cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Airbus A310
Modely
Prvé A310 bolo 162. lietadlo vyrobené Airbusom, po prvýkrát vzlietol v apríli 1982 a bol poháňaný dvojprúdovými motormi Pratt & Whitney JT9D. A310-200 vstúpili do služby v roku 1983 v spoločnostiach Swissair a Lufthansa. Po prvýkrát vzlietol v júli 1985, A310-300 má zvýšenú maximálnu vzletovú hmotnosť a predĺžený dolet vďaka ďalším palivovým nádržiam v trupe a horizontálnemu stabilizátoru (tzv. trim-tank). Na tomto modeli sa tiež po prvýkrát objavili winglety na zlepšenie aerodynamiky – od tej doby boli spätne namontované aj na niektoré stroje A310-200. Lietadlá po prvýkrát vstúpili do služby v roku 1986 v spoločnosti Swissair. Konverzia oboch predchádzajúcich modelov, označujú sa potom A310-200C a A310-300C. Nákladná verzia sa nevyrába. Prevádzkovatelia (napr. FedEx) dávajú prednosť konverzii starších A310. A310 bolo prevádzkované mnohými vojenskými letectvami po celom svete ako čisto transportné, ale v súčasnosti sú niektoré upravované na verziu  Multi Role Tanker Transport  v EADS, ktorá môže slúžiť ako vzdušný tanker. Zatiaľ bolo objednaných šesť kusov; štyri pre nemeckú Luftwaffe a dva pre kanadské letectvo. Dodávané sú od roku 2004. Tri sú upravované v závode EADS Elbe Flugzeugwerke (EFW) v Drážďanoch, Nemecko; ďalšie tri v Lufthansa Technik v Hamburgu, Nemecko.
Technické údaje
thumb|400px|A310-300
Roštár
Dejiny
V Roštári vznikol v roku 1590 aj jeden z najstarších evanjelických cirkevných zborov augsburgského vyznania v Gemeri. Na seniorálnej schôdzi v januári 1604 v tomto kostole prijali gemerskí evanjelici tzv. Roštárske články, svoj, prvý cirkevný zákon, ktorý v roku 1610 potvrdil palatín Juraj Turzo.
Villeneuve-du-Paréage
Villeneuve-du-Paréage je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
R Leonis Minoris
R Leonis Minoris je premenná hviezda typu Mira v súhvezdí Malý lev.
Štefan Hajdin
PhDr. Štefan Hajdin (* 20. december 1917, Sekule - † 2. apríl 1989, Modra) bol slovenský spisovateľ, kultúrny pracovník a pedagóg.
Životopis
Narodil sa na Záhorí v obci Sekule v rodine roľníka Jozefa Hajdina a Heleny, rodenej Švecovej. V roku 1946 – 1951 pôsobil ako pracovník Oblastného riaditeľstva ČSD a Povereníctva dopravy. Pomáhal zakladať Dobrovoľný zväz ľudového letectva, zastával funkciu predsedu celoštátnej rady DOSLET-u, nositeľ leteckého ocenenia FAI - Medzinárodná letecká organizácia / Paul Tissandieur Diploma 1956 č. 1362/ za rozvoj športového letectva. Vysokú školu pedagogickú absolvoval v roku 1960 v Bratislave. V rokoch 1969 –1978 bol riaditeľom Mestskej správy pamiatkovej starostlivosti v Bratislave, od roku 1979 bol odborným asistentom Vysokej školy ekonomickej v Bratislave.
V druhej polovici 50-tych rokov a začiatkom 60-tych rokov bol predsedom hokejového klubu Slovan ÚNV Bratislava v ktorom v tom čase hrávali známi hokejisti ako Golonka, Starší, Fako, Horský, Jančuška a iní. Spolu s akademickým maliarom Jankom Alexym sa zaslúžil o rekonštrukciu bratislavského hradu a tiež o umiestnenie pamätných tabúľ v Bratislave obetiam invázie armád Varšavskej zmluvy v roku 1968 za čo bol vylúčený z KSS.
Nestor
Nestor môže byť:
Jakub Faško
Jakub Faško (Faschko, Faskó) (*  Brezno) bol evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ a pedagóg.
HC Košice v sezóne 2002/2003
HC Košice v sezóne 2002/2003 hrali svoju 10. sezónu v najvyššej slovenskej hokejovej súťaži. Klub Košíc obsadil 2. miesto.
Káder
Tréneri
Herný systém
Základná časť sa hrala systémom, kde každý s každým odohral 3 zápasy vonku a 3 zápasy doma. Prvých 8 celkov po základnej časti postupovalo do play-off, posledný zostúpil do prvej ligy. Všetky série sa hrali na 4 víťazné stretnutia.
Štatistiky hráčov
Zdroj: eurohockey.com, Slovenský zväz ľadového hokeja
French Open 2001
French Open 2001 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa konal od 28. mája do 10. júna 2001 v Paríži na antukových dvorcoch Rolanda Garossa. Víťazmi dvojhier sa stali Jennifer Capriatiová a Gustavo Kuerten.
Dvojhra mužov
🇧🇷 Gustavo Kuerten vs. 🇪🇸 Àlex Corretja  (3),, ,
Dvojhra žien
🇺🇸 Jennifer Capriatiová vs. 🇧🇪 Kim Clijstersová , ,
Štvorhra mužov
🇮🇳 Leander Paes / 🇮🇳 Mahesh Bhupathi vs. 🇨🇿 Petr Pála / 🇨🇿 Pavel Vízner  ,
Štvorhra žien
🇪🇸 Virginia Ruanová Pascualová / 🇦🇷 Paola Suárezová vs. 🇷🇸 Jelena Dokićová / 🇪🇸 Conchita Martínezová  ,
Zmiešaná štvorhra
🇪🇸 Virginia Ruanová Pascualová / 🇪🇸 Tomas Carbonell vs. 🇦🇷 Paola Suárezová / 🇧🇷 Jaime Oncins  ,
František Fašing
František Fašing, SJ ( * 12. august 1686, Trnava, Uhorsko – † 6. apríl 1747, Gyöngyös, Uhorsko) bol uhorský rímskokatolícky náboženský spisovateľ a historik, autor kompilačných prác o dejinách Sedmohradska.
Zoznam planétok 113751 – 114000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
František Fašing
Životopis
V roku 1702 (podľa Sbs 1707 ) vstúpil do jezuitskej rehole. Univerzitné štúdiá absolvoval v Trnave (Universitas Tyrnaviensis) a v Košiciach (Universitas Cassoviensis). Stal sa doktorom filozofie a v roku 1712 bol profesorom poézie na Trnavskej univerzite. Neskôr pôsobil ako profesor matematiky na Košickej univerzite, profesor filozofie a teológie na jezuitskej akadémii v Kluži (od 1725 ), predstavený rehoľného domu v Satmári, riaditeľ konviktu v Rábi a v Košiciach, spirituál v Jágeri i ako misionár na rozličných miestach.
