cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Policarpo Toro
Životopis
Do Čile sa vrátil po vypuknutí vojny v Tichomorí. Slúžil na ozbrojenom transportnom člne Vapor Loa počas blokády prístavného meta Iquique. Krátko nato, 8.októbra 1879, sa opäť s fregatou Almirante Cochrane zúčastnil námornej bitky pri ostrove Angamos. Potom slúžil ako dôstojník pri vylodení v prístave Pisagua a neskôr počas druhej blokády Iquique, v Arice, Mollende a vylodení na Ilo. A znova na palube obrnenej fregaty Almirante Cochrane, podporiac čilské námorné delostrelectvo, ktoré sa na vrchu Morro de Arica zúčastnilo ďalšej blokády Callao (prístav Callao – Peru). Za jeho službu počas toho obdobia, bol Policarpo Toro povýšený na hodnosť poručík a vymenovaný do funkcie zástupca veliteľa delového člna Magellan. Lenže situácia si v januári 1881 vynútila aby išiel znova podporovať armádu ako veliteľ lodného delostrelectva na fregate Almirante Cochrane, vzhľadom na jeho palebnú účinnosť v bojoch o pobrežie okresu Chorrillos a peruánskeho Miraflores.
Mlynky (Maďarsko)
Dejiny
Územie obce bolo obývané už v rímskej dobe a patrilo k rímskej provincii Panónia. Začiatky obce súvisia s 12. storočím a benediktínskym opátstvom, ktoré vzniklo možno ešte vo veľkomoravskom období. V roku 1184 sa na ruinách kláštora vybudovali nový kláštor cisterciáni. Ten existoval až do tureckej okupácie v 16. storočí, keď ho Turci zničili a rozobrali (v roku 1541).
Policarpo Toro
Životopis
Po ukončení námornej vojny bol Policarpo v roku 1883 menovaný za profesora na Námornej akadémii a povýšený na nadporučíka. O tri roky neskôr obsadil riadiacu pozíciu v čilskom námorníctve na palube čilskej vojnovej lode korvety Abtao. Popri tom naďalej vyučoval. V roku 1886 ho znovu zavolali na Veľkonočný ostrov. Videl, že životné podmienky ostrovanov sa nezlepšili, ale zhoršili. Rozhodol sa napísať pamäti. Snažil sa prezidenta Josého Manuela Balmacedu presvedčiť, aby Veľkonočný ostrov pripojil k Čile.
Mlynky (Maďarsko)
Dejiny
Po oslobodení spod tureckej nadvlády začali prichádzať na územie takmer vyľudnenej obce slovenskí kolonisti z územia dnešného Slovenska. Prvé rodiny kolonistov prišli už v roku 1747. Majetok obce dostali do správy pavlíni - rímskokatolícky rehoľný rád, počas ktorých správy na územie obce prichádzali ďalší slovenskí kolonisti. Obec sa nazývala po latinsky Santa Crux, maď. Szent-Kereszt. V roku 1766 bol postavený rímskokatolícky kostol. Neskôr prišli aj nemeckí kolonisti, ktorí sa však v prevažne slovenskom prostredí poslovenčili.
Obec si až do dnešných čias udržala prevažne slovenský charakter. Strediskom slovenskej kultúry v obci je Slovenský dom. Zo sakrálnych pamiatok je najvýznamnejší barokový rímskokatolícky kostol z 18. storočia.
Policarpo Toro
Životopis
Po získaní právomoci zastupovať prezidenta vo vyjednávaniach, dostal Policarpo Toro za úlohu zabezpečiť, aby nemohol žiadny iný štát vyhlásiť ostrov za vlastný. Po sérii rokovaní medzi Čile, Francúzskom a Tahiti tieto vyústili do konečnej zmluvy s kráľom Veľkonočného ostrova Atami Tekenom a podpisu memoranda o pripojení. Ústna tradícia uvádza, že zmocnenec Policarpo Toro ostrovnému kráľovi Atami Tekenovi ponúkol tašku s peniazmi, kráľ ich však rezolútne odmietol, poznamenajúc: "aby vaše ponúkané peniaze neznamenali že som ako nejaký Kaledónec, a že sme vám predali nejakú krajinu”.
Neskôr bol Policarpo Toro vymenovaný za riaditeľa čilskej vojenskej námornej školy Grumetes, kde zúročil všetky znalosti získané na pobyte v Anglicku. V roku 1891 počas čilskej občianskej vojny zostal lojálny prezidentovi Balmacedaovi, na rozdiel od väčšiny armádnych dôstojníkov. Bol zatknutý a následne prepustený.
V roku 1893 mu nový prezident Jorge Montt udelil milosť a námorníctvo ho poslalo do dôchodku. Bol penzionovaný v Santiagu, kde v roku 1921 ako 65 ročný zomrel. Policarpo Toro vstúpil do dejín ako muž, ktorý sa pričinil o pripojenie Veľkonočného ostrova k Čile.
Zoznam pohorí na Marse
Toto je zoznam pomenovaných pohorí na Marse.
NGC 1156
NGC 1156 je galaxia v súhvezdí Baran, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. novembra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
Crêches-sur-Saône
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lacko (priezvisko)
Lacko je rozšírené slovenské priezvisko odvodené od mena Ladislav. Najčastejšie je v Pavlovciach nad Uhom (okres Michalovce), Handlovej a Prešove.
Lexikálna mikroustálenosť
Lexikálna mikroustálenosť je jeden z najtypickejších a najsignifikantnejších znakov frazeologizovanosti istého spojenia. Vychádza z princípov teórie pravdepodobnosti: Ak sa v texte objaví zložka (slovo) A, je veľká pravdepodobnosť, že sa pri nej objaví aj komponent B, ktorý s ňou utvára frazeologickú jednotku. Ani tento ukazovateľ sám však nestačí ako jednoznačný signál frazeologickosti, preto sa uplatňuje spolu s inými typmi mikroustálenosti, predovšetkým s ustálenosťou významu.
Lacko (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Lacko.
NGC 6261
NGC 6261 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 13. júla 1880.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Nonac
Nonac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nárazníková zóna OSN na Cypre
Nárazníková zóna OSN na Cypre ( alebo Zelená línia, ) je demilitarizovaná zóna oddeľujúca územie kontrolované Cyperskou republikou a Severocyperskou tureckou republikou. Túto zónu kontrolujú mierové sily OSN na Cypre UNFICYP (skratka – ). Táto mierová misia trvá od roku 1964 a tým je jednou z najstarších mierových misií OSN. Jej cieľom je udržiavať status quo vo vnútri nárazníkovej zóny, zabezpečiť dodržiavanie prímeria medzi znepriatelenými stranami, prispieť k obnove a udržaniu práva a poriadku na ostrove Cyprus a vykonávať humanitárne úlohy. Od roku 1974 zároveň aj separuje ozbrojené sily na ostrove.
