2016 vyšiel 21. októbra album Maximalism. Vo februári 2017 ohlásil svoj odchod zo skupiny spevák čistých mužských vokálov Jake E. V júli 2017 na jeho miesto nastúpil spevák Nils Molin zo skupiny Dynazty.
Hudobný štýl
Ich hudobný štýl je zmesou melodického death metalu, power metalu a tanečnej hudby s prvkami popovej hudby a metalcoru. Speváčka Elize Ryd popísala ich štýl takto: "Dance-metal s chuťou death a moderného melodického death metalu." Ďalej spomenula, že ich hudba je plná pozitívnej energie, sily a lásky.
Cetuna
Predmetom ochrany je: Významná slatinná lúka v masíve Javoriny s výskytom chránených a ohrozených druhov vstavačovitých rastlín (Gymnadenia densiflora, Epipactis palustris, Eriophorum latifolium''). Žije tu reliktný mäkkýš Vertigo moulisiana.''
Mikuláš Palko
Mikuláš Palko (* 11. január 1941, Detva-Korytárky) je slovenský sochár.
Životopis
V roku 1955-1959 študoval na Škole umeleckého priemyslu v Bratislave, odbor rezbárstvo u prof. L. Korkoša. V roku 1959-1965 absolvoval štúdium na VŠVU v Bratislave v odd. figurálneho sochárstva u prof. J. Kostku. Pôsobil ako odborný asistent na Katedre výtvarnej výchovy na Pedagogickej fakulte v Banskej Bystrici (1966-1979). Vo svojej tvorbe sa venoval najmä komornému a monumentálnemu sochárstvu a kresbe.
Výstavy
Vystavoval na samostatných aj kolektívnych výstavách doma i v zahraničí:
Křišťan z Prachatic
Křišťan z Prachatic je autorom aritmetického spisu Algorismus prosaycus, ktorého dobu vzniku sa doteraz nepodarilo presne určiť. Predpokladá sa, že to bolo v druhom desaťričí 15. storočia, teda v čase, keď Křišťan z Prachatic napísal aj svoje astronomické spisy.
3409 Abramov
3409 Abramov je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 9. septembra 1977.
Izolant
Izolant alebo izolácia je látka, ktorá izoluje, čiže oddeľuje jeden predmet od druhého, (predmet od okolitého prostredia, dve prostredia) s cieľom zabrániť kontakt predmetov (predmetov a okolia, dvoch okolí) alebo s cieľom zabrániť prenos fyzikálneho javu z jedného predmetu na druhý (medzi predmetom a okolím, alebo viacerých okolí).
Izolácia proti nežiaducim vplyvom, zásahom – tepelným zmenám (teplu, chladu), vlhkosti, vode, zvuku, hluku, požiaru, agresívnym látkam, vibráciám, vnikaniu vzduchu a podobne.
Príkladom je tepelný izolant bráni prenosu tepla, elektrický izolant – bráni prenosu elektrickej energie, izolácia proti vlhkosti (brány prestupu vody), lakový náter (chráni natretý predmet pred vonkajšími vplyvmi) a pod.
Pre bližšie informácie pozri izolácia.
Créteil
Créteil môže byť:
Ján Dobrík
Filmografia
=== TV seriály ===
Koiné
Koiné môže byť:
Melanie Safka
Melanie Anne Safka-Schekeryk (* 3. február 1947, Astoria, Queens, New York, USA) je americká speváčka-skladateľka, známa tiež ako Melanie. Preslávila sa vďaka hitom ako "Brand New Key" a "Lay Down (Candles in the Rain)". V piatok 15. augusta 1969 účinkovala na festivale Woodstock.
Margita Černáková
Životopis
Margita Černáková vyštudovala v Bratislave strednú školu, ukončenú maturitou. Jej rodičia nepochádzali z robotníckej triedy, čo bolo podmienkou pre prihlášku na vysokú školu, a tak nemohla ísť ďalej študovať. Po ukončení štúdia, v roku 1951, nastúpila ako asistentka strihu k strihačovi Fredovi Voderkovi do Spravodajského filmu. Ako jednu z prvých skúseností spomína asistenciu na dokumente Vladimíra Bahnu Dúha nad Slovenskom (1952). V Spravodajskom filme pracovala do roku 1955 ako strihačka žurnálu. Čísla filmového žurnálu Týždeň vo filme, ktoré strihala v rokoch 1953 – 1955, vznikali pod režijnou taktovkou Ladislava Kudelku, Štefana Ondrkala, Richarda Raimana a Štefana Ortha. Od roku 1955 bola pracovníčkou populárno-vedeckého filmu, sídliaceho na Mostovej ulici v Bratislave. Bola sem preložená z kádrových dôvodov. Najskôr bola asistentkou strihača Alfréda Benčiča. Neskôr si ju vyberali jednotliví režiséri štúdia populárno-vedeckého filmu ako strihačku svojich filmov. Vďaka svojej práci na dokumentárnych filmoch ako Čas, ktorý žijeme (r. V. Kubenko, L. Kudelka, J. Pogran, O. Krivánek, I. Húšťava, 1968), alebo Čierne dni (r. L. Kudelka, 1968) sa stala po roku 1969 nežiaducou osobou a bola menej oslovovaná režisérmi k spolupráci. V sedemdesiatych rokoch pôsobila v Krátkom filme na Kolibe a tam zotrvala až do roku 1991, kedy odišla do dôchodku. Pracovala pravidelne pre viacero slovenských režisérov ako Otto Haas, Martin Slivka, Vojtech Andreánsky, Ladislav Kudelka, Mikuláš Ricotti st., Tibor Rakovský, Pavel Čalovka, František Jurišič, Dušan Trančík, Eva Štefankovičová, alebo Ľudovít Filan.