cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Charles Rennie Mackintosh
Vzdelanie získal na škole Allen Glen. Bol učňom u architekta Johna Hutchinsona. Ako poslucháč večerného vyučovania na Škole Umenia v Glasgove, sa zoznámil s Margart MacDonaldovou. V roku 1900 sa oženil s Margaret MacDonaldovou, spoluštudentkou na škole v Glasgove.
Biografia
Koncom 19. storočia bola Glasgovská škola jednou z vedúcich umeleckých akadémií v Európe. A po skorých úspechoch vo výtvarnom umení získala v 1890-tych rokoch punc tej najvyššej kvality v architektonickom a dekoratívnom umení vôbec. V samom centre týchto úspechov bol mladý talentovaný architekt a dizajnér, Charles Rennie Mackintosh, ktorého reputácia sa rýchlo šírila za hranice jeho rodného mesta a ktorý je viac ako o storočie neskôr stále považovaný za otca „Glasgovského štýlu“.
V roku 1884 Mackintosh nastúpil ako učeň ku miestnemu architektovi Johnovi Hutchinsonovi ale v roku 1889 sa pridal ku väčšej a viac etablovanej firme – Honeyman a Keppie. Ako doplnenie svojho architektonického vzdelania navštevoval večerné vyučovania na Umeleckej škole v Glasgove, kde podstúpil viaceré výučbové programy. Tu, pod drobnohľadom riaditeľa školy, Francisa Newberyho, sa jeho talent výnimočne rozvinul a v školskej knižnici sa konfrontoval s najnovšími architektonickými a dizajnérskymi časopismi a stal sa uvedomelým pozorovateľom jeho starších súčasníkov jeho krajiny aj zahraničia.
Mackinhoshove projekty pre firmu Honeyman a Keppie počas skorých 1890-tych rokoch dokazovali jeho vysoké vzdelanie. Jeho návrh Budovy Glasgow Herald (1894) integroval niektoré moderné technológie, zahrňujúc hydropneumatický výťah a ohňovzdornú betónovú podlahu. Neskôr roku (1895) pri návrhu verejnej školy Martyr predložil vypracované detaily, zahrňujúce spracovanie priehradovej centrálnej strešnej konštrukcie.
V roku 1893 na verejnom stretnutí architektov, Mackintosh argumentoval obhajujúc názor väčšej umeleckej voľnosti pre architektov a dizajnérov. On sám začal často experimentovať s veľkým rozsahom dekoratívnych foriem, produkujúc dizajn pre nábytok, kovové výrobky a grafický dizajn (zahrňujúci vysoko štylizované plagáty a vodomaľby) spolu s jeho priateľom a kolegom z firmy Honeyman a Keppie, Herbertom MacNairom a dvomi spoluštudentkami, Margaret a Františkou MacDonaldovými. V roku 1896 Mackintosh získal jeho najpodstatnejšiu prácu. Mal navrhnúť novú budovu pre Umeleckú školu v Glasgove. Toto malo byť jeho majstrovské dielo.
Naspäť v Škótsku v Hill House (1904) v Helensburgu ho vydavateľ Walter Blackie poveril návrhom rozsiahleho rodinného sídla. V jeho návrhu bolo vidieť veľa podobného z jeho návrhov pre „Dom Milovníka Umenia“ a aj z jeho niekdajších domácich návrhov, Windyhill (1900). Návrh Mackintosha bol povšimnutiahodný. Z exteriéru bolo sídlo zaujímavé pre jeho jednoduché tuhé hmotové formy s jemným ornamentom dodávajúce však interiéru dostatok svetla a priestoru, s starostlivo koncipovaným dekórom a farebnosťou.
Počas jeho kariéry sa Mackintosh spoliehal len na hŕstku svojich patrónov a podporovateľov. Glasgovská podnikateľka Catherine Cranstonová sa ukázala byť jednou z jeho najvplyvnejšou a jej séria „čajových“ interiérov (navrhnutá a zariadená medzi rokmi 1896 a 1917) sa stala pre Mackintosha dejiskom jeho experimentátorstva a virtuálnej slobody. Zodpovedný za interiéry v jeho štýle „total dizajn“, Mackintosh zariaďuje tieto priestory nábytkom (zahrňujúcim aj dramatické vysoko-chrbtové stolice), svietidlami, stenovými dekoráciami a dokonca príbormi. Napriek úspechom v Európe a podporovaní jeho klientmi ako bol Blackie alebo Cranston, v rodnej krajine sa Mackintoshova práca sa stretla so značným nezáujmom a jeho kariéra pomaly poklesla. Niekoľko súkromníkov bolo natoľko súcitných, že si vyžiadali jeho účasť pri zariaďovaní svojich domovov jeho povestným „total dizajnom“. Zúčastnil sa súťaže o návrh katedrály (1902) pre mesto Liverpool, ale napriek tomu že jeho práca vykazovala značnú „gotizujúcu“ kvalitu ,o ktorú vtedy išlo, jeho práca bola odvrhnutá a jeho návrh – Scotland Street School (Škótskej školy) (1904) v meste Glasgow sa ukázala ako jeho posledný verejný návrh.
Približne v roku 1914 si Mackintosh začal zúfať, či niekedy dosiahne takú úroveň uznania, akej sa cítil byt hodný. Postupne začal byť veľmi zatvrdnutý, neschopný prijať kompromis, čo sa prejavovalo aj na jeho zbytočne nátlakovej spolupráci s jeho partnermi. Pri jeho pokuse znovu oživiť jeho kariéru zanechal prácu a presťahoval sa s jeho ženou, Margarétou MacDonald do Londýna.
Hneď po presťahovaní začala Prvá svetová vojna a všetky stavby boli násilne zastavené. Jeho odvážne plány vytvorenia štúdia pre určitú skupinu umelcov ako aj postavenia divadla neboli nikdy uskutočnené. Neskôr po uplatnení niekoľkých zmien na exteriéroch terasovitého domu (1916) na ulici Derngate 78 v Northamptone, klient, W. J. Bassett-Lowke, poveril Mackintosha novým dekorovaním interiérov niekoľkých budov, zahrňujúc aj - „Guests“ Bedroom (Spálňa hostí) (1919). Na týchto návrhoch možno pozorovať jeho nový odvážny štýl dekorovania a konštrukcii, používajúc základné farby a geometrické motívy. Bola to ukážka jeho výnimočnej vitality a originality, ktorá však ostala v skutočnosti nepovšimnutá.
Provisorium
Provisorium môže byť:
Sahand
Sahand môže byť:
Ľudovít Horn
Životopis
Výrobca náhrobných kameňov, kamenár a majiteľ kamenopriemyselnej firmy Horn Ľudevít nástupca, na Ľupčianskej ulici dnes Partizánska ulica (založenej 1769).