História
300px|thumb|Nárazníková zóna v [[Nikózia|Nikózii]]
Nezávislosť Cypru
Až do roku 1960 spravovalo ostrov Cyprus Spojené kráľovstvo. V tomto roku po štvorročnom oslobodzovacom boji Cyprus získal nezávislosť a zmluvne bol vyhlásený republikou. Obe komunity obývajúce ostrov podpísali zmluvu a umožnili tak vznik Cyperskej republiky. Garantmi tejto zmluvy sa stali Grécko, Turecko a Spojené kráľovstvo.
Zmena politickej situácie
Za podpora gréckej junty bol v roku 1974 uskutočnený prevrat a ním bola zvrhnutá cyperská vláda aj s prezidentom Makariosom III.. Táto politická situácia viedla k rozširovaniu nevraživosti medzi gréckou a tureckou komunitou. Následne došlo k dvojfázovej vojenskej invázii tureckých ozbrojených síl. Tie obsadili 37 % územia severnej časti ostrova. Preto je od augusta 1974 ostrov rozdelený na dve časti – časť ovládanú Cyperskou republikou a časť ovládanú Severocyperskou tureckou republikou (plus Suverénne základňové územia Akrotiri a Dekeleia patriace Spojenému kráľovstvu). Tieto časti oddeľuje Nárazníková zóna OSN.
Slovenská účasť v UNFICYP
Národná rada SR svojím uznesením č. 1372 z 10. mája 2001 vyslovila súhlas s vyslaním jednotky OS SR do misie UNFICYP. Prví príslušníci slovenských ozbrojených síl sem prišli v máji 2001. Velenie prevzali postupne v troch sektoroch od príslušníkov AUSHUNCON-u (rakúskych a maďarských ozbrojených síl). V júni 2001 sa uskutočnil oficiálny akt odovzdania sektoru 4 slovenskému veleniu a tak SLOVHUNCON (slovensko-maďarský kontingent) zodpovedá za tento tento sektor. Významnou je skutočnosť, že sa tak stalo po prvýkrát v histórii, čo OS SR prevzali velenie v niektorom zo sektorov misie. Slovenskí príslušníci plnia úlohy v priestore operačnej zodpovednosti. Je teda cieľom zabrániť obnoveniu bojov medzi cyperskou gréckou a tureckou komunitou, zabezpečiť dodržiavanie prímeria medzi znepriatelenými stranami a prispieť k obnove a udržaniu práva a poriadku na ostrove.
Mikroustálenosť frazémy
Mikroustálenosť frazémy je čiastkový typ, podtyp komplexnej ustálenosti (p.) (makroustálenosti), ktorý sa prejavuje istými paradigmatickými alebo syntagmatickými ohraničeniami v jednej oblasti výstavby frazémy alebo v oblasti jeho používania. Chápanie mikroustálenosti vychádza z predstavy, že frazeologizovanosť istého spojenia vychádza z ustálenosti nie iba na jednej rovine, ale že sa prejavuje ako výsledok špecifickej súhry v ustálenosti viacerých typov, ktoré pritom nikdy nemusia byť v konkrétnej frazéme zastúpené v absolútnej miere, teda ako nejaká absolútna zmeravenosť. Je to pojem z frazeologickej koncepcie A. V. Kunina, v ktorej sa počíta s takýmito druhmi mikroustálenosti: mikroustálenosť morfologická, mikroustálenosť syntaktická, mikroustálenosť lexikálna, mikroustálenosť používania, mikroustálenosť významu a štruktúrnosémantická (p.). Sám názov mikroustálenosť sa v našej domácej literatúre uplatňoval zriedkavejšie (bežnejšie sa hovorí iba o ustálenosti, napr. morfologickej, syntaktickej ustálenosti atď.), hoci predstava o jednotlivých druhoch či častiach komplexnej ustálenosti sa aj u nás produktívne využíva.
NGC 1157
NGC 1157 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
Viriat (kantón)
Viriat je francúzsky kantón v obvode Bourg-en-Bresse v departemente Ain a regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 6 obcí.
Annot (kantón)
Annot je francúzsky kantón v obvode Castellane v departemente Alpes-de-Haute-Provence v regióne Provence-Alpes-Côte d'Azur. Tvorí ho 7 obcí.
Malíšek
Malíšek je priezvisko, pozri Malíšek (priezvisko), napr.:
NGC 6262
NGC 6262 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 23. októbra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Svätý Václav (obec)
Lokalita
Najvyššie položená obec v Pilišských vrchoch (cca ). Má rozlohu. Nachádza sa od Senondreja.
Obyvateľstvo
Podľa sčítania obyvateľstva v roku 2001 bolo z 958 obyvateľov 93 Slovákov a 54 uviedlo slovenčinu ako svoj materinský jazyk. Počet obyvateľov v roku 1990 bol 835 osôb, v roku 2007 tu žilo 1083 obyvateľov a v roku 2009 sa počet zvýšil na 1123 osôb.
Hullabaloo: Live at Le Zenith, Paris
Hullabaloo: Live at Le Zenith, Paris (skrátene aj Hullabaloo) je koncertný video album anglickej rockovej kapely Muse. Video dokumentuje dva koncertné vystúpenia skupiny Muse, ktoré sa konali 28. až 29. októbra 2001 v parížskom hudobnom pavilóne Le Zénith. &videokolekcia obsahuje druhý disky na ktorom sú zábery zo zákulisia vystúpení.
K hudobnému videu skupina Muse vydala aj osobitný soundtrack, album s názvom Hullabaloo Soundtrack.
Vojtech Plechlo
Vojtech Štefan Plechlo (* 20. december 1876, Trnava – † 17. február 1958 Trnava) bol slovenský politik a verejný činiteľ, poslanec Slovenského snemu a rímskokatolícky kňaz.
Gymnaziálne štúdia absolvoval v Trnave a teologické v seminári v Ostrihome. Za kňaza bol vysvätený v Ostrihome 27. júna 1899. V roku 1904 sa stal farárom v Dolnom Dubovom a pôsobil tu až do roku 1945.
V rokoch 19241942 bol okresným predsedom Hlinkovej Slovenskej ľudovej strany v Trnave. V roku 1938 sa stal poslancom Slovenského snemu. Svojho poslaneckého mandátu sa vzdal v prvej polovici roku 1943.
Po druhej svetovej vojne bol v roku 1946 odsúdený na 8 rokov väzenia. Po prepustení z väzenia v roku 1954 žil v Trnave, kde 17. februára 1958 zomrel. Pochovaný bol v Dolnom Dubovom.
Dusík
Dusík (lat. Nitrogenium) je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku N a protónové číslo 7. Je to plyn bez farby a zápachu. Nezávisle od seba ho v roku 1772 objavili Daniel Rutherford a Henry Cavendish a nazvali ho jedovatým vzduchom. Antoine Lavoisier zistil, že tento plyn je zložkou vzduchu a pretože sa v ňom živé organizmy dusili, pomenoval ho azote (z gréčtiny zóon = život, a = zápor). Slovenský názov pochádza od prírodovedca J. Presla, ktorý preniesol v roku 1828 francúzsky názov. Medzinárodný názov nitrogenium vznikol z latinského nitrium, ktorým sa označovali chemikálie z popola rastlín. V potravinárstve sa označuje E941.
