cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Uppsala universitet
Uppsala universitet (doslova Uppsalská univerzita) je univerzita v meste Uppsala vo Švédsku. Je to najstaršia švédska univerzita a s rokom založenia 1477 je dokonca najstaršia univerzita v celej Škandinávii. S rozpočtom cca 700 mil. eur, vyše 7000 zamestnancami a 40000 študentami je to jedna z najväčších univerzít v Škandinávii. Je členom siete európskych univerzít Coimbra.
Univerzita sa člení sa na 9 fakúlt a jej vzdelávacia činnosť je zameraná na tri oblasti: humanitné a sociálne vedné odbory, medicínu a farmáciu a prírodné vedy. Na univerzite pôsobili, resp. sú jej absolventami 15 nositelia Nobelovych cien. Medzi jej absolventov patria viacerí švédski politici (medzi inými aj súčasný kráľ Karol XVI. Gustáv a jeho dcéra, korunná princezná Viktória), viacero významných prírodovedcov (napr. Carl Linné, zakladateľ systému pomenovania rastlinných a živočíšnych druhov a Jöns Jakob Berzelius, jeden zo zakladateľov modernej anorganickej chémie).
BNP Paribas Masters
BNP Paribas Masters je tenisový turnaj pre mužských profesionálnych hráčov, ktorý sa hrá v Paríži vo Francúzsku v hale Omnisports de Paris - Bercy. Turnaj je súčasťou ATP Masters Series na ATP Tour. Paris Masters je obvykle posledný turnaj pred koncom sezóny a turnajom Tennis Masters Cup. Kvôli jeho sponzorovaniu, udalosť je formálne známa aj ako BNP Paribas Masters. Pred rokom 1990, bol tento turnaj známy ako Paris Open. A je tiež často označovaný ako "Paris Indoor".
Dvojhra
Od roku 1972:
Šalkar (jazero)
náhľad|Pohľad na jazero zo satelitu Sentinel-2 (2021) Šalkar (kaz. Шалқар - Šalkar, rus. Чалкар - Čalkar alebo Челкар - Čelkar) je slané jazero v Západokazašskej oblasti v Kazachstane. Má rozlohu, s priemernou hĺbkou a maximálnou hĺbku.
Pobrežie
Zo severu je obohnané slaniskom.
Vodný režim
Zdroj vody je sneh a podzemie. Vyššia úroveň hladiny má v máji a rozsah kolísania je. Zamŕza v novembri a rozmŕza v máji. Ústi doň rieka Jesenankaty a odteká rieka Soľanka (povodie Uralu).
Využitie
Na jazere je rozvinuté rybárstvo.
Osterwitz
Osterwitz bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Deutschlandsberg. 1. januára 2015 bola obec Osterwitz spojená s obcami Freiland bei Deutschlandsberg, Kloster, Trahütten, trhovou obcou Bad Gams a mestom Deutschlandsberg. Spojené mesto má názov Deutschlandsberg.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 147 obyvateľov.
Veronika Zemanová
Životopis
Pred začatím kariéry v pornopriemysle pracovala ako fotografka. Do modelingovej scény sa dostala v roku 1997. Vystupovala pod pseudonymom Eva. Má za sebou stovky výstupov (fotky, filmy) a je na obaloch najpopulárnejších erotických časopisoch sveta. Pózovala tiež pre mnoho webových stránok, napr. Suze.net (Suze Randall). Patrí medzi najvychýrenejšie české modelky a dodnes je považovaná za jednu z najkrajších žien vo svete modelingu. Je viac uznávaná a obľúbená v zahraničí než v rodnom Česku. Od roku 2003 je jej mužom Francis Oswald Urs Schnetzler. Kariéru pornoherečky ukončila v roku 2004.
V roku 2005 Jayson Rothwell natočil film Zemanovaload, kde spisovateľ John Davies (Ed Byrne) ľúbi Veroniku Zemanovú.
Hedwiga Courthsová-Mahlerová
Hedwiga Courthsová-Mahlerová, rodená Ernestine Friederike Elisabeth Mahler (* 18. február 1867, Nebra, Nemecká ríša - † 26. november 1950, Rottach-Egern, Nemecko)) bola populárna nemecká spisovateľka ženských románov a tvorkyňa gastronomických receptov nemeckej kuchyne.
Životopis
Narodila sa ako nemanželské dieťa nemeckej armádnej markytánky a lodníka na rieke Saale. Život začala ako chovanica detského domova a žiačka nie veľmi kvalitnej školy, pretože jej náhradný otec ju odmietol. Zamestnala sa ako pomocnica v domácnosti, spoločníčka starej dámy, neskôr predavačka, popritom súkromne študovala a dopĺňala si vedomosti. V sedemnástich rokoch napísala svoju prvotinu - novelu Kde kvitne vres(Wo die Heide blüht). Poslala ju do novín, kde ju publikovali. Za druhú poviedku obdržala svoj prvý honorár desať mariek. Odvtedy Hedwiga písala neprerušene až do druhej svetovej vojny.
Po presťahovaní do Chemnitzu znovu začala písať, zo začiatku tajne. Prvý román jej vyšiel na pokračovanie v miestnych novinách pod názvom Svetlo a tiene. V roku 1904 sa rodina presťahovala do Köpenicku pri Berlíne a neskôr do Karlshorstu. Hedwiga písala v tomto období dobre platené úspešné zábavné romány pre ženy. Mohli si dovoliť s manželom cestovať po Baltickom mori, do Ríma, Kodane a Švajčiarska a presťahovať sa na lepšiu adresu do Berlína blízko Kurfürstendammu. Hedwiga Courths-Mahlerová sa stala pojmom ako verejná populárna osobnosť, do jej salónov v každom mieste bydliska chodili známe osobnosti kultúry a miestnej politiky. V nemalej miere sa o to pričinilo i jej kuchárske umenie. Jej tvorba sa stala pojmom, získala vtedy známe oslovenie „HCM“. Je to skratka jej mena, ktorú v článku ďalej použijeme.
Politické aktivity
Po nástupe nacizmu sa v roku 1935 stala členkou Ríšskej kultúrnej komory, ktorá mala podľa nového modelu nemeckej kultúry „Blubo“ (Blut und Boden) presadzovať ideály národného socializmu v umení. Hedwiga sa dokonca stala členkou SS, zrejme vo funkcii čestného člena. Od tejto chvíle sa však stiahla a nie je známa jej činnosť v SS - štruktúrach. Odsťahovala sa z Berlína do Bavorska na statok v Tegernsee. Prestala publikovať nové romány aj reedície. Po vojne prestala celkom písať. Skonala v Tegernsee ako milionárka, ktorej vyšlo tri milióny výtlačkov kníh.