Stráž nad Ohří
Stráž nad Ohří je obec v Česku v okrese Karlovy Vary v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 601 obyvateľov, z toho 301 mužov a 300 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,9 roka (muži 40,0 roka, ženy 41,7 roka).
Méry-sur-Seine (obec)
Méry-sur-Seine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1399 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Formálnosť
Formálnosť môže byť:
Grace Chisholmová Youngová
Grace Chisholmová Youngová (* 15. marec 1868, Haslemere, Surrey, Anglicko, Spojené kráľovstvo - † 29. marec 1944, Croydon, Surrey, Anglicko, Spojené kráľovstvo) bola anglická matematička, manželka Williama Henryho Younga a matka Laurenca Chisholma Younga. Zaoberala sa predovšetkým diferenciálnym a integrálnym počtom.
Vespazián
Vespazián (iné mená: Vespasianus, Vespasián, Vespasian), celým menom Titus Flavius Vespasianus, ako cisár Titus Flavius Caesar Vespasianus Augustus (* 17. november 9, Falacrina† 23. jún 79, Aquae Cutiliae) bol rímsky cisár, zakladateľ Flaviovskej dynastie, pôvodne politik a generál rímskych légií. Vládol v rokoch 6979. Na rozdiel od predchádzajúcich cisárov neoplýval urodzeným pôvodom – bol príslušníkom jazdeckého stavu (equites), teda triedy nižšej než senátorská.
Raná politická a vojenská kariéra (36 – 66)
V Trácii slúžil ako tribunus militum (vojenský tribún) v roku 36 a nasledujúci rok mu do kvestorskej funkcie pripadli provincie Cyrenaica (dnes súčasť Líbye) a Kréta. Ďalej pokračoval ako edil (rok 39) a prétor (rok 40).
Pri budovaní politickej kariéry mu pomohla priazeň Tiberia Claudia Narcissa, poradcu cisára Claudia, ktorý bol prepusteným otrokom. Vďaka nemu získal Vespasian velenie nad légiou II Augusta (rok 42), s ktorou sa vyznamenal pri expanzii do Británie v rokoch 4344. Podľa Suetonia sa mu podarilo zvíťaziť v 30 bitkách, podmaniť si 2 národy, vyše 20 miest a ostrov Vectis (dnes Wight). Vespasianovi boli udelené odznaky triumfátora a dva kňazské úrady. V novembri a decembri 51 vykonával úrad konzula.
Ďalšiemu kariérnemu rastu mu ale bránili intrigy Agrippiny, ktorá cítila odpor ku všetkým Narcissovým priateľom. Preto zotrval politicky pasívny, až do roku 63, kedy získal očakávaný úrad prokonzula v provincii Afrika. Suetonius vyzdvihuje, že Vespasian spravoval Afriku „so spravodlivosťou a cťou,“ aj keď spomína, že počas nepokojov v meste Hadrumetum ho ľudia ohadzovali repami. Rímsky historik Tacitus ale tvrdí, že „Vespasianova vláda bola neslávna a protivná,“ zatiaľ čo prokonzulstvo jeho neskoršieho rivala Vitellia popisuje, ako „bezúhonné a všeobecne obľúbené.“
Suetonius zaznamenal, že Nero znenávidel Vespasiana po tom, čo zaspal na jeho vystúpení v divadle v roku 66, kedy cisár vystupoval v gréckych mestách so svojou umeleckou tvorbou. Následne dal Vespasiana poslať do exilu.
Potlačenie povstania v Judei a prevzatie cisárskej moci (67 – 69)
275px|náhľad|vpravo|Sestercius IVDEA CAPTA Minca z roku 71 oslavuje dobytie Jeruzalema a porážku židovského povstania. Na portréte sú typické rysy Flaviovcov – výrazne vystupujúce čelo, výrazná brada a krátky silný krk. 275px|náhľad|vpravo|Rímsky vojaci vynášajú cennosti z chrámu Výjav z [[Titus|Titovho oslavného oblúka, zobrazuje ako rímski vojaci vynášajú cenné predmety z jeruzalemského chrámu po dobytí Jeruzalema v roku 71. Podľa Iosepha Flavia zničenie chrámu nebolo Titovým zámerom.]]
Po roku v exile bol Vespasianus cisárom Nerom povolaný späť do aktívnej služby. Vo februári 67 mu udelil správcovstvo nad Judeou, východnou provinciou, kde vypuklo židovské povstanie proti rímskej nadvláde. Úlohy sa ujal spolu so svojim synom Titom Flaviom Vespasianom, ktorý viedol vojsko z Alexandrie, zatiaľ čo Vespasianus smeroval s légiami z Malej Ázie. Keď sa v marci 67 obe armády spojili v Antiochii, celkovo činili asi štvrtinu rímskeho vojska. Do roku 69 už bola ovládnutá celá Judea, okrem hlavného mesta Jeruzalema a troch odľahlejších pevností: Héródeion, Macháirús a Masada.
Po tom, čo sa Vespasianus dozvedel o Nerovej samovražde zastavil prípravy k útoku na Jeruzalem. Následne uznal Galbovo nástupníctvo, ale bol si vedomý toho, že nová politická situácia nastoľuje príležitosť k vyšším mocenským ambíciám. Spojil sa s Gaiom Liciniom Mucianom, správcom Sýrie. Po Othovej samovražde v apríli 69 si tajne zaistili podporu Tiberia Iulia Alexandra, správcu Egypta. Mucianus aj Alexander si boli vedomí dôležitosti Vespasiana pri príprave prevratu proti novému cisárovi Vitelliovi. Mucianus nemal vlastných synov, teda nemohol založiť novú dynastiu, a Alexander bol pôvodom cudzinec, odpadlík od židovskej viery. Preto podporovali myšlienku vyhlásenia Vespasiana za nového cisára. Ale ako zdôrazňuje nižšie uvedený úryvok z Tacitovho diela, Vespasianus bol spočiatku váhavý voči takýmto ambíciám.
Navonok všetci traja uznali nástupníctvo Vitellia, ale pripravovali plán násilného prevzatia moci pomocou légií svojich provincií. 1. júla prisahali egyptské légie vernosť Vespasianovi, a neskôr tak učinili aj vojaci v Judei a Sýrii. Podľa ich plánu mal revoltu začať Mucianus, inváziou do Itálie s cca 20 000 vojakmi, zatiaľ čo by Vespasianus kontroloval egyptské dodávky obilia pre Rím. Iniciatívy sa však chopil Marcus Antonius Primus, generál galského pôvodu veliaci panónskej légii VII Hispana, ktorý bez vedomia iniciátorov vzbury presunul svoju légiu až do Itálie a porazil Vitelliove jednotky pri Bedriacume. Následne zaútočil priamo na Rím, ktorý kládol slabý odpor. Táto svojvoľná akcia sa ale znepáčila Mucianovi, ktorí požadoval jeho potrestanie. Vespasianus ale Prima vyznamenal a umožnil mu pokojný návrat do rodnej Galie.