Dušan Faško
Dušan Faško (* 18. marec 1922, Brezno – † 3. júl 1998, Banská Bystrica) bol slovenský právnik, športovec a športový funkcionár.
Životopis
Tréner ľadového hokeja, športový fukcionár. Hráč ľadového hokeja za kluby v Brezne, v Kežmarku v Poprade, VŠ Bratislava, Slovan Bratislava. člen druhej generácie reprezentácie slovenska. Člen všetkých zložiek slov. a čs. zväzu ľadového hokeja. Hokejový hráč, tréner (19561967) a športový funkcionár ČH, neskôr TJ Iskra Smrečina Banská Bystrica. Zaslúžil sa o vybudovanie zimných štadiónov v Banskej Bystrici. Právnik n.p. Smrečina Banská Bystrica. V staršom veku sa venoval orientačnému behu. Predseda dištriktuálneho súdu ZD, generálny žalobca (1944). Nositeľ viacerých vyznamenaní a ocenení. V roku 2008 ho uviedli do Siene slávy slovenského hokeja.
Bystřina (prírodná rezervácia)
Bystřina je prírodná rezervácia, bola vyhlásená v roku 1992 a nachádza sa neďaleko mesta Hranice pri Aši (Hranice u Aše). Dôvodom ochrany je zachovanie ekosystému oligotrofných vôd s populáciou perlorodky riečnej. Toto územie je významným biocentrom a svojim významom presahuje územie Česka.
Pleurón
Pleurón môže byť:
Serbia Open
Serbia Open je tenisový turnaj ATP World Tour 250 series v srbskom meste Belehrad. Hrá sa na antuke. Turnaj sa odohral po prvýkrát v roku 2009 od 4. mája do 10. mája. Bol to prvý tenisový turnaj v Srbsku v histórii, táto krajina ešte nehostila ani ženský alebo mužský turnaj.
Turnaj usporiada srbský profesionálny hráč Novak Đoković. Práva na turnaj odkúpil od holandského turnaja Dutch Open. Jeho strýko Goran je riaditeľom turnaja.
Vasteville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pontacq (obec)
Pontacq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kolchida
Kolchida alebo Kolchis (gr.) je krajina na východnom pobreží Čierneho mora (západné Gruzínsko), v gréckej mytológii vlasť Medey a cieľ argonautov. Od 6. storočia pred Kr. do 2. storočia pred Kr. Kolchidské kráľovstvo, od 1. storočia súčasť gruzínskych štátnych útvarov.
Pí (grécke písmeno)
50px|left
Pí (veľké písmeno Π, malé π) je 16. písmeno gréckej abecedy. Na Slovensku sa najčastejšie používa na označenie Ludolfovho čísla.
Rožňavské Bystré
Rožňavské Bystré je obec na Slovensku v okrese Rožňava. Obec sa nachádza v susedstve národného parku Slovenský kras.
Kulteranizmus
Kulteranizmus alebo gongorizmus je jeden z dvoch hlavných prúdov španielskej barokovej literatúry (popri konceptizme) uprednostňujúci poéziu, jazyk vzdelancov plný novotvarov, zložitých metafor.
Podľa svojho najvýznamnejšieho predstaviteľa L. de Góngoru sa nazýva aj gongorizmus.
Externé odkazy
Schwulststil
R Lyrae
R Lyrae je polpravidelná premenná hviezda v súhvezdí Lýra. Patrí do spektrálnej triedy M a má magnitúdu 3,9 až 5,0.
Súradnice (epocha 2000,0)
Ulice
Ulice je siedmy štúdiový album českej rockovej skupiny Olympic, ktorý v roku 1981 vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon. Je druhým pokračovaním koncepčného projektu z trilógie albumov (Prázdniny na Zemi, Ulice a Laboratoř), ktorú skupina produkovala s textárom Zdenkom Rytířom. Súčasťou albumu bolo koncertné turné, na ktorom boli využité aj projekcie diapozitívov, scénické stvárnenie tém skladieb v súlade s jeho námetom, textami a scenárom.
V porovnaní s predošlou časťou Prázdniny na Zemi, album Ulice je menej artrockový, nie je tak výrazne koncepčný, je v ňom silnejší dôraz na jednotlivé skladby, nájdeme na ňom niekoľko výrazných sólových hitov skupiny. Sú nimi napríklad piesne „Okno mé lásky“, či hit „Já“, ktoré patria dodnes k povinnému repertoáru koncertných vystúpení Olympiku.
André Citroën
André-Gustave Citroën (* 5. február 1878, Paríž, Francúzsko – † 3. júl 1935, tamže) bol francúzsky podnikateľ, priekopník francúzskeho automobilového priemyslu. V roku 1919 založil automobilovú továreň, v ktorej sa dodnes vyrábajú automobily Citroën.
Ulice
Skladby albumu
Hudba Petr Janda,texty Zdeněk Rytíř.
André Citroën
Životopis
Bol piatym a posledným dieťaťom rodiny. Jeho otec Levie Citroen pochádzal z Holandska a bol obchodník s diamantami židovského pôvodu. Matka Mazra Kleinmanndo bola pôvodom z Varšavy (Poľsko). Z Amsterdamu do Paríža sa presťahovali v roku 1873. Po svojom príchode si rodina zmenila priezvisko pridaním prehlásky z Citroen na Citroën. Meno pochádza od Andrého pradeda, ktorý sa živil predajom citrónov a volal sa Limoenman (v holandskom jazyku citroen) Jeho otec spáchal samovraždu, keď mal André šesť rokov.
Vyštudoval vysokú technickú školu École Polytechnique v roku 1900. V roku 1909 založil továreň na výrobu moderných šípových ozubených kolies, ktoré si dal patentovať. Neskôr počas prvej svetovej vojny po dohode s francúzskou generalitou preorientoval továreň na výrobu delostreleckých granátov potrebných pre vojnu. Pred vojnou sa Citroen stretol v USA s výrobcom automobilov Henry Fordom s ktorým sympatizoval. V roku 1919 založil podľa vzoru Fordu, automobilku Citroën, ktorú preslávili inovácie Citroenu ako Celokovová karoséria, uloženie motora v silentblokoch, predný náhon, hydropneumatické odpruženie, natáčacie svetlomety ale napríklad aj prvé nárazové testy s modelom Citroën Rosalie(tzv. Crash testy) v roku 1932. V roku 1934 Citroen navrhol prelomový model Traction Avant (Predný náhon).
Automobilku preslávili výpravy ktoré demonštrovali výdrž automobilov ako Čierna výprava – kedy prvý automobil prešiel naprieč Afrikou, žltá výprava do Číny. Automobilka sa počas 30-rokoch stala štvrtou najväčšou automobilkou na svete. Najväčším konkurentom Andrého Citroena bol Louis Renault.
Zomrel v roku 1935 v Paríži na rakovinu žalúdka a je pochovaný na cintoríne v Montparnasse. V roku 1992 po ňom pomenovali verejný park v Paríži Parc André Citroën.
