cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vasco da Gama
Životopis
O osobnom živote Vascu da Gama sa veľa nevie. Narodil sa v schudobnenej šľachtickej rodine v kraji Alentejo. Jeho otec Estevão bol skúseným námorníkom a starostom (alcaide-mór) v meste Sines, matka Isabela Sodre mala anglické korene (jej starý otec Frederick Sudley sa dostal do Portugalska v roku 1381 ako žoldnier). Z manželstva sa narodili traja synovia a jedna dcéra, Vasco bol pravdepodobne najmladší z chlapcov. Presný dátum jeho narodenia nie je známy, bádatelia sa prikláňajú k rokom 1469 alebo 1470. Ako mladík pravdepodobne študoval v meste Évora, kde sa vzdelával najmä v matematike a navigácii. Neskôr pravdepodobne vstúpil do služieb magnátskej rodiny Almeidovcov, ktorá bola spriaznená s kráľovskou rodinou. Na kráľovskom dvore Jána II. pôsobil aj jeho otec Estevão, už ako uznávaný navigátor. Asi vďaka úspešnej otcovej službe pre kráľa Jána II. prenikol aj Vasco na kráľovský dvor v Lisabone, kde sa stal obľúbeným vojenským veliteľom a námorným kapitánom kráľa Manuela I. Vasco bol aj členom rytierskeho rádu Sv. Jakuba. Na jar roku 1497 ho kráľ poveril velením v pripravovanej plavbe do Indie.
Cesta do Indie
Vasco da Gama opustil Lisabon 8. júla 1497 so štyrmi plachetnicami: Výstavbu lodí viedol Bartolomeo Diaz, ktorý bol v tom čase veliteľom lisabonského prístavu.Pri dobrom vetre sa lode plavili rýchlosťou 10 - 13 kilometrov za hodinu. Jeden z navigátorov bol Pero dˈAlenquer, ktorý navigoval aj loď Bartolomea Diaza. Každá loď mala kapitána, lodivoda, pomocného lodivoda, lodného dôstojníka, loďmajstra, najmenej dvadsať námorníkov 1. triedy, okolo desať námorníkov 2. triedy, dvoch plavčíkov, delostrelca, trubača, lodného hospodára, holiča/kúpeľníka, kňaza a niekoľko remeselníkov. Medzi členmi posádky boli aj traja prekladatelia, ktorí rozprávali arabsky, hebrejsky a nárečím užívaným v Kongu.
Mys Dobrej nádeje oboplávali lode 22. novembra 1497 a po niekoľkých zastávkach na východoafrickom pobreží dosiahli lode 20. mája 1498 indický subkontinent pri meste Kalikat (Calicut, aj Kozhikode). V Kalikate ich 28. mája prijal miestny vládca (zamorin). Nad darmi, ktoré chcel Vasco da Gama zamorinovi odovzdať, sa vraj jeho radcovia rozosmiali, pretože na jeho dvore bol dostatok luxusného tovaru z celej Indie a Číny. Zamorinov nepriateľský postoj k Portugalcom ovplyvnili arabskí kupci, ktorí oprávnene vnímali Portugalcov ako konkurentov v obchode s korením. Za dovezený tovar Vasco da Gama nakúpil len malé množstvo drahého korenia a dňa 29. augusta 1498 lode opustili Kalikat. Do Portugalska dorazili začiatkom júna 1499. Správy o úspešnej plavbe do Indie podnietili kráľa Manuela k príprave ďalších plavieb a zakladaniu obchodných postov na Indickom polostrove.
Neskoršie plavby do Indie
Druhú výpravu do Indie uskutočnil da Gama v roku 1502 už ako admirál; velil desiatim vojnovým lodiam a jeho úlohou bolo dosiahnutie a upevnenie portugalskej nadvlády v Arabskom mori a na pobreží Indie. V námornej bitke porazil da Gama jednu arabskú flotilu, použitím násilia (najmä v Cannanore) upevnil vo viacerých mestách na pobreží Indie moc Portugalska a položil tak základný kameň pre vytvorenie budúcej Portugalskej Indie.
Tretiu cestu podnikol Vasco da Gama v roku 1524 ako čerstvo vymenovaný vicekráľ Indie. Asi po štvormesačnom pobyte v Indii však zomrel.
Wynot
Wynot môže byť:
Cafár
Cafár je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Zirc.
Má rozlohu 709 ha a žije tu 524 obyvateľov (2007). Ján Stanislav uvádza ako slovenský názov Sapar, ktorý pochádza z koreňa sap-, čo môže byť aj osobné meno.
Champdeniers-Saint-Denis (kantón)
Champdeniers-Saint-Denis je francúzsky kantón v obvode Niort v departemente Deux-Sèvres v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 9 obcí.
Kôstka
Kôstka (v prvých dvoch významoch spisovne, v ostatných nárečovo) alebo kostka (vo všetkých významoch len nárečovo) môže byť:
Aequivoce
Aequivoce je latinské slovo znamenajúce mnohoznačne.
Szentantalfa
Szentantalfa je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v okrese Balatonfüred.
Má rozlohu 661 ha a žije tu 403 obyvateľov (2007).
Klinček
Klinček alebo ľudovo hrebíček môže byť:
Ivan Dejmal
Ivan Dejmal (* 17. október 1946, Ústí nad Labem – † 6. február 2008, Praha) bol český politik a environmentálny odborník.
Roku 1976 sa zúčastnil prípravy Charty 77 a bol vedúcim jej ekologickej komisie. V novembri 1989 viedol ekologickú sekciu programovej komisie Občianskeho fóra. Od februára 1991 do júla 1992 bol ministrom životného prostredia Českej republiky. V rokoch 1994 až 1995 bol riaditeľom Českého ústavu ochrany přírody. Od roku 1995 pracoval ako privátny projektant pre územné plánovanie a krajinotvorbu.
Koeficient tepelnej vodivosti
Koeficient tepelnej vodivosti (iné názvy: merná tepelná vodivosť, špecifická tepelná vodivosť, súčiniteľ tepelnej vodivosti, tepelná konduktivita, tepelná vodivosť; pozor na zámenu s veličinou súčiniteľ teplotnej vodivosti, merná teplotná vodivosť a pod.) je množstvo tepla, ktoré musí za jednotku času prejsť telesom, aby na jednotku dĺžky bol jednotkový teplotný spád (teplotný gradient, teda podiel rozdielu teplôt na koncoch tyče a dĺžky tyče). Pritom sa predpokladá, že teplo sa šíri len v jednom smere.
Inými slovami: Súčiniteľ teplotnej vodivosti je výkon (tzn. teplo za jednotku času), ktorý prejde každým štvorcovým metrom dosky hrubej 1 meter, ktorej jedna strana má teplotu o 1 Kelvin vyššiu ako druhá.
Výpočet
Súčiniteľ tepelnej vodivosti je materiálová konštanta, ktorá sa zisťuje experimentálne.