Vláda (69 – 79)
Ako nový cisár sa v prvom rade snažil upevniť svoju moc. V snahe aby légie, ktoré podporovali Vitellia nezískali kľúčové postavenie rozpustil ich tábory na Rýne a Dunaji a nariadil im presun na menej významné pozície. Zaviedol princíp, podľa ktorého sa malo budovať viac menších táborov, aby tak velitelia légií neovládali príliš veľké územia. Taktiež etnicky premiešaval zloženie pomocných vojsk, aby eliminoval riziko vzbury.
K armáde pristupoval uvážlivo, keďže bol sám generálom légií a za základ svojej moci považoval predovšetkým armádu. Z tohto dôvodu si aj zvolil za oficiálny dátum svojho nástupu 1. júl 69, kedy ho ako cisára privítali vojaci, nie december 69, kedy jeho nástupníctvo odsúhlasil senát.
Napriek tomu nebol ľahostajný voči senátu a pravidelne sa zúčastňoval na jeho zasadnutiach a radil sa so senátormi, ale vždy si zachovával nezávislosť vo svojich rozhodnutiach. Obnovil za Claudia zrušený úrad cenzora, ktorý využíval na dozor nad členmi senátu. Reálne síce upevňoval centralistické postavenie cisárskeho úradu, ale s ohľadom na postavenie senátu. Jeho najväčším oponentom bol Helvidius Priscus, ktorý spočiatku patril k Vespiasanovým priateľom. Pre jeho tvrdý protirežimný postoj ho dal vypovedať do vyhnanstva a neskôr popraviť. Suetonius uvádza, že sa Vespasianus snažil popravu odvolať, ale neskoro.
Obdobie jeho vlády sa považuje za pokojné, keďže vojnové konflikty boli ojedinelé a lokálneho charakteru. Porážka povstania v Judei bola definitívne zavŕšená v roku 73, kedy sa légie zmocnili Masady, posledného povstalcami ovládaného mesta. V januári 70 vypuklo povstanie v Galii a Germánii, ktoré viedol Iulius Sabinus. Ten sa vyhlásil za galského cisára, ale generálovi Quintovi Petilliovi Cerialiovi sa podarilo dostať situáciu pod kontrolu ešte do konca roka.
Vespasianus kvôli nevyhnutnosti ekonomických reforiem posilnil politické postavenie provincií – ich obyvateľom udeľoval rímske občianstvo a latinské právo, čo viedlo k rýchlejšiemu hospodárskemu rastu. Doboví rímski autori Vespasiana často opisujú ako držgroša, čo ale zrejme súviselo s jeho plánom konsolidácie verejných financií, zahŕňajúcim zvýšenie daní a pozorné zisťovanie daňových únikov. Je známy svojim výrokom „pecunia non olet“ (peniaze nesmrdia). Neobyčajnosťou oproti predchádzajúcim cisárom je fakt, že jeho portrét na minciach nesie rysy skôr energického dedinčana, než dôstojného cisára.
Zomrel na horúčku 23. júna 79 vo svojom letnom sídle v Aquae Cutiliae. Údajne sa ešte snažil zo smrteľnej postele postaviť s poznámkou: „Cisár by mal zomrieť v stoji...“
188 Menippe
188 Menippe je planétka s priemerom 41 km, ktorú objavil nemecko-americký astronóm Christian Heinrich Friedrich Peters 18. júna 1878.
Vespazián
Koloseum
náhľad|vpravo|Koloseum v roku 2004
Aby si získal priazeň širokej spoločnosti začal so stavbou ambiciózneho projektu Flaviovského amfiteátra (dnes známy ako Koloseum), v ktorom sa mali uskutočňovať gladiátorské zápasy, rekonštrukcie námorných bitiek (lat. naumachia) a dramatické predstavenia. Podľa dobových odhadov sa na stavbu použilo tvrdého travertínového vápenca, 300 ton železných skôb, vyše  malty a štrku na výrobu betónu a asi milión tehiel.
Camous
Camous je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stružná
Stružná je obec v Česku v okrese Karlovy Vary v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 522 obyvateľov, z toho 274 mužov a 248 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 39,6 roka, ženy 40,5 roka).
Šiesta križiacka výprava
Šiesta križiacka výprava, alebo '''výprava Fridricha II. ''' bola križiacka výprava v rokoch 1228 až 1229.
Výprava je zaujímavá tým, že došlo prvýkrát k pokusu o diplomatické dosiahnutie križiackych cieľov. Cisár Fridrich v roku 1228 dorazil po mori do Akkonu a 18. februára 1229 podpísal s egyptským sultánom Kamelom (synovcom Saladina) v palestínskej Jaffe zmluvu, podľa ktorej sa podarilo opäť dočasne (do roku 1244) získať Jeruzalem (okrem dvoch budov), Betlehem a Nazaret, vrátane spojenia s pobrežím. Napriek pápežovmu odporu sa Fridrich v Jeruzaleme potom dal korunovať za kráľa, ale o šesť mesiacov neskôr po kritike obyvateľstva odplával domov.
Heiltz-le-Hutier
Heiltz-le-Hutier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam chránených území v okrese Brezno
Toto je zoznam chránených území v okrese Brezno aktuálny k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Brezno.
Múzejná prezentácia
Prezentácia muzeálnych zbierok sa riadi podľa princípov múzejnej komunikácie. Tá sa uskutočňuje prezentáciou zbierkových predmetov (vystavovanie) a interpretovaním jeho muzeálnej hodnoty (vysvetľujúci výklad). V sprostredkovávaní odkazov, ktoré sa snaží zbierkový predmet zachytiť a podať je potreba dvojstrannej komunikácie medzi múzeom a návštevníkom. Múzeum sa musí snažiť čím viac kvalitných informácií odovzdať, na druhej strane návštevník má mať potrebu tú informáciu prijať. Častým problémom je, že múzeum chce komunikovať s publikom neprimeranou formu, ľudia nechápu odborný kontext výkladu a tým ich záujem klesne. Múzeum musí brať do úvahy, že spektrum návštevníkov môže obsahovať iné vekové skupiny, rozdiely vo vzdelanosti, v etnickom alebo geografickom pôvode, atď. Preto by mali skúmať reakciu návštevníkov, vyhodnocovať ich vzťah k expozícii/výstave, podľa toho vytvoriť pedagogicko-didaktickú štruktúru prezentácie informačných zdrojov predmetu.
