cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elena Šoltésová
Životopis
Narodila sa v rodine farára a spisovateľa Daniela Maróthyho (14. apríla 182518. apríla 1878); matku Karolínu rod. Hudecovú stratila už v útlom detstve. Vzdelanie získala v Ľuboreči, na nemeckom dievčenskom ústave v Lučenci a v Poprade. Po sobáši s obchodníkom Ľudovítom Michalom Šoltésom sa v roku 1875 presťahovali do Martina, kde sa mohla venovať literárnej, kultúrnej a spoločenskej činnosti. Jej bratom bol Ľudovít Maróthy - evanjelický kňaz a spisovateľ. Bola členkou výboru Živeny, neskôr sa stala podpredsedníčkou a v rokoch 18941927 bola jej predsedníčkou. V roku 1910 sa zaslúžila o založenie výrobného účastinárskeho spolku Lipa, ktorý zabezpečoval prácu pre slovenské ľudové vyšívačky a odpredaj ich umeleckých výrobkov. Pod vedením Šoltésovej zriadila Živena niekoľko rodinných škôl a kurzov pre dievčatá. Napriek ťažkým obdobiam v jej živote (prežila obe svoje deti – dcéra jej zomrela ako 8 ročná, syn ako 33 ročný) sa jej v tomto období výrazne darilo realizovať rozsiahlu edičnú činnosť venovanú najmä ženám. Svojou všestrannou činnosťou sa často stala priekopníčkou v rôznych smeroch, no hlavne sa stala uznávanou vedúcou osobnosťou slovenského ženského hnutia.
Dielo
Dokumentárny film Elena Maróthy-Šoltésová /Slovenská televízia Bratislava 2002, scenár Miloš Kovačka, réžia Fedor Bartko/.
2706 Borovsky
2706 Borovsky je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavila Zdeňka Vávrová 11. novembra 1980.
Náuka o kontrapunkte
Náuka o kontrapunkte je skúmanie pravidiel vhodného vedenia hlasov s ohľadom na ich vyhovujúce súznenie.
Náuka o kontrapunkte sa člení na
Význam štúdia kontrapunktu:
Základom štúdia kontrapunktu je spájanie melódií.
Libčeves
Libčeves je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 954 obyvateľov, z toho 497 mužov a 457 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,4 roka (muži 38,3 roka, ženy 40,6 roka).
Jilešovice-Děhylov
Jilešovice-Děhylov je prírodná pamiatka ev. č. 5791 neďaleko obcí Dobroslavice a Děhylov v okrese Opava. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je modráčik bahniskový (Maculinea nausithous) a jeho biotop.
Barchatnaja sopka
Barchatnaja sopka je komplex lávových dómov, nachádzajúci sa v južnej časti polostrova Kamčatka pozdĺž brehov rieky Paratunka, severozápadne od stratovulkánu Viľučinskij. Komplex tvorí prstenec (približne kruhového tvaru) andezitovo-ryolitových lávových dómov a troskových kužeľov. Vek komplexu sa odhaduje na holocén, vulkanizmus je geneticky podobný vulkanizmu stratovulkánu Viľučinskij. Najmladšie členy komplexu sa nachádzajú na juhozápadnej strane prstenca.
541 Deborah
541 Deborah je planétka s priemerom 59 km, ktorú objavil Max Wolf 4. augusta 1904.
Jozef Ciller (1942)
Jozef Ciller (* 8. február 1942, Martin, Slovensko) je slovenský scénograf, kostýmový výtvarník, pedagóg na Vysokej škole múzických umení v Bratislave.
Štúdium
Strednú školu vyštudoval na Jedenásťročnej strednej škole v Púchove. V roku 1961 absolvoval Umelecko-priemyselnú školu sklársku v Železnom Brode u profesora Libeňského. Od roku 1962 až do roku 1964 študoval architektúru na Slovenskej vysokej škole technickej (dnes Slovenská technická univerzita v Bratislave). V roku 1968 začal študovať scénografiu na Vysokej škole múzických umení v Bratislave a absovoval u Ladislava Vychodila.
Charakteristika tvorby
Scénografia je intelektuálny, výtvarný a divadelný desaťboj, v ktorom sa stretáva literatúra s dramaturgiou a réžiou. Cillerova scénografia v sebe zjednocuje prvky architektúry, dizajnu, svetla, pohybu, hudby, kostýmu, farby. Vytvoreniu komplexnej scény je potrebné prejsť rozsiahlým a zložitým procesom. Od nápadu, skice, modelu, výkresov, cez divadelnú technológiu, realizáciu v dielni a konzultáci, až k technickým a svetelným skúškam, generálke až premiére.
Základným a najdynamickejším výtvarným prvkom je herec, ktorý dokáže priestor podľa aktuálnej potreby meniť, členiť ho i neustále mu dávať nové významy. Cillerova scénografia sa vyznačuje bohatstvom jednoduchosti, funkčnosťou, aj integrovanosťou so všetkými zložkami inscenácie. Tieto charakteristické znaky mu zabezpečujú osobitné postavenie v rámci súčasnej scénografie.
Na stránke Nitriankej galérie je tvorba Jozefa Cillera charakterizovaná nasledovne:
,,Napriek tom, že Cillerove scénografické návrhy majú svojbytnú výtvarnú kultúru, vtip a technickú úroveň, ich totálny zmysel sa rozkryje až v inscenačnej realizácii. Čím zmysluplnejšie scénografické riešenie, tým ťažšie je ho prezentovať v galerijnej výstave. Scénografia nie je len obrazový artefakt, ale dramatický multidisciplinárny dialóg, dostávajúci optické fyzikum, sluchový vnem v spojitosti so živým človekom – divákom často do oslobodzujúcej katarzie, tak potrebnej v dnešnom živote."
Dagmar Podmanková v Úvode do premien slovenskej scénografie píše:
,,Podľa základných prvkov mobiliáru (archetypálne scénické znaky) nielen v tradičnom slovenskom prostredí (stôl, stolička, posteľ, najmä priechodná skriňa, lampa), materiálu (drevo, papier, svetlo, často prenikajúce cez dosky, uschnuté lístie/strom, voda, zrkadlo), ich (pre)svietením, mnohokrát „rozbitím“ scénografickej stavby ako znaku deštrukcie spoločnosti, oslobodenie sa od zaužívaných pravidiel, istého druhu mýtov, ktoré vedie k otvorenie voľnosti, slobode, dekódujeme napríklad Jozefa Cillera."