Anorganické zlúčeniny
Dusík je tzv. inertný plyn, ktorý iba veľmi ťažko reaguje s inými chemickými zlúčeninami. Voči väčšine prvkov vystupuje (s výnimkou kyslíka, chlóru a fluóru) ako elektronegatívnejší prvok, preto môžeme dané zlúčeniny považovať za nitridy daných prvkov.
Ivan Engler
Ivan Engler (* 13. jún 1931, Trenčín) je rakúsko-slovenský chirurg-traumatológ, vedec a spisovateľ, zakladateľ terapie ionizovaným kyslíkom.
Dusík
Organické zlúčeniny
Dusík sa vyskytuje vo viacerých organických zlúčeninách a je jedným z biogénnych prvkov, nachádzajúcich sa vo všetkých živých organizmoch.
Ivan Engler
Publikoval 10 monografií a 70 publikácií, pracoval na viacerých medzinárodných projektoch, výskumoch a pôsobil na vysokých školách. Pracoval ako vedúci chirurg na Slovensku aj v zahraničí. Bol hlavným vedúcim chirurgom v poľnej nemocnici OSN na Cypre. Bol ocenený Medailou mieru OSN. Kolektív Mierových síl OSN, v ktorom pôsobil, získal v roku 1988 kolektívnu Nobelovu cenu za mier.
Dusík
Výskyt v prírode
V elementárnej podobe sa s dusíkom stretávame prakticky neustále, tvorí totiž 78 % (objemových) zemskej atmosféry.
Ivan Engler
V roku 1980 podložil terapiu ionizovaným kyslíkom (Ionized Oxygen Therapy (IO2Th/Engler). Navrhol ionizátor kyslíka "Oxygen Ion 3000/by Dr.Engler" a "VNS Diagnosis/by Dr.Engler" oba s EU certifikátom ako medicínske prístroje.
Dusík
Výskyt v prírode
Vzhľadom k rozpustnosti prakticky všetkých svojich anorganických solí sa v bežných horninách takmer nevyskytuje. Všetky tieto látky boli dávno spláchnuté do oceánov a tam sa opäť zapojili do rôznych biologických cyklov.
Ivan Engler
V najnovšej publikácii (Journal of Experimental Therapeutics and Oncology, 2009), bola hypotéza nositeľa Nobelovej ceny O. Warburga a P. Seegera o jednom z mechanizmov vzniku rakoviny potvrdená experimentom na humánnych fibroblastoch s piko dávkou O2+ v medicínskom O2 (pozri literatúru).
Dusík
Výskyt v prírode
Výnimkou je napr. čilský liadok alebo dusičnan sodný NaNO3. Významným zdrojom organického dusíka sú najmä objemné vrstvy vtáčieho trusu, nazývané guáno a využívané predovšetkým ako hnojivo.
Ivan Engler
Žije v Salzburgu a má dve deti.
Ocenenia
14. júla 2011 usporiadala NAWI Univerzita Paris Lodrona v Salzburgu 80-ročnému jubilantovi oslavu s laudatio. 16. septembra 2011 bol Ivan Engler za doterajší výskum v spojitosti s liečbou chronických onemocnení poctený čestným členstvom a zlatým odznakom Centrálneho zväzu lekárov prírodných metód (ZAEN) Freudenstadt, Nemecko.
Dusík
Využitie
Kvapalný dusík sa využíva v kryogénnych procesoch, pri ktorých je potrebné udržať prostredie s veľmi nízkou teplotou. Príkladom je zachovanie tkanív alebo spermií a vajíčok v kúpeli z kvapalného dusíka. Kvapalným dusíkom sú chladené polovodičové detektory röntgenového žiarenia v rôznych spektrometrických aplikáciách.
Ivan Engler
Ocenenia
V roku 2011 obdržal čestné členstvo Nemeckej spoločnosti pre onkológiu.
Dusík
Využitie
Plynný dusík sa využíva ako inertná atmosféra na miestach, kde hrozí nebezpečenstvo výbuchu, pri výrobe integrovaných obvodov, nehrdzavejúcej ocele, alebo v potravinárstve ako ochranná atmosféra proti oxidácii.
Ivan Engler
Ocenenia
V jeho rodisku Trenčíne mu bola v roku 2011 odhalená pamätná tabuľa.
V roku 2013 stal sa čestným občanom mesta Hnúšťa. Je čestným členom The European Network of Places of Peace.
Dusík
Využitie
Amoniak a jeho zlúčeniny sú jedným z najpoužívanejších hnojív v poľnohospodárstve. Plynný amoniak sa v poslednej dobe stáva náhradou freónov v chladiarenstve.
Ivan Engler
Ocenenia
Za jeho životnú prácu obdržal  12. novembra 2014 Čestný pohár Salzburska (Ehrenbecher des Landes Salzburg).
Dusík
Využitie
Mimoriadne silné oxidačné vlastností zlúčenín dusíka v oxidačnom stupni +5 sa využívajú pri výrobe výbušnín. Už v starovekej Číne bola známa výroba pušného prachu, ktorého podstatnú časť tvoria dusičnan sodný alebo draselný. V súčasnosti sa v tomto odbore uplatňujú skôr organické zlúčeniny dusíka ako nitroglycerín alebo trinitrotoluén.
Ako palivá do raketových motorov sa v minulosti používali kyselina dusičná ako oxidovadlo, a hydrazín ako zdroj spaľovaného vodíka.
Ivan Engler
Ocenenia
26. septembra 2015, získal ocenenie Beňovského glóbus v meste Vrbové.
12. júna 2016 bola odhalená pamätná tabuľa k príležitosti 35. výročia celosvetovej prvej plazmovej ionizácie medcínského kyslíka v roku 1981 v Salzburgu.
Dielo
Pod menom Ivo Engler vyšlo 7 nasledujúcich románov:
NGC 6263
NGC 6263 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 28. júna 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Mikroustálenosť používania
Mikroustálenosť používania alebo reprodukovanosť frazémy je rozlišovací znak frazeológie založený na zistení, že frazéma nevzniká vždy v reči nanovo, ale sa v nej iba uplatňuje, reprodukuje ako relatívne hotový celok skladajúci sa z istých slovných prvkov v istých tvaroch a v istej konštrukčnej podobe. Niekedy sa teda sám tento znak chápal ako komplexný prvok frazeológie, a tak sa mu pripisovala platnosť podstatného alebo dokonca jediného dištiktívneho príznaku frazeológie (rus. termín "vosproizvodimosť" v interpretácii L. I. Rojzenzona). Bežnejšie sa chápe ako jeden z rozlišovacích znakov frazémy, ako špecifická forma ustálenosti.
Pócsmegyer
Pócsmegyer je obec v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Szentendre.
Má rozlohu 1308 ha a žije tu 1561 obyvateľov (2007).