Prezentácia musí zohľadňovať štyri základné kritériá:
Muzeálna prezentácia je na rozdiel od reklám, komerčných výstav, ktoré tiež prezentujú nejaký predmet alebo jav, založená na fakte, že prezentované muzeálie sú vyselektované a muzealizované práve pre to, lebo majú vysokú vypovedaciu, dôkazovú a historickú hodnotu. Sprostredkovanie exponátu stojí na zmyslovej báze – pokúša sa pôsobiť na všetky zmysly (zrak, čuch, sluch, hmat, niekedy aj chuť).
Typy múzejnej prezentácie
V praxi sa využívajú nasledujúce vyjadrovacie prostriedky pri inštalácii expozície/výstavy:
Josef Beneš, významný český muzeológ rozlišuje expozíciu a výstavu podľa nasledujúcich aspektov:
Vytváranie expozícií a výstav patrí k neodmysliteľným činnostiam každého múzea. Zakladá sa na kvalitnom a dlhodobom výskume autentických dokladov muzealít, prebieha pomocou vopred stanovených stanovísk.
Postup prípravy výstav a expozícií
Všetky tieto doklady o realizácii musia byť/mali by byť archivované a doložené fotografiami, videozáznamami, propagačnými materiálmi a ohlasmi z médií, aby sa zjednodušilo vytvorenie reprízy výstavy v budúcnosti alebo v inom múzeu (prebrané výstavy), alebo napr. nový pracovník múzea získal lepší prehľad v predchádzajúcej prezentačnej činnosti múzea.
Zbierka zákonov č. 206/2009 §15 vzťahujúca sa na múzeá/galérie určuje sprístupňovanie zbierkových predmetov a zbierok v podobe stálych expozícií, dlhodobých, krátkodobých a putovných výstav, publikačnej a edičnej činnosti, odborných výchovno-vzdelávacích a prezentačných aktivít.
Prezentáciu danej témy výstavy umožňujú rôzne výrazové prostriedky:
K priblíženiu a lepšiemu porozumeniu informácií sprostredkovaných vo výstave/expozícii sa muzeálna interpretácia rozširuje pomocou muzeálnych (sprievodných) programov. Tieto špeciálne programy sú vytvorené pre rôzne skupiny návštevníkov, s tendenciou priblížiť im múzeum, múzejné výstavy a ich obsah rozumiteľnejšou, či zábavnejšou formou. Tu sa už prejavuje prechod múzejnej interpretácie do múzejnej pedagogiky, ale aj to potvrdzuje len spätosť a prepojenosť múzejných činností so sebou. Účastník sprievodných programov preberá vedomosti na základe vlastných poznatkov, tým je neformálne vzdeláva, spoznáva tým múzeum, rozširuje schopnosti, zmysly.
2343 Siding Spring
2343 Siding Spring je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil E. F. Helin, S. J. Bus 25. júna 1979.
Mesgrigny
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 270 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jamie Heward
Jamie Heward (* 30. marec 1971, Regina, Saskatchewan, Kanada) je bývalý kanadský reprezentant v ľadovom hokeji.
Gejza Horák
Gejza Horák (* 25. február 1919, Halič – † 28. august 2003, Bratislava) bol slovenský jazykovedec a publicista.
Jamie Heward
Klubový hokej
Jamie Heward bol obranca. Je 188 cm vysoký a váži 91 kg (údaj z roku 2005).
V sezónach 1995/96 až 2001/02 hral v NHL za Toronto Maple Leafs, Nashville Predators a Columbus Blue Jackets. Od sezóny 2002/03 až do sezóny 2004/05 pôsobil v švajčiarskej hokejovej lige v kluboch Servette Geneve, Zürich a SCL Tigers Langnau. V sezóne 2005/06 sa opäť vrátil do NHL. Má uzavretú zmluvu na 450 tisíc dolárov s klubom Washington Capitals. Nosil dres s číslom 6.
Reprezentácia
Reprezentoval s číslom 5 Kanadu na majstrovstvách sveta v roku 2005.
Nicolaas Govert de Bruijn
Nicolaas Govert de Bruijn (* 9. júl 1918, Haag, Holandsko – † 17. február 2012, Nuenen, Holandsko) bol holandský matematik. Známy bol predovšetkým vďaka práci v matematickej analýze, teórii čísel, kombinatorike, teórii grafov a informatike. Je po ňom pomenovaných viacero matematických konceptov a viet, predovšetkým de Bruijnov graf a de Bruijnova postupnosť.
2002 AA29
Richard Gott a Edward Belbruno z Princetonskej univerzity sa domnievajú, že teleso sa mohlo sformovať spolu so Zemou a Theiou, objektom, ktorý sa podľa teórie pred asi 4 miliardami rokov zrazil so Zemou.
Obežná dráha asteroidu 2002 AA29 je taká, že by sa z neho pomocou sondy dali priviesť na Zem vzorky hornín.
Sedlo Medziholie
Sedlo Medziholie je sedlo na začiatku hlavného hrebeňa Krivánskej Malej Fatry. Na východnom svahu sedla pramení potok Biela. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Turistika
Sedlo sa nachádza na križovatke viacerých turistických trás. O úroveň nižšie sa nachádzajú ďalšie križovatky Pod Medziholím a Pod Rozsutcom.
Billy Talent
Billy Talent je kanadská punková skupina, založená v roku 1993 v Mississauga, v Ontáriu v Kanade. Zo začiatku mala názov Pezz. Pod týmto názvom nahrali svoj prvý album s názvom Watoosh!. Neskôr si zmenili názov na Billy Talent. Za 10 rokov svojej existencie si vytvorili svojský hudobný štýl. Inšpirovali sa skupinami ako The Clash, Rage Against the Machine či Jane's Addiction.
Ich album Billy Talent z roku 2003 získal v Kanade dve platinové platne a album Billy Talent II z roku 2006 3 platinové platne.
V januári 2016 musel bubeník Aaron Solowniuk, ktorý trpí roztrúsenou sklerózou a pocítil zhoršenie svojho stavu, prerušiť svoje pôsobenie v kapele na neurčito. V súčasnosti za neho zaskakuje Jordan Hastings z kapely Alexisonfire, ktorý tiež bubnoval na novom albume, Afraid of Heights.
189 Phthia
189 Phthia je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil nemecko-americký astronóm Christian Heinrich Friedrich Peters 9. septembra 1878.
Hierónymos z Androsu
Hierónymos (Hierónymos) bol olympijských víťaz v päťboji v roku 492 pred Kr.