Divadlo
V 60. a 70. rokoch, teda počas štúdii na vysokej škole, začal svoje študentské projekty realizovať v divadelných štúdiách na VŠMU či JAMU v Brne, aj v rôznych ochotníckych súboroch a divadlách v Martine, Púchove, Brezne a Dubovom, kde získal viaceré ocenenia na domácich. Práve v tom čase vznikla väčšina jeho ľudských i profesionálnych väzieb. V roku 1967 prijal pozíciu scénického výtvarníka v Diavadle SNP v Martine, kde od roku 1975 pôsobí ako šéf výpravy. Vo všetkých svojich dielach sa usiloval o to, aby každá jeho práca mala, okrem dekoračnej hodoty, aj zmysel, dušu a niesla v sebe dramatický náboj zasahujúci divákov. Nejde mu o sebaprezentáciu, ale o tému a človeka. Doteraz vytvoril vyše 400 scénických a mnoho kostýmových návrhov pre činohru, operu, operetu, muzikál a bábkové divadlo pre viac ako 40 profesionálnych i ochotníckych súborov na Slovensku (Martin, Bratislava, Prešov) a v Česku (Brno, Praha, Ostrava). Jeho umelecká činnosť nebola viazaná iba na Slovensko či Česko. Významnými sú aj jeho návrhy v zahraničí – ZSSR, Maďarsko, Poľsko, Bulharsko, Juhoslávia, Grécko, Fínsko, Veľká Británia, Švédsko, Rakúsko, Nemecko, Ukrajina, Estónsko, Holandsko, Chorvátsko atď. Spolupracuje aj s bábkovými divadlami, amatérskymi súbormi, filmom i televíziou.
Jozef Ciller pôsobil aj v Slovenskom národnom divadle. V ňom pracoval na komédii Ivana Sergejeviča Turgeneva Mesiac na dedine (1980). V experimentálnom Divadle na provázku v Brne zase realizoval inscenáciu Petra Scherhaufera 11 dní krížnika Potemkin (1972), pracoval aj na scénografii a výprave divadelnej hry Alexandra Valentinoviča Vampilova 20 minút s anjelom (1973) alebo Profesionálnu ženu (1974) od dvojice autorov Páral-Pospíšil. Ďalej pracoval v Národnom divadle v Prahe, Národnom divadle v Brne, Národnom divadle v Ostrave, Činohernom klube Praha, Radošinskom naivnom divadle a iných slovenských a českých divadlách.
V materskom martinskom Divadle SNP (dnes Slovenské komorné divadlo) realizoval:
Film
Ako architekt, scénograf či kostýmový výtvarník spolupracoval na viacerých slovenských filmoch. Na tragikomickom príbehu o podivuhodných dobrodružstvách dvoch stredovekých rytierov spod Sitna, ktorí sa vyberú do 20. storočia s úmyslom vyhnať diabla a napraviť svet, Rekviem za rytierov (1970) spolupracoval s Jozefom Zacharom. Bol kostýmovým výtvarníkom Slávnosti v botanickej záhrade (1969) Ela Havettu. Taktiež spolupracoval s režisérom Pavlom Bencom na je Višňovom sade (1980) či s Dušanom Hanákom na jeho Ja milujem, ty miluješ (1980). S režisérkou dokumentárnych filmov Stanislavou Jendrššákovou vytvoril tri filmové inscenácie z Krajového bábkového divadla Herecké variácie (1981) a záznam opery Bartolomeja Urbanca Majster Pavol (1982). V Panne Zázračnici (1966) Štefana Uhera si zahral člena vojenskej hliadky a v Neďaleko do neba (1987) režiséra Martina Ťapáka zase úlohu tanečníka – hudobníka.
Iné
Výtvarník dlhé roky pripravuje martinský festival politickej piesne a Bienále fantázie Martin. Je autorom viacerých interiérov a výstav. Pôsobí vo viacerých komisiách Zväzu slovenských dramatických umelcov a Zväzu slovenských výtvarných umelcov. Takisto sa zúčastňuje na organizovaní kultúrneho života v Martine. Od roku 1975 je šéfom výpravy Divadla SNP. Venuje sa tiež grafickému dizajnu, multimediálnym projektom a riešeniu artiteatrálnych podujatí.
Camp Nou
Camp Nou (katalánsky: „nový štadión“, hovorí sa mu tiež často Nou Camp) je futbalový štadión v španielskej Barcelone, domáci štadión klubu FC Barcelona. Bol dokončený v roku 1957 a jeho terajšia kapacita 99 354 divákov, redukovaná na 96 336 divákov počas zápasov organizovaných UEFA, ho činí najväčším futbalovým štadiónom Európy a jedenástym najväčším na svete podľa kapacity. Až do roku 2000 bol jeho názov Estadi del FC Barcelona (v preklade Štadión FC Barcelona), hlasovaním členov oficiálneho klubu fanúšikov bol však premenovaný na často používaný názov Camp Nou Camp Nou má rozmery 210x85m
Plánovanie a výstavba
Od roku 1948 boli ľudia okolo klubu čoraz viac odhodlaní vybudovať nový štadión, ale uskutočniť takúto výstavbu nebola vôbec jednoduchá vec. Bolo nutné presvedčiť mestské autority, aby boli ochotné zaradiť nový štadión do územných plánov. Často sa hovorí, že to, čo nakoniec mestských radných presvedčilo o správnosti rozhodnutia pre výstavbu nového štadióna, bol príchod legendárneho Ladislava Kubalu, jedného z najlepších hráčov, aký kedy hral za FC Barcelona. Kubala nepochybne pritiahol ku klubu viac pozornosti a zvýšil jeho atraktívnosť. Rozhodnutie postaviť nový štadión bolo tiež inšpirované ziskom dvoch ligových titulov v sezónach 1947/48 a 1948/49, tesne pred príchodom Kubalu.
V septembri 1950, pätnásť dní pred prvým priateľským zápasom Kubalu v novom drese FC Barcelona, sa odohrala kľúčová udalosť pre výstavbu nového štadióna. Vtedajší prezident klubu, Agustí Montal y Galobart, podpísal dohodu, ktorá mala viesť ku kúpe pozemku v oblasti známej ako La Maternidad, dohoda vstúpila do platnosti o dva mesiace neskôr.
right|thumb|Fanúšikovia klubu FC Barcelona na štadióne Camp Nou tvoria farby klubu Nasledovalo rušné obdobie. Dňa 9. februára 1951 sa rozhodol výbor pre výstavbu Camp Nou zmeniť miesto, kde mal štadión stáť na inú lokalitu, čo viedlo k sérii neplodných rokovaní s autoritami, ktorým sa to moc nepozdávalo. Zdalo sa, že celá záležitosť bude odložená na neurčito. Avšak 14. novembra 1953 vyhral voľby prezidenta klubu Francesc Miró-Sans. Nový prezident bol nadšeným podporovateľom myšlienky, čo najskoršieho vybudovania nového štadióna. Prvú vec, ktorú 18. februára 1954 po nástupe do funkcie urobil bolo to, že zmenil miesto pre výstavbu na pôvodne kúpený pozemok v roku 1950.
Star Trek III: The Search for Spock
Star Trek III: The Search for Spock (doslova Star Trek III: Pátranie po Spockovi) je sci-fi film nakrútený spoločnosťou Paramount v roku 1984, úzko nadväzujúci na film Star Trek II: The Wrath of Khan .