Syntaktická mikroustálenosť
Syntaktická mikroustálenosť je jeden z čiastkových typov komplexnej ustálenosti, ktorý vychádza z poznatku, že podstatná väčšina frazém sa vyskytuje iba v jednej forme spojenia alebo iba v niekoľkých formách, že pri každej frazéme teda existuje rad ohraničení, ktoré sa dotýkajú celej konštrukcie, ďalej poradia zložiek v nej, nemožnosti produktívnych transformácií a pod. Je to dôležitý rozlišovací znak, ktorým sa frazémy odlišujú od podobných (resp. aj príbuzných) voľných slovných spojení.
Arcibiskupský zámok Kroměříž
Arcibiskupský zámok v Kroměříži je pôvodne renesančný, neskôr barokovo prestavaný zámok nachádzajúci sa v historickom centre okresného mesta Kroměříž v Zlínskom kraji.
Dejiny
Pôvodne sa na tunajšom mieste rozkladalo veľkomoravské hradisko. V 11. storočí tu vznikol dvorec, na ktorom sídlilo olomoucké údelné knieža Oto II., ktorý ho spolu s priľahlou obcou predal olomouckému biskupovi Jánovi II. Na základoch dvorca dal v polovici 13. storočia vystavať biskup Bruno zo Schauenburgu svoje opevnené sídlo a obec sa zmenila na mesto chránené pevnými hradbami.
Počas husitských vojen kroměřížsky hrad značne utrpel, keď ho v rokoch 1423 a 1432 dvakrát obsadili vojská kališníkov. Až koncom 15. storočia sa biskup Stanislav Turzo (1497 – 1540) pričinil o jeho obnovu a súčasne o prestavbu na ranorenesančný zámok, štvorkrídlovú budovu s centrálnym nádvorím. Biskup Thurzo bol veľkým mecenášom umenia a pre svoje sídlo objednal o. i. štyri doskové obrazy od nemeckého maliara Lucasa Cranacha st. Ďalšie úpravy zámku sú dielom biskupa Stanislava Pavlovského (1579 – 1599).
right|thumb|Nádvorie zámkuDo histórie mesta i samotného zámku citeľne zasiahla tridsaťročná vojna. Počas nej, v rokoch 1643 a 1645, bol hrad zničený švédskymi vojskami. Na mieste ruín bol na konci 17. storočia z iniciatívy biskupa Karola II. Lichtenštejna z Kastelkornu (1664 – 1695) vybudovaný ranobarokový zámok podľa projektov talianskych majstrov Filiberta Luccheseho a Giovanniho Pietra Tencallu. Na návrh F. Luccheseho bola v susedstve zámku založená Podzámocká záhrada a neďaleko zámku vyprojektoval tento architekt skvostnú Kvetnú záhradu. Jediným pozostatkom pôvodného hradu ostala osemdesiatštyri metrov vysoká veža.
Po jednom z najväčších požiarov Kroměříža v roku 1752 sa začínalo takmer od začiatku. Veľký podiel na obnove zámku mali počas svojho pôsobenia biskupi Ferdinand Július Troyer (1745 – 1758) a Leopold Fridrich Egkh (1758 – 1760). Stavebnými úpravami bolo upravené druhé poschodie, odbúrané nárožné bastióny a nové ukončenie poškodenej veže. Zmeny sa dotkli i interiérov, k výzdobe ktorých boli prizvaní poprední umelci tej doby. V 19. storočí (r. 1832) bola zasypaná vodná priekopa, ktorá dosiaľ chránila zámok od mesta. Inak sa vzhľad zámku podstatne nezmenil a zostal zachovaný v podobe, v akej ho poznáme dnes.
V rokoch 1848 – 1849 sa zámok stal stredobodom pozornosti celej monarchie. 22. novembra 1848 bolo v rozľahlej rokokovej jedálni kroměřížskeho zámku slávnostne otvorené obnovené zasadnutie ríšskeho snemu. Vďaka tejto udalosti sa Kroměříž, s iba šiestimi tisícmi obyvateľov, stal na niekoľko mesiacov metropolou rakúskej monarchie. V roku 1885 sa na zámku konala porada rakúskeho cisára Františka Jozefa I. a ruského cára Alexandra III.
Na prelome 19. a 20. storočia bol zámok upravovaný. Ďalšou pohromou pre zámok bol požiar v roku 1945, ktorý ho však našťastie veľmi nepoškodil. V majetku olomouckých arcibiskupov ostal zámok až do roku 1949, kedy prešiel do správy československého štátu. V súčasnosti je zámok v správe Národného pamiatkového ústavu, Správy štátneho Arcibiskupského zámku a záhrad v Kroměříži.
Opis zámku
Zámok tvorí dvojposchodová budova na štvoruholníkovom pôdoryse s rozmermi 75 x 80 metrov rozšírená na nárožiach o bastiónové rizality. Uprostred budovy je centrálne nádvorie. Z hmoty zámku vystupuje dominantná hranolovitá veža, zakončená oktogónom.
Prehliadka zámku
Dominantným priestorom prízemia zámku je Salla terrena so štukovou výzdobou. S prvým poschodím je spojená monumetálnym schodiskom.
K najvýznamnejším miestnostiam prvého poschodia patria Lovecký salón s početnými zbierkami zbraní a poľovných trofejí, Poradný salón s galériou významných olomouckých biskupov a arcibiskupov a Trónny salón slúžiaci na prijímanie návštev. Súčasťou interiérov prvého poschodia je aj Veľká jedáleň pre šesťsto stolujúcich, neskoršie premenovaná na Snemovný salón podľa miesta konania slávneho snemu v r. 1848 – 1849. Impozantný salón (rozmery 40 x 20 x 17 metrov) pochádzajúci z druhej polovice 18. storočia zaujme najmä svojím osvetlením dvadsiatimidvomi kryštáľovými lustrami a najväčším obrazom v zámku zaberajúcim plochu.
Zámocká obrazáreň s unikátnymi zbierkami európskeho maliarstva 15. a 18. storočia (Tizian, Veronese, Cranach st. a i.), tzv. Manský salón s úchvatnou výzdobou dokumentujúcou šesť storočí trvajúce vlastníctvo olomouckých prelátov, Zámocká knižnica zaberajúca niekoľko miestností zariadených v barokovom a rokokovom štýle, ktorej knižný fond obsahuje vyše 80 tisíc zväzkov, hudobných záznamov a vzácne glóbusy z rokoch 1640 – 1680, tvoria súbor miestností druhého poschodia.
Podzámocká záhrada
náhľad|Pohľad na zámok z Podzámockej záhrady Patrí k najlepšie koncipovaným krajinárskym parkom 19. storočia. Vznikla z pôvodnej renesančnej záhrady. Jej zakladateľom bol biskup Stanislav Turzo. Neskôr za episkopátov biskupov Viléma Prusinovského (1565 – 1572) a Stanislava Pavlovského bola upravovaná. Z väčšej časti predstavovala kvetinovú záhradu, usporiadanú do okrasných ornamentov a určenú hlavne na pestovanie vzácnych okrasných kvetín a drevín.
Ďalšie významné zmeny vzhľadu záhrady boli realizované za biskupa Karola II. Lichtenštejna z Kastelkornu. Premena sentimenálnej záhrady na romantický park začala nástupom arcibiskupa Ferdinanda Maria Chotka (1832 – 1836) a po ňom arcibiskupa Maximiliána Sommerau-Beckha (1836 – 1853). Za ich episkopátu bola záhrada upravená v barokovom štýle do súčasnej podoby romantického parku anglického typu.
Podzámocká záhrada sa rozprestiera medzi zámkom z riekou Morava na ploche šesťdesiatštyri hektárov. Súčasťou areálu záhrady je niekoľko stavieb drobnej architektúry – čínsky pavilón, Pompejánska kolonáda, tzv. rybársky domček, Maximiliánov dvor a i.
Kvetná záhrada
Kvetná záhrada (pôvodne Libosad) sa stala vrcholným stavebným dielom biskupa Karola II. Lichtenštejna z Kastelkornu. Na základe vlastných predstáv vychádzajúcich z osobnej bohatej knižnice diel venujúcich sa záhradnému umeniu zadal práce na novovznikajúcom projekte významným architektom (F. Lucchese a G. P. Tencalla) i ďalším umelcom (štukatéri, sochári, maliari) tej doby. V rokoch 1665 – 1675 prebehla prvá etapa prác. Druhá, doplňujúca, v priebehu 80-tych rokov 17. storočia. Zavŕšenie prác je datované rokom 1691.
left|thumb|Kolonáda v Kvetnej záhrade je jedinečnou galériou sôchKvetná záhrada je organickou súčasťou zámku napriek tomu, že s ním netvorí jeden celok. Rozkladá sa na okraji centra mesta (pôvodne na močaristej pôde za hradbami mesta) na ploche s rozmermi 485 x 300 metrov ako dokonalý produkt symbiózy záhradnej architektúry so sochárstvom, umeleckým remeslom i pôsobivým čarom tečúcej vody. Je pozoruhodné, že sa záhrada dochovala do súčasnosti v takmer pôvodnej podobe. Areál Kvetnej záhrady má prísne symetrické členenie; delí sa na dve polovice. Severná časť je tvorená trojuholníkovými poľami zo zostrihaných stromov smerujúcich k centrálnej stavbe rotundy a kvetinovými partermi. Južná časť bola autormi projektu ešte rozdelená na dva obdĺžniky s dvoma rybníkmi a dvoma umelými tzv. jahodovými kopčekmi. Západné ohraničenie záhrady tvorí ojedinelá, 233 metrov dlhá kolonáda (arkádová loggia). Vnútorná stena kolonády je veľkoryso poňatá ako sochárska galéria so 44 postavami antických božstiev, bájnej mytológie a histórie v nadživotnej veľkosti. Vonkajšia rímsa zasa predstavuje unikátny celok 46 búst antických velikánov.
Centrálny priestor Kvetnej záhrady zaberá kupolovitá osemboká budova letohrádku Rotunda. Pôvodne to bola otvorená stavba slúžiaca na kratochvíľu hostí. Okrem jedinečnej architektúry (štyri salóniky s umelými jaskyňami – grotami) a výzdoby (vzácne štuky a maľby s mytologickými scénami) bol v rotunde inštalovaný i dômyselný systém mechanických a vodných atrakcií.
Letohrádok je po technickej stránke pozoruhodný i v súčasnosti. Zo stredu kupoly na dvadsaťpäť metrov dlhej oceľovej strune visí tridsať kilogramov vážiace matematické kyvadlo. Je vernou kópiou Foucaltovho kyvadla z Parížskeho Panteónu. Bolo tu umiestnené v roku 1940 z iniciatívy profesora miestneho gymnázia Františka Nábělka.
Priestor Kvetnej záhrady dopĺňajú dve dominantné fontány – Levia a Tritónov.
Ocenenia
Pre svoju historickú hodnotu bol Arcibiskupský zámok v Kroměříži spolu s historickým jadrom mesta vyhlásený už v roku 1953 za mestskú pamiatkovú rezerváciu a neskôr, v roku 1995, za národnú kultúrnu pamiatku. Vrcholom ocenia bol v roku 1998 zápis zámku s unikátnymi záhradami do Zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO.
Veštba
Veštba alebo orákulum je prorocká predpoveď budúcnosti.
NGC 1158
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
Łącko
Łącko môže byť:
Nonaville
Nonaville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Nové Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Peter Krištúfek (lekár)
Prof. MUDr. Peter Krištúfek CSc. (* 18. august 1945, Pezinok) je slovenský lekár, pedagóg, redaktor a prezident Slovenskej lekárskej spoločnosti.
Nonaville
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peter Krištúfek (lekár)
Životopis
Medicínu vyštudoval Karlovej univerzite v Prahe. Po štúdiu sa zameral najmä na vnútorné lekárstvo, diagnostiku, terapiu a výskum tuberkulózy a pľúcnych chorôb, patofyziológiu a funkčnú diagnostiku kardiorespiračného systému. V rokoch 1969 - 1990 pôsobil na rôznych postoch v Národnom ústave tuberkulózy a respiračných chorôb v Bratislave a v rokoch 1990 - 2003 bol jeho riaditeľom. Od roku 1975 až do súčasnosti pôsobí aj ako pedagóg. Angažuje sa tiež v rôznych organizáciách (Slovenská lekárska spoločnosť, Slovenská akreditačná rada pre kontinuálne medicínske vzdelávanie) a pôsobí tiež ako vedúci redaktor časopisu Medicínsky monitor.
Peter Krištúfek je ženatý a má 4 deti.
Castellane (kantón)
Castellane je francúzsky kantón v obvode Castellane v departemente Alpes-de-Haute-Provence v regióne Provence-Alpes-Côte d'Azur. Tvorí ho 7 obcí.
Útvar národného jazyka
Útvar národného jazyka (iné názvy: jazykový útvar, útvar (jazyka), varieta (jazyka), forma (jazyka), zriedkavejšie úroveň (jazyka)) je forma jestvovania národného jazyka, t. j. ustálený spôsob realizácie jazykového systému v danom národnom spoločenstve. Je dôsledkom územnej, sociálnej a/alebo komunikačnej diferenciácie spoločenstva. Členenie jazyka na útvary sa volá stratifikácia národného jazyka.
Stratifikácia národného jazyka podľa slovenských jazykovedcov
Encyklopédia jazykovedy (str. 467) ako prehľad rozlišuje: Na konci hesla je poznámka: "Často sa popri spisovnej forme uplatňuje ako osobitný útvar bežný hovorený jazyk resp. hovor. forma spisovného jazyka".
Ján Horecký rozlišuje pre slovenčinu: Ako špecifickú (prierezovú) kategóriu autor uvádza jazyk umeleckej literatúry.
Ivor Ripka rozlišuje pre slovenčinu: (*Novšie, zdá sa, Ripka položku supradialekt uvádza ako totožnú so subštandardom. )
Slančová a Sokolová rozlišujú pre slovenčinu:
Ján Bosák (1995) uvádza pre slovenčinu "v pozícii štandardnej formy (bežnej variety)" hovorový jazyk.
KSSJ rozlišuje (s výhradou, že "nespisovné prostriedky zachytáva iba vo veľmi obmedzenej miere") pre slovenčinu:
Braňo Hochel rozlišuje (v texte zameranom na nespisovný jazyk):
Morfologická mikroustálenosť
Morfologická mikroustálenosť je jeden z čiastkových typov ustálenosti, ktorý sa opiera o poznanie, že frazémy ako špecifické slovné spojenia nemôžu uplatniť celú paradigmu tvarov podľa svojej povahy (či ide o slovesné, menné alebo príslovkové spojenia), ale sa vyskytujú iba v istých limitovaných prípadoch. Napr. výraz zub času sa uplatňuje iba v tvaroch singuláru a tam najčastejšie iba v nominatíve. Podobné ohraničenie (úplné alebo čiastkové) sú aj pri slovesných frazémach. Frazéma roniť krokodílie slzy sa napr. nezvykne objavovať v tvare minulého kondicionálu bol by som býval ronil krokodílie slzy (ohraničenie sa tu dotýka aj osoby, túto frazému bežnejšie uplatníme vo vzťahu k inému, nebude tu bežný ani tvar l. os. singuláru – ale to je už skôr otázka mikroustálenosti iného typu, a to mikroustálenosti používania). Termín sa bežne uplatňoval v Kuninovej koncepcii frazeológie, kde sa mu pripisovala menšia dôležitosť než iným typom ustálenosti (čo súviselo jednak s tým, že jeho analýza vychádzala z materiálu jazyka, ktorý má aj ináč chudobnú morfológiu, a jednak s tým, že sa ešte dôsledne nerozlišoval pojem morfologického variantu frazémy a pojem paradigmatická forma frazémy). Pri výklade tvarových špecifík slovenskej frazeológie sa ukázalo, že ide o jeden z dôležitých rozlišovacích znakov mnohých frazém, hoci v samom názvosloví sa bežnejšie hovorilo o morfologickej ustálenosti, nie mikroustálenosti.
Bohunice (okres Levice)
Bohunice (predtým Hontianske Bohunice) sú obec na Slovensku v okrese Levice.
Štruktúrno-sémantická mikroustálenosť
Štruktúrno-sémantická mikroustálenosť je vlastnosť frazémy spočívajúca v tom, že takmer každá frazéma je jedinečným typom spojenia, ktorý nevzniká (alebo takmer nikdy nevzniká) podľa modelu už existujúcej frazémy (porov. aj nemodelovosť frazémy). Ak napr. existuje ustálené prirovnanie usilovný ako včelička, nedá sa na pozadí vlastností slov z tohto prirovnania predpokladať, že frazémou budú aj paralelné spojenia, ktoré by sa utvárali podľa modelu uvedeného ustáleného prirovnania. Preto ustálenými prirovnaniami nebudú napr. prirovnania typu *usilovný ako osička/mravček/lienka a pod.
NGC 6264
NGC 6264 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 28. júna 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,7.
Fonzerelli
Fonzerelli (vlastným menom Aaron McClelland, *21. júl 1982, Severné Írsko) je severoírsky house DJ a hudobný producent. Jeho singel „Moonlight Party“ z roku 2005 sa dostal do rebríčkov v Holandsku, Fínsku a Austrálii. Fonzerelli tiež remixuje skladby pre rôznych interpretov, z ktorých je najpozoruhodnejšími remixy singlov „Now You’re Gone“ a „All I Ever Wanted“ pochádzajúce z Basshunterovho albumu Now You're Gone – The Album.
Fonzerelli momentálne pracuje na svojom debutovom albume San Franz Disco.
Modriansky potok
Modriansky potok je potok na Podunajskej nížine, na území okresu Komárno, je to ľavostranný prítok Dunaja s dĺžkou 11,5 km.
Prameň: potok vzniká na Podunajskej pahorkatine, vyteká z jazera pri obci Modrany v nadmorskej výške okolo 135 m n. m.
Smer toku: juhovýchodný
Geomorfologické celky: Podunajská pahorkatina, podcelok Hronská pahorkatina, časti Chrbát, Búčske terasy a Čenkovská niva
Prítoky: sprava Močaristý kanál, zľava Vojnický potok
Ústie: do Dunaja ústi neďaleko obce Moča v nadmorskej výške cca 107 m n. m.
Mikroustálenosť významu frazémy
Mikroustálenosť významu frazémy je podstatný znak frazémy, ktorý súvisí najmä s ustálenosťou jej lexikálneho zloženia a s ustálenosťou jej formálneho stvárnenia (ustálenosťou konštrukcie aj ustálenosťou tvarov všetkých alebo aspoň niektorých zložiek), ako aj ustálenosťou významových zmien jej zložiek (p. desémantizácia komponentov frazémy). Práve zachovanie ustáleného významu frazémy je najzákladnejším predpokladom uchovania jej identity. Akékoľvek zmeny, ktoré zasahujú ustálený význam frazémy, majú povahu frazeologickej aktualizácie.
Modriansky potok
Obce: iba Modrany
Úrad
Úrad je zariadenie verejnej správy, ktoré uskutočňuje zákonné nariadenia a predpisy (prípadne inú verejnú činnosť) a kontroluje ich plnenie.
Šaštínsky potok
Šaštínsky potok je potok na Záhorí, na území okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Myjavy s dĺžkou 12,5 km, je tokom IV. rádu. Na strednom toku preteká územím CHKO Záhorie.
Prameň
Pramení na Borskej nížine juhojuhozápadne od obce Bílkove Humence, v blízkosti samoty Pri Studienke v lokalite Hrúzove lúky, v nadmorskej výške približne 238 m n. m.
Smer toku
Od prameňa tečie sprvu na juhojuhozápad, potom sa stáča a tečie na západ k Mikulášovu. Tu sa stáča a tečie severozápadným smerom k obci Lakšárska Nová Ves, kde mení smer toku na severoseverozápad. Ďalej sa prudko stáča, prechodne tečie na sever, po pribratí Táboriskového kanála pokračuje na severozápad, pričom sa niekoľkokrát vlní. Na dolnom toku, po opustení územia CHKO Záhorie tečie do Šaštína severoseverozápadným smerom, v jeho centre sa stáča a pokračuje k ústiu na krátkom úseku severozápadným smerom.
Ústie
Do Myjavy sa vlieva na území mesta Šaštín-Stráže, na západnom okraji intravilánu mestskej časti Šaštín v nadmorskej výške cca 168 m n. m.
Ceraunius Tholus
Ceraunius Tholus je sopka na povrchu Marsu, ktorá vznikla explozívnym vulkanizmom, a ktorá sa nachádza južne od sopky Uranius Tholus patriacej spoločne do skupiny sopiek v oblasti Uranius. Veľkosť základne dosahuje 135 km a prirovnáva sa k veľkosti Big Island na Havaji. Výška sopky je 5,5 km a kráter na vrchole sopky dosahuje 25 km.
Severný svah sopky obsahuje niekoľko veľkých údolí, ktoré vznikli eróziou. Naopak ostatné svahy majú údolia menšie. Táto jednoduchá erózia naznačuje, že sopka je tvorená popolom a ďalším materiálom, ktorý bol vyvrhnutý počas sopečných erupcií, ktoré skončili dávno v minulosti. Sklon svahu sopky bol zmeraný pomocou MOLA približne 8°. Predpokladá sa, že jej vek siaha do neskorého hesperianu.
Učenec
Učenec môže byť:
LG Optimus L4 II
náhľad|LG Optimus L4 II
Vybavený je jednojadrovým procesorom Mediatek 6575 s frekvenciou 1 GHz s 512 MB RAM a 4 GB vnútorného úložiska, ktoré je možné rozšíriť microSD kartou do 32 GB.
Použitý displej je veľkosti 3,8 palcov HVGA, s rozlíšením 320x480 bodov (151 dpi), vyrobený IPS technológiou. Telefón je vybavený konektivitou Wi-Fi a Bluetooth a kapacita batérie je 1700 mAh alebo 2150 mAh.
NGC 1159
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Pusztavacs
Pusztavacs je obec v Maďarsku v Peštianskej župe v okrese Dabas.
Minimálna frazéma
Minimálna frazéma je frazéma, ktorej súčasťou nie je viac ako jeden autosémantický komponent, pričom počet synsémantických komponentov nie je rozhodujúci, za predpokladu, že si slovné spojenia ako celok zachováva charakter frazeologickej jednotky. Najčastejším prípadom minimálnych frazém je
NGC 6265
NGC 6265 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 28. júna 1864.
Geografia USA
right|thumb|Geografická mapa USA right|thumb|Priemerné zrážky v USA
NGC 6265
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Geografia USA
Spojené štáty ležia v Severnej Amerike. Základom tohto kontinentu je Kanadský štít, ktorého vek sa datuje od archaika. Rozprestiera sa v severovýchodnej časti kontinentu. Jeho stredná časť je preliačená a tvorí dno Hudsonovho zálivu. Je tvorený premenenými a vyvretými horninami. V súčasnosti sa pod Severoamerickú platňu podsúva tichooceánska, presnejšie sa podsúva pod jej západný okraj. Zároveň sa Juhoamerická platňa pohybuje smerom k Severnej.
V dôsledku týchto pohybov vznikla vysoká horská hradba sopečného pôvodu, ktorá sa tiahne od Aleutských ostrovov pri Aljašskom polostrove až po Ohňovú zem. Kordillery začínajú Aljašským chrbtom (najvyšší bod Mount McKinley 6194 m) a tiahnu sa na juh v dvoch výrazných pásmach. Pri pobreží Tichého oceánu sú to Pobrežné vrchy a vo vnútrozemí Skalnaté vrchy. Medzi jednotlivými pásami Kordiller sa rozprestierajú zníženiny a plošiny, napr. Coloradská plošina, Veľká panva. Najnižšie položené miesto Ameriky leží v USA a je ním Údolie smrti (Death Valley). Táto preliačina je 86 m pod úrovňou hladiny mora. Svoje meno dostala podľa nehostinných podmienok pre život (púšť bez vody s veľkými horúčavami, v tieni namerali až 57 °C). Pozdĺž východného pobrežia sa tiahne staré pohorie Apalačské vrchy. Medzi Apalačskými vrchmi a Atlantickým oceánom sa rozprestiera Pobrežná nížina. Mexický záliv lemuje Mississippská nížina. Medzi Apalačskými vrchmi a Kordillerami sa postupne od východu rozprestierajú Centrálne roviny a Veľké prérie.
Vodstvo
V USA nájdeme aj mnoho jazier. Ľadovcového pôvodu sú Veľké kanadské jazerá (Horné jazero, Michiganské jazero, Hurónske jazero a jazero Ontario), ktoré tvoria najväčšiu zásobáreň sladkej vody na svete a prírodnú hranicu medzi USA a Kanadou. Veľké soľné jazero sa rozprestiera v bezodtokovej oblasti medzi Skalnatými vrchmi a Pobrežnými vrchmi. V USA je množstvo vodopádov, najznámejšie sú Niagarské vodopády, ktoré ležia na hranici s Kanadou, medzi Erijským a Ontárijským jazerom.
Podnebie
Vďaka svojej veľkosti USA ležia v niekoľkých významných podnebných pásmach. Severná časť územia leží v miernom pásme, je však chladnejšie a vlhkejšie ako v Európe. Spôsobuje to studený Labradorský prúd, ktorý obmýva severovýchodné a východné pobrežie. Centrálne roviny a Veľké prérie majú v závislosti od vzdialenosti od Atlantického oceánu čím ďalej, tým menej zrážok. Južná časť USA leží v príjemnom subtropickom podnebnom pásme a Mexický záliv, polostrov Florida v tropickom pásme. Výnimku tvoria vysoko položené pohoria a plošiny, kde je podstatne chladnejšie, prejavuje sa tam výšková stupňovitosť. Aljaška leží v studenom pásme a Havajské ostrovy v tropickom pásme. Tvárnosť povrchu Ameriky umožňuje takmer bezprekážkový presun vzdušných más zo severu na juh a naopak. Preto sú časté najmä vpády arktického vzduchu z vyšších zemepisných šírok až do oblasti Mexického zálivu. Prúdeniu v rovnobežkovom smere prekážajú horské bariéry Kordiller. Preto vlaha, ktorá by sa s prúdiacim vzduchom dostávala do vnútrozemia Ameriky od Tichého oceánu, vyprší sa nad oceánom, úzkou pobrežnou nížinou a nad náveternými svahmi tichooceánskeho pásma.
SUSE Linux Enterprise Server
SUSE Linux Enterprise Server (SLES) je komerčná, serverovo orientovaná Linuxová distribúcia vyvíjaná Novellom, určená primárne pre firemných zákazníkov. V súčasnosti sú nové verzie vydávané každých 18 – 24 mesiacov.
História
SLES bol vyvíjaný na základoch SUSE Linuxu tímom, ktorý viedol Marcus Kraft. Prvá verzia bola uvoľnená 31. októbra 2000 a bola určená na počítače typu IBM S/390. Prvým, verejne známym, firemným zákazníkom sa v decembri 2000 stala nadnárodná telekomunikačná spoločnosť Telia. V apríli 2001 bola vydaná verzia pre architektúru x86.
V auguste 2004 sa na trh dostáva verzia SLES 9. O 16 mesiacov neskôr, v decembri 2005, je dostupný 3. service pack. V tomto období už SLES podporuje väčšina predajcov hardvéru: IBM, HP, Sun Microsystems, Dell a SGI.
SUSE Linux Enterprise Server 10 bol vydaný, spolu so svojím sesterským produktom SLED, 17. júla 2006. Prvý service pack bol uvoľnený 18. júna 2007.
IPS panel
IPS (In-Plane Switching) je technológia pre displeje z tekutých kryštálov (LCD).
Rieši hlavné nedostatky a obmedzenia staršej technológie TN (Twisted Nematic) v štruktúre LCD, vrátane malého pozorovacieho uhla a nekvalitnej reprodukcie farieb. IPS upravil usporiadanie a prepínanie orientácie molekúl vo vrstve tekutých kryštálov (LC) medzi sklenenými doštičkami, ktorá je v podstate rovnobežná s týmito doskami.
Patrí medzi aktívne TFT.
Créot
Créot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Walter Ulbricht
Walter Ulbricht (* 30. jún 1893, Lipsko – † 1. augusta 1973, Templin severne od Berlína) bol významný nemecký komunistický politik, generálny tajomník Zjednotenej socialistickej strany Nemecka v rokoch 1950 až 1971.
Mladosť
Narodil sa do rodiny krajčíra v Lipsku. Po absolvovaní základnej školy v rokoch 1907 - 1911 sa vyučil za nábytkového stolára. Jeho rodičia sa podieľali na aktivitách SPD a sám Ulbricht do tejto socialistickej strany vstúpil v roku 1912.
Prvá svetová vojna a Weimarská republika
V rozmedzí rokov 1915 – 17 bojoval na východnom fronte v Haliči a tiež na Balkáne. Tu tiež v roku 1917 dezertoval z cisárskej armády.
Ako člen ľavicového krídla SPD (Unabhängige Sozialdemokratische Partei Deutschlands) vedeného Karlom Liebknechtom a Rosou Luxemburgovou (zakladetelia Komunistickej strany Nemecka (KPD) v decembri 1918) šíril protivojnové letáky ešte ako vojak v roku 1917, za čo bol dvakrát vo väzení.
Členom KPD bol až od roku 1920 bol, ale rýchlo postupoval v hierarchii strany, keď zreorganizoval stranícke štruktúry v celom Groß-Thüringen. Koncom roku 1920 sa zúčastnil 4. Svetového kongresu Komunistickej internacionály (Kominterna) (navštívil po prvýkrát Moskvu a Petrohrad), pre ktorú pracoval až od roku 1924. V roku 1926 bol zvolený do saského zemského snemu, v roku 1928 sa dostal aj do Ríšskeho snemu.
1933 – 1945
V roku 1933, kedy sa blížil nacistický prevrat, boli bežné kruté konflikty medzi demonštrantmi a políciou, ktoré často končili i úmrtiami na oboch stranách. Stalo sa bežné, že za jedného zabitého komunistického demonštranta mali byť zabití dvaja členovia polície. Preto raz Ulbricht a jeho dvaja kamaráti (Heinz Neumann a Hans Kippenberger) boli nútení plánovať vraždu dvoch policajných činiteľov, Paula Anlaufa a Franza Lencka. Vraždu úspešne vykonal Ulbrichtov budúci minister štátnej bezpečnosti, Erich Mielke.
Keď sa nacisti dostali k moci, začali cielene prenasledovať komunistické a demokratické politické sily Nemecka. Vlne zatýkaní neunikol ani vodca KPD, Ernst Thälmann. Ulbricht sa, údajne vďaka svojim kontaktom s NKVD stal jeho nástupcom na mieste predsedu KPD a organizoval jej prechod do ilegality.
Ulbricht žil v rokoch 1933 – 1937 v Paríži a v Prahe, potom v Štokholme, odkiaľ nakoniec odcestoval do Sovietskeho zväzu.
Počas Španielskej občianskej vojny mal na starosť kontrolu Nemcov, bojujúcich na strane republikánov, a pri podozrení, že nie sú spoľahliví, ich nechal odvliecť do Moskvy pred súd alebo na mieste popraviť.
Bol zástancom paktu Ribbentrop-Molotov pretože ho videl ako "možnosť, ako sa nacistický a komunistický pracujúci ľud môže brániť francúzsko-anglosaskému imperializmu".
Po začiatku Operácie Barbarossa bol Ulbricht vedúcou osobnosťou v zoskupení nemeckých komunistov, ktorí pod prísnym dohľadom NKVD bojovali proti Hitlerovi. Ich práca spočívala v konzultáciách, špionáži, propagácii a prípadnom výsluchu zajatcov.
Po konci Bitky o Stalingrad, viedla Ulbrichtova skupina, v ktorej boli okrem iných básnik Erich Wienert a spisovateľ Willi Bredel, výsluchy mnohých nemeckých zajatcov. Hlava NKVD Lavrentij Berija popísal Ulbrichta ako "najväčší idiot akého som kedy videl".
Položenie základov NDR
V roku 1945, po vojne, sa Ulbrichtova skupina vrátila do Nemecka, kde si dala za cieľ v Sovietskej okupačnej zóne znovu oživiť nemecký komunizmus podľa vzoru Stalinského Sovietskeho zväzu. Táto snaha sa prejavila založením SED, Zjednotenej socialistickej strany Nemecka.
Po založení Nemeckej demokratickej republiky (7. októbra 1949) sa stal podpredsedom Rady ministrov (predsedom bol Otto Grotewohl). V roku 1950 dosiahol najvyššiu funkciu, keď sa stal generálnym tajomníkom SED.
Po Stalinovej smrti v roku 1953 bola Ulbrichtova pozícia mierne ohrozená, pretože išlo o typického "Stalinovho vazala", ale Ulbricht toto ťažšie obdobie prečkal bez väčších problémov.
Jeho politika bola daná päťročnicou, vytýčenou už v roku 1950, ktorá si dávala ako hlavný cieľ zdvojnásobiť priemyslovú sílu Východného Nemecka.
Vodca NDR
V roku 1952 začal Ulbricht s realizáciou industrializácie NDR podľa zastaraného stalinského modelu – sústrediť sa iba na ťažký priemysel, bez ohľadu na potreby obyvateľstva a nákladnosť surovín. Tá troška spotrebného tovaru pre potreby občanov východného Nemecka, ktorá existovala, bola nevalnej kvality.
Toto a ďalšie veci viedlo k masívnemu odlivu obyvateľstva v rozmedzí rokov 1952 – 1953. Do Západného Nemecka utieklo viac ako 360 000 ľudí.
V roku 1957 prebehla oficiálna návšteva Anastasa Mikojana, zástupcu sovietskeho politbyra, v NDR. Ulbricht toto využil k demonštrácii "kvalít organizovaného poľnohospodárstva" a usporiadal exkurziu do kolchozu v Trinwillershagene.
V roku 1960, po smrti Wilhelma Piecka, bol zrušený úrad prezidenta a bol nahradený "štátnou radou", ktorej predsedom bol zvolený Ulbricht. Tým sa de facto stal neobmedzeným vodcom NDR.