Vlastnosti
Tepelná vodivosť spoločne s tepelnou kapacitou tiež ovplyvňuje subjektívne vnímanie teploty telies pri dotyku. Napr. ak sa dotýkame dvoch chladných predmetov s rovnakou teplotou, z ktorých jeden je kov a druhý je drevený, zdá sa nám drevený predmet teplejší, pretože jeho povrch sa zahrieva telesným teplom ľahšie, zatiaľ čo kovový predmet teplo ľahšie odvádza ďaleko od povrchu.
Hodnoty tepelnej vodivosti
Tabuľka udáva hodnoty súčiniteľa tepelnej vodivosti vybraných materiálov pri teplote 25 °C.
Pre porovnanie sú uvedené hodnoty tepelnej vodivosti vybraných materiálov pri teplote 20 °C.
UTC+13:00
náhľad|UTC+13:00 UTC+13 je časové pásmo, ktoré od Coordinated Universal Time oddeľuje 13 hodín.
UTC je kompromisné skrátené označenie anglického výrazu Coordinated Universal Time, koordinovaný svetový čas. Niekedy je nazývaný aj ako Zulu time.
Markus Zusak
Markus Frank Zusak (* 23. jún 1975, Sydney) je austrálsky spisovateľ. Medzi jeho najznámejšie diela patria Zlodejka kníh a Posol - obe knihy sa stali medzinárodnými bestsellermi. Za svoj prínos v oblasti literatúry pre mládež dostal Zusak v roku 2014 cenu Margaret Edwardsovej.
Život a dielo
Zusak sa narodil v austrálskom Sydney. Jeho rodičia tam emigrovali na konci päťdesiatych rokov - matka Lisa pochádza z Nemecka a otec Helmut z Rakúska. Zusak má dve sestry a jedného brata, zo súrodencov je najmladší. Na University of New South Wales vyštudoval anglický jazyk a dejepis.
Zusak napísal päť kníh. Prvé tri, The Underdog, Fighting Ruben Wolfe a When Dogs Cry, vychádzali v rokoch 1999 až 2001 a boli preložené do cudzích jazykov. Všetky získali rad ocenení. The Underdog sa Zusak snažil vydať celých 7 rokov. Posol, ktorý sa na trh dostal v roku 2002, získal od CBC cenu za knihu roku 2003, a premiér Nového Južného Walesu mu dokonca udelil cenu Ethel Turnerovej. Kniha sa tiež dostala do užšieho výberu pri udeľovaní prestížnej Printzovej ceny.
Zlodejka kníh vyšla v roku 2005 a bola preložená do viac ako 30 jazykov. Okrem mnohých cien, ktoré vyhrala v Austrálii i vo svete, sa kniha dlho držala na prvom mieste rebríčka Amazon.com a na zozname bestsellerov New York Times; stala sa tiež bestsellerom v Brazílii, v Írsku a na Taiwane. Medzi prvými 5 najpredávanejšími knihami sa umiestnila v Spojenom kráľovstve, v Španielsku, v Izraeli a v Južnej Kórei, a plánujú sa aj ďalšie preklady.
Zlodejka kníh bola v roku 2013 sfilmovaná (film má rovnaký názov).
Ceny
V roku 2014 získal Zusak od Americkej asociácie knižníc cenu Margaret Edwardsovej. Táto cena je udeľovaná za konkrétnu knihu, ktorá predstavuje zásadný prínos v oblasti literatúry pre mládež.
V roku 2006 Zusak dostal cenu mladého austrálskeho románopisca roka, ktorú každoročne udeľuje denník Sydney Morning Herald.
Bílek
Bílek môže byť:
Chvalatice
Chvalatice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 100 obyvateľov, z toho 53 mužov a 47 žien, pričom priemerný vek v obci bol 49,3 roka (muži 42,4 roka, ženy 57,1 roka).
Karel Bílek
Karel Bílek môže byť:
Asynchronous Transfer Mode
Asynchronous Transfer Mode, skrátene ATM, bol v osemdesiatych a deväťdesiatych rokoch štandard pre vysokorýchlostnú (155 Mbps až 622 Mbps) sieťovú architektúru. Zabezpečuje Quality of Service (QoS) pre prenos hlasu a videa. Predtým bol označovaný ako telefónia "ďalšej generácie" (technické korene v telefónnom svete). Umožňuje prenos IP datagramov. Pracuje s prepájaním paketov (pakety pevnej dĺžky, nazývané bunky, anglicky cell) použitím virtuálnych okruhov.
Je to sieťový protokol prenosu dát po bunkách, ktorý rozdeľuje prenos dát na malé kúsky (bunky) s pevnou dĺžkou (53 bajtov; 48 bajtov dát a 5 bajtov hlavička) namiesto paketov, ktoré sa dĺžkou líšia (používané v LAN). Je to technológia orientovaná na spojenie, v ktorej spojenie je vytvorené medzi dvoma koncovými bodmi ešte predtým, než začne výmena dát.
Szentbékkálla
Szentbékkálla je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Tapolca.
Má rozlohu 1070 ha a žije tu 230 obyvateľov (2007).
Marcilly-la-Gueurce
Marcilly-la-Gueurce je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Cirkevné konzervatórium v Bratislave
náhľad|Sídlo na Beňadickej 16 v Bratislave
Marcilly-la-Gueurce
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Cirkevné konzervatórium v Bratislave
Cirkevné konzervatórium v Bratislave je konzervatórium, ktoré v roku 1992 založil Arcibiskupský úrad v Trnave. Je jedinou katolíckou školou svojho druhu na Slovensku. Ponúka úplné stredné a vyššie odborné vzdelanie a vychováva študentov pre profesionálne hudobné uplatnenie. Štúdium je šesťročné, po štyroch rokoch končí maturitnou skúškou a po ďalších dvoch rokoch pomaturitného štúdia absolutóriom. Absolvent školy môže pokračovať na VŠMU alebo inom type vysokej školy, prípadne uplatniť sa v praxi ako orchestrálny hráč, sólista, regenschori, alebo umelecko-pedagogický pracovník, pracovník v masmédiách a v iných oblastiach kultúry.
Marcilly-la-Gueurce
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chef-Boutonne (kantón)
Chef-Boutonne je francúzsky kantón v obvode Niort v departemente Deux-Sèvres v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 15 obcí.
Cirkevné konzervatórium v Bratislave
Prijímacie skúšky
Na štúdium sa môže prihlásiť uchádzač, ktorý má najneskôr do konca školského roka ukončenú základnú školu.
Prijímacia skúška pozostáva:
10. august
Narodenia
thumb|upright|[[Peter Atkins (* 1940)]] thumb|upright|[[Ian Anderson (* 1947)]] thumb|upright|[[Antonio Banderas (* 1960)]] thumb|upright|[[Andrea Hlaváčková (* 1986)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Felix Hoppe-Seyler († 1895)]]
Stužica
Stužica je národná prírodná rezervácia, pôvodný karpatský prales, ktorý sa rozprestiera v hlbokom údolí okolo Stužickej rieky na rozhraní Slovenska, Poľska a Ukrajiny v Bukovských vrchoch – v národnom parku Poloniny – neďaleko najvýchodnejšej slovenskej obce Nová Sedlica.
