cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jazyková kompetencia
Jazyková kompetencia podľa Chomského
Vývin jazykovej kompetencie postupuje od počiatočného stavu, ktorý je geneticky determinovaný, cez prechodné stavy až konečne dosahuje stacionárny stav, ktorý sa potom mení už len okrajovo - povedzme dopĺňaním slovníka. Človek sa rodí s mechanizmom osvojenia jazyka, ktorý sa podobá schránke vopred umiestnenej v centrálnom nervovom systéme, do ktorej sa prostredníctvom uší dieťaťa dostáva jazyková informácia. Prostredie len budí tuto schopnosť.
Bannay (Marne)
Bannay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kniha proroka Joela
Kniha proroka Joela alebo Joel (skratka Joel) je jedna z kníh Starého zákona Biblie.
Kniha patrí medzi dvanásť spisov(kníh) malých prorokov. V hebrejskej Biblii sa medzi nimi uvádza ako druhá kniha, v Septuaginte je uvedená ako štvrtá. Má skôr apokalyptický než prorocký charakter.
Obsah
Hlavnou témou je blížiaci sa deň Pána. Budú ho predchádzať obrovské prírodné pohromy, no po ňom budú nepriatelia zničení a príde spása Izraela. Kniha je prezentovaná ako jednotné dielo, ale mnoho biblistov sa domnieva, že sa skladá z dvoch samostatných spisov, ktoré opisovali pohromu kobyliek a deň Pána.
Kniha sa člení na dve časti. V prvej časti (hlavy 1-2) sa opisuje pohroma kobyliek, ktorá je spojená s veľkým suchom, takže krajina vyzerá ako po obrovskom požiari. Joel vyzýva všetkých na pokánie a na modlitbu za odvrátenie pohromy, ktorú opisuje na spôsob apokalyptických hrôz. Kobylky predstavujú nepriateľskú moc, pred ktorou sa možno zachrániť iba pokáním a modlitbou ako to sľubuje sám Pán (Hospodin). V posledné dni, v ktorých Pán zošle svojho ducha, potrestá svojich nepriateľov a prinesie trvalý pokoj a spásu Jeruzalemu. A všetci spoznajú, že len Pán (Hospodin) je jediný mocný Boh a záruka požehnania a spásy. Druhá časť (hlavy 3-4) obsahuje prisľúbenie spásy.
NGC 4275
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Aggteleki-karszt
Aggteleki-karszt alebo Aggtelecký kras je krasové územie na severe Maďarska. Územie je známe najmä pre početný výskyt jaskýň, ktoré boli spolu so slovenskými zapísané v roku 1995 na zoznam Svetového dedičstva UNESCO pod spoločným názvom Jaskyne Slovenského krasu a Aggteleckého krasu. Medzi najznámejšie jaskyne patrí Baradla blízko obce Aggtelek.
Vápence, ktoré dnes tvoria celú krasovú oblasť vznikli pred asi 245 miliónmi rokov v strednom triase. Tektonicky ich možno zaradiť do silicika.
Grécka kultúra
Grécka kultúra je súčasť európskej kultúry alebo euroamerickej kultúry. Je to kultúra prináležiaca ku Grécku alebo grécky spôsob pretvárania zla na dobro a ošklivého na krásu. Pri gréckej kultúre sa myslí v prvom rade na tú časť antickej kultúry, ktorej nositeľmi boli Gréci. Zahrnuje grécku filozofiu, grécke umenie, grécku mytológiu, grécke náboženstvo, grécku vedu.
Logické
Logické je súvislosť medzi stránkami rozvinutého celku; štruktúra rozvinutého celku. Podľa Černíka znamená logické hotové pojmy, súdy a úsudky a pojmotvorný proces.
Talisman (dosková hra)
right|thumb|Talisman
Talisman je spoločenská fantasy hra, ktorej cieľom je získať Talisman, pomocou neho sa dostať k vládnucej korune a teda aj vyhrať. Je možnosť hrať za viacero postáv, napríklad: Elf, trpaslík, čarodej, čarodejnica, zlodej, vrah, ghoul, troll a podobne.
Zoznam planétok 115501 – 115750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Josef Pokorný
Generálporučík Ing. Josef Pokorný PhD (* 19. december 1960, Moravská Třebová, Česko-Slovensko ) je slovenský generál.
Od 1. januára 2021 je vojenský predstaviteľ pri Vojenskom výbore NATO a EÚ v Bruseli. Od 15. októbra 2018 bol zástupcom náčelníka Generálneho štábu. Do prvej generálskej hodnosti „brigádny generál“ bol vymenovaný 4. mája 2011 prezidentom Ivanom Gašparovičom. Od júla 2014 bol národným predstaviteľom pri Najvyššom veliteľstve spojeneckých síl v Európe v belgickom Monse.
Vzdelanie
Josef Pokorný je absolventom (1985) Vysokej vojenskej škole technickej v Liptovskom Mikuláši (dnes Akadémia ozbrojených síl generála Milana Rastislava Štefánika. a Slovenskej technickej univerzity v Bratislave.
Vojenské funkcie
Od roku 1994 bol vedúci starší dôstojník špecialista Oddelenia analýz a informácií Odboru brannej politiky a stratégie Sekcie brannej politiky a rozvoja armády Ministerstva obrany SR. Neskôr bol náčelník Odboru požiadaviek a dlhodobého plánovania. „Od roku 2004 do roku 2008 pôsobil vo funkcii zástupcu predstaviteľa strategického veliteľa NATO pri Vojenskom výbore NATO v Monse.“ Od roku 2008 bol zástupca náčelníka Štábu strategického plánovania a rozvoja spôsobilostí GŠ OS SR.
Na Štábe strategického plánovania a rozvoja spôsobilostí Generálneho štábu pôsobil od 29. júna 2012. Bývalý náčelník, brig. gen. Ľubomír Svoboda sa stal náčelnikom Síl výcviku a podpory. Od 1. októbra 2011 bol zástupcom náčelníka Síl výcviku a podpory Pokorný.
Od júla 2014 bol národným predstaviteľom pri Najvyššom veliteľstve spojeneckých síl v Európe v belgickom Monse. Na tomto poste nahradil nastávajúceho náčelníka štábu štábu strategicého plánovania Generálneho štábu OS SR, Ivana Hirku. S účinnosťou od 15. októbra 2018 bol ustanovený na funkciu zástupcu náčelníka Generálneho štábu. Pred touto funkciou pôsobil v rokoch 2017 až 2018 ako generálny riaditeľ Sekcie riadenia obrany, výstavby OS a obranného plánovania Ministerstva obrany SR.
Josef Pokorný je člen redakčnej rady vojenského odborného časopisu Akadémie ozbrojených síl Vojenské reflexie (stav k 1. decembru 2012).
26. apríla 2018 brigádneho generála Pokorného prezident Andrej Kiska povýšil do hodnosti generálmajor. 15. januára 2020 Pokorného prezidentka Zuzana Čaputová povýšila do hodnosti generálporučík.
