cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kubický meter
Použitie
V technických (strojníckych) aplikáciách sa používa kubický centimeter namiesto metrov kubických na vyjadrenie objemov pracových priestorov, pretože lepšie zodpovedá veľkosti týchto zariadení.
Genitívna filozofia
Filozofia genitívna je filozofia niečoho čiže filozofická reflexia čiastkovej oblasti skúmanej špeciálnou vedou. Neexistuje nijaká čiastková oblasť ľudského poznania alebo konania, ktorá by nemohla byť témou filozofického uvažovania.
Horní Planá
Horní Planá je mesto v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 194 obyvateľov, z toho 1 097 mužov a 1 097 žien, pričom priemerný vek v meste bol 42,5 roka (muži 41,0 roka, ženy 44,0 roka).
Hádky
Hádky je prírodná pamiatka ev. č. 104, ktorá sa nachádza v okrese Plzeň–juh v katastrálnom území obce Milínov, severne od obce Kornatice. Širšie okolie pamiatky spadá do prírodného parku Konratického potoka. Správa AOPK ČR Plzeň, bola zriadená výnosom ministerstva školstva a kultúry už v roku 1956.
Predmetom ochrany je teplomilná stará dúbrava so vzácnou kvetenou obklopená monokultúrnym lesom tvoreným smrekmi. Z bylín sa tu nachádza prevažne trsť obyčajná a z kveteny potom ohrozené ľalia zlatohlavá, vtáčia prilba dlholistá, medúnka medovkolistá, prilbica žltá, vemenník dvojlistý, ďalej lykovec jedovatý či orlíček obyčajný.
V severnej časti prírodnej pamiatky sa nachádzajú pohrebné mohyly. Na východ od Hádky sa nachádza ďalšia prírodná pamiatka Zvoníčkovna a na západ potom hrad Lopata.
Zópyros z Atén
Zópyros (Zópyros) bol olympijský víťaz v boxe v 4. storočí.
Markos Aurelios Zópyros, syn aténskeho boxera, je podľa epigrafického nálezu publikovaného v roku 1997, posledným známym starovekým olympijským víťazom, ktorého na 291. hrách v roku 385 korunovali olivovým vencom, za víťazstvo dosiahnuté pravdepodobne v dorasteneckom boxe (záznam je poškodený a čítanie gréckeho [andr]ón je rovnako možné ako [paid]ón, t. j. mužov alebo chlapcov). Tento záznam tiež uvádza, že jeho brat Eukarpides bol v roku 381 olympijským víťazom v pankratiu. V roku 394 olympijské hry, trvajúce už 1169 rokov, ako „pohanský sviatok“ zakázal osobitným ediktom rímsky cisár Theodosius I.
V Olympii sa box (pygmé) zaradil do programu na 23. hrách v roku 688 pred Kr. (dorastenecký v roku 616 pred Kr.). Antický box mal voľnejšie pravidlá a bol tvrdší ako dnešný. Okrem držania súpera, hmatov a úderov na pohlavné orgány, rozhodcovia dovoľovali všetko. Zvíťazil ten, kto súpera zrazil na zem, takže ostal bezvládne ležať, alebo ten, ktorý súpera prinútil, aby sa vzdal. Keď zápas trval priveľmi dlho, rozhodcovia so súhlasom súperov nariadili tzv. klimax (vystupňovanie), vtedy sa žrebom určený boxer postavil pred svojho súpera a prijal jeho úder bez krytia, keď ho vydržal, zasadil úder za rovnakých podmienok súperovi. To sa opakovalo tak dlho, pokiaľ zo súboja nevzišiel víťaz.
Érdsky okres
thumb|right|Poloha okresu v rámci Maďarska
Érdsky okres je okres maďarskej župy Pest. Jeho centrom je mesto Érd.
Kvetoslavov
Kvetoslavov (historicky, , ) je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Dejiny
Na mieste obce je doložené Rímsko-barbarské sídlisko. Obec sa prvýkrát spomína roku 1230. Patrila viacerým majiteľom:
V roku 1715 mala obec 6 daňovníkov. Zaoberali sa poľnohospodárstvom. V rokoch 1938-1945 bola obec pripojená k Maďarsku. V roku 1869 mala obec 182 obyvateľov. V obci je šľachtiteľská stanica zeleniny a ovocia – Šľachtenie a výroba semien Kvetoslavov. Po oslobodení sa do obce presídlili Slováci z Maďarska. Z národnostného hľadiska je skladba obyvateľstva obce slovensko-maďarská.
