cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hovoriaci vták
Proces
Dvoma skupinami vtákov, ktoré sú schopné napodobniť ľudskú reč sú spevavce a papagájotvaré, no učenie ľudskej reči je možné aj u škorcov. Doma chované vtáky môžu od majiteľa naučiť rozprávať napodobňovaním ich hlasu. Ak sa tieto vtáky vrátia späť k divým vtákom, môžu tieto v rámci socializácie tiež začať napodobňovať nové zvuky. Tento jav bol pozorovaný vo verejných parkoch v austrálskom meste Sydney, kde divoké papagáje bežne vyslovujú frázy ako „Ahoj miláčik!“ a „Čo sa deje?“ Napodobňovanie ľudskej reči sa neobmedzuje iba na vtáky v zajatí. Divoké austrálske straky, lýrochvosty a šiatorníky, ktoré sú v kontakte s ľuďmi, no zostávajú na slobode, môžu napriek tomu, že sú v podstate divožijúce, napodobňovať zvuky pochádzajúce z ľudskej civilizácie, či ľudskú reč.
Papagáje
Napodobňovať reč môže viac druhov papagájov. Môže to byť napríklad austrálsky papagáj ladniak krátkochvostý (Eclectus roratus), ale iba v prípade, ak sa s ním jeho majiteľ zaoberá od útleho veku. Africký papagáj, agapornis tmavokrídly (Agapornis taranta). vie tiež rozprávať, ak je trénovaný od mláďaťa, no o kompetentnej reči u nich môžme hovoriť len málokedy. Za schopnejších hovorcov sú považované juhoamerické ary.
Papagájec (Andulka)
Najobľúbenejší doma chovaný papagájec, známy skôr ako andulka (Melopsittacus undulatus), je populárny druh hovoriacich vtákov. Má schopnosť nadobudnúť veľkú slovnú zásobu, nie je náročný na starostlivosť a má dobre socializované správanie. Medzi rokmi 1954 až 1962 žila andulka menom Sparkie Williams, ktorá poskytla inšpiráciu pre operu od Michaela Nymana a Carsten Nicolai. Opera bola uvedená v Berlíne v marci 2009. Sparkie mal repertoár reči s 531 slovami, 383 vetami a ôsmimi detskými riekankami. Po propagácii reklamnej kampane pre Capernovo vtáčie semeno a po vydaní nahrávky na gramofónovej platni singlového formátu, z ktorej sa predalo 20-tisíc výliskov sa Sparkie stal sa národnou celebritou. Po smrti bol vypchatý a vystavený v Hancockovom múzeu v Newcastle. V roku 1995 bol iný papagájec menom Puck bol zapísaný do Guinnessovej knihy rekordov potom, ako bola u neho zdokumentovaná najväčšia slovná zásoba zo všetkých hovoriacich vtákov na svete: mal naučených 1728 slov.
Amazoňany
Medzi papagáje, ktoré vedia napodobňovať reč patrí väčšina druhov juho/stredoamerických papagájov z rodu Amazona. Sú to napríklad amazoňan žltohlavý (Amazona oratrix), amazoňan štvorfarebný (Amazona ochrocephala), amazoňan žltotylý (Amazona auropalliata), amazoňan modročelý (Amazona aestiva), amazoňan bieločelý (Amazona albifrons), amazoňan fialovohlavý (Amazona finschi), amazoňan kurika (Amazona amazonica), amazoňan panamský (Amazona ochrocephala panamensis) and amazoňan džungľový (Amazona farinosa). Je u nich tendencia spájať zvuky so vzťahmi vo väčšej miere ako ako je to u afrického papagája sivého, žaka.
Papagáj sivý
Papagáje sivé (Psittacus erithacus), prezývané aj „žako“ sú pre svoje pokročilé kognitívne schopnosti, ako aj pre svoju schopnosť rozprávať obzvlášť známe. Existujú dva bežne chované druhy, z ktorých papagáj papagáj sivý libérijský, Timneh (Psittacus timneh), má tendenciu učiť sa hovoriť v mladšom veku ako Papagáj sivý konžský (Psittacus erithacus). V domácnosti chované papagáje sivé, konžské, sa môžu síce naučiť rozprávať už počas prvého roku života, no vo väčšine prípadov svoje prvé slovo vyslovia až vo veku 12–18 mesiacov. Papagáje sivé, libérijské (Timneh) vo všeobecnosti začínajú hovoriť skôr, niektoré až na konci prvého roku života.
Kakadu
Najrozšírenejší druh voľne žijúceho austrálskeho papagája, kakadu ružový (Eolophus roseicapilla), je schopný rozprávať, no nie tak dobre, ako iné druhy papagájov. Na učenie reči sú pri tomto druhu údajne viac nadaní samci, než samice. Kakadu žltochochlatý (Cacatua sulphurea) je z hľadiska schopnosti učenia reči hodnotený ako celkom dobrý. ďalší veľmi rozšírený papagáj z tohto rodu, kakadu tenkozobý sa vyznačuje schopnosťou „veľmi zreteľne“ napodobňovať reč.
Ďalšie papagáje
Juhoamerický papagáj, mních zelený (Myiopsitta monachus), má tiež schopnosť napodobňovať reč.
Škorcovité
Aj na našom území bežne sa vyskytujúce škorce obyčajné (Sturnus vulgaris), sú známe svojou tendenciou imitovať okolité zvuky, pričom je bežné, že dokážu napodobniť aj ľudskú reč. Nebýva výnimkou, že ich reč je niekedy natoľko dokonalá, že nezainteresovaný človek v ich blízkosti márne hľadá osobu, ktorú práve počul hovoriť. Medzi výrazne talentovaných a celosvetovo uznávaných imitátorov ľudskej reči patrí tropický zástupca rodu Gracula z čeľade škorcovitých, Beo posvätný (Gracula religiosa). Pre túto jeho vlastnosť býva tento druh škorcovitého vtáka rozšírený ako domáci miláčik chovaný v klietke.
Drozdy
Medzi spevavcami sú výraznými napodobňovateľmi zvukov aj drozdy. Na americkom kontinente žije nie veľmi vzhľadovo výrazný drozd severný, ktorý dostal vedecké pomenovanie Mimus polyglottos. Tento latinský názov sa prekladá ako „drozd mnohojazyčný“. Vychádza z vlastnosti, tendencie správania tohto druhu napodobňovať, či preberať od svojho okolia zvuky, pričom nie je výnimkou, že preberie do tohto spektra zvukov aj ľudskú reč.