Príbeh
Spock sa stal kapitánom Entreprise, po tom čo Kirk bol povýšený na Admirála, Spock však pri záchrane Enterprise na konci predchádzajúceho dielu zahynie. Jeho telo bolo odoslané na planétu Genesis, ktorá vznikla explóziou projektu Genesis, technológia schopná premeniť neživú hmotu na hmotu vytvárajúcu život. Ak by bola použitá tam, kde už život existuje, bol by všetok život zničený. Túto explóziu mal na konci prechádzajúceho filmu Star Trek II: Khanov hnev na svedomí zločinec Khan, ktorý mal s Jamesom T. Kirkom nevyriešené spory a chcel sa mu pomstiť. Veci ale nie sú tak jednoduché ako sa zdajú. Po návrate Enterprise z poslednej misie na orbit Zeme je loď určená k demontáži, pretože je príliš stará, a navyše doktor McCoy sa správa veľmi čudne - čiastočne ako Vulkánec, preto sa Kirk rozhodne Enterprise ukradnúť a vydať sa na Genesis zachrániť Spocka.
Camp Nou
Plánovanie a výstavba
A tak sa mohol pred 60 000 fanúšikmi, zástupcom mesta Felipe Acedo Colunga a s požehnaním barcelonského Arcibiskupa Gregoria Modrego, položiť základný kameň budúceho Camp Nou.
Slávnostné otvorenie Camp Nou
left|thumb|Camp Nou počas zápasu Dátum slávnostného otvorenia štadiónu bol 24. september 1957. Pre túto udalosť bol zostavený špeciálny výbor, ktorého úlohou bolo zorganizovať slávnostný ceremoniál. Výbor pozostával z dvoch zodpovedných ľudí, Aleixa Buxeresa (vzťahy s verejnosťou) a Nicolau Casausa (organizácia). Člen Kráľovskej španielskej akadémie José María de Cossío v mestskej sieni, Salón de las Crónicas, v sobotu 21. septembra formálne otvoril slávnosti pri príležitosti otvorenia nového štadióna. Počas tohto víkendu sa odohralo niekoľko medzinárodných zápasov na štadióne Les Corts a na Palacio Municipal de Deportes za účasti mnohých športových klubov. Tieto dni vošli do histórie klubu a pri tejto príležitosti bola skomponovaná nová hymna klubu, ktorej slová napísal Josep Badia na hudbu Adolfa Cabané.
Hoci práce na štadióne ešte neboli dokončené, viac ako 90 000 divákov bolo svedkami, slávnostnej prehliadky zástupcov hlavných katalánskych futbalových klubov, spolu s členmi iných športových klubov a fanúšikov. Po prvýkrát zaznela nová hymna „Himne a l’Estadi“ a o pol štvrtej poobede bol odpískaný prvý výkop na Camp Nou.
Počas prestávky na ihrisku tancovalo 1 500 členov skupiny „Agrupación Cultural Folclórica de Barcelona“ a bolo vypustených 10 000 holubov. To bol začiatok nového obdobia klubu.
Iné projekty
.
2707 Ueferji
2707 Ueferji je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil Henri Debehogne 28. augusta 1981.
Tókjó-to čóša
náhľad|Tokijská metropolitná radnica
Tókjó-to čóša ( - doslova "Vládna kancelárska budova prefektúry Tokio") je druhá najvyššia budova v Tokiu (tretia najvyššia stavba po Tokijskej veži) a sídlo správy Tokia. Najvyššou stavbou bola od svojho ukončenia v roku 1991 až do roku 2007, keď jej prvenstvo nahradila budova Midtown Tower (248,1 m). Je dielom japonského architekta Kenza Tangeho, ktorý sa pri jej dizajne inšpiroval gotickou katedrálou.
Nachádza sa vo štvrti Šindžuku a má výšku 242,9 metrov od základov po vrchol so 48 nadzemnými poschodiami. Má dve verejné pozorovateľne na najvyšších podlažiach. Výstavba prebiehala počas rokov 1988 až 1991.
Radio Head Awards
Radio Head Awards (štylizované ako Radio_Head Awards, skr. RHA; uvádzané aj ako Rádiohlavy ) je slovenská hudobná anketa popularity Rádia FM. Vznikla v roku 2008 ako protipól ankiet Slávik a Aurel, ktoré prezentovali najmä mainstreamovú hudbu. Rádio FM založilo anketu, aby umožnilo prezentáciu aj alternatívnej hudobnej scéne na Slovensku.
Kritéria zapojenia do súťaže
Podmienkou pre zapojenie diel do súťaže je ich vydanie v danom roku a tvorba interpretom výhradne slovenskej národnosti (pri skupine musí byť nadpolovičná väčšina Slovákov). Daný interpret musí so skladbou byť zaradený do terestriálneho rozhlasového vysielania Rádia_FM. Nováčikom roka môže byť interpret, prípadne hudobná skupina, ktorá do konca daného roku nevydala žiaden oficiálny štúdiový album alebo vydala v danom roku svoj prvý album, a túto cenu môže každý získať iba raz.
2008
Prvý ročník ankety mal dve kategórie – album roka podľa hlasovania poslucháčov a hudobných kritikov.
2009
V tomto roku pribudli kategórie Nováčik roka, singel roka a koncertná kapela/interpret roka.
Nukufetau
right|thumb|Nukufetau
Nukufetau je jedným z atolov štátu a súostrovia Tuvalu. V roku 2002 na ňom žilo 586 ľudí. Atol pozostáva z minimálne 33 ostrovov alebo ostrovčekov.
Camps-sur-l’Agly
Camps-sur-l’Agly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 85 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sinaloa
Sinaloa, oficiálne Estado Libre y Soberano de Sinaloa (doslova Slobodný a suverénny štát Sinaloa) je jeden z 31 štátov, ktoré spolu s jedným federálnym dištriktom tvoria federatívnu republiku Mexiko. Na severe susedí so štátmi Sonora a Chihuahua, na juhu s Nayarit, na východe s Durango a na západe cez Kalifornský záliv s Baja California Sur.
Pinas
Pinas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Schrei
Schrei je debutový album nemeckej, rockovej skupiny Tokio Hotel.
Vydaný bol v roku 2005 a neskôr bol prerobený do re-edície s názvom Schrei – so laut du kannst, ktorý vyšiel v roku 2006. Z albumu boli vydané štyri single: "Durch den Monsun", "Schrei", "Rette mich" a "Der letzte Tag".
Z albumu "Schrei" sa celosvetovo predalo cez 1 500 000 kópií a z albumu "Schrei - so laut du kannst" cez 100 000.
Libočany
Libočany sú obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 548 obyvateľov, z toho 278 mužov a 270 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,1 roka (muži 40,1 roka, ženy 38,1 roka).
Vyšehradský kódex
náhľad|Posledná večera - iluminácia z Kódexu Vyšehradského náhľad|Svätý Václav - iluminácia z Kódexu Vyšehradského náhľad|iluminácia z Kódexu Vyšehradského Kódex vyšehradský (iné názvy: Vyšehradský kódex, Kódex nazývaný vyšehradský, Korunovačný evanjeliár) je evanjeliár, ktorý pravdepodobne vznikol v čase korunovácie Vratislava II. na českého kráľa a bol mu počas tejto udalosti 15. júna 1086 možno aj odovzdaný. Ide o kódex s rozmermi 415 x 340 mm, ktorý obsahuje 108 pergamenových listov.
Saint-Jean-sur-Moivre
Saint-Jean-sur-Moivre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Vyšehradský kódex
Názov „Vyšehradský“ má asi preto, že bol od svojho vzniku alebo trocha neskôr uložený na Vyšehrade.
