cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sixtínska kaplnka
Strop
left|thumb|Schéma stropných fresiek (v smere od vchodu k oltárnej stene)Maliarsku výzdobu Sixtínskej kaplnky dovŕšil Michelangelo Buonarroti, keď z poverenia pápeža Júliusa II. sa pustil do výmaľby stropu (predtým tam bola zobrazená hviezdna obloha) s pomocníkmi povolanými z Florencie. Túto časť však zničil a pokračoval sám. Nevýraznú klenbu rozčlenil architektonickými motívmi na rôzne veľké polia, stredné naplnil výjavmi zo stvorenia sveta (o Adamovi a o Noemovi), pri rohoch menších obrazov umiestnil postavy nahých mladíkov, medzi lunety päť sibýl a sedem prorokov, v rohových častiach predobrazy spasenia ľudstva a nad oknami Ježišových predkov. Obsahovo tak nadviazal na obrazy bočných stien, maliarsky rozvíjajúc svoje sochárske zámery. Strop dokončil v roku 1512.
Strop kaplnky je vizuálne priečne rozdelený na deväť sekcií (okrem toho dve krajné sekcie tvoriace prechod medzi stropnou a nástennou výmaľbou), v ktorých sa striedajú biblické výjavy. Celkovo strop obsahuje osemdesiatdva malieb jedinečne skombinovaných do harmonicky a kompozične uceleného celku (opis pozri obrázok vyššie Schéma stropných fresiek). Z toho je:
Oltárna stena
thumb|[[Michelangelo Buonarroti, Posledný súd, 1536 – 1541]]Umeleckým a ideovým vyvrcholením interiérovej výmaľby kaplnky je Michelangelova freska Posledný súd na čelnej (západnej) stene. Podľa hodnotenia odborníkov sa freska radí k jedným z najveľkolepejších diel v dejinách maliarstva.
Prípravné práce začal Michelangelo na príkaz pápeža Klementa VII. v roku 1534; samotnú prácu previedol v rokoch 1536 – 1541 za pápeža Pavla III.
Keď Tridentský koncil v roku 1563 odsúdil zobrazovanie nahoty v náboženskom umení, boli na príkaz pápeža Pia IV. v roku 1565 Daniele da Volterrom pohlavné orgány postáv zakryté rúškami.
Sixtínska kaplnka dnes
Kaplnka v súčasnosti okrem toho, že tvorí súčasť prehliadkovej trasy návštevníkov Vatikánskych múzeí je živým sakrálnym priestorom. Jej najdôležitejšie využitie nastáva po skone niektorého z pápežov. Od roku 1870 je totiž pravidelným miestom konania tzv. konkláve, t. j. voľby nového pontifika.
Zaujímavosť
Viacero pápežov po Júliusovi II. si po zhliadnutí Michelangelovej stropnej maľby Stvorenie Adama kládlo otázku, prečo umelec práve stvorenému Adamovi, ktorému Boh Otec v letku podá svoj životodarný ukazovák, namaľoval pupok, keď mu predsa nikdy nemusel odrezať pupočnú šnúru: „Vtedy Hospodin Boh stvárnil človeka z prachu zeme a vdýchol mu do nozdier dych života, a človek sa stal živou dušou“ (Gen: 2,7). Viackrát sa vyskytli snahy pupok odstrániť.
Saint-Hilaire-de-Lavit
Saint-Hilaire-de-Lavit je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dynamo Dresden
SG Dynamo Dresden alebo celým menom Sportgemeinschaft Dynamo Dresden je futbalový klub z nemeckého mesta Drážďany. Dynamo bolo založené 12. apríla 1953 ako klub napojený na východonemeckú políciu. Postupne sa stalo jedným z najpopulárnejších a najúspešnejších východonemeckých futbalových klubov, keď vyhralo osem ligových titulov a zaznamenalo účasť v semifinále Pohára UEFA. V súčasnosti hrá druhú najvyššiu nemeckú futbalovú súťaž 2. Bundesligu.
História
Pred druhou svetovou vojnou bol hlavným klubom v meste Dresdner SC, ktorý vznikol už v roku 1898. Tomuto klubu sa dokonca podarilo vyhrať dva nemecké majstrovské tituly v rokoch 1943 a 1944. Po vojne došlo v rámci denacifikácie k rozpusteniu rôznych organizácií po celej krajine, vrátane športových klubov. Z tohto dôvodu bol Dresdner SC rozpustený. Keďže Drážďany sa nachádzali v sovietskej okupačnej zóne, bolo rozhodnuté, že Dresdner SC je priveľmi buržoázny. Po nepokojoch vo finále prvého ročníka východonemeckej ligy bol klub definitívne rozpustený.
Ako náhrada bol založený nový futbalový klub, ktorý sa stal súčasťou východonemeckej polície s názvom SG Deutsche Volkspolizei Dresden. O tri roky sa klub pretransformoval na SG Dynamo Dresden. Už v roku 1953 zaznamenal svoj prvý ligový titul. Sila futbalového tímu z Drážďan sa však nepozdávala Erichovi Mielkemu, ktorý bol hlavou tajnej polície, pretože bol presvedčený, že najsilnejší tím by mal byť v hlavnom meste. V roku 1954 sa preto celý tím presunul do hlavného mesta a vznikol tak základ pre neskorší tím Berliner FC Dynamo. Nasledovalo sedem sezón v nižších súťažiach. Až v sezóne 1962/63 sa dokázalo Dynamo Dresden vrátiť do najvyššej súťaže. Od sezóny 1969/70 sa Dynamo stalo stabilným účastníkom najvyššej súťaže a až do zjednotenia Nemecka z nej nezostúpilo. thumb|Zápas Dynamo vs. [[FC Bayern München|Bayern Mníchov z roku 1973]]
Slávne obdobie
V roku 1969 sa trénerom Dynama stal Walter Fritzsch, čo bol začiatok najúspešnejšieho obdobia klubu. Medzi rokmi 1971 a 1978 vyhralo Dynamo celkom päť ligových titulov a dva krát národný pohár. Vďaka tomu sa Dynamo začalo pravidelne objavovať aj v európskych pohároch. V roku 1973 sa dokonca stretlo v dvojzápase Pohára majstrov európskych krajín so západonemeckým Bayernom Mníchov, ktorému však tesne podľahlo. Keďže sedemdesiatym rokom dominovalo Dynamo Drážďany spolu s klubom 1. FC Magdeburg, ktorý v tomto období vyhral ligu tri krát, vstúpil do hry opäť šéf Stasi Erich Mielke. Tomu sa znova nepáčilo, že najvyššej súťaži vládnu kluby z regiónov a nie tím z hlavného mesta. Z tohto dôvodu začal s pomocou Stasi manipulovať ďalšie ročníky prvej ligy tak, aby vyhrával Berliner FC Dynamo. Od roku 1979 až do roku 1988 tak vyhralo berlínske Dynamo 10 titulov v rade. Napriek tomu dokázalo Dynamo Drážďany vyhrať ligu ešte dva krát a to v sezónach 1989 a 1990 a pridalo štyri víťazstvá v národnom pohári. V poslednej sezóne východonemeckej ligy skončilo Dynamo na druhom mieste a zaručilo si tak účasť v nasledujúcom ročníku Bundesligy.