Národná prírodná rezervácia nachádzajúca sa v okolí vrchu Kremenec bola vyhlásená v roku 1965 a novelizovaná v rokoch 1974 a 1993 na výmere. Ochraňuje komplex prírodných bukových a jedľovo-bukových porastov pralesovitého charakteru so štruktúrou lesa vo všetkých štádiách jeho vývoja. Osobitým vzrastom a vekom sa tu vyznačuje jedľa, ale aj buk a javor horský. V pralese žije mnoho pôvodných karpatských a aj niekoľko endemických druhov rastlín, húb a živočíchov. Stužica patrí medzi najvýznamnejšie chránené územia na Slovensku. Územie má aj veľký medzinárodný význam.
UNESCO: Stužica – Bukovské Vrchy
Stužica – Bukovské Vrchy je názov územia, ktoré bolo zapísané do zoznamu Svetového dedičstva. Toto územie sa nerovná územiu NPR Stužica. Je z časti rovnaké avšak s väčšou výmerou chráneného územia, konkrétne a  ochranné pásmo (OP nie je súčasťou Svetového dedičstva). Chránené územie tak zahŕňa celé územie NPR vrátane územia pozdĺž hraníc s Poľskom smerom na západ. Stužycia-Užok hraničí s NPR Stužica a pokrýva územie z ukrajinskej strany, od spoločného vrchu Kremenec smerom na východ. Stužica – Bukovské Vrchy bola zaradená ako 6. z 10. nominovaných pralesov. Ukrajinský aj slovenský prales tvoria jeden spoločný bióm a lesný komplex.
Lazany
Lazany môžu byť:
Liešťany
Liešťany sú obec na Slovensku v okrese Prievidza.
Vylúčenie
Vylúčenie alebo vylučovanie môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v Dunajskej Strede
Zoznam kultúrnych pamiatok v meste Dunajská Streda v okrese Dunajská Streda.
Elektronický šum
Elektronický šum je náhodné kolísanie alebo tvorba nežiaduceho samovoľného elektrického signálu, ktorého hlavným znakom je to, že ide o nechcenú a rušivú zložku elektrického signálu. Vytváranie šumu sprevádza prakticky akúkoľvek elektronickú súčiastku či zariadenie.
Jednotlivé druhy šumu sa delia podľa vzniku, prejavov a dopadov a zväčša majú aj názvy podľa svojich určitých charakteristík.
Chvalovice (okres Znojmo)
Chvalovice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 540 obyvateľov, z toho 274 mužov a 266 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,8 roka (muži 35,2 roka, ženy 38,4 roka).
Elektronický šum
Úroveň šumu, teda neužitočného signálu, je najdôležitejšia pri posudzovaní v pomere k úrovni užitočného signálu, resp. vo chvíľach "čítania" signálu a informácií. Platí nepriama úmera: čím je odstup signál-šum väčší, tým je nežiaduci dopad šumu menší.
Eliminácii (redukcii) šumu, najmä pri spracovaní zvuku, zasvätil celý život Ray Dolby a založil na tom svoje podnikanie. Technológie, vyvinuté ním a jeho spoločnosťou Dolby Laboratories zohrávajú kľúčovú ulohu v kvalite a možnostiach zvuku v hudobných alebo filmových nahrávkach a v elektronických zariadeniach na prenos a reprodukciu zvuku.
Občas je šum dokonca prospešný – napríklad pri generovaní náhodných čísiel v digitálnej technike. Čisto digitálna technika a v nej použité matematické algoritmy nedokážu vypočítať perfektne náhodné číslo pomocou programového kódu či algoritmov. Viac či menej je predvídateľné, alebo sa sekvencie opakujú. Pokiaľ je nutné dosiahnuť naozaj spoľahlivý faktor náhody, šum je jediný naozaj náhodný vstup informácií, na základe ktorého sa dá to náhodné číslo vygenerovať.
V poslednom období sa elektronický šum, produkovaný výpočtovou technikou, stáva cieľom špionáže.
Tepelný šum
Je v princípe všadeprítomný a vzniká náhodným tepelným pohybom nabitých častíc (spravidla elektrónov) v rámci elektrických vodičov a zariadení. Teoreticky sa dá povedať, že tepelný šum nie je generovaný len vo vodičoch, ktorých teplota je rovná alebo takmer rovná absolútnej nule. Akákoľvek vyššia teplota (aj o jeden Kelvin) už znamená náhodný pohyb elektrónov a teda vznik šumu.
Tento fakt sa využíva napríklad pri konštrukcii vedeckých aparatúr, kde šum znamená významnú a neželanú odchýlku od nameraných dát.
Ako príklad môžu poslúžiť vedeckovýskumné satelity WISE, WIRE alebo COBE, ktorých superpresné vedecké meracie systémy museli byť chladené na teplotu čo najbližšiu absolútnej nule.
Tento druh šumu je zároveň jedným z hlavných vinníkov zhoršenia obrazu z digitálneho fotoaparátu, kde sa na jeho označenie používa aj názov digitálny šum.
Podľa jeho charakteru sa nazýva aj biely šum, pretože prechádza celým spektrom frekvenčného rozsahu (tak ako biele svetlo obsahuje spektrum všetkých jednotlivých farieb).
Výstrelový šum (Shottkyho)
Vzniká pri prerušovaní prúdov elektrónov v klopných elektronických obvodoch a dá sa prirovnať k rázovej zvukovej vlne po výstrele. Prúd elektrónov je pri činnosti klopných obvodov prudko zastavený alebo uvoľnený, čo vyvolá elektronický ekvivalent rázovej vlny. Tá sa šíri vodičmi a pri rýchlom prepínaní toku elektrónov vzniká šum, ktorý by sa dal prirovnať zvuku dažďa na plechovej streche. Šum dažďa je zvuk pomerne konštatnej úrovne, ale je tvorený množstvom miniatúrnych nárazových vĺn (dopadov kvapiek).
Kmitavý šum
Je tiež známy aj ako 1/f šum alebo ružový. Je to signál alebo proces, ktorého výkonová frekvenčná hustota je priamo úmerná prevrátenej hodnote frekvencie. Pri zdvojnásobení frekvencie klesne energia o 3 dB. Zvukové systémy a aparatúry sa testujú často práve za pomoci ružového šumu aby sa zistilo, či dokážu splniť požadované nároky prenosu v celom rozsahu.
Nérac (obvod)
Nérac je obvod v departemente Lot-et-Garonne a regióne Nové Akvitánsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 7 kantónov a 58 obcí.
Bords
Bords je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Francúzska koloniálna ríša
upright=1.5|náhľad|Francúzske kolónie na mape sveta. Svetlou farbou: prvé francúzska ríša, tmavou farbou: druhá francúzska ríša Francúzska koloniálna ríša (iné výrazy: francúzske koloniálne impérium, francúzske kolónie; 🇫🇷) bola v 19. a 20. storočí po Britskom impériu najrozsiahlejšia koloniálna ríša. Francúzsko získavalo prvé kolónie na začiatku 17. storočia a postupne sa stalo jednou z rozhodujúcich svetových koloniálnych veľmocí. V súčasnosti Francúzsku ostáva len niekoľko bývalých koloniálnych území roztrúsených po celom svete, s väčšou či menšou mierou autonómie (pozri administratívne členenie Francúzska).