Krkavcovité
Aj v rode krkavcovitých existuje viacero druhov, ktoré majú schopnosť napodobňovania ľudskej reči. Môžu byť medzi nimi havrany, krkavce, ale aj vrany, či kavky. Najviac rečovo nadaných jedincov tohto druhu nachádzame v zajatiach v zoologických záhradách, no aj v divej prírode sa môžu vyskytnúť kŕdle, ktoré majú svoju komunikáciu ovplyvnenú zvukmi, ktoré prebrali pri socializácii jedincov uletených zo zajatia.
Austrálska straka
Druh spevavca nazvaný aj austrálska straka (Gymnorhina tibicen) je stredne veľký strakatý, čiernobiely vták tvarom tela pripomínajúci vranu, ktorý je pôvodom z Austrálie a južnej Novej Guiney. Vo svojej domovskej krajine patrí tento druh medzi najviac uznávaných spevavcov. Jeho hlasový prejav má rozsah štyroch oktáv a dokáže napodobňovať zvuky viac ako 35 pôvodných a aj introdukovaných druhov vtákov, ako aj iné živočíchy, aj domestikované, ako sú psy a kone. Je známe, že tento vták napodobňuje aj zvuky okolitého prostredia, vrátane zvukov vydávaných zásahovými vozidlami počas požiarov v Novom Južnom Walese. Pokiaľ tieto vtáky žijú v blízkosti ľudských obydlí, bežne napodobňujú aj ľudskú reč. Od mlada ručne odchovaný jedinec dokáže cielene napodobňovať ľudskú reč vrátane slov a celých viet.
Lýrochvosty
K rodu lýrochvostov (Menura) patria dva žijúce druhov austrálskych spevavých vtákov: lýrochvost nádherný (Menura novaehollandiae) a lýrochvost Albertov (Menura alberti). Tieto spevavce majú vynikajúcu schopnosť napodobňovať prírodné a umelé zvuky preberané z ich prostredia vrátane tých, ktoré vznikajú v ľudských obidliach. Lýrochvosty majú v spevnom ústrojenstve tri svaly, zatiaľ čo väčšina ostatných spevavcov má štyri. Môže to byť dôvod, preto, aby bol tento druh vtákov v imitácii flexibilnejším. Lýrochvosty s veľkou vernosťou vykresľujú jednotlivé spevy iných vtákov, ale aj zvukové ruchy, akým je napríklad hluk vzlietajúcich kŕdľov vtákov, no napodobňujú aj iné zvieratá, ako sú koaly, či pes dingo. Lýrochvosty napodobnia takmer akýkoľvek zvuk. Boli zaznamenané prípady, že napodobňovali ľudské zvuky, ako napríklad píšťaľku, cirkulár, motorové píly, motory a alarmy automobilov, požiarne hlásiče, výstrely z pušiek, uzávierky kamier, štekanie psov, plačúce deti, hudbu, vyzváňacie tóny mobilných telefónov, ale aj aj ľudský hlas. Napriek tomu, že sa o ich napodobňovaní ľudských zvukov hovorí veľa nie je ich pomer až tak vysoký. Ide skôr o prípady doma chovaných jedincov. Lýrochvosty sú skôr orientovaní na napodobňovanie zvukových efektov, aké môžme počuť z videohier, či v niektorých filmoch, ale aj zvuky nástrojov pri interpretácii hudobných skladieb.
V štúdii porovnávajúcej sonogramy zvukov lýrochvostov a austrálskych strák počas napodobňovania zvukov ich autor uviedol, že napodobňovanie lýrochvosta bolo skôr „impresionistické“, zatiaľ čo u austrálskej straky bolo viac „realistické“.
Funkčné dôvody rozprávania u vtákov
Teórií na funkčný dôvod vzniku zvukového napodobňovania je niekoľko. Nie sú však konkrétnym vysvetlením, prečo u vtákov vzniká snaha o napodobnenie akurát ľudskej reči. Niekoľko teórií platí len pre niektoré druhy, môžu byť kvôli sociálnej štruktúre, biotopu a ekológii správania.
Chybné kopírovanie
Panuje vedecký názor, že (všeobecná) imitácia zvukov, ktoré nesúvisia s vtákmi je v skutočnosti iba chybným pokusom, omylom jedincov o kopírovanie druhovo špecifických volaní.
Rozpoznávanie svojich kŕdľov
V prírode sa v kŕdľoch papagájov vyskytujú zreteľné miestne sociálne dialekty. Výskum naznačuje, že ich papagáje používajú na odlíšenie svojich známych členov svojho kŕdľa od neznámych vtákov iných cudzích kŕdľov vlastného druhu. Vtáky reagujú viac na vokalizácie, ktoré sú im známe, a jednotlivcov, ktorí majú iné zvukové dialekty ignorujú. Vtáky chované v zajatí preto môžu byť motivované napodobňovať ľudí, najmä ich majiteľov, aby si získali súhlas stať sa členom rodiny (kŕdľa). Ak počujú slovo alebo frázu opakovane, môžu si to interpretovať ako vokalizáciu odlišnú od svojho stavu v kŕdli. Potom sa pokúsia vokalizáciu naučiť, aby si udržali členstvo v tomto kŕdli. Ak sa na papagája nereaguje, keď škrieka v prirodzenej vokalizácii papagája, ale dostane pozornosť alebo jedlo, keď napodobňuje ľudskú reč, má ďalšiu motiváciu opakovať ľudské slová a frázy.
Sexuálny výber pri väčšom repertoári
Jedným zo zdôvodnení funkcie napodobňovania zvukov je snaha o zvýšenie reprodukčného úspechu. Napríklad samec lýrochvosta zdobí, rozširuje svoju atraktivitu (vábenie) o mnohé rôzne prebrané zvuky, často spevom iných vtákov z blízkosti, ale môže preberať aj iné zvuky, ako sú klaksóny, motorové píly a štekajúce psy.
Ochrana pred predátormi
Všeobecne napodobňovanie zvukov môže pomôcť vtákovi zabrániť v obťažovaní seba alebo svojho potomstva. Napríklad austrálska straka chráni svoje hniezdo s mláďatami napodobňovaním zvukov, ktoré bežne vydávajú lokálne druhy sov.
Sluchová mapa
Vtáky sa neriadia čuchom, takže nedokážu značkovať svoje teritórium tak, ako to robievajú cicavce. Preto niektoré vtáky, napríklad zmienená austrálska straka, napodobňujú iba tie zvuky, ktoré počujú, keď sú na svojom území. Týmto si tieto vtáky so, ktoré majú zložitejšiu sociálnu organizáciu doplnia vizuálnu mapu zvukovou mapou svojho teritória. Tento proces introdukcie charakteristických zvukov vtákom zľahčuje práve napodobňovanie.