Zostup z pozícií
Po zjednotení Nemecka hralo prvé roky Dynamo Bundesligu. Náročnú súťaž však Dynamo zvládalo veľmi ťažko, keďže finančne nemohlo tradičným tímom konkurovať. V Bundeslige sa mu podarilo odohrať iba štyri sezóny, pričom v každej z nich prakticky Dynamo bojovalo o záchranu. Klub sa zároveň dostal do veľkých finančných problémov, prezident Dynama Rolf-Jürgen Otto bol zatknutý za spreneveru troch miliónov Mariek z pokladnice klubu. Dynamo tak nezískalo licenciu ani na 2. Bundesligu a bolo administratívne preradené až do 3. ligy. Nasledujúcich päť sezón odohralo Dynamo v tretej lige, kde vydržalo až do jej reformy. V jej dôsledku zostúpilo dokonca v roku 2000 až do štvrtej ligy, kde hralo dve sezóny.
Stabilizácia
thumb|Štadión po prestavbe Už v roku 2002 sa Dynamo vrátilo späť do tretej ligy. V sezóne 2003/04 v nej obsadilo druhé miesto a postúpilo opäť do 2. Bundesligy. Tu vydržalo dva roky a opäť zostúpilo do tretej ligy, z ktorej sa v sezóne 2010/11 znova postúpilo. Od sezóny 2011/12 hrá Dynamo okrem dvoch sezón v tretej lige stabilne 2. Bundesligu, kde v sezóne 2016/17 skončilo na piatom mieste.
Štadión
Dynamo Drážďany hrá svoje zápasy na DDV-Stadion. Tento bol postavený už v roku 1923 a niesol meno Rudolf-Harbig-Stadion po atlétovi Rudolfovi Harbigovi. V roku 1971 bol premenovaný na Dynamo-Stadion, po zjednotení Nemecka sa vrátil k svojmu pôvodnému názvu. Medzi rokmi 2007 a 2009 prešiel rozsiahlou modernizáciou. Kapacita štadióna v časoch NDR bola 38 500 divákov. Na niektorých zápasoch v európskych pohároch však neoficiálne bolo až 44 000 divákov. Súčasná kapacita je 32 066 miest. Z toho 19 502 miest na sedenie, 11 055 miest na státie a 1 170 VIP miest (plus miesta v Skyboxoch a miesta pre novinárov).
Rivalita a fanúšikovia
thumb|Ultras fanúšikovia Dynama Dynamo je známe pravidelnými vysokými návštevami, pričom svoj štadión dokázalo vypredať aj v tretej lige. Priemerná návštevnosť dosahuje 27 tisíc divákov. Vzhľadom na históriu majú už od roku 1954 fanúšikovia Dynama Drážďany veľmi napäté vzťahy s fanúšikmi z Berliner FC Dynamo. Tradičnými saskými rivalmi sú 1. FC Lokomotive Leipzig a FC Erzgebirge Aue, po svojom založení v roku 2009 sa k nim pridal aj RB Leipzig. Mestským rivalom je tradičný klub Dresdner SC. Tento však od svojho obnovenia v roku 1990 hráva iba nižšie súťaže, takže oba tímy sa stretávajú veľmi sporadicky. Priateľské vzťahy udržujú naopak s fanúšikmi bosnianskeho klubu FK Sarajevo.
Farby a znak klubu
Po svojom založení boli farbami klubu zelená a biela, čo sú tiež farby Saska. Postupne sa však klubovými farbami stali žltá a čierna, čo sú mestské farby mesta Drážďany. V roku 1953 prijal klub logo celoštátneho športového združenia SV Dynamo, ktoré pozostáva z písmena D na červenom podklade. Po zjednotení Nemecka na krátko vystriedala červenú farbu zelená farba Saska, no v roku 2002 sa klub vrátil k pôvodnej červenej farbe.
Športové úspechy
Východonemecká liga: 8
Východonemecký pohár: 7
Deutschland-Cup: 1
Sachsenpokal: 3
Zostava mužstva
(hosťovanie z klubu Hoffenheim)
Slávni hráči
thumb|120px|[[Matthias Sammer v drese Dynama]] Zrejme najslávnejším hráčom, ktorý hral za Dynamo je odchovanec klubu Matthias Sammer. Známi sú tiež Jens Jeremies, Ulf Kirsten, Olaf Marschall a Alexander Zickler. Všetci menovaní reprezentovali Nemecko po zjednotení. Za Dynamo Dresden hrali tiež dvaja hráči, ktorí sa stali najlepšími strelcami Východonemeckej prvej ligy, a to Hans-Jürgen Kreische (1970/71, 1971/72, 1972/73, 1975/76) a Torsten Gütschow (1988/89, 1989/90, 1990/91). Medzi najznámejších hráčov sa radia aj Hans-Jürgen Dörner, Siegmar Wätzlich, Klaus Sammer, Eduard Geyer, Andreas Trautmann či Reinhard Häfner, všetko reprezentanti Nemeckej demokratickej republiky.
Aľona Volodymyrivna Bondarenková
Aľona Volodymyrivna Bondarenková (, ; * 13. august 1984, Kryvyj Rih, Ukrajina) je ukajinská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA v dvojhre a 4 turnaje vo štvorhre vrátane Australian Open 2008. Jej mladšia sestra Kateryna je tiež profesionálna tenistka.
Fiat Tipo (2015)
Fiat Tipo (v Turecku označovaný ako Egea alebo Dodge Neon v Spojených Arabských Emirátoch), je automobil nižšej strednej triedy, ktorý od druhej polovice roka 2015 vyrába automobilka FIAT. Výroba bola spustená vo verzii sedan, od roka 2016 by mal byť dostupný aj ako kombi a hatchback. Ide o nástupcu hneď dvoch predošlých kompaktných modelov, a to Brava zameraného viac na vodiča a západoeurópsku klientelu, ako aj Lineu.
Vozidlo je vyrábané v Turecku. V decembri 2015 získalo ocenenie "Best Buy Car of the year in Europe", pre rok 2016 za najlepší pomer ceny a protihodnoty.
V marci 2022 v Taliansku, Európe, Turecku a Spojených Arabských Emirátoch vstupuje do radu nový 1,5-litrový motor GSE (Global Small Engine) T4, štvorvalec s výkonom 130 k a krútiacim momentom 240 Nm, tiež rodiny FireFly (rovnako ako predchádzajúci 1.0 T3), preplňovaný benzín, ale s hybridnou technológiou v kombinácii so 48 V elektromotorom, ktorý integruje malú dodatočnú jednotku s výkonom 15 kW,  ten je nainštalovaný v úplne novej automatickej prevodovke DCT Sedemstupňová dvojspojková prevodovka môže umožniť tichší štart (100% elektrický) a používať vozidlo v plne elektrickom režime (e-launch) pri parkovacích manévroch alebo pri malých pohyboch dopredu chôdzovým tempom (e-frontovanie), ako pri čakaní v mestskej premávke. Táto pokročilá hybridná technológia predstavuje pre spoločnosť Fiat významný skok vpred, zlepšuje efektivitu a dynamiku vozidla a umožňuje mu jazdiť aj pri vypnutom tepelnom motore.