Bords
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Francúzska koloniálna ríša
Francúzske zámorské územia v stredoveku
Prvé územia, ktoré možno de facto označiť ako francúzske kolónie, boli križiacke štáty v Svätej zemi ako dôsledok križiackych výprav (najväčší z nich Jeruzalemské kráľovstvo). Francúzska spoločnosť ich ale za svoje kolónie nepovažovala.
Bords
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Francúzska koloniálna ríša
Francúzske zámorské územia v stredoveku
Na základe štvrtej križiackej výpravy namierenej proti Byzantskej ríši si francúzski a talianski dobyvatelia územie tejto východnej kresťanskej veľmoci rozdelili na viacero menších štátov, a najväčší a najvýznamnejší z nich – Latinské cisárstvo, bolo spravované predovšetkým burgundskými a flámskymi šľachticmi. V rámci siedmej križiackej výpravy malo Francúzsko na čas v držaní nílsku deltu, medzi rokmi 1192 – 1489 vlastnilo Cyprus ako Cyperské kráľovstvo. Žiadne z týchto území nebolo považované a nemôže byť považované za kolónie v dnešnom zmysle slova.
Prvá francúzska koloniálna ríša
Francúzsko sa pokúšalo o zámorskú expanziu už od 16. storočia; objaviteľské cesty Giovanniho da Verrazana ani Jacquesa Cartiera ešte nepriniesli krajine územné zisky. Prvé kolonizačné pokusy viedlo Francúzsko v Amerike, kde ale narážalo na húževnatý odpor v tejto oblasti už etablovaných Španielov a Portugalcov. Jedným z týchto pokusov bolo založenie osady na mieste budúceho Ria de Janeira v roku 1555 (tzv. France antarctique), na mieste budúceho São Luís v roku 1612 (tzv. France Équinoxiale) a na Floride.
Bords
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Francúzska koloniálna ríša
Prvá francúzska koloniálna ríša
Francúzsko uspelo s koloniálnymi aktivitami až v Severnej Amerike – založením Port Royal (27. júla 1605) na území dnešného Nového Škótska. Tri roky potom založil Samuel de Champlain mesto Québec, ktoré sa neskôr stalo hlavným mestom rozsiahlej, ale veľmi riedko osídlenej kolónie Nové Francúzsko, francúzski kolonisti osídlili prakticky len úzky pás pri brehoch Rieky svätého Vavrinca, na zvyšku územia žili domorodí obyvatelia. Toto územie ale bolo brané ako obchodná kolónia, Francúzsko sa skôr sústredilo na upevňovanie svojej pozície v Európe. Lepšie podmienky pre samotnú kolonizáciu nastali až v polovici 17. storočia, francúzske kolónie na severoamerickom území boli ale ekonomicky slabšie než britské. Zo založením Louisiany (hlavné mesto New Orleans) sa rozšírili francúzske územia ďalej na západ. Faktický dátum založenia Louisiany je sporný, jedným z možných je rok 1683, kedy René-Robert Cavelier de La Salle preskúmal rieku Mississippi a prehlásil tieto územia za doménu francúzskeho kráľa.
Súčasne s expanziou na severoamerickom kontinente začalo Francúzsko budovať menšie, ale výnosnejšie kolónie v Karibiku. Osídľovanie dnešnej Francúzskej Guyany začalo v roku 1604, kolónia na ostrove Svätý Krištof bola založená roku 1625, na Guadeloupe a Martiniku roku 1635, na Svätej Lucii roku 1651. Tieto kolónie boli postavené a udržované predovšetkým otrokmi z Afriky. Najvýznamnejšia karibská kolónia Saint-Domingue (dnešné Haiti) bola založená roku 1659 na západnej polovici španielskeho ostrova Hispaniola (Španielsko túto kolóniu uznalo až v roku 1697), profitovala hlavne vďaka obchodu s trstinovým cukrom.
Francúzi sa vo svojich koloniálnych snahách neobmedzovali len na Ameriku, od prvej polovice 17. storočia zakladali obchodné strediská na pobreží Senegalu; v roku 1664 bola založená Francúzska východoindická spoločnosť, ktorá pomáhala zakladať kolónie na Indickom polostrove. Kolónie boli tiež zakladané v Indickom oceáne: Réunion (1638), Maurícius (1715) a Seychely (1756).
Aerodynamický
Aerodynamický (gr.) je týkajúci sa aerodynamiky; zhotovený alebo upravený tak, aby mal čo najmenší odpor prostredia (obyčajne ide o odpor vzduchu kvôli lepšiemu pohybu v ňom).
Francúzska koloniálna ríša
Súperenie s Britániou
Od polovice 18. storočia do začiatku 19. storočia prechádzalo Francúzsko zložitým obdobím vyčerpávajúcich vojen a vnútorných konfliktov, ktoré mali za následok stratu koloniálnych území; najvýznamnejšie z týchto konfliktov boli vojna o rakúske dedičstvo (1740 – 1748), Sedemročná vojna (1756 – 1763), Americká vojna za nezávislosť (1778 – 1783), Francúzska revolúcia (1789 – 1799) a napoleonské vojny (1803 – 1815).
Elektronický šum
Kmitavý šum
Ďalšími, menej vyskytujúcimi sa druhmi sú červený šum (Brownov), modrý, poúrpurový, šedý, zelený aj čierny.
Francúzska koloniálna ríša
Súperenie s Britániou
Zatiaľ čo vojna o habsburské dedičstvo dopadla nerozhodne, prehratá Sedemročná vojna pre Francúzsko znamenala stratu Nového Francúzska (z ktorého Louisiana bola postúpená Španielsku výmenou za jeho vstup do vojny, zvyšok pripadol Veľkej Británii). V svojom čase ale tieto udalosti nemali taký dozvuk, pretože kolonializmus nebol vo Francúzsku v strede záujmu.
Katastrofou pre francúzske koloniálne panstvo bol rok 1791, kedy na Saint-Domingue začalo rozsiahle povstanie otrokov. Pod vedením Toussainta Louvertura získala táto karibská krajina v roku 1804 nezávislosť s novým názvom Haiti), čím sa stala prvým samostatným černošským štátom na svete. V období napoleonských vojen zvyšok francúzskych kolónií obsadili Briti. Napoleon Bonaparte v roku 1803 získal od Španielska späť Louisianu (zaberajúcu veľké územie na dnešnom americkom stredozápade), v tom samom roku ju ale predal USA. S neúspechom sa stretla tiež kolonizácia Egypta medzi rokmi 1798 – 1801.
Druhá francúzska koloniálna ríša
Po skončení napoleonských vojen Spojené kráľovstvo vrátilo Francúzsku niektoré kolónie: Guadeloupe, Martinik, Francúzsku Guyanu, niektoré obchodné miesta v Senegale, Réunion a malé územia v Indii; Briti však neopustili Svätú Luciu, Tobago, Seychely a Maurícius.
Pravý začiatok nového francúzskeho impéria sa datuje k roku 1830, kedy začala krvavá invázia do Alžírska (súčasť Osmanskej ríše). Napoleon III. sa pokúšal o založenie protektorátu koloniálneho typu v Mexiku (medzi rokmi 1861 – 1867), ale Francúzi sa týchto plánov museli vzdať, pretože boli v nebezpečnom rozpore s americkou Monroeovou doktrínou. Napoleonovi III. sa ale podarilo získať územie v Kambodži a na juhu Vietnamu.
Francúzske územia sa významnejšie rozrástli až po prusko-francúzskej vojne z roku 1871, za obdobia tretej francúzskej republiky (trvajúcej v rokoch 1871 – 1940), kedy Francúzi dobyli celý dnešný Vietnam; spolu s Kambodžou a Laosom získaným v roku 1893 tieto oblasti tvorili Francúzsku Indočínu. Francúzska expanzia pokračovala tiež v Afrike, v roku 1881 bol v Tunisku ustanovený protektorát, pod francúzsky vplyv sa ďalej dostali rozsiahle územia v severovýchodnej Afrike na území dnešných Mauritánie, Senegalu, Guiney, Mali, Pobrežia slonoviny, Beninu, Nigeru, Burkiny, Čadu, Stredoafrickej republiky a republiky Kongo. Malá francúzska kolónia existovala aj na východnom pobreží Afriky: Džibuti (tzv. Francúzske Somálsko). V roku 1912 sa francúzskym protektorátom stalo tiež Maroko.
Francúzi tiež zakladali kolónie v Pacifiku: Nová Kaledónia, Francúzska Polynézia a Nové Hebridy (spoločná vláda so Spojeným kráľovstvom).
Najväčšieho územného rozmachu dosiahla francúzska koloniálna ríša po skončení prvej svetovej vojny, rozrástla sa o bývalé nemecké kolónie Togoland a Kamerun a de facto k nej pripadli tiež bývalé osmanské provincie Sýria a Libanon (ako mandátne územie). Vo všetkých kolóniách prebiehala európeizácia a presadzovanie francúzskej kultúry, najviac však v západnej a severnej Afrike. Tamojším obyvateľom, ktorí prijali francúzsku kultúru, dokázali rozprávať spisovne po francúzsky a prijali krst, bolo priznané francúzske občianstvo vrátane volebného práva.
Dekolonizácia
Francúzska koloniálna ríša sa začala rozpadať v priebehu druhej svetovej vojny, kedy Japonsko okupovalo Indočínu, Spojené kráľovstvo Sýriu, Libanon a Madagaskar a Spojené štáty americké severnú Afriku (pri bojoch s Nemeckom). Po vojne Francúzsku sa podarilo znovu obsadiť niektoré stratené územia, bolo ale konfrontované s celosvetovým tlakom na dekolonizáciu; s možnou stratou kolónií sa nechcelo zmieriť.
Szentgál
Szentgál je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Veszprém.
Francúzska koloniálna ríša
Dekolonizácia
Ho Či Minov Viet Minh vyhlásil nezávislosť Vietnamu, čo bolo príčinou indočínskej vojny. V roku 1955 prebehlo v Kamerune povstanie za nezávislosť, ktoré bolo tvrdo potlačené. Potom, čo sa v roku 1954 Francúzi stiahli z Indočíny, boli nútený čeliť ďalšiemu krvavému konfliktu v súvislosti s alžírskymi snahami o nezávislosť, ktorú tomuto územiu odmietali udeliť. Háklivým problémom bolo hlavne postavenie značného množstvo európskych kolonistov vo francúzskej severnej Afrike (tzv. pied noirs). Alžírsko získalo nezávislosť po niekoľkoročnom konflikte v roku 1962. Väčšina afrických krajín získali nezávislosť po miestnych referendách v roku 1960, Mayotte a Réunion sa ale rozhodli zostať súčasťou Francúzska ako zámorské územia.
Pod francúzskou správou dnes zotrváva len zlomok bývalej zámorskej koloniálnej ríše, najvýznamnejšie z týchto území je Francúzska Guyana (ďalšie pozri administratívne členenie Francúzska). Vo väčšine bývalých francúzskych kolónií je hlboko zakorenená francúzska kultúra, francúzština zostala ako úradný jazyk či používajú menu naviazanú na euro (menová únia západoafrických štátov používajúca CFA frank).
Szentgál
Má rozlohu 9501 ha a žije tu 2818 obyvateľov (2007).
Holandská jazyková únia
Holandská jazyková únia bola založená v roku 1980 Holandskou a Flámskou (Belgickou) vládou s cieľom sledovať spoločné záujmy na poli kodifikovaného holandského jazyka, vzdelávaní v holandskom jazyku a holandskej jazykovej kultúry. Od 12. januára 2005 je Surinam tretím členom tejto únie.
Coulonges-sur-l'Autize (kantón)
Coulonges-sur-l’Autize je francúzsky kantón v obvode Niort v departemente Deux-Sèvres v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 14 obcí.
Nedožery-Brezany
Nedožery-Brezany sú obec na Slovensku v okrese Prievidza. Obec vznikla v roku 1964 spojením obcí Nedožery a Brezany.
Poloha
Obec sa nachádza v Hornonitrianskej kotline, približne 5 km severne od Prievidze. Rozkladá sa takmer výhradne na ľavom brehu rieky Nitry, ktorá v južnej časti obce priberá ľavostranný Breziansky potok. Prevažne rovinatý terén chotára sa na východnom okraji obce dvíha na výbežky pohoria Žiar.
Doprava
Cez Nedožery-Brezany prechádza cesta I/64, vedúca z Prievidze cez Fačkovské sedlo do Žiliny. V obci sa na túto cestu napája komunikácia III. triedy z Lazian. Stredom tiež prechádza železničná trať Prievidza – Nitrianske Pravno, v súčasnosti však bez osobnej dopravy a len sporadickou nákladnou dopravou.
Pamiatky
Dominantou obce je rímskokatolícky kostol z roku 1939, spojený so starším gotickým kostolom (1409). V časti obce Nedožery je kaplnka zo 1842.
Turizmus
Z obce vedú značkované chodníky na hrebeň pohoria Žiar, na ktoré sa napájajú aj chodníky z prievidzského lesoparku.
Aerobik
náhľad|Aerobik Aerobik alebo športový aerobik (z angl. aerobics) je druh kondičného vytrvalostného dynamického cvičenia vykonávaného za sprievodu hudby, ktoré zaťažuje srdcovocievnu, dýchaciu a pohybovú sústavu. Vznikol v USA ako forma telocviku pre širokú verejnosť, čerpajúca z gymnastiky a tanca. Jeho priekopníkom bol Kenneth H. Cooper (1968, Aerobics), na Slovensku Helena Jarkovská (1987, Aeróbna gymnastika).