Vira (Ariège)
Vira je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 166 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peter Faulpach
Peter Faulpach (Fulpauch) (* Slovensko) bol vodca baníckeho povstania, mešťan.
Životopis
Bol jedným z vodcov baníckeho povstania v Banskej Bystrici (15251526). Majiteľ domu č. 31 (35), prvý za hodinovou vežou v Banskej Bystrici.
Emil Friedrich Johannes Hoenning O’Carroll
Barón Emil Friedrich Johannes Hoenning O’Carroll (* 12. november 1833, Hildesheim, Nemecko† 15. september 1894, Púchov) bol pôvodom nemecký amatérsky archeológ, ktorý sa v 19. storočí usadil na Slovensku. Kopal a skúmal v Ihrišti, Lednici, Vršatskom Podhradí, Dolnej Súči, v Sŕní a ďalších lokalitách. Preslávilo ho najmä (dnes už neexistujúce) bralo nad mestom Púchov – Púchovská skala. Podľa nálezov z tejto lokality neskôr nazvali jednu z najvýznamnejších kultúr včasnej doby dejinnej na území Slovenska – Púchovská kultúra.
Životopis
Narodil sa v roku 1833 v Hildesheime neďaleko Hannoveru. Keď mal dva roky, rodičia kúpili panstvo v Bettmare pri Hannoveri, kde prežil (ako neskôr sám píše) šťastné detstvo. Neskôr sa stal vojakom, dotiahol to na poručíka hulánskeho regimentu. Ako vojak precestoval veľkú časť Európy.
V roku 1861 nadobudol (snáď kúpil, alebo vyhral v kartách) statok vo Vaske. Koncom 19. storočia Vaska zanikla, splynula s obcou Slavnica, ktorá leží na pravom brehu Váhu neďaleko Trenčína. V roku 1870 mu vo veku len 35 rokov zomrela prvá manželka Anna Agneša, grófka Deymová (Deym von Stritez), s ktorou mal štyri deti: Maria Gabriela (* 1858), Zoe (* 1860), Otto (* 1862) a Ján Ľudovít (* 1864). V roku 1876 sa druhýkrát oženil. Vzal si grófku Hermínu von Hatzfeldt z Trachenbergu, s ktorou mal ďalšie štyri deti (Emil, Maria, Hermína a Henrich).
V roku 1887 predal majetok vo Vaske pánovi Szilányimu za 125 000 zlatých, čo v tých dobách bola veľmi slušná suma (barón však zrejme nevedel hospodáriť, keďže po jeho smrti zostali iba dlhy). V roku 1888 sa presťahoval do Púchova, kde žil až do smrti. Tu vykopal svoje najdôležitejšie nálezy.
Podstatná časť jeho archeologickej zbierky je vo Viedenskom múzeu. Kúpou jeho pozostalosti (Andrejom Kmeťom) sa podarilo časť zachrániť aj pre Slovensko.
Zomrel 15. septembra 1894 po dlhej chorobe. Jeho hrob je na púchovskom cintoríne. Mesto Púchov po barónovi Hoenningovi pomenovalo novovybudované námestie, kde stojí nová budova divadla.
U Microscopii
U Microscopii je premenná hviezda v súhvezdí Mikroskop.
Majstrovstvá sveta AMF vo futsale mužov 1997
Majstrovstvá sveta AMF vo futsale mužov 1997 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta vo futsale AMF, ktoré organizovala Medzinárodná futsalová federácia (FIFUSA) (dnešná Svetová futsalová asociácia (AMF)). Konali sa od 24. novembra5. decembra 1997 v štyroch mexických mestách: Guadalajara, Mexiko City, Monterrey a Puebla, za účasti 20 tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Angoly a Belgicka. Titul získala 🇻🇪, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad 🇺🇾.
Play off
==== Štvrťfinále ====
Josef Sudek
thumb|Pamätná tabuľa od S. Hanzíka na dome „Na Újezdě“, v ktorého dvore mal Sudek svoj ateliér
Josef Sudek (* 17. marec 1896, Kolín – † 15. september 1976, Praha) bol významný a slávny český fotograf pražských motívov, ateliérových aranžmánov, zátiší, reportáží, krajiny a reklamy. Začal fotografovať vo svojich 17. rokoch. Svoje vrcholné diela vytvoril v zrelom veku – potom, čo rezignoval na vplyvy moderných prúdov. V 30. rokoch odrážali jeho fotografie predovšetkým vonkajší svet a až od 40. rokov našiel obratom k sebe samému svoju nezameniteľnú tvorivú podobu, vďaka ktorej je známy aj v zahraničí. Vtedy začali vznikať jeho preslávené pohľady z okna ateliéru a pozoruhodné zátišia, oboje spracované kontaktným otlačkom rôzne veľkých negatívov na pozitív. Sudkovu prácu neprerušila ani vojna ani povojnový vonkajší tlak, ktorý nútil umelcov riadiť sa doktrínou socialistického realizmu. V tej dobe sa Sudek naopak vrátil k piktorializmu a v rade svojich prác predpovedal neskorší vývoj fotografie k postmodernej syntéze, aby sa tak stal stále živým zdrojom inšpirácie pre ďalšie generácie. Spolu s Františkom Drtikolom a Jaromírom Funkem patrí k najvýznamnejším českým fotografom obdobia medzi prvou a druhou svetovou vojnou. Je súčasne výnimočný avantgardný fotograf v Európe.
Mladosť
Narodil sa v Kolíne otcovi Václavovi a matke Johanne. Jeho otec, ktorý bol maliar a dekoratér, zomrel 1. januára 1899 na zápal pľúc. Sudek začal základné štúdium na obecnej škole v Nových Dvoroch (19021908). Potom ho na dva roky prijala Kráľovská zemská škola řemeslnícka v Kutnej Hore, aby sa v júli 1910 zapísal do trojročného učenia u pražského knihára Františka Jermanna, kde po prvýkrát začal fotografovať. V roku 1913 ukončil štúdium a získal tovarišský list od Spoločenstva knihárov, kartonážníkov, ozdobníkov a puzdrarov, s ktorým nastúpil do zamestnania knihára v Nymburku.
Bolo krátko pred začiatkom prvej svetovej vojny, keď Sudek narukoval do Žatca, vzápätí do Kadane, kde sa stretol s ďalšími vojakmi fotoamatérmi. Na začiatku roku 1916 zostavil malý album 156 originálnych záberov Prahy na formáte 3,5 x. V máji 1916 bol Sudek počas bojov na talianskom fronte zasiahnutý granátom a prišiel o pravú ruku, ktorú mu amputovali lekári v Grazi.