Dielo
Napísala celkom 208 románov a noviel v štýle ľahkej ženskej romantickej literatúry v kontexte tradičných konzervatívnych nemeckých malomeštiackych hodnôt. Väčšina jej diel dodržiava jednotné dejové klišé. Zo začiatku chudobné a či inak osudom prenasledované ženské súdobé hrdinky sa postupne vďaka citovým väzbám na mužov stávajú členkami vyšších spoločenských sfér. No nielen prostredníctvom mužov, hrdinky sú obvykle počestné a eticky na výške, preto bývajú odmenené lepšou karmou s nevyhnutným šťastným koncom (happy-endom). Tento model príbehu priniesol práve HCM neobvyklú obľúbenosť nielen v Nemecku. Jej diela boli prekladané aj do cudzích jazykov.
Vplyv diela
Možno povedať, že jej klišé sa stalo vzorom pre celý literárny žáner a pretrváva v tomto type literatúry dodnes.
Sfilmované romány
Tieto príbehy boli v sedemdesiatych rokoch 20. storočia sfilmované a úspešne uvedené formou seriálu v juhonemeckej televízii:
Soľanka
Soľanka môže byť:
Adobe Dreamweaver
Adobe Dreamweaver je program pre tvorbu web stránok. Keď sa živíte tvorbou web stránok na zákazku alebo plánujete vytvoriť webové stránky pre svoju vlastnú potrebu, Dreamweaver vám ponuka všetky nástroje a možnosti potrebne pre dosiahnutie profesionálneho webu.
Software podporuje HTML, HTML5, XHTML, CSS a mnoho ďalšieho. Je dostupný na operačných systémoch: Microsoft a OS X. Dreamweaver bol vyvíjaný od verzie 1.0 spoločnosťou Macromedia a následne v roku 2005 bola prevzatá spoločnosťou Adobe Systems, ktorá ho vyvíja od verzie 9.0 (CS3) až do dnešnej aktuálnej verzie Creative Cloud (CC 2014.1)
Editor HTML CSS
Editor je možné používať v troch módoch:
Ottendorf an der Rittschein
Ottendorf an der Rittschein je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Hartberg-Fürstenfeld.
Žije tu 1 519 obyvateľov (31. 12. 2010).
Adobe Dreamweaver
Podpora PhoneGap, Adobe Photoshop a Flash
V najnovšej verzii CC podporuje Adobe Dreamweaver tiež Framework PhoneGap – Android a IOS. A tiež umožňuje umiestňovať do HTML kódu. Dokumenty priamo PSD súbory z Adobe Photoshop alebo FLV súbory z Adobe Flash
Synchronizácia a správa webu
Pomocou nástroja Mange sites možno jednoducho aktualizovať a synchronizovať obsah servera priamo z prostredia Dreamweaver.
Integrácia s Business Catalyst + Subversion
Umožní priamo z prehliadača editovať obsah webu pomocou cloudovej aplikácie Business Catalyst od Adobe. Dreamweaver podporuje použitie nástroja Subversion.
Zvýrazňovanie syntaxe
Ďalej je možné pridať vlastné moduly pre zvýraznenie ďalších jazykov.
Lokalizácie
Adobe Dreamweaver má podporu jazykov medzi tie najznámejšie patria: čeština, angličtina, francúzština, nemčina, poľština, ruština atď.
Skialpinizmus
right|thumb|Skialpinistická obuv
Skialpinizmus je zimný šport, ktorý je kombináciou voľného lyžovania, lezeckých schopností a navigácie. Vysoké nároky, ktoré kladie na využitie lezeckých zručností a potrebnú úroveň znalostí problematiky pohybu v zimnom horolezeckom teréne spolu s lavínovou expozíciou, ho zaraďujú medzi horolezecké športové disciplíny. Skialpinizmus v rôznych formách, od rekreačného pohybu v nenáročných menej exponovaných terénoch – tzv. skitouring, cez výkonnostný a vrcholový pretekársky skialpinizmus, viacdenné prechody na lyžiach v kombinácii so zjazdami v horských a vysokohorských terénoch, extrémne lyžovanie strmých žľabov vo vysokohorskom prostredí až po náročné zjazdy v exponovaných horských terénoch – freeride, si vyžaduje dobrú až vynikajúcu fyzickú kondíciu a špecializovaný skialpinistický výstroj v závislosti od vykonávanej formy skialpinizmu.
Houplin-Ancoisne
Houplin-Ancoisne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Skialpinizmus
Tento zimný šport je rozšírený po celom svete, avšak najväčšiu popularitu má v Európe. Kolískami skialpinizmu sú klasické horské mestečká ako Chamonix vo Francúzsku a Zermatt vo Švajčiarsku.
Na Slovensku sa rozšíril pôvodne vo Vysokých Tatrách, najprv ako prostriedok pre uľahčenie pohybu v zimnom teréne pri horolezeckých aktivitách. Preto bol skialpinizmus predmetom metodického pôsobenia súbežne s horolezeckým výcvikom už v druhej polovici minulého storočia v rámci Slovenského horolezeckého spolku JAMES. Výrazný rozvoj a zvyšovanie popularity skialpinizmu ako športovej aktivity, prináša jeho diferenciáciu na jednotlivé disciplíny, ktoré sa postupne odčleňujú s tendenciou vzniku samostatných športových odvetví.
Houplin-Ancoisne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Skialpinizmus
Z klasického resp. tradičného skialpinizmu sa postupne vyčlenil pretekový skialpinizmus (2007) s vysokými nárokmi na vynikajúcu telesnú pripravenosť a špecializovaný vytrvalostný tréning. Neskôr dostala rekreačná menej náročná forma skialpinizmu pomenovanie skitouring, resp. freetouring. Rekreačná forma pretekového skialpinizmu je označovaná ako fitness skialpinizmus, či speedtouring. Použitie špeciálne upraveného snowboardu – splitboardu umožnilo jednoduchší prístup k zjazdom na snowboarde vo voľnom teréne a dalo priestor pre vznik splitboardingu.
Houplin-Ancoisne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Skialpinizmus
Skialpinizmus ako šport sa delí na viacero kategórií. Z nich dve najrozšírenejšie formy sú rekreačný a pretekársky.
Na Slovensku sa skialpinizmus vykonáva vo viacerých pohoriach, no najvhodnejšie podmienky sú vo Vysokých, Západných a Nízkych Tatrách. Popularitu získava aj v Malej a Veľkej Fatre ale rozširuje sa postupne do všetkých horských oblastí, kde sú v zime vhodné snehové podmienky.
Houplin-Ancoisne
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Clément Pinault
Clément Pinault (* 4. február 1985, Grasse – † 22. január 2009, Clermont) bol francúzsky futbalista, ktorý hrával na pozícii obrancu.
Smrť
Zomrel 22. januára 2009 po tom, čo 18. januára toho istého roku prekonal srdcový infarkt. Lekári ho potom udržiavali v umelom spánku. Klubový lekár Franck Thiel uviedol, že nezistil uňho srdcové problémy.
Posledný zápas odohral 16. januára 2009 proti Brestu.
Kišó Kurokawa
Kišó Kurokawa (* 8. apríl 1934, Kanie, Japonsko – † 12. október 2007, Tokio) bol japonský architekt a jeden zo zakladateľov hnutia metabolistov.
Životopis
Kurokawa mal dcéru a syna z prvého manželstva so svojou spolužiačkou. Druhé manželstvo uzavrel s herečkou Ayako Wakao. Jeho mladší brat s ním spolupracoval na niektorých projektoch z oblasti priemyselného dizajnu.