Od 1. januára 2021 je vojenský predstaviteľ pri Vojenskom výbore NATO a EÚ v Bruseli. Nahradil genmjr. Ondřeja Novosada.
Cievne zásobenie mozgu
Tepny zásobujú mozog okysličenou krvou. Hmotnosť mozgu je v priemere 1,4 kg, čo predstavuje asi 2% hmotnosti tela, lenže na správnu funkciu potrebuje mozog 15 - 20 % objemu cirkulujúcej krvi. Ak sa prívod krvi do mozgu preruší na 5 sekúnd, dôjde k strate vedomia, a pokiaľ sa neobnoví do niekoľkých minút, dôjde k nezvratnému poškodeniu.
Následky poruchy mozgovej cirkulácie
Ďalšími príznakmi spojenými s poškodením tejto tepny sú:
Rozsah poškodenia a úprava funkcií závisí od rozsahu vyradeného mozgového tkaniva (v niektorých prípadoch obrna pretrváva).
Mozgové tepny
Krv priteká do mozgu dvoma pármi tepien. Vnútorná krčnica (arteria carotis interna) začína zo spoločnej krčnice (arteria carotis communis), vstupuje do lebky krčnicovým kanálom (canalis caroticus) a vydáva vetvy, ktoré zásobujú mozgovú kôru. Dvoma hlavnými vetvami vnútornej krčnice sú predná mozgová tepna (arteria cerebri anterior) a stredná mozgová tepna (arteria cerebri media). Chrbticová tepna (arteria vertebralis je vetvou podkľúčnej tepny (arteria subclavia), vstupuje do lebky veľkým otvorom a zásobuje mozgový kmeň a mozoček (cerebellum). Chrbticové tepny sa spájajú a vytvárajú spodinovú tepnu (arteria basilaris), ktorá sa znovu delí na dve zadné mozgové tepny zásobujúce zrakovú kôrovú oblasť v záhlavnom laloku. Tieto dve prívodné tepny sú spojené s ďalšími tepnami, čím na mozgovej spodine vzniká tepnový kruh mozgu (circulus arteriosus cerebri).
Mozgové žily
Hlboké a povrchové žily odvádzajú krv z mozgu do zložitého systému splavov (sínusov). Krv z nich odteká s využitím gravitácie do vnútornej hrdlovej žily (vena jugularis interna). Na rozdiel od ostatných žíl splavy nemajú chlopne.
Mozgové žily (venae cerebri) sa delia na povrchové a hlboké, nemajú chlopne a krv z nich odteká do vnútrolebkových splavov. Sínusy sú medzi vrstvami tvrdej blany mozgu (dura mater), ktorá tvorí vonkajší obal mozgu. V stenách sinusov, na rozdiel od ostatných žíl v tele, chýba svalová vrstva. Povrchové žily sú na povrchu mozgu, majú menivé (variabilné) usporiadanie a niektoré sú navzájom prepojené. Väčšina povrchových žíl ústi do horného šípového splavu. Naproti tomu väčšina hĺbkových žíl ústi prostredníctvom veľkej mozgovej žily (vena cerebri magna) do rovného splavu.
Peter Ransanus
Peter Ransanus (* 1428 – † 1492) bol taliansky historik, dominikán. Bol biskupom v Lucere a vyslancom neapolského kráľa v Budíne (1488 - 1490).
Kostej
thumb|Ivan Bilibin: Kostej
Kostej alebo Koščej alebo Kaščej (po, ) je v slovanskej mytológii záporná nadprirodzená bytosť v podobe škaredého starca, nebezpečného hlavne pre mladé ženy. Je známy aj ako Kostej Nesmrteľný (po rusky Коще́й Бессме́ртный). Jeho meno sa určite odvodzuje od slovanského slova „kosť“, asi pre jeho „kostnatý“ výzor, pôvodne mohlo ísť aj o príšeru v podobe kostry, ktorá sa neskôr mohla premeniť na škaredého starca.
Podľa legendy sa dá Kostej iba veľmi ťažko zabiť, no nie je to nemožné, lebo jeho duša je oddelená od tela a nachádza sa v ihle, ktorá je zapichnutá vo vajci. Vajce je vo vnútri kačice, ktorá žije vo vnútri zajaca. Zajac sa skrýva v dube v železnej truhlici a dub sa nachádza na mýtickom ostrove Bujan (Буян) v strede oceána. Ak je táto dômyselne skrytá ihla v bezpečí, Kostej sa nedá zabiť. No ak sa železná truhlica otvorí, zajac ihneď utečie. Ak ho zabijú, kačica uletí a ak ju zabijú a vajíčko ukradnú, bude mať jeho majiteľ Kosteja v moci. Ak sa to stane, Kostej začne slabnúť a ihneď stratí schopnosť používať čary. Ak sa ihla zlomí, Kostej zomrie.
Komunikatívna kompetencia
Komunikatívna kompetencia sú podľa Habermasa podmienky, ktoré musia byť splnené, aby si dvaja hovoriaci mohli oznamovať.
Žyhalivka
Žyhalivka je dedina (село) na Ukrajine v Kalynivskom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 609 obyvateľov.
Cheznovice
Cheznovice je obec v Česku v okrese Rokycany v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 769 obyvateľov, z toho 385 mužov a 384 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 39,6 roka, ženy 42,5 roka).
NGC 4276
NGC 4276 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecko-americký astronóm Christian Heinrich Friedrich Peters v roku 1860.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Živoj
Počas prvej svetovej vojny sa zúčastnil bojových akcií proti Turecku. Po vypuknutí vojny slúžil na základni Batumi, odkiaľ podporoval operácie ruských vojsk na Kaukaze. V roku 1917, operujúc zo základne Sulina, podnikal spolu s torpédoborcom Žarkij výpady proti tureckému pobrežiu. Úspešná bola až ich tretia akcia z dňa 4. apríla, kedy potopili dva väčšie turecké škunery. V júni 1918 padol do nemeckých rúk a bol zaradený do služby pod názvom R 12. Po nemeckej kapitulácii zostal Živoj spolu s ďalšími zvyšnými ruskými loďami v Sevastopoli, ktorý ovládli britské a francúzske expedičné zbory. V septembri 1919 bol predaný novo sformovanému bielogvardejskému loďstvu. Počas evakuácie Sevastopolu v novembri 1920 sa v silnej búrke 16. novembra prevrátil aj s 350 ľudmi na palube.
Gotická cesta
náhľad|Interiér evanjelického kostola v Štítniku s nástennými maľbami
Gotická cesta je kultúrno-turistická tematická trasa, zahŕňajúca súbor štyroch trás v historických regiónoch Gemer a Malohont. Spája významné stredoveké sakrálne pamiatky, najmä vidieckeho charakteru, ktoré sú v medzinárodnom meradle významné prítomnosťou stredovekej freskovej výmaľby. Dvanásť z kostolov Gotickej cesty bolo v roku 2022 zapísaných do zoznamu Európskeho dedičstva ako súbor lokalít s názvom Stredoveké nástenné maľby na Gemeri a v Malohonte.
Okruhy Gotickej cesty
Trasa je zameraná na sakrálne pamiatky, ktoré sú v regiónoch Gemer a Malohont usporiadané do štyroch okruhov.
Jelšavský okruh
náhľad|Interiér Kostola Zvestovania Panne Márii v Chyžnom
Rimavský okruh
náhľad|Evanjelický kostol v Rimavskej Bani
Rožňavský okruh
náhľad|Reformovaný kostol v Slavci
Gotická cesta v minulosti
Pojem Gotická cesta bol pôvodne používaný pre ideu tematickej kultúrno-poznávacej cesty naprieč Slovenskom, zavedenej v roku 1995, po vzore nemeckých turistických trás. Turistický okruh v dĺžke 276 km bol rozdelený na štyri okruhy, spišsko-gemerský, spišský okruh – tatranský, spišský okruh – pieninský a gemersko – rimavský okruh. V súčasnosti sa pojem používa pre štyri trasy v regiónoch Gemer a Malohont.
Združenie Gotická cesta
O pamiatky Gotickej cesty sa stará Združenie Gotická cesta, ktoré zahŕňa dobrovoľníkov z radov odborníkov v oblasti pamiatkovej starostlivosti, turistického ruchu, zástupcov evanjelickej, rímskokatolíckej a reformovanej cirkvi a dotknutých samospráv. Združenie vzniklo 11. novembra 2007 ako výsledok niekoľkoročnej spolupráce rožňavských pamiatkarov s Regionálnou rozvojovou agentúrou v Rožňave. Registrované bolo v januári 2008. Snahou združenia je pracovať v prospech kultúrnych pamiatok nachádzajúcich sa na turistickej trase Gotická cesta na Gemeri. Združenie sa snaží tieto pamiatky sprístupňovať verejnosti, prepája ich vlastníkov a spolufinancuje ich obnovu a reštaurovanie. Združenie organizuje každoročný minifestival Gotická cesta otvorená a každé dva roky odbornú konferenciu Gotická cesta – Križovatka kultúry a dedičstva.
Bannes (Marne)
Bannes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ján z Turca
thumb|Nemecký maľovaný rukopis od Jána z Turca Ján z Turca (nem. Johannes de Thurocz; súdobé písanie …de Thwrocz; maď. Thuróczy János) (* 1435, Pýr, dnes časť obce Hontianske Tesáre, Uhorsko – † medzi 1488 a 1490) bol slovenský kronikár a historik.
Bannes (Marne)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján z Turca
Životopis
Jeho rodina pochádzala z Turca. V rokoch 1467 – 1475 bol notárom krajinského sudcu, potom notárom hodnoverného miesta v Šahách, v rokoch 1476 – 1488 bol hlavným notárom krajinského sudcu na kráľovskom dvore.
Limbická sústava
Stavba
Limbická sústava sa skladá z týchto štruktúr:
Poruchy limbickej sústavy
Pretože limbická sústava ovplyvňuje emócie, náladu a pamäť, poškodenie jeho súčasti sa môže prejaviť v nasledujúcich oblastiach.
Wernickeova encefalopatia
Ide o poruchu mozgu, pri ktorej dochádza ku krvácaniu z tenkých vlásočníc v hornej časti mozgového kmeňa a limbickej sústave. Príčinou je dlhodobé pitie alkoholu v spojení s nedostatočnou výživou. Postihnutý javí známky zmätenosti a môže upadnúť do kómy. Aj keď sa stav zlepší, zvyčajne sa pridruží strata pamäti a neschopnosť učiť sa nové fakty.
Spánková padúcnica
Pri spánkovej padúcnici (epilepsia temporalis) sa objavujú záchvaty v spánkovom laloku, v blízkosti limbickej sústavy. Ak je postihnuté mandľovité jadro či hippocampus, pacient uvádza v priebehu záchvatu čuchové vnemy, zmeny nálady a poruchy pamäti.
Saint-Jean-Pied-de-Port (obec)
Saint-Jean-Pied-de-Port je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tomáš Fröhlich
Tomáš Fröhlich (Frolich, Thomas) (Hilarius, Benz) (*  Prešov - † 11. máj 1580, Banská Bystrica) bol  evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ.
Životopis
V roku 1551-1552 študoval na univerzite vo Wittenbergu, 1552 vysvätený za kĺaza. Kazateľ v Banskej Bystrici, 1554-1560 v Hodruši 1570-1573, v Spišskej Novej Vsi, 1573-1577 v Košiciach, od 1577 špitálsky kňaz a rektor v Banskej Bystrici. Účastník náboženských polemík s katolíkmi a kalvínmi, ale aj vnútri evanjelický cirkvi. K jeho pohrebu vyšiel zborník pohrebných veršov (Epicedium im mortem T.F. ... Bardejov (1580).
Brooklyn Community Board 1
Brooklyn Community Board 1 je komunitná rada v Brooklyne v New Yorku.
Zahŕňa Flushing Avenue, Williamsburg, Greenpoint, Northside a Southside
Ohraničuje ju na východe Newtown Creek a Queens, na juhu Flushing Avenue a Kent Avenue a na západe East River.
V roku 2000 tu žilo 160-tisíc obyvateľov a rozloha je 13 km².
Zoznam článkov slnečnej sústavy/6
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 126 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
6
6 Hebe
60
60 Echo - 600 Musa - 601 Nerthus - 602 Marianna - 603 Timandra - 604 Tekmessa - 605 Juvisia - 606 Brangane - 607 Jenny - 608 Adolfine - 609 Fulvia - 60P/Tsuchinshan
61
61 Danaë - 610 Valeska - 611 Valeria - 612 Veronika - 613 Ginevra - 614 Pia - 615 Roswitha - 616 Elly - 617 Patroclus - 618 Elfriede - 619 Triberga - 61P/Šajn-Schaldach
62
62 Erato - 620 Drakonia - 621 Werdandi - 622 Esther - 623 Chimaera - 624 Hektor - 625 Xenia - 626 Notburga - 627 Charis - 628 Christine - 629 Bernardina - 62P/Tsuchinshan
63
63 Ausonia - 630 Euphemia - 631 Philippina - 6311 Porubčan - 632 Pyrrha - 633 Zelima - 634 Ute - 635 Vundtia - 636 Erika - 637 Chrysothemis - 638 Moira - 639 Latona - 63P/Wild
64
64 Angelina - 640 Brambilla - 641 Agnes - 642 Clara - 643 Scheherezade - 644 Cosima - 645 Agrippina - 646 Kastalia - 647 Adelgunde - 648 Pippa - 6489 Golevka - 649 Josefa - 64P/Swift-Gehrels
65
65 Cybele - 650 Amalasuntha - 651 Antikleia - 652 Jubilatrix - 653 Berenike - 654 Zelinda - 655 Briseis - 656 Beagle - 657 Gunlod - 658 Asteria - 65803 Didymos - 659 Nestor - 65P/Gunn
66
66 Maja - 660 Crescentia - 661 Cloelia - 662 Newtonia - 663 Gerlinde - 664 Judith - 665 Sabine - 666 Desdemona - 667 Denise - 668 Dora - 669 Kypria - 66P/du Toit
67
67 Asia - 670 Ottegebe - 671 Carnegia - 6717 Antal - 672 Astarte - 673 Edda - 674 Rachele - 675 Ludmilla - 676 Melitta - 677 Aaltje - 678 Fredegundis - 679 Pax
68
68 Leto - 680 Genoveva - 681 Gorgo - 682 Hagar - 683 Lanzia - 684 Hildburg - 685 Hermia - 686 Gersuind - 687 Tinette - 688 Melanie - 689 Zita - 68P/Klemola
69
69 Hesperia - 690 Wratislavia - 691 Lehigh - 692 Hippodamia - 69230 Hermes - 693 Zerbinetta - 694 Ekard - 695 Bella - 696 Leonora - 697 Galilea - 698 Ernestina - 699 Hela - 69P/Taylor
6p
6P/d’Arrest
Slnko v sieti za Najlepšie kostýmy
Slnko v sieti za Najlepšie kostýmy je jedno z hlavných ocenení udeľovaných Slovenskou filmovou a televíznou akadémiou (SFTA) v rámci výročných filmových cien Slnko v sieti — za návrhy kostýmov.
Kvetnica (Poprad)
right|thumb|Špecializovaná nemocnica na liečbu respiračných chorôb v Kvetnici right|thumb|Špecializovaná nemocnica na liečbu respiračných chorôb v Kvetnici Kvetnica je prímestskou časťou mesta Poprad. Leží v lesoch pohoria Kozie chrbty. V Kvetnici žije 197 obyvateľov (2015). Centrálnej časti Kvetnice dominuje veľký dobre udržiavaný park s jazierkom a fontánou. V parku sa tiež nachádza kostol sv. Heleny. V roku 2003 bol zrekonštruovaný pod Zámčiskom lyžiarsky vlek, ktorý bol v prevádzke len tri roky. Pôvodne bol vybudovaný koncom sedemdesiatych rokov minulého storočia. V rokoch 2014 až 2015 bola na území Kvetnice postavená malá moderná verejne prístupná Kaplnka vzkriesenia na masíve vrchu Krížová, spolu s krížovou cestou.
História
Zachovali sa tu stopy po pravekom hradisku. Neskôr podľa historika a archeológa Munnicha (vyjadril sa tak r. 1885) existoval nad Kvetnicou hrad. Vrch sa dodnes nazýva Zámčisko. V 13. storočí tu bola založená bannícka osada Stríž, ktorá zanikla okolo roku 1462. Na začiatku výstavby samotnej Kvetnice bola iniciatíva Uhorského karpatského spolku a jeho predsedu, grófa Albína Čákiho (1841 – 1912), postaviť na vrchole Zámčiska turistickú útulňu s rozhľadňou. Rekreačná osada sa začala budovať v roku 1880 pod patronátom popradského starostu Eduarda Graffa. Pri svojich potulkách Kvetnicu navštívil bulharský cár Ferdinand I. Coburg.
Účinné klimatické podmienky ju predurčili na výstavbu klimatických kúpeľov. Nepriaznivá zdravotná situácia po 1. svetovej vojne iniciovala v roku 1920 založenie ústavu na liečbu TBC pre železničiarov. V roku 1921 bola založená Masarykova liečebňa pľúcne chorých zamestnancov československých štátnych dráh. Tuberkulóza a respiračné choroby sa tu liečili až do roku 2008, kedy liečebňa zanikla.
Komplementácia
Komplementácia môže byť:
Brooklyn Community Board 3
Brooklyn Community Board 3 je komunitná rada v Brooklyne v New Yorku.
Zahŕňa časti Bedford-Stuyvesant a Stuyvesant Heights.
Ohraničuje ju na západe Classon Avenue, na severe Flushing Avenue, Broadway a Saratoga Avenue, na východe Classon Avenue a na juhu Atlantic Avenue.
Predsedníčkou je Beatrice P. Jones a správcom Lewis A. Watkins.
Európska únia
Európska únia (skrátene: EÚ alebo Únia ) je integračné zoskupenie, ktoré od februára 2020 tvorí 27 členských štátov s celkovým počtom 437 miliónov obyvateľov (približne 6 % svetovej populácie).
Prvá organizácia, Európske spoločenstvo pre uhlie a oceľ, predchodkyňa dnešnej EÚ, bola založená Parížskou zmluvou z roku 1951. Samotná EÚ vznikla v roku 1993 na základe Zmluvy o Európskej únii, známej aj pod názvom Maastrichtská zmluva z roku 1992.
Medzi základné princípy Európskej únie patrí prenášanie právomocí národných štátov na nadnárodné európske inštitúcie. Stupeň integrácie v Únii nedosiahol takú hĺbku, aby sa dalo hovoriť o federácii ako zvrchovanom subjekte medzinárodného práva, je však oveľa hlbšia ako v medzinárodných organizáciách. Jej spôsob rozhodovania je vo svetovom meradle unikátny, preto je Európska únia považovaná za zoskupenie štátov („medzinárodnú organizáciu“) sui generis. Európska únia má medzinárodnoprávnu subjektivitu. Od nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy získala Únia aj plnú subjektivitu z hľadiska úniového práva (okrem iného tým, že sa stala právnym nástupcom zrušeného Európskeho spoločenstva).
Územie Európskej únie
Členské štáty EÚ sa rozkladajú na území s rozlohou 4 382 217 km², ich územie ohraničuje na severovýchode Fínsko, na juhovýchode Cyprus, na juhozápade Portugalsko a na severozápade Írsko.
Zámorské územia
Neoddeliteľnou súčasťou Európskej únie sú aj:
Asociované územia
Okrem toho je k Európskej únii veľa území asociovaných, existujú taktiež pod správou členských štátov Európskej únie, ktoré do Európskej únie nepatria a podobne, pozri Oblasti so zvláštnym postavením.
NGC 4277
NGC 4277 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 17. apríla 1786.
Európska únia
Povojnové začiatky
Po druhej svetovej vojne sa museli európske štáty vysporiadať s celým radom problémov, v prvom rade bolo treba „zabezpečiť základné životné potreby“ pre obyvateľstvo. Po otrasných skúsenostiach s 2. svetovou vojnou bolo hlavným motívom európskej integrácie „zabezpečenie mieru a bezpečnosti“ na Európskom kontinente – po vojne bol v spoločnosti hlboko zakorenený názor, že mier a bezpečnosť nedokážu zaistiť klasické národné štáty, ale zjednocujúca sa Európa. Svoju úlohu zohral taktiež aj rastúci vplyv Sovietskeho zväzu a jeho potenciálna nebezpečnosť pre západné demokracie; zjednotená západná Európa mala väčšiu šancu prekonať potenciálny konflikt so štátmi východného bloku.
Taktiež sa zdôrazňovala potreba „nového ducha” v protiklade s medzivojnovým ekonomickým a politickým nacionalizmom. V dôsledku ekonomického nacionalizmu boli veľmi vysoké clá a iné tarifné a netarifné opatrenia (mnohonásobne vyššie než pred 1. svetovou vojnou, ktoré viedli k hospodárskej stagnácii, ešte umocnenej Veľkou hospodárskou krízou. Politický nacionalizmus sa stal priamou príčinou 2. svetovej vojny. Preto sa dá za jednu z hlavných príčin povojnovej európskej integrácie označiť snaha o prekonanie nacionalisticky orientovaných štátnych štruktúr.
Občania európskych krajín taktiež túžili po „voľnom pohybe” po Európe, ktorý bol medzi svetovými vojnami veľmi obmedzený. Slobodné podnikanie v spojení so „spoločným trhom” malo zabezpečiť dlhodobý hospodársky rast a sociálnu stabilitu.
Celkovo sa dá povedať, že dôvody pre povojnovú európsku integráciu boli nasledujúce:
Päťdesiate a šesťdesiate roky
Európski politici museli v povojnových rokoch nájsť spôsob ako efektívne predísť rozpútaniu vojnového konfliktu. Nutnosťou sa ukázala kontrola uhliarskeho a predovšetkým oceliarskeho priemyslu, bez ktorého je vedenie vojny nemysliteľné. Francúzsko sa už o podobné pokúsilo v 20. rokoch 20. storočia, kedy okupovalo nemecké Porýnie v snahe kontrolovať nemecký vojnový priemysel, no aj napriek tomu nedokázalo Francúzsko zabrániť druhej svetovej vojne. Bolo teda zrejmé, že sa táto kontrola bude musieť vykonávať inou formou.
Robert Schuman, francúzsky minister zahraničia, predostrel Schumanov plán, aby o uhliarskom priemysle nerozhodovali národné štáty (víťazné štáty by taktiež nemali mať väčšie právomoci ako porazené Nemecko); o priemysle mala rozhodovať nová medzinárodná inštitúcia. Na základe tejto myšlienky vzniklo Európske spoločenstvo uhlia a ocele (ESUO). Bolo to prvýkrát, čo sa sektor tradične v rukách národných štátov dostal do kompetencií nadnárodnej inštitúcie. V rámci niekoľkých rokov sa mal vytvoriť spoločný trh pre uhlie a oceľ so spoločnou kontrolou, plánovaním a manažmentom odbytu. Zakladajúcimi štátmi sa okrem Francúzska a Nemecka stali ešte Taliansko, Belgicko, Holandsko a Luxembursko. Týchto 6 krajín sa na dlhé desaťročia stalo „prointegračným jadrom“ európskeho spoločenstva. Neúspešné boli projekty Európskeho obranného spoločenstva a Európskeho politického spoločenstva.
Spojené kráľovstvo sa tohto zoskupenia nechcelo zúčastniť hlavne z obavy o prenášaní svojich právomocí na medzinárodnú úroveň a tým pádom aj straty časti suverenity. Myšlienka voľného trhu jej však nebola proti srsti a preto neskôr spolu s ďalšími štátmi založila Európske združenie voľného obchodu (EZVO), ktoré si dalo za cieľ umožnenie voľného trhu, ale bez spoločných inštitúcií (začiatok fungovania v roku 1960).
náhľad|Podpisy [[Eduard Kukan|Eduarda Kukana a Mikuláša Dzurindu do ústavy]] Po uvoľnení svetovej politickej situácie koncom 50. rokov sa integračné záujmy začali sústreďovať na ekonomickú sféru. V roku 1957 boli podpísané takzvané Rímske zmluvy (s platnosťou od roku 1958) zakladajúce Európske hospodárske spoločenstvo (EHS) a Európske spoločenstvo pre atómovú energiu (Euratom). EHS malo za úlohu vytvorenie spoločného trhu a Euratom spoluprácu na poli mierového využitia jadrovej energie. Organizačná štruktúra oboch spoločenstiev bola založená na rovnakom princípe ako ESUO, mala teda Komisiu s výkonnými právomocami, Radu ministrov ako legislatívny orgán, Parlamentné zhromaždenie a Súdny dvor.
V roku 1967 vstúpila do platnosti zmluva o spojení orgánov EHS, Euratomu a ESUO, ich právna subjektivita však nebola dotknutá. Od tejto doby sa tieto tri organizácie začali spoločne nazývať Európske spoločenstvá.
V roku 1968 bola na základe Zmluvy o EHS vytvorená „colná únia“, t. j. odstránenie vnútorných ciel a zavedenie spoločnej tarify voči nečlenským krajinám, ako medzistupeň k spoločnému trhu. Liberalizácia obchodu s poľnohospodárskymi produktmi však postupovala pomalšie.
Sedemdesiate a osemdesiate roky
Quai d'Orsay|náhľad|vpravo náhľad|vpravo|Európska centrálna banka
Sedemdesiate roky boli v znamení surovinovej a energetickej krízy zapríčinené drastickým obmedzením dodávok ropy zo štátov Perzského zálivu. Následne mnohonásobné zvýšenie cien energií a pohonných hmôt sa negatívne premietlo v rastúcich nákladoch európskych podnikov, navyše oslabených zvyšujúcou sa konkurenciou východoázijských výrobcov.
Európske ekonomiky strácali dynamiku a začala sa objavovať chronická nezamestnanosť. Mnohé tradičné priemyselné odvetvia prechádzali krízou, predovšetkým hutný a textilný priemysel, čo ešte viac zvyšovalo sociálne napätie. Tento nepriaznivý stav sa začal meniť k lepšiemu až v osemdesiatych rokoch. Preto nie je prekvapivé, že v tejto atmosfére proces európskej integrácie skôr stagnoval.
Začiatkom sedemdesiatych rokov sa k tejto kríze pridala ešte menová kríza v podobe rozpadu Brettonwoodského menového systému. Pre západoeurópske štáty to znamenalo zrušenie naviazania ich mien na americký dolár a prechod na plávajúci kurz (režim voľných menových kurzov). V roku 1979 sa európske štáty rozhodli zamedziť možným veľkým fluktuáciám v menových kurzoch zavedením Európskeho menového systému (EMS), čím sa zaviazali udržiavať svoje menové kurzy v stabilných pomeroch. Zaviedla sa taktiež košová menová jednotka ECU (Európska menová jednotka), ktorá slúžila k zúčtovaniu medzinárodných menových operácií.
So zlepšujúcou sa hospodárskou a sociálnou situáciou sa začali množiť reformné návrhy, ako ďalej postupovať v stagnujúcej európskej integrácii. Zasadnutie Európskej rady v Luxembursku vyústilo podpísaním Jednotného európskeho aktu (JEA), ktorý vstúpil do platnosti v roku 1987. JEA predstavoval do tej doby najvýznamnejší zásah do Rímskych zmlúv. Jeho hlavným cieľom bolo dokončenie jednotného vnútorného trhu do roku 1992 a identifikoval prekážky, ktoré ešte ostávali k jeho dovŕšeniu:
JEA v mnohých oblastiach obmedzil rozhodovanie na základe jednomyseľnosti a viac podporoval rozhodovanie kvalifikovanou väčšinou (v reakcii na rozšírenie ES o nové krajiny). JEA zvýšil taktiež aj právomoci Európskeho parlamentu – jeho súhlas sa začal vyžadovať pre prijatie nových členov alebo pridruženie; o mnohých aktivitách, ktoré boli do tej doby v kompetencii členských štátov, začalo spolurozhodovať ES – išlo napríklad o oblasť vedy a výskumu, životného prostredia a sociálnej politiky.
V priebehu sedemdesiatych a osemdesiatych rokov sa Európske spoločenstvá rozrástli o 6 krajín:
V roku 1985 bola predstaviteľmi piatich krajín podpísaná Schengenská dohoda, ktorej cieľom bolo odstránenie kontrol na vnútorných hraniciach a spolupráca pri ochrane vonkajších hraníc. Táto dohoda nebola súčasťou právneho poriadku Európskych spoločenstiev, stala sa ňou až od Amsterdamskej zmluvy. Signatárskymi krajinami boli v roku 1985 Nemecko, Francúzsko, Belgicko, Holandsko a Luxembursko.
Deväťdesiate roky a nové tisícročie
Podpísaním Maastrichtskej zmluvy v roku 1992 uzavreli vrcholní európski predstavitelia výraznú reformu zakladajúcich zmlúv. Po novom sa na európskej úrovni začalo spolupracovať v oblasti „spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky“ a „justičných záležitostiach“. Zmluva zmenila názov Európskeho hospodárskeho spoločenstva na Európske spoločenstvo, pretože integračné aktivity pod touto inštitúciou už dávno presiahli len pôvodné ekonomické zámery. Čo ale bolo hlavné, podpisom Maastrichtskej zmluvy vznikla Európska únia, zastrešujúca všetky existujúce integračné aktivity. Tie sa od Maastrichtskej zmluvy začali deliť do troch hlavných kategórií, tzv. troch pilierov, ktorými boli
2. pilier – Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika
NGC 4277
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Európska únia
Deväťdesiate roky a nové tisícročie
3. pilier – Justícia a vnútorná bezpečnosť
Na začiatku 90. rokov bol už dokončený projekt vnútorného trhu a medzi európskymi štátmi panoval konsenzus, že by bolo vhodné pokračovať v integrácii smerom k hospodárskej a menovej únii. Medzi hlavné ciele Maastrichtskej zmluvy bolo preto taktiež vytvorenie hospodárskej a menovej únie a s tým spojené zavedenie spoločnej európskej meny.
Zároveň sa začiatkom 90. rokov podarilo dovŕšiť proces vytvorenia Európskeho hospodárskeho priestoru, teda integračného zoskupenia Európskych spoločenstiev a Európskeho združenia voľného obchodu.
V priebehu deväťdesiatych rokov boli uzatvorené ešte dve zmluvy významne ovplyvňujúce fungovanie EÚ:
Amsterdamská zmluva – 1997 – rozšírila spoluprácu v oblasti Tretieho piliera o spoluprácu v imigračnej politike a ochrane menšín, definovala základné práva občanov EÚ a základné princípy spoločnej zahraničnej politiky. Schengenské dohody sa stali súčasťou právneho systému EÚ.
Zmluva z Nice – 2001 – Predstavovala nové štádium v príprave na rozšírenie EU o krajiny strednej a východnej Európy, krajiny stredomorskej oblasti a pobaltské krajiny. Mala pripraviť európske inštitúcie, aby boli aj po plánovanom rozšírení akcieschopné. Upravovala ich veľkosť a spôsob ich fungovania. Okrem iného rozšírila hlasovanie kvalifikovanou väčšinou do ďalších oblastí, v ktorých sa predtým hlasovalo jednohlasne.
Reformácie po roku 2007
Revízia Paktu stability a rastu:
Potom, čo viac rokov za sebou prekračovali Francúzsko a Nemecko záväzky vyplývajúce z ich členstva v eurozóne (konkrétne išlo o prekročenie ročného deficitu verejných financií o viac ako 3 %, jedno z kritérií Paktu stability, neboli na nich uvalené žiadne sankcie, hoci zo zmlúv vyplýva opak. Toto kritérium bolo následne v marci 2003 zmiernené. Toto je kritizované hlavne menšími krajinami, ktoré sa snažili pod hrozbou sankcií a za nemalých obetí udržať svoje rozpočtové deficity v daných medziach.
Reforma rozpočtu EÚ:
Na rozpočte Európskej únie sa dlhodobo kritizuje vysoký podiel výdavkov na poľnohospodárstvo (cez 40 %) a malý podiel výdavkov na vedu a výskum (medzi 3 % a 4 %). Reformné snahy však narážajú na odpor štátov s relatívne silným poľnohospodárstvom ako je Francúzsko, Španielsko a Poľsko.
Lisabonská zmluvanáhľad|Rozširovanie Európskej úniePo krachu Ústavy pre Európu sa na zasadnutí Európskej rady v júni 2007 rozhodlo, že sa zvolá medzivládna konferencia, ktorá vypracuje návrh novej tzv. reformnej zmluvy. Reformná zmluva, ktorá dostala oficiálny názov Lisabonská zmluva, zachováva podstatu návrhu Ústavy pre Európu, má však inú formu a upúšťa od niektorých politických symbolov obsiahnutých v návrhu Ústavy, ktoré sčasti spôsobili neúspech projektu Ústavy. Lisabonská zmluva nadobudla platnosť 1. decembra 2009.
Finančná a hospodárska kríza
Finančná a hospodárska kríza doľahla na Úniu a jej členské štáty v roku 2008. Viedlo to k zavedeniu viacerých protikrízových opatrení. Vytvorené boli dva finančné mechanizmy. Prvým bol Európsky nástroj finančnej stability, tzv. dočasný Euroval. Druhým bol Európsky mechanizmus pre stabilitu, nazývaný aj trvalý Euroval.
Únia a členské štáty, najmä štáty používajúce menu euro, pracovali tiež na posilnení koordinácie hospodárskych politík. Jedným z opatrení smerujúcich k posilneniu koordinácie hospodárskych politík bolo uzavretie Zmluvy o stabilite, koordinácii a správe v hospodárskej a menovej únii, skrátene označovanej ako fiškálny pakt.
Brexit
Spojené kráľovstvo, doterajší členský štát EÚ, konalo dňa 23. júna 2016 referendum o členstve štátu v Európskej únii. Voliči hlasovali nadpolovičnou väčšinou 17,411 miliónov hlasov (51,9 %) za vystúpenie z únie, za zotrvanie v únii hlasovalo 48,1 % voličov. Novotvar „brexit“ označuje z a, britský odchod.
V roku 2017 začali oficiálne jednania Spojeného kráľovstva s orgánmi Európskej únie o podmienkach vystúpenia. V tejto súvislosti únia požaduje finančnú kompenzáciu a ostatné členské štáty sa snažia ujasniť podmienky ďalšieho voľného pracovného trhu, či pohybu obyvateľov medzi členskými a nečlenskými štátmi.
Geografia
náhľad|vpravo|Satelitná snímka Európy
EÚ sa nachádza prevažne v miernom klimatickom pásme, severné oblasti Fínska spadajú do subarktického pásma a Stredomorie do pásma subtropického. Jednotlivé krajiny EÚ majú rozmanité klimatické podmienky. Napríklad v Helsinkách je priemerná teplota v januári -5,6 °C a v júli 17,8 °C, naproti tomu na Malte je priemerná teplota v januári 12,8 a v júli 25,6 °C.
Členstvo
V predchádzajúcich vlnách rozširovania neboli zo strany Európskej únie pre kandidátske krajiny stanovené žiadne kritériá, ktoré by bolo potrebné splniť, aby sa krajina stala plnoprávnym členom EÚ (okrem všeobecne platných podmienok stanovených v zakladajúcich zmluvách). Ekonomická i politická situácia krajín strednej a východnej Európy sa značne odlišovala od predchádzajúcich kandidátov na členstvo, Európska rada preto v júni 1993 v Kodani ustanovila, že „K pristúpeniu dôjde, len čo bude daná krajina schopná prevziať záväzky vyplývajúce z členstva a zároveň bude schopná spĺňať hospodárske a politické podmienky“.Tieto požiadavky je od tej doby nutné splniť, aby sa kandidátska krajina mohla stať plnoprávnym členom EÚ. Súhrnne sú tieto podmienky označované ako Kodanské kritériá:
Európske inštitúcie
Základným princípom fungovania Európskej únie je zverovanie právomocí, ktoré boli skôr v kompetencii členských štátov, na európske inštitúcie. Základom európskych inštitúcií je tzv. „inštitucionálny trojuholník“ – Rada Európskej únie, Európska komisia a Európsky parlament.
Rada Európskej únie
Rada Európskej únie (skrátene – "Rada") je rozhodujúcou inštitúciou EÚ a zastupuje záujmy členských štátov na európskej úrovni. Napriek tomu, že mnohé právomoci v minulosti delegovala na Európsku komisiu, stále zostáva najvplyvnejším orgánom EÚ. Významné právomoci má v oblastiach 2. a 3. piliera (napr. spoločná zahraničná politika, alebo policajná spolupráca), v oblasti 1. piliera môže rozhodovať len na základe návrhu Komisie.
Rada sa skladá z ministrov vlád jednotlivých štátov, ktorí sa schádzajú podľa potreby. Najčastejšie zasadania majú ministri poľnohospodárstva (asi štrnásťkrát do roka), ministri financií (oficiálny názov Ecofin) a ministri zahraničných vecí (Všeobecná rada), ktorí sa schádzajú približne raz za mesiac. Rokovania prebiehajú v Bruseli a Luxemburgu.
Rada rozhoduje buď jednomyseľne, kvalifikovanou, dvojtretinovou, alebo jednoduchou väčšinou hlasov. Jednomyseľnosť je požadovaná v oblasti 2. a 3. piliera. Väčšina hlasov je potrebná len pri hlasovaniach o procedurálnych otázkach a niektorých aspektoch spoločnej obchodnej politiky, ako napr. antidumpingová ochrana. Väčšina rozhodovaní sa vykonáva na základe kvalifikovanej väčšiny, kedy hlasy členských štátov majú rôznu váhu v závislosti od počtu obyvateľov.
Predsedníctvo v Rade je rotujúce. Rade predsedá postupne každý členský štát, o poradí predsedníckych štátov rozhoduje Rada jednomyseľne, naposledy sa uzniesla rozhodnutím 2007/7/ES o poradí štátov na obdobie rokov 2007 až 2020. Slovensku bolo určené predsedníctvo Rady EÚ na obdobie od 1. júla do 31. decembra 2016.
Európska komisia
Na základe Zmluvy z Nice má každá krajina jedného komisára, v súčasnosti je ich teda 27. Európska komisia rozhoduje na základe väčšiny hlasov. Sídlo má v Bruseli.
Európsky parlament
Európsky parlament funguje ako kontrolný a poradný orgán Európskej únie. Schvaľuje zloženie Európskej komisie a má právo kontrolovať jej činnosť, podieľa sa na tvorbe zákonov, vyslovuje súhlas s medzinárodnými zmluvami a prijímaním nových členských štátov. Má taktiež značné právomoci v oblasti spoločného rozpočtu EÚ.
Európsky parlament má 705 poslancov vrátane predsedu, ktorí sú od roku 1979 volení obyvateľmi EÚ na obdobie päť rokov. Poslanci majú teda možnosť združovať sa do poslaneckých klubov na základe politickej príslušnosti, nie sú preto rozsadení podľa národností. Sídlom EP je Štrasburg, ale parlament pracuje taktiež v Bruseli a Luxemburgu. Európsky parlament sa uznáša prostou väčšinou. Je jedinou nadnárodnou inštitúciou, ktorej poslanci sú volení v demokratických, priamych a všeobecných voľbách v jednotlivých členských štátoch EÚ.
Európska rada
Európska rada (pozor na zámenu s Radou Európskej únie, alebo Radou Európy) je najvyšší politický orgán EÚ a zasadá dva razy do roka. Skladá sa z hláv štátov a predsedov vlád členských štátov EÚ, svojho predsedu a predsedu Európskej komisie. Rozhoduje o najzávažnejších politických a ekonomických otázkach a vymedzuje smery, ktorými sa má Únia uberať.
Ďalšie inštitúcie
náhľad|Eurotower, sídlo Európskej centrálnej banky Súdny dvor dbá na dodržiavanie európskeho práva a je významným kontrolným orgánom EÚ. Má sídlo v Luxemburgu.
Európska investičná banka poskytuje verejným i súkromným subjektom dlhodobé pôžičky na kapitálové investície. Sídlo banky je v Luxembursku, s pobočkami v Aténach, Lisabone, Londýne, Madride a Ríme.
Európsky investičný fond pomáha s rozširovaním transeurópskych infraštruktúr a poskytuje záruky na pôžičky malým a stredným podnikom. Sídli v Luxemburgu.
Európska centrálna banka je kľúčovou inštitúciou pre činnosť Európskej menovej únie. Sídli vo Frankfurte nad Mohanom.
Ekonomika Európskej únie
19 krajín EÚ (Francúzsko, Nemecko, Rakúsko, Fínsko, Belgicko, Holandsko, Luxembursko, Grécko, Taliansko, Španielsko, Portugalsko, Írsko, Slovinsko, Malta, Cyprus, Slovensko, Estónsko, Lotyšsko a Litva) zaviedlo spoločnú menu euro (tzv. tretia etapa hospodárskej a menovej únie) j. Nutnou podmienkou pre zavedenie eura je splnenie maastrichtských kritérií:
Rozpočet EÚ
Rozpočet Európskej únie je určený k financovaniu politiky EÚ, administratívnym výdavkom európskych inštitúcií a na ďalšie účely. Na rozdiel od národných rozpočtov musí byť vždy „vyrovnaný“, nepripúšťajú sa teda rozpočtové deficity. Na základe uznesenia Rady v období 1999-2006 nesmú výdavky rozpočtov prekročiť 1,27 % HDP Únie (podiel výdavkov národných rozpočtov na HDP jednotlivých členských štátov sa pritom pohybuje okolo 40 %). Návrh rozpočtu vypracúva Komisia a predkladá jej schválenie Rade. Európsky parlament je oprávnený návrh pozmeniť.
Príjmy rozpočtu tvoria prevažne odvody založené na HDP členských krajín (73,0 %), ďalej potom colné poplatky a poľnohospodárske dovozné dávky (11,5 %) a podiel na daniach z pridanej hodnoty (DPH) členských krajín (14,4 %).
Výdavky rozpočtu tvoria výdavky na poľnohospodárstvo (42,9 %), štrukturálne fondy a kohézny fond (35,6 %), vnútornú politiku (7,4 %), zahraničné aktivity (4,3 %), administratívu (5,2 %), rezervy (0,4 %) a predvstupová pomoc (2,9 %)
Estremoz (mesto v Portugalsku)
Estremoz je mesto v Portugalsku, ktoré sa nachádza 41 km na východ od Évory. Bolo založené v roku 1258. V meste sa nachádza viacero historických pamiatok, napr. kráľovský palác, Kostol Santa Maria do Castelo, radnica, časť mesta je dokonca opevnená stredovekými zvyškami hradieb. Mesto je medzinárodne významné aj z dôvodu ťažby mramorovej rudy.
Mramor
Spolu s ďalšími mestami, ťažiacimi mramorovú rudu, Borba a Vila Viçosa, Estremoz je medzinárodne známy svojím jemným až stredne zrnitým mramorom, ktorý sa tu vyskytuje v niekoľkých farbách: bielej, krémovej, ružovej, šedej alebo čiernej ako aj v akejkoľvek kombinácii týchto farieb.
Tento mramor sa používal už od antických čias. Portugalskí moreplavci ho exportovali do Afriky, Indie a Brazílie. Mramor z tohto regiónu bol použitý v takých slávnych lokalitách, ako Monastery of Jerónimos, Monastery of Batalha, Monastery of Alcobaça a Belém. Okolo mesta je také veľké množstvo mramoru, že sa používa všade; dokonca na prahoch dverí, chodníkoch a aj dlažobné kocky sú robené z mramoru. Tento mramor sa dokonca melie na maliarsku farbu.
Portugalsko je druhý najväčší exportér mramoru na svete, pred ním je len Taliansko (Carrara marble). Okolo 85 percent tejto produkcie (približne 370 000 ton) je práve z Estremozu.
Chomle
Chomle je obec v Česku v okrese Rokycany v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 64 obyvateľov, z toho 36 mužov a 28 žien, pričom priemerný vek v obci bol 48,1 roka (muži 46,3 roka, ženy 50,4 roka).
Jozef Fuchs
Jozef Fuchs (* 21. marec 1812, Kremnica – † 1868, Slovensko) bol maliar (umelec). Pseudonym: 21
Životopis
Pracoval ako maliar-dekoratér kremnickej manufaktúry. Známy aj ako krajinár, tvorca dosiaľ neidentifikovaných komorných krajiniek. Jeho dielo je v zbierkach Stredoslovenského múzea v Banskej Bystrici.
ŠK Slovan Bratislava
ŠK Slovan Bratislava (celým názvom Športový klub Slovan Bratislava futbal, a.s.) je najúspešnejší slovenský futbalový klub. V súčasnosti má na konte 29 majstrovských titulov (13 v ére samostatnosti). V historickej tabuľke mu patrí tretie miesto za Spartou Praha a Slaviou Praha, ale pred Duklou Praha.
Založený bol 3. mája 1919 ako I. ČSŠK Bratislava skupinou českých úradníkov. Prvým predsedom klubu sa stal bratislavský policajný kapitán Richard Brunner. Premiérový slovenský majstrovský titul klub získal v roku 1926. Rok 1927 bol pre belasých veľmi úspešný, keď získali titul v amatérskych majstrovstvách Česko-Slovenska a rovnako uspeli aj neskôr v roku 1930. I. ČSŠK Bratislava bol prvým slovenským klubom, ktorý pôsobil v profesionálnej československej súťaži. Počas viac ako storočnej histórie prešiel klub viacerými zmenami názvu. Od roku 1953 nesie meno Slovan. Do sezóny 1984/85 bol posledným tímom, ktorý nikdy nevypadol z najvyššej súťaže.
Teozofia
Teozofická spoločnosť sa presídlila v roku 1879 do Indie, najprv do Benáresu, potom od roku 1882 do Adyaru, predmestia Madrásu. K cieľom teozofie patrilo štúdium a porovnávanie náboženstiev s cieľom vybudovať univerzálnu etiku a rozvíjať schopnosti latentne prítomné v ľudskej duši. Učenie Teozofickej spoločnosti zahrňovalo zmes ezoterického budhizmu a hinduistickej mystiky.
ŠK Slovan Bratislava
Na domácej a medzinárodnej scéne získal celkovo viac ako 56 trofejí, čo predstavuje viac, ako ktorýkoľvek iný slovenský klub. Na svojom konte má 29 ligových titulov, 17 národných pohárov, 5-krát vyhral Česko-slovenský pohár a vo svojej vitríne má aj 4 víťazstvá v slovenskom Superpohári. Najväčším úspechom klubu je triumf v Pohári víťazov pohárov z roku 1969. Slovan vo finále v Bazileji porazil slávny FC Barcelona. Dodnes je jediným klubom z bývalého Česko-Slovenska, ktorý dokázal získať jednu z európskych trofejí. Zároveň sa stal prvým klubom z východnej Európy s víťazstvom v súťaži organizovanej Európskou futbalovou úniou.
Teozofia
Pôvodný záujem Blavatskej krúžil okolo špiritizmu a parapsychologických javov, zakladateľka sama sa vraj osvedčovala ako médium. V Indii pôvodné prvky čoskoro prekryli budhistické a hinduistické vplyvy, najmä učenie o prevteľovaní. Blavatskej nástupkyňou sa stala Angličanka Annie Besantová, ktorá prestúpila k hinduizmu. Hnutie sa začalo šíriť po Európe a Amerike. Napriek tomu, že bolo z indického strediska riadené čo možno jednotne, došlo onedlho k jeho deleniu. Najvýznamnejší bol odchod Rudolfa Steinera, neskoršieho zakladateľa antropozofie.