Z vojnových rokov sa dochovali tri albumy s malými fotografiami z vojenského života. Temer desať rokov (19221927) žil na pražskej Invalidovni, kde sa na štátne útraty rekvalifikoval na profesionálneho fotografa. Tu vznikol cyklus Z Invalidovny (1922 – 7), ktorý pripomína žánrové maliarstvo 19. storočia a impresionizmus. V Kolíne sa zoznámil s Jaromírom Funkem a fotografoval zrkadlovkou 9x krajinu okolo Labe, za ktorú získal prvú cenu na členskej výstave v Českom klube fotografov amatérov v Prahe. Inšpiroval sa dielom Drahomíra Josefa Růžičku, Alfreda Stieglitza a Clarence H. Whitea, nechal sa ovplyvniť praxou amerického puristického piktorializmu a zaujali ho postupne mäkko vykreslené svetelné situácie „novej školy“. Fotografoval portréty, žánre, pražskú architektúru a svetelné nálady krajiny. V rokoch 19221924 vyštudoval fotografiu na Štátnej grafickej škole v triede u profesora Karla Nováka, kde získal výučný list potrebný pre založenie vlastnej fotografickej živnosti.
Po demonštratívnom odchode pre generačné rozpory z Českého klubu fotografov amatérov založil spolu s Jaromírom Funkem a Adolfom Schneebergom v roku 1924 Českú fotografickú spoločnosť. V rokoch 19271928 fotografoval dostavbu katedrály sv. Víta a v roku 1928, k 10. výročiu založenia republiky, vydal album 15 originálnych fotografií s názvom Svätý Vít. K tomuto obdobiu prehlásil: Tento neveľký súbor bol na aukcii v Prahe v roku 1996 vydražený za 130 000,- českých korún.
Profesionálna dráha
Medzi rokmi 19271936 pracoval pre nakladateľstvo Družstevní práce, ktoré vydávalo knihy, časopisy, gramofónové platne. Tu pre Ladislava Sutnara fotografoval portréty, reklamu i reportáže v propagačnom duchu funkcionalizmu. Spolupracoval aj s ďalšími významnými časopismi svojej doby – napr. s Pestrým týdnem. V lete 1927 uzatvoril zmluvu na užívanie záhradného ateliéru „na Újezdě“, založil svoju firmu a stal sa vyhľadávaným odborníkom na reklamu a tlač, portrét, architektúru a fotografovanie obrazov a plastík. Svoju živnosť inzeroval: Uměleckou fotografii a vše, co chcete, denně 10-18, neděle 10-13. Sudkova voľná tvorba splývala s užitou, boli to všetko ostro a detailne vykreslené fotografie v duchu novej vecnosti, podobné Strandovým alebo Westonovým. Podobný rukopis ako Navrátil mal aj Albert Renger-Patzsch, ktorý zrejme ovplyvnil voľakedajšie prírodné snímky z roku 1935 ako Spadlý list, Jarní listy, Ranní rosa a Ostružiny. V roku 1934, kedy vznikla pražská skupina surrealistov, fotografoval Sudek zoomorfné korene stromov, ktoré v tom istom roku maľoval predstaviteľ českého surrealizmu Jindřich Štýrský. To bol prvý náznak vstupu do racionálneho sveta novej vecnosti a funkcionalizmu.
Dielo
Sudkovo dielo z doby pred druhou svetovou vojnou netvorí žiadny kompaktný celok. Začiatky patrili secesným ušľachtilým tlačiam, bromolejotlači a uhľotlači, ktoré menili fotografiu na grafiku. Vplyvom D. J. Růžičku sa po r. 1921 priklonil k nemanipulovanej fotografii so záujmom o mäkkú svetelnú kresbu. Čitateľný je vplyv romantizmu, pokiaľ ide o zobrazovanie deja v krajine, Sudkovou špecialitou bola príroda vo vetre (Vietor, 1923 – 1924, Pred búrkou, 1924) a mraku (Dieťa a mrak, 1924 – 1929). V prechodnej dobe (1926 – 1929) objavoval nové motívy a využíval ostrého a neostrého vykreslenia námetov. Na konci dvadsiatych rokov sa priklonil k precíznemu popisu skutočnosti v neutrálnom svetle. Tento spôsob tvorby dominuje od roku 1930 v celej Európe a jeho centrom bola nemecká nová vecnosť. V Sudkovom diele sa však rysujú súbory sústreďujúce sa na určité lokality, žánrové a námetové okruhy. Napríklad súbory Praha, krajina alebo stromy fotografuje stále. V období druhej svetovej vojny sa jeho tvorba značne zmenila. Po strate komerčných zákaziek sa zameral na fotografovanie čisto umeleckých snímok. Od roku 1940 prestal negatívy zväčšovať a pracoval iba technikou kontaktných otlačkov. Používal veľkoformátové platňové kamery, neskôr sa vrátil k uhľotlači v obave o trvanlivosť bromostrieborných pozitívov.
Sudkovi priatelia
Sudek vyhľadával osobnosti, s ktorými mohol spolupracovať na nových projektoch. Medzi jeho priateľov patril Ladislav Sutnar, dizajnér podniku Družstevní práce, fotograf a dizajnér firmy Aero Ing. Josef Voříšek, kubistický maliar, teoretik a člen spolku Mánes Emil Filla, ktorého obrazy reprodukoval pre revue Volné směry. Básnik Jaroslav Seifert Sudkovi písal básne a úvody ku knihám a pre architekta pražského hradu Otto Rothmayera dokumentoval rekonštrukciu Pražského hradu a ten potom ozvláštnil Sudkove fotografie špeciálnymi adjustáciami. Josef Sudek pôsobil ako mecenáš. Podporoval maliarov Františka Tichého, Jana Bendu a Andreje Belocvetova. Cez vojnu našli útočisko v jeho ateliéri ako učni fotograf Jarosav Kysela, významní výtvarní umelci Vladimír Fuka a Václav Sivko a po vojne Sonja Bullaty. Od roku 1945 bol Sudkovým učňom a pomocníkom fotograf, ilustrátor a knižný grafik Jiří Toman, ktorý mu pomáhal okrem iného pri fotografovaní Prahy panoramatické a zorganizoval Sudkovu výstavu v Pardubiciach v roku 1962. So Sudkom sa priatelil a spolupracoval až do svojej smrti v roku 1972.
Posledné roky
Po roku 1974 sa Sudkova tvorba uzatvára, fotograf bilancoval svoje životné dielo a zo starších negatívov urobil nové kontakty. Roku 1976 fotograf usporiadal v Prahe, Brne a v nemeckom Aachen tri súborné výstavy ku svojim osemdesiatinám. Josef Sudek zomrel na rakovinu 15. septembra toho istého roku. Nekrológ napísal budúci laureát Nobelovej ceny za literatúru Jaroslav Seifert. Po Sudkovej smrti darovala Božena Sudková Sudkove fotografické dielo Umeleckopriemyslovému múzeu v Prahe a zbierku výtvarného umenia Národnej galérii v Prahe, ďalšie dary získali Moravská galéria v Brne, inštitúcie v Roudnici nad Labem, Kolíne, Ústav dejín a umenia ČR a Bibliothèque Nationale v Paríži.