8. apríla 1962 založil spoločnosť Kisho Kurokawa Architect & Associates, ktorej aj predsedal. Centrála sa nachádzala v Tokiu, pobočky v Osake, Nagoja, Astane, Kuala Lumpur, Pekingu a Los Angeles. Spoločnosť je japonskou vládou označovaná za „First Class Architects Office.“
Vydal niekoľko kníh o filozofii a architektúre, o čom prednášal po celom svete. Tvrdil, že existujú dve tradície združené v kultúre: viditeľné a neviditeľné. Ako sám hovoril, jeho práca niesla neviditeľnú japonskú tradíciu. Je to vidieť najmä na „materiáloch, v nestálosti, vo vnímavosti a detaile.“ Pri pohľade na jeho metabolickú prácu, sa tradícia nezdá veľmi prítomná. Napriek tomu možno povedať, že je to práca japonská.
Zomrel na zlyhanie srdca 12. októbra 2007 v Tokiu, vo veku 73 rokov.
Nestálosť
Bol ovplyvnený deštrukciou japonských miest počas 2. svetovej vojny, či prírodnými katastrofami, ktoré zanechali v japonských mestách iba tehly a kameň, ako pomník minulých miest a nie drevo a prírodné elementy ako bolo pre túto kultúru tradičné.
Preto v jeho diele vychádza do popredia motív premenlivosti, 4 ročných období v jednej línií s dramatickými premenami Japonska. Myšlienka, že budovy a mestá majú byť čo najviac prírodné a mali by byť v harmónii so zvyškom prírody, ktorá je jediná stála veličina, napomohla vzniku tradície spojenej s budovaným „dočasných“ stavieb.
Myšlienka nestálosti sa odzrkadľovala v Kurokawovom diele počas hnutia tzv. metabolistov. Budovy boli robené ako premiestňovateľné, prispôsobiteľné a meniteľné. Tento princíp smeroval jeho tvorbu k otvorenému systému, systému v čase a priestore.
Materiál
Snažil sa nepoužívať neprirodzené materiály, farby a textúry. Vyznával krásu materiálu ako takého, bez žiadneho prikrášľovania. Ide o vieru v maximálny pôžitok vychádzajúci z prírodných statkov. Kurokawa hrdo vystavoval železo ako železo, hliník ako hliník a betón takmer neupravený. Išlo o skutočnú hrdosť k materiálu.
Detail
Zmysel pre detail je pre Japonsko typický a podľa Kurokawu ide o snahu vyjadriť individualitu. V Japonsku je normálne postupovať od častí k celku, a nie naopak. Napr. každý tesársky spoj bol pod drobnohľadom Kurokawu.
Práve táto vlastnosť Japoncov spôsobila zmenu agrárnej spoločnosti na plne priemyselný národ za menej ako 50 rokov. Cit pre jemné práce a detail však splynul s úlohou tvorcu, čoho výsledkom sú diela svojskej estetiky. Detailnosť priniesla nový stupeň hierarchie, ktorý Kurokawa opísal spôsobom, že „Západná architektúra a mestá sú organizované do hierarchie infraštruktúry, zatiaľ čo súčasná japonská architektúra sa zaujíma o anatómiu častí celku.“ <!--
Projekty
1970 - 80 Nakagin Capsule Tower (Ginza, Tokio, 1970-1972) Sony Tower (Osaka, 1972-1976) Tateshina Planetarium (Hirošima, 1976) Headquarters of the Japanese Red Cross Society (Tokio, 1975-1977) National Museum of Ethnology (Osaka, 1973-1977)
1980 - 90 Saitama Prefectural Museum of Modern Art (Saitama, 1978-1982) National Bunraku Theater (Osaka, 1979-1983) Wacoal Kojimachi Building (Tokio, 1982-1984) Chokaso (Tokio, 1985-1987) Nagoya City Art Museum (Nagoja, 1983-1987) Japanese-German Center of Berlin (Berlín, 1985-1988) Central Plaza 1, Brisbane, Queensland, Austrália Osaka Prefectural Government Offices (Osaka, 1988) Hiroshima City Museum of Contemporary Art (Hirošima, 1988-1989)
1990 - 2000 Chinese-Japanese Youth Center (Peking, 1987-1990) Okinawa Prefectural Government Headquarters (Okinawa, 1988-1990) The Sporting Club at Illinois Center (Chicago, 1987-1990) Melbourne Central (Melbourne, Austrália, 1986-1991) Miki House New Office Building (Osaka, 1985-1991) Nara City Museum of Photography (Nara, 1989-1991) Louvain-La-Neuve Museum (Belgicko, 1990-1992) Pacific Tower (Paríž, Francúzsko, 1988-1992) Lane Crawford Place (Singapúr, 1990-1993) Senkantei (Hyōgo, 1992-1993) Ehime Museum of Science (Ehime, 1991-1994) Ishibashi Junior High School (Tochigi, 1992-1994) The Museum of Modern Art Wakayama/Wakayama Prefectural Museum (Wakayama, 1990-1994) Hotel Kyocera (Kagoshima, 1991-1995) Kibi-cho City Hall/Kibi Dome (Wakayama, 1993-1995) Republic Plaza (Singapore, 1986-1995) Fukui City Museum of Art (Fukui, 1993-1996) Softopia Japan (Gifu, 1990-1996) Fujinomiya Golf Club (Fujinomiya, Shizuoka, 1994-1997) Kashima-machi City Hall (Kumamoto, 1995-1997) Shiga Kogen Roman Art Museum (Yamanouchi, 1994-1997) Kuala Lumpur International Airport (Kuala Lumpur, Malaysia, 1992-1998) New Wing of the Van Gogh Museum (Amsterdam, The Netherlands, 1990-1998) Amber Hall (Kuji, 1996-1999) O Residence (Tokyo, 1997-1999)
Heinkel He 219
Heinkel He 219 Uhu („Výr skalný“) bolo nemecké dvojmotorové nočné stíhacie a viacúčelové lietadlo, používané od druhej polovice druhej svetovej vojny, ktoré zahŕňalo množstvo konštrukčných inovácii a malo zasiahnuť proti nočným náletom RAF a USAF na Nemecko.
Vznik a vývoj
Firma Ernst Heinkel AG bola jednou z najväčších a najskúsenejších leteckých firiem v produkcii bojových lietadiel v hitlerovskom Nemecku. V polovici roku 1940 v hlavnej kancelárii v Rostocku bolo vytvorených viacero projektov, z ktorých jeden bol Projekt 1064. Bol to multifunkčný stíhač, útočné, prieskumné a dokonca aj torpédové lietadlo. Zahŕňalo veľa nových zlepšení, ako napr. pretlakový kokpit s tandemovým sedením v tvare hadej hlavy, hornoplošné usporiadanie, motory podvesené pod krídlami vo veľkých krytoch, ktoré tiež ukrývali podvozok; dvojité chvostové plochy a diaľkovo ovládané strelecké lafety pre vlastnú obranu.