Názov
Vývin názvu obce
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov pri sčítaní v roku 2021 bol 1744.
Národnostné zloženie
Vývoj počtu obyvateľov :
Doprava
Kvetoslavov leží na jednokoľajnej trati 131 z Bratislavy-Nového Mesta do Komárna. V obci sa nachádza železničná zastávka v 22,438 km a železničná stanica v kilometri 23,921.
Cez kataster obce prechádza rýchlostná cesta R7, ktorej privádzač Šamorín-Sever je na ceste II/503 v smere na Šamorín.
V obci sa nachádza neverejné letisko Kvetoslavov s trávnatým povrchom určené najmä pre športové a rekreačné lietanie.
Acquaviva
thumb|vpravo|200px|Poloha kastelu (obce) Acquaviva je kastel (obec) v San Maríne. Má 1 812 obyvateľov ( 2006 ), jeho katastrálne územie má rozlohu 4,86 km².
’74 Jailbreak
'74 Jailbreak je EP austrálskej hard rockovej kapely AC/DC obsahujuce skladby vydané predtým len v Austrálii. '74 Jailbreak bol vydaný v roku 1984 v Spojených štátoch, v Kanade a v Japonsku. Pieseň „Jailbreak“ bola tiež vydaná ako singel a bol k nej natočený videoklip.
Astronomický ústav Akadémie vied Českej republiky
thumb|Dvojmetrový ďalekohľad – jeden zo symbolov Astronomického ústavu
Astronomický ústav Akadémie vied Českej republiky, bývalý Astronomický ústav ČSAV, je vedecké astronomické pracovisko Akadémie vied ČR so sídlom na observatóriu v Ondřejove a s pobočkou v Prahe na Spořilove v budove Geofyzikálneho ústavu. Zameriava sa hlavne na spektrálny výskum hviezd, solárnu fyziku, dynamiku Galaxie a výskum medziplanetárnej hmoty. Riaditeľom ústavu je v súčasnosti Petr Heinzel.
Zameranie výskumu a organizácia ústavu
Na astronomickom ústave pracuje 157 zamestnancov (stav k 31.12.2005) - 80 percent z nich na Ondřejove. Delí sa na nasledujúce oddelenia:
thumb|MACEK thumb|Teleskop na pozorovanie Slnka
Oddelenie medziplanetárnej hmoty
Zameriava sa na pozorovanie meteorov, komét a niektorých asteroidov. Je centrom Európskej bolidovej siete a spracováva namerané dáta zo 7 štátov. Spravuje sieť 10tich kamerových staníc na sledovanie bolidov po celom Česku. Meteory nesleduje iba opticky ale používa aj meteorický radar. Na fotometrické pozorovania asteroidov používa 65 cm optický teleskop. Vedúcim oddelenia je Pavel Spurný.
Stelárne oddelenie
Náplňou práce stelárneho oddelenia je výskum hviezd. Venuje sa hlavne štúdiu tzv. horúcich hviezd (triedy Be), modelom hviezdnych atmosfér, dynamike hviezdneho vetra a relativistickej astrofyzike. K svojej práci používa predovšetkým najväčší ďalekohľad v Česku - reflektor so zrkadlom o priemere 2 m. Vedúcim oddelenia je Jiří Kubát.
Oddelenie fyziky Slnka
Zameriava sa hlavne na oblasť slnečných erupcí. K pozorovaniu používa optické ďalekohľady a rádioteleskopy. Vedúcim oddelenia je František Fárník.
Oddelenie galaxií a planetárnych systémov
Toto oddelenie sídli v Prahe. Zaoberá sa štúdiom vplyvu slnečného systému na Zem a javmi v ďalekom Vesmíre - napr. štúdiom šírenia sa tvorby hviezd v galaxiách. Vedúcim oddelenia je Jan Palouš.
História
Astronomický ústav je priamym pokračovateľom klementínskej hvezdárne, ktorá bola založená na začiatku 18. storočia u Jezuitov v komplexe Klementinum v Starom meste v Prahe. Ako dátum založenia hvezdárne sa uvádza rok 1750, ale astronomická veža, ktorá bola špeciálne pre túto hvezdáreň postavená, bola dokončená už v roku 1722. Po zrušení jezuitského rádu, prešla hvezdáreň pod správu štátu a po 1. svetovej vojne sa z nej napokon stala štátna hvezdáreň. Medzitým zakúpil v roku 1898 továrnik Josef Jan Frič pozemky pri Ondřejove a vybudoval tam svoju hvezdáreň, ktorú v roku 1928 venoval českému štátu. Pri založení Československej akadémie vied v roku 1954 boli tieto 2 inštitúcie zlúčené a vznikol tak Astronomický ústav Československej akadémie vied. Jeho prvým riaditeľom bol Dr. B. Šternberg.