K hlavným organizáciám športového aerobiku patria FISAF (Federation of International Sports, Aerobics and Fitness) a IFG (International Federation of Gymnastics), ktoré organizujú každoročne majstrovstvá sveta.
Delenie
Aerobik sa delí podľa záťaže na: Odporúča sa cvičiť 3- až 5-krát týždenne 15 až 60 minút, neprekračovať 85% maxima spotreby kyslíka a 90% maxima tepovej frekvencie. Intenzitu a dĺžku cvičenia je nutné individuálne upraviť vzhľadom na vek, telesnú kondíciu a zdravotný stav cvičiaceho.
Nitrianske Sučany
Nitrianske Sučany sú obec na Slovensku v okrese Prievidza.
V obci je rímskokatolícky kostol sv. Filipa a Jakuba apoštolov z roku 1737.
Príroda
Nitrianske Sučany ležia v južnej časti Strážovskej hornatiny na styku s Nitrianskou sprašovou pahorkatinou v doline pravostranného prítoku Nitrice. Nadmorská výška v strede obce je, v chotári 250 –  Chotár obce je zalesnený dubovo-hrabovými lesmi a bučinami.
Dejiny
Zaujímavosťou je zhodnosť názvu tejto obce a obce Sučany v okrese Martin. Táto zhoda nie je náhodná, jedna obec je pomenovaná podľa druhej, zrejme kvôli určeniu príslušnosti k panovníkovi na Vyšehrade, ktorému patril Turiec aj Horná Nitra. Takýchto zhôd bolo v spomenutých krajoch devätnásť, niektoré obce však už zanikli.
Podľa historických údajov boli obyvatelia Nitrianskych Sučian rímski katolíci. Najskôr si postavili malú drevenú modlitebnú kaplnku, ktorá zhorela a v roku 1737 postavili barokový kostol zasvätený sv. Filipovi a Jakubovi, ktorý bol viackrát renovovaný. Za kostolom je miestny cintorín, na ktorom je pochovaný aj významný slovenský botanik a liečiteľ, rímskokatolícky kňaz František Madva, ktorý posledné dva roky prežil v Nitrianskych Sučanoch. V obci sa nachádzajú tri kaplnky z 18. a 19. storočia a trojičný stĺp z 18. storočia.
Táto obec bola známa obchodom s konope či šafranom. Tradícia kupectva tu bola veľmi silná, ľudia chodili s tovarom aj do vzdialených miest. Nasvedčuje tomu aj obecný erb, na ktorom sú vyobrazené váhy ako dôležitý nástroj predavača. Obyvatelia sa venovali aj sedliactvu, mali vlastné lúky a role, čo tiež dokladá erb s lemešom a čerieslom. Temer každá rodina bola sedliacka, vlastnili dom, pastviny, polia a hospodárske zvieratá. Okrem toho tu bol mlyn, pivovar a vyrábalo sa víno. Obec bola jedna z najväčších v doline, zrejme aj vďaka výhodnému umiestneniu medzi kopcami, ktoré ju chránili pred nepriaznivými prírodnými, ale aj spoločenskými udalosťami. Navyše nebola zaťažená robotovaním na panskom, pretože svoje povinnosti hradili v peniazoch. Mali teda čas venovať sa remeslám, obchodu, furmanstvu.
Rímska minca
Nie je možné odborne potvrdiť, či kostenné pozostatky a mince pochádzali z jedného hrobu a teda z rovnakého časového horizontu. Môže za to fakt, že archeológovia, nie z vlastnej viny, prišli k nálezu neskoro.
Väčšia zachovaná bronzová rímska minca, pochádza z roku 166 z čias vlády cisára Marka Aurélia, roky vlády 161 – 180. Je to ten cisár, ktorý je známy aj z veľkofilmu Gladiátor. Nález mince zaujal predovšetkým vedeckú pospolitosť, spracovával ju numizmatik profesor Hlinka, zmienil sa o nej bratislavský Večerník (1961, VI, č. 71, s. 4), univerzitný profesor Vojtech Ondrouch (Ondrouch, V.: Nálezy keltských, antických a byzantských mincí na Slovensku. Bratislava 1964, s.104 – 105). Momentálne je minca uložená v zbierkach Slovenského národného múzea v Bratislave (Minarovičová, E.: Rímske mince v zbierke SNM I. Bratislava 1990, s. 83).
Na prednej strane mince je zobrazená hlava cisára Marca Aurélia s vavrínom, na zadnej strane je pravdepodobne rímska bohyňa rozvahy Providentia. Nápis na obidvoch stranách vypisuje celé meno cisára aj s titulmi: M. AVREL. ANTONINVS AVG. ARMENIACVS P. M. TR. POT. XX. IMP. III. COS. III. S. C., cely nápis bez skráteného zápisu: Marcus Aurelius Antoninus Augustus Armeniacus (Markus Aurélius Vznešený Arménsky – po víťaztve v dnešnom Arménsku nad Partmi), pontifex maximus (najvyšší kňaz), tribunitia potestate XX. (tribún ľudu, po 20-tykrát), imperator III. (imperátor, po 3-tikrát), consul III. (konzul, po 3-tikrát), senatus consulto (z rozhodnutia senátu). Práve tieto nápisy umožnili datovanie razby mince do r. 166 nášho letopočtu. Pokial by minca skutočne pochádzala z hrobového celku, tak by ho datovala do r. 166 a neskôr – nie je možné povedať, ako dlho bola v obehu.
Kto mohol byť posledným vlastníkom opisovanej rímskej mince? V r. 166 – 180 rímsky cisár Markus Aurélius viedol vojnu s germánskymi kmeňmi (Markomanmi, Kvádmi). Boje sú označované ako markomanské vojny a odohrávali sa aj na území dnešného Slovenska. Počas tejto vojny vznikol aj rímsky nápis na hradnej trenčianskej skale v r. 179. Opisuje udalosť, podľa ktorej 855 rímskych vojakov, príslušníkov II. pomocnej légie z Aquinca (dnešná Budapešť), prezimovalo na nepriateľskom germánskom území na prelome r. 178 – 179. Trenčín a Nitrianske Sučany nie sú veľmi vzdialené lokality, nie je však možné doložiť prítomnosť rímskych vojakov na území dnešnej našej obce. Mince v 2. storočí boli hodnotné najmä pre obsah drahých kovov, preto kolovali dlho v obehu. Opisovaná minca je z bronzu, ale aj bronzové mince boli cenené u germánskych kmeňov. Vlastníkom mince mohol byť aj príslušník germánskeho kmeňa Kvádov. Tento kmeň obýval územie dnešného Slovenska v čase markomanských vojen. V r. 173 rímske vojsko pod vedením samotného cisára Marka Aurélia vyrazilo pravdepodobne z Brigetia (dnešný Komárom), prekročilo Dunaj a popri menších riekach postupovalo na územie Kvádov. Počas ťažkých bojov sa rímski legionári dostali do kvádskeho obkľúčenia a boli by údajne umreli od smädu, keby ich nebol zachránil privolaný „zázračný dážď“. Ešte počas existencie starovekej rímskej ríše vznikli rozdielne správy o tom, kto „zázračný dážď“ privolal, či egyptský mág alebo kresťania v rímskom vojsku. Markus Aurélius napísal filozofické dielo „Hovory k sebe samému“, na základe ktorého je táto udalosť lokalizovaná do Pohronia. Tento príbeh teda nepotvrdzuje prítomnosť rímskych vojakov v oblasti horného Ponitria.
Či bol posledným majiteľom mince rímsky občan alebo príslušník germánskeho kmeňa, prípadne niekto iný, nie je to možné potvrdiť, či vyvrátiť. S určitosťou sa však dá jej nález označiť ako ojedinelý po prvé, v zmysle výnimočný pre náš región a ojedinelý po druhé, v zmysle archeologických nálezových okolnosti, keď sa nájde len jediný artefakt. Druhý prípad je smutnejší o to viac, keď viaceré zdroje hovoria o tom, že minca pôvodne nebola jediným predmetom z nálezu.
Szentimrefalva
Má rozlohu 1087 ha a žije tu 211 obyvateľov (2007).
Nontron (obvod)
Nontron je obvod v departemente Dordogne a regióne Nové Akvitánsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 8 kantónov a 80 obcí.
Slovinčina
thumb|Rozšírenie slovinčiny
Slovinčina (slovinský slovenščina, slovenski jezik) patrí do skupiny južnoslovanských jazykov a je úradným jazykom v Slovinsku. Patrí aj medzi úradné jazyky EÚ. Po slovinsky hovorí vo svete približne 2,5 milióna obyvateľov, väčšina z nich žije v Slovinsku.
Písmo a abeceda
Slovinčina sa píše upravenou latinkou s nasledujúcimi pridanými znakmi:
Informácie o slovinskom spisovateľovi Ivan Cankar
''Cankar je že kot tretješolec, leta 1891, napisal nekaj pesmi. Objavljati je začel kot dijak. Leta 1892 je v rokopisnem listu Sloga objavil krajši kritični članek in Junaško pesem iz naših dni. Otroško glasilo Vrtec mu je natisnilo pesem Pes, maček in miši. Že naslednje leto so mu v Dijaški prilogi Rimskega katolika objavili sestavek Moj prvi pogled na morje.''
Termálny prameň
thumb|Termálny prameň na [[Islande]] Termálny prameň je druh prameňa, z ktorého vystupuje ohriata voda často obohatená o minerálne zložky. Voda preniká puklinami v zemskej kôre do značných hĺbok, kde je vyhrievaná zemským teplom a vystupuje k povrchu, veľmi často popri zlomoch. Termálne pramene sa vyskytujú v oblastiach s vyšším teplotným tokom, často v oblastiach s aktívnym vulkanizmom.
Podľa prirodzenej teploty pri prameni sa vody s teplotou vyššou ako 25 °C označujú ako termálne. Ich teplota nedosahuje ale takú veľkosť, aby umožňovala premenu na paru, preto nedochádza ku vzniku gejzírov a ohriata voda iba zvoľna vyteká z podpovrchu. Ohriata voda vytvára unikátne systémy, ktoré sa využívajú pre vykurovanie, či pre rekreáciu. Najznámejšie lokality pochádzajú z Islandu, kde sa ľudia často kúpu v horúcich jazerách i napriek studenej klíme okolia a teplá voda je využívaná i pre vykurovanie chodníkov či skleníkov alebo z USA (Yellowstonský národný park), z Kamčatky (Dolina gejzerov), z Čile (El Tatio).
Termálne pramene sa využívajú tiež k liečbe rôznych ochorení, hlavne chorôb kože, na ktorú blahodárne pôsobí minerálne zloženie vody a nízky stupeň radiácie spôsobený rádiom. Pramene boli k liečbe využívané často už od pradávna. Antické kúpele v starovekom Grécku či onsen v Japonsku boli mimoriadne obľúbené pre svoje relaxačné a ozdravujúce účinky.
Termálne pramene nie sú viazané iba na suchozemské prostredie, ale vyskytujú sa i v podmorskom prostredí, kde sa nazývajú čierni fajčiari. Vplyvom poklesu teploty dochádza ku zrážaniu nasýtenej vody, minerálne zložky vytvárajú pevné telesá, ktorá tvoria rôzne komíny, terasy, či valy.
V termálnych prameňoch žijú termofily, ktoré potrebujú k prežitiu vysoké teploty. Spolu s minerálmi dodávajú termálnym prameňom špecifickú farbu.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dunajský Klátov
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dunajský Klátov v okrese Dunajská Streda.
Zoznam kresťanských rozhlasových staníc a internetových rádií
Toto je zoznam kresťanských rádií.
Jamolice
Jamolice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 434 obyvateľov, z toho 226 mužov a 208 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 39,2 roka, ženy 42,4 roka).
Marcilly-lès-Buxy
Marcilly-lès-Buxy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kuchyňa (miestnosť)
thumb|moderná kuchyňa
Vylučovanie (zoológia)
Vylučovanie alebo exkrécia je biologický proces, ktorým organizmus separuje odpadové produkty zo svojho tela.
U cicavcov tvoria 2 hlavné vylučovacie procesy formovanie moču v obličkách a formovanie výkalov (fekálií) v črevách. Odpadné produkty sú vylúčené močením (urináciou) a defekáciou.
Hagara
Hagara je priezvisko, pozri Hagara (priezvisko), napr.:
Herlianska ulica
Herlianska ulica je ulica:
John D. Carmack
John D. Carmack II (* 20. august 1970, Roeland Park, Kansas, USA) je americký programátor počítačových hier a spoluzakladateľ id Software. Carmack bol hlavný programátor v hrách  Commander Keen, Wolfenstein 3D, Doom, Quake a následných pokračovaní  Doom a Quake.
Hoci Carmack je známy kvôli jeho inováciám v 3D grafike, je taktiež nadšenec raketovej techniky a zakladateľ a hlavný inžinier firmy Armadillo Aerospace.
Škoricovník cejlónsky
Škoricovník cejlónsky (lat. Cinnamomum verum alebo Cinnamomum zeylanicum) je 10 - 15 metrov vysoký, stálezelený tropický strom pochádzajúcich zo Srí Lanky a Južnej Indie z čeľade vavrínovité. Pre svoju korenisto sladkastú chuť a charakteristickú vôňu sa využíva ako korenina známa ako pravá škorica alebo cejlónska škorica.
Opis
Listy rastliny sú podlhovasté, vajcovitého tvaru a majú dĺžku 7- 18 cm. Latové súkvetie rastliny charakteristickej vône má zelenkastú farbu. Plody škorice pravej sú 1 cm veľké fialové bobule, v ktorých sa nachádza jedno semeno.
Philip Ziegler
Životopis
Vzdelával sa na St Cyprian's School, Eastbourne a potom na Summer Fields School v Oxforde. Pokračoval na Eton College a New College. Absolvoval štúdium práv a nastúpil k British Foreign Service. Následne bol vyslaný na miesta ako Laos, Pretoria a Bogota, a pôsobil aj ako delegát NATO v Paríži.