Hierónymos z kykladského ostrova Andros zvíťazil na 72. olympijských hrách v päťboji. V Olympii túto disciplínu zaviedli na 18. hrách v roku 708 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Lampis zo Sparty. Päťboj (pentathlon) pozostával zo skoku do diaľky, behu na na jedno stadion, hodu diskom, hodu oštepom a zo zápasenia. V Grécku bol pentathlon veľmi obľúbený. Staroveký autor Pausanias uvádza, že Hierónymos na olympijských hrách súťažil vo finále s Tisamenom, rodákom z Élidy, ktorému veštba predpovedala, že sa zaskvie piatimi víťazstvami. Tisamenos si veštbu vyložil tak, že zvíťazí v päťboji na hrách v Olympii. Tisamenos následne na hrách v behu a v skoku Hierónyma zdolal, ale v ďalších troch disciplínach prehral. Tisamenovi sa ale veštba predsa len naplnila, lebo bohovia mu neskôr päť víťastiev dopriali, avšak na bojisku. Pausanias počas prehliadky posvätného okrsku olympijskej Altidy videl i sochu Hierónyma, ktorú zhotovil sochársky majster Stomios.
Paul Walker
Paul William Walker IV (* 12. september 1973, Glendale, Kalifornia, USA – † 30. november 2013, Santa Clarita, Kalifornia, USA) bol americký herec. Slávnym sa stal vďaka úlohe vo filme Varsity Blues z roku 1999 a hlavne ako Brian O'Connor vo filmovej sérii Rýchlo ha zbesilo. Je tiež známy z filmov Osem statočných, Projekt LAZAR, Do hlbiny, Divoký útek, Jazda do pekiel, Také jednoduché dievča a Gangstri.
Mladosť
Walker sa narodil ako syn modelky Chreyl Crabtree a podnikateľovi Paulovi Williamovi Walkerovi III v Glendale v Kalifornii. Jeho starý otec po otcovej strane bol profesionálny boxer. Ako najstarší z piatich súrodencov vyrastal hlavne v obci Sunland pri Los Angeles, pričom navštevoval strednú školu v San Fernando Valley a v roku 1991 maturoval na Village Christian School v Sun Valley. Bol vychovaný vo viere Cirkvi Ježiša Krista Svätých neskorších dní. Po ukončení strednej školy študoval morskú biológiu na University of California.
Kariéra
Naplno rozbehol svoju kariéru až v roku 1998, keď sa objavil vo filmoch Blázni v parku a Pleasantville: Mestečko zázrakov. Ďalej účinkoval vo filmovej sérii Rýchlo a zbesilo, alebo vo filme Jazda do pekiel. Naposledy účinkoval v pokračovaní série Rýchlo a zbesilo pod názvom Rýchlo a zbesilo 7.
Osobný život
thumb|left|Walker riadil automobil [[Nissan Skyline GT-R vo filme Rýchlo a zbesilo 2.]] Žil v meste Santa Barbara v Kalifornii. V roku 1998 sa mu narodila dcéra Meadow. Jej matkou bola vtedajšia Walkerova priateľka Rebecca.
Venoval sa surfovaniu a morskej biológii. Tiež bol držiteľom hnedého pásu v brazílskom džiu-džicu. Miloval preteky automobilov a sám pretekal v pretekoch Redline Time Attack, s automobilom BMW M3 E92 tímu AE Performance. Tiež vlastnil Nissan Skyline R34 GT-R V-Spec II, ktorý sa objavil vo filme Rýchlo a zbesilo 2. Pre filmovanie série Rýchlo a zbesilo podstúpil rad vodičských a pretekárskych kurzov, pričom mnoho kaskadérskych scén natočil sám.
Venoval sa aj charite, v ktorej sa rozhodol pomáhať obetiam zemetrasenia v Čile a na Haiti v roku 2010.
Smrť
Dňa 30. novembra 2013 o približne 03:30 PST, sa Walker a jeho blízky priateľ Roger Rodas vracali z charitatívnej akcie Reach Out Worldwide pre obete Tajfúnu Haiyan na červenom Porsche Carrera GT. Po odchode z akcie automobil havaroval do lampy pouličného osvetlenia a stromu na ulici Hercules Street. Hneď po náraze automobil vzbĺkol. Vyšetrovatelia potvrdili dve obete nehody a domnievajú sa, že automobil bezprostredne pred nehodou išiel rýchlosťou 90 mph (~ 145 km/h), pričom maximálna povolená rýchlosť na tomto mieste bola 45 mph (~ 72 km/h).
Filmy
Rýchlo a zbesilo 8
Šemnice
Šemnice je obec v Česku v okrese Karlovy Vary v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 596 obyvateľov, z toho 310 mužov a 286 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,2 roka (muži 36,3 roka, ženy 38,1 roka).
Cyril Alexandrijský
Svätý Cyril Alexandrijský alebo Kyrillos z Alexandrie (gr. Κύριλλος Α΄ Αλεξανδρείας; * medzi 370 - 380, Alexandria, Egypt - † 27. jún 444, Alexandria) bol kresťanský teológ, polemik a cirkevný otec.
V roku 412 bol zvolený za alexandrijského patriarchu. Presadzoval zásady alexandrijskej teológie v cirkvi a bojoval proti nestorianizmu. Jeho zákroky proti sekte novaciánov a proti židom spôsobili, že došlo k ostrej roztržke medzi ním a správcom Egypta Orestom. Roku 415 sfanatizované davy v Alexandrii zaživa roztrhali poslednú veľkú filozofku pohanského staroveku Hypatiu. Sám Kyrillos na tom priamy podiel nemal, svojou činnosťou však pre taký čin vytvoril vhodné ovzdušie.
V gréckokatolíckej cirkvi má sviatok 18. januára spoločne so svätým Atanázom Alexandrijským.
Mesnil-la-Comtesse
Mesnil-la-Comtesse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 36 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Euadné (dcéra Ifida)
Euadné alebo Euadna (starogr. Εὐάδνη – Euadné, ) je v gréckej mytológii dcéra hrdinu Ifida, manželka vojvodcu Kapanea.
Euadné sa v starovekom Grécku stala symbolom ženy, ktorá ostala svojmu manželovi oddaná až za hrob. Keď bol Kapaneus pri obliehaní Téb vo vojne tzv. Siedmi proti Tébam zabitý bleskom najvyššieho boha Dia, prišla na jeho pohreb do Eleusíny a naposledy prejavila svoju veľkú lásku k nemu tak, že sa vrhla do plameňov jeho pohrebnej hranice, aby umrela a odišla s ním do ríše mŕtvych.
Ján Horňák
Ján Horňák (* 22. august 1918, Dúbravka - † 3. júl 1969, Modra) bol slovenský ekonóm.
Životopis
V roku 1936-1940 študoval na Obchodnej akadémii v Košiciach a v Banskej Bystrici, 1940-1944 na Vysokej škole obchodnej v Bratislave. Roku 1944 Ing., 1963 dov., 1966 CSc. Bankový úradník, neskôr úradník na Min. financií v Bratislave (1940- 1944), počas SNP úradník na Povereníctve financií v Banskej Bystrici (1944). Po ústupe Povstania do hôr zatknutý gestapom, väznený v Banskej Bystrici, v Bratislave a v koncentračnom tábore Mauthausene. Od roku 1962 prednášal na Katedre financií Národohospodárskej fakulty VŠE v Bratislave. Zakladateľ vysokoškolského štúdia poisťovníctva na Slovensku. Autor vysokoškolských učebníc, štúdií vo vedeckých zborníkoch a článkov v odborných časopisoch z oblasti financií, úveru a štátneho poistenia.