Cena kódexu sa odhaduje na 1 miliardu českých korún.
Saint-Jean-sur-Moivre
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vyšehradský kódex
Miesto vzniku a darca
O tom, kde kódex vznikol a kto bol jeho darcom sa vedie medzi odborníkmi diskusia, väčšinou sa ale zhodujú na tom, že bol vyrobený v prostredí blízkom bavorskej kláštornej škole, resp. regensburskej výtvarnej tradícii. Predpokladá sa, že vzhľadom na túto skutočnosť mohol byť darcom niektorý z domácich benediktínskych kláštorov, ktoré s bavorskými kláštormi udržiavali styky. Keďže po korunovácii boli obdarované kláštory v Ostrove (získal ornáty) a v Břevnove (získal celu v Opatoviciach), možno ako o darcoch najpravdepodobnejšie uvažovať o týchto dvoch kláštoroch.
Saint-Jean-sur-Moivre
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vyšehradský kódex
Miesto uloženia
Kódex bol do 17. storočia uložený v metropolitnej knižnici sv. Víta. Asi v roku 1619 bol odvezený do Dlouhé Vsi, aby bol uchránený pred kalvínmi. Potom (okolo roku 1728) prešiel do vlastníctva knižnice pražského Arcibiskupského seminára na Vyšehrade. Od druhej polovice 18. storočia je uložený v Klementine. Počas druhej svetovej vojny bol uložený na Karlštejne. V súčasnej dobe sa nachádza v Národní knihovni v Prahe pod signatúrou XIV A 13.
Kódex bol vystavovaný koncom 50. rokov 20. storočia v Paríži a v Klementine v novembri 1969 v rámci výstavy Z dějin české literatury. Zatiaľ naposledy bol vystavený od 31. januára do 1. februára 2015 v Zrkadlovej kaplnke pražského Klementina.
Kváder
Kváder je trojrozmerné teleso – mnohosten, ktorého steny tvorí šesť pravouhlých štvoruholníkov (obvykle obdĺžnikov, ale existujú i špeciálne prípady). Kváder obsahuje tri skupiny rovnobežných hrán zhodnej dĺžky (v rámci skupiny). Tieto dĺžky sú obvykle označované ako dĺžka, šírka a výška kvádra. Inak povedané kváder je kolmý rovnobežnosten, ktorého podstavou je pravouholník.
Vlastnosti
Objem V \,\! a povrch S \,\! kvádra sa počíta z dĺžky jeho hrán a,b,c \,\!:
Povrch kvádra sa rovná dvojnásobku súčtu plôch jednotlivých strán:
Kváder má tri rôzne dĺžky stenových uhlopriečok, ktoré sú dĺžkou uhlopriečok obdĺžnikov vo vzťahu k jeho stranám, a počítajú sa z Pytagorovej vety:
Dĺžku uhlopriečky kvádra (vzdialenosť dvoch vrcholov, ktoré neležia na rovnakej stene) vypočítame taktiež pomocou Pytagorovej vety:
uhly medzi stenami a uhlopriečkami:
Kváder má šesť stien obdĺžnikového tvaru (je špeciálnym prípadom hranola) z ktorých dve protiľahlé sú vždy zhodné, osem vrcholov a dvanásť hrán z ktorých štvorice rovnobežných majú vždy zhodnú dĺžku. right|thumb|120px|Rozvinutá plocha kvádra
Pravidelný štvorboký hranol
Špeciálnym prípadom kvádra pre a = b \,\! je pravidelný štvorboký hranol. Ten má najmenej jednu dvojicu protiľahlých stien štvorcovú – túto potom nazývame základňa alebo podstava. Tretiu hranu kvádra (nenachádzajúcu sa na podstave) potom nazývame výška hranola v = c \,\!.
Vzorce pre objem a povrch sa zjednodušia na:
Kocka
Špeciálnym prípadom kvádra (a zároveň špeciálnym prípadom pravidelného štvorbokého hranola pre je kocka.
Ján Počiatek
Profesionálna kariéra a podnikanie
Ján Počiatek a Robert Kaliňák sú aj spolumajiteľmi siete reštaurácií Steam & Coffee.
V apríli 2016 sa vzdal svojho poslaneckého mandátu, nahradil ho Jozef Buček.
Súkromný život
Je ženatý a má dve dcéry, Kristínu (2002) a Karlu (2014).
Kritika
V lete 2008 vyšli najavo súvislosti, že Počiatek sa v období, keď bol ministrom financií, niekoľko dní pred zverejnením informácií o konečnom výmennom kurze medzi slovenskou korunou a eurom objavil na súkromnej jachte patriacej vedeniu finančnej skupiny J&T v Monaku. Vďaka včasnému získaniu takýchto informácií mohli podnikatelia finančnej skupiny zarobiť milióny korún. Počiatek na svoju obhajobu tvrdil, že na jachte sa s podnikateľmi rozprával iba o prebiehajúcich pretekoch Formuly 1 a počasí a že informácie o výmennom kurze vtedy ešte neboli k dispozícii.
V novembri 2019 sa objavil na nahrávke prokurátora Dobroslava Trnku, ktorá bola v Kočnerovom trezore, si Počiatek dohadoval krytie v kauze Lemikon (známa aj ako kauza Tipos), v ktorej Slovenská republika prišla o približne 13 miliónov eur. Až po tom ako suma prenikla na verejnosť, vláda za pár hodín pripravila novelu, ktorou dala generálnemu prokurátorovi právo pozastaviť vykonateľnosť súdneho rozhodnutia. Vďaka tomu zvyšok dvojmiliardovej sumy v korunách (66,39 miliónov eur) zostal na Slovensku. Počiatek s Trnkom prezentovali potom celú kauzu tak, že zachránili štátu jeden a pol miliardy korún.
O vile Počiatka vo francúzskom Cannes sa dozvedelo celé Slovensko vďaka Igorovi Matovičovi (OĽaNO), ktorý do Cannes cestoval v čase kampane pred voľbami 2020 a pred vilou natočil video. Líder OĽaNO na videu hovoril: "Na ulici, kde domy stoja 20, 30, sto miliónov eur“ a na vilu vylepil letáky s nápisom: „Majetok Slovenskej republiky“. V júli 2020 Transparency International Slovensko (TIS) zverejnilo, koľko Počiatek za vilu zaplatil: „V novembri 2018 kúpil vilu v Cannes za 3,2 milióna eur. Má 9 izieb a 379 m2, plus pozemky okolo v rozlohe 1263 m2. Či mal Počiatek v roku 2018 dostatok legálnych peňazí na nákup vily, ostáva podľa TIS nejasné, pretože ako exminister prestal svoje majetkové priznania zverejňovať v roku 2016, keď definitívne odišiel z politiky.
Škoda Rapid (2012)
Škoda Rapid je liftback nižšej strednej triedy, vyrábaný automobilkou Škoda. Model sa začal vyrábať v roku 2012 a zaradil sa medzi modely Fabia a Octavia. Od roku 2013 bol v ponuke aj vo verzii hatchback, s obchodným názvom Rapid Spaceback.
