cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
František (pápež)
Meno
Vysvetlil, že keď už pri hlasovaní v konkláve začínalo byť jasné, že sa stane novým rímskym biskupom, brazílsky kardinál Cláudio Hummes ho objal a pošepkal mu „Nezabudni na chudobných!“ čo v ňom vzbudilo myšlienku práve na svätého Františka. Bergoglio ešte ako kardinál vyjadroval svoju úctu k svätému Františkovi z Assisi: ''„Priniesol do kresťanstva ideu chudoby proti luxusu, pýche, márnosti občianskych a cirkevných mocností. Zmenil históriu.“''
Toto je prvý raz v histórii, čo si pápež vybral meno František. V deň jeho zvolenia Vatikán ujasnil, že jeho oficiálne pápežské meno je „František“, nie „František I.“, teda v súvislosti s ním sa nepoužívajú žiadne poradové čísla panovníka. Vatikánsky hovorca povedal, že k menu sa pridá číslica I až vtedy, keby v budúcnosti bol František II. Je to prvý raz od pontifikátu pápeža Landa, že pápež nenesie meno svojho predchodcu.
František tiež povedal, že niektorí kardináli s ním vtipkovali, že by si mal vybrať buď meno Hadrián, keďže Hadrián VI. bol reformátorom cirkvi, alebo Klement, aby dorovnal skóre s Klementom XIV., ktorý potláčal Spoločnosť Ježišovu. Vo februári 2014 sa do médií dostala správa, že ak by bol Bergoglio zvolený za pápeža už v pri konkláve v roku 2005, vybral by si meno Ján XXIV. na počesť svätého Jána XXIII. Mal to povedať kardinálovi Francescovi Marchisanovi: „Ján, pomenoval by som sa Ján, ako Dobrý pápež, bol by som ním kompletne inšpirovaný.“
Rímska kúria
František 16. marca 2013 požiadal všetkých vysokopostavených členov Rímskej kúrie, aby provizórne zotrvali vo svojich funkciách. Za svojho osobného sekretára vymenoval Alfreda Xuereba. Dňa 6. apríla 2013 vymenoval Josého Rodrígueza Carballa do funkcie sekretára Kongregácie pre spoločnosti zasväteného života a spoločnosti a apoštolského života, funkcie ktorá bola niekoľko mesiacov neobsadená.
Taktiež zrušil ročný bonus 25 000 €, ktorý sa vyplácal kardinálom slúžiacim v komisii kontrolórov Vatikánskej banky. náhľad|František vstupujúc do [[Dom svätej Marty|Domu svätej Marty, kde žije namiesto rezidencie v Apoštolskom paláci]]
Rada kardinálov
Členovia rady sú:
Za sekretára rady pápež vymenoval biskupa Marcella Semerara. Stretávať sa s pápežom začali 1. októbra 2013 a riešili vyše osemdesiat dokumentov, ktoré sa nazhromaždili od apríla.
Prvé záležitosti
Foaud Twai, Latinský patriarcha Jeruzalema, do svojej veľkonočnej homílie pripojil pozvanie pre pápeža na návštevu Jeruzalema. Louis Rafael I., patriarcha Chaldejsko-katolíckej cirkvi pozval Františka na návštevu Iraku, ktorá sa aj v marci 2021 uskutočnila.
Prvá Veľká noc
Na prvý Zelený štvrtok po zvolení za pápeža František umyl a pobozkal nohy desiatim mužom a dvom ženám, mladistvým páchateľom zločinu, vo veku od 14 do 21 rokov a neboli všetci katolíkmi. Boli uväznení v rímskom zadržiavacom zariadení Casal del Marmo. Pápež im povedal, že akt umytia nôh znamená, že je im v službe. Bolo to prvý raz, čo pápež začlenil do tohto rituálu aj ženy, hoci Bergoglio ako arcibiskup to tak robil už skôr. Jeden muž a jedna žena, ktorým František umyl nohy, boli moslimovia.
Dňa 31. marca 2013 František využil svoju veľkonočnú homíliu na to, aby vyjadril prosbu o mier vo svete, špecificky spomenul Blízky Východ, Afriku a Severnú i Južnú Kóreu. Taktiež sa postavil proti tým, ktorí sa poddávajú ľahkému zisku vo svete naplnenom závisťou a požiadal ľudstvo, aby sa stalo lepším strážcom tvorstva, tým, že bude chrániť životné prostredie. Pápež povedal: „Prosíme zmŕtvychvstalého Krista, ktorý premieňa smrť v život, aby zmenil nenávisť v lásku, pomstu v odpustenie, vojnu v mier.“ Aj keď Vatikán pripravil pozdravy v 65 jazykoch, František sa ich rozhodol neprečítať, pretože sa „aspoň nateraz cíti uvoľnene pri používaní taliančiny, každodenného jazyka Svätej Stolice“.
Prvá kanonizácia svätých
Prvých svätcov František kanonizoval 12. mája 2013, išlo o kandidátov, ktorí boli schválení ešte za pontifikátu Benedikta XVI.:
Synodálna cirkev
František zorganizoval synodu o rodine (2014), o mládeži (2018) a o Cirkvi v Amazónii (2019). V roku 2019 František vo svojej apoštolskej konštitúcii Episcopalis communio povolil, aby sa finálny dokument synody mohol stať učením magistéria cirkvi jednoducho tak, že s ním pápež vyjadrí súhlas. Konštitúcia taktisto povolila laikom, aby mohli priamo prispievať vstupmi do generálneho sekretariátu synody.
Porada s katolíckymi laikmi
Prieskum od World Values Survey z februára 2014, ktorý bol citovaný v The Washington Post a Time ukázal ako by mohla byť skúšaná jednota, ktorú František vytvoril. Hoci postoje k Františkovi osobne boli pozitívne, mnoho katolíkov nesúhlasilo aspoň s jedným z jeho učení. Prieskum ukázal, že členovia Katolíckej cirkvi sú hlboko rozdelení v otázke interrupcií, antikoncepcie, rozvodov, ordinovania žien a ženatých kňazov.
V rovnakom mesiaci František požiadal farnosti, aby odpovedali na oficiálny dotazník, ktorý by poskytol oveľa širšiu konzultáciu, ako len prieskum o názoroch medzi laikmi. Pokračoval v presadzovaní cirkevnej doktríny v menej dramatickom tóne ako jeho najbližší predchodcovia, ktorí sa držali toho, že Katolícka cirkev nie je demokracia.
Linda Woodhead z Lancasterskej univerzity kritizovala Františkov dotazník preto, lebo podľa nej by taký prieskum žiaden sociológ neuznal, pretože obsahoval množstvo zložitých teologických pojmov, ktorým bežný veriaci nemusí rozumieť. Avšak priznala, že tento prieskum môže mať vplyv.