Campan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
2003 YN107
2003 YN107 je planétka.
Majstrovstvo
Majstrovstvo je vynikajúca schopnosť, zbehlosť, najmä umelecká alebo športová. Niektorí autori, napríklad George Leonard, ho popisujú nie ako cieľ, ale ako proces, cestu.
2344 Xizang
2344 Xizang je planétka s priemerom 50 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 27. septembra 1979.
King’s Lynn
King's Lynn je prístavné mesto v anglickom Norfolku. V minulosti bolo nazývané aj Bishop's Lynn a Lynn Regis. Miestnym obyvateľstvom je často používané jednoduché Lynn, čo je keltský výraz pre jazero.
King's Lynn je tretie najväčšie sídlo v Norfolku po mestách Norwich a Great Yarmouth. Vo vzdialenosti 9,7 km severozápadne sa nachádza Sandringham House, norfolkská rezidencia britskej kráľovskej rodiny. King’s Lynn je známy ako rodisko kapitána Georgea Vancouvera, dôstojníka Kráľovského námorníctva, ktorý bol prvým novodobým objaviteľom tichomorského pobrežia kanadskej provincie Britská Kolumbia, amerických štátov Aljaška, Washington a Oregon a juhozápadného pobrežia Austrálie. King’s Lynn je tiež miestom prvej školskej dochádzky Diany, princeznej z Walesu.
Rané dejiny
Predpokladá sa, že prvé osídlenie na území King’s Lynnu možno datovať do doby pred viac ako tisíc rokmi. V každom prípade skôr, než v roku 1101 založil biskup Herbert de Losing kostol sv. Margaréty. Správa o tejto udalosti je prvou písomnou zmienkou o meste. To bolo pôvodne nazývané Llyn, podľa brythonského (keltského) výrazu pre 'jazero'. Neskôr získalo prídomok 'Bishop's', keď bolo mesto v 12. storočí majetkom biskupa z Norwichu.
Počas 14. storočia sa mesto stalo tretím prístavom Anglicka a v stredoveku bolo považované za rovnako dôležité ako Liverpool počas priemyselnej revolúcie. Dodnes sa zachovali dve skladové budovy Hanzového spolku slúžiace od 15. do 17. storočia. Sú jedinými pozostatkami staviteľstva Hanzového spolku v Anglicku.
Keď Henrich VIII. v roku 1538 rušil anglické kláštory, stalo sa mesto a statok kráľovským majetkom. Následkom bolo premenovanie na King’s Lynn a Lynn Regis. Mesto začalo prosperovať od 17. storočia vďaka vývozu pšenice; architektonicky cenná a nevšedná budova colnice z roku 1683 je dielom miestneho architekta Henryho Bella. V roku 1708 boli v King’s Lynnu usvedčení 11-ročné dievča a jej 7-ročný brat z krádeže bochníka chleba, za čo boli odsúdení na smrť obesením. Rozsudok bol vykonaný verejne na mestskej Južnej bráne pre výstrahu ostatným. V dobe, kedy došlo k tejto udalosti, bol členom parlamentu za King’s Lynn Sir Robert Walpole, ktorý sa v roku 1721 stal prvým britským premiérom.
Novovek
Po období prosperity však mesto začalo upadať a z letargie ho vyviedol až pomerne neskorý príchod železnice v roku 1847, ktorej prevádzku zaisťovala najmä spoločnosť Great Eastern Railway (neskôr London and North Eastern Railway) so svojimi predchodcami a tiež spoločnosť Midland and Great Northern Joint Railway, ktorá mala svoje riaditeľstvo v meste na Austin Street a dôležité nádražie South Lynn (už zrušené), ktoré bolo zároveň operačnou kontrolnou centrálou. King’s Lynn bol jedným z prvých britských miest bombardovaných zo vzduchu Zeppelinom v roku 1915. Savageovy oceliarne (Savage's Iron Works), kde sa vyrábali súčasti lietadiel, boli cieľom útoku. Mesto drží v rámci Spojeného kráľovstva aj prvenstvo v zavedení verejného kamerového systému.
Povojnový vývoj
Po druhej svetovej vojne bol King’s Lynn určený ako mesto slúžiace k rozvoju Londýna (London Expansion Town), čo viedlo takmer k zdvojnásobeniu miestnej populácie o prisťahovalcov z hlavného mesta. V roku 2006 sa King’s Lynn stal za Veľkú Britániu prvým členom Die Hanse – modernej obdoby Hanzového spolku.
Štefan Krčméry
Životopis
Narodil sa v rodine evanjelického farára, syna štúrovca Augusta Horislava Krčméryho. Ľudovú školu navštevoval v Jasenovej, gymnázium v Banskej Bystrici (1903 – 1907), evanjelické lýceum v rokoch 1907 – 1911 v Bratislave a v rokoch 1911 – 1915 tu tiež vyštudoval evanjelickú teológiu. Chvíľu pôsobil ako kaplán v Krajnom a v Bratislave, no potom zanechal kňazské povolanie a pôsobil ako literárny kritik, publicista, básnik, historik, teoretik a organizátor kultúrneho a osvetového života. V rokoch 1918 – 1919 bol redaktorom Národných novín a pôsobil tiež ako šéfredaktor Slovenských pohľadov a pôsobil aj ako tajomník obnovenej Matice slovenskej. V rokoch 1920 – 1921 bol spolu s manželkou Helou na študijnom pobyte v Paríži, po návrate vykonával funkciu tajomníka Matice slovenskej a taktiež redigoval obnovené Slovenské pohľady (1922 – 1932), Knižnicu Slovenských pohľadov a dočasne i Slovenského ochotníka, Naše divadlo, Včielku a iné časopisy. V roku 1930 odišiel na 3 mesiace do Prahy, kde si na Karlovej univerzite doplnil vzdelanie a získal titul PhDr.
Život a dielo Štefana Krčméryho približuje aj dokumentárny film vyrobený v roku 2000 (Slovenská televízia Bratislava, cyklus Kultúra a náboženstvo, scenár Ondrej Bartko, réžia Fedor Bartko).
Tvorba
Inšpirátorská osobnosť slovenskej literatúry a kultúry ako básnik, literárny historik a kritik, prekladateľ, publicista, redaktor a organizátor.