Sophora toromiro
Dejiny
Prvá zmienka o strome Sophora toromiro pochádza z roku 1774. Bola zaznamenaná Georgeom Forsterom, ktorý ako člen druhej námornej výpravy Jamesa Cooka opísal prieskum Veľkonočného ostrova: "Po niekoľkých prestávkach na oddych sme konečne mohli vystúpať na vrchol kopca, odkiaľ sme smerom na západ videli more a naše kotviace lode. Vrch (Hanga Roa) bol pokrytý krovinami mimózy (Soophora toromiro), ktorá tu rástla do výšky osem alebo deväť metrov a niektoré z jej konárov mali hrúbku ako ľudské stehno." V tom čase Toromiro na ostrove tvoril rozptýlené husté porasty. Jeho cenné drevo malo mnohoraký úžitok (využívalo sa ako stavebný materiál, na výrobu tovarov pre domácnosť, kanoí a rezbárske práce), no prírodné porasty sa v dôsledku ťažby neustále zmenšovali.
Jedna z legiend domorodcov z ostrova tvrdí, že sadenice stromu Toromiro boli na Veľkonočný ostrov privezené domorodým kráľom Hotu Mutuom, ale archeologicko-botanická analýza peľu z ostrova dokazuje, že Toromiro tam rástol už pred tridsaťpäť tisíc rokmi, takže je takmer isté, že rastlina sa na ostrove rozšírila bez ľudského vplyvu.
Blízkymi príbuznými Sophora toromiro, sú Sophora cassioide, Edwardsia cassioides alebo Sophora microphylla, ktoré sú v Čile veľmi rozšírené. Semená mnohých druhov rodu Sophora prežili dlhší pobyt v slanej morskej vode, pravdepodobne prirodzeným pôsobením oceánskych prúdov, ktoré smerujú od čilskej pevniny na západ.
Archeologicko-botanické štúdiá britskej univerzity v Readingu dosvedčujú, že rastlina na Veľkonočnom ostrove rástla pôvodne ako podrast, najmä v okrajových oblastiach niekdajších rozsiahlych palmových hájov.
Francúzsky bádateľ Jean de La Pérouse v roku 1786 Veľkonočný ostrov navštívil a o strome toromiro napísal: "Tu a tam rastie Mimóza, ale iba v tvare malých kríkov; ich najsilnejšie konáre sme nikdy nevideli hrubšie ako sedem a pol centimetra  v priemere".
Američan William Thomson v roku 1886 na Veľkonočný ostrov priplával na americkej lodi Mohican. Vtedy informoval o takmer úplne zničenej ostrovnej flóre v dôsledku poškodenia porastov od domácich hospodárskych zvierat. Wiliam Thomson napísal: „Na rôznych miestach sme našli malé rozptýlené zhluky porastov Edwardsie, (Thompson používa pre Toromiro zastarané rodové meno "Edwardsia"), Broussonetie a ibišteku, ale tie boli všetky odumreté, ich kôra obhryzená od oviec, ktoré sa potulovali po celom ostrove. Žiadny z týchto stromov nebol vyšší ako tri metre a najhrubší kmeň aký sme našli, mal iba niečo málo cez pätnásť centimetrov v priemere." ''
Archeológ Alfred Métraux sa v roku 1935 počas Lavacheryho expedície odfotografoval pred jedným z posledných (v tej dobe už takmer vyhynutých) stromov Toromiro v dolnej časti svahu krátera Rano Kau. Originálna čierno-biela fotografia sa nachádza v archíve múzea Musée de l'Homme v Paríži. Snímka zobrazuje košatý strom, asi dva metre vysoký, s viacerými konármi, ktoré majú maximálnu hrúbku asi dvadsať centimetrov.
Nórsky archeológ a bádateľ Thor Heyerdahl v roku 1955 získal semená z tamojšieho ojedinelého stromu. Veril, že je posledným návštevníkom Veľkonočného ostrova, ktorý Toromiro ešte mohol vidieť rásť v jeho prirodzenom prostredí. Veľa stromov bolo vyrúbaných na stavebné materiály, kanoe a rezbárske práce. Jeho osud nakoniec spečatil chov oviec a dobytka rozšírený na ostrove, ktoré zničili jeho kôru. Posledný známy divorastúci Toromiro na Veľkonočnom ostrove mimo krátera, bol vyťažený na palivové drevo v roku 1960. Posledný živoriaci strom, rastúci v kráteri Rano Kau bol oficiálne zaznamenaný v roku 1917 v rámci výpravy Karla Scottsberga. Tento strom prežil až do roku 1962. Jediné rastliny, ktoré môžu byť označované ako „pravé Toromiro“ je potomstvo rozšírené zo semien z tohto jediného pôvodného stromu, ktoré prežilo v európskych a austrálskej botanickej záhrade, Národnej botanickej záhrade vo Viña del Mar v Čile a v čilských súkromných záhradách.
Opis
Toromiro je pomaly rastúci ker, asi meter vysoký. Vo svojej domovine dorastá až na asi vysoký malý strom. Umelým pestovaním nie je overené, či Toromiro narastá iba do veľkosti kra alebo po určitej dobe vyrastie až na strom, napríklad ako jeho príbuzné druhy Sophora microphylla a Sophora tetraptera, dosahujúce výšku až 10 metrov.
Hlavné konáre sú 10 –  hrubé, môžu dorásť až do hrúbky 50 centimetrov. Kôra je červeno-hnedá. Má striedavé, úzko elipsovité, protistojné, pozdĺžne ryhované listy, dlhé 4,2 – 7,4 až 10 centimetrov, ktoré rastú v ôsmich až dvanástich pároch na krátkych 3,7 až 6,5 centimetrových stonkách.
Kvety rastú v malých strapcoch, tvoria kupolovité kalichy ktoré sú jeden a pol až tri centimetre dlhé, majú žltú, približne 2,7-krát 1,8 centimetra širokú korunu tvorenú piatimi trojuholníkovými lalokmi a piatimi žltými okvetnými lístkami. Uprostred kvetu býva desať tyčiniek a jeden vaječník. Po opelení sa vytvoria struky o rozmeroch 4 až 5-krát 3,5 až 4 milimetre, bývajú až desať centimetrov dlhé, hnedej farby. Mierne zakrivené struky majú šesť až sedem oddielov oddelených papierovitými prepážkami, pomerne tenké steny a obsahujú jedno až šesť žltých vajcovitých semien. Semená sú jedovaté. (Opis prevzatý od Skottsberga – 1922)
Úsilie o jeho záchranu
V roku 1955 Thor Heyerdahl získal z osamelého stromu rastúceho v kráteri Rano Kau šesť alebo sedem semien. Doviezol ich do botanických záhrad vo Švédsku. Najvyhovujúcejšie podmienky na pestovanie poskytovala botanická záhrada v Göteborgu. Bolo tam zaslaných päť semien, ktoré vyklíčili nasledujúci rok. V pobočke tejto botanickej záhrady bolo sústredené aj väčšie množstvo odrezkov s cieľom ich vegetatívneho rozmnoženia. V botanickej záhrade v Bonne sa od roku 1972 nachádza identická kópia, ktorá pochádza pravdepodobne zo záhrady z Göteborgu. Bola dovezená v roku 1975. Táto rastlina je asi jeden a pol metra vysoká a stále rastie. Stromy sú v chladnom skleníku udržiavanom na teplotnej úrovni desať až pätnásť stupňov Celzia. Počas nemrazivého počasia prebývajú rastliny aj vonku. Toromiru sa darí najlepšie vo vápnitej, mierne kyslej pôde.