Kontroverzia o poznávaní
O tom, či u papagájov ide pri používaní reči o komunikáciu, alebo len o napodobňovanie počutého vznikajú spory u odbornej verejnosti. Polemizuje sa o tom, či sú papagáje schopné používať jazyk, alebo iba napodobňujú to, čo počujú. Praktickým príkladom, ktorý zmenil mienku na túto tému je prípad tridsať rokov trvajúcej štúdie, ktorú robila s papagájmi počas svojej práce na viacerých amerických univerzitách profesorka a lektorka Irene Pepperbergová. Jej séria s papagájom sivým menom Alex a ďalšími papagájmi, ktorá bežala pri viacerých príležitostiach verejne aj na mnohých televíznych kanáloch, naznačila, že tieto papagáje sú schopné zmysluplne používať slová v jazykom komunikovaných úlohách.
Niektorí členovia vedeckej komunity sú voči Pepperbergovej zisteniam skeptickí a poukazujú na Alexovu komunikáciu ako na výsledok operatívneho podmieňovania. Kritici poukazujú na prípad Clever Hansa, koňa, o ktorom majiteľ tvrdil, že sa dokáže počítať, ale on namiesto toho v skutočnosti vnímal jemné majiteľove pokyny. V inom prípade sa predpokladalo, že sa pri šimpanzovi menom Nim Chimpsky používal ku komonukácii jazyk, no diskusia bola aj o tom, či len nenapodobňoval svojho učiteľa. Dr. Herbert Terrace, ktorý pracoval s Nimom Chimpskym, si myslí, že Alex vykonával pokyny skôr naučením naspamäť ako s podporou jazyka. Nazýva Alexove reakcie „komplexným diskriminačným výkonom“ a dodáva, že v každej situácii „existuje jeho vonkajšia stimulácia“. Alexovi priaznivci však spomínajú, že tento papagáj bol schopný hovoriť a vystupovať pre kohokoľvek, kto sa zapojil do projektu, a to aj pre úplne cudzích ľudí, ktorí zaznamenávali svoje zistenia bez asistencie a pri prvom kontakte s vtákom. Tento poznatok sťažuje argumentáciu učenia sa učiteľom a operačným podmieňovaním. Vedci vo Francúzsku a v Česku zaznamenali určitý úspech aj pri výučbe papagájov šedých pri označovaní predmetov referenčným spôsobom ľudským jazykom. A to aj keď používali inú metodiku výučby ako Pepperberg - čo sa ukázalo ako neúčinné v prípade konkrétnych vtákov v krajine..
Problém spiacej krásavice
Problém spiacej krásavice je problém z teórie rozhodovania.
Tento problém bol prvýkrát formulovaný Arnoldom Zuboffom (publikované v "One Self: The Logic of Experience" ). Označenie Problém spiacej krásavice (The sleeping beauty problem) bolo prvýkrát použité v internetovej diskusii v Usenet newsgroupe rec.puzzles v roku 1999.
Problém
Spiaca krásavica sa zúčastní experimentu, kde jej povedia tieto pravidlá: V nedeľu ju umelo uspia. Podľa hodu mincou ju buď jedenkrát alebo dvakrát zobudia, spýtajú sa otázku a dajú jej liek, po ktorom na toto zobudenie zabudne. Experimentátori si hodia férovou mincou, ktorá rozhodne, ako bude prebiehať experiment. Ak padne hlava, spiacu krásavicu zobudia iba raz v pondelok. Ak padne znak, tak ju zobudia aj v pondelok aj v utorok. Bez ohľadu na mincu, spiaca krásavica je zobudená v stredu a bez ďalšej otázky sa experiment skončí.
Vždy, keď spiacej krásavici položia otázku, tak nebude vedieť, aký je vtedy deň a ani nebude vedieť získať žiadnu informáciu o tom, či už bola zobudená predtým, alebo nie. Otázka, ktorá jej vždy bude položená, znie: "Aká je miera tvojho presvedčenia, že na minci padla hlava?"
Riešenie
Neexistuje univerzálne akceptované riešenie.
Pozícia 1/3
Toto je pozícia, ktorá sa zhruba zakladá na nasledovnej interpretácii: Ak si tipnem, hocikedy, keď ma zobudia, že padol znak, tak pri opakovaní experimentu, budem mať pravdu priemerne 2/3 krát.
Pozícia 1/2
Keďže pred začatím experimentu vyplýva z definície férovej mince, že číslo padne 50% krát, a spiaca krásavica nedostala počas experimentu, žiadne dodatočné informácie, ktoré by mohli toto zmeniť, takže ani jej miera presvedčenia, by sa nemala zmeniť.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji žien 1999
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v pozemnom hokeji žien 1999 bola kontinentálna kvalifikácia v pozemnom hokeji žien, ktorú organizovala Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Zúčastnilo sa jej rekordných 15 európskych družstiev, ktoré súťažili o 6 postupových miest na finálový turnaj. Kvalifikácia sa uskutočnila od 5. do 27. júla 1998.
Priamy postup
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 5 družstiev z Majstrovstiev Európy 1995:
Veľké Ostré
Veľké Ostré môže byť:
Les Adrets-de-l’Estérel
Les Adrets-de-l’Estérel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Goux-les-Usiers
Goux-les-Usiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kevin James
Kevin James (* 26. apríl 1965, Mineola, New York, USA) je americký komik, herec, scenárista a filmový producent. Hrá v sitcomoch a filmových komédiách.
Životopis
Narodil sa v Mineole v štáte New York, väčšinu detstva ale strávil v Stony Brook na Long Islande. Po absolvovaní strednej školy Ward Melville High School nedokončil štúdium na univerzite. S herectvom začínal v komunitnom divadle, potom vystupoval ako stand-up komik v kluboch. Koncom deväťdesiatych rokov 20. storočia získal menšiu rolu v sitcome Raymonda má každý rád. V roku 1998 už nasledovala hlavná rola v sitcome Dvaja z Queensu, ku ktorému písal aj scenáre a podieľal sa na jeho produkcii. Vo filme sa po prvýkrát objavil v romantickej komédii Hitch: Liek pre moderného muža (2005), v priebehu ďalších rokov si zahral napríklad v komédiách Keď si Chuck bral Larryho (2007), Poliš z obchoďáku (2009), Ošetrovateľ (2011) a sci-fi komédii Pixels (2015).