Katolícka cirkev v Anglicku a Walese v apríli 2014 odmietla zverejniť výsledky dotazníka, cirkevný hovorca sa vyjadril, že vysokopostavený Vatikánsky úradník priamo žiadal, aby sa výsledky nezverejňovali, pretože pápež prikázal, aby zostali dôverné minimálne do októbra toho roka. To sklamalo mnoho reformátorov, ktorí dúfali, že laici by sa mohli viac zapojiť do cirkevného procesu rozhodovania. Katolícka cirkev v niektorých iných štátoch, napríklad v Nemecku a Rakúsku, zverejnila sumár odpovedí na dotazník, ktorý ukázal veľký rozdiel medzi učením Cirkvi a správaním bežných katolíkov.
V stĺpčeku napísanom pre Vatikánske polo-oficiálne noviny L'Osservatore Romano, americký kardinál Raymond Leo Burke, známy ako jeden z najhlasnejších konzervatívcov v cirkvi, napísal, že František je proti umelým potratom aj proti manželstvu osôb rovnakého pohlavia. Vatikánsky hovorca Federico Lombardi tiež poznamenal, že František sa nechystá meniť alebo redefinovať žiadne dogmy týkajúce sa cirkevnej teológie dogmatiky.
Inštitút pre náboženské diela
V prvých mesiacoch Františkovho pontifikátu Inštitút pre náboženské diela, neformálne známy ako Vatikánska banka, vyhlásil, že sa stane transparentnejším v otázke svojho narábania s peniazmi. V súvislosti s bankou boli dlho rôzne podozrenia na korupciu či pranie špinavých peňazí. František s cieľom reformovať banku vymenoval komisiu, ktorá sa tým zaoberá. Promotory Financial Group, spoločnosť zaoberajúca sa finančným poradenstvom, bola požiadaná, aby vykonala komplexné vyšetrovanie všetkých kontaktov zákazníkov banky, ktoré by mohli byť spojené s podozreniami.
František vymenil štyroch z piatich kardinálov, ktorí dozerali na fungovanie banky a boli vo funkciách potvrdení v posledných dňoch pontifikátu Benedikta XVI., a je odhodlaný dokonca banku zrušiť, ak by sa ukázalo, že reformy by boli príliš zložité. náhľad|František s konštantinopolským patriarchom [[Bartolomej I.|Bartolomejom I.]]
Ekumenizmus a medzináboženský dialóg
František pokračuje v tradícii druhého vatikánskeho koncilu propagujúcej ekumenizmus s ďalšími kresťanskými denomináciami a podporujúcej dialóg s lídrami iných náboženstiev. František tiež podporuje zmierenie s tými, ktorí sú bez náboženskej príslušnosti.
Iba niekoľko hodín po svojom zvolení poslal pápež František list hlavnému rímskemu rabínovi Riccardovi di Segnimu, v ktorom píše o svojom odhodlaní „prispieť k pokroku vo vzťahoch medzi židmi a katolíkmi“, ku ktorému došlo od druhého vatikánskeho koncilu (19621965).
František sa ako tretí rímsky biskup v histórii 10. mája 2013 stretol s koptským alexandrijským pápežom Tawadrosom II.
Dňa 15. novembra 2018 izraelský prezident Reuven Rivlin navštívil v Apoštolskom paláci vo Vatikáne pápeža Františka ako skutočného priateľa štátu Izrael a židovského národa.
Pápež František sa 12. februára 2016 osobne stretol s pravoslávnym patriarchom Moskvy a celej Rusi Kirillom. Historické prvé stretnutie rímskeho pápeža a moskovského patriarchu sa odohralo na Kube v Havane, pred začiatkom apoštolskej cesty pápeža Františka do Mexika a návštevy patriarchu Kirilla na Kube. Zo stretnutia vyšla spoločná deklarácia s 30 bodmi.
Tituly klerikov
V januári 2014 František vyhlásil, že bude udeľovať menej titulov monsignor a bude udeľovať len jeho najnižší stupeň, kaplán Jeho Svätosti. Udelí ho len takým diecéznym kňazom, ktorí sú starší ako 65 rokov. Počas svojho 15-ročného pôsobenia ako arcibiskup nikdy nepožiadal pápeža, aby nejakému kňazovi jeho arcidiecézy udelil titul monsignore. Je presvedčený, že tento titul je veľmi asociovaný s klerikálnym kariérizmom, klerikalizmom a hierarchiou, hoci do tohto obmedzenia udeľovania titulu nezahrnul kňazov v Rímskej kúrii a diplomatických službách, kde je kariérizmus ešte väčšou hrozbou. náhľad|František otvára Svätu Bránu na znak začiatku Mimoriadneho jubilejného roka Milosrdenstva
Rok milosrdenstva
František vydal v apríli 2015 pápežskú bulu Misericordiae Vultus, ktorou vyhlásil Mimoriadny jubilejný rok Milosrdenstva, ktorý sa začal 8. decembra 2015, na Slávnosť Nepoškvrneného počatia Panny Márie, a skončil na poslednú nedeľu pred adventom, teda na sviatok Krista Kráľa dňa 20. novembra 2016.
Sväté Brány hlavných Rímskych bazilík sa otvorili a špeciálne „Brány Milosrdenstva“ boli otvorené v katedrálach a dalších veľkých chrámoch po celom svete. Počas roka milosrdenstva platí, že veriaci môžu získať odpustky, ak prejdú bránou a spĺňajú obvyklé podmienky prijatia sviatosti zmierenia, Eucharistie, modlitby na úmysel Svätého Otca a neprípustnosť k hriechu. Počas pôstu v roku milosrdenstva boli slávené špeciálne 24-hodinové bohoslužby pokánia a počas roka boli v každej diecéze stanoveni špeciálne kvalifikovaní a skúsení kňazi nazývaní „Misionári Milosrdenstva“, ktorí mohli udeliť rozhrešenie aj nad závažnými hriechmi, ktoré môže bežne odpustiť len Apoštolská penitenciária.
Na oslavu konca roka milosrdenstva pápež František ustanovil svojím apoštolským listom Misericordia et Misera na 20. november 2016 Svetový deň chudobných.
Sexuálne zneužívanie v Cirkvi
Pápež František 13. septembra 2018 pozval predsedov biskupských konferencií z celého sveta na summit o sexuálnom zneužívaní detí rímskokatolíckymi kňazmi. Podľa svetoznámej agentúry AP ostatný vývoj v dlhodobých prípadoch sexuálnych zneužívaní v radoch rímskokatolíckej cirkvi otriasol pontifikátom pápeža Františka a uvrhol ho do veľkej krízy. Summit sa uskutočnil v dňoch 21.24. februára 2019.
Čile
Návšteva pápeža Františka v Čile (15.18. január 2018) vyvolala veľké protesty, pretože pápež verejne obhajoval biskupa Juana Barrosa, ktorý sa zastával pedofilných kňazov, a o ktorom bol presvedčený, že je nevinný. Na spiatočnej ceste sa ho v lietadle novinári pýtali na tento prípad, keď biskup Barros mal byť podľa obvinení prítomný pri sexuálnom zneužívaní detí iným kňazom a zatajovať to. Pápež k pedofilnému kňazovi Fernandovi Karadimovi povedal, že obete ho nikdy nemenovali a že „obete nevystúpili s žiadnym dôkazom. Sú to len reči, nič konkrétneho. Žiadne obete sa neozvali.“
Pápež František pod ťarchou dôkazov zmenil názor a obvinil čilských biskupov, že ničili dôkazy o sexuálnych zločinoch v cirkvi, vyvíjali nátlak na cirkevných právnikov, aby minimalizovali rozsah obvinení a prejavili „závažnú nedbanlivosť“ pri ochrane detí pred pedofilnými kňazmi. V desaťstranovej kritickej správe, ktorú čilskí biskupi dostali počas prebiehajúcej návštevy vo Vatikáne, pápež píše, že celá čilská cirkevná hierarchia je kolektívne zodpovedná za „vážne chyby“ pri riešení prípadov zneužívania a následnej straty dôveryhodnosti cirkvi v Čile. „Nikto sa nemôže z problému vyvliecť a hodiť ho na plecia niekoho iného,“ zneli slová pápeža adresované čilským biskupom.
Jeden z čilských biskupov sa v sobotu 19. mája 2018 ospravedlnil za to, že včas nepreskúmal hlásený prípad sexuálneho zneužívania vo svojej diecéze. Vyjadrenia biskupa Alejandra Goica prišli deň po tom, čo všetci biskupi v tejto juhoamerickej krajine ponúkli svoju rezignáciu v súvislosti so škandálom okolo zneužívania maloletých kňazmi a kvôli podozreniam, že tieto činy kryli. O ich osude má rozhodnúť samotný pápež František, ktorý predtým uviedol, že prejavili závažnú nedbanlivosť pri ochrane detí pred pedofilnými kňazmi. náhľad|František v [[Čile]] Pápež František je podľa agentúry AP prvým pápežom, ktorý verejne odsúdil „kultúru zneužívania a krytia“ v katolíckej cirkvi. Podľa vlastných slov sa hanbí za to, že on, ani katolícki predstavitelia v Čile obete lepšie nepočúvali. Pre čilských veriacich vydal pastoračný list, v ktorom znova poďakoval obetiam za ich „odvážnu vytrvalosť“ pri odsudzovaní zneužívania a hľadaní pravdy a opakovane hovoril o „kultúre zneužívania a systéme krytia, ktorý ju zachováva“. Morálne škandály by dlho zostali úplne utajené, keby sa o ich dôsledky nebola začala zaujímať svetská justícia.
Spojené štáty
Pápež František 27. júla 2018 kardinála Theodora McCarricka na vlastnú žiadosť degradoval z postu kardinála a nariadil mu „život v modlitbe a pokání“ v rezidencii pre neho určenej kvôli začatiu kánonického procesu, ktorý má preskúmať obvinenia zo sexuálneho zneužívania kardinálom McCarrickom.
Trest smrti
Katolícka cirkev 2. augusta 2018 formálne oznámila zmenu svojho náhľadu na trest smrti, považuje ho za neprípustný za akýchkoľvek okolností. Ako Vatikán oznámil, nový postoj k hrdelnému trestu odráža názor pápeža Františka, ktorý trest smrti úplne odmieta. Doterajší katechizmus pritom trest smrti povoľoval vo výnimočných prípadoch.
Pandémia COVID-19
Počas pandémie ochorenia COVID-19 pápež František zrušil svoje pravidelné generálne audiencie na Námestí svätého Petra, aby sa predišlo schádzaniu más ľudí a šíreniu nákazy, ktorá Taliansko veľmi ťažko zasiahla. Povzbudzoval kňazov, aby navštevovali pacientov a zdravotníckych pracovníkov a naliehal na veriacich, aby v čase krízy nezabúdali na chudobných, modlil sa za obete vírusu v Číne a vzýval Pannu Máriu pod jej titulom Salus Populi Romani, keď rímska diecéza zažívala čas postenia sa a uctenia si obetí.
Na rozhodnutie generálneho vikára rímskej diecézy uzavrieť všetky kostoly v Taliansku pápež František reagoval so sklamaním. Aj napriek tomu, že Taliansko bolo v karanténnom lockdowne sa snažil „nenechať ľudí samých“ a pracoval na tom, aby sa čiastočne mohli chrámy znovuotvoriť. František denne slúžil sväté omše v kaplnke Domu svätej Marty, ktoré boli vysielané online.
Dňa 20. marca 2020 pápež požiadal Dikastérium pre službu integrálnemu ľudskému rozvoju, aby vytvorilo Vatikánsku COVID-19 komisiu a tak vyjadrila starosti, ktoré má cirkev ohľadom krízy spôsobenej pandémiou a aby navrhla možné odpovede na potenciálne sociálno-ekonomické ťažkosti prameniace z krízy.
Dňa 27. marca 2020 pápež František udelil mimoriadne požehnanie Urbi et Orbi. Vo svojej homílii zameranej na utíšenie búrky na mori v Markovom evanejliu, František opísal situáciu takto: „''Husté temnoty zahalili naše námestia, cesty a mestá; zmocnili sa našich životov a naplnili všetko ohlušujúcim tichom a ničivou prázdnotou, ktorá paralyzuje chod všetkých vecí. Cítiť to vo vzduchu, vidíme to v gestách, hovoria to naše pohľady (...) Zoči-voči utrpeniam, kde sa meria opravdivý rozvoj našich národov, objavujeme a zakúšame Ježišovu veľkňazskú modlitbu „aby všetci boli jedno“ (...) Napredovali sme bezohľadne a mysleli sme si, že navždy zostaneme zdraví na chorom svete. Teraz, keď sa nachádzame na rozbúrenom mori, voláme k tebe: „Zobuď sa, Pane!”''“
Očkovanie proti ochoreniu COVID-19
Dňa 14. januára 2021 bola zverejnená správa, že pápež František, rovnako ako aj emeritný pápež Benedikt XVI. sú zaočkovaní proti ochoreniu COVID-19.
František je presvedčený, že zaočkovať sa je morálnou povinnosťou každého človeka. V rozhovore pre taliansku televíziu sa vyjadril takto: „''Som presvedčený, že je morálne, aby sa každý zaočkoval. Je to morálne rozhodnutie, lebo je to o tvojom živote, ale tiež o živote iných,“ pokračoval: „Nerozumiem prečo niektorí hovoria, že toto by mohla byť nebezpečná vakcína. Ak ti to lekári prezentujú ako vec, ktorá môže pomôcť a nemá žiadne špeciálne riziká, prečo si to nedať? Je tu samovražedný odpor, ktorý neviem ako vysvetliť, ale dnes si ľudia musia dať vakcínu.''“
V stredu 18. augusta 2021 bolo zverejnené video, v ktorom František povedal: ''„Zaočkovať sa vakcínami schválenými kompetentnými orgánmi je skutkom lásky. I napomáhať tomu, aby tak urobila väčšina ľudí, je skutkom lásky. Lásky k sebe samému, lásky k príbuzným a priateľom lásky ku všetkým národom.“'' náhľad|Pápež František a emeritný pápež [[Benedikt XVI.]]
Ďalšie pôsobenie
Svojou apoštolskou exhortáciou Amoris laetitia vyvolal diskusiu o možnosti pristupovania k sviatostiam rozvedených a civilne znovuzosobášených katolíkov.
Pápež František počas návštevy Čile 15. januára 2018 uviedol, že „svet je jeden incident od nukleárneho holokaustu, aký ľudstvo ešte nezažilo a nevie si ani predstaviť“.
Pápež František a francúzsky prezident Emmanuel Macron absolvovali v utorok 26. júna 2018 vo Vatikáne 57 minút trvajúci súkromný rozhovor, ktorý sa týkal otázok spojených s migráciou a perspektívami Európy v súvislosti s rastúcimi výzvami pre jednotu kontinentu. Francúzska tlač upozornila aj na nezvyčajne dôvernú rozlúčku oboch aktérov stretnutia, pri ktorej nechýbali bozky na líca a podania rúk, pričom si všimla aj to, že pápež Macronovi daroval medailón s vyobrazením sv. Martina z Tours – rímskeho legionára, ktorý podľa legendy rozťal svoj plášť, aby zaodel chudobného človeka.
Podľa speváka írskej rockovej skupiny U2 Bona Voxa je pápež František zdesený zo sexuálneho zneužívania v katolíckej cirkvi. Spevák sa v stredu 19. septembra 2018 stretol s Františkom v súkromí vo vatikánskom dome svätej Marty, kde pápež žije. Diskutovali spolu o rôznych témach – napríklad o kapitalizme a o udržateľnom rozvoji, spresnil Bono Vox novinárom.
Postoj ku korupcii
(slovenský preklad)
Islam
Pri príležitosti Svetového dňa migrantov a utečencov v januári 2014 pápež František povzbudzoval primárne moslimské publikum, aby hľadalo nádej v Koráne.
V auguste roku 2016, pápež František údajne prirovnal násilie islamistov k činom, ktorých sa dopúšťajú niektorí katolíci. ''„Nerád hovorím o islamskom násilí, pretože každý deň listujem novinami a vidím násilie tu v Taliansku ... Niekto zavraždil svoju priateľku, iný zabil svoju svokru ... a to hovorím o pokrstených katolíkoch! Ak hovorím o islamskom násilí, musím hovoriť aj o katolíckom násilí.“''
V apoštolskej exhortácii Evangelii gaudium (odseky 252 a 253) František napísal, že „pravý islam a správne čítanie Koránu je proti akejkoľvek forme násilia“.
Proti týmto výrokom opakovane vystupujú niektorí katolíci, ktorí sa ku katolicizmu obrátili z islamu. ''„Islam učí smrť odpadlíkom (Korán 4,89; 8,7-11), viete? Ako je možné porovnávať islamské násilie s takzvaným kresťanským? Tam, kde evanjelium hlása dobrú správu o Ježišovej smrti a vzkriesení pre spásu všetkých a naplnenie zmluvy so Židmi, Alah nemá čo ponúknuť okrem vojny a vrážd neveriacich výmenou za raj.“'' Vysvetľujú, že nechcú zamieňať islam a obyčajných moslimov, ale tiež tvrdia, že naivita, s akou čelíme islamu, je samovražedná a veľmi nebezpečná. Islam nepozná kresťanský princíp odpustenia, ale pozná a kruto uplatňuje islamský princíp krvnej pomsty.
Apoštolské a pastoračné cesty
náhľad|Mapa s vyznačenými krajinami, ktoré pápež František navštívil náhľad|Pápež František počas návštevy európskeho parlamentu (25. november 2014) náhľad|Pápež František počas návštevy Filipín (15. – 19. január 2015) náhľad|Pápež František s prezidentom USA Barackom Obamom počas návštevy Spojených štátov (22. – 27. september 2015) náhľad|Pápež František s prezidentom a prvou dámou Mexika počas návštevy Mexika (12. – 18. február 2016) náhľad|Pápež František s prezidentom Litvy počas návštevy Litvy (22. – 23. september 2018)
Kanonizácie
Pápež František doteraz kanonizoval 894 svätých (naposledy 24. apríla 2021):
náhľad|Svätorečenie Jána Pavla II. a Jána XXIII., pápežov (27. apríl 2014) náhľad|Svätorečenie Františka a Hyacinty Martových, detí (13. máj 2017) náhľad|Svätorečenie Pavla VI., pápeža, Oskara Romera, biskupa, a 5 ďalších blahoslavených (14. október 2018)
Beatifikačné procesy
Pápež František počas svojho pontifikátu podpísal a schválil Dekréty týchto Božích služobníkov zo Slovenska, aby mohli byť slávnostné vyhlásení za blahoslavených.
Apoštolská cesta na Slovensko
Pápež František navštívil Slovensko v dňoch 12. až 15. septembra 2021. Trojdňová apoštolská návšteva mala oficiálny a pastoračný charakter. Prezidentka Slovenskej republiky Zuzana Čaputová ho pozvala počas jej oficiálnej zahraničnej cesty vo Vatikáne v decembri 2020, pápeža na Slovensko pozvali aj všetci slovenskí katolícki biskupi v mene celej Katolíckej cirkvi na Slovensku. Pápež návštevu oficiálne potvrdil v nedeľu 4. júla 2021.
Dielo
náhľad|Kópia buly [[Misericordiae vultus]]
Dokumenty pápeža Františka
Pápež František vydal počas svojho pontifikátu viacero dokumentov, tie najznámejšie sú uvedené nižšie. Tie, ktoré nemajú priložený slovenský preklad možno dohľadať na stránkach Vatikánu v angličtine, taliančine, španielčine, portugalčine, nemčine, francúzštine, poľštine, rumunčine a arabčine.
Reakcie
Veľmajster slobodomurárskej lóže Grande Oriente d’Italia Gustavo Raffi 14. marca 2013 napísal: „S pápežom Františkom nič nebude ako predtým. Je to zástanca chudobných, ktorý má ďaleko ku Kúrii. Jeho prvé slová sú bratstvo, ochota k dialógu a otvorenosť k súčasnému svetu, k veriacim i neveriacim.“
Zástanca teológie oslobodenia Leonardo Boff verí, že pápež František je mužom, ktorý zreformuje pápežstvo a zmení katolícku cirkev.
Gao Xingjian
Gao Xingjian alebo Kao Sing-ťien (• 高行健, ; * 4. január 1940, Kan-čou, Čína) je francúzsky románopisec, dramatik, prekladateľ, literárny kritik a maliar čínskeho pôvodu, laureát Nobelovej ceny za literatúru z roku 2000. Prekladá predovšetkým diela Samuela Becketta a Eugèna Ionesca. Od roku 1988 žije vo Francúzsku a od roku 1998 je francúzskym štátnym občanom.