Škoricovník cejlónsky
Škorica (korenina)
Je aromatické korenie zo sušenej kôry škoricovníka cejlónskeho.
Philip Ziegler
Životopis
V roku 1967 odišiel z diplomatických služieb a začal pracovať pre nakladateľstvo Collins. Pôvodne zamýšľal stať sa románopiscom, ale začal kariéru ako autor životopisov. Bol šéfredaktorom v Collins v rokoch 19791980. Písal pre The Spectator, The Listener, The Times, The Daily Telegraph a History Today.
A1
A1 môže byť:
Boresse-et-Martron
Boresse-et-Martron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Szentjakabfa
Szentjakabfa je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v okrese Balatonfüred.
Má rozlohu 576 ha a žije tu 105 obyvateľov (2007).
Moldavská ulica
Moldavská ulica je ulica:
František Bílek
František Bílek môže byť:
Aerológia
Aerológia je meteorologický odbor, ktorý sa zaoberá skúmaním fyzikálnych vlastností atmosféry, predovšetkým troposféry a k nej priľahlej časti stratosféry. Hlavným zdrojom údajov sú dáta získavané z meteorologických balónov a družíc. Pracovisko zaoberajúce sa vyhodnocovaním týchto dát sa nazýva aerologické observatórium.
Zerynthiini
Systematiku pozri v článku jasone, v starších systémoch skupina zahŕňa aj rod Luehdorfia alebo v niektorých iných starších systémoch naopak zahŕňa rod Archon.
Je to malá skupina motýľov, ktorá na celom svete zahrnuje 14 (s rodom Luehdorfia 18) druhov. Ich malý počet je kompenzovaný na druhej strane zasa ich krásou a zaujímavým spôsobom života.
Jaroslavice
Jaroslavice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 267 obyvateľov, z toho 658 mužov a 609 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,0 roka (muži 38,2 roka, ženy 39,8 roka).
Sharp Dressed Man
„Sharp Dressed Man“ je skladba americkej rockovej skupiny ZZ Top z ich albumu Eliminator vydaného v roku 1983. Skladba bola produkovaná manažérom skupiny Billom Hamom a nahrávaná a mixovaná v Terry Manning.
V roku 2007 na VH1 Rock Honors skupina Nickelback zahrala coververziu skladby na počesť skupiny.
12. apríl
Úmrtia
thumb|upright|[[Franklin Delano Roosevelt|F. D. Roosevelt († 1945)]]
Hádzaná na Západoázijských hrách 2005
Hádzaná na Západoázijských hrách 2005 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Západoázijských hier 2005. Konal sa v meste Dauha, v Katare v dňoch od 2.9. decembra 2005, za účasti 8 mužských tímov. Nováčikmi podujatia boli družstvá Bahrajnu, Jordánska a Saudskej Arábie. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizoval druhýkrát a opäť iba v mužskej kategórii. Dejiskom zápasov bola aréna Al-Gharrafa Indoor Hall s kapacitou 3 000 divákov. Titul obhájil 🇰🇼, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇮🇷.
Horné Vestenice
Horné Vestenice sú obec na Slovensku v okrese Prievidza.
V obci je rímskokatolícky kostol svätých Petra a Pavla z roku 1564. Na kopci nad obcou, v polohe Hôrka, boli odkryté základy menšej kaplnky, ktorej počiatky nie sú jednoznačne určené. Vznik stavby sa kladie do 13. storočia ale aj 16. storočia. Základy sú pamiatkovo upravené a prezentované verejnosti.
Aeromechanika
Aeromechanika je odbor mechaniky, skúmajúci chovanie plynov pri pôsobení vonkajších síl, pri ich relatívnom pohybe voči pevným telesám a pri ich pohybe v uzavretých priestoroch. Delí sa ďalej na aerostatiku a aerodynamiku. Zákony, ktoré študuje, sú v určitých oblastiach veľmi podobné zákonom hydromechaniky. Rozdiely spôsobuje predovšetkým stlačiteľnosť a podstatne menšia viskozita plynov. Aeromechanika považuje plyny za spojité prostredie/látku, neskúma ich molekulárne vlastnosti.
Frontenay-Rohan-Rohan (kantón)
Frontenay-Rohan-Rohan je francúzsky kantón v obvode Niort v departemente Deux-Sèvres v regióne Poitou-Charentes. Tvorí ho 9 obcí.
Aerostatika
Aerostatika je časť aeromechaniky, ktorá skúma vzájomné pôsobenie nepohybujúcich sa plynov a a telies do nich ponorených. Stanovuje hodnoty aerostatického tlaku, pričom zohľadňuje jeho závislosť na teplote aj stlačiteľnosť plynov.
Oloron-Sainte-Marie (obvod)
Oloron-Sainte-Marie je obvod v departemente Pyrénées-Atlantiques a regióne Nové Akvitánsko vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 12 kantónov a 155 obcí.
Bilek
Bilek môže byť:
Vibrato
thumb|vibrato Vibráto je technika používaná hráčmi na strunové nástroje, pri ktorej po zahratí tónu jemne pohybujeme palcom do strán.
Slovenský superpohár vo futbale 2009
Zápas o Slovenský Superpohár na rok 2009 bol futbalový zápas, ktorý sa uskutočnil v nedeľu 5. júla 2009 v Dolnom Kubíne. Stretli sa tu víťaz Corgoň ligy 2008/09, Slovan Bratislava, a víťaz Slovenského pohára 2008/09, MFK Košice. Slovan vyhral Superpohár dvakrát, a to v rokoch 1994 a 1996, Košice raz v roku 1997.
V tomto zápase vyhral Slovan 2:0, pričom oba góly strelil Pavol Masaryk.
Výber miesta zápasu
V utorok 16. júna SFZ potvrdil klub MFK Dolný Kubín záujem zorganizovať zápas. Podľa Miloša Tomáša, generálneho sekretára SFZ, sa miesto zápasu určilo aj vďaka tomu, že mužstvo MFK Dolný Kubín postúpilo po dlhšom čase do I. ligy, o spropagovanie futbalu zo spoločenského hľadiska v tomto meste, a aj vďaka primátorovi Ing. Ivanovi Budiakovi. O dva dni neskôr 18. júna vyžreboval Slovenský futbalový zväz Slovan ako domáce mužstvo. O zmene hracieho času zo 17:15 na 17:00 informovala úradná správa SFZ z 26. júna.
Zápas neodvysielala Slovenská televízia z dôvodu redukcie rozpočtu, a tak zápas vysielal v priamom prenose len internetový server huste.sk.
Hendikep (medicína)
Hendikep (z angl. handicap) alebo prekladané aj ako sociálne znevýhodnenie alebo podľa WHO novšie obmedzenie participácie je minimalizovanie určitých príležitostí zdravotne postihnutých osôb v súkromnej, kultúrnej alebo pracovnej oblasti. Presné definície: