cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aralské jazero
Vznik ekologickej katastrofy
Ešte v polovici 20. storočia malo jazero rozlohu takmer. Dnes už Aralské more v tejto podobe, v ktorej je stále zobrazené vo väčšine atlasov, neexistuje. Pôvodná rozloha jazera sa zmenšila na menej ako polovicu (plus-mínus 40 % pôvodnej rozlohy) a objem vody klesol na jednu pätinu. Táto radikálna zmena je následkom monštruózneho projektu zavlažovania púští na účely pestovania bavlny, ktorý v roku 1954 začala sovietska vláda. Rieky Amudarja a Syrdarja, ktoré privádzali vodu z pohoria Pamír a Ťanšan a napájali tisíce rokov Aralské more, boli zvedené do sústavy zavodňovacích kanálov. Výsledkom projektu bola ekologická katastrofa, ktorú možno v dejinách ZSSR porovnať len s explóziou Černobyľského reaktora. V období rokov 1966 až 1993 poklesla hladina vnútrozemského mora o 16 metrov. Pobrežie ustúpilo v priemere o a jazero sa momentálne rozpadlo na niekoľko častí. Vďaka zvýšenému obsahu soli (2,4x vyššia koncentrácia ako v oceáne) začali vymierať ryby. Okolo jazera vznikla soľná púšť, z ktorej vietor roznáša soľ ďalej do okolia a ničí tak priľahlé bavlníkové plantáže. Voda v jazere je už v podstate jedovatá, lebo prísun hnojív, pesticídov a ďalších látok prinášaných v obrovskej miere riekami je zdôraznený tým, že jazero nemá odtok a jeho objem stále klesá (čím dochádza ku koncentrácii rozpustených látok).
V roku 2003 rozhodla vláda Kazachstanu o pokuse na záchranu severnej časti Aralského jazera, kde sa pokúša zvýšiť hladinu - južná časť Aralského jazera sa už berie ako stratená. Očakáva sa, že zánik oboch južných častí (východnej aj západnej) by mohol nastať v priebehu dvadsiatich rokov.
Stav jazera monitorujú meteorologické stanice Mujnak, Aralsk, Akumsyk a Tostubek.
V roku 2009 úplne vyschla východná časť, pretože do nej nepriteká dostatok vody a prevažuje výrazne vyparovanie nad prítokom. Ostali len vyschnuté oblasti plné soli, ktorú veterné búrky roznášajú stovky kilometrov ďaleko a spôsobujú problémy a zasolenie pôdy.
Michael Cammalleri
Michael Cammalleri (* 8. jún 1982, Richmond Hill, Ontário, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník. Meria 175 cm a váži 82 kg (2006).
Reprezentácia
Kanadský reprezentačný tréner Marc Habscheid ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 13.
Weitbruch
Weitbruch je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ajaccio-3
Ajaccio-3 je francúzsky kantón v obvode Ajaccio v departemente Corse-du-Sud v regiónu Korzika. Tvorí ho mestská časť mesta Ajaccio.
Nižšia premisa
Nižšia premisa je druhá premisa kategorického sylogizmu, ktorá obsahuje subjekt záveru zvaný nižší termín (terminus minor, S).
Powiat obornicki
Powiat obornicki je powiat v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Žije tu 59 525 obyvateľov (k 30. 6. 2016) a sídlom je mesto Oborniki.
Zloženie powiatu:
Peter Aksamit
Peter Aksamit z Lidéřovic a Košova (* okolo 1400† 21. máj 1458, Blatný Potok po maďarsky Sárospatak) bol český zeman a slávny vodca Bratríkov, bojovných skupín českých husitov na Slovensku.
Pochádzal z juhočeskej zemianskej rodiny a patril k tým bývalým husitským bojovníkom, ktorí sa po bitke pri Lipanoch nechali najímať do cudzích služieb. Zo začiatku bojoval ako kapitán vo vojsku Jána Jiskru z Brandýsa, ktorého si po smrti Žigmunda Luxemburského najala jeho dcéra Alžbeta, aby chránil nástupnícke práva jej syna Ladislava Pohrobka v Uhorsku.
V roku 1448 založil vojenský spolok Bratríkov. Pod jeho vedením vyplienili bratríci kartuziánske kláštory v Červenom Kláštore, pri Lechnici a Letanovciach, premonštrátsky kláštor v Jasove, augustiniánsku prepozitúru v Novom Meste nad Váhom a veľa feudálnych sídel. Medzi inými aj hrad Plaveč, odkiaľ potom Aksamit organizoval šarišských poddaných a prepadával s nimi obchodnícke karavány bardejovského a prešovského patriciátu na poľsko-slovenských hraniciach, najmä v Pieninách a na Dunajci.
Veľký rozmach Bratríckeho hnutia nastal po odchode Jiskru do zahraničia. Roku 1458 velil už Aksamit 36 poľným táborom a hradným pevnostiam s 15 až 20 000 bojovníkmi, proti pôvodným 5 000. Od mešťanov i poddaných na Slovensku vyberal poplatok a preto ho najmä patriciát slobodných kráľovských miest prenasledoval.
Na jeseň roku 1453 zorganizoval uhorský kráľovský dvor proti Aksamitovým Bratríkom vojenskú výpravu. Žoldnierskemu vojsku velil starší syn Jána Huňadyho Ladislav. Táto výprava však nebola úspešná. V Sečanoch musel Ladislav s Aksamitom vyjednávať. Po smrti kráľa Ladislava Pohrobka zasadol na uhorský trón Matej Korvín. Tento sa na jar roku 1458 vybral s početným žoldnierskym vojskom na výpravu proti Bratríkom a v bitke pri Blatnom Potoku ich porazil. V bitke padol aj Peter Aksamit.
Alexandr Nikolajevič Dejč
Alexandr Nikolajevič Dejč (* 31. december 1899, Reni, Ukrajina – † 22. november 1986) bol ruský astronóm, ktorý sa zaoberal fotografickou astrometriou a stelárnou astronómiou. 5. júla 1929 objavil planétku 1148 Rarahu.
Jazero svätej Kláry
thumb|satelitná snímka jazera Jazero svätej Kláry (anglicky Lake Saint Clair) je jazero v Severnej Amerike v systéme veľkých kanadsých jazier. Nachádza sa medzi Huronským a Erijským jazerom. Jazerom prechádza štátna hranica medzi Kanadou (Ontario) a USA (Michigan). Má rozlohu. Je 42 km dlhé a maximálne široké. Priemerne je hlboké a dosahuje maximálnu hĺbku. Objem vody je. Leží v nadmorskej výške.
Vodný režim
Do jazera ústi rieka svätej Kláry a odteká rieka Detroit.
Doprava
Jazero je súčasťou vodnej cesty cez veľké kanadské jazerá a za tým účelom bola vybudovaná cez jazero lodná trasa hlboká.
Osídlenie pobrežia
Pri odtoku rieky Detroit ležia mesta Detroit (Michagan, USA) a Windsor (Ontário, Kanada).
Produkt myslenia
Produkt myslenia je výsledok myšlienkovej činnosti, napr. pojem, súd, úsudok.
Vyššia premisa
Vyššia premisa je prvok kategorického sylogizmu, jeho prvá premisa, ktorá okrem stredného termínu obsahuje predikát záveru, ktorý sa v tejto súvislosti nazýva vyšší termín.
Comps-sur-Artuby (kantón)
Comps-sur-Artuby je francúzsky kantón v obvode Draguignan v departemente Var v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur. Tvorí ho 9 obcí.
Erinóza
náhľad|Dôsledky erinózy Erinóza alebo plstnatosť je choroba viniča a ovocných stromov. Prejavuje sa plstnatými vankúšikmi na listoch a hrboľatosťou listov. Vyvoláva ju pavúkovec vlnovník viničový.
Poškodenie viniča
Ak ide o poškodenie s malým rozsahom (len zopár miest s plstnatosťou na liste), nepredstavuje pre vinič "život ohrozujúci" stav. V prípade silného napadnutia sa zastavuje rast krov a hrozí zníženie úrody a jej kvality. Títo drobní škodcovia viditeľní len lupou alebo mikroskopom sajú na spodnej strane listu šťavu. Rastlina sa bráni, následkom čoho je tvorba plsti, príp. hrboľčekov.
Sabeizmus
Sabeizmus je (príp. bolo) staré náboženstvo v Arábii a Mezopotámii chronologicky pred islamom.
Wings of a Butterfly
„Wings of a Butterfly“ („Rip Out The Wings Of A Butterfly“) je názov singlu z albumu Dark Light od fínskej skupiny HIM. Singel bol vydaný ako prvý pri vydaní albumu v roku 2005. Stal sa jeho najúspešnejším singlom, skladba dosiahla vo fínskych rebríčkoch prvú pozíciu, v Nemecku a Spojenom kráľovstve piatu, v USA sa dostal na 20. miesto.
Video k skladbe, ktoré bolo nakrútené na Union Station v Los Angeles, bolo na päť týždňov prvom mieste vo vysielaní Rock Countdown na stanici MTV2.
Olivín
thumb|right|250px|Olivín z okolia [[Žiar nad Hronom|Žiaru nad Hronom.]] Olivín, alebo skupina olivínu, je názov minerálnej skupiny rombických kremičitanových minerálov so všeobecným vzorcom M2SiO4, kde M môže byť Fe, Mg, Ni, Mn. Skupinu olivínu tvoria predovšetkým dva koncové členy:
Napriek tomu, že podľa IMA ide o neplatný druh, názov olivín sa bežne používa, pretože na presné rozlíšenie jednotlivých minerálov sú potrebné chemické analýzy obsahov jednotlivých prvkov, čo v teréne nie je vo veľkej väčšine prípadov možné. Tieto minerály sa vyskytujú hlavne v bázických a ultrabázických vyvretých horninách (napr. bazaltoch), občas sa nachádzajú aj v mramoroch). Drahokamová odroda sa nazýva chryzolit.
Výskyt
Významné svetové náleziská olivínu šperkovej kvality vo svete sú :
Výskyty na Slovensku
Na Slovensku sa olivíny dajú nájsť v okolí Žiaru nad Hronom (Šibeničný vrch), Sedlíc a Fiľakova. Menšie kryštály (max. niekoľko mm) sa bežne vyskytujú v bazaltoch a peridotitoch.
Iné projekty
.
Kočí (okres Chrudim)
Kočí je obec v Česku v okrese Chrudim v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 588 obyvateľov, z toho 306 mužov a 282 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,8 roka (muži 39,9 roka, ženy 39,8 roka).
Mraznica (národná prírodná rezervácia)
Mraznica je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP
4197 1982 TA
4197 1982 TA je planétka s priemerom 17 km, ktorú objavil E. F. Helin, E. M. Shoemaker 11. októbra 1982.
Mraznica (národná prírodná rezervácia)
Nachádza sa v katastrálnom území obce Batizovce, Vysoké Tatry v okrese Poprad v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1991 na rozlohe. Ochranné pásmo nebolo určené.
Vimarcé
Vimarcé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ajaccio-4
Ajaccio-4 je francúzsky kantón v obvode Ajaccio v departemente Corse-du-Sud v regiónu Korzika. Tvorí ho mestská časť mesta Ajaccio.
Powiat ostrowski (Veľkopoľské vojvodstvo)
Powiat ostrowski je powiat v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Žije tu 161 519 obyvateľov (k 30. 6. 2016) a sídlom je mesto Ostrów Wielkopolski.
Zloženie powiatu:
Cookove ostrovy na Letných olympijských hrách 2012
30px Jachting
Cook ostrovy kvalifikovali 1 loď pre každú z týchto disciplín.
M = Medailová jazda
Ajaccio-5
Ajaccio-5 je francúzsky kantón v obvode Ajaccio v departemente Corse-du-Sud v regiónu Korzika. Tvorí ho mestská časť mesta Ajaccio.
Matt Pettinger
Matt Pettinger (* 22. október 1980, Edmonton, Alberta, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník. Meria 185 cm a váži 95 kg (2006).
Reprezentácia
Tréner Marc Habscheid ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 27.
La Ciotat
La Ciotat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 33812 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kruh v obilí
thumb|Kruhy v obilí Kruhy v obilí (najmä zložitejšie sa nazývajú aj piktogramy, agroglyfy alebo agrosymboly) sú veľké geometrické vzory vytvorené stlačením obilia alebo inej plodiny smerom k zemi na poľnohospodársky obrábaných poliach. Najčastejšie sa vyskytujú v južnom Anglicku. Mnohé z nich sa neskôr ukázali byť dielom ľudí, u ostatných sa medzi ľuďmi, ktorí sa kruhmi zaoberajú, najčastejšie vyskytuje názor, že ide o správy inteligentných mimozemšťanov.
Kruhy v obilí nie sú vždy kruhového tvaru, často obsahujú aj trojuholníky, štvoruholníky či rovné čiary. Na Slovensku sa vyskytujú zriedkavo.
Charakteristika
Kruhy sa vyskytujú od mája do augusta vždy na inom poli a v inej podobe. Objavujú sa na poliach s pšenicou, jačmeňom, ražou, repkou, ovsom alebo vysokou trávou. V roku 1995 ich už bolo celkovo známych asi 2500 (z toho asi 850 len z Anglicka z roku 1990). Vznikajú v noci. Priemer obrazcov je od 50 centimetrov do 45 metrov, veľké formácie sú však niekoľkonásobne dlhšie. Steblá sú väčšinou špirálovito položené. Najčastejšie sa vyskytujú v južnom Anglicku, ale našli sa aj v Austrálii, Írsku, Švédsku, Holandsku, Belgicku, Francúzsku, Taliansku, Španielsku, Švajčiarsku, Maďarsku, Rumunsku, Bulharsku, bývalom ZSSR, na Novom Zélande, v Botswane, Japonsku, Afganistane, Turecku, Egypte, Brazílii, Portoriku, Mexiku, Kanade, USA, Nemecku, Česku a inde. Podľa niektorých odhadov jeden kruh vznikne niekde na svete raz za týždeň.
Rôzne vysvetlenia
Navrhované príčiny vzniku kruhov:
Dejiny
Podľa niektorých bádateľov pochádza najstarší doložený kruh v obilí už z roku 1678. Je zaznamenaný v spise The Mowing Devil (Kosiaci diabol). V spise sa hovorí, že istý sedliak raz zahrešil o svojom poli, ktoré mu istý roľník nechcel pokosiť, "Nech ho teda poseká ďas" a v tú istú noc žiarilo ovsené pole, ako keby horelo plameňom, a ráno bolo pole pokosené tak čisto, ako by to žiaden smrteľník nedokázal. Pripojený obrázok v texte zobrazuje čerta, ako kosí obilie do kruhu v poli. Text však hovorí o pokosení (síce po kruhoch ale) celého poľa a teda nielen jeho časti, takže nejde vlastne vôbec o kruh, a okrem toho text hovorí o kosení, nie o stláčaní stebiel.
V roku 1880 John Rand Capron uverejnil vo vedeckom časopise Nature článok opisujúci zhluk kruhov v obilí v Anglicku. Z roku 1932 pochádza prvá fotka kruhu v obilí; zhotovil ju a príslušný zhluk kruhov v obilí opísal archeológ Eliot Cecil Curwen v článku v archeologickom časopise Sussex Notes and Queries v článku Crop-marks on Stoughton Down. V roku 1963 slávny britský astronóm Patrick Moore napísal list časopisu New Scientist o okrúhlom 8 stôp širokom kráteri v poli zemiakov v Anglicku z leta toho istého roku a v blízkosti nájdenej krave so spálenou srsťou, ktorý si všimli aj vtedajšie tlačené médiá. Moore si pri príležitosti opisu tohto krátera všimol na okolitých poliach prítomnosť toho, čo by sme dnes nazvali typické kruhy v obilí, hoci v tom čase ešte nebudili - ako uvádza - väčší záujem. Z krátera existujú fotky, z priľahlých kruhov v obilí nie. Viacero bádateľov hľadalo kruhy v obilí aj na leteckých fotkách Anglicka zo 40. až 60. rokov, ale žiadne nenašli. Z hľadiska otázky, kedy kruhy prvýkrát vznikli je úplne extrémny (dôkazmi nepodložený) názor oxfordského meteorológa dr. Georga Teburyho Meadena, ktorý tvrdí, že kruhy slúžili ako vzor pravekým kamenným kruhom v Avesbury a Stonehenge.
Ďalším doloženým kruhom v "obilí" (nešlo o obilie) bol kruh vytvorený v močiarnej tráve, ktorý pozoroval majiteľ banánovej plantáže pri sídle menom Tully v austrálskom Queenslande v roku 1966, ako pozostatok na tom mieste v močiari, z ktorého vraj videl chvíľu predtým odletieť osem metrov široký lietajúci tanier. Kruh skúmalo aj austrálske vojenské letectvo a došlo k záveru, že kruh vznikol nejakým lokálnym meteorologickým javom, čo však miestni meteorológovia odmietli. Ďalší kruh nasledoval v roku 1971 v Austrálii a v roku 1972 v Anglicku.
Od druhej polovice 70. rokov sa kruhy vyskytovali pravidelne najmä (ale nielen) v južnom Anglicku. Obrazce sa stávali postupne zložitejšími (už to neboli len kruhy), pričom niektoré zobrazovali zložité matematické rovnice, napr. fraktály. V roku 1991 dvaja britskí dôchodcovia (Doug Bower a Dave Chorley) v bulvárnom (už zaniknutom) britskom denníku Today uviedli, že sú autormi asi 200 kruhov od roku 1978, a že ich inšpiroval vyššie uvedený prípad z roku 1966 v Austrálii. Ukázali aj spôsob, akým robili jeden kruh. V roku 1992 sa odohrala aféra prezývaná niekedy Circlegate: Ufológ Armen Victorian nahral rozhovor, ktorý viedol pod falošným menom s Jimom Schnabelom - Američanom, ktorý v tom čase písal početné články v rôznych novinách a časopisoch tvrdiace, že kruhy v obilí sú podvod - pričom Schnabelovi tvrdil, že má záujem zúčastniť sa jeho kampane proti kruhom. V tomto rozhovore Schnabel povedal, že sa zúčastňuje na organizovanej kampani s cieľom zabezpečiť, aby sa fenomén kruhov v obilí dostal preč z médií. Do akcie je vraj zapojených viacero tajných služieb, zo štátov najmä Spojené kráľovstvo, USA, Nemecko a Vatikán. Vraj ide o niečo ako "spirituálnu vojnu" a diskreditáciou fenoménu sa viaceré organizácie snažia zabrániť, aby sa zabránilo "zmenám v chápaní sveta k horšiemu", ktorú vnímanie týchto kruhov ľuďmi vraj spôsobuje. Po zverejnení obsahu rozhovoru Schnabel tvrdil, že išlo z jeho strany o žart.
Fyzikálne skúmania kruhov
Nukleárny fyzik Marshall Dudley v roku 1991 skúmal vzorky pôdy z piatich rôznych kruhov v obilí (aj tu zároveň z kontrolných vzoriek mimo kruhov). Všetky vzorky z kruhov okrem jednej vykazovali úplne abnormálne hodnoty úrovne častíc alfa a častíc beta. O rok neskôr vo vzorkách našiel 11 rádioaktívnych izotopov s krátkou životnosťou, ktoré neboli v kontrolných vzorkách a ktoré sa nevyskytujú v prírode. Odborníci na mikrovlny označili tieto výsledky za typické následky pôsobenia mikrovĺn.
Holandský geofyzik Kobus Nieuwmeijer v rokoch 1990 a 1991 skúmal v niektorých kruhoch pomocou fluxmetra magnetizmus (použil osový magnetometer Bartington MAGO 3MC) a vo viacerých zistil silné magnetické anomálie koncentrované na území kruhu.
Callas (kantón)
Callas je francúzsky kantón v obvode Draguignan v departemente Var v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur. Tvorí ho 6 obcí.
Kruh v obilí
Fyzikálne skúmania kruhov
V roku 1991 americký biofyzik dr. W. C. Levengood (špecialista na analýzu bioelektronickej energetiky rastlín a semien, profesor na Michigan State University, autor článkov v časopisoch Science, Nature atď.) analyzoval obilie z polí, na ktorých vznikli kruhy, a to jednak priamo z kruhu a jednak z časti poľa mimo kruhu. K jednej vzorke uvádza: "Všetky klasy pochádzajúce z vnútra kruhu boli prázdne bez semien...90 % klasov bolo v stave, ktorý sa nazýva polyembryónia. To je neobvyklá genetická úchylka, ktorá sa vyznačuje vytvorením niekoľkých embryí v jednom klase. Keďže sa však nevytvára živné tkanivo, nejde o semená..[Pravdepodobnosť, že] odtrhnete na normálnom poli...pšeničný klas a zistíte, že je úplne prázdny...[je podľa expertov na pestovanie pšenice] taká, ako keď vyhrajete v Lotte trikrát za sebou..." K vzorkám z iných kruhov (vždy porovnávaným s kontrolnými vzorkami) našiel Levengood v závislosti od lokality od 20 % do 40 % abnormálnych semien v porovnaní s 0 % v kontrolných vzorkách. Podľa názoru dr. Levegooda tieto zmeny spôsobilo ionizačné žiarenie, ktoré môže pochádza zo žiarenia gama alebo elektrónových či protónových lúčov. Ďalej pozoroval (aj pre bežného laika pod mikroskopom jasne viditeľné) zväčšenie otvorov v bunkovej stene na kolienkach obilia z kruhov, čo je jav svedčiaci o prudkom a veľmi intenzívnom zahriatí skúmaného obilia. Biochemička D. DiPintová z oxfordského laboratória Delawart to potvrdila zistením, že v obilí z kruhov oproti kontrolnej vzorke je o 50 % znížený obsah výživných látok (nitrátov, fosfátov a síry), čo môže byť spôsobené vysokým žiarom. V roku 1993 Levengood zistil, že semená rastlín z kruhov majú zmenenú štruktúru povrchu, čo možno merať tak, že je na povrchu zmenená rýchlosť prúdenia iónov. V roku 1994 Levengood publikoval výsledky svojich zistení v dánskom vedeckom časopise Physiologia Plantarum (vol. 92, 1994), kde uvádza po zhodnotení 86 vzoriek, že došlo k pôsobeniu zvláštnych síl, "tieto komponenty svedčia o pôsobení rýchleho pohybu vzduchu, ionizácie, elektrických polí a krátkodobých vysokých teplôt v spojení s oxidačnou atmosférou". Príčinou týchto javov môže byť podľa neho buď mikrovlnné žiarenie "vírenia iónovej plazmy" alebo sú tieto javy vyvolávané umelo. Autor dodáva, že skúmal aj vzorky z kruhov vytvorených ľuďmi a tie žiadne zo zistených zmien neobsahovali.
Vzhľadom na vyššie uvedené a ďalšie zistenia ľudia, ktorí sa javu kruhov venujú, ako rozdiely medzi "pravými" kruhmi a "nepravými" kruhmi vytvorenými ľuďmi uvádzajú napríklad:
Weiterswiller
Weiterswiller je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Matúš Kostúr
Matúš Kostúr (* 28. marec 1980, Banská Bystrica) je slovenský hokejový brankár.
Kariéra
Draftoval ho v roku 2000 tím New Jersey Devils v 5. kole ako 164. v poradí.
V slovenskom drese odchytal 2 zápasy. V súčasnosti chytá za HK Poprad.
Majstrovstvá Ázie vo volejbale žien 2003
Majstrovstvá Ázie vo volejbale žien 2003 boli v poradí 12. Majstrovstvá Ázie vo volejbale žien, ktoré organizuje Ázijská volejbalová konfederácia (AVC). Konali sa v dňoch od 20.27. septembra 2003 v Hočiminovom Meste, vo Vietname, za účasti 10 tímov. Svoj desiaty titul (deviaty v rade) získala 🇨🇳, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad 🇯🇵.
Majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Svetový pohár 2003 a tiež svetový kvalifikačný turnaj o postup na LOH 2004, ktoré sa oba uskutočnili v Japonsku. Na Svetový pohár sa kvalifikovali 2 a na olympijskú kvalifikáciu 3 najlepšie družstvá.
Kostelec u Heřmanova Městce
Kostelec u Heřmanova Městce je obec v Česku v okrese Chrudim v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 324 obyvateľov, z toho 158 mužov a 166 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,0 roka (muži 36,5 roka, ženy 39,5 roka).
Jean Baptiste Joseph Delambre
Jean Baptiste Joseph Delambre (* 19. september 1749, Amiens, Francúzsko – † 19. august 1822, Paríž) bol francúzsky astronóm, matematik a geodet. Zúčastnil sa meraní meridiána pre definíciu metra. Napísal šesťzväzkovú Históriu astronómie.
Uttner
Ján Uttner (* pred 1754; Slovensko) bol sochár, kamenár.
Priekopníci
Priekopníci (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) je román amerického spisovateľa Jamesa Fenomora Coopera a dejovo štvrtý diel pentalógie o Koženej pančuche, ktorý bol však napísaný ako prvý už v roku 1823. Príbeh o bielom zálesákovi a lovcovi Natty Bumppovi (nazývanom tiež Lovec jeleňov, Kožená pančucha či Dlhá karabína) a jeho indiánskom priateľovi, náčelníkovi kmeňa Mohykánov Čingačgúkovi (tiež Veľký had, Indián John alebo Mohykán) sa však stal nečakane slávnym, i keď ho napísal mladý, neznámy a neskúsený spisovateľ, a tak časom vznikali ďalšie romány o príbehoch týchto dvoch priateľov, až vznikla celá pentalógia.
Dej
Natty Bumppo i Čingačgúk prežili život bohatý na nebezpečenstvá, hrdinstvá, lásku, smútok i priateľstvá uprostred panenskej prírody, lesov plných zveriny a rozľahlých, takemr neobývaných lesoch. V tomto románe sa ich život pomaly prehupol do staroby. Lesy sa menia na osady, rieky na dopravné cesty plné nových osadníkov, a kam sa obzrú, tam ich doháňa civilizácia. Píše sa koniec 18. storočia, kedy sa Amerika stáva zaslúbenou zemou a útočiskom pre tisíce nových osadníkov – utečencov pred francúzskou buržoáznou revolúciou, i pre utečencov z Anglicka. Je to svet, ktorému Natty ani Čingačgúk nerozumejú a nevedia sa s ním zmieriť.
V románe sa stretávame s novými postavami "nového" sveta – sudcom Templom a ejho dcérou Bess, ale tiež s mladým lovcom Oliverom Edwardsom. Bess súcití so starým zálesákom, no ako predstaviteľka a členka tohto "nového" sveta a spoločnosti mu nedokáže pomôcť bez toho, aby sa vzdala sveta, v ktorom žije. Do života jej komunity zasiahne mladý lovec Oliver Edwards, ktorý je zvláštnym putom spojený s Nattym Bumppom i jeho priateľom Čingačgúkom. James Fenimore Cooper v tomto románe veľmi plasticky vykresľuje osobnosti a životy každej postavy, ktorá sa objaví v príbehu. Veľmi realisticky tiež opisuje dobu, ktoru sa zmenil celý svet Nattyho Bumppa. Tento nový, nepochopiteľný svet ho napokon donúti po smrti indiánskeho náčelníka Čingačgúka odísť ďalej na západ, kam sa ešte rýchle kroky civilizácie a nových poriadkov nedostali.
Analýza
Naturalistické idey: Aj keď dielo nie je klasifikované ako naturalistický román, Cooper líči veľa myšlienok založených na naturalizme v Pionieroch. Používa jazyk, dialógy a opis, ktoré mu pomáhajú sprostredkovať tento pohyb v rámci tohto diela.
Krajina: V Pionieroch, Cooper tematicky diskutuje o zložitosti krajiny v rámci novej americkej hranice. Boj medzi prírodou a civilizáciou je konštantný a konkurenčná sila v mysliach postáv a vo všeobecných okolí. Cooper hodnotí svoju krajinu ako tú, ktorá bude zriadená civilizáciou, ktorá nebude môcť uniknúť vlastným činom a arogancii.
Postavy: Cooper rozširuje konflikt medzi prírodou a civilizáciou v jeho charakteroch. Presnejšie, Cooper píše ovela viac detailne a podrobne dialógy pre postavu “Nattyho Bumpa”, ako pre ostatné postavy v diele. Počas týchto konverzácii, Natty poukazuje na dôležitosť rešpektovania krajiny a chamtivosti a sebeckosti ľudstva. “Civilné spoločenské” postavy su vačšinou charaktery v pozadí Nattiho hrdinskej postavy s naturalistickými prvkami. Javí sa ako protiklad k plytvaniu, demonštrovanemu osadníkmi, v ktorých je usadené. Toto napomáha udrzat Copperovu hlavnu temu divočiny verzus ustálenu spoločnost. Zakial čo osadníci vidia a chápu divočinu ako skrotenú ich prítomnostou, Natty ma víziu civilizovaného života a spolužitia s prírodou. Chce vlastne poukázať na jedinečnú úlohu, ktorú táto neprebádaná a nespútaná divočina prispieva k zložitosti Ameriky.
Opis: Striedajúc dialogy, Cooper píše vaščinu faktov len v deskriptivnom štýle, aby zobrazil povodnú divočinu, ktorú chce zobrazit čitatelovi. V opise krajiny uvádza príklad mieru a Narutalistickeho zmyslu divočiny. Keď dialog začína, ukazuje nám, ako narušenie civilizácie dopadá na prirodzenú hojnost nespútanej prírody. Copperov kontrast rozdávania, prírody a pokojnej divočiny verzus arogantosť a chamtivosť spoločnosti.
United Buddy Bears
thumb|Buddy Bear na Ibero Amerikanisches Institut v [[Berlíne]]
United Buddy Bears (v prekl. Medvedíci Buddy) sú medzinárodným umeleckým projektom, v ktorom sú vystavované dva metre vysoké sochy zo sklolaminátu. Pôvodný model vytvoril renomovaný rakúsky sochár Roman Strobl. Veľké sochy boli zhotovené vo firme Novoplast v Seredi na Slovensku pre firmu Buddy Bär Berlin GmbH, ktorá vlastní univerzálne užívateľské práva na všetky figúrky medvedíkov Buddy. Celosvetovej výstavy sa doteraz zúčastnilo vyše 280 umelcov z viac ako 150 krajín.
Posolstvo United Buddy Bears
Medzičasom bola celosvetovo známa výstava v roku 2003 po druhýkrát sprístupnená v Berlíne. Otvorenie začal herec a splnomocnenec UNICEF Sir Peter Ustinov.
Od roku 2004 bol projekt, ktorý spája národy vystavený okrem iného v Hong-Kongu, Istanbule, Tokiu, Soul, Sydney, Viedni, Káhire, Jeruzaleme, Varšave, Pchjongjange, Buenos Aires, Montevideo, Astana, Helsinki, Sofia, Berlín, Kuala Lumpur, New Delhi, Petrohrad, Paríž, Rio de Janeiro, Havana , Santiago (Čile), George Town (Malajzia) , Riga, Guatemala a Tierpark Berlin. Výstavy sú všeobecne bezplatné, aby ich mohli navštíviť aj celé triedy zo škôl.
thumb|220px|right|Impresie z výstavy v [[Berlíne 2006]] Záštitu nad výstavami preberajú spravidla starostovia miest, spoločne s prezidentmi danej krajiny alebo reprezentantmi UNICEF: Takto boli otvorenia začaté napríklad nemeckým prezidentom Horstom Köhlerom, japonským premiérom Junichirom Koizumim, austrálskym premiérom Johnom Howardom, prvou Lady Egypta Suzanne Mubarakovou, ambasádorom UNICEF Petrom Ustinovom, Jackie Chanom a Miou Farrow.
Medvedíci Buddy stoja pokojne „ruka v ruke“ a propagujú toleranciu a porozumenie medzi národmi, kultúrami a náboženstvami. Kruh medvedíkov United Buddy sa mení pri každej výstave, v každej krajine. Zmena sa netýka len miestnych podmienok, ale aj rozličného poradia, v ktorom sú podľa želania danej hosťovskej krajiny sochy vystavené. To robí ich umiestnenie a zostavenie politicky zaujímavým:
Umenie a kultúra
thumb|220px|left|Impresie z výstavy v [[Paríže 2012]] thumb|220px|right|Impresie z výstavy v [[Jeruzaleme 2007]] thumb|220px|right|Impresie z výstavy v [[Buenos Aires 2009]] thumb|220px|United Buddy Bears - Rio de Janeiro, [[Copacabana 2014]] thumb|220px|United Buddy Bears - Havana 2015 Každého medvedíka Buddyho vytvoril umelec osobitne pre svoju vlasť. Vo veselom spolužití sa spájajú rôzne štýly medzinárodných umelcov k spoločnému umeleckému dielu, ktoré roznáša radosť zo života. Vďaka rôznorodému stvárneniu medvedíkov Buddy, typických pre jednotlivé krajiny, zažije návštevník cestu okolo zeme.
Umelcom sa podarilo nasmerovať pohľady na medvedíkov vďaka rôznym technikám. Návštevník výstavy sa zoznámi aj s malými štátmi, ktoré často neležia v centre pozornosti verejnosti.
Pomoc pre deti v núdzi
Aktivity medvedíkov Buddy a pomoc deťom trpiacich núdzou sa stali neoddeliteľnými časťami jedného projektu. Vďaka príspevkom a dražbám medvedíkov Buddy sa zozbieralo doteraz viac ako 2,4 miliónov eur (stav k júla 2018) v prospech UNICEF a miestnych organizácií pre pomoc deťom. Často sú vytvorené "United Buddy Bears", ktoré nahradzujú staršie unikáty jednej krajiny. Takto sa niektoré krajiny reprezentujú tretím, či štvrtým medvedíkom. Predošlé medvede danej krajiny sa vydražia.
Aj prvý medvedík Slovenska, vymaľovaný umelcom Martinom Sedlákom z Bratislavy, bol takto vydražený v prospech UNICEF. Druhého United Buddy Bear Slovenska vytvoril slovenský umelec Ľubomír Vavro.
Jackie Chan a Peter Ustinov
Jackie Chan strávil v roku 2003 zopár týždňov v Berlíne – v rámci natáčania filmu "Za 80 dní okolo sveta". Práve vtedy sa zaľúbil do Berlínskych medveďov. Zaangažoval sa za to, aby výstava kruhu United Buddy Bears, ktorá propaguje mierový svet, zavítala v roku 2004 do Hong – Kongu a mohla byť prezentovaná vo Viktóriinom parku.
Pri otvorení výstavy mohol Jackie Chan venovať UNICEF a ďalším dvom organizáciám pre pomoc deťom šeky vo výške celkovo 4,14 milióna HK Dolárov.
Peter Ustinov: Počas misie UNICEF navštívil Ustinov prvú výstavu United Buddy Bears v Berlíne v roku 2002. O rok neskôr otvoril ako patrón druhú výstavu, takisto v Berlíne, ktorá sa potom vydala na cestu po svete a doteraz už mala zastávky na všetkých kontinentoch.
Songs of Love and Hate
Songs of Love and Hate je tretí štúdiový album kanadského pesničkára Leonarda Cohena, vydaný v marci 1971 vo vydavateľstve Columbia Records. Nahraný bol od 22. do 26. septembra 1970 v Columbia Studios v Nashville. Pieseň „Sing Another Song, Boys“ bola nahraná pri koncerte na festivale Isle of Wight Festival 30. augusta 1970. V rebríčku Billboard 200 sa album umiestnil najlepšie na 145. priečke.
Zoznam skladieb
Autorom všetkých skladieb je Leonard Cohen.
Powiat ostrzeszowski
Powiat ostrzeszowski je powiat v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Žije tu 55 404 obyvateľov (k 30. 6. 2016) a sídlom je mesto Ostrzeszów.
Zloženie powiatu:
Gemerské Teplice
Polohopis
Obec leží v severnej časti Slovenského krasu.
Dejiny
Gemerské Teplice vznikli v roku 1964 zlúčením Gemerského Milhosťa a Jelšavskej Teplice. Prvá písomná zmienka o Gemerskom Milhosti (ako o osade Polgla) je z roku 1258 a uvádzala sa ako súčasť chotára Šivetíc. Ako obec sa uvádza v roku 1383. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a hrnčiarstvom. Prvá písomná zmienka o Jelšavskej Teplici pochádza z roku 1243. Listinne je doložená v roku 1258 ako vlastníctvo Petra, Eliášovho syna z rodu Kačičov.
Ajaccio-6
Ajaccio-6 je francúzsky kantón v obvode Ajaccio v departemente Corse-du-Sud v regiónu Korzika. Tvorí ho mestská časť mesta Ajaccio.
4198 Panthera
4198 Panthera je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil N. G. Thomas 11. februára 1983.
Voutré
Voutré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juraj Ursíny
Juraj Ursíny (* 5. november 1904, Banská Bystrica-Radvaň – † 7. jún 1981, Malacky) bol veterinárny lekár, výskumný pracovník.
Životopis
Ľudovú školu navštevoval v Banskej Bystrici-Radvani, 1917-1925 na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1925-1930 na vysokej škole veterinárnej v Brne, 1931 MVDr. Významný odborník št. veterinárnej služby na Slovensku, zakladateľ a budovateľ viacerých odborných veterinárnych pracovísk, autor zlepšovacích návrhov. Počas SNP náčelník veterinárnej služby 1. čs. armády na Slovensku, súčasne náčelník poľnej nemocnice v Banskej Bystrici-Podlaviciach (1944). Po ústupe Povstania do hôr bojoval s partizánskymi skupinami v kremnických horách až do oslobodenia Banskej Bystrice, potom ako prvý posádkový veterinár organizoval veterinárnu službu v Banskej Bystrici (po oslobodení). Spolupracovník na výskume a výrobe vakcíny proti nákazlivej obrne a tzv. adsorbátovej vakcíny proti červienke ošípaných. Venoval sa aj problematike hynutia mláďat a neskôr skúmal besnotu líšiek a jej prenos na hospod. zvieratá. Autor publikácie o nákazlivej obrne ošípaných, spoluautor publikácií o besnote, brucelóze a i., publikoval veterinárnu problematiku v odborných časopisoch. Prekladal z nem.,ruš.,maď. a poľ..
Mužská štvorhra na South African Open 1988
Mužská štvohra na South African Open 1988 sa hrala ako súčasť South African Open 1988 od 14. do 21. novembra 1988. Titul získali Američania Kevin Curren a David Pate, ktorí vo finále porazili juhoafricko-americký pár Gary Muller, Tim Wilkison 7-6 6-4. Pre Currena to bol 23. a pre Patea siedmy titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Pozdišovská keramika
Dejiny
Prvá písomná zmienka o hrnčiaroch z okolia Pozdišoviec (z panstva Pozdišovce) sa datuje na 11. október 1416. Zo začiatku sa vyrábal úžitkový riad. Postupne keramikári začali tvoriť dekoratívnu keramiku, ktorá čerpala vzory z miestnej tradície ornamentu, ale aj z ornamentinky okolitých výrobní (najmä Sárospatak). V histórii tejto keramiky sa vytvárali tri druhy keramického riadu definované podľa úpravy povrchu: Najstaršia zachovaná pozdišovská keramika je zo 17. storočia. Na pozdišovských výrobkoch je od r. 1947 charakteristický figurálny vzor na tmavom až čiernom burelovom pozadí. Výrobný keramický závod, používajúci nové technológie, fungoval pod názvom Kermex s r.o. do r. 2006. Vyrábala sa úžitková aj ozdobná keramika. Zo začiatku tu boli dielne zaoberajúce sa výrobou úžitkového riadu. Postupne začali vyrábať dekoratívnu keramiku s využitím ornamentálneho dekoru v ľudovom štýle. Úžitková strojovo vyrábaná keramika sa tu stala hlavnou časťou produkcie.
V Pozdišovciach je len jediná súkromná dielňa majstra keramikára, v ktorej sa tvorí výhradne ručne vyrábaná majolika. Je to dielňa majstra Jána Parikrupu-Šipara (nar. 1942). V jeho rode je tradícia keramikárstva stará 300 rokov.
Pozdišovská keramika a pozdišovská majolika sú výrobky s ochrannou známkou. Originálne ručné keramikárske výrobky z Pozdišoviec sa predávajú len pod touto ochrannou známkou.
Externé zdroje
Majstri hliny: Pozdišovské keramické dielne - Google kniha
Pálenica (prírodná rezervácia)
Pálenica je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody TANAP.
Gough Whitlam
Edward Gough Whitlam (* 11. júl 1916, Melbourne, Austrália – † 21. október 2014, Sydney, Austrália) bol 21. predseda vlády Austrálie. Bol jediným premiérom v histórii Austrálie, ktorého kabinet rozpustil generálny guvernér.
Životopis
Narodil sa v Melbourne a strednú školu navštevoval tamtiež a v Canberre. Vyštudoval právo na University of Sydney. Počas druhej svetovej vojny slúžil v austrálskych leteckých silách ako navigátor. V roku 1942 sa oženil s Margaret Doveyovou, s ktorou mal štyri deti.
Pálenica (prírodná rezervácia)
Predmetom ochrany je: ''prírodná rezervácia je najmä floristicky významná. Dolomitový podklad podmienil pestrosť druhov i fytocenóz. Jedinečná je asociácia Seslerio-pinetum, ktorá tu má v celých Tatrách, a možno i v Západných Karpatoch, jedinú lokalitu. Dealpínske, vápnomilné, xerotermné i chránené druhy.''
Gough Whitlam
Životopis
Od roku 1945 bol členom Labouristickej strany, do parlamentu bol zvolený v doplňovacích voľbách v roku 1952. Whitlam bol jedným z najlepších rečníkov parlamentu. Od roku 1949 bol však 17 rokov pri moci Sir Robert Menzies a labouristom sa dlho nepodarilo nájsť recept na preklonenie voličov na svoju stranu. Menzies odstúpil z postu predsedu liberálnej vlády v januári 1966 a bol nahradený ďalším liberálom, Haroldom Holtom. Ten vyhral i ďalšie voľby a po nich, v roku 1967 sa konečne stal Whitlam predsedom Labouristickej strany.
V decembri 1967 Harolt Holt záhadne zmizol, keď sa kúpal v mori (jeho tela sa nikdy nenašlo) a liberáli sa borili s problémom, kto ho nahradí. Lídrom mal byť najprv John Gorton, no neskôr sa ním stal William McMahon. Whitlam bol charizmatickým politikom a dokázal situáciu v liberálnej strane a na svetovej politickej scéne využiť vo svoj prospech. Presadzoval zrušenie povinnej vojenskej služby, stiahnutie Austrálie z vojny vo Vietname a uznanie Čínskej ľudovej republiky.
V roku 1972 Whitlam priviedol labouristov k prvému víťazstvu vo voľbách od roku 1946. Napriek tomu, že labouristi získali pohodlnú väčšinu v dolnej komore parlamentu, museli zakaždým pretlačiť svoje zmeny cez senát, v ktorom boli v menšine.
Westhoffen
Westhoffen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Gough Whitlam
Životopis
Za menej ako tri roky Whitlam uskutočnil nasledovné:
Westhoffen
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gough Whitlam
Životopis
Napriek nepriateľsky naladenému senátu Whitlam pretlačil spomenuté zmeny a v roku 1974 vyhral ďalšie voľby, no zase bez podpory senátu. V senáte existovala krehká rovnováha, keď opozícia i vláda mali rovnaký počet poslancov a dvaja boli nezávislí. Jeden z nich sa neskôr pridal k liberálom a druhý si zachoval nezávislosť. Liberálni poslanci vedení Malcolmom Fraserom sa snažili blokovať prijatie štátneho rozpočtu a zastaviť prísun peňazí labouristickej vláde. Keď však jeden z labouristických poslancov 30. júna 1975 zomrel, bol - napriek zvyklostiam - nahradený poslancom, ktorý nemal dôveru labouristov, čím sa rovnováha porušila a labouristom sa zastavil prísun peňazí.
Westhoffen
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Gough Whitlam
Životopis
Patová situácia trvala do 11. novembra 1975, keď generálny guvernér sir John Kerr odobral Whitlamovi poverenie predsedu vlády, čím rozpustil jeho kabinet. Dočasne poveril premiérskym postom práve Frasera, ktorý vyhlásil voľby do oboch komôr parlamentu, v ktorých vyhrali liberáli. K tomu prispelo i niekoľko škandálov Whitlamovej vlády a klesajúca austrálska ekonomika (i pod vplyvom práve prebiehajúcej ropnej krízy).
Whitlam ostal poslancom do roku 1978. Neskôr bol veľvyslancom Austrálie pri UNESCO a prednášal. Napísal niekoľko dielov pamätí a v referende v roku 1999 sa angažoval (spolu so svojim dávnym súperom, Malcolmom Fraserom) za vyhlásenie Austrálie republikou.
Westhoffen
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štefan Uvarov Skitalec
Štefan Uvarov Skitalec (* 1848, Rusko - † 24. január 1936, Banská Bystrica) bol ruský maliar.
Komárňanská župa (Uhorsko)
Komárňanská župa resp. Komárňanská stolica resp. Komárňanský komitát (iný názov: Komárno;, , ) bola župa resp. stolica resp. komitát v Uhorsku, počas druhej svetovej vojny župa v Maďarsku a po druhej svetovej vojne v inom rozsahu v Maďarsku. náhľad|Komárňanská župa na južnom Slovensku
Uhorský komitát/župa/stolica
Komárňanská župa susedila s Belehradskou, Bratislavskou, Nitrianskou, Ostrihomskou, Rábskou, Tekovskou a Vesprémskou župou.
Župou pretekali rieky Dunaj, Váh a Nitra. Rozloha župy v roku 1910 bola 2 843 km².
Centrum
Administratívnym centrom komitátu bol Komárňanský hrad, neskôr sa centrom stolice stalo Komárno.
Rody vládnucich županov
Do polovice 18. storočia úrad hlavného župana zastávali členovia rôznych šľachtických rodov, od polovice 18. storočia tento post dedične zastávali členovia rodu Nádašdy.
Dejiny
Komárňanský komitát je jeden z najstarších v Uhorsku, vznikol pravdepodobne na konci 10. alebo na prelome 10. a 11. storočia. Komitát sa vytvoril okolo Komárňanského hradu po oboch stranách Dunaja. Do konca 13. storočia sa zmenil na zemiansku (šľachtickú) stolicu.
Počas tureckých výbojov (1526 porážka pri Mohači, 1541 pád Budína) bolo územie Komárňanskej stolice trvalo ohrozované Osmanmi. Tí roku 1543 dobyli hrad Tata, roku 1549 drancovali okolie Komárna, ktoré sa roku 1551 neúspešne pokúsili dobyť. Komárno však nikdy nedobili, hrad Tata bol od roku 1566 až do pätnásťročnej vojny v uhorských rukách. Komárno sa stalo centrom protitureckej obrany. Na rozdiel od susednej Ostrihomskej stolice sa Komárňanská stolica nestala trvalejšou súčasťou tureckých dŕžav, dokonca ani časť na juh od Dunaja. Trvalejší vplyv Turci získali len v obciach na východ od Váhu, z ktorých niektoré boli súčasťou Ostrihomského sandžaku. Hrad Tata Turci dobyli v rokoch 1594, 1597 a 1602 no cisársko-uhorské vojská ho vždy oslobodili. Turci prestali ohrozovať stolicu až po ich vypudení z Nových Zámkov (1685) a Budína (1686).
V rokoch 1786 – 1790 bola Komárňanská stolica spojená s Ostrihomskou do Komárňansko-ostrihomskej stolice.
Komárňanská stolica bola rozdelená do štyroch slúžnovských okresov :
Prvé dva boli na sever od Dunaja, ďalšie dva na juh. Komárno ako jediné v stolici malo štatút slobodného kráľovského mesta. V roku 1785 bolo tretím najväčším mestom na Slovensku (po Bratislave a Banskej Štiavnici), žilo v ňom 11 970 obyvateľov.
Národnosti
V Komárňanskej župe prevažovalo v novoveku maďarské obyvateľstvo, Slováci súvislejšie obývali len okolie Žitavy po Hurbanovo a Dulovce (vrátane) a tvorili niekoľko jazykových ostrovov v severnej a južnej časti župy. Nemci obývali súvislé územie v pohorí Vértes v južnej, zadunajskej časti župy. Nárast počtu obyvateľov mesta Komárno medzi rokmi 1880 a 1900 súvisel aj s tým, že k mestu Komárno bolo roku 1896 pripojené aj jeho pravobrežné predmestie Új-Szőny.
Podľa sčítania obyvateľov v Uhorsku v rokoch 1880, 1900 a 1910 bolo národnostné zloženie Komárňanskej stolice nasledovné:
Okresy
V roku 1910 sa Komárňanská župa delila na tieto okresy:
Maďarská časť bývalej župy
V roku 1918 (potvrdené Trianonskou zmluvou roku 1920) sa časť stolice na sever od Dunaja stala súčasťou Česko-Slovenska, časť na juh od Dunaja Maďarska. Maďarská časť župy bola spojená s maďarskou časťou Ostrihomskej župy do Komárňansko-ostrihomskej župy (Komárom-Esztergom, 1923).
Počas 2. svetovej vojny bola česko-slovenská časť bývalej Komárňanskej župy obsadená Maďarskom a Komárňanská župa bola obnovená, jej súčasťou sa stala aj väčšina Žitného ostrova. Po vojne boli pôvodné hranice medzi ČSR a Maďarskom obnovené.
Scott Hartnell
Scott Hartnell (* 18. apríl 1982, Regina, Saskatchewan, Kanada) je bývalý kanadský hokejový útočník. Meria 188 cm a váži 94 kg (2006).
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu NHL Nashville Predators. Od júna 2007 je hráčom Philadelphie Flyers.
Reprezentácia
Kanadský reprezentačný tréner Marc Habscheid ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 17.
HC Verva Litvínov
HC Verva Litvínov je český hokejový extraligový klub sídliaci v Litvínove. Od roku 1959 je pravidelným účastníkom najvyššej súťaže a po 56. rokoch sa v sezóne 2014/2015 stal prvýkrát majstrom.
Krásné (okres Chrudim)
Krásné je obec v Česku v okrese Chrudim v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 173 obyvateľov, z toho 93 mužov a 80 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,0 roka (muži 40,8 roka, ženy 43,5 roka).
Od roku 1960 stojí na vrchu Krásny televízny vysielač Krásné vysoký 182 metrov. Jeho vrchol dosahuje nadmorskej výšky 796 metrov a je pravdepodobne najvyšším bodom v oblasti Železných hôr.
Ján Ursíny
Ján Ursíny, krycie mená Orban, Klas (* 11. október 1896, Rakša – † 8. január 1972, Rakša) bol slovenský politik, cirkevný hodnostár.
Pseudonym: Ivan Poddriensky
Životopis
Bol evanjelický cirkevný hodnostár – dozorca Turčianskeho seniorátu, spoluzakladateľ a prvý dozorca evanjelického zboru v Prahe V 30. rokoch 20. storočia sa aktívne angažoval v slovenskom agrárnom hnutí, ktoré zastupoval aj ako poslanec v parlamente I. ČSR. Jeden zo spolupracovníkov Milana Hodžu, ktorý sa tiež narodil v Rakši, no v otázkach postavenia slovenského národa ako presvedčený národovec sa s jeho čechoslovakistickým názorom nestotožňoval. Organizátor a jeden z priamych iniciátorov Slovenského národného povstania. Po vypuknutí SNP 29. augusta 1944 ako zástupca SNR spolu s Lacom Novomeským, účastník delegácie v Londýne na rokovania s Edvardom Benešom a následne v Moskve. Dôsledný zástanca princípu rovný s rovným vo veci povojnového života Čechov a Slovákov v Československej republike. Pre tieto otázky sa často dostával do sporu s čechoslovakistickým smerom, a to aj napriek tomu, že tesne pred II. svetovou vojnou bol v otázke rozdelenia ČSR v opozícii voči slovenským ľudákom.
Od apríla 1945 bol predsedom Demokratickej strany. Miesta lídra strany sa však dobrovoľne vzdal už na prvom riadnom zjazde demokratov uskutočnenom počas 7. až 8. júla 1945 v Martine. Po vojne sa stal tiež povereníkom poľnohospodárstva a po voľbách 1946 podpredsedom prvej československej povojnovej vlády. V roku 1947 bol zdiskreditovaný komunistami v tzv. Obuchovej afére, čo viedlo k jeho vynútenej abdikácii (1948) a vo vykonštruovanom procese bol odsúdený na sedem rokov väzenia. V roku bol 1953 prepustený, no do aktívneho politického života sa už nezapojil. Rehabilitovaný bol v roku 1964.
Patril k najvýznamnejším slovenským politikom prvej polovice 20. storočia, mal mimoriadne silný analytický a geopolitický talent, čo mu často umožnilo správne odhadnúť budúci vývoj politickej situácie v strednej Európe.