cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prao
Prao je malajzijská a tiež indonézska plachetnica, ktorá sa po tisícročiach používa v dodnes takmer nezmenených podobách na vodách Tichého a Indického oceánu. Táto plachetnica je s veslami aj bez vesiel, lebo veslá sú len ako výpomoc. Tiež sa vyskytuje s bočným stabilizačným vahadlom aj bez neho, s palubou i bez nej. Nemá plutvové kormidlo, ale má veslové kormidlo. Na prao sa používajú zvláštne hybridné plachty, ktoré majú prvky lugovej, latinskej a rahnovej plachty. Najznámejšia je prao bedang z Madúry, dvojsťažňová, 18m dlhá a nízka loď. Je široká 4m a ponor dosahuje okolo 1,5m.
Villedubert
Villedubert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 337 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Priehybský potok (prítok Polhoranky)
Priehybský potok je vodný tok na hornej Orave, v najsevernejšej časti okresu Námestovo. Je to ľavostranný prítok Polhoranky, meria 2,4 km a je tokom V. rádu.
Tečie v Oravských Beskydách, kde pramení v podcelku Babia hora, na západoseverozápadnom svahu Malej Babej hory (1 514,8 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 190 m n. m., neďaleko štátnej hranice s Poľskom. V pramennej oblasti tečie na západ, následne (1 041,3 m n. m.) sa stáča a pokračuje severozápadným smerom. Sprava priberá krátky prítok spod sedla Jalovecká (1 000,0 m n. m.), zľava krátky prítok spod Priehyby a pokračuje v podcelku Polhoranská vrchovina. V nadmorskej výške približne 918 m n. m. ústi ďaleko od najbližšieho osídlenia, v najsevernejšom cípe štátu, do Polhoranky.
Nestlé
Nestlé S.A. je švajčiarska spoločnosť s celosvetovým pôsobením založená v roku 1866 švajčiarskym lekárnikom Henrim Nestlé. Hlavné sídlo firmy sa nachádza vo Vevey vo Švajčiarsku.
Nestlé je najväčšou spoločnosťou potravinárskeho priemyslu na svete s obratom 100 miliárd švajčiarskych frankov ročne a najväčším výrobcom potravín na svete. Pôsobí v 86 krajinách a predáva svoje výrobky v podobe viac ako 8 000 značiek. Nestlé bezprostredne zamestnáva 340,000 ľudí (zhlavnej stránky nestle.com, február 2014).
Slnečná pec
náhľad|Slnečná pec Slnečná pec alebo solárna pec je druh pece napájanej energiou slnečných lúčov. Má sférický tvar pokrytý zrkadlami sústreďujúcimi lúče v ohnisku na malej ploche. Lúče dopadajúce na sústreďujúcu časť sú smerované zo skupín rovných zrkadiel stojacich oproti sférickej časti a pomocou nich je riadený výkon pece. Teplota v ohnisku môže dosahovať 3 000 °C (5 430 °F). Vďaka tak vysokej teplote môže byť využívaná na tavenie ocele, generovania elektrického prúdu alebo na produkciu vodíkového paliva. Vzhľadom na veľkú závislosť od podmienok počasia má malé praktické využitie. Do súčasnej doby bola najväčšia slnečná pec postavená v južnom Francúzku v horskej obci Odeillo v Pyrenejách.
Dolj
thumb|Poloha župy v Rumunsku
Dolj je župa v Rumunsku vo Valašsku. Leží na juhu krajiny, pri rieke Dunaj. Jej hlavné mesto je Craiova. Župa má rozlohu 7 414 km² a 734 231 obyvateľov.
Padova
Padova je mesto v severnom Taliansku na rieke Bacchiglione, v Benátsku. Je hlavným mestom provincie Padova. Leží 30 km západne od Benátok. Má okolo 212 500 obyvateľov.
Dejiny
Rímske Patavium bolo na začiatku cisárskej doby jedno z najbohatších miest, ale v roku 452 ho vyplienili Huni. V roku 1164, za vlády dynastie Hohenstaufovcov, získala Padova ako prvé severotalianske mesto nezávislosť od ríšskej moci. V roku 1318 sa dostalo pod vládu rodiny Carresiovcov a v roku 1405 si ho podmanili Benátky. Význam Padovy v stredoveku a v období renesancie spočíval hlavne v univerzite, ktorá bola založená v roku 1222 a ktorú v roku 1238 cisár Fridrich II. ešte rozšíril. V Padove žil i zomrel rímsky historik Titus Livius a začiatkom 13. storočia tu pôsobil svätý Anton Padovský.
Pamiatky
Najväčšou historickou pamiatkou je Basilica di Sant'Antonio da Padova, v ktorej je pochovaný svätý Anton Padovský. Mohutná stavba bola vybudovaná v 13. a 14. storočí ako pilierová bazilika. Je to fantastická zmiešanina románskych, gotických a byzantských štýlových tvarov s dvoma štíhlymi vežami, špicatou kužeľovou strechou nad krížením a siedmimi polguľovými kupolami, postavenými v roku 1424. Pred kostolom stojí i jazdecká socha Gattamelatu, ktorú v roku 1453 vytvoril Donatello. Je to bronzový pamätník na počesť Erasma da Narni, ktorý bol v rokoch 1438 - 1441 veliteľom Benátskej republiky a ktorého pre neobyčajnú diplomatickú šikovnosť prezývali Gattamelata - Strakatá mačka.
V Padove sa nachádza ešte mnoho ďalších bazilík, kostolov a palácov. Okrem nich je významnou historickou pamiatkou aj múr, ktorým je obohnaná celá Padova. V meste možno nájsť aj viacero múzeí, divadiel a taktiež najväčšie talianske insektárium.
Damazus I.
Svätý Damazus I. (* 305, Guimarães, Portugalsko - † 11. december 384, Rím, Taliansko) bol 37. pápež.
Život
Narodil sa otcovi, ktorý sa stal kňazom v kostole San Lorenzo. Mal pohnutý život, pretože ako diakon sprevádzal pápeža Libéria do vyhnanstva (r. 355), no keď sa vrátil do Ríma vstúpil do služieb protipápeža Félixa II. Po návrate Libéria z vyhnanstva (r. 358) sa s ním Damasus zmieril.
Nadviazal priateľstvo so svätým Hieronymom, zamestnal ho na niekoľko rokov ako svojho tajomníka a poveril ho, aby zrevidoval existujúci latinský preklad evanjelií na základe gréckeho originálu.
Poviedky z jedného i druhého vrecka
Poviedky z jedného i druhého vrecka je výber poviedok v slovenskom preklade z knihy Povídky z jedné kapsy – Povídky z druhé kapsy českého spisovateľa Karla Čapka. Výber vyšiel v roku 1958 v nakladateľstve Mladé letá.