V roku 1993 bola založená  organizácia TGM (Toromiro Management Group), ktorej cieľom je presídlenie a rozšírenie Toromira pochádzajúceho z botanických záhrad v Bonne, Göteborgu a Kew na Veľkonočnom ostrove. K projektu sa pripojila aj čilská organizácia Forest Service (CONAF). V máji roku 1995 priviezli na ostrov stoosemdesiat sadeníc z botanických záhrad z Bonnu, Göteborgu a čilskej Forest Service. Projekt je v súčasnosti (2001) pozastavený, keďže väčšina rastlín vyhynula ešte v karanténe na následky hubových infekcií (zostalo šesťdesiattri sadeníc). Či bude ich presídlenie úspešné a či sa vôbec niekedy uskutoční je dosť otázne, vzhľadom na úzku genetickú základňu týchto rastlín. Okrem pestovania rastlín v Národnej botanickej záhrade vo Viña del Mar existuje viacero stromov rastúcich v súkromných záhradách a škôlkach. Žiadna z týchto rastlín však nemá zdokumentovaný svoj pôvod. V jednom prípade bol jeden zo stromov zničený rozhnevaným susedom sklamaným z množstva zvedavých turistov. V roku 1994 boli semiačka jedného zo stromov zaslané zo Santiaga do botanickej záhrady do Missouri. Sadenice následne boli taktiež rozšírené v botanickej záhrade na Havaji v meste Waimea.
Pestovanie
V Európe je možné pestovanie Toromira iba v skleníkoch s minimálnou teplotou dvanásť a pol až dvadsaťdva a pol stupňa Celzia. Skúsenosti z britskej botanickej záhrady v Kew dokázali, že teploty vzduchu nižšie ako desať stupňov Celzia a permanentne kyslé pôdy sú pre jeho úspešné pestovanie nevhodné. Vlhkosť vzduchu by mala byť udržiavaná v rozmedzí päťdesiat až osemdesiat percent. Toromiro neznáša priame slnečné svetlo. Vyžaduje polovičné zatienenie. Za dobrých podmienok tvorí viac či menej vždyzelený rozvetvený ker. V Británii sadenice narástli do výšky sedemdesiat centimetrov. Vzorky v botanickej záhrade v Bonne dosiahli výšky až jeden meter. Nikde však rastliny nepreukázali náznaky kvitnutia.
Rastliny by sa mali pestovať v dobre odvodnenom hlinitom komposte s chudobnejším základným hnojivom a podľa potreby by sa malo uprednostniť tekuté prihnojovanie. Majú byť dobre zaliate a potom treba nechať kompost preschnúť. Nemenej dôležitým faktorom pre úspešné pestovanie je boj proti škodcom. Najväčším problémom sú skleníkové listové roztočce (Tetranychus) a malé zelené roztoče. Ich premnoženie spôsobí úplnú stratu listov. Skleníkové roztočce môžu byť účinne hubené aj biologickými predátormi ako sú napríklad Persimilis Phytoseiulus a Therodiplosis persicae, pri dodržaní starostlivosti, zachovaní vysokej vlhkosti a rosení listov. Chemické ničenie sa môže použiť iba v krajnom prípade, keďže sadenica Sophora toromiro je všeobecne citlivá na chemické látky, ktoré spôsobujú popálenia alebo aj stratu listov. Požerový škodca Pseudococcus môže spôsobovať problémy, ale dá sa ničiť aj biologickými predátormi, ako sú napríklad Cryptolaemus montrouzieri a Leptomastix dactylopii. Okrem toho je vhodné používanie pesticídov počas zimných mesiacov na ničenie jeho vývojových štádií.
2708 Burns
2708 Burns je planétka s priemerom 58 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 24. novembra 1981.
Amores Perros
Amores Perros alebo Láska je kurva je mexický dramatický triler z roku 2000, ktorý natočil mexický režisér Alejandro González Iñárritu. V roku 2000 bol nominovaný na Oscara v kategórii „Najlepší zahraničný film“.
Film rozpráva tri rôzne životné príbehy ľudí žijúcich v Mexiku prepojené automobilovou nehodou.
Octavio a Susana
Octavio (Gael García Bernal), je beznádejne zamilovaný do bratovej manželky, v úsilí získať ju, ide bezhlavo za svojím cieľom. Keď zistí, že jeho pes Cofi je výborný zabijak, rozhodne sa prihlásiť ho na psie zápasy, aby mu zarobil peniaze. Plánuje utiecť s bratovou manželkou a peniaze použiť na spoločnú budúcnosť. Pri jednom zo zápasov sa dostane do konfliktu so svojim rivalom a pri následnej automobilovej naháňačke spôsobí dopravnú nehodu, keď na križovatke vrazí do iného auta.
Daniel a Valeria
Daniel je úspešný vydavateľ magazínu. Rozhodne sa opustiť svoju manželku, aby mohol žiť s dlhonohou modelkou Valériou. Nanešťastie sa Valéria ťažko zraní pri nehode, keď do nej vrazí Octaviove auto a nemôže už viac robiť modelku. Medzi Danielom a Valériou postupne vzniká napätie, kvôli Valérinmu psovi, ktorý sa zasekol v diere pod podlahou. Keď sa Valéria pokúša psovi pomôcť, poškodí si nohu, ktorá sa jej po autonehode ešte neuzdravila a v nemocnici jej musia nohu amputovať.
El Chivo a Maru
El Chivo je muž, ktorý žije na ulici a stará sa o túlavé psy. Živí sa vraždami na objednávku. Navštívi ho muž, ktorý chce dať zavraždiť svojho obchodného partnera. Úmysel El Chiva zavraždiť klientovho partnera prekazí autonehoda, pri ktorej Octavio nabúra do Valérie. El Chivo zachráni a uzdraví Octaviovho zraneného psa a ten zabije všetkých jeho ostatných psov. Ovplyvnený týmito udalosťami, rozhodne sa kontaktovať svoju dcéru, ktorá ho považuje za mŕtveho a prenechá jej všetky peniaze, ktoré zarobil vraždami na objednávku.
Všetky tri príbehy spája automobilová nehoda, ktorá zmení životy troch hlavných postáv filmu.
Ocenenia
Film získal okrem nominácie na Oskara ďalších 14 nominácií a 51 ocenení.
Benetus
Benetus (po slovensky: Beňo, Beňäta; po latinsky: Benetus; po maďarsky: Beneta) (* ? – † ?1055) bol v rokoch 1046-1055 ostrihomským arcibiskupom.
Z Väčšej legendy o sv. Gerardovi sa dozvedáme, že po vypuknutí nepokojov v Uhorsku v roku 1046 uteká do bezpečia spolu s čanádskym biskupom Gerardom, nitrianskym biskupom Bystríkom a jágerským biskupom Buldom do opevneného kráľovského sídla Stoličného Belehradu (maď. Székesfehérvár).