Komsomoľskij-na-Amure aviacionnyj zavod imeni J. A. Gagarina
Komsomoľskij-na-Amure aviacionnyj zavod imeni J. A. Gagarina (skratka: ; doslova: Komsomoľskoamurský letecký závod J. A. Gagarina) je ruská letecká továreň spoločnosti Suchoj v Komsomoľsku na Amure. Pomenovaná je po kozmonautovi Jurijovi Gagarinovi.
V súčasnosti sa závod zúčastňuje troch prioritných programov spoločnosti: vývoja a výroby viacúčelových stíhačiek Su-35, stíhačiek piatej generácie Su-57 a dopravného lietadla pre regionálne linky Suchoj Superjet 100. Vyrába jedno aj dvojmiestne modifikácie lietadiel rodín Su-27 a Su-30, vykonáva opravy a modernizácie lietadiel nachádzajúcich sa vo výzbroji ruských vzdušných síl. Komsomoľskoamurský letecký závod je aj dodávateľom Boeingu.
História
Výstavba závodu sa začala 18. júla 1934. Vyrábali sa tu prieskumné lietadlá Tupolev R-6 a počas druhej svetovej vojny z brán továrne vyšlo 2 757 bombardérov Iliušin Il-4.
Po vojne sa tu vyrábali aj dopravné lietadlá Lisunov Li-2 v počte 355 kusov a stíhačky MiG-15 a MiG-17. Od roku 1956 závod vyrábal predovšetkým lietadlá pôvodom z konštrukčnej kancelárie Pavla Suchoja. Súčasne s produkciou stíhačiek závod zhotovoval aj protilodné krídlové samonavádzacie rakety P-6 a P-70 Ametist skonštruované v NPO Mašinostrojenija. Vyrábali sa tu aj časti lietadiel Su-24 a Il-62. Od roku 1976 závod začal s produkciou stíhačiek štvrtej generácie Su-27, pričom v 80. rokoch sa modifikácie Su-27 stali hlavným výrobkom závodu.
Goux-sous-Landet
Goux-sous-Landet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štátny znak Madagaskaru
thumb|Štátny znak Madagaskaru Štátny znakom je zároveň štátna pečať. Od dosiahnutia nezávislosti sa niekoľkokrát zmenila. Použité farby zahŕňajú červenú, zelenú, žltú, čiernu a bielu. Na pečati súčasnej republiky zavedenej v roku 1998, je silueta ostrova s vejárom listov. Pod nimi je zobrazené ryžové pole, nad ktorým vyčnieva hlava zebu. Motto znie „Otčina, sloboda, spravodlivosť“. V kruhopise je názov krajiny v malgaštine, ktorá je spolu s francúzštinou úradným jazykom.
Les Arcs
Les Arcs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Les Mayons
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Katovsko
Katovsko leží v katastrálnom území Bratronice o výmere 4,71 km².
História
Prvá písomná zmienka o dedine pochádza z roku 1443, kedy bola tunajšia tvrdza v majetku Štefana z Katovska dobytá johanitmi zo Strakoníc vedenými veľmajstrom Václavom z Michalovic.
Newcombov paradox
Newcombov paradox je myšlienkový experiment s dvomi hráčmi, kde jeden vie predpovedať budúcnosť.
Newcombov paradox bol vytvorený Williamom Newcombom z Kalifornskej univerzity, ale bol prvýkrát rozanalyzovaný Robertom Nozickom v roku 1969.
Paradox
Hráč hrá hru, riadenú predpovedačom. V rôznych verziách paradoxu môže byť predpovedač mimozemšťan, umelá inteligencia, veštec, neurovedec. Hráčovi sa ukážu 2 krabice. Jedna priesvitná (krabica A) a druhá nepriesvitná (krabica B). Hráč si môže zobrať buď obidve krabice, alebo len krabicu B. V krabici A sa nachádza viditeľne 1000 $. Obsah krabice B sa určí nasledovne: Pred začatím hry, predpovedač sa bude snažiť uhádnuť, aké rozhodnutie spraví hráč. Ak predpovedal, že hráč zoberie obidve krabice, krabicu B nechal prázdnu. Ak ale predpovedal, že hráč zoberie iba krabicu B, tak do nej dal 1 000 000 $. Máme informáciu, že predpovedač sa ešte nikdy nepomýlil. Po tom ako hráč vojde do miestnosti a vidí krabice, s ktorými už nikto nebude manipulovať, ako sa má rozhodnúť?
Dve krabice
Jedna z možností je zobrať obidve krabice.
Jedna krabica
Keďže máme informáciu o 100% úspešnosti predpovedača a nemáme dôvod si myslieť, že sa teraz pomýli. Všetci čo v minulosti zobrali iba krabicu B, vyhrali 1 000 000 $. Preto máme zobrať iba krabicu B.
Les Salles-sur-Verdon
Les Salles-sur-Verdon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Star Trek: Nová generácia
Star Trek: Nová generácia (angl. Star Trek: The Next Generation) je americký sci-fi televízny seriál, v poradí tretí z radu seriálov zo sveta Star Treku.
Jeho autorom je Gene Roddenberry, tvorca celého Star Treku. Premiéru mal v rokoch 19871994, celkovo vyšlo 178 častí v 7 sériách. Dej Novej generácie je zasadený do rokov 23642370, teda približne 100 rokov po pôvodnom seriáli. Sleduje príbeh hviezdnej lode USS Enterprise (NCC-1701-D), vlajkovej lode Hviezdnej flotily, ktorá skúma vesmír, nadväzuje kontakty s ďalšími mimozemskými druhmi, rieši diplomatické konflikty a čelí najrôznejším hrozbám. Veliacim dôstojníkom Enterprise je kapitán Jean-Luc Picard (Patrick Stewart), jeho zástupcom je komandér William Riker (Jonathan Frakes).
Bystruška
Bystruška (Carabus) je rod z čeľade bystruškovité (Carabidae).
Grand’Combe-Châteleu
Grand'Combe-Châteleu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Río Cuarto (mesto)
Río Cuarto je mesto nachádzajúce sa v provincii Córdoba v Argentíne. Leží v centrálnej časti krajiny. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 157 010 obyvateľov (bez predmestí). V súčasnosti sa počet obyvateľov mesta aj s predmestiami udáva na 178 800 ľudí. Mesto bolo založené v roku 1786. Mesto je významným poľnohospodárskym centrom.
Kotulič (priezvisko)
350px|thumb|Záznam o priezvisku Kotulič, rok 1748
Kotulič je slovanské priezvisko. Na Slovensku sa najčastejšie vyskytuje v Sedliciach, Svidníku, Jurkovej Voli a Prešove. Je rozšírené aj v zahraničí napr. USA, a to najmä medzi prisťahovalcami z Európy. V bývalej Juhoslávii, na Ukrajine a v Česku. Iné podoby priezviska Kotulič sú Kotulic, Kotulich, Kotulics, Kotulic', Katulič. Koncovka - ič v priezviskách označuje príbuzenský vzťah. Napríklad, ak občan Kotul mal syna, ten sa niekedy mohol volať aj Kotulov ale dnes je to Kotulič. Rozlišovanie potomstva jednotlivých famílií koncovkou - ov, - ič, je nielen rýdzo slovansko-slovenské, ale je aj výstižné.
Známi nositelia priezviska
Slovensko Priezvisko Kotulič sa na území Slovenska (Blažov), používalo už od roku 1748. Používanie priezvisk sa na Slovensku stalo povinným na konci 18. storočia. Uzákonil to patent Jozefa II. číslo 591 z 1. novembra 1786. Cirkevné matriky nariadil v roku 1563 zaviesť Tridentský koncil. . Priezvisko Kotulič, Kotuličová sa na Slovensku v roku 1995 nachádzalo spolu v 198 prípadoch.
USA
Grand-Charmont
Grand-Charmont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam svätcov Katolíckej cirkvi
Svätí a blahoslavení (lat. sanctus, beatus) sú Katolíckou cirkvou uznávané osoby, ktoré sa osobitne usilujú o určité cnosti a hodnoty špecifické pre katolicizmus alebo kresťanstvo vo všeobecnosti. Svätí majú slúžiť ako vzory a sú predmetom úcty. Ich počet sa odhaduje na približne 10 000 ; Rímske martyrológium z roku 2001 uvádza 6538 mien.
V Biblii
V Biblii sa termín "svätý" vzťahuje na žijúcu osobu, ktorá nasleduje učenie Boha. "Svätý" je ten, kto nasledoval Krista. V Novom zákone sa označenie kresťanov ako "svätých" objavuje niekoľkokrát, vrátane:
V katolíckej cirkvi
K svätým sa počítajú aj anjeli (napr. archanjel Michal). Katolícka cirkev nepozná mená všetkých svätých v prvom zmysle (všetci svätí, známi aj neznámi, sa spomínajú na slávnosť Všetkých svätých - 1. novembra). Cnosti svätých sú predstavené ako príklad na nasledovanie. Svätí sú prostredníkmi a orodovníkmi u Boha, patrónmi jednotlivcov, sociálnych skupín, profesií, miest, krajín alebo kontinentov. Na počesť svätcov boli postavené početné svätyne.
Svätí a blahoslavení rímskokatolíckej cirkvi
Niektorí svätci sú v súpise uvedení viackrát, pretože vystupujú pod rôznymi menami alebo priezviskami (napr. sv. Terézia Benedikta od Kríža známa aj ako sv. Edita Steinová).
Grand’Combe-des-Bois
Grand'Combe-des-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mazaugues
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Wolfgang Baumroth
Wolfgang Baumroth (* 10. november 1882 - † 18. máj 1955) vlastným menom Leopold Klima. Bol rímskokatolícky kňaz, arcidekan, autor utopických a dystopických kresťanských kníh a divadelných hier.
Osobný život
Pochádzal z rodiny Klimových z Červeného dreva (Rothenbaum). Jeho rodina bola takmer dve storočia vo vedení miestnej školy. Študoval nemecké gymnázium v Českých Budějoviciach, rok študoval germanistiku na pražskej nemeskej univerzite a následne sa vrátil do Budějovíc, aby študoval bohoslovectvo v miestnom seminári. Po troch rokoch bol vysvätený za kňaza a po krátkom pôsobení v pastorácii bol menovaný za špirituála v kňazskom seminári, následne za arcidekana a pápež mu udelil titul pápežský komorník. V roku 1941 ho zatklo Gestapo a odvliekli ho do koncentračného tábora Dachau, z ktorého bol prepustený po roku. Povolenie ku kňažskej činnosti mu bolo obnovené až po nejakom čase. Zomrel v roku 1955 v Neukirchen beim Heiligen Blut v Bavorsku v Nemecku.
Diela
Knihy: Knihy publikoval samostatne, ale aj na pokračovanie v časopise Glaube und Heimat.
Divadelné hry :
Lorgues (obec)
Lorgues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
San Nicolás de los Arroyos
San Nicolás de los Arroyos je mesto nachádzajúce sa v provincii Buenos Aires v Argentíne. Leží na brehu rieky Paraná na severnom okraji provincie Buenos Aires zhruba 230 km od mesta Buenos Aires. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 133 602 obyvateľov (bez predmestí). V súčasnosti sa počet obyvateľov celého mesta aj s predmestiami udáva na 140 400 ľudí. Mesto bolo založené v roku 1748.
Lorgues (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Grandfontaine-sur-Creuse
Grandfontaine-sur-Creuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Orange Šport
Orange Šport bola športová, komerčná televízna stanica vysielajúca na Slovensku, ktorá patrila do portfólia telekomunikačného operátora Orange Slovensko.
Televízia začala vysielať 15. augusta 2018. Išlo o platenú televíziu, pričom bola dostupná cez optickú aj satelitnú sieť spoločnosti Orange, aj prostredníctvom internetu.
San Rafael (Mendoza)
San Rafael je mesto nachádzajúce sa v provincii Mendoza v Argentíne. Leží v centrálnej časti krajiny na jej západnom okraji. Je vzdialené 990 km západne od argentínskeho hlavného mesta Buenos Aires. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 118 009 obyvateľov (bez predmestí). V súčasnosti sa počet obyvateľov mesta aj s predmestiami udáva na 130 000 ľudí. Mesto bolo založené v roku 1805. Je významným turistickým cieľom.
Orange Šport
Kľúčovým obsahom televízie boli práva na futbalovú Ligu majstrov UEFA, ktoré televízia získala na 3 sezóny do 2020/21. Ďalším obsahom bola domáca futbalová Fortuna liga, česká futbalová Fortuna liga, česká hokejová Tipsport liga, švajčiarska hokejová liga, klubové televízie Bayern TV a Arsenal TV, basketbalová Euroliga mužov, motorizmus, bojové športy so série MMA a ďalšie. Stanica v roku 2019 vysielala naživo priame prenosy z Majstrovstiev Južnej Ameriky vo futbale známe ako Copa América.
Stanica vysielala v slovenskom a českom jazyku, pričom na výrobe stanice spolupracoval Orange s českým partnerom O2 Czech Republic.
Televízia ukončila vysielanie všetkých svojich kanálov (Orange 1-4) k 30. júnu 2021.
Grandfontaine (Doubs)
Grandfontaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bosnianske kráľovstvo
Bosnianske kráľovstvo (zriedkavejšie: Bosenské kráľovstvo, po bosniansky, resp. srbochorvátsky: Босанско краљевство, Bosansko kraljevstvo) bol stredoveký štátny útvar existujúci v rokoch 13771463. V čase svojho najväčšieho rozmachu za vlády jeho zakladateľa Tvrtka I. sa rozprestieral na území dnešnej Bosny a Hercegoviny, Čiernej Hory, Srbska a chorvátskej Dalmácie. Kráľovstvo vzniklo povýšením Bosnianskeho banátu na kráľovstvo v roku 1377. V 15. storočí kráľovstvo podľahlo rozpínavosti Osmanskej ríše a časť území pripadla Uhorsku.
Historický kontext
V ranom stredoveku bolo územie osídlené slovanskými kmeňmi Chorvátov a Srbov. Po vzniku prvých slovanských štátnych útvarov Bosna striedavo spadala pod nadvládu Chorvátskeho kráľovstva, alebo pod nadvládu srbských kniežat. Vrámci Chorvátskeho kráľovstva tvorila časť Bosny zrejme poloautonómne panstvo s hlasovacím právom. V 11. storočí sa za vlády Bazila II. sa spolu so srbskými a chorvátskymi územiami opätovne dostala pod nadvládu Byzantskej ríše, kde však zotrvala len do 40. rokov 11. storočia, keď sa opätovne vrátila pod nadvládu nezávislého Chorvátska. V roku 1087 ju získalo srbské kniežatstvo Duklja. Záujem o územie malo aj Uhorsko, ktoré v roku 1102 inkorporovalo chorvátsku korunu do podriadeného postavenia vrámci personálnej únie. V roku 1154 sa prvýkrát spomína Bosniansky banát na čele s bánom Borićom, ktorý vykonával miestnu správu pre uhorského kráľa Belu II. Ďalšími významnými bánmi boli Kulin a Matej Ninoslav. V tomto období sa v krajine rozmáha východné kresťanstvo a bogomilská heréza, ktorá sem prišla z Bulharska. Pápež a Uhorsko sa snažili krajinu priviesť ku katolicizmu a Uhri proti bogomilom dokonca usporiadali križiacku výpravu. Katolícku vieru sa v krajine od roku 1291 snažili šíriť aj františkáni. Na prelome 13. a 14. storočia krajinu ovládli chorvátski oligarchovia Šubićovci. V 14. storočí moc Bosny za vlády Štefana II. Kotromanića zosilnela a krajina sa stala nezávislou od moci Uhorska a svoju pozíciu udržala aj vo vzťahu voči Srbsku. V roku 1353 sa stal bosnianskym bánom Štefan Tvrtko Kotromanić, ktorý výrazne rozšíril moc krajiny a v roku 1377 sa prehlásil kráľom.
Vznik a prvé roky kráľovstva
náhľad|vľavo|Socha kráľa [[Tvrtko I.|Tvrtka I. v meste Herceg Novi]] Vláda Štefana Tvrtka Kotromanića bola zlomovým obdobím v dejinách Bosny. Tvrtkova vláda sa niesla v znamení bojov s vonkajšími i vnútornými nepriateľmi (napr. bogomili). Hoci v ranom období svojej vlády Tvrtko časť územia (Zachlumsko) stratil v prospech uhorského kráľa Ľudovíta I., v 60. rokoch 14. storočia sa jeho vzťahy s Uhorskom sa zlepšili. Ľudovít dokonca Tvrtkovi dopomohol k návratu na trón po bogomilskej revolúcii v rokoch 13651367. V 70. rokoch 14. storočia Tvrtko započal obdobie rozširovania bosnianskeho územia a moci. Spočiatku jeho kroky viedli na východ, kde sa rozpadla moc srbských vládcov (despotov). V rokoch 1373/1374 obsadil srbské územia Podrinje a Travunju v južnej Hercegovine a Zete (Čierna Hora), ktoré pred tým patrili srbskému veľmožovi Nikolovi Altomanovićovi a rodu Balšićovcov. V roku 1377 sa Tvrtko nechal korunovať kráľom Bosny a Srbska a titul uznal aj uhorský kráľ Ľudovít I.
Od Uhorska, ktoré sa po Ľudovítovej smrti (1382) za vlády Márie ocitlo v chaose získal Tvrtko s pomocou odbojnej chorvátskej šľachty časti dnešného Chorvátska v Dalmácii a časť územia na severe dnešnej Bosny siahajúce až po južné Slavónsko. V priebehu rokov 13851390 sa mu tak podarilo získať bohaté prímorské mesto Kotor, znovu nadobudnúť oblasť Tropolje s mestami Duvno, Livno a Glamo, ako i ustanoviť nadvládu nad väčšinou Dalmácie (mestá Knin, Split, Trogir a Šibenik, a ostrovy Brač, Hvar a Korčula). Svoje úspechy zavŕšil porážkou ofenzívy vedenej novým uhorským kráľom Žigmundom Luxemburským v roku 1390. V dobových prameňoch z tejto doby sa Tvrtko tituluje okrem titulov kráľa Bosny a Srbska aj titulom kráľa Dalmácie, Chorvátska a Pomoria. Na druhú stranu okrem územnej expanzie je Tvrtkova vláda spojená aj s prvým vpádom Osmanských Turkov do Bosny v roku 1386, ako i s rastom moci bosnianskej šľachty. Šľachta v kráľovstve sa združovala v krajinskom sneme, ktorý sa nazýval stanak (alebo rusag bosanski) a v neskoršom období zohrala významnú úlohu pri voľbe kráľov. Medzi najvýznamnejšie bosnianske šľachtické rody patrili Hrvatinićovci, rod Hranić-Kosačovci a Radenovićovci (či Pavlovićovci).
Úpadok kráľovstva
Tentokrát sa Ostoja na tróne udržal dlhšie a Bosniaci za pomoci Turkov dokonca pri Doboji porazili uhorské žigmundovské vojsko na čele s Tvrtkom II. Už v roku 1416 však musel Ostoja z krajiny opäť utiecť a moci sa ujal jeho syn Štefan Ostojić. Ostojić sa pri moci udržal do tureckého útoku na Bosnu v roku 1420. Osmanský útok naznačil novú krízu v krajine a šľachta do pozície kráľa opätovne povýšila Tvrtka II. V roku 1425 Tvrtko uzavrel proti Osmanom so Žigmundom Luxemburským spojenectvo, no za pomoc musel uznať zvrchovanosť Uhorska a za svojho dediča musel ustanoviť Hermanna II. Celjského. Proti Turkom, ktorí sa o územie Bosny od uhorsko-bosnianskeho nástupníckeho konfliktu živo zaujímali, však spojenectvo neobstálo. Osmanská ríša od Bosny získala časť územia vo Vrhbosne a hrad Hodidjedem, ako aj 25 000 ročný tribút. Časť územia na juhu od Bosny odkúpila Dubrovnícka republika. Relatívny mier v krajine trval až do roku 1432, keď sa za bosnianskeho kráľa prehlásil nelegitímny syn kráľa Štefana Ostoju Radivoj Ostović. V tomto období sa na Bosnu so svojimi záujmami obrátili aj srbskí vládcovia Juraj Branković a Sandalje Hranić, ktorí o pomoc požiadali Osmanov. Po Hranićovej smrti vtrhli Turci v roku 1435 do Bosny a posilnili svoje postavenie na bosnianskom severe. V roku 1441 dobyli Novo Brdo a začali prenikať hlbšie na bosenské územie.
náhľad|[[Bogomilstvo|Bogomilský stećak z 13. storočia z nekropoly Radimlja. Stećaky boli bogomilské náhrobné kamene rozšírené po západnom Balkáne, najmä na území dnešnej Bosny a Hercegoviny.]] Novým legitímnym panovníkom po Tvrtkovi II. sa však nestal Hermann II. Cejlský, ktorý medzitým zomrel, ale ďalší nelegitímny syn Štefana Ostoju Štefan Tomaš, ktorého uznala väčšina bosnianskej šľachty. Turkami a časťou šľachticov bol však naďalej do roku 1447 podporovaný aj Štefanov brat Radivoj. Spory o korunu spôsobili ešte značné oslabenie štátu, ktoré v roku 1448 umožnilo vznik nového nezávislého štátu v Hercegovine, kde samostatnosť vyhlásil vojvoda (herceg) Štefan Vukčić (14041466).
Štefan Tomaš sa pokúsil obnoviť moc krajiny tým, že hľadal pomoc na západe a uznal nadvládu Uhrov. Potláčal tiež, podľa katolíckej a pravoslávnej cirkvi heretické zrejme bogomilské hnutie Bosnianskej cirkvi. V roku 1461 nastúpil na trón Tomašov syn Štefan Tomašević, ktorý bol ako jediný bosniansky panovník korunovaný pápežom. Tomašević sa sa snažil podobne ako jeho otec získať pomoc Západu a vystupoval aj proti bogomilom. Podobne ako pri zániku ostatných balkánskych kresťanských štátov však už pomoc zo západu prísť nestihla. Po tom, čo kráľ odmietol Turkom zaplatiť veľký tribút sultán Mehmed II. Dobyvateľ roku 1463 zhromaždil armádu a i napriek predchádzajúcim rokovaniam o mieri zaútočil na Bosnu. Krajinou v podstate iba prešiel a k významným konfliktom nedošlo. Kráľa Štefana Tomaševića Turci našli v pevnosti Ključ, odkiaľ ho vyvliekli a verejne popravili.
Samtredia
Samtredia (gruzínsky: სამტრედია) je gruzínské mesto. Nachádza sa v nížinách západnej časti regiónu Imeretia. Mesto je najviac známe ako najväčší železničný uzol na celom Kaukaze. V meste žije 25 318 obyvateľov (v r. 2014).
Bosnianske kráľovstvo
Úpadok kráľovstva
Väčšina jeho bosnianskeho panstva bola pripojená k Osmanskej ríši ako Bosniansky sandžak. Na severe Bosny vznikli dočasne dve uhorské správne jednotky - bánoviny jajecká a srebrenická, ktoré pre uhorského kráľa Mateja Korvína spravoval titulárny bosenský kráľ Nikola Iločki. Titulárnymi kráľmi Bosny ako pretendenti proti Nikolovi z vôle Turkov boli aj Matija Sabančić a Matija Vojsalić. Titul bol definitívne Osmanmi zrušený v roku 1476 po tom, čo Matija Vojsatič podviedol Turkov a obrátil sa na Uhorsko. I uhorské územia však v 16. storočí padli do rúk Turkov a pred tým odštiepená Hercegovina (Vojvodstvo svätého Sávu) začala Osmanom podliehať v roku 1482. Spolu s príchodom Osmanov sa započalo obdobie islamizácie Bosny a Hercegoviny.
Samtredia
Poloha mesta
Samtredia bola postavená v nížinnej oblasti západného Gruzínska medzi tokmi dvoch riek: Cchenisckali, ktorá sa západne od mesta vlieva do Rioni. Obe rieky zvierajú mesto do trojuholníka, Rioni z juhu, Cchenisckali zo západu. Nadmorská výška mesta je 20 až 30 metrov nad morom a vládne tu subtropické vlhké podnebie. Samtredia je vzdialená 24 km západne od krajskej metropoly Kutaisi a 244 km západne od Tbilisi.
Bosnianske kráľovstvo
Zoznam panovníkov
Zoznam bosnianskych kráľov (13771463) podľa časových údajov z:
Samtredia
História
História mesta sa začína písať v čase, keď bola dokončená železnica spájajúca Tbilisi s čiernomorským prístavom Poti. Od 80. rokov 19. storočia začala v blízkosti najvýznamnejšieho uzla tejto dráhy rásť osada, ktorá za niekoľko rokov dosiahla veľkosti mesta. V roku 1921, krátko po obsadení Gruzínska ruskými boľševikmi, získala osada štatút mesta. Za sovietskej éry bola Samtredia industrializovaná (vybudované boli potravinárske a drevospracujúce podniky). Vzhľadom k svojej výhodnej polohe sa mesto postupne stávalo najvýznamnejšiu dopravnou tepnou na Kaukaze. Tohto faktu neskôr 26. - 30. júla 1990 využila protisovietska opozícia, ktorej členovia zablokovali tunajší železničný uzol, aby donútili vládu Gruzínskej SSR vyhlásiť slobodné voľby. V nasledujúcom roku bol železničný uzol blokovaný znovu, tentoraz vládou Zviada Gamsachurdiu, ktorá takto predstavovala nátlak na centrálnu sovietsku vládu v Moskve, nehľadiac na ekonomické a politické dôsledky vo vlasti. Na činnosti gruzínskych prístavov a železníc totiž bolo životne závislé susedné Arménsko a gruzínska ekonomika utrpela tiež značné škody. Neskôr v roku 1993 sa Samtredia stala dejiskom jednej z bitiek občianskej vojny medzi vládnym vojskom a Zviadistmi, prívržencov zvrhnutého prezidenta Gamsachurdiu, ktorí od 17. do 23. októbra 1993 ovládali mesto a odrezali celé stredné a východné Gruzínsku od Čierneho mora. Od porážky zviadistov nastal v meste pokoj, ale mesto, rovnako ako zvyšok Gruzínska, trpelo rastúcou chudobou a nezamestnanosťou a úpadkom, z ktorého sa zatiaľ ešte nedokázalo úplne spamätať.
Hospodárstvo
Hospodárstvo mesta sa orientuje na obchod, dopravu, priemysel aj poľnohospodárstvo. Z poľnohospodárskych produktov má význam pestovania obilia, zeleniny, ovocie a čaje. Uplatňuje sa tu aj chov dobytka. Priemysel je v Samtredii orientovaný na spracovanie poľnohospodárskych a prírodných produktov a nerastných surovín. V miestnych továrňach sa spracovávajú listy čajovníkov, mäso, vyrába sa pečivo a ovocné nápoje a alkoholické nápoje. V meste sa priemyselne spracováva aj drevo. V okolí mesta sa nachádza nálezisko štrku, piesku, tehliarskeho ílu, vápenca a síry. V meste sídli futbalový klub FC Samtredia.
Doprava
Samtredia je najvýznamnejším dopravným uzlom na Kaukazu. Cez mesto totiž vedú a napájajú sa tu na seba všetky dôležité železničné trate a cestné ťahy v Gruzínsku, k tomu sa ešte musí pripočítať rieka Rioni. Trasy väčšinou spájajú oblasť Čierneho mora s Tbilisi a ostatnými gruzínskymi veľkými mestami. O strategickej významnosti tohto dopravného uzla svedčí aj to, že je na jeho činnosti závislá susedné Arménsko, v menšej miere potom aj Azerbajdžan, pretože nemajú žiadny alternatívny prístup k Čiernemu moru. Význam v doprave podčiarkuje aj neďaleké medzinárodné letisko Davida Budovatele, spadajúce úradne pod Kutaisi, ale do Samtredie je to odtiaľ bližšie, len asi 10 km.
Grosbois
Grosbois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Tandil
Tandil je mesto nachádzajúce sa v provincii Buenos Aires v Argentíne. Leží v centrálnej časti provincie Buenos Aires a východnej časti krajiny. Je vzdialené zhruba 360 km južne od hlavného mesta Argentíny Buenos Aires. Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 116 916 obyvateľov (bez predmestí). V súčasnosti sa počet obyvateľov mesta aj s predmestiami udáva na 127 500 ľudí. Mesto bolo založené v roku 1823.
Guillon-les-Bains
Guillon-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Méounes-lès-Montrieux
Méounes-lès-Montrieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Guillon-les-Bains
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Méounes-lès-Montrieux
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Guillon-les-Bains
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Méounes-lès-Montrieux
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mons (Var)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Montferrat (Var)
Montferrat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Guyans-Durnes
Guyans-Durnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Montferrat (Var)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Guyans-Durnes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Montferrat (Var)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Guyans-Durnes
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Montferrat (Var)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Guyans-Durnes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Moissac-Bellevue
Moissac-Bellevue je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montauroux
Montauroux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Granges-Narboz
Granges-Narboz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Doubs, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Merlo (Buenos Aires)
Merlo je mesto nachádzajúce sa v provincii Buenos Aires v Argentíne. Leží v severnej časti provincie Buenos Aires a východnej časti krajiny. Je predmestím hlavného mesta Argentíny Buenos Aires a tvorí tak súčasť tzv. Metropolitnej oblasti Buenos Aires (Gran Buenos Aires). Pri sčítaní ľudu v roku 2010 malo mesto 527 658 obyvateľov. Merlo bolo založené v roku 1755.
Montfort-sur-Argens
Montfort-sur-Argens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Var, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Stargardtova choroba
Stargardtova choroba, tiež známa ako juvenilná makulárna distrofia, je dedičné očné ochorenie charakteristické degeneráciou žltej škvrny. Žltá škvrna je centrálna oblasť sietnic e s najväčšou koncentráciou fotoreceptorov, vďaka čomu umožňuje najostrejšie videnie. Prvé príznaky ochorenia sa objavujú v období adolescencie, hoci výnimočne sa choroba prejaví už v prvej dekáde života. U pacienta dochádza k progresívnej strate zrakovej ostrosti až k strate centrálneho videnia.
Montfort-sur-Argens
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stargardtova choroba
História
Chorobu prvýkrát opísal nemecký očný lekár Karl Stargardt v roku 1909. Franceschetti ju v roku 1965 nazval fundus flavimaculatus. V súčasnosti sa používajú oba názvy. V roku 1997 sa výskumníkom podarilo identifikovať gén ABCA4, ktorý ju spôsobuje. Tento gén je zodpovedný za tvorbu bielkoviny, ktorá zohráva významnú úlohu pri prenose látok medzi fotoreceptormi sietnice a okolím. Zatiaľ pre túto chorobu neexistuje účinná liečba, ale poznatky o jej genetickom základe majú význam pri vyvíjaní nových liečebných postupov.
Výskyt
Stargardtova choroba je považovaná za ojedinelé ochorenie. Predstavuje približne 1 prípad z 10 000 ľudí.
Róbert Boženík
Róbert Boženík (* 18. november 1999, Terchová) je slovenský futbalista hrajúci za klub Boavista. Jeho pozíciou je post útočníka. Jeho silnejšia noha je pravá.
Stargardtova choroba
Dedičnosť
Ide o ochorenie, ktoré sa prenáša autozomálnym recesívnym typom dedičnosti. Spôsobuje ho mutácia génu ABCA4. Tento gén nesie kód pre transmembránový proteín pôsobiaci v sietnici, ktorý prenáša látky cez membrány fotoreceptorov. Pri mutácii génu a poruche tohto proteínu dochádza k akumulácii odpadových látok spotrebovaného vitamínu A na pigmentovom epiteli sietnice. To vedie k tvorbe lipofuscínu, ktorý je pre bunky pigmentového epitelu toxický, čo spôsobuje nedostatočné vyživovanie a nakoniec odumretie fotoreceptorov. Je známych viac ako 558 rôznych mutácií, ktoré môžu ochorenie spôsobiť.