Modrá chryzantéma
Šibnutá Klára natrhá odniekiaľ zvláštny a jedinečný druh chryzantém. Hore nohami je celá dedina, hľadajú i policajti, kde presne tento kvet rastie. Nakoniec sa modrá chryzantéma nájde v záhradke pri koľajniciach. Ku koľajniciam je vstup zakázaný. Len preto, že Klára nevie čítať a zákaz nechápe, a tým že ho poruší, sa táto chryzantéma dostane medzi ľudí.
Tajomstvo písma
Novinový redaktor dá na tlačovej konferencii s grafológom vyhodnotiť písmo svojej vlastnej ženy. Nakoľko grafológovi tento fakt nie je známy, vykladá aj negatívne vlastnosti, ktoré vie z písma vyložiť. Redaktor doma následne vyvolá hádku so ženou, ktorej vyčíta tieto negatívne vlastnosti. Na druhý deň vychvaľuje v hostinci kvality grafológa, zastáva si grafológiu; ale z hostinca odchádza skôr, aby svoju ženu nenahneval.
Stratený list
Ministrovi sa doma z kancelárie stratí dôležitý list. Viackrát prehľadá vlastnú kanceláriu, no list tam nie je. Minister zavolá svojmu kolegovi ministrovi vnútra, aby poslal najlepších vyšetrovateľov akých majú. Vyšetrovatelia robia čo môžu. Záhadu strateného listu vyrieši ministrova žena, ktorá ministrovi povie, že v noci dačo skrýval do skrine. Minister si nato nepamätal. List sa naozaj v skrini našiel. Minister odvolal vyšetrovateľov s tým, že oni za to nemôžu, že nie sú na výške.
Básnik
Nad ránom prešlo auto opitú ženu. Nakoľko vodič ušiel, policajti vyšetrujú na všetky strany. Na počudovanie, čin pomôže vyriešiť až básnik, ktorý nehodu videl, na okolnosti si nepamätá, ale napísal o nehode báseň. V básni je zašifrované číslo a farba vozidla, ktoré starenu prešlo.
Pád rodu Vitickovcov
Starší archivár v súčasnosti navštívi kriminalistu s prosbou objasniť zmiznutie jednej osoby okolo roku 1465. Archivár píše o tomto období knihu. Kriminalista sa veľmi snaží nahliadnuť do tamojšieho sledu udalostí a podarí sa mu prípad rekonštruovať. Keď po čase obdrží knihu archivára aj s venovaním, zistí, že z prípadu ktorým sa zaoberal, ostala len krátka poznámka pod čiarou.
Rekord
Policajt predvedie pred sudcu robotníka, ktorý je podozrivý zo spáchania tažkého ublíženia na tele tým, že ťažkým kameňom, hodeným ponad rieku trafil statkára, ktorý bil dieťa. Pri hode šlo o nezvyčajnú vzdialenosť 19-tich metrov, ktorá by prepočtom prekonala svetový rekord vo vrhu guľou. Policajtovi sa dotyčného podarilo nájsť vďaka tomu, že vinníkovi zaručil beztrestnosť a veľké zárobky pokiaľ vrh zopakuje. Keď sa však prípad rekonštruoval, podarilo sa robotníkovi odhodiť podobný kameň len 14 metrov. Pred súdom sa mal vinník priznať, že klamal, že ten kameň tak ďaleko dokázal odhodiť. Keďže robotník však trval na svojej výpovedi, že to on trafil statkára, rozhneval tým aj policajta a sudcu a s pred sudcu ho odviedli.
Posledný súd
Mnohonásobný vrah sa po smrti dostane pred Boží súd. Svedok procesu je Pán Boh, ktorý podáva svedectvo o jeho celoživotných skutkoch. Vraha súdia obyčajní ľudia. Následne je odsúdený na doživotný trest pekla za vraždy a lúpeže, aj za krádež ruží.
Vražedný útok
Na radcu, ktorý sedel doma pri rozsvietenom okne, ktosi vystrelil. Radca telefonicky žiada okamžité vyšetrenie prípadu a zaistenie vinníka. Keď sa ho policajt na mieste opýta, kto by mohol byť ten nepriateľ, radca do rána rozmýšľa a zvažuje, kto by ten dotyčný mohol byť. Napadne ho toľko ľudí, že ráno ide na políciu a požiada o ukončenie vyšetrovania.
Zločin na pošte
Policajt vyšetruje samovraždu poštovej zamestnankyne. Na pošte ju predtým obvinili z krádeže 200 korún. Policajt zistil, že krádež bola fingovaná. Zobral spravodlivasť do vlasných rúk, vypátral vinníkov a prinútil ich ukradnutých 200 korún vratiť. Tým renomé nebohej spravodlivo napravil.
Ukradnutý kaktus
Z verejnosti prístupnej zbierky kaktusov známeho zberateľa kaktusov Holbena sa začali strácať najcennejšie druhy. Vyšetrovateľovi sa lsťou podarilo vinníka, teda zberateľa Ráčka, zaistiť. Vyšetrovateľ Ráčka prinútil, aby kaktusy osobne vrátil majiteľovi. Pri tejto príležitosti sa obidvaja zberatelia zblížili a začali spolupracovať. Zberateľ Ráček po čase zahynul na expedícii v Mexiku, na ktorú ho s úmyslom zbierania vzácnych druhov kaktusov vypravil zberateľ Holben.
Čintamani a vtáky
Pražský zberateľ perzských kobercov objaví v obchodíku v Starom Meste unikátny koberec. Lenže koberec nie je na predaj a leží na ňom tlstý pudlík. Pani, ktorej koberec patrí ho predať odmieta. Zberateľ sa rozhodne koberec ukradnúť, ale nepodarí sa mu to, lebo pudlík, ktorý je v obchode aj v noci, veľmi šteká a kvíli. Zberateľovi neostáva nič inšie len trpezlivosť alebo odvaha na ďalšiu krádež.
Grófinka
Jeden pán v rozhovore s policajtom rozpráva príbeh o grófke, ktorá sa v 20-tych rokoch 20.storočia kvôli nešťastnej a klamlivej láske zaplietla do špionáže. Grófka hrdo čelí obvineniam, je odsúdená. Pravdu nepovie ani neskôr vo väzení, keď vyjde najavo, že jej milenec nebol údajný slobodný major, ale vydatý pekár, ktorý má dve deti. Policajt konštatuje, že existuje mnoho spôsobov ako sa dá pravda povedať.
Zbierka známok
Spomienky dôchodcu, ktorý ako mladý chlapec aj s najlepším kamarátom zbieral známky. Známky si skrýval na povale. Raz ťažko ochorel a keď vyzdravel zistil, že album so známkami je preč. Obvinil z krádeže svojho kamaráta. Celý život sa snažil byť správny a korektný, dotiahol to v kariére ďaleko. Teraz album so známkami našiel v krabici v hŕbe starých papierov, ktoré zdedil po otcovi. Album mu zobral a skryl otec. Zamýšľa sa nad tým, že celý život mohol prežiť ináč, keby o tomto bol vedel.
Príbehy sobášneho podvodníka
Príbeh známeho zločinca, ktorý presedlal na sobášne podvody. Keď sa vlakovému vyšetrovateľovi "starého známeho" podarí odhaliť, nevzpiera sa, pozná riziká svojej činnosti. Na ceste do Prahy dokonca slobodný čaká v staničnej reštaurácii, kým si vyšetrovateľ vybaví v meste ďalší prípad. Tam sa náhodou stretne so sobášnou podvodníčkou, ktorej naletí na sladké reči. Keď mu vyšetrovateľ povie, kto dotyčná je, je rozhorčený. V Prahe sa smie ešte naposledy dobre najesť a s vyšetrovateľom preberie výšku svojich výdavkov, ktoré na činnosť potreboval. Tieto žiada zo zaistenej sumy s pochopením odrátať.
Plodnosť
Plodnosť môže byť:
3297 Hong Kong
3297 Hong Kong je planétka s priemerom 46 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 26. novembra 1978.
Donovan
Donovan Phillip Leitch (* 10. máj 1946, Glasgow, Spojené kráľovstvo) je škótsky spevák a básnik.
Dezider Nágel
Životopis
V rokoch 1926-1934 študoval na reálnom gymnáziu v Banskej Štiavnici, skladbu a dirigovanie na Hudobnodramatickej akadémii v Bratislave a súčasne hudobnú vedu na FFUK v Bratislave. Učiteľ hudby, v roku 1952-1959 prof. hudby na Pedagogickej škole v Banskej Bystrici a od roku 1959 dirigent Krajského symfonického orchestra v Banskej Bystrici. Významný organizátor ochotníckeho hudobného života a dirigent viacerých speváckych súborov a orchestrov. Dirigent speváckeho zboru Hron v Banskej Bystrici (1949). Tajomník stredoslovenskej pobočky Zväzu slov. skladateľov v Banskej Bystrici. Inštruktor pre hudobno-spevácke súbory ĽUT v Stredoslovenskom kraji. Písal odborné články o práci spevokolov do časopisov, založil a redigoval časopis Hudba, spev, tanec (1949-1950). Činný aj skladateľsky, autor vyše 50 piesní a menších skladieb, upravil vyše 100 ľudových piesní pre zbory, napísal metodické príručky pre spevácke zbory. V 60. rokoch bol pedagógom na ĽŠU v Brusne a v Partizánskom.
Donovan
Životopis
Narodil sa v Glasgowe, ale v roku 1956 sa s rodinou presťahoval do Anglicka. Do svojich zhruba 15 rokov bol bezproblémové dieťa, okolo tohto roku začal utekať z domu.
So spievaním začínal v kluboch, kde sa sprevádzal na gitaru a fúkaciu harmoniku, tam bol tiež objavený pre nahrávacie štúdiá a stal sa veľmi populárnym.
V roku 1970 sa celkom nečakane usadil na britskom vidieku, kde sa aj oženil. Svoje hudobné aktivity značne obmedzil, zameral sa na tvorbu detských piesní. Do povedomia sa vrátil roku 1996 albumom Sutras. Koncertuje sporadicky a keď už, tak len na hudobných festivaloch či jednorazových akciách.
Dielo
Jeho texty sú o vetre, láske, kvetoch čím sa niekedy dostal pomerne blízko k beat generation. Často je chybne označovaný za britskú obdobu Boba Dylana, hoci inštrumentácie, vokálne prezentácie, melodika aj textová vyhranenosť oboch dvoch interpretov sa veľmi líšia.
Jeho najznámejšou piesňou je pravdepodobne Catch the Wind z roku 1965, ktorá ho preslávila. Medzi ďalšie hity z 60. rokov sa radí aj napr. Colours, Jennifer Juniper, Hurd Gurd Man, Sunshine Superman, Atlantis, Mellow Yellow alebo Goo Goo Barabajagal (Love Is Hot). Už od počiatkov sa nebál experimentovať s elektrickými nástrojmi. Od roku 1966 je výrazne ovplyvnený indickou hudbou aj filozofiou, ktoré sa prejavili ako v jeho hudbe, tak aj životnom štýle. Priaznivec budhizmu.
Oddelenie (taxonómia)
Oddelenie je:
František Kovár
František Kovár (* 14. november 1946, Bratislava) je slovenský divadelný, filmový, televízny a dabingový herec, recitátor a pedagóg.
Životopis
V roku 1967 vyštudoval herectvo na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Po štúdiu na VŠMU účinkoval v divadle Andreja Bagara v Nitre, kde pôsobil do roku 1971. Od roku 1971 začal účinkovať na Novej scéne. Členom Novej scény bol do roku 1990. Začiatkom deväťdesiatych rokov stál pri zrode divadla korzo ’90. V roku 1996 sa stal členom činohry SND, kde pôsobí až dodnes.
V roku 2012 získal Cenu Literárneho fondu za celoživotné dielo.
Pôsobil aj ako pedagóg na VŠMU.
Dabing
František Kovár je taktiež neoddeliteľnou súčasťou dabingu. V roku 2015 putovala do jeho rúk Cena Literárneho fondu za dabingovú postavu Denisa vo filme Železná lady a o tri roky neskôr bol odmenený tým istým ocenením za postavu Alana vo filme Storočný starček, ktorý vyliezol z okna a zmizol, a tiež za úlohu Spangela v dvojdielnom filme Mária Terézia.
Peter Bičkoš
Životopis
Roku 1930 maturoval na obchodnej akadémii v Košiciach. Po štúdiách pracoval ako notársky pomocník a bankový úradník. Od roku 1936 pracoval v bankových inštitúciách v Prahe, v Bratislave, v Banskej Bystrici, v Prešove, v Žiline a ďalších. Už počas štúdií viedol v rokoch 1929 – 1930, košickú filiálnu redakciu časopisu Svojeť. Od roku 1933 bol redaktorom týždenníka Košické noviny a v tom čase uverejňoval poviedky, kurzívky a publicistické príspevky vo východoslovenských periodikách. Po dlhej odmlke od roku 1980 publikoval novely a poviedky v zborníkoch stredoslovenských autorov (Pribúdanie kruhov, Variácie na život). Knižne vydal román Pred svitaním (1983) z vojnových a povstaleckých čias, po ktorom nasledovala kniha noviel z prostredia bankovníctva s detektívnymi zápletkami Dolárová story (1987).
Let C-11
Let C-11 (v kóde NATO: „Moose“) bolo dvojsedadlové cvičné lietadlo, sériovo vyrábané v Česko-Slovensku firmou Let Kunovice. Išlo o licenčnú kópiu lietadla Jakovlev Jak-11.
Vznik a vývoj
Česko-Slovensko sa začiatkom 50. rokov 20. storočia začalo obzerať po náhrade za lietadlá Arado Ar 96 (C-2), ktoré slúžili v česko-slovenskom letectve vo veľkých množstvách. Bolo rozhodnuté získať licenčné práva na sovietske cvičné lietadlo Jak-11 a začať s jeho výrobou v ČSR. Pre sériovú výrobu bola vybraná továreň Let Kunovice. Prvý prototyp lietadla C-11, s výrobným číslom 1701001, vzlietol z továrenského letiska 29. októbra 1953. Pilotoval ho zalietavací pilot Miroslav Šmíd a let trval 3 hodiny 33 minút. Do roku 1956 bolo vyrobených 707 lietadiel. Výroba však bola komplikovaná ťažkosťami s dodávkami motorov a vrtulí, čo zabránilo väčšiemu počtu vyrobených lietadiel. C-11 sa od Jaku-11 odlišoval najmä tým, že mal celokovovú zadnú časť trupu. V roku 1956 sa začala v Kunoviciach pripravovať výroba nového typu, C-11U, s podvozkovou nohou vpredu, drevenou vrtuľou a rozšíreným rádionavigačným vybavením. Napriek sľubným letovým vlastnostiam boli vyrobené len tri prototypy, a tým výroba tohto modelu skončila.
Operačné nasadenie
Lietadlá C-11 slúžili okrem Česko-Slovenska v mnohých ďalších krajinách východného bloku a spriatelených štátoch. Patrili medzi ne ZSSR, Egypt, Čína, Maďarsko, Poľsko, Rumunsko ale aj Rakúsko. Po rokoch boli egyptské C-11 odpredané do Veľkej Británie, Francúzska a USA. V USA boli navyše upravené na súťažné lietanie okolo pylónov. Počnúc rokom 1956 začali byť C-11 dodávané do aeroklubov Zväzarmu. Tam na nich piloti vytvorili niekoľko národných rekordov, z ktorých dva boli zároveň medzinárodné. Ustanovil ich pilot Zdeněk Bedřich z Brna, ktorý dňa 12. októbra 1960 zaletel okruh rýchlosťou /h a okruh  rýchlosťou /h.
Používatelia
thumb|right|Vystavený poľský C-11 thumb|right|Súkromný Let C-11 v sovietskej vojnovej kamufláži
Špecifikácie (Let C-11)
thumb|right|Česko-slovenský C-11 v [[Letecké múzeum Kbely|Leteckom múzeu Kbely v Prahe]]
1. slovenská národná hokejová liga 1965/1966
1. slovenská národná hokejová liga 1965/1966 bola treťou sezónou samostatnej nižšej slovenskej hokejovej súťaže. Hrala sa ešte ako D-skupina celoštátnej druhej ligy. Víťazom sa stal Trenčín, ktorý skončil na konečnom 1. mieste v základnej časti, v kvalifikácii si ale postup do najvyššej súťaže navybojoval. Vypadlo družstvo Jednota Trenčín, ktoré v nasledujúcej sezóne nahradila AC Nitra.
Villelongue-de-la-Salanque
Villelongue-de-la-Salanque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Korčák
Korčák je priezvisko, pozri Korčák (priezvisko), napr.:
Kráľová (vodné dielo)
náhľad|Vodné dielo Kráľová (Kaskády). Kráľová alebo Kaskády je viacúčelové vodné dielo na rieke Váh, medzi Sereďou a Šaľou na riečnom kilometri 44,2 – 78,6.
Dielo bolo dokončené v roku 1985 s cieľom energetického využitia Váhu, protipovodňovej ochrany priľahlého územia, na ťažbu štrkopieskov, ako zásobník zavlažovacej vody, na splavnenie daného úseku Váhu, na chov rýb a ako prostredie na rekreáciu a vodné športy. Je súčasťou systému priehrad Vážskej kaskády.
Vrancea (župa)
thumb|Poloha župy v Rumunsku
Vrancea je župa v rumunskom Moldavsku. Nachádza sa na juhu regiónu, pri hranici s rumunským Valašskom a Sedmohradskom. Jej hlavné mesto je Focșani. Má rozlohu a žije tu 387 632 obyvateľov.
Villefloure
Villefloure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 145 obyvateľov (2009).
Pluh
240px|thumb|Pluh pripojený za traktorom Pluh je ťahané poľnohospodárske náradie na oranie. Pozostáva z telesa (zahrňujúceho odhrňovačku, radlicu a sánky s pätkou), z predradlice a z kotúčového krájadla.
Panamerické majstrovstvá v hádzanej žien 1989
Panamerické majstrovstvá v hádzanej žien 1989 bol v poradí 2. turnaj panamerických majstrovstiev v hádzanej žien, ktoré organizuje Panamerická hádzanárska federácia (PATHF). Konal sa v Colorado Springs, v štáte Colorado, v Spojených štátoch v dňoch od 14.16. septembra 1989, za účasti 4 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Mexika. Novým majstrom sa stala 🇨🇦, ktorá v štvorčlennej skupine zvíťazila pred domácim družstvom a zároveň obhajcom titulu z 🇺🇸 a 🇧🇷.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na Majstrovstvá sveta 1990, ktoré organizovala Kórejská republika. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo.
Vidiadhar Surajprasad Naipaul
Sir Vidiadhar Surajprasad Naipaul, T. C., známejší ako V. S. Naipaul, (* 17. august 1932, Chaguanas, Trinidad a Tobago † 11. august 2018, Londýn, Spojené kráľovstvo ) bol britský spisovateľ románov hindského pôvodu a indo-trinidadskej etnickej príslušnosti.
Stručný životopis
Žil v Londýne a vo Wiltshiri v Anglicku. V roku 1990 mu kráľovná Alžbeta II. udelila rytiersky titul a v roku 2001 získal Nobelovu cenu za literatúru. Za knihu In a Free State (1971) získal cenu Booker Prize.
Sedem slobodných umení
Sedem slobodných umení (lat. septem artes liberales) bol stredoveký názov pre súhrn predmetov, ktoré tvorili všeobecné vzdelanie (gr. enkyklios paideia, lat. orbis doctrinae - kruh vzdelania) stredovekého vzdelanca.
Termín ars (plurál artes) však v stredoveku neznamenal umenie v modernom zmysle slova, ale veda, technika respektíve odbor. Tieto umenia boli slobodné (liberales), pretože zaoberať sa nimi bolo hodné slobodného muža (lat. homo liber), na rozdiel od manuálnych či remeselných zručností.
Systém navrhol neskoroantický autor Martianus Capella vo svojom diele De nuptiis philologiæ et Mercurii (O spojení filológie s Merkúrom, okolo roku 415), v ktorom opisuje sedem základných umení ako kombináciu trívia a kvadrívia:
Vtedajšie chápanie obsahu jednotlivých umení sa však líšilo od moderných pojmov.
Trívium
Takzvané trívium (trojcestie) predstavovalo tri základné umenia spojené s rečou či slovom:
Absolvent štúdia týchto umení bol Baccalaureus - ovenčený vavrínom (lat. laurus).
Názov trívium sa v 18. storočí začal používať pre elementárnu výuku čítania, písania a počítania. Dodnes sa základným alebo jednoduchým znalostiam hovorí trivia alebo triviálne.
Kvadrívium
Absolvent štúdia týchto umení bol Magister artium (liberalium) - učiteľ či majster (slobodných) umení.
Gusuku
Gusuku (písmom hiragana ぐすく- gusuku, písmom kandži 御城/ 御塞/ 城 ) alebo gušiku (písmom hiragana ぐしく) je jedno z opevnených sídiel rodinných klanov, ktoré boli stavané na súostroví Rjúkju v období Rjúkjuského kráľovstva na vrcholoch kopcov spočiatku ako obyčajné kamenné ohrady, neskôr (12. – 16. stor.) ako sídla a symboly rodinných klanov. Spočiatku mali obranný charakter, neskôr mali (a čiastočne dodnes majú) aj náboženský charakter.
Slovo gusuku alebo gušiku v okinawčine znamená: hrad, hradisko, pevnosť.
Gusuku v zozname UNESCO
Päť gusuku (spolu so 4 súvisiacimi pamiatkami) bolo v roku 2000 zapísaných na zoznam svetového dedičstva UNESCO:
Jonchery
Jonchery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hopmanov pohár 2004
Hopmanov pohár 2004 bol šestnásty ročník Hopmanovho pohára, turnaja zmiešaných družstiev v tenise. Zúčastnilo sa na ňom osem družstiev svetovej skupiny a víťaz regionálnej kvalifikácie. Prvé zápasy sa odohrali 3. januára 2004 a finálové zápasy 10. januára 2006 na dvorcoch Burswood Entertainment Complex v austrálskom Perthe. Víťazom sa stalo družstvo Spojených štátov, Lindsay Davenportová a James Blake, ktoré vo finále porazilo družstvo Slovenska. Na turnaji sa zúčastnilo aj družstvo Kanady, ktoré v boji o postup do skupiny dvakrát prehralo s Maďarskom.
Kopernik (kráter)
thumb|right|Krater Kopernik Kráter Koperník je impaktný kráter nachádzajúci sa v oblasti Mare Insularum (More ostrovov) blízko centrálnej časti privrátenej pologule Mesiaca. Má priemer meraný od hrebeňov okrajových valov 93 kilometrov. Ploché dno krátera má priemer 55 km. Vznikol pred viac než 810 miliónmi rokov. Od centra kráteru vychádzajú sekundárne impaktné krátery vzniknuté dopadom materiálu vyvrhnutého pri dopade hlavného telesa. Pomenovaný bol podľa poľského astronóma Mikuláša Kopernika.
Vzhľad
Priemer krátera je 93 km, po obvode sa nachádzajú stupňovité valy široké približne 40 km a vystupujú do výšky 900 m nad okolitú krajinu. Vonkajšie steny valov stúpajú pozvoľna pod uhlom 3o, vnútorné sú strmšie a terasovité. Terasy vznikli zosuvmi pôdy. Z centrálnej časti krátera vystupujú vrcholky vysoké 1 200 m, ktoré sú tvorené horninami bohatými na olivín. Ploché dno krátera má priemer 55 km.
Od krátera smerujú siete malých sekundárnych kráterov o priemere až 1 km. Vzniknuté lúče, pozorovateľné dobre v dobe okolo splnu, sú tmavšie než lúče okolo mladšieho krátera Tycho. Dôvodom je dlhšie pôsobenie slnečného žiarenia a mikrometeoritov na vyvrhnuté horniny.
Abovsko-turnianska župa (Uhorsko)
Abovsko-turnianska župa resp. Abovsko-turnianska stolica (staršie: Abaujsko-turnianska župa/stolica) bola v rokoch 178690, 184859 a 18821918 stolica a župa v Uhorsku, ktorá sa v rokoch 19181919 rozpadla na dve rovnomenné župy v Česko-Slovensku (zanikla v roku 1923) a v Maďarsku. V rokoch 1938 až 1945 na základe výsledkov Viedenskej arbitráže došlo k opätovnému pripojeniu slovenskej časti (okrem malých častí na severe bývalej župy) k Maďarsku. Po roku 1945 v Maďarsku župa existovala už iba ako Abovská župa, v roku 1950 bola zlúčená do Boršodsko-abovsko-zemplínskej župy.
Hlavné mestá
Po zlúčení oboch žúp v roku 1881 hlavným mestom sa stali Košice. V roku 1918 sa župa rozpadla, čo bolo definitívne potvrdené Trianonskou mierovou zmluvou v roku 1920. V Maďarsku sa hlavným mestom stalo Szikszó a v česko-slovenskej časti Košice. V roku 1923 v ČSR táto župa zanikla. Počas druhej svetovej vojny boli hlavným mestom opäť Košice. V období medzi rokmi 1945 a 1950 to bolo Szikszó.
3299 Hall
3299 Hall je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 10. októbra 1980.
Villelongue-dels-Monts
Villelongue-dels-Monts je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
3300 McGlasson
3300 McGlasson je planétka s priemerom 111 km, ktorú objavil H. E. Wood 10. júla 1928.
Muhammad
Muhammad môže byť:
Alexej Nedecký
Alexej Nedecký (* 1. apríl 1737, Užhorod – † 30. marec 1809, Spišské Podhradie) bol náboženský spisovateľ, rímskokatolícky kňaz a jezuita.
Ján Krstiteľ Najmar
Ján Krstiteľ Najmar alebo Ján Baptista Najmar (Naimar, Naimár, Najmer, Naymayer, Neumayer, Neumayr) (* 27. október 1696, Trnava – † 27. október 1766, Pezinok) bol historik, geograf, rímskokatolícky kňaz a náboženský spisovateľ.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Trnave, teológiu na univerzite v Košiciach a Trnave, a v rokoch 17131725 bol členom jezuitskej rehole. Vyučoval rétoriku, spoločenské náuky a jazyky na gymnáziu v Banskej Bystrici. Neskôr opát, apoštolský protonotár, riaditeľ gymnázia v Pezinku. V historicko-geografickej práci zhrnul vlastivedné údaje o krajoch Uhorska najmä Slovenska. Náboženské práce písal v slovakizovanej češtine. Podporoval pezinské gymnázium, kázal takmer výlučne po slovensky.
Úmrtie
Zomrel na svoje 70. narodeniny v roku 1766 v Pezinku. Je pochovaný v krypte pod pezinským katolíckym kostolom Nanebovzatia Panny Márie.
Architektonický priestor
Architektonický priestor je trojrozmerný útvar vytvorený ľudskou staviteľskou činnosťou, vymedzený architektonickými hmotami. Je hlavným výrazovým prostriedkom architektúry.
Vnútorný a vonkajší architektonický priestor
Rozlišujeme vnútorný (interiér) a vonkajší (exteriér) architektonický priestor. Interiérom je priestor vymedzený konštrukciou stavby - podlahou, stropom a stenami - vtedy ho považujeme za uzavretý. Ak sú steny - alebo časť stien - nahradené oknami, hovoríme o otvorenom interiéri.
Vonkajší architektonický priestor je vymedzený vonkajšími stenami, fasádami budov. Tu môžeme hovoriť aj o urbanistickom priestore. Často (najmä v súvise s historickou architektúrou) rozoznávame aj medzipriestor, otvorený len z niektorých strán - napríklad podlubia.
Fyzický priestor a konceptuálny priestor
V súvislosti s vnímaním architektonického priestoru rozlišujeme fyzický priestor a konceptuálny priestor - fyzický má stanovené rozmery, je obklopený vymedzujúcimi prvkami. Konceptuálny priestor je fyzický priestor vnímaný človekom - teda meniaci sa v pohybe, so zmenou pozície pozorovateľa, ale aj premenou v čase (striedanie dňa a noci, ročných období), s rôznymi akustickými vnemami, či maľbou (napríklad baroková iluzívna interiérová výzdoba).
20. storočie
Názory na architektonický priestor sa v priebehu dejín vyvíjali a menili najmä s príchodom nových konštrukčných materiálov a systémov. Objav klenieb, gotického nosného systému a podobné výdobytky umožňovali vytvárať väčšie, vyššie a bizarnejšie priestory. Avšak kým v minulosti bol interiér od exteriéru väčšinou jasne oddeľovaný, v 20. storočí sa stretávame s veľkou snahou o ich prepojenie. Umožnil to najmä vstup nových stavebných materiálov (okrem betónu a železobetónu najmä využitím sklených konštrukcií. Dnes je možné vyrábať aj sklenené nosníky). Veľké zmeny pre urbanistický priestor priniesol rozvoj automobilovej dopravy.
Teleorman (župa)
thumb|Poloha župy v Rumunsku
Významné mestá
(Stav v roku 2002)
3301 Jansje
3301 Jansje je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil Perth Observatory 6. februára 1978.
Národný park Širetoko
Národný park Širetoko (jap. 知床国立公園, Širetoko-kokuricukóen) sa rozkladá na polostrove Širetoko na severovýchodnom okraji ostrova Hokkaidó, Japonsko.
Jeden z najodľahlejších regiónov Japonska je prístupný len peši, alebo loďou. Medzi najznámejšie atrakcie patrí Päť jazier Širetoko (知床五湖 Širetoko-goko) na západnom okraji parku, Vodopády Kamuiwakka (カムイワッカ湯の滝 Kamuiwakka-junotaki), Vodopády Ošinkošin (オシンコシンの滝 Ošinkošin-no-taki) a Priesmyk Širetoko (知床峠 Širetoko-tóge) z ktorého je vidieť nielen sopka Rausu, ale i sporný ostrov Kunaširi kontrolovaný Ruskom.
Národný park je známy i najväčšou medveďou populáciou v Japonsku. Miestne medvede sú pomerne plaché, a tak turistom stačí nosiť so sebou zvončeky, ktoré medveďov upozornia na prítomnosť ľudí.
Slnečná pec v Odeillo
náhľad|400px|Celkový pohľad náhľad|63 heliostatov na stráni náhľad|Budova s parabolickým zrkadlom a laboratóriom
Popis
Celý komplex tvorí parabolické zrkadlo s plochou, ktoré je pripevnené na vysokej kancelárskej a laboratórnej budove. Na stráni oproti je rozostavených 63 heliostatov s celkovou plochou, odrážajúcich lúče rovnobežne na parabolu. Výsledná sila svitu sa koncentruje v ohnisku (ohnisková vzdialenosť ) v malej vežovitej budove stojacej pred zrkadlom, vo vlastnej slnečnej peci. Samotné parabolické zrkadlo je zostavené z približne 9 500 štvorcových segmentov so stranou a každé z primárnych zrkadiel z ďalších 180 štvorcových segmentov rovnakého rozmeru. Ohnisko má plochu, čo udáva plošnú koncentráciu slnečného žiarenia s faktorom 37 700. V skutočnosti ale dochádza ku stratám spôsobeným rozptylom a absorpciou. Skutočná koncentrácia slnečného žiarenia je preto iba okolo 20 000. Pri bežnom slnečnom žiarení je do ohniska pece sústredených asi 1 100 kW.
Villefort (Aude)
Villefort je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 100 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slnečný varič
náhľad|Využitie slnečného variča v [[Ghana|Ghane.]]
Slnečný varič je zariadenie využívajúce slnečné žiarenie ako zdroj energie. Pretože nevyžaduje nijaké palivá ani náklady na prevádzku, je propagovaný humanitárnymi organizáciami v snahe zabrániť rýchlemu odlesňovaniu a vzniku púští. Slnečné variče sú tiež niekedy používané na pobytoch v prírode, najmä v situáciách nedostatku paliva alebo v prostredí s vysokým stupňom ohrozenia požiarom.
Maximilián Robespierre
Maximilián Robespierre (* 6. máj 1758, Arras, Francúzsko – † 28. júl 1794, Paríž), celým menom Maximilien François Marie Isidore de Robespierre [vyslov: maksimilje(n) frá(n)sua mari izidor dropspjér], prezývaný „Nepodplatiteľný“, bol francúzsky politik, právnik, jedna z najdôležitejších osobností francúzskej revolúcie, vodca jakobínov.
Bol žiakom Rousseaua. Spočiatku bol prívržencom radikálneho osvietenstva, bojoval za slobodu tlače a náboženstva, rovnosť všetkých občanov. Od roku 1781 bol známym advokátom v Arrase, od roku 1789 zástupca tretieho stavu v generálnych stavoch, neskôr v Ústavodarnom Národnom zhromaždení. Stal sa vodcom jakobínov. V Konvente bol lídrom časti radikálnych jakobínskych poslancov, ktorí sa nazývali Hora (franc. Montagne, odtiaľ aj prezývka „montagnardi“).
V júny 1794 sa proti nemu spolčili konzervatívni členovia Konventu a 27. júla 1794 (čiže 9. termidora roku II) ho zvrhli (tzv. termidorský prevrat) a o deň neskôr bol spolu s priateľmi a bratom Augustinom popravený gilotínou.
Streda nad Bodrogom
Streda nad Bodrogom je obec na juhovýchodnom Slovensku.Počet obyvateľov 2575.V obci sa nachádza kostol z 13.storocia. Na mieste malého stredovekého hradu bol postavený okolo roku 1700 kaštieľ.
Polohopis
Obec leží v najjužnejšej časti Východoslovenskej nížiny a Trebišovského okresu, ako aj oblasti Medzibodrožie v regióne Zemplín.
Symboly obce
Na pečati s kruhopisom BODROK SZERDA HELY je ako znamenie vyobrazený nekonečný uzol a na ňom latinský kríž. Nekonečný uzol je v obecnej a mestskej heraldike pomerne ojedinelý symbol znamenajúci nekonečnosť, stálosť, kontinuitu a pod.
Obyvateľstvo
thumb|Vývoj počtu obyvateľov obce Streda nad Bodrogom
Podrobnejšia štruktúra v roku 2002:
Počet obyvateľov:
Ochrana prírody
thumb|Klinček neskorý (Dianthus serotinus)
Doprava
thumb|Starý most Najnižšie položená železničná stanica ŽSR (ČSD) – železničná stanica Streda nad Bodrogom, rozchod.
Šport
Futbalový klub TJ ŠM Streda nad Bodrogom, Obecný stolnotenisový klub
Ságelský potok
Ságelský potok je potok na Záhorí, v centrálnej časti okresu Senica. Je to ľavostranný prítok Myjavy, meria 6,6 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Pramení v Borskej nížine západne od kóty 296,9 m, na území obce Borský Mikuláš, v nadmorskej výške približne 255 m n. m.
Smer toku
Na hornom toku tečie severozápadným smerom, na západnom okraji intravilánu Borského Mikuláša tečie na krátkom úseku na sever. Za obcou pokračuje sprvu západoseverozápadným, tesne pred ústím opäť severozápadným smerom.
Ústie
Do Myjavy sa vlieva východne od mesta Šaštín-Stráže v nadmorskej výške 169,2 m n. m.
Juzennecourt
Juzennecourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Olt (župa)
thumb|Poloha župy v Rumunsku
Vajdovský potok
Vajdovský potok môže byť:
Olt (župa)
Olt je župa v rumunskom Valašsku. Jej hlavné mesto je Slatina. Jej názov pochádza z mena rovnomennej rieky. Má rozlohu 5 498 km² a žije tu 489 274 obyvateľov.
3302 Schliemann
3302 Schliemann je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 11. septembra 1977.
Aritmometer
thumb|Aritmometer Aritmometer je mechanická kalkulačka. Tento prístroj skonštruoval Charles Xavier Thomas a ako patent bol zaregistrovaný v roku 1820. Išlo o mechanický počítací stroj, predchodcu dnešných kalkulačiek. Zvládal sčítanie, odčítanie, násobenie a delenie (delenie bolo možné robiť buď celočíselné alebo aj na desatinné čísla). Oproti svojim predchodcom: Schickardovmu kalkulátoru, Pascalovej Pascalíne, Leibnitzovmu kalkulátoru mal výhodu, že dával presné a spoľahlivé výsledky. Hoci Diferenčný stroj Charlesa Babbagea bol cca 10-krát dômyselnejší než Aritmometer, úroveň techniky 19. storočia ho neumožňovala zostrojiť.
Aritmometer sa stal prvým a prakticky jediným komerčne úspešným kalkulátorom v období 1851 až 1887 a predával sa po celom svete. Jeho produkcia sa odhaduje na milióny predaných kusov v tomto období.
Bulz
Bulz je obec v Bihárskej župe v Rumunsku. Nachádza sa na západe župy a skladá sa z troch dedín:  Bulz (sídlo obce), Munteni a Remeți.
Osady
Je to typické kopaničiarske sídlo. Dedina Bulz sa skladá z 15 osád: Răstoaca, Pusta, Valea Iadului, Lunca Bulzului, Hârtoape, Cornet, Dosul Ianoșii, Sinzasti, Picior, Fata, Ianoșii, Poinița, Tomatec, Giljești a Valea Vesi.
Dedina Multeni z nasledovných: Fănești, Dealul Notarășului, Onuțești Măgurice, Bitilești, Petruțești, Tălăncești, Dealu Săracului, Drăgus a Lunca Munteni.
A dedina Remeți z: Văcărești, Mătești, Costești, Scăioase, Fruntinești, Boncești, Popești, Netede, Corni, Izvor, Mitrești, Lunca, Remeți, Daica a Poiana.
Jasenov
Jasenov môže byť:
Villemolaque
Villemolaque je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Orientales, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pluralita
Pluralita (lat.) alebo mnohorakosť alebo znásobenosť je výskyt niečoho v rozličných podobách (viac ako jednej/dvoch podobách).
Pluralita môže byť zriedkavo:
František Nedecký
František Nedecký († 11. september 1694, Trenčín) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, misionár, jezuita.
Životopis
Pôsobil ako kazateľ, spovedník a katechéta v okolí Trenčína a na Spiši. Ako príslušník jezuitského rádu pôsobil ako misionár v Banskej Bystrici (16521661).
Olt
Olt môže byť:
OLT môže byť:
OLt je skratka nemeckej hodnosti Oberleutnant
Jekaterina Valerievna Makarovová
Jekaterina Valerievna Makarovová (* 7. jún 1988, Moskva, Rusko) je súčasná ruská profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 3 turnaje WTA v dvojhre a 13 turnajov vo štvorhre.
Vojna v Afganistane (2001 – 2021)
Vojna v Afganistane, ktorá sa začala 7. októbra 2001 ako americká vojenská operácia Trvalá sloboda bola spustená Spojenými štátmi a Spojeným kráľovstvom ako odpoveď na útoky z 11. septembra 2001. Za cieľ invázie bolo stanovené nájdenie Usámu bin Ládina a ďalších vysokopostavených členov Al-Ká’idy a ich postavenie pred súd; zničenie Al-Kájdy a odstránenie režimu Talibanu, ktorý podporoval Al-Ká’idu a poskytoval útočisko a ochranu jej členom. Takzvaná Bushova doktrína určovala, že Spojené štáty nebudú rozlišovať medzi teroristickými organizáciami a národmi alebo vládami, ktoré ich budú ochraňovať.
O kontrolu nad krajinou prebiehajú dve paralelné vojenské operácie:
Spojené štáty a Spojené kráľovstvo viedli leteckú bombardovaciu kampaň spolu s pozemnou ofenzívou, ktorú primárne zaistila Severná Aliancia. V roku 2002 sa jej zúčastnili americké, britské a kanadské pozemné jednotky spolu so špeciálnymi jednotkami ďalších spojeneckých krajín, neskôr k nej boli pridané jednotky NATO.
Spojencom sa síce podarilo zvrhnúť vládu Talibanu, no tomuto bývalému vládnemu hnutiu sa odvtedy podarilo čiastočne obnoviť svoju silu. Kampaň bola oproti pôvodným očakávaniam menej úspešná v dosiahnutí cieľa obmedziť pôsobenie Al-Ká’idy.
Pozadie
Usáma bin Ládin, ktorý žil v Afganistane spolu s ostatnými členmi Al-Kájdy poskytoval teroristom výcvikové tábory a mal uzavretú voľnú alianciu s vtedajším vládnym hnutím Taliban. Po teroristických útokoch na americké veľvyslanectvá v Afrike v roku 1998 americké námorníctvo bombardovalo teroristické výcvikové tábory strelami s plochou dráhou letu odpaľovanými z ponoriek.
Bezpečnostná rada OSN vydala v rokoch 1999 a 2000 rezolúcie číslo 1267 a 1333 namierené proti Talibanu, ktoré zavádzali finančné sankcie a zákaz dovozu vojenského zariadenia. Cieľom bolo prinútiť Taliban vydať bin Ládina pred súd za prípravu bombových útokov na dve americké veľvyslanectvá v Afrike, uzavrieť teroristické výcvikové tábory a detské výcvikové tábory.
Začiatok vojny
Bezprostrednou reakciou zasiahnutých ľudí i médií sveta bolo volanie po reakcii krajiny na teroristické útoky na Svetové obchodné centrum a Pentagón 11. septembra 2001 Na prezidenta Busha a jeho kolektív doľahlo ťažké bremeno – rozhodnúť, ako reagovať. V reťazovom spáde jednotlivých septembrových dní v roku 2001, zavalených neustále veľkým množstvom rýchlo sa obmieňajúcich informácií a v atmosfére vôbec nie zahojenej rany po nesmierne veľkej tragédii, sa udalosti vyvinuli pomerne jednoliato. USA žiadali vydanie teroristu Usámu bin Ládina, ktorého odborníci považovali za vodcu al-Káidy, rozsiahlej teroristickej organizácie, ktorá mala zaručený rozvoj a slobodu práve pod patronátom afganského vládneho hnutia Taliban. V Afganistane totiž po odstúpení prezidenta Muhammada Nadžíbulláha v apríli 1992 a po dohode s bývalou vládou vytvorili povstalci radu, ktorá prevzala moc nad krajinou a jej hlavným mestom. Proti tejto dohode aj naďalej bojovali skupiny fundamentalistického vodcu Gulbuddína Hekmatjára. V januári 1993 prevzal zákonodarnú moc v Afganistane parlament. Nepretržité boje medzi znepriatelenými stranami však pokračovali aj ďalej a vyžiadali si tisíce obetí na životoch prevažne civilistov. V tejto situácii narastalo na sile islamistické hnutie Taliban. Taliban prevzal úplnú vládu v Kábule v roku 1996 pod vedením svojho zakladateľa Mullaha Muhammada Omara. Podľa USA táto vláda ukrývala teroristov, čo boli údajne zodpovední za útoky na USA.
Pod tlakom vzniknutej idey tzv. protiteroristickej koalície (s nami alebo proti nám) a myšlienky celosvetovej vojny proti terorizmu, USA získali na svoju stranu vládu Pakistanu, i napriek odporu pakistanskej verejnosti. Spojené štáty získali priestor pre otvorenie skutočného vojnového frontu. Americká odveta, ako sa na to dívali všetky západné médiá, sa začala v reálnych podmienkach 7. októbra 2001. Vtedy americké letectvo začalo bombardovať strategické ciele v Afganistane.
Priebeh vojny
Front sa vzhľadom na polohu Pakistanu začal posúvať od severu. Americkým jednotkám sa podarilo dohodnúť s určitými protitalibanskými frakciami na severe krajiny. Na zemi sa začalo bojovať v oblastiach Afganistanu 19. októbra. Vytvorením tzv. Severnej koalície sa otvoril nielen front, ale i „hon“ na bin Ládina (odmena 25 miliónov USD). USA často a prudko bombardovali jaskynné útvary po celej krajine. Po rozsiahlych bojoch sa 12. novembra dobytím mesta Herát otvorila Severnej koalícii cesta ku hlavnému mestu Kábul. Nasledujúci deň sa začalo obsadzovanie tohto mesta. Vládne hnutie sa stihlo presídliť južnejšie do starobylého, veľkého mesta Kandahár.
21. novembra sa vyskytli špekulácie o vyjednávaní Talibanu o kapitulácii, vzápätí však vládne hnutie, držiace pod kontrolou ešte rozsiahle južné provincie Afganistanu, vyjadrilo odhodlanie bojovať. 25. novembra bolo Američanmi potlačené masívne trojdňové povstanie vo väznici v Mazar-i-Sharif (asi pol tisíca talibanských zajatcov mŕtvych). V ten istý deň USA podnikli masívny vzdušný vpád jednotiek United States Marine Corps neďaleko Kandaháru.
Mierové rozhovory
27. novembra sa v nemeckom Bonne zišli na mierovej konferencii pod záštitou OSN zástupcovia štyroch strán, ktoré sa mali dohodnúť na novej post-talibanskej vláde. Vyjednávali tu predstavitelia Severnej koalície, Rímskej skupiny (skupina okolo bývalého afganského kráľa Mohammada Záhira Shaha), Pešavárskej skupiny (afganskí utečenci v Pakistane) a Cyperskej skupiny (afganskí exulanti).
5. decembra 2001 bol na stretnutí v Bonne zvolený do čela dočasnej afganskej vlády Hámid Karzaí. Na druhý deň Taliban súhlasil odstúpiť z Kandaháru, a tým aj od moci v krajine. Usáma bin Ládin a vodca Talibanu Mullah Omar boli však nezvestní.
11. decembra sa objavili informácie, že Bin Ládin sa ukryl v systéme jaskýň Tora Bora vo východnej časti Afganistanu. Američana zvolili mohutný a rázny útok. 16. decembra USA vyhlásili, že al-Káida v Afganistane prestala existovať a otvorili po rokoch v Kábule svoju ambasádu.
Kapitulácia Talibanu
V januári 2002 Taliban definitívne kapituloval a moci sa v krajine ujala dočasná vláda na čele s Karzáim. Mnohí talibanskí zajatci a členovia či spolupracovníci Al-Ká’idy boli prevezení na vojenskú základňu Guantanamo Bay Naval Base na Kube.
Talibanská ofenzíva
Na základe dohody podpísanej vtedajším prezidentom USA Donaldom Trumpom sa na začiatku mája 2021 rozhodla administratíva Joe Bidena začať z územia Afganistanu sťahovať svoje vojská. Toto Taliban využil a začal ofenzívu. 15. augusta bol dobytý Kábul a znova vyhlásený Afganský islamský emirát.
Trinacromerum
Trinacromerum (staršie Ceraunosaurus, Piratosaurus) je vyhynutý rod dlhokrkých plesiosaurov z čeľade Polycotylidae. Bol asi 3 metre dlhý a žil v neskorej kriede na území dnešného Kansasu, USA.
František Nedeljak
František Nedeljak (* 13. január 1904, Prievidza – † 24. august 1974, Banská Bystrica) bol slovenský pedagóg a prírodovedec.
Životopis
Učiteľ na rôznych miestach Slovenska (od roku 1931), stredoškolský profesor na JSŠ v Banskej Bystrici, odborný asistent Vysokej školy pedagogickej v Banskej Bystrici (od roku 1954), založil Katedru biológie a biologické laboratórium, neskôr  ved. Katedry biológie a chémie VŠP v Banskej Bystrici. Aktívne sa podieľal na zriadení diaľkového štúdia na VŠP v Banskej Bystrici a bol jeho prodekanom. Pracoval ako okresný konzervátor prírodných pamiatok a predseda Krajského prírod ovedeckého kabinetu v Banskej Bystrici. Externe vyučoval na SZŠ v Banskej Bystrici. Publikoval prácu Drobné cicavce Badínskeho pralesa. Recenzent učebníc biológie pre zákl. a stredné školy. Vzorný učiteľ a nositeľ viacerých vyznamení.Vnučka Františka Nedeljaka je slovenská herečka Barbara Nedeljaková.
Daniela Peštová
Daniela Peštová (* 14. október 1970, Teplice) je česká modelka.