Z tohto dôvodu odborníci v tomto odvetví definovali nový 1,5-litrový e-motor GSE T4 s výkonom 130 koní (na rozdiel od Mild-hybridu predstaveného iba na Fiat Panda a Fiat 500 malých automobiloch), mini Full-hybrid alebo stredný hybrid (tj stredná cesta medzi skutočným full-hybridom a mild-hybridom), v súlade s výrobcami automobilov, ako je Toyota,  ktorá ako prvá predstavila túto technológiu na automobilovom trhu.
Tento nový pokročilý hybridný motor, vyvinutý inžiniermi skupiny FCA (predstavený aj na novej Alfa Romeo Tonale, na hybride Fiat 500X, ako aj na modeloch Jeep Renegade a Compass), tiež umožňuje 11% zníženie CO2 v porovnaní s predchádzajúcou verziou, s deklarovanou spotrebou pre nový hybridný typ len 4,7 l/100 km.
Hínajána
Hínajána (- sanskritský kmeň - písmom dévanagárarí हीनयान - doslova: malé vozidlo alebo malá cesta; sanskritský nominatív: hínajánam; iné názvy: hínajánový/južný/starší/starý/raný budhizmus, malé vozidlo, malá cesta, malý voz, nekodifikované tvary: hínajánový/južný/starší/starý/raný buddhizmus) je smer budhizmu, ktorý sa rozšíril na juh a juhovýchod od Indie, učenie thérov, čiže starších alebo bezprostredných Budhových žiakov. Jeho kanonickým textom je Pálijský kánon. Doktrinálny konflikt je základnou dimenziou systému. Hlavnými školami hinajány sú théraváda a sarvástiváda.
Prvá schizma v budhizme (medzi stháviravádou a mahásanghou) sa odohrala v Pátaliputre na treťom koncile okolo roku 250 pred Kr. Jadrom sporu bola kvalita arhatu, jeho nepoškvrnenosť alebo vystavenosť poškvrneniu.
V južnom budhizme sa pluralistické filozofické systémy pokušali racionálne uchopiť skutočnosť. Teória poznania hínajány je sčasti realistická, sčasti skeptická.
Działoszyn
Działoszyn je mesto v Poľsku v Lodžskom vojvodstve v okrese Powiat pajęczański v rovnomennej gmine.
Žije tu 62 49 obyvateľov (30. 6.2007).
The West
The West je online multipoužívateľská hra, odohrávajúca sa na Divokom západe.
Hráč rozvíja štyri základné vlastnosti svojej postavy: silu, pohyblivosť, zručnosť a charizmu. V rámci každej z týchto vlastností rozvíja po päť schopností. Počas hry plní rôzne úlohy, po splnení ktorých získava skúsenosti a rôzne odmeny. Hráč si môže založiť vlastné mesto, pozývať doň ostatných hráčov, aby ho spoločne budovali a rozvíjali alebo sa môže nechať pozvať do niektorého z miest. Môže duelovať ostatných hráčov alebo bojovať po boku spoločníkov na boji o pevnosť. Postavu môže vylepšovať aj predmetmi, ktoré pri plnení úloh alebo pri práci môže nájsť, poprípade ich kúpiť v meste, u obchodníka alebo na trhu. Historicky najlepším hráčom sa 1.1.2021 o 00:00 stal abe888 (teraz sa objavuje ako Col Phillips), ktorý získal vtedy maximálnu úroveň počas 2 mesiacov a 9 dní.
Triedy postáv
V hre je 5 tried postáv
Zelenáč
Od úrovne 1 po úroveň 15 je hráč zelenáč bez konkrétneho zamerania. Po dosiahnutí úrovne 15, môže zostať zelenáčom, ale nemá žiaden z nižšie uvedený bonusov. Hocikedy sa ale môže rozhodnúť pre konkrétnu triedu.
Pracovník
(s prémiom postavy sa tieto vlastnosti zdvojnásobujú)
Druhy prác
Hráč môže vykonávať nasledujúce práce: chytanie rýb, hnanie kráv, hľadanie zlata, kopanie hrobov, kosiť pastviny, kŕmiť prasatá, lov moriakov, mlieť obilie, oplocovanie ostnatým drôtom, opravovanie plotov, plašiť vtáky z poľa, pokladanie koľajníc, predaj novín, práca v kameňolome, pásť ovce, rúbať stromy, spracovávanie kože, stavať zavlažovacie zariadenie, stavba telegrafných stĺpov, strážiť pevnosť, vylepovanie plagátov, vymeriavanie claimov, zber bavlny, zber bobulí, zber cukrovej trstiny, zber fazule, zber kukurice, zber obilia, zber paradajok, zber tabaku, zbúrať priehradu, značkovať dobytok, čistenie stajní, čistenie topánok preprava munície, chytanie banditov, stavať panský dom, prepadávať dostavníky, strážiť dostavníky, riadiť kolesový parník, hľadať ropu atď.
Každá práca vyžaduje osobitné schopnosti a umožňuje získať príslušné produkty. Od verzie 2.04 je možné robiť prácu aj keď nemáte na ňu schopnosti, stačí mať na tú prácu level.
Pevnosti
Mesto môže, ak má aspoň 24500 stavebných bodov, vybudovať pevnosť (môže si vybrať veľkosť – v hre sú malé, stredné a veľké pevnosti), alebo na nejakú pevnosť zaútočiť. Celá mapa servera je rozdelená na niekoľko menších krajín, v každej krajine môžu byť len 3 pevnosti (malá, stredná a veľká, nemôžu sa v jednej krajine nachádzať napr. 3 malé).
Pevnosť prináša mestu a jeho členom rôzne výhody:
Pevnosti sú na minimape označené malou ikonkou. Šedé pevnosti môžu byť vybudované, červené už patria nejakému mestu, modré pevnosti patria k tvojmu mestu, svetlomodré patria nejakému mestu s vašej aliancie.
Waldo R. Tobler
Waldo R. Tobler (* 1930, Portland, Oregon, USA) je americký kartograf a geograf. Tobler je uznávaný predovšetkým ako „krstný otec“ analytickej kartografie, priekopník počítačových metód v kartografii ako aj významná postava na poli kvantitatívnej priestorovej analýzy. Často je citovaný jeho výrok, ktorý sa neskôr stal známy ako Toblerov prvý zákon geografie: „Všetko súvisí so všetkým, ale blízke veci spolu súvisia viac ako veci vzdialené“.
The West
Updaty
Na slovenskom serveri hra prešla v decembri 2011 obrovskými zmenami, vylepšeniami (nové práce, oblečenia, opasky, nohavice, možnosť si vytvoriť vlastného avatara, a desiatky iných zmien). Ďalšie úpravy nasledovali v januári, februári a apríli 2012. Potom nasledovala úprava v Októbri 2013 keď hra prešla na verziu 2.0. Najviac sa vtedy zmenila graficky.
Waldo R. Tobler
Akademická kariéra
V roku 1961 získal doktorát z geografie na University of Washington v Seattli. Potom čo promoval strávil niekoľko rokov na University of Michigan. Až do svojho odchodu do dôchodku zastával pozíciu profesora geografie a štatistiky na University of California, Santa Barbara. Švajčiarska University of Zurich mu udelila čestný titul v roku 1988.
Prínos pre geografiu a kartografiu
Waldo Tobler počas svojej akademickej dráhy viedol kurzy zaoberajúce mimo iného kartografickými zobrazeniami, matematickými modelmi, teóriou lokalizácie a navigácie ako aj geografickými aspektami ľudskej migrácie. Ako prvý použil termín analytická kartografia, v ktorom kombinoval mapovanie s priestorovou analýzou s cieľom získať nové znalosti. Publikovaním v interdisciplinárnych časopisoch a použitím prístupného jazyka urobil veľa pre zvýšenie povedomia a rešpektu ku kartografii a geografii. Tieto disciplíny umiestnil ju na solídny matematický a vedecký základ, čím pripravil podmienky pre nástup geografických informačných systémov.
Matematická kartografia
Vyvinul pôvodné kartografické zobrazenie, ktoré sa ustálilo pod názvom Toblerovo hypereliptické zobrazenie. Zaoberal sa tiež problematikou kartografických anamorfóz, vytvoril prvý algoritmus pre ich automatizovanú tvorbu.
Priestorová analýza
Vytvoril inovatívnu metódu priestorovej interpolácie, ktorá zachováva objem interpolovaných priestorových jednotiek – tzv. pycnophylactic method. . Spoločne so S. Weinbergom odhadol polohu stratených historických oblastí v Kapadócii s pomocou modelov priestorovej interakcie. . Modeloval sťahovanie, dochádzanie za prácou, a menové toky. Ďalej aplikoval techniku bilineárnej interpolácie na meranie skreslenia portolánov.
Inverness Caledonian Thistle FC
Inverness Caledonian Thistle Football Club je škótske futbalové družstvo so sídlom v meste Inverness. Hrajú v nižšia škótskej lige - Scottish Championship. Ich trénerom je John Robertson.
Klub bol založený v roku 1994 ako Caledonian Thistle FC po spojení klubov Caledonian FC a Inverness Thistle FC. V sezóne 1996-97 sa im podarilo postúpiť po troch rokoch do škótskej tretej ligy. Tam klub odohral 2 sezóny a v sezóne 1998-99 získali 2. miesto, čo znamenalo postup druhej najvyššej súťaže.
Ako najúspešnejšia je považovaná pre klub sezóna 2003-04, keď vyhrali First Divison (druhú najvyššiu škótsku súťaž).
Súčasná zostava
Brankári
Citroën C4
Citroën C4 je automobil nižšej strednej triedy, ktorý vyrába francúzska automobilka Citroën od roku 2004 do roku 2010. Je to nasledovník modelu Citroën Xsara. V roku 2008 prešiel model faceliftom exteriéru, interiéru a drobnými technickými vylepšeniami. V roku 2010 ho nahradila druhá generácia Citroën C4 II. označovaná ako C4 B7 s platformou zhodnou s modelom DS4.
Inverness Caledonian Thistle FC
Súčasná zostava
Stredopoliari
Zodpovedná ťažba
Potreba certifikácie zlata
Pre chudobné komunity v Latinskej Amerike, Juhovýchodnej Ázii a Afrike idú hlavné zdroje príjmov z ťažby zlata. 85 % objemu zlata je ťažených vo veľkých baniach, ktoré podliehajú štandardom národným aj nadnárodným. Ostatných 15 % ťažobnej produkcie je nekontrolovaných. V týchto menších baniach však pracuje 10 miliónov ľudí, teda 90 % z celosvetového počtu baníkov. V týchto baniach nie sú kontrolované pracovné podmienky baníkov, ani ekologické dopady ťažby zlata. Baníci tu často ťažia zlato z nerastov ručne a k opracovaniu zlata používajú ortuť, ktorá je nebezpečná pre nich aj pre životné prostredie.
Inverness Caledonian Thistle FC
Súčasná zostava
Útočníci
Citroën C4
C4 I.
V roku 2004 bol popri modele Citroën Xsara uvedený nový model s názvom C4. Citroën tento názov používal už v minulosti pre 4-valec Citroën C4 z rokov 1928 až 1934 preto boli staré modely premenované na AC4. Model bol v štýle značky netradičný. Miesto konvenčných prístrojov boli použité 2 LCD displeje, hlavný displej je umiestnený v strede pod čelným sklom a zobrazujúce rýchlosť a palubný počítač, bol to inovatívny krok a plus k pasívnej bezpečnosti, oči totiž nemusia preostrovať na blízko umiestnené prístroje a kontrola údajov je tak rýchlejšia, druhý nad volantom umiestnený displej zobrazuje otáčky motora.
Zodpovedná ťažba
Aliancia pre zodpovednú ťažbu
Aliancia pre zodpovednú ťažbu (Alliance for Responsible Mining – ARM) je celosvetovou inštitúciou, ktorá bola založená v roku 2004. Jej cieľom je vytvoriť štandardy pre zodpovednú ťažbu a primäť ťažobné bane, aby prijali certifikácie, ktoré budú zaručovať dodržovanie štandardov. Bane, ktoré sa pre certifikáciu rozhodnú, potom finančne podporuje, aby mohli rozvíjať svoje podnikanie a zlepšovať pracovné podmienky svojich baníkov.
Citroën C4
C4 I.
Citroën C4 predstavil po prvýkrát robotizovanú elektronicky riadenú bezspojkovú prevodovku. Táto technológia znižuje spotrebu o 3 až 5%. A zrýchlila radenie na milisekundy.
Zodpovedná ťažba
Iniciatíva záruky zodpovednej ťažby
Iniciatíva záruky zodpovednej ťažby (Initiative for Responsible Mining Assurance – IRMA) vznikla v roku 2006 vo Vancouveri a jej najvyšším orgánom je Riadiaci výbor, ktorý tvoria zástupcovia ťažobných spoločností, vlády, neziskových organizácií a ďalšie subjekty, ktoré sa pohybujú na trhu so zlatom. Ich cieľom je viesť dialóg medzi zainteresovanými stranami, aby vznikol kompromis medzi potrebami ťažobných spoločností, baníkov a verejnosti.
Chopard
Švajčiarsky výrobca šperkov a hodiniek je významným propagátorom ARM. Finančne podporuje ťažobné bane v Kolumbii a Bolívii, aby mohli prijať certifikáciu ARM. Spoločnosť vyrába produkty zo zlata dodávaného certifikovanými baňami a potom ich prezentuje na svetovo významných a mediálne sledovaných akciách, ako napríklad filmový festival v Cannes.
Microsoft
Microsoft finančne podporuje ARM. Financie spoločnosti pomáhajú šíriť povedomie o aktivitách a cieľoch ARM, rovnako ako pokrývajú náklady, ktoré bane s certifikáciou majú. Zároveň v spolupráci s ARM využívajú certifikované zlato pri konštrukcii vlastných výrobkov.
Samlerhuset Group BV
Skupina Samlerhuset Group BV, ktorá má po celej Európe sieť distribútorov pamätných mincí a medailí a v Slovenskej republike je zastúpená spoločnosťou Národná Pokladnica, v spolupráci s ARM vytvorila medailu pre laureátov Nobelovej ceny za mier za rok 2015. Spojenie certifikovaného zlata s posolstvom Nobelovej ceny za mier zdôrazňuje dôležitosť zodpovedajúcich pracovných podmienok baníkov aj nutnosť udržateľného životného prostredia. Všetky spoločnosti patriace do skupiny Samlerhuset využívajú zlato od overených dodávateľov a recyklovaných zdrojov.
Citroën C4
Motorizácie C4 I.
C4 využíva HDi II. generácie, niektoré modeli boli s filtrom pevných častíc FAP. Dosahovali tak normu Euro IV a neskôr normu Euro V. Zážihové motory sa vyznačovali plynulým priebehom krútiaceho momentu, 90% z maximálneho momentu bolo k dispozícií už od otáčok 1800 – 2000 za minútu. Motor HPi využíval podobne ako HDi vysokotlaké priame vstrekovanie, jeho nevýhodou bola citlivosť na kvalitu paliva.
C4 I. Facelift (2008 – 2010)
Ponuka motorizácii bola preriedená a modernizovaná, pribudli motory VTi – variabilné časovanie a preplňované THP – Torque High Performance zo spolupráce s automobilkou BMW.
- Pre brazílsky trh sa C4 vyrába aj vo verzií Bioflex. Motor dokáže jazdiť aj na bioetanol.
Bezpečnosť
Bezpečnostné prvky – ABS, ASR, ESP, BAS, hliníková náraz pohlcujúca kapota, výstuže prahov a dverí.
Euro NCAP Ochrana dospelých: 80px Ochrana detí:80px Ochrana chodcov:80px (z 4 možných)
C-Triomphe a C-Quatre
náhľad|Citroen C-Quatre 2009 V roku 2003 bola navrhnutá verzia C4 sedan pre Čínsky trh. 18. februára 2006 sa prezentovala na autosalóne v Shenzhene. Model tak nahradzoval čínske modely ZX Fukang notchback a (ZX) Elysée. Počas 14 ročného kooperácie Citroën dodal a vyrobil pre čínsky trh približne 3 200 000 automobilov. C-Triomphe sa dostal na európsky trh v roku 2007 ako C4 Sedan. V roku 2009 bola čínska verzia faceliftovaná a názov sa zmenil na C-Quatre. C4 sedan sa stal najpredávanejším modelom v Číne a tak v roku 2012 bola verzia C-Quatre znova faceliftovaná.
Šport
Po úspechoch modelov Xantia Turbo a Xsara WRC (majster sveta WRC 2004, 2005, 2006), sa stala súťažnou verziou C4 WRC. Karoséria vychádzala z modelu C4 Coupé. Sebastien Loeb s ňou zvíťazil a získal titul majstra sveta v rokoch 2007, 2008, 2009, 2010. V sezóne 2011 bola C4 nahradená novým modelom Citroën DS3 WRC. Ktorý vo víťazstvách pokračoval v sezóne 2011 aj 2012. Citroën tak získal deviaty pohár konštruktérov.
Koniec výroby
V januári 2010 bolo ohlásené, že kupé verzia sa už nebude vyrábať a nahradí ju nový Citroën DS4.
Citroën C4 II. (2010 - 2018)
Citroën C4 II. bol predstavený v júni 2010. Na slovenský trh sa automobil dostal začiatkom roka 2011. Vyrába sa ako 5-dverový hatchback alebo ako sedan s označením C4L (Lounge). C4 II. zdieľa platformu s prémiovým modelom značky Citroën DS4 a MPV verziou C4 Picasso. Počas 2 rokov produkcie bolo vyrobených približne 286 000 kusov.
Stupne výbavy
V sérií má C4 veľa zaujímavých funkcií, napríklad možnosť meniť farbu podsvietenia prístrojov. V príplatkovej verzii je možná presklenná panoramatická strecha alebo zásuvka na 230V.
Motorizácie
Motorizácie HDi 110 a E-HDi 110 boli modernizované v roku 2012 na HDi 115 a E-HDi 115 Airdream. Motorizácie E-HDi sú vybavené technológiou Stop&Start a robotizovanou bezspojkovou prevodovkou. Robotizovaná prevodovka spája komfort automatickej s rýchlosťou preraďovania a nižšou spotrebou manuálnej. V podstate ide o manuálnu prevodovku, ktorá nie je ovládaná priamo vodičom cez mechanickú páku, ale pomocou servomotorov a riadiacej elektronickej jednotky. Ovláda sa pritiahnutím alebo odtlačením páky pod volantom. Je možné si zvoliť aj automatický režim.
Všetky motorizácie HDi sú vybavené filtrom pevných častíc FAP.
Tretia generácia (2020)
náhľad|Citroën C4 III. spredu náhľad|Citroën C4 III. zozadu Citroën C4 tretej generácie bol predstavený 16. júna 2020 a jeho tvar sa podobá SUV-coupé. Interiér prešiel výraznou modernizáciou, pretože sa tu nachádza viac luxusnejších materiálov a väčšia, širšia dotyková obrazovka. Nové modely C4 a ë-C4 sú postavené na platforme CMP.
Verzie ICE
V čase uvedenia na trh uviedol Citroën päť možností spaľovacieho motora (ICE):
Elektrická verzia
Verzia s elektrickým pohonom s názvom ë-c4 obsahuje elektrický motor s výkonom 100 kW (134 k) a batériu s výkonom 50 kWh, ktoré sú pri teste WLTP schopné dojazdu 350 km.
C4 Aircross (20122017)
Citroën C4 Aircross je kompaktné SUV založené na Mitsubishi ASX a Peugeote 4008. Bolo predstavené na autosalóne v Ženeve 2012. K dispozícii je tiež verzia Aircross s pohonom všetkých kolies.
C4 Cactus (20142020)
Citroën C4 Cactus je kompaktné SUV vyrobené francúzskou automobilkou Citroën od jari 2014 vo fabrike Villaverde v španielskom Madride. Predaj sa začal vo Francúzsku v júni 2014. Aj keď je pod značkou C4 Cactus, je založený na menšej platforme PF1, ktorá je základom. Citroën C3 a DS 3. V roku 2018 prešiel faceliftom ktorý ľudí moc neohúril a začali klesať predaje. Nasleduje nástupca modelu Citroën C4 do roku 2020, ktorý upustil od prípony „Cactus“.
Jozef Laco
Jozef Laco (= Joszef Laczo) – (* 14. apríl 1872, Ľuborča – † 1. september 1941, Dolná Súča) bol známy a významný slovenský entomológ – koleopterológ, botanik, ľudový liečiteľ a štátny úradník – notár slovenskej národnosti.
Život
Otec Ondrej Laco bol kováč, matka Karolína Lacová, rod. Lukovková bola domáca. Manželka sa volala tiež Karolína, rodená Bieščárová. Mal 5 detí: troch synov a dve dcéry.
Jozef Laco sa narodil 14. apríla 1872 v Luborči (dnes mestská časť Nemšovej) v okrese Trenčín. Základnú školu navštevoval v rodisku. Stredoškolské štúdium ukončil 11. júna 1892 maturitou na gymnáziu v Trenčíne. Po skončení štúdií pracoval ako pomocný notár v Lednických Rovniach, kde v rokoch 1892 – 1895 získaval svoju prvú notársku prax. V roku 1896 sa stal vedúcim notárom v Bolešove, kde vykonával túto prácu až do roku 1913. V období rokov 1914 – 1920 pracoval v Trenčíne, kde v rokoch 1919 – 1920 pôsobil ako mešťanosta.