Sudek ako inšpirácia
Už počas svojho života bol Sudek považovaný za významného svetového fotografa. V jeho bohatom diele sa objavili portréty, zátišia, krajiny a architektúra. Jeho práce sú vo svete uznávané pre svoju poetickosť, romantiku a priezračnú čistotu. Rozsiahla tvorba zahŕňa rad magicko—nostalgických cyklov. Jeho práce sú cenené aj na svetových aukciách. Sudkova pozostalosť, o ktorú sa stará Anna Fárová, má 70 000 položiek, z toho je 21 660 pozitívov, 54 519 negatívov a 618 výtvarných diel (obrazy, kresby, sochy, grafiky). Dielom Josefa Sudka sa inšpirovalo mnoho fotografov, napríklad Jan Reich, ktorý po Sudkovi dokonca zdedil jeho kameru, Josef Koudelka sa nechal inšpirovať jeho konceptuálnymi panoramatickými snímkami, Jan Svoboda, Pavel Hudec Ahasver a František Provazník (fotograf) pokračujú v Sudkových zátišiach. V roku 1996 vznikla Nadácia Josefa Sudka. Jej zakladajúcimi členmi boli Sonja Bullaty, Eva Fuková, Jindřich Brok, Miroslav Hucek, Angelo Lomeo, Miloň Novotný, Pravoslav Rada a Jindřich Štreit.
Sudkove pracovne v Prahe
thumb|Sudkov ateliér na Újezde č.p. 30, Praha 1 thumb|left|[[Galerie Josefa Sudka v dome U Luny (Úvoz 24)]] Josef Sudek získal ateliér od vinohradského fotografa Laubeho. Najstaršia dochovaná nájomná zmluva je z 1. júna 1927. Budova bola drevená, do tvaru „L“, hneď vedľa ateliéru s veľkým zaskleným oknom bola tmavá komora so zväčšovacím prístrojom. V ateliéri Josef Sudek počas druhej svetovej vojny vytvoril napríklad cykly „Okno mého ateliéru“ (19401954), „Procházka po mé zahrádce“ (19441953), „Zahrada mého ateliéru“ (19501970) a „Zátiší na okně mého ateliéru“ (19501958). Ateliér slúžil ako miesto pre stretávanie s priateľmi. Objekt po Sudkovej smrti chátral, aj keď v ňom bývala Sudkova sestra Božena Sudková, ktorá zomrela 1. 5. 1990. V máji 1985 objekt vyhorel. V júli roku 2000 na podnet Anny Fárovej sa postavila replika zdevastovanej budovy a od septembra toho istého roku objekt slúži verejnosti ako múzeum a galéria.
Od roku 1958 pôsobil Josef Sudek v byte na prízemí domu na Úvoze, ktorý používal do svojej smrti. Vznikol tu rad slávnych kompozícii z cyklov Letecké vzpomínky, Velikonoční vzpomínky, Labyrinty a Skleněné labyrinty. Dnes sa v objekte nachádza Galéria Josefa Sudka.
Galéria Josefa Sudka
Pobočka Umeleckopriemyslového múzea v Prahe so špecifickou atmosférou a so zaujímavým výstavným programom, zahŕňujúca nielen osobnosť Josefa Sudka, ale tiež fotografov, ktorí sa stali pokračovateľmi jeho odkazu.
Bibliografia
K významným publikáciám povojnového obdobia patrí Katedrála svatého Víta v obrazech Josefa Sudka a najmä kniha panoramatických fotografií Praha panoramatická. O vydanie radu monografií o Josefovi Sudkovi v Česku i v zahraničí sa zaslúžila Anna Fárová.
Poštová známka
13.3.1996 bola v Česku vydaná príležitostná poštová známka s portrétom Josefa Sudka a jeho platňovým fotoaparátom. Poštová známka vyšla i v dobe Sudkovej smrti v roku 1976.
Gold Flake Open 1999
Gold Flake Open 1999 bol tenisový turnaj mužov, ktorý sa konal v dňoch od 5. do 12. apríla 1999 na otvorených dvorcoch s tvrdým povrchom v meste Chennai. Titul v dvojhre získal Byron Black zo Zimbabwe, ktorý vo finále porazil Nemca Rainera Schüttlera. Bol to jeho druhý a posledný titul v dvojhre na okruhu ATP. Titul vo štvorhre obhájili Maheš Bhupáthí, Leander Paes, ktorí vo finále porazili pár Wayne Black, Neville Godwin. Pre Paesa to bol 15. a pre Bhupáthího 13. titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Dvojhra mužov
🇿🇼 Byron Black vs. 🇩🇪 Rainer Schüttler 6-4 1-6 6-3
Štvorhra mužov
🇮🇳 Maheš Bhupáthí / 🇮🇳 Leander Paes vs. 🇿🇼 Wayne Black / 🇿🇦 Neville Godwin 4-6 7-5 6-4
Kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie vo futsale 2016
Kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie vo futsale 2016 bola kontinentálna kvalifikácia vo futsale na Majstrovstvá Ázie 2016, ktorú organizuje Ázijská futbalová konfederácia (AFC). Zúčastnilo sa jej 26 ázijských družstiev, ktoré súťažili o 12 miest na záverečný turnaj v 4 zónach AFC. Prebiehala od 1. októbra do 19. novembra 2015.
Priamy postup
Priamo postúpilo družstvo hostiteľskej krajiny a 4 tímy, ktoré sa na posledných majstrovstvách Ázie umiestnili do 3. miesta:
Kvalifikačné zóny AFC a účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie v aktuálnom medzinárodnom rebríčku k 5. októbru 2015.
Juhozápadná Ázia (WAFF)
Kvalifikačný turnaj sa konal od 1.3. októbra 2015 v Nilaj, v Malajzii, za účasti 7 tímov. Postupili 4 najlepšie družstvá, po 2 z každej skupiny.
Východná Ázia (EAFF)
Kvalifikačný turnaj sa koná od 14.19. novembra 2015 v Ulanbátare, v Mongolsku, za účasti 5 tímov. Postúpia 2 najlepšie družstvá.
R Normae
R Normae je premenná hviezda v súhvezdí Pravítko.
Svetová literatúra
Svetová literatúra je hypotetický štruktúrny celok, ktorý vzniká v procese vzájomného pôsobenia národných literatúr, jednotlivých spojov, vplyvov a navzájom sa nezávisle vyvíjajúcich tendencií, smerov a prúdov v istých obdobných historickospoločenských a kultúrnych podmienkach; dospieva sa k nemu cestou komparácie jednotlivých národných literatúr a kultúrnych celkov. Pojem svetovej literatúry razil po prvý raz J. W. Goethe a myslel ním vzájomné spojitosti kultúrnych oblastí, vznikajúce historicky v dôsledku zväčšujúcich sa možností vzájomnej komunikácie a výmeny kultúrnych statkov.
Medzi najstaršie diela svetovej literatúry patrí Kniha premien, Gilgameš, Achnaton: Hymnus na slnko, Š-ťing, Žalmy, Homér: Odyseia, Hesiodos: Práce a dni.
Vaudreville
Vaudreville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
R Octantis
R Octantis je premenná hviezda v súhvezdí Oktant.
Stredoveké nástenné maľby
Stredoveké nástenné maľby v slovenských kostoloch predstavujú unikátny súbor sakrálneho výtvarného umenia nachádzajúci sa v románskych a ranogotických kostoloch a rotundách rozmiestnených na celom území Slovenska. Spomedzi množstva sakrálnych objektov so svojimi nástennými maľbami bolo tridsaťpäť z nich v roku 1991 zaradených do Zoznamu národných kultúrnych pamiatok.
O nástenných maľbách v stredovekých kostoloch
náhľad|Freska z kostola sv. Martina v Čeríne náhľad|Freska Piety v [[Kostol svätého Ladislava (Necpaly)|kostole sv. Ladislava v Necpaloch]] náhľad|Fresky v kostole sv. Matúša v Zolnej Vysoká umelecko-historická a výtvarná kvalita a ikonografická rozmanitosť radí stredoveké nástenné maľby v sakrálnych objektoch pochádzajúcich z obdobia druhej polovice 13. a 14. storočia medzi najzaujímavejšie v kontexte celoeurópskeho sakrálneho umenia. Vznik nástenných malieb predstavuje výnimočný jav v kultúrnych dejinách Slovenska. Stredoveké nástenné maliarstvo, výrazne zastúpené vo výzdobe najmä malých vidieckych kostolov má dominantné postavenie nielen v rámci pamiatkového fondu na Slovensku, ale svojimi špecifickými znakmi, ako sú bohatosť námetov, nebývalá rôznorodosť výtvarných prejavov ako aj vysoká výtvarno-umelecká výpoveď, významom a hodnotou ďaleko prekračujú rámec krajiny. Dokonca možno povedať, že v stredoeurópskom kontexte čo do množstva a kvality zachovalých stredovekých maliarskych prejavov ani nemá obdobu.
Výrazné zastúpenie v tejto oblasti majú maľby, v ktorých sa silne prejavuje vplyv talianskeho nástenného maliarstva 13. storočia. Je dôvodné predpokladať, že popredné zemepanské rody v Hornom Uhorsku, ktorých mnohí členovia zastávali významné funkcie pri kráľovskom dvore a ktorí vďaka intenzívnym kultúrnym stykom s krajinami južnej Európy mali možnosť vidieť vrcholné diela nástenného maliarstva v Toskánsku, Benátsku a inde, po postavení svojich rodových kostolov prizvali na ich výzdobu talianskych freskárov, alebo nimi vyučených majstrov. Tí sčasti inšpirovaní dielami vo svojej vlasti a tiež kultúrnym vplyvom nemeckých prisťahovalcov, vniesli do svojich prác výraznú schopnosť svojského, domáceho výtvarného podania zobrazovaných tém. Rozsiahle maliarske cykly na stenách vidieckych kostolov napr. v Ochtinej, Koceľovciach, Rákoši, Chyžnom sú toho dokladom a dokazujú veľkú frekvenciu maliarskych dielní i jednotlivých umelcov.
Úloha nástennej maľby spočívala, vo forme obrázkov nazývaných „biblia pauperum“, v približovaní biblických príbehov vidieckym, zväčša negramotným veriacim. Fresky tak plnili veľmi dôležitú litograficko-ikonografickú funkciu. Počas reformácie boli viaceré nástenné maľby prekryté vápenným náterom.
Maľby ako pamiatkový objekt
Nástenné maľby tvoria osobitnú skupinu v pamiatkovom fonde Slovenskej republiky. Okrem stavieb zahrnutých do súboru sa mnoho ďalších sakrálnych priestorov môže pochváliť jedinečnou nástennou maliarskou výzdobou. Viaceré z takýchto stavieb boli do zoznamu národných kultúrnych pamiatok zaradené pod samostatným katalógovým číslom, resp. boli za národné kultúrne pamiatky vyhlásené už skôr, a preto v tomto súbore nefigurujú (napr. Kostol Svätého Ducha v Žehre). Za národnú kultúrnu pamiatku bol tento súbor vyhlásený nariadením vlády číslo 299/1991 Zb. zo dňa 11. júna 1991, ktoré vstúpilo do platnosti 1. augusta 1991.
1937 Locarno
1937 Locarno je planétka s priemerom 15 km, ktorú objavil Paul Wild 19. decembra 1973.
Vojnová hra
Vojnová hra je jednou z metód plánovania, trénovania a testovania taktiky a stratégie.
Matematika
Oblasť matematiky, ktorá sa používa pri vojnových hrách, sa nazýva teória hier a obsahuje umelú inteligenciu a genetické algoritmy (pod prezývkou mutácia).
Začiatky
Najstaršie známe vojnové hry poznáme zo starej Číny spred zhruba 3000 rokov.
Prvé známe príklady z Európy sú z doby Starých Rimanov, ale je možné, že aj u starých Egypťanov.
Prvé vojnové hry sa hrali na veľkom stole s figúrkami, kde sa odskúšavali všetky kombinácie ťahov nepriateľa a vlastných. Napríklad nemecká armáda mala hromadu oddelení, ktoré nerobili nič iné ako hrali tieto hry a vypracovávali dostupné správy a možné postupy (samozrejme prísne tajné), ktoré si pre danú operáciu vyzdvihol ten-ktorý veliteľ.
Moderná doba
Dnes sa na vojnové hry používajú samozrejme aj počítače. Dokonca už sa dajú hrať (v primitívnej forme) doma a to nielen taktika boja jednotiek ale aj taktika boja jednotlivcov  – napr. americká námorná pechota používa hry typu Doom, Quake a Counter Strike na taktický a koordinačný výcvik – dôvodom je nízka cena takéhoto vybavenia a vysoká tréningová účinnosť.
fa:رزمایش Војни маневри
Sojuz MS-07
Sojuz MS-07 bola ruská kozmická loď typu Sojuz. Dňa 17. decembra 2017 vyštartovala z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS), kam dopravila troch členov Expedície 54. Potom zostala u ISS ako záchranná loď až do júna 2018, kedy sa s ňou rovnaká trojica kozmonautov vrátila späť na Zem.
Priebeh letu
Sojuz MS-07 úspešne vyštartoval dňa 17. decembra 2017 o 07:21:01,127 svetového času (UTC) pomocou nosnej rakety Sojuz-FG z kozmodrómu Bajkonur. Približne po deviatich minútach od štartu bola kozmická loď navedená na počiatočnú obežnú dráhu vo výške 198,3 – 254,4 km. Na základe bezpečnostného pravidla NASA, podľa ktorého môže v ten istý deň prilietať k ISS alebo odlietať od nej len jedna kozmická loď, musel Sojuz MS-07 použiť dvojdňový letový profil k stanici, keďže 17. decembra sa k ISS blížila a potom bola k nej pripojená kozmická loď Dragon spoločnosti SpaceX na misii CRS-13. Dňa 19. decembra 2017 o 08:39:02 UTC sa Sojuz MS-07 po bezproblémovom priblížení pripojil k spojovaciemu uzlu modulu Rassvet na ISS. Potom Škaplerov, Tingle a Kanai prešli na stanicu a zapojili sa do práce Expedície 54.
Dňa 3. júna 2018 o 09:16:36 UTC sa Sojuz s rovnakou trojicou odpojil od Medzinárodnej vesmírnej stanice a v ten istý deň o 12:39:13,5 UTC úspešne pristál v kazašskej stepi neďaleko Džezkazganu.
12 Victoria
12 Victoria je veľká planétka v hlavnom pásme asteroidov.
Modrá obrazovka smrti
Modrá obrazovka smrti (BSoD, Blue screen of death) je slangové označenie chybového hlásenia, ktoré operačný systém Microsoft Windows zobrazí v situácii, kedy došlo k závažnej systémovej chybe, z ktorej nie je schopný sa zotaviť. Toto chybové hlásenie sa zobrazí cez celú obrazovku, bielym písmom na modrom pozadí (odtiaľ názov).
Obrazovka smrti bola v tej či onej podobe prítomná vo všetkých operačných systémoch rady Windows od Windows 2.0. V OS/2 jej odpovedá Čierna obrazovka smrti. Ak sa chcete z tejto modrej obrazovky smrti dostať, stačí vám manuálne vypnutie a zapnutie počítača.
Windows XP/2000/NT
Vo Windows NT, Windows 2000 a Windows XP modrá obrazovka smrti (oficiálne označená ako „stop error“) nastane v situácii, kedy kernel zaznamená chybu, z ktorej sa nedá zotaviť. To je najčastejšie spôsobené tým, že niektorý ovládač nespracuje vyhodenú výnimku alebo urobí neplatnú operáciu. V danej situácii je jedinou možnosťou reštart počítača, čo môže viesť k strate dát, pretože Windows nebol správne ukončený.
Chybová správa „Stop“ obsahuje kód chyby a jej symbolický názov (napr. 0x0000001E, KMODE_EXCEPTION_NOT_HANDLED) a štyri hodnoty bližšie určujúce chybu. Zobrazená je takisto adresa, na ktorej problém nastal, a označenie príslušného ovládača. Vo Windows NT a 2000 je ďalej uvedený zoznam všetkých načítaných ovládačov (obsahujúci bázovú adresu ovládača, dátum vytvorenia ovládača a jeho názov) a výpis zásobníka.
Windows možno nastaviť tak, aby podrobné ladiace informácie poslali cez COM rozhranie na kernel debugger na inom počítači. Z obmedzených informácií na obrazovke totiž len ťažko možno spoľahlivo určiť príčiny chyby.
Vo Windows XP SP1 a nižšie možno manuálne vyvolať BSOD vytvorením kľúča DWORD s názvom CrashOnCtrlScroll a hodnotou 1 v systémovom registri na adrese HKEY_LOCAL_MACHINE\SYSTEM\CurrentControlSet\Services\i8042prt\Parameters a následným podržaním klávesy Ctrl stlačením klávesy Scroll Lock dvakrát.
Windows Me/9x
Modrá obrazovka smrti sa takisto vyskytuje na operačných systémoch Windows 95, 98 a Me. Tu je menej závažná, zato častejšia. V týchto operačných systémoch je BSOD hlavným spôsobom, akým VxD môže oznámiť chybu užívateľovi (interne je označovaná menom „_VWIN32_FaultPopup“). Pri zobrazení modrej obrazovky má na Windows 9x užívateľ možnosť voľby – buď reštartovať počítač, alebo sa pokúsiť pokračovať. BSOD však pochopiteľne znamená závažné ťažkosti, takže možnosť pokračovania často nefunguje buď vôbec, alebo je potom systém nestabilný.
Najčastejšou príčinou BSoD sú tu nekompatibilné verzie DLL knižníc, čo je niekedy označované ako „DLL peklo“ (DLL hell). V prípade, že je v systéme nainštalovaná iná verzia danej DLL knižnice, ako ktorú program očakáva, môže to spôsobiť nestabilné chovanie. Tieto problémy postupne rastú tým, aký sa do Windows inštaluje nový softvér, čo je príčinou toho, že novo preinštalované Windows sú stabilnejšie.
K BSoD takisto môže dôjsť v situácii, kedy užívateľ vysunie výmenné médium vo chvíli, kedy sa z neho číta.
Na operačných systémoch Windows NT, 2000 a XP ale tento druh modrej obrazovky smrti nenastáva. V prípade niektorej zo spomenutých chýb príslušný program zhavaruje, ale je operačným systémom ukončený, bez toho aby ovplyvnil zvyšok systému.
Vzhľad
Obvyklý vzhľad modrej obrazovky smrti sú biele (RGB 255, 255, 255) písmená na modrom pozadí (RGB 0, 0, 170). Nastavením v súbore <tt>system.ini</tt> však možno nastaviť ľubovoľné iné farby z palety CGA.
Windows 95, 98 a Me používajú textový režim s rozlíšením 80×25 a písmo podobné fontu Fixedsys. Windows NT používajú textový režim 80×50 pri rozlíšení 720×400. Vo Windows XP je použitý font Lucida Console.
Príklady
Nasledujú príklady modrých obrazoviek smrti. Presný vzhľad sa môže na konkrétnych počítačoch líšiť.
Windows 8/8.1/10/11
620px|bezrámu|stred
Windows XP/Vista/7
Obrázok zobrazuje BSOD pod Windows XP/Vista/7: <div style="display:block;background:#00a;color:white;padding:0px;whitespace:pre;font:14px bold;font-family:Lucida Console,fixedsys, terminal, courier, monospace;">A problem has been detected and Windows has been shut down to prevent damage to your computer. PFN_LIST_CORRUPT
If this is the first time you've seen this error screen, restart your computer. If this screen appears again, follow these steps:
Check to make sure any new hardware or software is properly installed. If this is a new installation, ask your hardware or software manufacturer for any Windows updates you might need.
If problems continue, disable or remove any newly installed hardware or software. Disable BIOS memory options such as caching or shadowing. If you need to use Safe Mode to remove or disable components, restart your computer, press F8 to select Advanced Startup Options, and then select Safe Mode.
Technical information:
*** STOP: 0x0000004e (0x00000099, 0x00000000, 0x00000000, 0x00000000)
Beginning dump of physical memory Physical memory dump complete. Contact your system administrator or technical support group for further assistance.
V Ophiuchi
V Ophiuchi je premenná hviezda v súhvezdí Hadonos.
Kolégium
Kolégium (z lat. collegium = spoluúradovanie / zbor / spoločenstvo, spolok, družstvo, cech ) môže byť:
Pontiacq-Viellepinte
Pontiacq-Viellepinte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Experiment s vtákom vo výveve
Experiment s vtákom vo výveve je olejomaľba Josepha Wrighta z roku 1768. Je jedným z radu Wrightových obrazov, kde je scéna nasvietená jediným malý zdrojom svetla v centre obrazu (tento efekt sa nazýva šerosvit). Maľba sa od vtedajších zvyklostí líši tým, že zobrazuje vedecký objekt namiesto obvyklej scény historického či duchovného významu. Wright zobrazoval priemyselnú revolúciu a vedecké pokroky osvietenstva a aj keď jeho súčasníci označovali obrazy za mimoriadne, jeho provinčné postavenie a výber témy zabezpečili, že tento štýl maľby nebol nikdy rozsiahlo napodobňovaný. Od roku 1863 sa obraz nachádza v londýnskej Národnej galérii a stále je považovaný za majstrovské dielo britského umenia.
Maľba zobrazuje učenca, predchodca moderných vedcov, ako reprodukuje jeden z experimentov Roberta Boyla s vývevou, v ktorej je vták pripravený o všetok vzduch, pred skupinkou prizerajúcich. Táto skupina predstavuje rozličnosť reakcií, ale u väčšiny divákov prevažuje zvedavosť nad starostí o vtáka. Centrálna postava sa pozerá z obrazu, ako by si žiadala divákovu účasť.
Maľba
V porovnaní s predchádzajúcim obrazom Filozof prednáša o planetáriu (po anglicky A Philosopher giving a Lecture on the Orrery), dnes vystaveným v Derbskom múzeu, má Experiment na vtákovi vo výveve značný emocionálny náboj. Maľba, vysoká 183 a široká 244 centimetrov, ukazuje bieleho kakadua, ktorý sa chveje v panike, ako je vzduch z nádoby postupne odsávaný. Prizerajúci predstavujú rôzne emócie: jedna z dievčat úzkostne sleduje smrť vtáka, zatiaľ čo druhá sa ani nepozerá a je upokojovaná svojím otcom; dvaja muži (z ktorých jeden meria čas) a chlapec sledujú pokus so záujmom, zatiaľ čo dvaja milenci naľavo si ho ani nevšímajú. Sám učenec sa díva z obrazu a vyzerá, ako by sa diváka pýtal, či má pokračovať a zabiť vtáka alebo má vzduch napustiť späť a zachrániť ho. Okrem detí vtákovi nikto sympatie nevenuje. David Solkin predpokladá, že predmetom maľby je ukázať vecný odstup vyvíjajúce sa vedecké spoločnosti. Úzkosť kakadua vo výveve vyvoláva len pozorné preštudovanie. Bola objavená aj skica od Josepha Wrighta, kde je scéna trochu odlišná: učenec upokojuje dievčatá a je zrejmé, že vták prežije. Kompozícii tu chýba sila finálnej verzie obrazu.
Kakadu bol v časoch Josepha Wrighta vzácnym druhom a „jeho život by v skutočnosti nikto pre taký experiment neriskoval“. Výberom tohto vzácneho druhu ako vedecké obete Wright nielen vytvoril dramatickejšie subjekt, ale tiež chcel možno vypovedať o hodnotách vo vtedajšej osvietenskej spoločnosti. Kakaduovo biele operenie navyše v tmavej miestnosti vyniká.
Na stole je k videniu aj ďalšie vybavenie, ktoré učenec pre pokus využil: teplomer, nástroj na zhasnutie sviečky, zátka a dve Magdeburské pologule. Samotná výveva je vykreslená do jemných detailov a je tak verným záznamom toho, ako tento nástroj vyzeral vo Wrightově dobe.
Silný centrálny zdroj svetla vytvára šerosvit. Osvetlenie scény je popisované ako „tak žiarivé, že môže ísť len o svetlo odhalenie“. Zdroj svetla je skrytý za nádobou na stole, vedľa ktorej je k videniu náznak lampového skla, ale David Hockney predpokladá, že samotná nádoba môže obsahovať síru a byť tak silnejším zdrojom svetla ako sviečka či plynová lampa, aj keď v predchádzajúcej Wrightovej štúdii obrazu je viditeľný svietnik a plameň zrkadliace sa v nádobe. Zaujímavé na maľbe je aj to, že sú na nej zobrazené archetypy ľudí, nie špecifické osoby.
Laboratoř
Laboratoř je ôsmy štúdiový album českej rockovej skupiny Olympic, ktorý v roku 1984 vydalo hudobné vydavateľstvo Supraphon. Je tretím, záverečným pokračovaním koncepčného projektu z trilógie albumov (Prázdniny na Zemi, Ulice a Laboratoř), ktorú skupina produkovala s textárom Zdenkom Rytířom.
Tento album to nemal po veľmi úspešných prvých dvoch častiach projektu ľahké. Zároveň v dobe svojho vzniku bol hudobný trh viac-menej nasýtený pompéznymi art rockovými koncepčnými projektami. Napriek tomu je Laboratoř dôstojným zavŕšením trilógie. Obsahuje niekoľko skladieb, ktoré mali hitový potenciál ako napríklad „Pohlazení skoro jako láska“, „Roboti už jdou“, „Hodná holka“, či „Neučte roboty“...
Skladby albumu
Hudba Petr Janda,texty Zdeněk Rytíř.
Kultivácia
Kultivácia alebo kultivovanie (lat.) môže byť:
X Ophiuchi
X Ophiuchi je premenná hviezda v súhvezdí Hadonos.
U Orionis
U Orionis je premenná hviezda v súhvezdí Orión.
13 Egeria
13 Egeria je veľká planétka v hlavnom pásme asteroidov.
1938 Lausanna
1938 Lausanna je planétka s priemerom 33 km, ktorú objavil Paul Wild 19. apríla 1974.
Vaudrimesnil
Vaudrimesnil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pet Sounds
náhľad|280x280bod|Skupina v roku 1965. Pet Sounds je jedenásty štúdiový album americkej rockovej kapely The Beach Boys. Album vydalo hudobné vydavateľstvo Capitol Records 16. mája 1966. Tento projekt je považovaný za jeden z najvýznamnejších, ktoré boli realizované v západnej populárnej hudbe. Dostal sa na prvé miesta hodnotení kritík a zoznamov najlepších albumov všetkých čias, napríklad v časopisoch ako sú New Musical Express, The Times and Mojo Magazine. V roku 2003 ho časopis Rolling Stone hodnotil ako druhý v zozname 500 najlepších albumov všetkých čias. Podľa hodnotenia hudobných žurnalistov na serveri Acclaimedmusic.net je tento album najuznávanejším.
Album Pet Sounds vznikol niekoľko mesiacov po tom ako sa kapela Beach Boys rozhodla, že sa po zdravotných problémoch jej člen Brian Wilson nebude zúčastňovať koncertných turné a začne sa venovať komponovaniu a nahrávaniu skladieb. Počas práce na nahrávkach Wilson spojil vrstvené vokálne harmónie s bežnými klávesovými nástrojmi, gitarami a rôznymi v tomto období nekonvenčnými zvukmi od zvukov bicyklových zvoncov, rôznych generovaných šumov, čembala, fláut, elektrického theremínu, píšťaliek na psa.
Zoznam skladieb
Autormi skladieb sú Brian Wilson a Tony Asher, okrem uvedených výnimiek.