Dizajn presne zodpovedal potrebám Luftwaffe, no úrad pre dlhodobé plánovanie Luftwaffe podozrivo nejavil záujem. Projekt 1064 bol prijatý negatívne, pretože sa zdal byť príliš inovatívny. „Americký“ štýl trojkolesového podvozku zaťahovaného do prednej časti trupu bol nenávidený, a Heinkel mal dokonca trúfalosť vybrať pre projekt motor Daimler-Benz DB 603, veľkú a silnú pohonnú jednotku, ktorá, rovnako ako aj celý jeho projekt, vôbec nebola oficiálne vyžiadaná, preto nad ním visel „mrak“. Projekt 1064 bol odložený a upadol do zabudnutia.
Konštrukcia
V originálnom Heinkelovom dizajne boli spravené len drobné zmeny, pričom si zachoval svoje lafety s kanónmi 13 mm (0.51 in) MG 131 nad a za zadnou časťou trupu, a taktiež nosnosť 2000 kg bômb. Prednú palebnú sféru zabezpečovali dva 15 mm kanóny MG 151, zabudované v koreňoch krídel, a dva 20 mm kanóny MG 151/20, alebo jeden ťažký kanón kalibru 30 mm MK 103 vo ventrálnej časti. Základný prototyp bol účinný stroj, so silnými klapkami so slotmi. Do kokpitu sa vstupovalo po zaťahovacom rebríku a pilot a operátor radaru sedeli otočení chrbtom k sebe. Kokpit bol bohato zasklený a poskytoval vynikajúci rozhľad na všetky strany. Guľomet MG 131 kalibru 13 mm (0.51 in) poskytoval ochranu zadnej polosféry. V strede trupu boli tri nádrže s objemom 2 600 litrov.
Prototyp He 219 V1 sa prvýkrát vzniesol 15. novembra 1942 a predviedol vynikajúcu ovládateľnosť a výkon. Jediným problémom zostala bočná stabilita, tento problém bol odstránený na treťom prototype zväčšením chvostových plôch a predĺžením trupu. Potom sa začal komplexný proces experimentovania s výzbrojou a výbavou. Už počas vojny RLM žiadalo, aby paleta typov bola zjednodušená, pretože prototypy lietali s 29 rozličnými druhmi výzbroje. Kvôli opakovaným náletom na Rostock v marci a apríli 1942, ktoré prakticky zničili všetky nákresy He 219, premiestnili výrobu do Schwechatu pri Viedni, trupy boli dodávané z továrne Mielec v Poľsku. Opozícia vedená generálom poľným maršalom Erhardom Milchom opakovane zdržovala akúkoľvek výrobu lietadla, ktoré hociktorý nestranný pozorovateľ musel považovať za vynikajúce lietadlo.
V auguste 1942 Kammhuber urgoval Heinkela aby myslel na to, že do 1. apríla 1943 má byť letka vybavená týmito lietadlami, no v tom čase bolo dokončených zatiaľ len 5 prototypov. V prvom týždni roku 1943 sa tretí prototyp He 219 zúčastnil simulovaného súboja s Junkers Ju 188 (typom, ktorý Erhard Milch favorizoval ako novú nočnú stíhačku), ktorý viedol k úplne neobjektívnemu hodnoteniu RLM, ktorý zdôrazňoval všetky nedostatky He 219 a vynechal nadšené hodnotenia testovacích pilotov. Bola dokonca navrhnutá alternatíva v podobe stíhačky Messerschmitt Bf 110 na pozíciu nočného stíhača. Avšak aj napriek tomu Heinkel dostal objednávku na výrobu 127 kusov He 219.
Nasadenie
thumb|Model He 219A-5 R1. 25. marca 1943 sa uskutočnil komplexnejší simulovaný súboj medzi He 219,(pravdepodobne V4 s radarom FuG 212 Lichtenstein C-1), pilotovaným gruppenkommanderom I/NJG 1, majorom  Wernerom  Streibom, a Junkers Ju 88S a Dornierom Do 217N. Dornier sa čoskoro vzdal boja, ale Junkers bol pilotovaný slávnym Wiktorom von Lossberg z technického štábu. Aj napriek tomu aký bol von Lossberg pilot, musel uznať porážku od He 219, ktorý sa odvtedy volal „Uhu“(sova). Prvé predsériové He 219A-0 bol dodaný koncom mája 1943 ako podtyp He 219A-0/R1 a R2, ktoré pod trupom ukrývali buď 4 delá MK 108 alebo 4 MK 103. Oboje boli kalibru 30 mm, ale MK 108 bola kompaktná zbraň, vážiaca 59 kg,oproti MK 103, ktorá vážila 145kg a mala neuveriteľnú silu.
Zbrane v krídlach zvyčajne pozostávali z MG 151/20. Pilot mal ovládaciu páku s dvoma vidlicami, čiastočne aby mohol používať obe ruky a čiastočne preto, že obsahovala viac spínačov a spúští zbraní. Zbrane boli ovládané pravou rukou, vrchná spúšť pre zbrane v trupe a predná pre zbrane v krídlach. Ďalším inovatívnym prvkom v He 219A-0 boli vystreľovacie sedačky pre oboch pasažierov, použité po prvýkrát na svete. Nad kokpitom sa tiahla anténa MF rádia na každú zo smeroviek, no to nepredstavovalo pri núdzovom opúšťaní lietadla žiaden problém. V skutočnosti Heinkel prebehol svoju dobu, keďže už myslel na He 219 poháňané prúdovým motorom. To vysvetľovalo aj použitie podvozku zaťahovaného do nosu lietadla.
Prvé dodávky smerovali do I/NJG 1 vo Venlo na holandskej hranici, kde sa Streib odhodlal ukázať čo He 219 dokáže. Tento He 219 mal radar C-1, ktorý nahradil FuG 202, a používal rovnaké dipólové antény naladené na frekvenciu 490 MHz, s dvomi displejmi ktoré ukazovali plánovaný a priamy smer. Prvá bojová misia bola uskutočnená samotným Streibom s navigátorom Pischerom v noci z 11. na 12. júna 1943 v stroji He 219A-0 s imatrikuláciou G9+FB. Misia sa skončila impozantne pre Uhu, ktoré zostrelilo 5 ťažkých bombardérov RAF. Avšak pri návrate Streib sa úplne poplietol pri pristávaní kvôli zaroseným sklám. Vidiac temné svetlá na pristávacej ploche na poslednú chvíľu sa rozhodol dvihnúť na plné klapky v príliš vysokej rýchlosti, a tak sa klapky pod náporom vzduchu obrátili opačne. Lietadlo tvrdo dopadlo na plochu a rozbilo sa, ale obaja muži vyviazli bez škrabanca.
Keď sa o tom dopočul Erhard Milch, povedal: „Možno by bol Streib dosiahol rovnaký počet zostrelov aj na hociktorom inom lietadle“. No v ďalších dňoch tieto nevyzreté stroje pri ďalších šiestich misiách zostrelili 20 bombardérov RAF a z toho 6 typu De Havilland Mosquito. Nikdy predtým sa nepodarilo v noci žiadne Mosquito zachytiť, a tento fakt nemohol ignorovať ani Milch. Hlavným problémom bolo, že napriek montážnej linke v Schwechate a v Rostocku a tretej, ktorá sa budovala v Oranienburgu, Heinkelova obrovská sieť tovární jednoducho nemohla dodať He 219. Bolo to čiastočne kvôli obrovskému množstvu subvariant, z ktorých mnohé sa stretli s oficiálnou kritikou. Tiež to bolo spôsobené nedostatkom dôležitých súčastí, hlavne motorov. Zatiaľ čo oficiálny plán bol 100 strojov mesačne, v skutočnosti ich nikdy nebolo vyrobených viac než 12 mesačne.
Do polovice roku 1944 predstavitelia RLM mali dosť času na to, aby zistili, že kampaň proti „Uhu“ bola zavádzajúca. Samotný Milch bol už preč, výroba bola odvtedy pod sériou diktátov od Alberta Speera. Jedným z nich, Notprogramm (pohotovostný program) z 1. novembra 1944, prakticky zastavil výrobu všetkých lietadiel, okrem prúdových a jednomotorových stíhačiek. Preto sa He 219 nevyrábal vo veľkých množstvách aj keď to bolo možné. Lietadlami He 219 nebola okrem I/NJG 1 vybavená žiadna jednotka, niekoľko sa ich síce dostalo aj k iným jednotkám ( II/NJG 1, NJGr 10, Erg./JG 2 a NJSt 'Finnland' a Norwegen) ale bol to len zanedbateľný počet. Do júna 1944 I/NJG 1 mala 20 ks He 219, takmer celú vtedajšiu produkciu typov He 219A-2 a He 219A-5. V tomto čase Mosquitá RAF už neslúžili len ako sprievodné ale aj ako stíhacie a tak počty He 219, ktoré sa nevrátili zo svojich misií prudko narastali.
V januári 1945 I/NJG 1 bola vybavená celkovo 64 kusmi a celkový počet dodávok všetkých verzií dosiahol 268, plus asi 20 vývojových strojov, ktoré boli dokončené priamo poľnými jednotkami, tak aby vyhovovali operačnému štandardu a 6 kusov dokončených I/NJG 1 za pomoci náhradných dielov a častí.
Takže, ako by bolo možné posúdiť toto kontroverzné lietadlo? Nie je pochýb, že ak by bol vyvinutý skôr a vo viacerých verziách, bol by mal rovnaký efekt ako napríklad britský Mosquito. Množstvo jednotlivých typov zriedilo snahu o sériovú výrobu a opakované zlyhanie Daimler-Benz-a a Junkersa dodať motory znemožnili konštrukciu vylepšených verzií, ktoré by mohli udržať He 219 na fronte. Názory na toto lietadlo sa rozchádzajú.
Podľa Gebharda Adersa (autora Geschichte der deutschen Nachtjägd) He 219 nikdy nedosiahol hodnoty uvádzané v manuáloch. S takmer plnými nádržami a plnou výzbrojou sa nedokázal dostať vyššie než 8 000 m. S radarom FuG 202 Lichtenstein a tlmičom plameňov sa maximálna rýchlosť znížila na 500 km/h v tejto výške. Na druhej strane Aders uvádza, že He 219 bolo jediné nemecké nočné stíhacie lietadlo, ktoré mohlo stúpať aj s jedným motorom a dokonca pristáť na viacero pokusov. Aj napriek tomu všetkému najslávnejší z testovacích pilotov, kapitán E. M. 'Winkle' Brown, ktorý pilotoval viacero koristných He 219, napísal v Air international, že tento typ bol nadhodnotený: „Trpel tou najhnusnejšou vlastnosťou, ktorú môže dvojmotorové lietadlo mať – nemal dostatočný výkon. Tento nedostatok robil zo štartu a pristávania kritický manéver, v prípade zlyhania motoru pristávanie s jedným motorom bolo rovnako kritické.“
Tieto nedostatky vo výkonoch sú ešte prekvapivejšie ak si uvedomíme, že Daimler – Benz DB 603 bol najväčší z 12-valcových motorov používaných Luftwaffe, s kubickou kapacitou o 65% väčšou než Rolls-Royce Merlin. Problém tkvel v raste váhy použitých systémov a vybavenia s ktorými bol Uhu naložený, takže typicky He 219A-7 napríklad vážil prázdny viac než hociktorý nočný Junkers Ju 88 a viac než plne naložený Mosquito.
Verzie
thumb| trup Heinkel He 219 A He 219 V-1/V2
He 219 A-1
He 219A-2
He 219A-3
He 219A-5
Bonifác I.
Svätý Bonifác I. (* ? - † 4. september 422) bol pápež katolíckej cirkvi od 28. decembra 418 do septembra 422.
Pilica
Pilica môže byť:
Pack
Pack je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Voitsberg.
Žije tu obyvateľov.
Penchard
Penchard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ružový panter opäť zasahuje
Ružový panter opäť zasahuje je britský film z roku 1976. Je piaty zo série filmov o Ružovom panterovi. Nadväzuje na film Návrat Ružového pantera (1975). Ružový panter je tretí film, ktorý v názve obsahuje názov diamantu Ružový panter, napriek tomu sa vo filme tento diamant neobjavuje. Hlavnú postavu šéfinšpektora Jacquesa Clouseaua obsadil britský komik Peter Sellers. Postavu Charlesa Dreyfussa, ktorý podstupuje psychiatrickú liečbu a neskôr sa vyhráža svetu, aby odstránil Clouseaua zo sveta, hrá Herbert Lom.
Jirek (priezvisko)
Jirek je české priezvisko odvodené od mena Jiří. Najčastejšie je v mestách Praha, Pardubice a Soběslav. Na Slovensku je veľmi zriedkavé, v neprechýlenej podobe sa vyskytuje len v Trnave.
Známi nositelia
Pozri v článku Jirek.
Webová nástenka
Webová nástenka (iné názvy. webnástenka, web nástenka, web bulletin board, web message board) môže byť:
Paldau
Paldau je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Südoststeiermark.
Žije tu obyvateľov.
Bonifác II.
Bonifác II. († 532) bol rímskym pápežom od roku 530 (uvádza sa 22. september) do roku 532 (uvádza sa 17. október).
Houplines
Houplines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Strojopis
Strojopis alebo staršie daktylografia je:
Vyučuje sa často ako predmet najmä na viacerých stredných školách.
Busserolles
Busserolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
MICA
náhľad|Pozemná platforma pre VL MICA na leteckej výstave v Paríži v roku 2015 MICA je riadená strela krátkeho a stredného dosahu, ktorá je vhodná pre boj na krátku vzdialenosť (tzv. dogfight), ale aj na ničenie cieľov mimo vizuálnu vzdialenosť. Raketa bola vyvinutá európskou spoločnosťou MBDA a je schopná zasahovať ciele aj v prostredí silného elektronického rušenia. MICA je akronym z francúzskeho slovného spojenia "Missile d'Interception, de Combat et d'Autodéfense", t.j. raketa pre zachytenie, boj a sebeobranu.
Vývoj
V 80. rokoch začal vývoj striel MICA, ktoré mali nahradiť rakety krátkeho doletu R.550 Magic a rakety stredného doletu R.530. V roku 1996 bola zaradená do výzbroje Francúzskych vzdušných síl verzia MICA RF a o štyri roky neskôr aj verzia MICA IR.
Busserolles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
MICA
Konštrukcia a vlastnosti
MICA je integrovaná do stíhacích lietadiel Mirage 2000, Rafale a Mirage F1. Ako raketa typu vzduch-vzduch, určená pre stíhacie lietadlá, je vyrábaná v dvoch verziách – MICA RF a MICA IR. MICA RF (EM) je vybavená aktívnym radarovým systémom navádzania, zatiaľ čo Mica IR je navádzaná na cieľ pomocou infračerveného senzoru. Cieľové súradnice sú prenesené zo senzorov lietadla do riadiacej jednotky strely ešte pred vypustením. V úvodnej fáze letu je raketa navádzaná inerciálnym navigačným systémom, súradnice cieľa však môže pilot ešte upravovať prostredníctvom zabudovaného datalinku. V konečnej fáze preberá navádzanie rádiolokačný alebo infračervený systém rakety, umiestnený v hlavici. Vďaka meniteľnému vektoru ťahu a účinným riadiacim chvostovým plochám sa MICA vyznačuje vysokou manévrovateľnosťou. Pri manévrovaní je raketa schopná zniesť preťaženie až do výšky 50 g. MICA letí rýchlosťou Mach 4 a dokáže zasahovať ciele vo vzdialenosti. Strela je vybavená bezkontaktným, ale aj kontaktný zapaľovačom a trieštivo – trhavou bojovou časťou s hmotnosťou.
Dňa 11. júna 2007 predviedli dvaja francúzski piloti stíhačiek Rafale schopnosti strely MICA. Počas cvičenia dostali za úlohu, zbaviť sa nepriateľského lietadla približujúceho sa zo zadného sektora. Nepriateľ, v podobe dronu Aérospatiale C22, sa priblížil zo zadu na vzdialenosť niekoľkých námorných míľ a simuloval hrozbu pre prvého pilota. Jeho „dvojka“ (wingman) zamkol nepriateľský stroj na svojom radare a cieľové súradnice odoslal prostredníctvom datalinku Link 16 pilotovi prenasledovaného lietadla. Ten na základe týchto infromácií odpálil strelu MICA RF, ktorá uskutočnila ostrý obrat o 180o. Následne MICA dron úspešne zničila a dokázala, že za asistencie iného pilota je možné zostreľovať nepriateľské lietadlá aj tzv. streľbou cez rameno.
Perthes (Seine-et-Marne)
Perthes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
25. november
Narodenia
thumb|upright|[[Amy Grantová (* 1960)]] thumb|upright|[[Zuzana Štočková (* 1977)]] thumb|upright|[[Xabi Alonso (* 1981)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Gérard Philipe († 1959)]] thumb|upright|[[George Best († 2005)]] náhľad|upright|[[Diego Maradona († 2020)]]
Desaťprstová hmatová metóda
Desaťprstová hmatová metóda je metóda písania textu na písacom stroji alebo klávesnici počítača desiatimi prstami. Ide o najefektívnejší ručný spôsob písania znakov na normalizovanej klávesnici. Trénovaní jedinci dosahujú pri desaťminútovom teste - diktáte - 200-400 úderov za minútu.
Základný prstoklad na klávesnici
thumb|rozmiestnenie prstov na jednotlivé klávesy na nemeckej klávesnici qwertz
Skoro na každej novšej klávesnici je na klávesoch F a J malá vyvýšenina, aby sa dala nahmatať ukazovákmi oboch rúk na určenie základnej pozície prstokladu.
Národný park Kung-ring-gai Chase
Národný park Ku-ring-gai Chase (angl. Kung-ring-gai Chase National Park) je austrálsky národný park ležiaci 24 km na sever od Sydney. Rozloha parku je 154 km2 a bol vyhlásený národným parkom v roku 1967. Najľahší prístup do parku je z cesty Pacific Highway. Národným parkom preteká rieka Hawkesbury s bočným prítokom Cowan Creek. Rozkladá sa tu väčšia vodná plocha Pittwater v zátoke Broken Bay.
Pre turistov funguje návštevnícke centrum Kalkari a piknikový areál Bobbin Head s hostincom a galériou. Lákadlom sú mnohé maľby domorodcov - Austrálčanov.
Fyksesund bru
Fyksesund bru je cestný visutý most premosťujúci úžinu Fyksesund pri dedine Fykse v obci Kvam v nórskom kraji Hordaland. Je tretím najstarším dodnes existujúcim cestným visutým mostom v krajine (po mostoch Mælen bru z roku 1935 a Nybrua z roku 1936).
Most bol postavený v 30. rokoch a otvorený 9. októbra 1937 nórskym korunným princom Olafom. Autorom návrhu mosta bol nórsky inžinier Olaf Stang. Po dokončení sa stal most najdlhším visutým mostom severnej Európy, čím prekonal ďalší Stangov most Vrengen bru. Celková dĺžka mosta je, dĺžka hlavného rozpätia je. Výškový rozdiel medzi úžinou Fyksesund a najvyšším bodom mostovky je.
Houtkerque
Houtkerque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Držkovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Držkovce v okrese Revúca.
Karina Habšudová
Karina Habšudová (* 2. august 1973, Bojnice) je bývalá slovenská profesionálna tenistka.
Ako juniorka vyhrala Us Open (1991) vo dvojhre, Wimbledon a Australian Open vo štvorhre. Taktiež sa v roku 1991 stala celkovou juniorskom majsterkou sveta vo dvojhre aj vo štvorhre. V roku 1998 v Austrálii vyhrala spolu s Karolom Kučerom pre Slovensko Hopmanov pohár. Reprezentovala Slovensko na olympijských hrách v Atlante roku 1996 a v Sydney roku 2000.
Pohár Federácie (FED Cup)
Karina Habšudová reprezentovala tím Slovenska v 21 zápasoch Pohára federácie s bilanciou 18-9 v dvojhre a 8-5 vo štvorhre, naposledy v roku 2001.
Hippolytos
Hippolytos alebo zriedkavo latinsky Hippolytus môže byť:
Hippolytos alebo Hip(p)olyt alebo zriedkavo latinsky Hippolytus môže byť:
Hippolytus môže byť:
Hasdrubal Barkas
thumb|Hasdrubal Barkas na minci. Hasdrubal Barkas (* 245 – † 207 pred Kr.) bol druhý syn vojvodcu a štátnika Kartága – Hamilkara Barkasa. Rok narodenia nie je istý. Mal dvoch bratov – staršieho Hannibala a mladšieho Magona. Všetci traja bratia sa zapojili do druhej púnskej vojny.
World Wrestling Entertainment
World Wrestling Entertainment, Inc. (skrátene WWE, Inc.; nyse: WWE) je americká súkromná spoločnosť pôsobiaca predovšetkým v oblasti profesionálneho wrestlingu, ale aj filmu, hudby, výroby licencovaných produktov a ich predaja. V súčasnosti je najväčšou wrestlingovou organizáciou s počtom 13 miliónov divákov v Spojených štátoch. Svoje pravidelné programy RAW a SmackDown vysiela v 30 jazykoch vo viac ako 145 krajinách sveta.
Bussière-Badil (obec)
Bussière-Badil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Dordogne, v regióne Akvitánsko.
World Wrestling Entertainment
Majoritným vlastníkom spoločnosti je Vince McMahon. Okrem toho zastáva post predsedu predstavenstva a výkonného riaditeľa. Spoločne so svojou manželkou Lindou McMahon a deťmi Shanom McMahonom a Stephanie McMahon-Levesque vlastní 70% majetku a 96% hlasovacích práv v spoločnosti. Sídlo WWE je v Stamforde, Connecticut s pobočkami v New Yorku, Los Angeles, Londýne, Šanghaji, Tokiu, Singapure a Bombaji.
Hasdrubal Barkas
Správca Hispánie, boje s Rimanmi
Keď jeho starší brat Hannibal opustil so stotisícovým vojskom Hispániu, tiahol Hasdrubal najskôr s ním. Po prekročení rieky Ebro si Hannibal uvedomil, že Hispánia potrebuje obranu a poslal tam Hasdrubala s takmer polovicou vojska. Na Hispániu plánoval rímsky vojvodca Publius Cornelius Scipio, otec slávneho Scipia Africana, útok. Scipionov otec bol však pred útokom povolaný do Talianska, aby bránil rímske územie pred Hannibalom, ktorý medzitým prekročil Alpy.
World Wrestling Entertainment
WWE disponuje rozsiahlou videotékou, ktorá predstavuje významnú časť histórie profesionálneho wrestlingu. Spoločnosť bola založená v roku 1952 pod názvom Capitol Wrestling Corporation a podporovala ju World Wide Wrestling Federation (WWWF) a neskôr World Wrestling Federation (WWF). V roku 1982 bola predaná rovnakej rodine a v roku 2002 zmenila meno na World Wrestling Entertainment. Od roku 2011 nesie skrátený názov WWE.
Bussière-Badil (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hasdrubal Barkas
Správca Hispánie, boje s Rimanmi
V roku 211 pred Kr. porazil a zabil v Hispánii Publia Cornelia Scipia a následne aj jeho brata Lucia. Teraz bol povolaný syn Publia Scipia, ktorý sa volal rovnako ako jeho otec. Mladému Scipiovi sa v Hispánii nečakane podarilo obsadiť a dobyť Nové Kartágo a získal tým kontrolu nad celou oporou púnskej Hispánie. Tamojším hispánskym silám velili Hannibalovi bratia Mago a Hasdrubal spolu s vojvodcom Hasdrubalom Giskonom. Hasdrubal bol už v tom čase povolaný svojím bratom Hannibalom do Talianska.
Bussière-Badil (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
World Wrestling Entertainment
Capitol Wrestling Corporation
thumb|left|210px|House šou organizovaná spoločnosťou World Wrestling Entertainment. Roderick James "Jess" McMahon, zakladateľ rodu McMahonovcov, organizoval viac ako desať rokov boxerské zápasy, vrátane zápasu medzi Jessem Willardom a Jackom Johnsonom v roku 1915. V ďalších rokoch pokračoval v tejto činnosti spoločne s Texom Rickardom. V roku 1935 zorganizovali zápas medzi Jackom Delaneyom a Paulom Berlenbachom. Okrem toho mal McMahon na starosti aj organizovanie hudobných koncertov.
Hasdrubal Barkas
Správca Hispánie, boje s Rimanmi
V roku 209 pred Kr. sa stretol Hasdrubal so Scipiom Africanom v bitke pri Baecule. Tam Scipio pomocou dobrej taktiky a stratégie Hasdrubala porazil, avšak ten mu s ešte veľkou časťou vojska a s niekoľkými vycvičenými vojnovými slonmi dokázal utiecť. Hasdrubal z južnej Hispánie utekal ďalej na sever.
Hasdrubal v Taliansku, porážka a smrť
Rímsky senát si zvolil dvoch konzulov – Marka Livia a Gaia Claudia Nera, ktorí mali s vojskom zabrániť spojeniu armád Hasdrubala a Hannibala. Keby k tomu došlo, Hannibal by bol v presile a konečne by mohol zahájiť pochod na Rím. Kým Nero sa zameral na juhu Talianska na Hannibala, Livius vyrazil s vojskom do severného Talianska čeliť Hasdrubalovi. Hasdrubal vyslal posla k bratovi, aby mu oznámil miesto stretnutia. Posla však zachytili Rimania a začali konať. Hasdrubalova hispánska armáda bola v bitke pri Metaure rozprášená a sám Hasdrubal tam v roku 207 pred Kr. padol.
World Wrestling Entertainment
Capitol Wrestling Corporation
Pár rokov predtým, okolo roku 1920 vytvoril profesionálny wrestler Joseph Raymond "Toots" Mondt nový štýl wrestlingu "Slam Bang Western-Style Wrestling", ktorý bol kombináciou tradičného zápasenia, boxu a divadelných prvkov, ktoré mali vyvolať zvýšený záujem u publika. Neskôr vytvoril združenie pod názvom Gold Dust Trio a získal do svojich služieb viacero významných zápasníkov toho obdobia. Aj napriek veľkému úspechu, ktoré priniesli spomínané inovácie, sa federácia rozpadala kvôli nezhodám v jej vedení. Mondt musel vyhľadať pomoc u iných organizácii pôsobiacich v New Yorku a jedným z nich bol Jess McMahon.
Bussière-Badil (obec)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
World Wrestling Entertainment
Capitol Wrestling Corporation
Spojenie Jessa McMahona a Tootsa Mondta za začalo v roku 1952, keď spoločne založili Capitol Wrestling Corporation Ltd. (CWC). O rok neskôr sa CWC stala členom National Wrestling Alliance. V tomto období pracoval v spoločnosti aj významný wrestler tých časov Antonio Rocca. Po smrti Jessa prevzal jeho miesto jeho syn Vincent J. McMahon. Duo Mondt-McMahon čoskoro získalo 70%-ný podiel akcií v National Wrestling Alliance. V roku 1956 podpísala CWC zmluvu s televíznou spoločnosťou WTTG Channel 5 s cieľom vysielať svoje podujatia naživo na obrazovkách televízie.
World Wide Wrestling Federation
thumb|180px|Bruno Sammartino, šampión WWWF 60. rokov a Mario Trevi. V roku 1963 získal „Nature Boy“ Buddy Rogers svetový titul NWA v ťažkej váhe. Zvyšok NWA bol nešťastný, pretože Mondt dovolil Rogersovi len zriedka kedy zápasiť inde, ako na severovýchode. Mondt a McMahon chceli od Rogersa odkúpiť jeho titul za 25 000 dolárov. Ten napokon o titul prišiel 24. januára 1963 v kanadskom Toronte, keď prehral s Lou Theszom. Mondt a McMahon následne opustili NWA a založili vlastnú spoločnosť s názvom World Wide Wrestling Federation (WWWF).
V polovici apríla porazil Buddy Rogers v Rio de Janeire Antonia Roccu a stal sa prvým šampiónom organizácie WWWF. O titul prišiel o mesiac neskôr, 17. mája v zápase proti Brunovi Sammartinovi. Koncom 60. rokov opustil federáciu Toots Mondt. V roku 1971 sa WWWF stala znovu súčasťou NWA ako regionálna federácia a jej titul stratil štatút národného titulu. V marci 1979 prišla ďalšia zmena názvu, tento raz na World Wrestling Federation (WWF). Išlo však len o zmenu kozmetickú, keďže na riadení spoločnosti sa nič nezmenilo.
World Wrestling Federation
thumb|left|160px|Vince McMahon sa stal v 80. rokoch novým majiteľom WWF. V roku 1980 založil Vincent Kennedy McMahon, syn Vincenta J., spoločnosť s názvom Titan Sports, Inc. a v roku 1982 odkúpil Capital Sports od svojho otca. Vince sa pohyboval v tomto biznise od svojich dvanástich rokov. Hoci jeho otec vždy kritizoval myšlienku územného rozširovania spoločnosti, Vince začal s procesom expanzie, ktorý zásadne zmenil vývoj profesionálneho wrestlingu. Dostal programy WWF do televízie a napriek nesúhlasu mnohých promotérov, rozšíril oblasť pôsobenia svojej organizácie do celých Spojených štátov. McMahon začal predávať videozáznamy z akcií WWF po celej krajine prostredníctvom svojej distribučnej spoločnosti Coliseum Video. Výsledkom toho boli nemalé príjmy z reklamy, od televíznych spoločností a z predaja videokaziet. WWF sa definitívne stala organizáciou s pôsobnosťou po celej krajine. thumb|250px|Hulk Hogan bol jednou z príčin rozmachu wrestlingu v 80. rokoch. Dôležitým ťahom bolo angažovanie Hulka Hogana, ktorý bol v tom období veľmi populárny vďaka účinkovaniu vo filme Rocky III. Spolu s Hoganom prišli do WWF Roddy Piper, Jimmy Snuka, Don Muraco, Paul Orndorff, Greg Valentine, Ricky Steamboat, Iron Sheik a Jesse Ventura (Ventura zápasil len veľmi zriedkavo, kvôli zápalu pľúc). Neskôr vytvoril populárnu komentátorskú dvojicu s Gorillom Monsoonom). Jedným z najpopulárnejších wrestlerov tej doby bol André the Giant, no práve Hulk Hogan je dodnes považovaný za hlavnú hviezdu federácie a dôvod rapídneho rozmachu WWF.
Wrestlingová revolúcia sa začala vďaka myšlienke Vinca McMahona zorganizovať WrestleManiu. Bola to prvá pay-per-view šou v histórii WWF a v ďalších rokoch sa z nej mal stať akýsi wrestlingový Super Bowl. S niečím podobným prišiel pred rokmi aj Vincov otec Vince Sr., ktorý v rámci NWA zorganizoval akciu pod názvom Starrcade. Jeho syn však chcel rozšíriť wrestling aj do iných sfér zábavného priemyslu. Pred prvým ročníkom WrestleManie uzavrel dohodu s MTV a vznikol koncept zvaný Rock 'n' Wrestling Connection. McMahon pozval na WrestleManiu osobnosti ako Muhammad Ali, Mr. T a Cyndi Lauper, čo viedlo k zvýšeniu záujmu o wrestling a pritiahnutie pozornosti médií po celých Spojených štátoch.
Wrestlingový boom
Prvý ročník WrestleManie sa konal 31. marca 1985 v Madison Square Garden a zaznamenal veľký ekonomický úspech. Zároveň bol začiatkom tzv. Sports Entertainment – konceptu, ktorý znamenal zásadnú zmenu vo vývoji wrestlingu. McMahon už neprezentoval zápasníkov ako stereotypných športovcov, z každého sa snažil urobiť výnimočnú, ľahko zapamätateľnú osobnosť (Ted DiBiase vystupoval ako Million Dollar Man, Big Boss Man zase v úlohe policajta a pod.). Každý wrestler tak disponoval svojim vlastným gimmickom. thumb|left|240px|André the Giant nastupuje do ringu s manažérom Bobbym Heenanom. Tvárou spoločnosti bol v tomto období Hulk Hogan, ktorý bol obdarený atletickým talentom a charizmou. Z WrestleManie sa stalo pravidelné podujatie, ktoré sa koná dodnes vždy na prelome marca a apríla. Na scéne sa objavili ďalšie významné osobnosti, ktorými boli Randy Savage a Ultimate Warrior. Na vysokej úrovni sa ocitla tag tímová divízia. K najúspešnejším tag tímom patrili The Rockers, Demolition, The Hart Foundation, The British Bulldogs a The Fabulous Rougeaus.
V roku 1987 popularita WWF ešte vzrástla a toto obdobie je považované za vrchol rozmachu profesionálneho wrestlingu v 80. rokoch. WrestleMania III bola ohlasovaná ako „najväčšia udalosť v histórii športovej zábavy“. Na štadióne Pontiac Silved Dome bolo prítomných 93,173 divákov, čo je dodnes rekord na wrestlingovom podujatí. V hlavnom zápase o titul WWE sa stretli proti sebe Hulk Hogan a André the Giant. Zo zápasu pochádza aj legendárny moment, keď Hulk Hogan zodvihol André the Gianta a zvíťazil vďaka použitiu bodyslamu. Po úspechu WrestleManie sa rozhodol Vince McMahon zorganizovať ďalšie tri platené akcie, ktorý sa konajú dodnes v ročnej periodicite: na jeseň Survivor Series (prvý raz v roku 1987), v lete SummerSlam (prvý raz v roku 1988) a v zime Royal Rumble (taktiež od roku 1988). Na Survivor Series sa pravidelne konajú eliminačné tag tímové zápasy, na Royal Rumble je to zase rovnomenný zápas s tridsiatimi wrestlermi. SummerSlam je považovaný za najväčšiu letnú akciu.
S rastúcou popularitou športovej zábavy začala WWF s predajom rôznych propagačných predmetov. Išlo najmä o figúrky wrestlerov, tričká, plagáty a rôzne iné produkty. WrestleMania VI je považovaná za koniec éry wrestlingového boomu v 80. rokoch a to z niekoľkých dôvodov. Jedným z nich je posledné vystúpenie André the Gianta na WrestleManii v zápase proti Nikolaiovi Volkoffovi. Ďalej to bol spor Hulka Hogana s Ultimate Warriorom a následná Hulkova prehra. Hogan odovzdal pomyselnú štafetu najväčšej hviezdy spoločnosti svojmu súperovi. Aj keď sa zdalo, že by to mohol byť jeho koniec v spoločnosti, nestalo sa tak. V ďalších rokoch získal ešte trikrát titul WWF.