V rokoch 1920–1923 bol vedúcim notárom v Trnovci nad Váhom a v rokoch 1924–1925 v Rači (vtedy Račišdorf, dnes časť Bratislavy). Do Bratislavy prešiel v roku 1926, kde pracoval ako zástupca štátneho notára. Od roku 1927 až do roku 1935 tu pracoval ako prednosta mestského matričného úradu. Od roku 1936 bol na dôchodku.
Ako notár – Slovák – mal za bývalej rakúsko-uhorskej monarchie pomerne ťažké podmienky, lebo musel pre dosiahnutie istých práv pre občanov často zápasiť s vtedajšou úradníckou a politickou mocou, a preto sa stále viac venoval svojej vedeckej práci, aby takouto formou pozdvihol dobré meno Slovákov i za hranicami vlasti.
Prírodné vedy, hlavne zoológia a jej odbor entomológia sa stali jeho veľkou láskou po celý život. Tento obrovský záujem o prírodu priviedol Jozefa Laca k aktívnej práci v rôznych spolkoch a prírodovedeckých organizáciách. V rokoch 1909 – 1911 zastával funkciu zástupcu tajomníka Prírodovedného spolku župy Trenčianskej a v rokoch 1914 – 1915 bol členom výboru Muzeálneho spolku župy Trenčianskej.
Počas svojho pôsobenia v Bratislave sa snažil o ustanovenie Spoločnosti slovenského vlastivedného múzea, čo sa mu ako jednému zo zakladateľov aj podarilo. Od roku 1923 aktívne pracoval v prírodovednom odbore Spoločnosti Slovenského vlastivedného Múzea v Bratislave, kde od roku 1924 až do roku 1928 bol jeho predsedom. Neskôr ho múzeum poctilo hodnosťou čestného člena, čo bolo vo vtedajšom období veľmi veľkou poctou.
Od roku 1930 bol členom Československej spoločnosti entomologickej. V rokoch 1921 až 1930 bol za Česko-Slovensko uvádzaný v Entomologen Adressbuch A. Hoffmanna vo Viedni.
V entomológii sa Jozef Laco venoval hlavne štúdiu chrobákov. Ich zberom sa zaoberal už počas štúdia na gymnáziu v Trenčíne, kde bol jeho učiteľom známy prírodovedec profesor Arthur Petrogalli (1850 – 1894). Počas svojej práce notára v Bolešove – Piechove sa naplno začal venovať systematickému výskumu chrobákov. Tu začala vznikať jeho rozsiahla zbierka chrobákov, ktorej sa venoval celý život a neustále ju doplňoval.
Jeho pôvodná zbierka pozostávala z asi 25 000 exemplárov chrobákov, pričom obsahovala asi 5521 druhov a foriem. Časť tejto zbierky venoval Zemědelskému múzeu v Bratislave a väčšiu časť do entomologických zbierok Slovenského vlastivedného múzea v Bratislave. Táto zbierka Jozefa Laca reprezentovala v tom čase takmer úplnú entomofaunu chrobákov Slovenska a obsahovala i druhy z Maďarska, Bulharska, Juhoslávie a Talianska, teda všetkých oblastí, kde Jozef Laco prevádzal svoje zbery hmyzu.
Faunistický prieskum, ako i zbery a rôzne exkurzie prevádzal na mnohých lokalitách po celom Slovensku, ale i v zahraničí. Predovšetkým preskúmal širokú oblasť okolia Bolešova, Trenčína, Bratislavy a horské oblasti Malých a Bielych Karpát, Malej Fatry a Nízkych a Vysokých Tatier. Svoj zbierkový materiál doplňoval i zo zahraničných exkurzií, predovšetkým z oblasti Maďarska (okolie Šoprone, 1925), Talianska (okolie Riccione, 1927), Juhoslávie (okolie Dubrovníku, 1928), Bulharska (okolie Varny, 1929).
Jozef Laco na základe svojich entomologických výskumov publikoval niekoľko faunistických prác, v ktorých mnohými údajmi o výskyte chrobákov prispieval i druhým entomológom. Najviac údajov o výskyte niektorých druhov chrobákov poskytol MUDr. Karolovi Brančíkovi pre zoznamy chrobákov Trenčianskej župy, ktoré Karol Brančík v rokoch 1878 – 1910 postupne publikoval v Ročenkách Prírodovedného spolku župy Trenčianskej.
Entomologická zbierka Jozefa Laca je dnes uložená v Prírodovednom ústave Slovenského národného múzea v Bratislave.
Literárna činnosť
Jozef Laco bol aj literárne činný. Okrem faunistických prác venoval tiež pozornosť i taxonómii coleopter, z ktorých hlavne z územia Slovenska popísal niekoľko nových taxónov. Venoval sa aj systematike, najmä výskumu variability u niektorých druhov chrobákov, pričom sa pokúsil tiež o odborné názvoslovie.
Svoje práce uverejňoval v ústrednom entomologickom časopise „Rovartani lapok“, ale aj v Sborníku Prírodovedného odboru Slovenského vlastivedného múzea v Bratislave. Celkove Jozef Laco publikoval z entomológie 8 prác. V rokoch 1906 – 1915 to boli prevažne opisy nových variet a aberácií, ako i niekoľko faunistických príspevkov prevažne z Trenčianskej oblasti.
V roku 1931 zhrnul v samostatnom príspevku svoje doplnky k Fleischerovmu „Seznamu brouků Československé republiky“, ktoré vydal pod názvom: „Addimenta ad enumerationem Coleopterum faunae Čechoslovakiae edita a Domino dr. Antonio Fleischer ex Brno“. Tu publikoval doplnky fauny Trenčína, Bratislavy ale i z iných území Slovenska a Podkarpatskej oblasti.
Chrobákoveda
Najzaujímavejšou prácou Jozefa Laca je súkromne vydaný spis: „Chrobákoveda“, ktorý bol vydaný v Bratislave v roku 1928. V tejto práci je komplexne zhrnutých niekoľko prác, ktoré vznikli v rozmedzí rokov 1919 – 1928. Ide o súbor prác (prevzal sem i práce publikované v predchádzajúcich obdobiach), ktoré môžeme rozdeliť do troch tematických okruhov. Prvá časť je jeho prínosom k tvorbe slovenského odborného názvoslovia, druhá podáva výsledky taxonomických štúdií a tretia obsahuje výsledky jeho faunistickej práce. Podľa názoru renomovaného odborníka † RNDr. Iľju Okáliho by „Chrobákoveda“ zaslúžila podrobnejšie vyhodnotenie a zrovnanie s jeho publikovanými prácami, prípadne kritickú reedíciu niektorých jej častí (najmä faunistických). Tieto zoznamy nevyšli oficiálne v tlačí, ale iba v obmedzenom náklade bolo litograficky rozmnožených niekoľko exemplárov, ktoré venoval niekoľkým entomológom na Slovensku. [Jeden exemplár venoval autor osobne i Matici slovenskej v Martine]
Priatelia
Okrem MUDr. Karola Brančíka bol Jozef Laco tiež vo veľmi dobrom vzťahu i s inými entomológmi a vedcami zo Slovenska, napr. lepidopterológom JUDr. Eugenom Pažickým (Dr. Jenö Pazsiczky), botanikom, etnografom a archeológom Dr. Jozefom Ľudovítom Holubym, dipterológom Rudolfom Čepelákom a geológom Dionýzom Štúrom. Veľa priateľov mal tiež z Česka, napr.: Jan Roubal, Antonín Fleischer, František Rambousek a iní. Veľa materiálu (i zahraničného) takto získal výmenou práve od týchto zberateľov.
Psammoecus lacoi a Rosalia alpina ab. lacoi
Na počesť Jozefa Laca pomenoval významný slovenský entomológ – coleopterológ Dr. Jan Roubal (1880 – 1971) nový druh chrobáka z čeľade plocháčovitých (Cucujidae) Psammoecus lacoi Roubal, 1929 a Henri Testout (1884 – 1950) aberáciu fuzáča alpského Rosalia alpina L., ab. lacoi Testout, 1935.
V neskoršom období sa Jozef Laco začal venovať i otázke škodlivosti a úžitkovosti hmyzu, čo ho priviedlo k výraznejšej spolupráci s vtedajším Zemedelským múzeom. Tieto svoje poznatky a skúsenosti spracoval v rukopisnom diele: „Škodci a ochranci z ríše zviereny a škodlivý a osožný hmyz Európy, poťažne Strednej Európy a Československa“. Táto jeho práca sa však stratila.
Od roku 1935 bol Jozef Laco na odpočinku, kde väčšinu času trávil v Bratislave. Odtiaľto robil zberateľské exkurzie do okolia Bratislavy, ale tiež veľmi často navštevoval i „svoj rodný“ Trenčiansky kraj, dokiaľ mu to dovolil zdravotný stav, lebo posledné roky bol už značne chorľavý.
Po svojom odchode do dôchodku sa Jozef Laco okrem entomológie venoval i botanike, hlavne štúdiu liečivých rastlín na vedeckom základe. Koncom svojho plodného života sa postupne plne preorientoval na štúdium tejto problematiky. Intenzívne študoval odbornú literatúru a sám zhromaždil obrovské množstvo informácií o účinkoch liečivých rastlín na rôzne choroby.
Vypracoval i množstvo receptov na základe svojich pozorovaní, ako i vedomostí a poznatkov iných autorov z odboru fytoterapie. Dosť značne sa venoval práve otázkam liečby rakoviny za použitia liečivých rastlín. Vypracoval jedinečné a vedecké dielo, ktoré popisovalo vyše 1000 druhov rastlín a ich použitie k liečbe. Svoju prácu ponúkol na odborné posúdenie, ale zostala iba v rukopise a tieto rukopisné poznámky sa tiež stratili.
Jozef Laco zomrel 1. 9.1941 v Dolnej Súči, v okrese Trenčín počas pobytu u svojho syna Ladislava Štefana Laca, ktorý tam pôsobil ako rímskokatolícky kňaz. Mal 69 rokov. Pochovaný je spoločne so svojim synom na starom cintoríne vedľa kostola v Dolnej Súči.
V jeho rodisku v Nemšovej – Ľuborči mu bola odhalená krajanmi 20. 4. 1997 pri príležitosti jeho 125. výročia narodenia pamätná tabuľa.
Gmina Chorkówka
Gmina Chorkówka je vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Má rozlohu 77,75 km² a žije tu 13158 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 169,23 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Krosno.
Podanie (sieťové hry)
upright|right|thumb|Podanie v tenise
Podanie alebo servis alebo serv je v sieťových hrách (bedminton, volejbal, tenis, stolný tenis, nohejbal a squash) uvedenie lopty do hry, spôsobom predpísaným pravidlami.
Podanie
Podanie môže byť:
Martin Kuruc
JUDr. Ing. Martin Kuruc (* 6. jún 1974, Bratislava) je bývalým poslancom zastupiteľstva Bratislavského samosprávneho kraja a bývalým poslancom NR SR, pôvodne za SDKÚ-DS, neskôr po vylúčení zo strany pôsobil ako nezávislý poslanec. Vo voľbách do NRSR v marci 2012 kandidoval na kandidátke STRANA +1 HLAS na 4. mieste. Od roku 2014 pôsobí ako starosta mestskej časti Bratislava-Vrakuňa.
Hamilton
Hamilton môže byť:
Florencia (provincia)
Florencia je provincia v talianskom regióne Toskánsko. Jej hlavným mestom je mesto Florencia.
Violaines
Violaines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Głowno
Głowno je mesto v Poľsku v Lodžskom vojvodstve v okrese Powiat zgierski v rovnomennej gmine.
Žije tu 15030 obyvateľov (30.6.2007).
Danny DeVito
Danny DeVito (* 17. november 1944, Neptune, New Jersey, USA) je americký filmový herec, režisér a na Oscara nominovaný filmový producent známy svojou malou postavou (152 cm). Narodil sa ako Daniel Michael DeVito v malom americkom štáte New Jersey. Jeho rodičia sú taliansko-americkí katolíci. Vyštudoval vysokú školu v Asbury Parku.
DeVito sa stal slávnym v Spojených štátoch vďaka hodnovernému portrétu svojej televíznej postavy „Louie De Palmy“ v populárnej ABC / NBC televíznej sérii – Taxi (1978–1983). Pretože však tento sitcom nebol široko distribuovaný do zahraničia, vo väčšine ostatných krajín je známy primárne svojou prácou na celovečerných filmoch.
DJ SS
Leroy Small (* 27. august 1970, Leicester, Anglicko), viac známy ako DJ SS, je anglický drum and bassový DJ a hudobný producent. Jeho meno "SS" je skratkou zo slova Scratchenstein, ktoré používal ako umelecké meno v časoch, keď bol hip-hopový DJ.
Pôvodne bol break dancerom a začiatkom 80. rokov začal hrať electro hudbu. V roku 1988 sa však preorientoval na produkciu v žánroch acid house, hardcore, breakbeat a nakoniec na žáner drum and bass. Jeho najväčší hit je skladba „The Lighter“ z roku 2002, ktorá dosiahla 63. miesto v rebríčku UK Singles Chart. Takisto zremixoval skladbu „No Good (Start the Dance)“ od skupiny The Prodigy.
DJ SS je tiež zakladateľom hudobného vydavateľstva Formation Records.
Denis Istomin
Denis Istomin (* 7. september 1986) je súčasný uzbecký profesionálny tenista. Dňa 19.1.2017 porazil Novaka Djokovica v druhom kole Australian Open ako 117 hráč rebríčka.
Désaignes
Désaignes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Désaignes má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Kamieńsk
Kamieńsk je mesto v Poľsku v Lodžskom vojvodstve v okrese Powiat radomszczański v rovnomennej gmine.
Žije tu 2 852 obyvateľov (30. 6. 2007).
Hindúkuš
Je dlhá 800 km, najvyšší vrch je Tirič Mír. Sú tu ľadovce, časté zemetrasenia. Západná časť je nižšia s reliéfom alpského typu; východná časť je plošina so samostatnými ostrými a nedostupnými ľadovcovými štítmi nad
Žijú tu Afganci, Kafíri a Tadžici.
Volej (tenis)
right|thumb|Tim Henman pri hraní voleja
Volej v tenise je úder, pri ktorom hráč udrie loptičku ešte predtým, než dopadne na zem. Zvykne sa hrať, keď loptička smeruje priamo na telo hráča, alebo keď hráč stojí v kurte a bod, kde by loptička dopadla, je za ním.
Základným cieľom voleja je ísť do ofenzívy a skrátiť súperovi čas na reagovanie, pretože súper má omnoho menej času odohrať loptu zahranú z voleja ako klasicky z odrazu zo zeme. Ďalšou výhodou je eliminácia možnosti zlého odrazu z nerovného povrchu na trávnatých povrchoch. Okrem toho prítomnosť pri sieti zabezpečuje väčšie možnosti uhla na zahratie loptičky na súperov kurt. Hráč ale musí mať rýchle reflexy, čo si vyžaduje dobrú koordináciu ruky a oka. Hráč musí byť tiež pripravený reagovať na protiúdery od súpera.
Saint-Jean-la-Fouillouse
Saint-Jean-la-Fouillouse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vnútorné trenie
Tekutina s väčším vnútorným trením tečie pomalšie. Na teleso pohybujúce sa v tekutine s väčším vnútorným trením pôsobí väčšia odporová sila.
Skutočné kvapaliny sa od ideálnej kvapaliny líšia tým, že u nich pri prúdení dochádza k premene časti kinetickej energie jednotlivých častíc kvapaliny na tepelnú energiu. Dochádza teda k premene kinetickej energie usporiadaného pohybu na kinetickú energiu neusporiadaného pohybu. Kvapaliny s vnútorným trením sa označujú ako viskózne kvapaliny (väzké).
Názov vnútorné trenie vychádza zo skutočnosti, že tento jav je podobný treniu pri pohybe tuhých telies. U viskóznych kvapalín však k tomuto treniu dochádza vo vnútri kvapalín a nie na povrchu.
Vnútorné trenie sa vyskytuje nielen v tekutinách, ale aj v tuhých látkach, kde spôsobuje napríklad zmenu elastických vlastností látky. Napr. vnútorné trenie v pružine, na ktorú nepôsobí žiadny odpor prostredia (mala by teda kmitať netlmene), spôsobí tlmené oscilácie (útlm) a postupné ukončenie jej kmitov.
Fyzikálna veličina charakterizujúce vnútorné trenie sa nazýva viskozita. V mnohých prípadoch je pod označením vnútorným trením chápaná práve viskozita.
Oto Nevický
RNDr. Oto Nevický (* 30. máj 1963, Trenčín) je generálnym sekretárom Asociácie zamestnávateľských zväzov a združení Slovenskej republiky. Oto Nevický je ženatý, s manželkou Silviou majú dcéry Denisu a Moniku.
Čiernohorská republika
Čiernohorská republika alebo (jazykovo menej vhodne) Republika Čierna Hora (po srbsky Republika Crna Gora) môže byť:
Veľký Slivník
Veľký Slivník je obec na Slovensku v okrese Prešov.
Slávičie údolie (ulica)
náhľad|Slávičie údolie
Slávičie údolie je ulicou na západnej strane kopca Machnáč v Bratislave. Administratívne patrí pod Staré Mesto. Nachádzajú sa tu najmä luxusné rezidencie. Nadväzuje na lokality Palisády a Slavín, kde sú umiestnené veľvyslanectvá a zastupiteľské úrady. Býva tu veľa diplomatov a zamestnancov zahraničných firiem.
Mimo tejto lokality a ulice Slávičie údolie sa nachádza Cintorín Slávičie údolie, ktorý však svojou polohou patrí do Mlynskej doliny a tým i do katastra Bratislava IV, Karlova Ves.
Benedikt (prvé meno)
Benedikt je krstné meno. Vzniklo z latinského benedictus „blahoslavený, požehnaný“. Meniny na Slovensku má 22. marca. Slovenská podoba mena je Beňadik.
Pápeži a protipápeži
V dejinách rímskokatolíckej cirkvi nosilo toto meno pätnásť pápežov a štyria protipápeži. Je zo všetkých pápežských mien (spolu s Gregorom) druhé najpoužívanejšie:
TSV 1860 München
TSV 1860 München, celým menom Turn- und Sportverein München von 1860 e. V, slovensky TSV 1860 Mníchov je futbalový klub z nemeckého mesta Mníchov. V sezóne 2017–18 hrá 4. nemeckú futbalovú súťaž v bavorskom regióne (Regionalliga Bayern).
História
Začiatky športového oddielu siahajú až do roku 1848. Avšak pre zložitú situáciu v Európe bol klub kvôli údajným "republikánskym" aktivitám zakázaný bavorskou monarchiou. Až v roku 1860 sa podarilo klub oficiálne obnoviť. Nasledovalo zlúčenie s viacerými miestnymi športovými oddielmi a v roku 1860 začal klub pôsobiť pod menom Turnverein München. Futbalový oddiel bol vytvorený v roku 1899. V roku 1919 sa klub premenoval na TSV München 1860.
Prvú Bundesligu hral klub naposledy v sezóne 2003–04, kedy však skončil na 17. mieste a vypadol. Od tej doby hral v druhej najvyššej nemeckej súťaži. V sezóne 2016–17 skončil tím na 16. mieste a z 2. Bundesligy vypadol. Zároveň nezískal licenciu do 3. Bundesligy kvôli neochote investora Hassana Ismaika zaplatiť potrebné poplatky. V sezóne 2017–18 sa preto TSV 1860 Mníchov prvýkrát vo svojej histórii ocitol v štvrtej lige.
Športové úspechy
Prvá nemecká liga
Nemecký pohár
Pohár víťazov pohárov
Externé odkazy
Oficiálna webová stránka
Stroh
Stroh je značka alkoholického nápoja s rumovou arómou, ktorý sa vyrába v Rakúsku od roku 1832. Pomenovaný je podľa zakladateľa značky, ktorým bol Sebastian Stroh.
Obsahuje vysoký podiel alkoholu a predáva sa v troch verziách
Národný ústav reumatických chorôb
História
Ústav bol založený v roku 1952 ako samostatné zdravotnícke zariadenie zamerané na výskumnú činnosť v zdravotníctve. Neskôr sa prebudoval na zariadenie klinického charakteru, od 1. marca 1953 ako detašované pracovisko Výzkumného ústavu chorob revmatickych v Prahe - pobočka Piešťany.
V roku 1964 bol Ministerstvom zdravotníctva SSR zriadený Výskumný ústav reumatických chorôb. V roku 2001 bol zriadený Ministerstvom zdravotníctva SR Vysokošpecializovaný odborný ústav reumatických chorôb na báze verejnoprospešnej neziskovej organizácie. Od 1. júna 2002 premenovaný na Národný ústav reumatických chorôb Piešťany.
Súčasným generálnym riaditeľom je MUDr. Milan Derco.