Publikovať začal v roku 1913, pričom prispieval do viacerých časopisov (Slovenské pohľady, Dennica, Živena, Národné noviny, Mladé Slovensko a i.). Debutoval v roku 1920 zbierkou básní Keď sa sloboda rodila. Okrem kritického realizmu používal i prvky symbolizmu, inšpiroval sa Hviezdoslavom a Štúrovcami, ale taktiež európskymi romantickými básnikmi. Svojou tvorbou pokračuje v úsilí slovenskej moderny, no taktiež súvisí s romantickou poéziou. Venoval sa písaniu vlasteneckej a ľúbostnej lyriky, ale aj spirituálnej lyrike. V jeho básniach sa často vyskytujú symboly tmy a svetla, ale tiež symbolický uzavretý priestor tmavých hôr, ktorý vyjadruje pocit neodvratného, bezvýchodiskového osudového smerovania človeka.
V prozaickej tvorbe lyrické obrázky a úvahy zakomponoval do osobných vyznaní vo forme listov budúcej manželke.
Jeho najvýznamnejším teoretickým dielom sú dvojzväzkové dejiny slovenskej literatúry 150 rokov slovenskej literatúry (spomína významné i menej významné osobnosti 18. a 19. storočia). Okrem toho publikoval množstvo štúdií a príspevkov o literatúre, umení a kultúre v slovenských periodikách, mimoriadne zásluhy si získal ako redaktor Slovenských pohľadov (1922 – 1932), okolo ktorých sústredil takmer všetkých starších i začínajúcich autorov.
Ako tajomník Matice slovenskej sa pričinil o organizovanie jej vedeckých a umeleckých odborov, v rámci Ústredia slovenských ochotníckych divadiel i matičných miestnych odborov aktivizoval divadelnú a osvetovú činnosť na celom Slovensku. Venoval sa aj prekladaniu poézie z maďarčiny, nemčiny, francúzštiny, zo slovanských literatúr, ako aj poézie iných národov. Vo vlastnom preklade vydal výber zo slovenskej poézie v maďarčine.
Próza
thumb|250px|right|Hrob Štefana Krčméryho na Národnom cintoríne v Martine
Kybernetika
Kybernetika (z gréckeho slova „kybernetes“ čo znamená kormidelník) vznikla ako samostatný vedný odbor po 2. svetovej vojne. Je to veda o riadení a komunikácii v dynamických systémoch, skúmajúca spoločné zákonitosti na základe analógie medzi systémami rôznej fyzickej podstaty, ktorými sú technické zariadenia, živé organizmy i spoločnosť. Kybernetika zasahuje do veľmi širokého spektra odborov, čo jej mnohí vyčítajú.
Kybernetika je disciplína, ktorá skúma riadiace a regulačné procesy v biologickej sfére, v technike, v spoločnosti a navrhuje modely na znázornenie, transformáciu a spracovanie informácií. Všetky automatické zariadenia na spracovanie dát sú v tomto zmysle kybernetickými strojmi a samotná informatika je náuka o kybernetických strojoch a metódach.
Delí sa na tri základné súčasti:
Predmetom kybernetiky je spracovanie informácií pre potreby riadenia.
Metódami kybernetiky sú systémový prístup a modelovanie pri riešení problémov.
Oblasťami uplatnenia kybernetiky je dianie v ľudskej spoločnosti, ako aj v prírode: pri riešení matematických úloh, hromadné spracovanie údajov, organizácia, riadenie a vyhodnocovanie procesov, napodobňovanie procesov, inžinierske projektovanie, tvorba zložitých a veľkých systémov…
Dejiny
thumb|Ktesibiove vodné hodiny.
Kybernetika prvej polovice 20. storočia
Moderná kybernetika nevznikla štandardným procesom odštiepenia od všeobecnejšej vedy, naopak vznikala postupne fúziou vedných odborov, ako matematická logika, teória elektrických obvodov, evolučná biológia a neurovied.
Za miesto zrodenia kybernetiky sa považuje americká univerzita MIT. V troch krokoch, každým od seba vzdialeným približne 10 rokov (1940, 1950, 1960), definovali kybernetiku tak ako ju poznáme dnes. MIT stála pri zrode kybernetiky, pri riešení najkritickejších problémov aj pri obmedzovaní jej rastu.
Norbert Wiener a jeho prínos
Norbert Wiener učil matematiku na MIT od roku 1919. V roku 1940 Wiener pracoval s mladým inžinierom, Julianom H. Bigelowom na vývoji automatického vyhľadávača protivzdušných pozemných kanónov. Pracovali so servomechanizmami, ktoré na základe predošlých trajektórií striel boli schopné predpovedať, kde sa nachádza protivzdušný kanón. Inak povedané tento stroj dokázal zo skúsenosti (nahrávky minulých udalosti) predikovať budúce udalosti.
Boli užasnutí dvoma faktami: pseudointeligentným správaním tohto stroja a „chorobami“, ktoré ho kvôli nemu mohli postihnúť. Vyskytol sa tu jeden zvláštny defekt, po ktorom sa celý systém dostal do série nekontrolovateľných oscilácií.
Zaujatý touto chybou stroja sa Wiener opýtal svojho kamaráta neurofyziológa Artura Rosenbluetha, či takéto správanie bolo niekedy pozorované u ľudí. Odpoveď bola kladná, u niektorých ľudí s poškodenou miechou sa vyskytol jav, kedy sa pacient snažil zdvihnúť pohár s vodou, no neúspešne a pri každom ďalšom pokuse rozlial viac vody. Od tohto okamihu Wiener usudzoval, že nato aby mohla byť vykonávaná činnosť s konkrétnym zámerom musí byť zabezpečená cirkulácia informácii v uzavretej slučke:„a closed loop allowing the evaluation of the effects of one's actions and the adaptation of future conduct based on past performances“.
Bigalow a Wiener objavili, že uzavretý tok informácií v slučke je nevyhnutný pre presnosť akejkoľvek akcie – slučka negatívnej spätnej väzby – a túto myšlienku generalizovali na ľudský organizmus.
V knihe vydanej v roku 1948 Cybernetics: Or Control and Communication in the Animal and the Machine zhrnul základné princípy kybernetiky, preto sa pokladá za otca kybernetiky.
Vývoj kybernetiky
Je potrebné spomenúť aj mnohých ďalších, ktorí sa významnou mierou podieľali na definovaní kybernetiky. Pionierom spätnej väzby bol ruský fyziológ Pyotr Anokhin, ktorého práca Проблема центра и периферии в физиологии нервной деятельности(Problémy centra a periférie v fyziológii nervovej aktivity), publikovaná v roku 1935, bola inšpiráciou pre Norberta Wienera.
Priamo na túto prácu nadväzovali ďalšie dve kľúčové publikácie a to: Behavior, Purpose and Teleology od Artura Rosenblutha, Norberta Wienera a Juliana Bigalowa a A Logical Calculus of the Ideas Immanent in Nervous Activity od Warrena McCullocha a Waltera Pittsa. Tieto práce môžeme považovať za zlomové v definovaní kybernentiky.