Životopis
Narodil sa v Kan-čou v provincii Ťiang-si.
V roku 1987 sa presťahoval do Paríža. Jeho hra Uprchlíci (1989), vzťahujúca sa k udalostiam udalostiam na námestí Nebeského pokoja, bola v Číne zakázaná.
Aj keď čínske médiá a vláda obyčajne prechádzajú dielo Kao Sing-ťiena mlčaním, štátom riadený list Yangcheng Evening News v roku 2001 jedno z jeho diel skritizoval. Čínsky kritik ho označil za „príšerného spisovateľa“ a to, že získal Nobelovu cenu, označil za „absurdné“.
Alois Jirásek
Alois Jirásek (* 23. august 1851, Hronov – † 12. marec 1930, Praha) bol český prozaik a dramatik, autor mnohých historických románov a predstaviteľ realizmu v literatúre.
Život
Alois Jirásek sa narodil vo východočeskom Hronove pri Náchode. Pochádzal zo starého sedliackeho rodu. Otec bol pôvodne tkáčom, neskôr sa začal venovať pekárskemu remeslu. right|thumb|Rodný dom Aloisa Jiráska Alois navštevoval nemecké piaristické gymnázium v Broumove, české gymnázium v Hradci Královom a na pražskej univerzite vyštudoval históriu. Po úspešnom ukončení štúdia žil štrnásť rokov v Litomyšli, kde pôsobil ako profesor dejepisu na miestnom gymnáziu.
Potom sa presťahoval do Prahy, pokračoval tu v pedagogickej práci i literárnej činnosti. Obnovil osobné styky s priateľmi zo študentských čias – maliarom Mikolášom Alešom, s ktorým zdieľal obdobné umelecké predstavy a plány, a so spisovateľmi lumírovského kruhu (J. V. Sládkom, Jaroslavom Vrchlickým a Josefom Thomayerom). Nadviazal blízke priateľstvo so Zikmundom Winterom a K. V. Raisom, trvalé kontakty mal tiež s mladšou generáciou (J. S. Macharom, Jaroslavom Kvapilom a Zdeňkom Nejedlým). Od roku 1909 bol na penzii a venoval sa výhradne literatúre. Z Prahy často cestoval do rodného Hronova, ale podnikal i študijné cesty do miest, kde umiestňoval dej svojich diel. Niekoľkokrát navštívil aj Slovensko, jeho sochu možno nájsť v Bardejove.
Xenokles z Mainalu
Xenokles alebo Xenoklés (Xenokles, iný prepis:Xenoklés) bol olympijský víťaz v zápasení dorastencov v roku 372 pred Kr.
Alois Jirásek
Život
V zhode s charakterom svojho celoživotného diela, podpísal ako jeden z prvých v máji 1917 Manifest českých spisovatelů, významné prehlásenie podporujúce politické úsilie o štátnu samostatnosť českého národa.
Xenokles z Mainalu
Xenokles z arkádskej obce Mainalos zvíťazil na 102. olympijských hrách v zápasení dorastencov (palé paidón). V Olympii túto disciplínu zaradili po prvýkrát do programu na 37. hrách v roku 632 pred Kr. a jej víťazom bol Hipposthenes zo Sparty. Socha Arkáďana Xenokla stála kedysi v olympijkej Altide. V druhom storočí ju ešte nezničenú videl grécky cestovateľ Pausanias, ktorý o tom uvádza: „''za touto sochou stojí mainalský Xenokles, víťaz nad chlapcami, účastníkmi v zápasení, a Alketos, syn Alkinov, ktorý premohol chlapcov v pästnom zápase, sám taktiež Arkáďan, a to z Kleitoru. Jeho sochu vytvoril Kleón, Xenokleovu Polykleitos.''“ Podstavec jeho sochy s nápisom umelca je zachovaný, našli ho severovýchodne od podstavca a sochy Paianiovej Niké. Písmo datujú do 4. stor. pred Kr.
Alois Jirásek
Dielo
Literárnu dráhu Jirásek začal veršovanou tvorbou v národnom a vlasteneckom duchu. Svoje prózy zasa spočiatku zameriaval na realitu súdobého vidieka. Začínal tvoriť v 70. rokoch 19. storočia, za čias tzv. Ruchovcov, a literárne činný bol až do konca života v roku 1930.
Celková charakteristika diela
Vo svojich žánrovo rozmanitých prácach podáva prierez takmer celými českými dejinami, s dôrazom na tie ich úseky, z ktorých zobrazenia sa dá vyťažiť dôležité poznanie minulosti a jej odkaz na prítomnosť.
Vyrovnaný dojem dosahuje už tým, že jeho postavy väčšinou nepoznajú životnú krajnosť a že nám ich vykresľuje s umiernenou pozornosťou k ich zovňajšku i vnútru. Získavajú síce vlastné tváre ako jedinci, ale prinajmenšom rovnakou mierou sú predstaviteľmi svojej spoločenskej vrstvy a ľudského kolektívu. Popri búrlivosti ľudských osudov, vojnových víchric a chodov dejín sa u Jiráska vyskytuje pokoj a idyla, popri spoločenských rozporoch snaha o stmeľovanie ľudí do blízkeho spoločenstva, o názorovú znášanlivosť a ľudské porozumenie.
Jirásek sa stal nepochybne najpopulárnejším českým autorom historickej beletrie. Zároveň si získal pozoruhodný úspech i ako dramatik. Napísal 12 hier, ktorých premiéry boli skoro vždy uvádzané v pražskom Národnom divadle. V hlavných rolách jeho drám sprvoti často vystupoval Eduard Vojan, ktorý prispel k ich popularite i priaznivej odbornej kritike. Väčšina hier sa udržala v repertoári českých divadiel dodnes. Jeho historické romány a poviedky boli vnímané na pozadí súdobého boja o národnú i štátnu samostatnosť. Po Jiráskovi je pomenovaný najväčší festival českého amatérskeho divadla – Jiráskův Hronov.
Polemika o jeho diele
Máloktorý český spisovateľ sa stretol s tak nekritickým obdivom a zároveň i s tak opovržlivým odsúdením ako Alois Jirásek. Najväčšmi mu býva vyčítaná rozvláčnosť a idealizovanie histórie. Jeho dielo však bolo podložené usilovným štúdiom prameňov, hoci si z nich autor vyberal predovšetkým tie fakty, ktoré zapadali do jeho vlastenecky výchovných zámerov. Nemožno tiež uprieť, že obzvlášť v ťažkých dobách oboch svetových vojen mali Jiráskove romány veľký význam pre povzbudenie českého národa.
Politické pôsobenie
V novovzniknutej Česko-Slovenskej republike sa stal senátorom za Národnodemokratickú stranu a vo funkcii zotrval, až pokým mu choroba neznemožnila činnosť.
Smrť
Zomrel 12. marca 1930 v Prahe, pochovaný však bol v rodnom Hronove.
Tarasivka (Tuľčynský rajón)
Tarasivka je dedina (село) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 866 obyvateľov.
808 Merxia
808 Merxia je planétka s priemerom 34 km, ktorú objavil L. Carnera 11. októbra 1901.
Partička
Partička môže byť:
3023 Heard
3023 Heard je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 5. mája 1981.
NGC 4866
NGC 4866 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 14. januára 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
Samo (panovník)
Samo (* ? – † 658/659) bol pôvodne kupec z Franskej ríše, ktorý sa v roku 623 stal vodcom kmeňového zväzu Slovanov existujúceho v 7. storočí a označovaného ako Samova ríša. O jeho živote a osobnosti je len veľmi málo dokladov, niekoľko stručných zmienok obsahuje Fredegarova kronika. V slovenskej historiografii sa považuje za jedného z prvých významných panovníkov uceleného štátneho útvaru, rozprestierajúceho sa na území dnešného Slovenska.
Životopis
Primárnym zdrojom o živote Sama je štvrtá, posledná kniha Fredegarovej kroniky, ktorá má sama o sebe nejednoznačný pôvod a autora (resp. autorov), viď článok o tomto prameni. V tomto zdroji sa uvádza, že mal dvanásť žien z pokolenia Slovanov, s ktorými mal dvadsaťdva synov a pätnásť dcér.
Fredegar uvádza, že Samo pochádzal z kraja Senonago, čo podľa niektorých zdrojov zodpovedá územiu dnešného belgického mesta Soignies, prípadne mesta Sens vo Francúzsku. Na slovanské územie prišiel v spoločnosti ďalších franských kupcov zrejme začiatkom 20. rokov 7. storočia. Miestne kmeňové kniežatstvá si ho za vodcu (uvádza sa titul rex – kráľ) zvolili v roku 623 po tom, čo sa vyznamenal účasťou v slovanskom povstaní proti Avarom. Útvar, ktorému vládol, sa rozkladal medzi ich kaganátom a Franskou ríšou a zahŕňal časti územia viacerých dnešných stredoeurópskych štátov, primárne Česka, Rakúska a Slovenska. Aj keď išlo o nový štátny útvar, v porovnaní so svojimi dvoma veľkými susedmi malý, na čele so Samom dokázal fungovať a odolávať viac než 30 rokov. Pričinil sa o to pravdepodobne aj mier, ktorý od roku 626 medzi Avarmi a Slovanmi zavládol.
Znakom Samových vodcovských schopností bola porážka austrázijských vojsk franského kráľa Dagoberta I. v bitke pri Wogastisburgu roku 631 alebo 632. Ozbrojený stret bol ťažiskovou udalosťou konfliktu Frankov so Samovou ríšou, ktorý sa odohral začiatkom 30. rokov 7. storočia. Podľa Fredegarovej kroniky sa spor vyhrotil po tom, čo Slovania na svojom území pobili a olúpili franských kupcov. Bitke malo predchádzať stretnutie Sama s Dagobertovým vyslancom, na ktorom panovník Slovanov odmietol franské požiadavky o finančnú náhradu. Po víťazstve pri Wogastisburgu Slovania dokonca podnikli viacero ozbrojených vpádov do Franskej ríše, až na územie dnešného Durínska. Pravdepodobne po porážke austrázijského vojska sa k Samovmu zväzu pridali aj Lužickí Srbi a ich knieža Dervan, ktorí pred tým podliehali pod franskú zvrchovanosť.
O Samovom neskoršom živote neexistujú spoľahlivé historické pramene, aj samotná Fredegarova kronika dovtedy opisuje skôr udalosti a reálie vo vzťahu ku Franskej ríši. Po jeho smrti v roku 658 alebo 659 sa nadkmeňový útvar, ktorému panoval, s najväčšou pravdepodobnosťou rozpadol na menšie jednotky.
Metajazyk
Metajazyk je jazyk, v ktorom je formulovaná metateória.
Poppendorf (Rakúsko)
Poppendorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Südoststeiermark.
Žije tu 691 obyvateľov (31. 12. 2010).
Seijú
Seijú je dabér, ktorý účinkuje v rozhlase prevažne v anime priemysle. Seijú dabujú aj počítačové hry.
Seijú ako Megumi Hajašibara, Kikuko Inoue, Aja Hirano, Aja Hisakawa, Rie Kugimija, Romi Pakuová majú svoje fankluby po celom svete.
MPEG-3
MPEG-3 patrí ku skupine audio a video štandardov MPEG (Moving Picture Experts Group). MPEG-3 bol navrhnutý pre distribúciu HDTV signálu v rozsahu od 20 do 40 Mbit/s.
Neskôr sa zistilo, že malé modifikácie MPEG-2 štandardu, poskytnú to isté. Krátko potom bola práca na MPEG-3 zastavená.
MPEG-3 netreba zamieňať s MPEG-1 Part 3 Layer 3 (or MPEG-1 Audio Layer 3), všeobecne známy ako MP3.
3024 Hainan
3024 Hainan je planétka s priemerom 41 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 23. októbra 1981.
NGC 4867
NGC 4867 je galaxia v súhvezdí Vlasy Bereniky, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 10. mája 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Aubepierre-sur-Aube
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Leningradskaja (sídlo)
Sídlo bolo založené kubánskymi kozákmi v roku 1794 pod názvom Umanskoje (Уманское). Tento názov je odvodený od mesta Umaň na Ukrajine, odkiaľ sem boli Kozáci presídlení. V roku 1842 už bola stanicou Umanskaja (Уманская). V roku 1913 mala 23 800 obyvateľov, z toho 13 751 kozákov.
20. júna 1934 bola stanica premenovaná na Leningradskuju.
Neurofyziológia
Neurofyziológia je vedný odbor, ktorý sa zaoberá výskumom funkcií centrálneho nervového systému. Pri vedeckom výskume využíva hlavne elektrofyziologické metódy a metódy molekulárnej biológie a biochémie (napríklad pri sledovaní nervovo vyvolaných zmien metabolizmu).
Montlaur (Aude)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 538 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vrchovany
Vrchovany sú obec v Česku v okrese Česká Lípa v Libereckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 112 obyvateľov, z toho 58 mužov a 54 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,6 roka (muži 37,9 roka, ženy 39,4 roka).
809 Lundia
809 Lundia je planétka v hlavnom páse planétok.
Estagel
Estagel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Park pri ihrisku
Park pri ihrisku je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v okrese Galanta v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1983 na rozlohe 2,6582 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana parkovej plochy, ktorá je vhodným zázemím pre športový areál a poskytuje možnosti pre krátkodobú rekreáciu občanov a výchovné využitie. Vznik parku pravdepodobne súvisí s výstavbou blízkej kúrie v 2. polovici 19. storočia.''
Besarabská gubernia
right|250px|thumb|Mapa Besarabskej gubernie. left|90px Besarabská gubernia bola gubernia na juhozápade európskej časti Ruského impéria v rokoch 1873 - 1917. Územne nadviazala na Besarabskú oblasť (1812 - 1873).
Údaje o rozlohe gubernie sa rozchádzajú, niektoré zdroje uvádzajú 44 399 km², iné o niečo viac. V roku 1889 mala 1 628 876 obyvateľov.
Geografická poloha
Besarabská gubernia sa nachádzala na krajnom juhozápade Ruského impéria medzi riekami Dnester, Prut a Dunaj, ktoré tvorili jej hranicu na severe, východe a juhu (Dunaj). Od rakúskej Bukoviny ju oddeľoval úzky pás riek, lesov a polí. Prut a Dnester guberniu oddeľovali od Rumunského kráľovstva (oblastí moldavského kniežatstva a Dobruže).
thumb|left|200px|Mapa Besarabskej gubernie v roku [[1883.]]
Dejiny
Po pripojení Besarábie k Ruskému impériu (1812) sa ruská vláda postupne postarala o zladenie zriadenia oblasti a to následne prispôsobila ostatným guberniám v krajine. V rokoch 1861 - 1875 sa v Besarábii uskutočnila roľnícka reforma, ktorá si vyžiadala vypuknutie vyše 80 roľníckych povstaní. Štyridsať jeden z nich musela potlačiť armáda.
Územným ziskom, ktoré Ruské impérium získalo na základe Berlínskej zmluvy (1878), bola juhozápadná časť Besarábie, v minulosti súčasť moldavského kniežatstva.
V polovici 70. rokov 19. storočia na území Besarábie začalo šíriť národníctvo a vznikli prvé hnutia a spolky. Na čele jedného z nich bol aj rumunský revolučný demokrat Nicolae Bosie-Codreanu.
Dňa 2. decembra 1917 poslanci krajského národného parlamentu Besarábie vyhlásili túto oblasť za Moldavskú národnú republiku a 27. novembra 1917 deklarovali pripojenie Besarábie k Rumunsku.
Ján Kolóň
Ján Koloň (* 8. júl 1915, Žiar nad Hronom – † 9. jún 1980, Notre Dame de la Blache, Francúzsko) bol slovenský pedagóg a teológ. Diplomovaný profesor z Londýnskej univerzity, riaditeľ katolíckej školy na Srí Lanke v hlavnom meste Kolombo a neskôr v pakistanskom meste Faisalad.
Životopis
Vzdelanie získal v ústave rehole Školských bratov v Bojnej a v Spoločnosti školských bratov Saint Jean de la Salle v Belgicku. Vystupoval pod rehoľným menom brat Gerard. V roku 1932 ukončil jazykovú prípravu v anglickom Doveri a na univerzite v Londýne získal diplom profesora. V roku 1934 odišiel na Cejlón, kde v hlavnom meste Kolombo pôsobil ako profesor a riaditeľ katolíckych škôl. V roku 1962 odišiel do Pakistanu, kde v meste Faisalad pôsobil na tamojšej katolíckej škole ako profesor a ekonóm. O dva roky neskôr v dôsledku povojnových ťažkostí vo vlasti prijal francúzske štátne občianstvo. Od roku 1979 pracoval v ústrednej knižnici La Salle v Paríži.
Ako 65 ročný, 9. júna 1980 zomrel v kláštor Notre Dame de la Blache v Pont-Saint-Esprit, kde je aj pochovaný.
NGC 4868
NGC 4868 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. marca 1787.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
3025 Higson
3025 Higson je planétka s priemerom 52 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker, E. M. Shoemaker 20. augusta 1982.
Lurlene McDanielová
Lurlene McDanielová (* 5. apríl 1944, Philadelphia, Pensylvánia, USA) je americká spisovateľka, autorka viac ako 70 kníh pre dospelých a mládež. Profesionálne sa venuje písaniu už viac ako dvadsať rokov.
Ocenenia
Viaceré knižky tejto spisovateľky boli odmenené literárnymi cenami a boli zaradené do štátnej kongresovej knižnice.
810 Atossa
810 Atossa je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil M. F. Wolf 8. septembra 1915.
Mužská dvojhra na Heineken Open 2003
Mužská dvojhra na Heineken Open 2003 sa hrala ako súčasť Heineken Open 2003 od 6. do 13. januára 2003. Titul získal Brazílčan Gustavo Kuerten, ktorý vo finále porazil slovenského reprezentanta Dominika Hrbatého 6-3 7-5. Bol to jeho 18. titul v dvojhre na okruhu ATP.
Tri múdre opice
Tri múdre opice, alebo aj tri opice alebo tri múdre opičky (japonsky 三猿, san'en tiež sanzaru, alebo 三匹の猿, sanbiki no saru), názorne riešia spôsob správania sa pri styku so zlom. Majú pôvod v japonskom porekadle "Nič (zlé) nevidieť, nič (zlé) nepočuť a nič (zlé) nepovedať", ktoré korešponduje s budhistickým učením.
V klasickej japončine sa gramatická forma ざる (zaru), ktorá znamená popretie činnosti, vyslovuje podobne ako gramatická forma 猿 (saru), ktorá vyjadruje pomenovanie pre pojem opica.
Auberive (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Frederick Gowland Hopkins
Sir Frederick Gowland Hopkins OM FRS (* 20. jún 1861, Eastbourne, Spojené kráľovstvo – † 16. máj 1947, Cambridge) bol britský biochemik.
V rokoch 18821887 študoval chémiu na Royal School of Mines v Londýne. Pokračoval štúdiom medicíny na Medical School v Guy’s Hospital, ktoré ukončil v roku 1894 v Londýne s titulom bakalára. V roku 1914 sa stal profesorom biochémie na University of Cambridge, kde sa jeho študenti stali priekopníkmi neurochémie. Objavil, že stiahnutie svalu môže viesť k hromadeniu mliečnej kyseliny.
V roku 1925 bol povýšený na rytiera.
V roku 1929 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo lekárstvo spolu s Christiaanom Eijkmanom za objav vitamínov.
Rastislav Pavlikovský
Klubový hokej
S hokejom začínal v HK Spartak Dubnica, v extralige debutoval v sezóne 1993/94 v Dukle Trenčín. V priebehu ročníka 1995/96 odišiel do zámoria (OHL), ďalšiu sezónu znovu pôsobil v Trenčíne spolu s bratom, mužstvo získalo majstrovský titul po víťazstve nad HC Košice. Potom odohral tri roky v nižších zámorských súťažiach (IHL a AHL). Bol draftovaný v roku 1998 Ottawou Senators v 9. kole z 246. miesta.
Ročník 2000/01 začal vo fínskom Jokerite, dokončil vo švédskom HV71 Jönköping. V tomto mužstve pôsobil aj ďalšiu sezónu, počas ktorej musel brať tabletky proti bolesti kvôli zranenému ramenu. Po MS 2002 absolvoval operačný zákrok vo Švédsku, ktorý však nepomohol a tak 5. augusta 2002 podstúpil artroskopickú operáciu u lekára slovenskej reprezentácie MUDr. Dalimíra Jančoviča a MUDr. Vladimíra Ľuptáka.
Pred ročníkom 2002/03 podpísal zmluvu s mužstvom NHL Minnesota Wild, kvôli potrebnej rekonvalescencii však nemohol absolvovať prípravný kemp mužstva. Vedenie klubu ho po uzdravení poslalo do farmárskeho tímu Houston Aeros (AHL), kde zotrval celú sezónu, mužstvu pomohol vybojovať Calderov pohár.
Pred ročníkom 2008/09 ho angažoval ruský klub Sibir Novosibirsk z KHL, od ďalšieho pôsobil opäť vo Švédsku, v Elitserien aj Allsvenskan.
Sezónu 2013/14 začal v Dukle Trenčín, po 12 zápasoch prestúpil do KalPa Kuopio vo fínskej SM-liige.
Pred sezónou 2016/17 sa stal členom obnoveného kádra mužov MHK Dubnica nad Váhom v 2. hokejovej lige SR. S klubom vyhral ligu. Klub zároveň postúpil do Budiš 1. hokejovej ligy SR.
Reprezentácia
Reprezentoval Slovensko na majstrovstvách sveta v rokoch 2002 (zlato), 2004, 2006, 2009, ako aj na ZOH 2002 v Salt Lake City a Svetovom pohári 2004. Spolu odohral v reprezentácii 82 zápasov, strelil 15 gólov. Nosil dres číslo 19.
Štatistika na významných podujatiach
(štatistické údaje v článku sú z 28. mája 2014)
MS 2006
Tréner František Hossa ho nominoval na svetový šampionát v lotyšskej Rige, bol centrom najproduktívnejšej slovenskej formácie s Marcelom Hossom a Mariánom Hossom. Strelil gól a zaznamenal 6 asistencií.
MS 2009
Tréner Ján Filc ho nominoval na MS 2009 vo Švajčiarsku Hral v druhej formácii na pozícii defenzívneho centra s krídlami Brankom Radivojevičom a Ladislavom Nagyom. Po zápase s Fínskom (prehra 1:2 po predĺžení) začal mať problémy s bolesťami krku a v ďalších zápasoch nehral.
Seredský park
Seredský park je chránený areál v správe štátnej ochrany prírody Dunajské luhy.
Nachádza sa v meste Sereď v okrese Galanta v Trnavskom kraji. Územie bolo vyhlásené alebo novelizované v roku 1983 na rozlohe 8,4163 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana najväčšej súvislej plochy zelene na území mesta Sereď, ktorá poskytuje občanom možnosti na krátkodobú rekreáciu. Je to historický park.''
Montmaur (Aude)
Montmaur je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 325 obyvateľov (2009).
Alexander Lombardini
Alexander Franciscus Joseph Lombardini, uvádzaný aj ako Lombardíni (* 10. apríl 1851, Veľká Bytča – † 26. apríl 1897, Žilina) bol slovenský národovec, právnik, vlastivedný pracovník, archivár, amatérsky historik, amatérsky herec.
Životopis
Narodil sa vo Veľkéj Bytči Alojzovi Lombardinimu a Františke rod. Germoettovej. Rodina Alojza Lombardiniho sa presťahovala z Veľkej Bytče do Žiliny a bývala na Hornom vale v dome po zemanoch Rakovských. Základy svojho vzdelania získal neďaleko svojho domu v Rímskokatolíckej ľudovej škole v Žiline v rokoch 1857 - 1861. Po skončení školy pokračoval v štúdiách na dvojtriednej reálke. Neskoršie študoval v Trenčíne, potom v Nitre, Banskej Bystrici, Bratislave a gymnaziálne vzdelanie ukončil v roku 1869 Ostrihome. V štúdiách pokračoval na Cisárskej kráľovskej právnickej akadémii v Bratislave. Z Bratislavy odišiel študovať právo na právnickú fakultu Paznányho univerzitu v Budapešti. Lombardini ukončil práva s titulom JUDr. v Budapešti v roku 1872. Po krátkom pôsobení v Budapešti sa vrátil v roku 1873 ako 22 ročný do Žiliny. Bol vymenovaný za notára a neskôr sudcu v Pezinku. Tohto povolania sa dobrovoľne vzdal na úkor svojich koníčkov a od roku 1878 sa vrátil do Žiliny ako advokát, právny zástupca a archivár mesta. Finančne podporoval slovenskú tlač.
Dielo
Venoval sa prevažne vlastivednej práci, v rozsiahlej sérii článkov a štúdií spracoval dejiny 11 slovenských hradov, bibliografiu Trenčianskej župy. Autorsky prispieval do zborníkov, časopisov a novín napr. Od Šumavy k Tatrám, Orol Tatranský, Slovenské pohľady, Tovaryšstvo, Banskoštiavnický žurnál, Dom a škola. V začiatkoch uverejnil aj niekoľko článkov v maďarskom jazyku v časopise Vágvőlgyi Lap, neskôr písal už len v slovenčine.
Kritika
V článkoch publikovaných v roku 1896 sa pri niektorých článkoch prvýkrát priznáva k publikovaniu cudzieho diela pod svojim menom.
Neskôr sa porovnaním staršieho opisu z archívu uloženého v Budapešti zistilo, že vydaná kniha o histórii Žiliny bola z veľkej časti bez uvedenia zdroja opísaná z rukopisov Historia civitatis Solna od predchádzajúceho žilinského archivára Ľudovíta Stárka, niektoré jej časti boli predtým aj publikované v Slovenskej Slovesnosti.
Roland (spoločnosť)
Roland Corporation (transkripcia: Rórando kabušiki gaiša) je japonská firma, ktorá vyrába elektronické nástroje, predovšetkým elektrofóny aj softvéry. Spoločnosť založil v Osake v Japonsku v roku 1972 Ikutaro Kakehaši. Kapitál bol 33 miliónov jenov. Továrne majú v Spojených štátoch, Japonsku, Taiwane a v Taliansku.
Estavar
Estavar je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Épinal
Épinal môže byť:
Bieloruská sovietska socialistická republika
Dejiny
V dôsledku chaosu 1. svetovej vojny a občianskej vojny došlo 25. marca 1918 k vyhláseniu bieloruskej nezávislosti od Ruska. Bieloruská ľudová republika však existovala len necelý rok. Časom sa aj v Bielorusku presadila boľševická revolúcia, a tak 1. januára 1919 bola vo Smolensku vyhlásená Bieloruská zväzová socialistická republika. Červená armáda obsadila Minsk 5. januára 1919.