Sonora (štát)
Sonora je jeden zo štátov Mexika. Rozkladá sa na severozápade krajiny. Na severe susedí s 2 štátmi USA (Arizona a Nové Mexiko), národné hranice má so spolkovými štátmi Chihuahua, Sinaloa a Baja California. Na západe je hranicou štátu Kalifornský záliv a rieka Colorado. Pri štátnej hranici s USA funguje mnoho výrobných podnikov, ktoré tu využívajú lacnú mexickú pracovnú silu, ale sú geograficky blízko vyspelému trhu Spojených štátov amerických.
Sonora je druhý najväčší štát Mexika, zaujíma takmer desatinu celého mexického územia. Z pohľadu fyzickej geografie dá štát rozdeliť do štyroch odlišných oblastí:
Libořice
Libořice je obec v Česku v okrese Louny v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 342 obyvateľov, z toho 175 mužov a 167 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 40,1 roka, ženy 42,5 roka).
542 Susanna
542 Susanna je planétka s priemerom 43 km, ktorú objavil P. Gotz, August Kopff 15. augusta 1904.
Camurac
Camurac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 120 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Daniel Kopa
Daniel Kopa (Koppa) (* 3. január 1838, Banská Bystrica-Radvaň – † 30. november 1920, Modra) bol slovenský pedagóg a redaktor.
Jeho otec bol Ondrej Kopa, matka Mária rod. Knepová, syn Jozef Kopa a manželky Júlia rod. Koróniová, Karolína rod. Lužová.
Životopis
Ľudovú školu navštevoval v Radvani, študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici a na Učiteľskom ústave v Banskej Štiavnici. Učiteľ v Radvani, kde 16 rokov spolupracoval s Andrejom Sládkovičom, potom na evanjelickej škole v Hlbokom. Blízky spolupracovník Jozefa Miloslava Hurbana. V roku 1905 po Jánovi Bežovi redaktor Novín mladých, od 1909 na odpočinku v Modre.
Autor slovenskej gramatiky, spoluautor učebnice pre evanjelické školy, v ktorej spracoval prírodopisnú časť. Dopisovateľ Cirkevných listov, Národných novín a Obzoru.
Optika (odbor)
Optika je odbor fyziky zaoberajúci sa svetlom a jeho vlastnosťami.
Delí sa na:
svetelné zdroje
...
optické prostredie
Pre bližšie informacie pozri Svetlo
rýchlosť svetla
náhľad|rýchlosť svetla - za tento čas prejde svetlo z Mesiaca na Zem
1.3 tieň
náhľad| Tieň teplovzdušného balóna
odraz svetla na rovinnom rozhraní
náhľad|obrázok č.1. - pohltí náhľad|obrázok č.2. - prepustí náhľad|obrázok č.3. - odrazíodraz svetla sa nazýva aj prasiatko
Australian Open 2002
Australian Open 2002 bol grandslamový tenisový turnaj, ktorý sa konal od 14. januára do 27. januára 2002 v austrálskom Melbourne. Víťazmi dvojhier sa stali Jennifer Capriatiová a Thomas Johansson.
Dvojhra mužov
🇸🇪 Thomas Johansson vs. 🇷🇺 Marat Safin 3-6, 6-4, 6-4, 7-6(4)
Štvorhra mužov
🇧🇸 Mark Knowles / 🇨🇦 Daniel Nestor vs. 🇫🇷 Michaël Llodra / 🇫🇷 Fabrice Santoro  7-6, 6-3
Štvorhra žien
🇨🇭 Martina Hingisová / 🇷🇺 Anna Kurnikovová vs. 🇸🇰 Daniela Hantuchová / 🇪🇸 Arantxa Sánchezová Vicariová 6-2, 6-7, 6-1
Jozef Kopa
Jozef Kopa (* 1. apríl 1876, Banská Bystrica-Radvaň - † 14. január 1961, Modra) bol slovenský osvetový pracovník, pedagóg.
Jeho otec bol Daniel Kopa, matka Júlia rod. Koróniová a manželka Katarína rod. Štetková.
Životopis
Študoval na Učiteľskom ústave v Soprone a v Banskej Štiavnici. Od 1896 učiteľ v Modre, viedol spevokol a organizoval divadelné predstavenia. Ujímal sa slovenských chovancov modranského učiteľského ústavu, súkromne ich učil hrať na organe. Knihovník Meštianskeho kasína, neskôr Slovenskej besedy v Modre, kde mal prednášky s kultúrnohistorickou a vinohradníckou tematikou. Spolupracoval s Fedorom Houdkom pri zostavovaní miestopisu Slovenska. Predseda Vinohradníckeho spolku, podpredseda Sokola, predseda Spolku cirkevných učiteľov penzistov.
Jerome Isaac Friedman
Jerome Isaac Friedman (* 28. marec 1930, Chicago, Illinois, USA) je americký fyzik a profesor na Massachusettskom technologickom inšitúte (MIT).
V roku 1990 dostal spolu s Henrym Wayom Kendallom a Richardom Edwardom Taylorom Nobelovu cenu za fyziku za práce v oblasti nepružného rozptylu elektrónov na protónoch a viazaných neutrónoch, ktoré viedli k rozvoju kvarkového modelu v časticovej fyzike.
Fuzzy logika
Fuzzy logika je odbor matematiky odvodený z teórie fuzzy množín, v ktorom sa logické výroky ohodnocujú stupňom príslušnosti (tiež index vágnosti), ktorého hodnoty sú v intervale od 0 do 1. V klasickej výrokovej a predikátovej logike, sa výroky ohodnocujú buď ako pravdivé, alebo nepravdivé — v binárnom vyjadrení ako 1 alebo 0. Fuzzy logika je vhodnejšia pre množstvo reálnych rozhodovacích úloh. Používa sa napríklad v umývačkách riadu, pračkách, autopilotoch, parkovacích senzoroch atď.
Vladimír Kampf
Vladimír Kampf (* 6. jún 1966) je slovenský fotograf. Pôvodne lodník, neskôr novinár. Laureát niekoľkých významných cien (naposledy Plexisklový hranol, ktorý mu udelili v apríli 2005 v Japonsku).
Fuzzy logika
Fuzzy logika bola formulovaná roku 1965 Lotfim Zadehom z Kalifornskej univerzity v Berkeley.
Funkcia príslušnosti vo fuzzy logike umožňuje priradiť príslušnosť k množinám v rozmedzí od 0 do 1, vrátane oboch hraničných hodnôt. Fuzzy logika tak umožňuje matematicky vyjadriť pojmy ako „trochu“, „dosť“ alebo „veľa“. Presnejšie, umožňuje vyjadriť čiastočnú príslušnosť k množine.
Vladimír Kampf
Život
Jedným z najsilnejších momentov v jeho profesionálnej kariére vraj bolo, keď bol počas prípravy reportáže očitým svedkom tragédie uhliara v Maďarsku.
Fuzzy logika
Stupeň príslušnosti je často zamieňaný s pravdepodobnosťou. Tieto pojmy sú ale rozdielne. Fuzzy hodnota je priradená funkcii príslušnosti k vágne definovaným množinám a nepredstavuje pravdepodobnosť nejakého javu. Príkladom môže byť napríklad 30 ml vody v 100 mililitrovom pohári spolu s dvoma fuzzy množinami: Plná a Prázdna. Čiastočne naplnený pohár potom pripadá z 0.7 k Prázdnej a z 0.3 k Plnej.
Vladimír Kampf
Charakteristika
''„Vždy som sa chcel podobať na slávneho českého fotografa Jana Šibíka. Zmúdrel som však a pochopil, že jeho kvality nikdy nedosiahnem. Budem rád, ak sa aspoň priblížim kvalitám známeho fotoreportéra Michala Čapkoviča, s ktorým som mal česť niekoľko rokov osobne spolupracovať. Veľa mi to dalo,“'' hovorí fotograf, ktorého dielo (ako sám vraví) dávno prerástlo aj jeho samého.
Najradšej sa charakterizuje ako priateľ bezdomovcov. Pomoci sociálne odkázaným ľuďom obetoval veľa času, nerád ale o tom hovorí. Vladimír Kampf je vôbec až nemiestne skromný. Na to, že je málo zhovorčivý, si už jeho okolie zvyklo. Vlado Kampf totiž hovorí predovšetkým prostredníctvom svojich fotografií. Je nimi obklopený. Obrazne aj doslova.
Fuzzy logika
Aplikácia
Fuzzy logika sa používa, ak sa systém nedá exaktne opísať a je v ňom veľký rozptyl hodnôt.
Vladimír Kampf
Dielo
Popri fotografovaní sa venuje aj filmovej dokumentárnej tvore. Spolu s Janou Čavojskou režíroval dvojdielny dokumentárny film o Dunaji, zároveň bol kameramanom a scenáristom:
V súčasnosti pripravujú podobný film o Váhu.
Fuzzy logika
Aplikácia
Príkladom je ľudská reč. Ľudská reč (prevedená do počítača ako napr. wav súbor) sa dá zapísať ako poradie nejakých hodnôt v čase. Ale ani ten istý človek nepovie to isté slovo úplne rovnako a preto pre to isté slovo dostaneme od toho istého človeka dva rôzne wav súbory, ktoré sa ale graficky podobajú. Keď sa však porovnajú bajt po bajte, tak sa nerovnajú. Na riešenie tohto problému možno použiť fuzzy logiku.
Fuzzy algoritmy nie sú matematicky zložité; pre navrhovanie stačia aj stredoškolské znalosti matematiky. Takéto algoritmy bývajú spravidla veľmi robustné a odolné proti chybám hodnôt a šumom. Ich nevýhodou je, že môžu byť dosť nepresné. V takom prípade sa kombinujú s lineárnymi regulátormi.
Fuzzy čísla
Fuzzy číslo je číslo, ktoré má dve zložky: hodnotu a rozptyl. Ak je rozptyl nulový, tak sa fuzzy číslo stáva reálnym číslom.
Kanonické fuzzy čísla majú tvar Gaussovho zvonu. Pre zjednodušenie sa v praxi nahradzujú trojuholníkmi, ktoré fungujú rovnako dobre. Gaussove čísla majú tú výhodu, že ich možno sčítavať, odčítavať, násobiť a aj deliť a ostávajú to stále len Gaussove čísla.
Pre toto je fuzzy logika dosť dobre použiteľná aj v matematickej štatistike (a niekedy aj opačne). Preto sa dá veľmi dobre použiť v teórii spoľahlivosti systémov.
Fuzzy riadenie a regulácia
Fuzzy riadenie a regulácia bola prvá oblasť kde bola fuzzy logika nasadená. Tu sa fuzzy nasadzuje dvoma spôsobmi:
Všetky fuzzy regulátory majú:
Defuzzifikácia môže byť Mandaniho alebo Sugenova.
Príklad 1
thumb|right|240px|Fuzzy príklad č. 1 – 2 stavy Definíciou určená zima je keď je pod 5 °C a teplo je keď je nad 30 °C. Keď je zima, sa spustí kúrenie, keď je teplo, klimatizácia.
Aby sa ošetrili všetky stavy, tak je interval určený tak, aby sa pri nijakej teplote v rozsahu nestalo, že zároveň zima aj teplo budú 0%.
Napríklad je 20 °C – to je na 40 % zima a 60 % teplo – takže zjednodušená regulácia (Mamdaniho regulátor a Sugenov regulátor to robia inak) by bola na 40% kúrenie a na 60% klimatizácia - ale len v prípade, keď sú závislosti od klimatizácie a kúrenia lineárne.
Príklad 2
thumb|right|240px|Fuzzy príklad č. 2 – 3 stavy K definovaným hodnotám vyššie sa pridá hodnota pre príjemnú teplotu, t. j. napr. 20 °C. Tabuľka by potom vyzerala takto:
Keď je zima, tak sa kúri, keď je teplo, tak sa spustí klimatizácia, keď je príjemne, tak sa nerobí nič.
Hodnoty sú schválne nastavené tak, aby pri 20 °C bolo teplo aj zima na 0 %.
Pri teplote napr. 15 °C je z 33 % zima a zo 66 % príjemne. Takže sa spustí kúrenie na 33 % a to je všetko (alebo zo 66 % nič a to je zase nič).
Tieto dva príklady sú dosť primitívne, pretože tabuľka je jednorozmerná. Pri dvojrozmerných modeloch existuje okrem teploty napr. ešte aj derivácia teploty podľa času.
Fuzzy operácie
Fuzzy konjunkcia je binárna operácia T, zorazenie [0,1] x [0,1] → [0,1]. Pre lubovoľné x, y, z ∈ [0,1] fuzzy konjunkcia spĺňa:
T(x, y) sa označuje aj ako x \land y. Jej konkrétna interpretácia závisí od zvolenej logiky, napr.:
Fuzzy disjunkcia je binárna operácia S, zorazenie [0,1] x [0,1] → [0,1]. Pre lubovoľné x, y, z ∈ [0,1] fuzzy disjunkcia spĺňa:
S(x, y) sa označuje aj ako x \lor y. Jej konkrétna interpretácia závisí od zvolenej logiky, napr.:
Fuzzy negácia je unárna operácia \ulcorner, zorazenie [0,1] → [0,1]. Pre lubovoľné x, y ∈ [0,1] fuzzy negácia spĺňa:
Jej konkrétna interpretácia závisí od zvolenej logiky, napr.:
Pintac
Pintac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nukulaelae
thumb|Nukulaelae
Nukulaelae je jedným z atolov štátu a súostrovia Tuvalu. V roku 2002 tu žilo 393 obyvateľov.
História
Atol bol osídlený ľuďmi zo susedného atolu Vaitupu. V roku 1860 tu žilo približne 300 ľudí. Kresťanstvo bolo prvýkrát predstavené v roku 1861 stroskotancom z Cookovych ostrovov. V roku 1863 boli dve tretiny obyvateľov unesení peruánskymi otrokármi do fosfátových baní na ostrove Chincha na pobreží Peru. Nikto z nich sa viac nevrátil. V roku 1892 kapitán Davis napočítal na atole iba 95 obyvateľov.
Poloha a charakter územia
Atol sa nachádza na juhovýchode Tuvalu. Pozostáva z 19 ostrovčekov: