cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Orange River
Rieku pomenoval holandský objaviteľ Robert Jacob Gordon podľa vtedajšej holandskej kráľovskej rodiny.
Pre režim rieky sú typické letné záplavy od novembra do marca. Od júla od augusta trvá na rieke nízky zimný stav. Prietok rieky je premenlivý, priemerne dosahuje okolo 800 m³/s. Ročný prietok dosahuje okolo 25 km³. Rieka nie je splavná.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1999
Majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov 1999 boli v poradí 38. majstrovstvá Južnej Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizovala Juhoamerická basketbalová konfederácia (CONSUBASQUET). Konali sa v meste Bahía Blanca, v Argentíne v dňoch od 14.20. júna 1999, za účasti 10 tímov. Argentína bola organizátorom juhoamerického šampionátu mužov šiestykrát, keď predtým hostila toto podujatie v rokoch 1934, 1941, 1960, 1966 a 1979. Zápasy sa hrali v aréne Estadio Osvaldo Casanova s kapacitou 4 000 divákov. Svoj pätnásty titul získala 🇧🇷, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad domácou 🇦🇷.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia juhoamerických družstiev na Majstrovstvá Ameriky 1999, ktoré organizovalo Portoriko. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá. Zároveň sa 3 družstvá kvalifikovali na Panamerické hry 1999 vo Winnipegu.
Ludanice
Ludanice sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky kostol Najsvätejšej Trojice z roku 1701, pár metrov od kostola sa nachádza fara. Zo služieb sa v obci nachádza už niekoľko rokov Pošta so službami poštovej banky pre obce Ludanice, Dvorany nad Nitrou, Mýtna Nová Ves. V obci sa nachádza niekoľko reštaurácií aj ľudových krčiem, dámske a pánske kaderníctvo, detský lekár, lekár pre dospelých, lekáreň, futbalové ihrisko, kultúrny dom s kinom a tanečnou sálou. V obci sa nachádza aj základná škola s materskou školou a jedáleň pre žiakov.
Myšovka horská
Myšovka horská alebo staršie myšovka vrchovská (Sicista betulina) je malý myšovitý cicavec z čeľade tarbíkovité. Obýva lesostep, lesy a hory Palearktídy. V Európe je glaciálnym reliktom. Obýva územie od Dánska, Nórska a Rakúska po severozápad Ruska. Výskyt na Slovensku bol doložený na 19,2 % územia. Doteraz bola zistená v lesnom a subalpínskom stupni na strednom a severnom Slovensku. Všade je však veľmi zriedkavým druhom. Dožíva sa 3 roky.
Rozšírenie na Slovensku
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 82 (19,2 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 15, 3,5 %) v nadmorských výškach 433 (Dunajec) – (Široká dolina vo Vysokých Tatrách).
Heckler & Koch MP5
Heckler & Koch MP5 je samopal vyrábaný nemeckou spoločnosťou Heckler & Koch. Vyvinutý bol v 60. rokoch 20. storočia, prvýkrát bol uvedený do služby v roku 1966 pod názvom HK54.
Zbraň je vybavená pevnou, sklopnou (model PDW), alebo vysúvacou pažbou (typ SD6,A5,J). Zbraň tohto typu je použivaná po celom svete vo vojenských a policajných úradoch. Samopal strieľa približne 600 – 800 rán kalibru za minútu, účinný dostrel je cca 200 metrov pri úsťovej rýchlosti okolo 350 m/s (pri verzii s tlmičom približne 270 m/s). Zásobník má kapacitu 15, resp. 30 nábojov.
V súčasnej dobe je to najpoužívanejší samopal používaný prakticky všetkými špeciálnymi jednotkami po celom svete. Používa uzáver uzamknutý uzamykacími valčekmi, dosahuje vysokej presnosti a spoľahlivosti, ale použitý systém uzamknutia spôsobuje vysokú výrobnú náročnosť a tým pádom aj vysokú cenu zbrane. Zbraň je používaná aj slovenskými špeciálnymi jednotkami. Vo svojom znaku ho mala nemecká teroristická skupina Baader-Meinhofová.
Oldřich Marek
Oldřich Marek (* 3. apríl 1911, Ústí nad Orlicí – † 26. december 1986, Žamberk) bol český učiteľ a entomológ. Absolvoval obecnú meštiansku školu v Dolnej Čermnej a v roku 1931 maturoval na reálnom gymnáziu v Českej Třebovej.
Životopis
Narodil sa v Ústí nad Orlicí. V Dolní Čermnej absolvoval obecnú i mešťanskú školu a v roku 1931 maturoval na reálke v Českej Třebovej.
V roku 1938, po rozpade Česko-Slovenska, boli Česi zamestnaní na Slovensku nútení vrátiť sa späť do Česka. Počas vojnových rokov 1938 – 1945 preto učil postupne v Slatine pri Moravskej Třebovej, v  Liticiach nad Orlicí a v Dolní Čermnej, pričom v roku 1941 vykonal na Učiteľskom ústave v Hradci Králové skúšku učiteľskej spôsobilosti II. stupňa na výuku matematiky, fyziky, chémie a prírodopisu. Po absolvovaní náhradnej základnej vojenskej služby nastúpil v školskom roku 1945 na meštiansku školu v Žamberku, kde vyučoval až do svojho odchodu do dôchodku v roku 1971.
Vedecká činnosť
Od roku 1940 bol členom Českej entomologickej spoločnosti. Zaoberal sa radom Coleoptera, čeľaďou lesknáčkovité (Nitidulidae), pričom sa špecializoval na taxonómiu a faunistiku chrobákov palearktickej oblasti a Južnej Ameriky. Spracovával a určoval zbery chrobákov čeľade Nitidulidae, ktoré mu posielali súkromní zberatelia, ale aj múzeá a inštitúcie zo zberateľských výprav z Južnej Ameriky (Venezuela, Brazília, Argentína a Ekvádor). Entomologickú prácu robil na vysoko profesionálnej, vedeckej úrovni. Patril medzi nemnoho svetových odborníkov, ktorí sa zaoberali čeľaďou Nitidulidae. Popísal niekoľko nových druhov holotypov chrobákov z čeľade Nitidulidae, pochádzajúcich zo zberov z Amazónie.
Spoločne s kolegom Jelínkom popísal nové druhy:
Zomrel v Žamberku 26. decembra 1986.
Keckove teleskopy
náhľad|Keckove teleskopy náhľad|[[Súmrak a jeden z Keckovych teleskopov]]
Keckove teleskopy sú dvojica optických a infračervených zrkadlových ďalekohľadov vybudovaných na vyhasnutej sopke Mauna Kea. Teleskopy s názvom Keck 1 a Keck 2 sú rovnaké a stoja vo vzdialenosti 90 metrov od seba. Patria medzi najväčšie ďalekohľady na svete.
Vysoká nadmorská výška, v ktorej observatóriá stoja (4 200 metrov) umožňuje teleskopom okrem viditeľného svetla snímať aj infračervené žiarenie, ktoré hrubšia vrstva zemskej atmosféry pohlcuje. Zrkadlo každého teleskopu sa skladá z 36 segmentov, ktoré spolu vytvárajú optickú plochu v tvare paraboly. Segmenty majú tvar šesťuholníkov a priemer 1,8 metra. Počítače nastavujú zrkadlá tak, že pracujú ako zrkadlo z jediného kusu skla (tzv. aktívna optika) s priemerom 10 metrov. Ich celková zberná plocha 200 metrov2 je 17-krát väčšia ako u Hubbleovho vesmírneho ďalekohľadu. Rozlíšenie infračervenej kamery s indium-antimonitovým snímačom je také veľké, že dokáže rozoznať zdroj porovnateľný s plameňom sviečky na povrchu Mesiaca.
Prvé observatórium začalo pozorovať v roku 1992, druhé o štyri roky neskôr. V rámci kontroly systémov justovania jednotlivých segmentov sa však prvé pozorovania Keckom 1 uskutočnili už v decembri 1990. Prvým objektom pozorovaným ďalekohľadom bola snímka vzdialenej galaxie 4C41.17 v súhvezdí Povozníka. Riadenie zrkadiel počítačom dokáže nielen odstrániť deformáciu spôsobenú ich vlastnou hmotnosťou, ale odstraňuje aj chvenie atmosféry. Hmotnosť každého ďalekohľadu je asi 300 ton.
Ďalekohľady riadi Kalifornská univerzita a NASA. Predmetom ich pozorovaní sú hlavne kopy galaxií, gravitačné šošovky, stredová oblasť našej Galaxie, hľadanie extrasolárnych planét, spektrálne analýzy, identifikácia gama zábleskov a detekcia kozmického deutéria. Niektoré objekty sledujú spoločne s Hubbleovým ďalekohľadom.
Iné projekty
.
Rudolf Geschwind
Rudolf Geschwind (* 29. august 1829, Hředle v Čechách, vtedajšie Rakúske cisárstvo, dnes Česko – † 30. august 1910, Krupina, vtedajšie Rakúsko-Uhorsko, dnes Slovensko) bol svetoznámy šľachtiteľ ruží.
Štúdiá a profesionálne aktivity
So záujmom o rastlinstvo ešte z čias detstva Rudolf Geschwind začal dvojročné štúdium na Technickej univerzite v Prahe. Potom pokračoval na Lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici, ktoré úspešne dokončil v roku 1852. Do práce nastúpil na Rakúske ministerstvo lesníctva, vďaka čomu sa ocitol v rôznych častiach celého mocnárstva – na teritóriách dnešného Talianska, Ukrajiny, Poľska, Česka, Maďarska a Slovenska.
Jeho celoživotnou vášňou boli ruže a ich šľachtenie. Od roku 1860 do roku 1910 vytvoril okolo 140 vynikajúcich odrôd ruží, väčšinou mrazuvzdorných. Medzinárodnú povesť získal počas Svetovej výstavy v roku 1889 v Paríži, kde predviedol kolekciu popínavých ruží.
Po jeho smrti v roku 1910 celú zbierku kultúr kúpila grófka Mária Henrieta Choteková pre jej rozárium v Dolnej Krupej. náhľad|Hrob Rudolfa Geschwinda v Krupine
Bibliografia o Geschwindovi
Rudolf Geschwind 1829 – 2009 (1910 – 2010). Zborník z Medzinárodného sympózia Rudolf Geschwind 1829 – 2009 venovaného 180. výročiu narodenia Rudolfa Geschwinda konaného v Krupine a vo Zvolene v dňoch 11.-12. júna 2009. Sammelband des Internationalen Symposiums Rudolf Geschwind 1829 – 2009 gewidmet dem 180. Jahrestag der Geburt von Rudolf Geschwind abgehalten in Krupina und Zvolen am 11. un 12. Juni 2009. Ed.: Miroslav Lukáč. Korigované slovensko-nemecké vydanie. Krupina : Mesto Krupina v spolupráci s Kultúrnym centrom a Múzeom Andreja Sládkoviča v Krupine, 2011. 184 s. ISBN 978-80-970553-1-8
Strouhalovo číslo
thumb|right|Animácia vytvárania vírov za prekážkou Strouhalovo číslo je podobnostné číslo, ktoré sa používa v oblasti nízkych Reynoldsových čísel. Označuje sa symbolom Sr a je bezrozmerné. Dáva do súvisu frekvenciu vytvárania vírov v úplave za prekážkou, jej charakteristický rozmer a rýchlosť prúdenia. Číslo je pomenované podľa Vincenca Strouhala.
Obvykle je určené vzťahom:
Pre ustálené prúdenie má Strouhalovo číslo hodnotu 1.
2015
Rok 2015 (MMXV) bol kalendárny rok, ktorý v súlade s gregoriánskym kalendárom začal vo štvrtok 1. januára a skončil vo štvrtok 31. decembra.
Udalosti
náhľad|Sídlo redakcie časopisu Charlie Hebdo na Rue Nicolas-Appert v Paríži dve hodiny po útoku náhľad|Vyjednávania počas samitu v Minsku, 11. februára náhľad|Nová 20 eurová bankovka oficiálne predstavená 24. februára náhľad|[[Zatmenie Slnka pozorované 20. marca z Dublinu]] náhľad|Pamätník obetiam havárie [[Let Germanwings 9525|letu Germanwings 9525 na Medzinárodnom letisku Düsseldorf]]
Úmrtia
náhled|upright|[[Terry Pratchett († 12. marec)]] thumb|upright|[[Miroslav Ondříček († 28. marec)]] thumb|upright|[[Günter Grass († 13. apríl)]] náhled|upright|[[B. B. King († 14. máj)]] thumb|upright|[[John Forbes Nash|John F. Nash († 23. máj)]] thumb|upright|[[Pierre Brice († 6. jún)]] thumb|upright|[[Ludvík Vaculík ( († 6. jún)]] thumb|upright|[[Josef Masopust († 29. jún)]] náhled|upright|[[Nicholas Winton († 1. júl)]] thumb|upright|[[Edgar Lawrence Doctorow|E. L. Doctorow († 21. júl)]] náhled|upright|[[Lubomír Lipský († 2. október)]] thumb|upright|[[Árpád Göncz († 6. október)]]
Boží zázrak
V inom chápaní je nadprirodzeným skutkom Boha, ktorý prekonáva, porušuje prirodzené fyzikálne a matematické zákony. Keďže podľa kresťanstva je Boh tvorcom vesmíru, hmoty, prírody, života aj fyzikálnych zákonov, a stojí mimo (a zároveň v čase a priestore), môže fyzikálne a matematické zákony svojimi zázrakmi zneplatniť.
Muhammad Džinnáh
Muhammad Džinnáh (* 25. december 1876, Karáči, Britská India – † 11. september 1948, tamže) bol prvý guvernér Pakistanu. Ako člen Indického národného kongresu od roku 1906, bojoval za samostatný moslimský štát na indickom subkontinente. Keď vznikol Pakistan ako oblasť obývaná moslimami v roku 1947, stal sa jeho prvým generálnym guvernérom.
La Suze-sur-Sarthe (obec)
La Suze-sur-Sarthe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1565
NGC 1565 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Prasklice
Prasklice je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2013 tu žilo 260 obyvateľov, z toho 128 mužov a 132 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,2 roka (muži 42,2 roka, ženy 46,1 roka).
Hannapes
Hannapes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Zinedine Zidane
Kariéru ukončil po Majstrovstvách sveta v roku 2006, kde sa Francúzsko prebojovalo až do finále, 9. júla 2006.
Hannapes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Zinedine Zidane
Začiatky
Zidane sa narodil 23. júna 1972 v Marseille, časti Castellane. Jeho rodičia pochádzajú z Petite Kabylie z Béjaïe z Alžírska.
Hannapes
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zinedine Zidane
Začiatky
S futbalom začínal v klube US Saint-Henri, ktorý sídlil v Marseille keď mal osem rokov. Vo veku 14 rokov odišiel zo Septemes a zúčastnil sa štvorročného juniorského kempu pre ligu, kde si ho všimol skaut klubu AS Cannes Jean Varraud. Pôvodne mal v Cannes zostať šesť mesiacov, no nakoniec zostal pôsobiť v klube nasledujúce štyri roky, dostal sa aj na profesionálnu úroveň. Jeho prvý zápas v Ligue 1 odohral, keď mal 17 rokov a jeho prvý gól strelil 8. februára 1991. Za tento gól dostal ako dar od prezidenta klubu auto.
Zidane prestúpil do Girondins Bordeaux v sezóne 1992-93. Za klub dosiahol svoje prvé úspechy; vyhral Pohár Intertoto v roku 1995 a v sezóne 1995-96 sa prebojoval do finále Pohára UEFA, kde podľahli Bayernu Mníhcov. V Bordeaux odohral štyri sezóny, hrával so spoluhráčmi akými boli Bixente Lizarazu alebo Christophe Dugarry, ktorý neskôr tvorili základ úspechu na majstrovstvách sveta v roku 1998 a v Bordeaux tvorili tzv. „Bordeauxský trojuholník“.
Prestup do Juventusu
V roku 1996 po neúspechu vo finále Pohára UEFA Zidane prestúpil do turínskeho klubu Juventus FC, klubu za ktorý hral v 80. rokoch slávny francúz Michel Platini. Prestupová suma bola 3 milióny libier. Trénerom klubu bol v tom čase Marcelo Lippi a v klube pôsobil aj jeho spoluhráč z reprezentácie Didier Deschamps. Po ťažkých začiatkoch, hlavne prvých troch mesiacoch sa Zidane v klube udomácnil a stal sa dôležitou súčasťou klubu a začal byť považovaný za hráča na najvyššej európskej úrovni. S Juventus sa radoval prvýkrát z víťazstiev v lige (v rokoch 1997 a 1998), v roku 1997 vyhral taliansky superpohár a v roku 1996 Európsky superpohár a Interkontinentálny pohár. V Lige majstrov sa dostal v dvoch rokoch po sebe (1997, 1998) až do finále, ale víťazstvo nedosiahol.
NGC 1564
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Zinedine Zidane
Pôsobenie v Reale Madrid
V lete 2001 prestúpil do španielskeho tímu Real Madrid. Prestupová suma bola 76 miliónov eur, čo bola v tom čase rekordne najvyššia suma za prestup futbalistu. Zidane, ktorý získal ocenenie FIFA pre najlepšieho futbalistu 20. storočia, podpísal štvorročnú zmluvu.
Počas jeho prvého roku v Reale dosiahol s klubom titul v La Lige a vo finále Ligy majstrov triumfoval nad Bayerom Leverkusen. V tomto zápase strelil Zidane víťazný gól. V nasledujúcom ročníku potvrdil Real so Zidanom toto víťazstvo triumfom v Európskom superpohári.
Reprezentácia
thumb|left|180px|Zidanov dres, číslo 10 Zidane má dvojité občianstvo Francúzska a Alžírska a preto mal možnosť nastúpiť aj za Alžírske národné futbalové mužstvo. Tréner Abdelhamid Kermali ho ale nepostavil, pretože mladého Zidane nepovažoval za dostatočne rýchleho.
Za Francúzske národné futbalové mužstvo debutoval v priateľskom zápase proti Česku ako náhradník 17. augusta 1994. Zidane strelil v tomto zápase dva góly a dotiahol tak výsledok zápasu na remízu 2-2.
Pred Eurom 1996 nemohol tréner Aimé Jacquet rátať so strelcom Ericom Cantonom, ktorý dostal ročný zákaz nastupovať, zmenil tak zostavu mužstva a Zidane postavil ako záložníka (playmaker). Francúzsko sa dostalo až do semifinále turnaja, kde ale podľahlo Česku po penaltovom rozstrele.
Zidane bol súčasťou tímu, ktorý hral Majstrovstvá sveta 1998 na domácej pôde. Aj napriek vylúčeniu v zápase základnej skupiny proti Saudskej Arábií jeho výkon gradoval a vo finále proti favorizovanej Brazílii strelil Zidane dva góly a výraznou mierou tak prispel k víťazstvu 3-0 a zisku prvého titulu pre Francúzsko.
Zidane hral aj na Eure 2000, ktoré sa konalo v Holandsku a Belgicku a bol súčasťou tímu, ktorý tento turnaj vyhral.
Zranenie stehna mu neumožnilo nastúpiť v prvých dvoch zápasoch Majstrovstiev sveta 2002, nastúpil v treťom zápase, no nedokázal zabrániť nevydarenému pôsobeniu Francúzska, ktoré vypadlo v základnej skupine bez streleného gólu. Na Eure 2004 Francúzsku prekvapujúco vypadlo v štvrťfinále s neskorším víťazom - Gréckom. Zidane po týchto majstrovstvách oznámil koniec reprezentačnej kariéry. Svoje rozhodnutie ale neskôr zmenil, keďže ho presvedčil tréner Raymond Domenech a slabé vystúpenia Francúzska v kvalifikácii. 27. mája 2006 odohral svoje sté vystúpenie v národnom drese v priateľskom zápase proti Mexiku.
Celkovo za národné mužststvo odohral 108 zápasov a výrazne sa zapísal po boku Desaillyho, Deschampsa a Thurama do francúzskej futbalovej histórie.
Vergeroux
Vergeroux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stefan Lazarević
náhľad|Freska Stefana Lazarevića v kláštore Manasija v [[Srbsko|Srbsku (1407-1418).]] Stefan Lazarević, srb. Стефан Лазаревић (* asi 1377 – † 19. júl 1427) bol srbské knieža (13891402) a despota (14021427). Bol osvietený panovník, venoval sa literatúre a modernizoval vojsko. Keďže nemal potomkov, na trón po ňom nastúpil Đurađ Branković, syn kniežaťa Vuka Brankovića z Rašky.
Martin Kelecsényi
Martin Kelecsényi (* 24. jún 1979, Bratislava) je slovenský spevák.
Pesnička „Musím už ísť“ z albumu Ten čas príde bodovala v roku 2005 a v 2006 v rebríčkoch niektorých slovenských rádií.
Kvasinka
thumb|Snímka [[kvasinka pivná|kvasinky pivnej (Saccharomyces cerevisiae) v DIC kontraste]]
Kvasinky sú v podstate opak pojmu plesne (t. j. plesne v zmysle mikroskopická vláknitá huba alebo v zmysle saprofytická nevodná mikroskopická vláknitá huba - pozri plesne), pretože mikroskopické pravé huby (v tradičnom chápaní, čiže bez bunkoviek) sa delia na kvasinky, plesne a dermatofyty (pričom dermatofyty sa alternatívne považujú za súčasť plesní).
Základná charakteristika
Kvasinky netvoria plodnice, množia sa hlavne nepohlavne, a to - ako vyplýva z definície kvasiniek - pučaním alebo jednoduchým delením (výnimku tvorí atypické rozmnožovanie rodu Sterigmatomyces). Môžu sa množiť aj sexuálne tvorbou vreciek, ktoré však nie sú uzavreté v žiadnych plodniciach (teda askokarpoch).
Netvoria žiadne pravé podhubie (mycélium); niektoré kvasinky tvoria len pseudomycélium, ktoré sa podobá kolóniám jednobunkových organizmov.
Kvasinky sa hojne využívajú v potravinárstve a biotechnológiách. Používajú sa napríklad pri výrobe vína, piva alebo chleba. Využíva sa ich schopnosť kvasenia. Sú ale medzi nimi aj pôvodcovia chorôb, ako je napr. Candida albicans.
Výskum
Prvé jednotlivé kvasinky prvýkrát pozoroval Anton van Leeuwenhoek, ktorý opísal vo svojich listoch Kráľovskej spoločnosti v Londýne výsledky pozorovaní malých guličiek v pive pomocou primitívneho mikroskopu. Theodor Schwann roku 1837 poprel účasť kyslíku pri kvasnom procese a opísal v kvasiacej tekutine sa rozmnožujúce kvasinky, ktoré označil ako „cukornú hubu“ (odtiaľ rodové označenie Saccharomyces).
Objav moderných sekvenovacých princípov umožnil už v roku 1996 sekvenovanie genómu kvasinky ako vôbec prvého eukaryotného genómu.
Význam a využitie
thumb|Vysušená kvasničná kultúra Kvasinky sú mikroorganizmy v mnohých smeroch pre človeka veľmi užitočné. Už pomenovanie „kvasinky“ ukazuje na ich vzťah ku kvasným procesom. Najstarší nález nádobiek na víno pochádza z neolitickej kuchyne v Hajji Firuz Tepe (8500 – 4000 rokov pr. n. l.) na území dnešného Iránu. Kvasenie bolo známe už v starom Babylone v období 6000 – 4000 rokov pred naším letopočtom, kedy sa zo skvaseného odvaru z naklíčeného obilia pripravoval nápoj, ktorý sa dá považovať za predchodcu piva.
V polovici 19. storočia vznikol droždiarenský priemysel. Predtým bolo niekoľko pokusov o priemyselnú výrobu v Holandsku. Najskôr bolo droždie predávané v tekutej forme, neskôr po zdokonalení Tebbenhofom sa prešlo k lisovanému droždiu.
Prvoradý význam majú dnes v kvasnom priemysle pri výrobe liehu, piva, vína, pekárskeho droždia a tiež niektorých mliečnych nápojov. V kŕmnom priemysle naberajú význam kŕmne zmesi z kvasníc. Dosiaľ sú pomerne málo využívané pre potravinárske účely ako zdroj bielkovín a iných biologicky cenných látok. Majú bohatý obsah dobre stráviteľných bielkovín (okolo 40%), cukrov a hlavne komplexu vitamínu B, čo platí zvlášť pre pivovarské kvasinky. Tie sa využívajú aj pri liečbe nervových ochorení, pri zápalových kožných chorobách, pri poruchách tráviaceho traktu a pečeňových chorobách. Geneticky modifikované kvasinky bude možné v blízkej budúcnosti použiť aj na odhaľovanie výbušnín, presnejšie molekúl dinitrotoluénu (DNT).
Vedľa prevažujúceho pozitívneho významu existuje aj negatívny vplyv kvasiniek patogénnych, či nevhodný výskyt kvasiniek čoby škodlivého kontaminantu vo výrobnom procese.
Stavba
S. cerevisiae sú vo všeobecnosti elipsoidné, v priemere od 5 – 10 μm na veľkej osi, a od 1 – 7 μm na menšej osi. Stredný objem buniek je 29 – 55 μm3 pre haploidné resp. diploidné bunky. Veľkosť bunky sa zväčšuje s vekom.
Makromolekulárne látky v kvasinke:
Bunková stena
right|thumb|300px|Saccharomyces cerevisiae fixácia do membrány – [[AFM]] V roku 1970 Kidby a Davis navrhli model bunkovej steny pre druh S. cerevisae, ktorý stále ešte rámcovo platí. Podľa tohto modelu má bunková stena tri vrstvy: vonkajšiu, strednú a vnútornú, pričom polysacharid-proteínové komplexy sú podľa tohto modelu spojené fosfodiesterovými väzbami:
V bunkovej stene sa nachádzajú taktiež hydrolytické enzýmy glykoproteínového typu, napr. β-fruktofuranosidasa (invertáza).
Polysacharidy bunkovej steny môžu byť jednozložkové (homopolysacharidy) alebo viaczložkové (heteropolysacharidy) – napr. galaktomannány, xylomannany, arabomannany aj. Polysacharidy určujú predovšetkým imunologické vlastnosti kvasiniek, pretože pôsobia ako antigény. Ide predovšetkým o mannanproteíny, ktorých antigénny charakter je určený dĺžkou bočných reťazcov mannosylových zvyškov, spojených α -1,2 a α -1,3 väzbami. Polysacharid – proteínové komponenty bunkovej steny sa taktiež podieľajú na flokulačných schopnostiach kvasiniek.
Jazvy
Ako stále štruktúry na bunkovej stene vznikajú jazvy po pučaní dcérskych buniek a ich separácii od materskej bunky, popr. po delení kvasinkových buniek. Pretrvávajú počas celého vývoja jednotlivej bunky a ovplyvňujú tzv. architektúru jej steny. Vznik jaziev a ich stavbu možno sledovať napr. v optickom mikroskope s využitím fluorescencie primulínu, čo je farbivo, ktoré sa špecificky viaže na mikrofibrily.
Jazva na dcérskej bunke sa volá jazva zrodu, a pretože je je tvorená iným bunkovým materiálom, možno ju odlíšiť od jaziev na miestach, kde sa oddelili nové výhonky. Z každej bunky môže vypučať len obmedzený počet nových buniek.
Cytoplazmatická membrána
Cytoplazmatická membrána (alebo plazmalema) tvorí elastický obal protoplastu, osmotickú bariéru a kontroluje transport látok. Je tvorená predovšetkým z fosfolipidov a bielkovín.
Štruktúra cytoplazmatickej membrány je zrejme najlepšie popísaná v rámci mozaikového modelu bunkových membrán, ktorý hovorí, že molekuly fosfolipidov sú usporiadané v dvoch vrstvách tak, že polárne časti sú na vonkajších stranách a nepolárne vo vnútri membrány.
Sekrečná dráha u kvasiniek
Biomembrány tvoria povrchové štruktúry organel aj systém vnútorných membrán. Tým bunku rozdeľujú na rôzne reakčné priestory. V niektorých z nich dochádza k sekrécii proteínov. V endoplazmatickom retikule dochádza k syntéze peptidov a bielkovín. Na vonkajšom povrchu ER (drsné ER) sú zakotvené ribozómy. Ďalšie ribozómy sa pohybujú voľne v cytoplazme. Rovnako ako u ostatných eukaryotov sa ribozóm skladá z malej (40S) a veľkej (60S) podjednotky. Veľká podjednotka katalyzuje syntézu bielkovín. Na tvorbe ribozómov sa podieľa jadierko. Vnútorný povrch ER tvorí hladké ER. V ER dochádza aj k posttranslačným úpravám. Na miesto určenia sa proteíny dostávajú prostredníctvom sekréčnych mechúrikov, ktoré tvoria Golgiho aparát.
Endoplazmatické retikulum
Endoplazmatické retikulum vytvára u kvasiniek lamely, cisterny a tubuly podobne ako u rastlinných a živočíšnych buniek. Jeho obsah (enchylema) je uzavrený dvoma membránami. ER nadväzuje na vnútorný povrch cytoplazmatickej membrány a niekedy je spojené s jadrovou membránou.
Mitochondrie
Mitochondrie sú organely špecializované na respiráciu a oxidatívnu fosforyláciu. Majú vlastné gény a proteosyntézu. Tvar, štruktúra a počet mitochondrií môžu byť ovplyvňované rôznymi faktormi. Napr. v podmienkach reprimujúceho dýchania sa výrazne znižuje podiel, ktorý mitochondrie zaberajú v celkovom objeme bunky.
Vakuola
Kvasinková bunka spravidla obsahuje jednu veľkú guľatú vakuolu. V počiatočnej fáze pučania možno pozorovať väčšie množstvo malých vakuol, ktoré však počas rastu splývajú do jednej vakuoly, prípadne dvoch vakuol (v stacionárnej fáze rastu). Priemer vakuol je premenlivý od 0,3 do 3 μm. Ohraničené sú membránou zvanou tonoplast.
80 až 90 % rozpustných aminokyselín z celkového objemu voľných aminokyselín v kvasinkách je obsiahnutých vo vakuolách. Ďalej sa tu nachádzajú enzýmy hydrolázy, väčšina proteáz, ribonukleázy či esterázy. Týmito enzýmami sa vo vakuolách rozkladajú funkčne narušené organely.
Cytosól
Cytosól je tekutá frakcia cytoplazmy po separácii bunkových organel s pH 6,2 až 6,4. Na jeho koloidnom charaktere sa podieľajú rozpustené bielkoviny, glykogén a iné makromolekulové látky.
Laigné-en-Belin
Laigné-en-Belin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
NGC 1566
NGC 1566 je galaxia v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 28. mája 1826.
Laigné-en-Belin
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1566
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 9,4.
Mikuláš II. (Rusko)
Mikuláš II. (rodné meno Nikolaj Alexandrovič Romanov; ; * 18. máj 1868, Carskoje Selo† 17. júl 1918, Jekaterinburg) bol posledný ruský imperátor (20. október 189415. marec 1917; skráteným oficiálnym titulom Z milosti Božej, Mikuláš II., všeruský Imperátor a Samovládca), titulárny poľský kráľ (18941915) a fínske veľkoknieža (18941917). V ruskej pravoslávnej cirkvi bol spolu so svojou manželkou a deťmi vyhlásený za svätého (pravoslávnou cirkvou v exile v roku 1981, v Rusku v roku 2000).
Detstvo
Narodil sa v rodine cárovnej Márie Fiodorovny a cára Alexandra III. ako jedno zo šiestich detí. Už vo včasnej mladosti mal Mikuláš milenku – balerínu Matyldu Krzesinskú, ktorú opustil a po smrti svojho otca sa oženil s Alicou Hessensko-Darmstadskou, vnučkou kráľovnej Spojeného kráľovstva Viktórie, ktorá po sobáši v roku 1894 prijala nové náboženstvo a meno Alexandra Fiodorovna.
Rodinný život
V roku 1895 sa cárskemu páru narodila prvá dcéra, Oľga Nikolajevna; v roku 1897 prišla na svet ďalšia dcéra, Tatiana Nikolajevna. Cárovná si veľmi želala chlapca, ale v roku 1899 sa jej narodila ďalšia dcéra – veľkokňažná Mária Nikolajevna, tak isto ako aj v roku 1901, keď sa narodila ich štvrtá dcéraAnastázia Nikolajevna. Cárovná s cárom zúfalo túžili mať syna a ich želanie sa napokon splnilo v roku 1904, keď sa narodil cárovič Alexej Nikolajevič, no cár sa z neho nikdy nestal. U Alexeja sa v detstve prejavila závažná porucha zrážanlivosti krvi – hemofília, ktorá sa vyskytovala v rodine cárovnej, hoci samotná cárovná nemala nijaké príznaky tejto choroby, iba ju prenášala.
Na čele krajiny
Mikuláš podporoval viaceré spiatočnícke a kontrarevolučné organizácie ako boli napr. radikálni černosotenci, kde bol čestným členom.
V roku 1914 Rusko držalo ochrannú ruku nad Srbským kráľovstvom, ktorému Rakúsko-Uhorsko po atentáte na následníka trónu Ferdinanda d’Este, vyhlásilo nesplniteľné ultimátum, čo malo za následok vypuknutie 1. svetovej vojny. Cár odišiel na front. Cárovná sa starala o chorého cároviča Alexeja s pomocou ruského mystika Rasputina. Spolu so svojimi dcérami sa až do roku 1916 starali v cárskej nemocnici v Carskom Sele o zranených vojakov.
Revolúcia
Vo februári 1917 došlo v Petrohrade k nepokojom, ktoré prerástli do otvorenej revolúcie - tzv. februárová revolúcia. Viaceré vojenské jednotky v meste sa pridali na stranu vzbúrencov. Cár sa však nachádzal na fronte v Bielorusku. Situáciu vyhodnotil tak, že požadoval potlačenie nepokojov násilím. Vzhľadom na rozsah nepokojov to už však nebolo možné. Generál Alexejev, ktorý v neprítomnosti cára v hlavnom štábe zastával funkciu najvyššieho veliteľa armády zaslal Mikulášovi II. telegram, v ktorom ho varoval pred nebezpečenstvom šírenia nepokojov do armády, čo by mohlo viesť k „hanebnému ukončeniu vojny so všetkými vážnymi následkami pre Rusko.“ Generál vyzval cára, aby okamžite „prijal opatrenia na upokojenie obyvateľstva a obnovenie normálneho života v krajine“, varoval, že „potlačenie nepokojov násilím je za súčasných podmienok nebezpečné a povedie Rusko a armádu k smrti.“
Po korešpondencii s veliteľmi frontov a úvahách napokon Mikuláš II. oznámil svoju abdikáciu najprv v prospech korunného princa (svojho syna) Alexeja Nikolajeviča. Za jeho regenta mal byť ustanovený veľkovojvoda Michail Alexandrovič (cárov brat). Neskôr 2. marca (15. marca) 1917 o 23:40 však svoje rozhodnutie zmenil tak, že sa vzdal v prospech Michaila Alexandroviča. Veľkovojvoda Michail Alexandrovič však po diskusii s jedným z vodcov revolúcie Rodziankom pochopil, že ak by korunu prijal, nepokoje by pokračovali v rovnakej miere.
Zatknutie
Keď sa 8. marca (21.) 1917 výkonný výbor Petrohradského sovietu dozvedel o cárových plánoch odísť do Anglicka, rozhodol sa cára a jeho rodinu zatknúť a skonfiškovať ich majetok. Následne bola cárovná a od 9. marca aj cár zatknutí a 5 mesiacov držaní v domácom väzení v Carskom Sele.
V auguste 1917 boli prevezení do Toboľska, menšieho mesta v Ťumenskej oblasti na západnej Sibíri, spolu s niekoľkými dvornými dámami a služobníctvom (tí s cárskou rodinou odišli dobrovoľne a niektorí z nich sa už nikdy nevrátili).
Medzitým bola Dočasná vláda, ktorá bola vytvorená po februárovej revolúcii zosadená boľševikmi pri tzv. októbrovej revolúcii. V apríli 1918 boľševici rozhodli, že Romanovcov budú súdiť v Moskve. Cára spolu s manželkou a dcérou Mariou začali prevážať z Toboľska do Moskvy. Ich cesta však skončila v Jekaterinburgu (na Urale), kde boli ubytovaní v dome inžiniera Ipatieva. Začiatkom mája 1918 za nimi presunuli aj zvyšok rodiny a služobníctva.
Poprava cára a jeho rodiny
Telá odviezli do neďalekého lesa pri Sverdlovsku, prehľadali a spálili. Zvyšky boli namočené v kyseline a nakoniec zhodené do nepoužívanej banskej šachty.
V tom istom roku zavraždili aj cárovho brata Michaila Alexandroviča Romanova a sestru cárovnej, Alžbetu (Ellu) – ženu cárovho strýka Sergeja.
Exhumácia a pohreb
Podľa analýz DNA, ktoré vykonali nezávislé tímy ruských, britských a amerických vedcov, bolo presvedčivo potvrdené, že sa jedná o pozostatky príslušníkov cárskej rodiny. Chýbajúce telá dvoch detí (cárovič Alexej a dcéra Mária alebo Anastázia) boli pochované na inom mieste asi 70 m od zvyšku rodiny.
Krosná (potok)
Krosná je názov potoka v Hornom Zemplíne, na území okresu Humenné. Je to pravostranný prítok Laborca, meria 8,8 km a je tokom VI. rádu.
Pramení v Laboreckej vrchovine východoseverovýchodne od kóty 543 m, západne od obce Hrabovec nad Laborcom, v nadmorskej výške približne V pramennej oblasti tečie viac-menej juhovýchodným smerom, zľava najprv priberá krátky prítok zo západného svahu Malého, potom sprava prítok z juhovýchodného svahu Turia  a na krátkom úseku tečie na východ. Zľava ďalej priberá prítok z východného svahu Malého a pokračuje juhojuhovýchodným smerom. Postupne priberá ďalšie prítoky: zľava krátky prítok zo západného svahu Janova, prítok z južného svahu Janova, zo severozápadného svahu Hrišova ; sprava významný prítok (2,4 km) z južného svahu Turia a potok výraznejšie meandruje. Nasleduje opäť zľava ďalší prítok zo severozápadného svahu Hrišova, prítok zo západného svahu Kremenca, sprava prítok z oblasti Suchej doliny, zľava prítok zo západného svahu Jašova. Následne preteká popri samote Krosná s horárňou na pravom brehu, kde z pravej strany priberá prítok (1,7 km) a pokračuje juhovýchodným smerom. Potom výraznejšie rozširuje svoje koryto, opäť meandruje a sprava priberá prítok zo severovýchodného svahu Dielu. Napokon sa rozvetvuje na dve ramená, obe sa stáčajú na juhojuhovýchod a hlavné koryto ústi na okraji obce Hankovce v nadmorskej výške cca do Laborca.
Caldwell Lake
Caldwell Lake môže byť jazero:
Karisimbi
Karisimbi je názov neaktívneho stratovulkánu, ležiceho v pohorí Virunga na hraniciach Konžskej demokratickej republiky a Rwandy.
Vrchol sopky tvorí 2 km široká kaldera Branca, ktorá je vyplnená viskóznymi lávovými prúdmi bazanitovo-trachytického zloženia a dvoma parazitickými explozívnymi krátermi. Ďalšie parazitické krátery sa rozkladajú pozdĺž severno-juhozápadnej zlomovej zóny. Najmladšie horniny sa nachádzajú na východnej strane kaldery a majú vek približne 10 000 rokov, čo sa zistilo rádiometrickým datovaním (metóda K-Ar).
Iné projekty
.
I’d Come for You
„I'd Come for You“ je druhý v Európe (štvrtý v USA) oficiálny singel kanadskej rockovej skupiny Nickelback. Singel propaguje ich šiesty štúdiový album Dark Horse. Autorom textu piesne je Chad Kroeger, hudbu zložila celá skupina spolu s producentom Robertom Langom. Singel bol pôvodne vydaný dňa 20. marca 2009 v Spojenom kráľovstve a o tri dni neskôr v USA. Na B-strane singlu sa objavila živá verzia skladby „Far Away“ z koncertného DVD Live at Sturgis 2006.
Úspech
Skladba debutovala na #14 v zozname iTunes a tiež na #44 v rebríčku Billboard Hot 100. V kanadskom rebríčku Canadian Hot 100 skladba dosiahla #53. Rovnako ako skladba „If Today Was Your Last Day“ v rebríčku UK Rock Chart dosiahla #1.
Koncertnú premiéru mala skladba v apríli 2009 počas turné Dark Horse Tour. Skladba bola hraná naživo len raz.
Zoznam skladieb
CD singel
CD singel (Japonsko)
Zostava
Nickelback
Produkcia
Bošácka dolina
náhľad|Pohľad na Bošácku dolinu z vrchu [[Veľký Lopeník]] Bošácka dolina je dolina v západnej časti Bielych Karpát a následne pokračuje v Považskom podolí.
Dolina je deliacou líniou medzi geomorfologickými podcelkami Javorinská hornatina na západe a Lopenícka hornatina na východe. Dolinou preteká potok Bošáčka. Dolina pokračuje aj v Česku, kde v nej leží obec Březová. Dolina prebieha od českej hranice v smere SZ – JV.
Asi za Novým Mestom nad Váhom smerom  na severovýchod po ceste I. triedy číslo 61 do Trenčína sa nachádza obec Trenčianske Bohuslavice. Tie sú vstupnou bránou do Bošáckej doliny. Dolina je dlhá približne a z oboch strán ju lemujú kopce Bielych Karpát. V Bošáckej doline ležia obce: Trenčianske Bohuslavice, Haluzice, Bošáca, Zemianske Podhradie, Nová Bošáca a viaceré kopanice. Do Trenčianskej kotliny ústi pri Trenčianskych Bohuslaviciach v priestore medzi Hájnicou a Tureckým vrchom.
Turistika
Bošácka dolina je ideálnym miestom na cykloturistiku alebo pešiu turistiku.
Pravčice
Pravčice je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 729 obyvateľov, z toho 358 mužov a 371 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,7 roka, ženy 41,0 roka).
NGC 1567
NGC 1567 je galaxia v súhvezdí Rydlo, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Angarsk
Angarsk (rus. Анга́рск) je mesto na juhovýchodnej Sibíri. Patrí do Irkutskej oblasti Ruskej federácie.
Angarsk leží na rieke Angare a vedie cez neho Transsibírska magistrála. Má pomerne krátku históriu, bolo založené ako priemyselné sídlo v roku 1948 a štatút mesta dostalo 30. mája 1951. Dnes má približne štvrť milióna obyvateľov.
V meste funguje mestská hromadná doprava v podobe miestnej električkovej a autobusovej siete.
V Angarsku sídli hokejový klub Jermak Angarsk, ktorý hrá vyššiu hokejovú ligu.
Laxey
Laxey je dedina ležiaca na východe ostrova Man, korunnej dependencie britskej koruny v Írskom mori.
Názov pochádza zo staroseverského laxa, čo znamená rieka lososov.
Dejiny
V 19. storočí vďaka ťažbe olova a zinku nastal v Laxey najväčší rozvoj priemyslu v jeho dejinách. Miestne bane boli v 19. storočí najhlbšími na svete. Ťažba tu bola ukončená po 75-tich rokoch v roku 1929. Bol tu vtedy aj rybársky priemysel.
Dnes je Laxey obytnou a turistickou oblasťou, ktorá sa môže pýšiť niekoľkými záhradami, predovšetkým Laxey Glen Gardens. Dedina je postavená okolo tiesňavy, z čoho pramení množstvo strmých ulíc a cestičiek vedúcich na dno úžľabiny.
Obyvateľstvo
Podľa výsledkov sčítania 2011 žije v Laxey 1 707 obyvateľov, toto číslo sa za posledné obdobie takmer nemení. Vývoj počtu obyvateľov prináša tabuľka:
Sklenář
Sklenář je priezvisko, pozri Sklenář (priezvisko), napr.:
Pippo z Ozory
right|thumb|[[Andrea del Castagno: Philippus Hispanvs De Scolaris, okolo 1450 (Galleria degli Uffizi)]] Pippo z Ozory,, vlastným menom Filippo Buondelmonti degli Scolari, známy aj ako Pippo Spano (* 1369, Tizzano – † 27. december 1426) bol generál a stratég cisára Žigmunda Luxemburského. V roku 1408 sa stal bánom Severinského banátu a rytierom Dračieho rádu. Za manželku si vzal Barbaru, dcéru Andreja z Ozory a v roku 1416 si v Ozore vybudoval s cisárovým zvolením kaštieľ. Od roku 1420 bojoval neúspešne v Čechách proti Husitom. left|thumb|Kaštieľ v Ozore
Vergné
Vergné je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Prusinovice
Prusinovice je obec v Česku v okrese Kroměříž v Zlínskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 248 obyvateľov, z toho 600 mužov a 648 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,2 roka (muži 38,5 roka, ženy 41,8 roka).
Lamnay
Lamnay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mapusaurus
Mapusaurus je vyhynutý rod veľkého dravého dinosaura zo skupiny Carnosauria. Žil v období vrchnej kriedy (pred približne 95 Ma) na území dnešnej Argentíny. Pomenovaný bol v roku 2006 a jeho jediným druhom je Mapusaurus roseae.
Bol zhruba rovnako veľký ako blízko príbuzný rod Giganotosaurus. Dorastal do dĺžky 12 metrov a vážil asi 3 až 5 ton. V rokoch 1997 až 2001 boli na rovnakom mieste nájdené pozostatky 7 až 9 jedincov v rôznych ontogenetických (vývojových) štádiách. Je teda pravdepodobné, že tieto obrie dravce žili a zrejme i lovili vo svorkách. Ich korisťou mohol byť obrovský sauropód rodu Argentinosaurus.
Zaradenie
Najbližší príbuzní tohto dinosaura boli kladistickou analýzou určení zástupcovia druhov Giganotosaurus carolinii a Carcharodontosaurus saharicus, s ktorými tvorí samostatnú podčeľaď Carcharodontosaurinae.
NGC 1568
NGC 1568 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 2. októbra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,6.
Lužany (okres Topoľčany)
Lužany sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
Poloha
Obec Lužany leží v Nitrianskom kraji, v západnej časti okresu Topoľčany pod pohorím Považského Inovca. Cez obec prechádza štátna cesta Hlohovec-Topoľčany a tečie potok Hlavinka.
Informácie
Dominantou obce je práve kostol dostavaný a posvätený v roku 1938, patronáciou kostola je sviatok Narodenia Panny Márie.
História
Podľa archeologických nálezov bolo územie obývané v mladšej dobe bronzovej. Medzi významné nálezy patrí objav mohyly z obdobia 13000 až 1000 pred Kr., archeologicky doložené kostrové pohrebisko nitrianskej kultúry zo staršej doby bronzovej a mohylové pohrebisko velatickej kultúry.
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1249, kde je nazývaná ako Sarlow. Do 16. storočia obec patrila Nitrianskej kapituly, neskoršie rodu Berényiovcom. V roku 1598 bola vypálená Turkami. V roku 1715 bolo v obci 8 domácností, v roku 1787 v 18 domoch žilo 144 obyvateľov a v roku 1828 žilo 156 obyvateľov v 12 domoch. Od roku 1877 mali v obci majetky Stummerovci a Leonhardi.
Hlavnou obživou bolo poľnohospodárstvo.
Erb
Vedený na Ministerstve vnútra SR – odbore archívnictva a spisovej služby na základe štatútu Heraldickej komisie MV SR. Erb bol zapísaný do heraldického registra SR v tejto podobe: „v modrom štíte na striebornej pažiti skáčuci strieborný jednorožec v zlatej zbroji“, na základe žiadosti Obecného zastupiteľstva v Lužanoch dňa 13.12.1994 pod signatúrou L-34/94. Tento erb, či už vo farebnej, čiernobielej alebo inej podobe obec Lužany môže používať najmä vo svojej obecnej pečati, a tiež rešpektujúc staré heraldické zvyklosti – na označenie svojho majetku, ako aj pri všetkých na to vhodných príležitostiach. Ak by si však ktokoľvek iný privlastnil rovnaký erb, ako ten, ktorý je tu opísaný a vyobrazený, má byť podľa starého erbového práva vystavený posmechu a opovrhnutiu.
Leinster
Leinster je historická írska provincia na východe a juhovýchode Írska. Podľa sčítania uskutočneného v roku 2011 má provincia 2 504 814 obyvateľov (54,6 % obyvateľov Írska), najviac zo všetkých írskych provincií. Leží tu aj hlavné mesto Írska Dublin. V súčasnosti provincie v Írsku nemajú žiadnu oficiálnu funkciu, neslúžia ani na samosprávne účely. Na vlajke provincie je harfa na zelenom poli.
Grófstva
Leinster tvoria tradičné grófstva Carlow, Dublin (dnes rozdelené na grófstva Dublin City, South Dublin, Dún Laoghaire-Rathdown a Fingal), Kildare, Kilkenny, Laois, Longford, Louth, Meath, Offaly, Westmeath, Wexford a Wicklow
Írčina
Podľa sčítania 2011 z populácie staršej ako 3 roky (2 382 633 ľudí) ovládalo írčinu 37,4 % (890 834 obyvateľov). Necelá tretina z nich (30,2 % – 269 304) írčinu používa iba v školstve, kde je vyučovanie írčiny povinné.
Najväčšie mestá (2011)
Mestá nad 20 tisíc obyvateľov podľa sčítania z roku 2011:
Happencourt
Happencourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Platňa Nazca
thumb|{{legend|#C2E8E4|Platňa Nazca svetlo modrou farbou|border=#000 solid 1px}} Platňa Nazca je tektonická platňa vo východnej časti Tichého oceánu, západne od pobrežia Južnej Ameriky. Je tvorená oceánskou zemskou kôrou. Pomenovaná je podľa regiónu Nazca v Peru.
Východná časť platne je aktívny okraj, kde sa oceánska kôra platne tlačí do subdukčnej zóny pod juhoamerickú platňu a pohorie Andy vytvárajúc peruánsko-čilskú priekopu. Južný okraj platne je divergentný pretože tu dochádza k rozchádzaniu oceánskeho dna na čilskom chrbáte, ktorý platňu oddeľuje od Antarktickej platne. Západný okraj je tiež aktívny a dochádza tu k vzniku novej oceánskej kôry pozdĺž východopacifického chrbta. Chrbát je deliacim elementom medzi platňou Nazca a Pacifickou platňou. Severná strana je rovnako divergentným okrajom oddeľujúcim platňu do kokosovej platne, kde dochádza k rozchádzaniu dna pozdĺž galapágskeho chrbta. Platňu ohraničujú dva trojné body.
Trojný bod styku severných troch platní (kokosovej, Nazca a tichooceánskej) sa nachádza západne od pobrežia Kolumbie. Južným tzv. Čilským trojným bodom (styk platne Nazca, tichooceánskej a antarktickej) je pri južne od pobrežia Čile. Tento trojný bod je neštandardný aj preto, že tu dochádza k podsúvaniu stredooceánskeho chrbta (čilský chrbát) pod juhoamerickú platňu. V oblasti tejto subdukčnej zóny malo hypocentrum aj dosiaľ najsilnejšie zemetrasenie na Zemi (magnitúdo 9,5). Prebehlo 9. mája 1960 a je známe ako veľké Čilské zemetrasenie. V každom z týchto trojných bodov sa nachádza neobvyklá menšia mikroplatňa, na severe to je galapágska platňa a na juhu platňa Juan Fernandéz. Severne od platne Juan Fernandéz sa nachádza tretia mikroplatňa Easter Island.
Na platni sa okrem súostrovia Juan Fernandéz nenachádza veľa obývaných ostrovov. Topografii platne dominuje tzv. Carnegieho chrbát, asi dlhý a do  široký pás oceánskeho dna, ktorý na svojom západnom konci zahŕňa aj súostrovie Galapágy. Podobne ako kokosový chrbát a chrbát Malpelo sú zrejme pozostatkami po pohybe horúcej škvrny.
Pohyb platne vzhľadom na Juhoamerickú platňu, pod ktorú subdukuje je okolo /rok smerom na východ. Je to jedna z najrýchlejšie sa pohybujúcich platní.
Vznik
Predchodcom platne Nazca bola farallonská platňa, ktorá sa rozpadla pred asi 23 miliónmi rokov na hranici oligocénu a miocénu, rozpadla za vzniku platní Nazca a kokosovej platne.
Ivo Karlović
Povesť
Povesť Iva Karlovića utrpela po tom, ako vyšli na verejnosť správy o jeho tvrdých raperských pesničkách.
Medzinárodná federácia fonografického priemyslu
International Federation of the Phonographic Industry (IFPI) je nezisková organizácia, ktorá reprezentuje hudobný priemysel po celom svete. Organizácia bola založená v roku 1933 so sídlom v Londýne. Regionálne pobočky má v Bruseli, Hongkongu, Miami, Aténach a Moskve. Funkciu CEO v organizácii zastáva od 1. júla 2010 Frances Moore. Hlavnou náplňou organizácie je zastupovanie producentov a boj proti praktikám pirátstva. Členmi IFPI sú mimochodom aj SNEP, FIMI, BPI a ZPAV.
IFPI tiež udeľuje certifikácie predajnosti IFPI Platinum Europe Awards a IFPI Middle East Awards. .
Malé Ripňany
Malé Ripňany je obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
História
Obec bola osídlená v neolite. Na území dnešnej obce sú archeologicky doložené sídliskové nálezy z doby bronzovej a hallštattskej, rímsko-barbarské sídlisko. Obec sa vyvinula v chotári obce Ripňany. Je doložená z roku 1390 ako Kysrepen. Neskoršie doložené názvy sú: Male Ripnany (1773), Malé Ripňany (1920). Patrila hradnému panstvu Topoľčany, v 17.- 18. storočí zemianskym rodinám Justhovcov, Kosztolányiovcov, Prónayovcov a iným. V roku 1598 ju vypálili Turci. V 19. storočí tu mali majetky Stummerovci. V roku 1894 obec vyhorela. V roku 1903 obec Nežatice splynula s obcou Malé Ripňany. Za I. ČSR boli obyvatelia roľníci a poľnohospodárski robotníci na veľkostatku. V rokoch 1920 a 1921 boli štrajky poľnohospodárskych robotníkov, v roku 1926 násilne zabrali veľkostatkársku pôdu. Po oslobodení bola uskutočnená pozemková reforma.
Pamiatky
Najvýznamnejšou pamiatkou v obci je rímskokatolícky kostol sv. Antona Paduánskeho z roku 1800.
NGC 1570
NGC 1570 je galaxia v súhvezdí Rydlo, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. decembra 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Sklenár
Sklenár môže byť:
Nemčice
Nemčice sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany.
V obci je rímskokatolícky kostol Svätého Ducha z roku 1780.