Ďalším významným vedcom vtedajšej doby bol John von Neumann, známy predovšetkým svojim podielom na vzniku a rozvoji počítačových vied, priniesol aj do kybernetiky niekoľko zaujímavých konceptov a to: Von Neumannov celulárny automat a Von Neumannov univerzálny konštruktor. Tieto koncepty si kybernetika osvojila a postupne sa stali jednými z kľúčových súčasti tohto vedného odboru. Neskôr našli tieto celulárne automaty prekvapujúco široké využitie.
Novodobá kybernetika
thumb|Humanoidný robot [[Asimo]]
Robotika
Jedným z najrýchlejšie rozširujúcich sa pododborov kybernetiky je robotika. Vyvíjajú sa rôzne typy robotov s rozličnými architektúrami pre rozmanité úlohy.
Roboty môžeme rozdeliť na priemyselné, domáce, vojenské, pričom špeciálnu skupinu by mohli tvoriť humanoidné roboty.
Automatizácia
Teória automatizácie je veda, zaoberajúca sa možnosťami používania rôznych druhov regulačných systémov na riadenie strojov, výrobných liniek, prepínania telefónnych liniek, brzdenia či stabilizácie letu so snahou o minimálnu, ak nie nulovú intervenciu človeka.
Automatizácia je ďalším krokom po mechanizácii. Zatiaľ, čo mechanizácia umožňovala človeku vykonávať činnosti pomocou strojov, automatizácia má človeka z tohto procesu úplne vylúčiť. Je úzko prepojená s priemyselnou robotikou. Najväčšou výhodou automatizácie sú : šetrenie námahy a peňazí, presnosť, rýchlosť a stabilita.
Zložité automatizované systémy sa využívajú na riadenie výrobných liniek, námorných lodí alebo lietadiel.
Počítačové videnie
náhľad|MRI snímok spracovaný metódami počítačového videnia Je oblasť počítačovej vedy, ktorej cieľom je vytvárať  numerickú reprezentáciu reálneho sveta, vhodnú pre spracovávanie počítačmi.
Množstvo aplikácií:
Kybernetika na Slovensku
Katedra kybernetiky a umelej inteligencie Fakulty elektrotechniky a Informatiky Technickej univerzity v Košiciach realizuje výskum, vývoj vzdelávanie v oblastiach: kybernetiky a automatizácie, informačno-riadiacich systémov, umelej inteligencie a hospodárskej informatiky.
Katedra vznikla v roku 1964 ako „Katedra základov automatizácie a regulácie“. Zakladateľom tejto katedry bol Prof. J. Spal, CSc., ktorý bol 8 rokov aj jej vedúcim. Ďalším významným medzníkom bol vznik Fakulty elektrotechniky v roku 1969.
V roku 1989 sa katedra rozdelila na dve časti a to : Katedru počítačov a informatiky a Katedru kybernetiky a umelej inteligencie.
This Is Kevin
This Is Kevin je elektronický hudobný projekt založený na Slovensku v roku 1991. Hlavným lídrom projektu je Roman Ferianc.
Hudobná kariéra
Prvé oficiálne nahrávky a formácie siahajú do prelomu 80. a 90. rokov kedy projekt vznikol. Hlavnou inšpiráciou bolo hnutie indies, ale začiatky boli formované iba ako demá distribuované v úzkom kruhu poslucháčov.
V roku 1999 vychádza debutový album Slowly to the Sun a jeho úvodným singlom je skladba „to Pasteur“, ktorá využíva hlasy z televízneho filmu o Louisovi Pasteurovi. Ku tomuto singlu vychádza aj videoklip, ktorý sa objavil vo vysielaní britskej i nemeckej hudobnej stanice MTV. . Rok 2002 priniesol druhý album album Communication a do tretice v roku 2006 vydali album Welcome To My Planet. Ich ostatným albumom je album Karma Free z roku 2011. V rovnakom roku predstavili aj singel „Near Me“ ktorý bol najhranejšiou skladbou na Rádiu_FM za daný rok.
Referencie
3. http://www.thisiskevin.org/
Heiltz-le-Maurupt (obec)
Heiltz-le-Maurupt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čiara húľav
thumb|Čiara húľav na obrázku z meteorologického radaru Čiara húľav je čiara búrok, ktoré majú spoločnú príčinu vzniku. Tvorí sa pred alebo na studenom fronte. Jej dĺžka môže byť niekoľko desiatok až stoviek kilometrov. Môže prinášať prívalové zrážky, krúpy, časté blesky, silné nárazy vetra, možné sú aj tornáda.
Nebezpečenstvo
thumb|Schéma vzniku bow echa (b,c) a comma echa (d) Najväčšie nebezpečenstvo predstavujú silné nárazy vetra (tzv. downbursty) pri prechode čiary húľav. Sú spojené s existenciou tzv. húľavového frontu a ich príčinou je rýchlo klesajúci vzduch z horných vrstiev troposféry. Tieto nárazy môžu spôsobovať značné škody na rozsiahlom území. Najsilnejší vietor je na území, kde sa búrky organizujú do tvaru, ktorý sa podobá luku (na radare charakteristický ako bow echo). Neskôr sa tento útvar mení na čiarku (comma echo). Vtedy sa v severnej časti systému môžu vytvoriť tornáda.
Komárňansko-ostrihomská župa
Komárňansko-ostrihomská župa je župa v severnom Maďarsku založená v roku 1950, kedy bol zavedený tento správny systém. Jej hlavné mesto je Tatabánya, jej rozloha je a žije tu 319-tisíc obyvateľov. Župa sa nachádza západne od Budapešti. Susedí so Slovenskom a ďalšími župami. Na západe s Rábsko-mošonsko-šopronskou župou. Južnú hranicu tvorí so župami Vesprémskou a Stoličnobelehradskou. Na východe sa nachádza župa Peštianska.
Geografia
Župa je prevážne rovinatá, len na juhu zasahuje nevysoké pohorie Vértes. Hlavnou riekou v župe je Duna (Dunaj), tvoriaca hranicu so Slovenskom. Ďalšími dôležitými riekami vlievajucími sa do Dunaja sú Concó, Altal-ér a Szendi-ér.
Doprava
Hlavnú cestu župy tvorí diaľnica M1 na trase Budapešť - Viedeň. Ďalšiu dôležitú úlohu hrajú aj cesta 10 z Budapešti do Győru a cesta č. 11. nadväzujúca na cestu č. 10., ktorá vedie cez Ostrihom. Župou vedie aj železnica na trase Budapešť - Bratislava.
Obvody
Komárňansko ostrihomská župa sa delí na 7 obvodov, ktoré sú pomenované podľa správnych centier.
Mestá
thumb|Tatabánya thumb|Ostrihom
Obce
thumb|Tata