Ňárad
Ňárad je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
NGC 3240
NGC 3240 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
NGC 3239
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
Gödöllősky okres
Gödöllősky okres je okres maďarskej župy Pest. Jeho centrom je mesto Gödöllő.
Chaetodontidae
Chaetodontidae (neformálne koralovky, koralové ryby) je čeľaď rýb z radu ostriežotvaré (Perciformes).
Systém
Staršie sem patrila ako podčeľaď aj dnešná samostatná čeľaď Pomacanthidae.
Borgo Maggiore
náhľad|Lanová dráha Borgo Maggiore je kastel (obec) v San Maríne. S 5 992 ( 2003 ) obyvateľmi je druhé najväčšie mesto v krajine hneď po Dogana. Je tiež jedno z deviatich miest v San Maríne. Rozloha kastelu je 9,01 km².
Fiorentino
vľavo|50px vpravo|thumb|Panoráma Fiorentina thumb|vpravo|150px|Poloha kastela (obce) na mape San Marína Fiorentino je kastel (obec) v San Maríne. Má 2 245 obyvateľov ( 2006 ) a rozlohu katastrálneho územia 6,57 km². Mesto existovalo už za čias Rímskej ríše
Foulayronnes
Foulayronnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Telo klinovej kosti
Telo klinovej kosti (lat. corpus ossis sphenoidalis) tvorí centrálnu časť klinovej kosti. Je časťou lebečnej bázy a je uložené pred telom záhlavnej kosti. Má tvar nepravidelného kvádra, ktorý je zadnou plochou spojený synchondrózou s telom záhlavnej kosti. Synchondróza sa okolo 20-ho roku života mení na synostózu. Z bočných strán tela odstupujú veľké krídla, z hornej prednej strany malé krídla a zo zadnej dolnej strany krídlové výbežky klinovej kosti.
Na prednej a dolnej ploche tela v strednej čiare prebieha lamela, ktorá sa vpredu spája s nosnou priehradkou (tu sa nazýva crista sphenoidalis), na dolnej strane na ňu nasadá radličná kosť (tu sa nazýva rostrum sphenoidale).
Tomáš Hoskovec
Doc. RNDr. Tomáš Hoskovec, CSc., (* 5. august 1960, Jihlava) je český jazykovedec, docent všeobecnej lingvistiky a indoeuropeistiky na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity v Brne a súčasný jednateľ Pražského lingvistického krúžku.
Po ukončení štúdia všeobecnej lingvistiky na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe a matematiky na Matematicko-fyzikálnej fakulte tamtiež pôsobil najprv v čele katedry všeobecnej jazykovedy na Západočeskej univerzite v Plzni. Na Masarykovej univerzite pracuje od roku 1996. Je tiež vedeckým pracovníkom Slovanského ústavu Akadémie vied Českej republiky.
Je členom Pražského lingvistického krúžku, v ktorom mimo iné edituje jeho novú radu zborníkov Travaux du Cercle linguistique de Prague. V odborných časopisoch publikoval radu článkov o aspektoch vývoja indoeurópskych jazykov, zvlášť litovčiny či zaniknutej pruštiny, a rovnako o histórii Pražského lingvistického krúžku.
Sivý potok (prítok Bôrovej vody)
Sivý potok je potok na hornej Orave, v južnej časti okresu Tvrdošín. Je to pravostranný prítok Bôrovej vody, meria 6,1 km a je tokom VI. rádu.
Saeul
Saeul je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Redange v okrese Diekirch.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saeul má 697 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Hořice na Šumavě
Hořice na Šumavě je mestečko v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 810 obyvateľov, z toho 406 mužov a 404 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,6 roka (muži 37,8 roka, ženy 37,4 roka).
Alfred Adler
Od roku 1902 stúpenec Sigmunda Freuda a jeho spolupracovník vo Viedenskej psychoanalytickej spoločnosti. V roku 1911 sa s Freudom rozišiel, keď vypracoval vlastnú koncepciu individuálnej psychológie, podľa ktorej je hlavnou hybnou silou vývoja ľudskej psychiky snaha o prekonanie pocitu menejcennosti. Táto snaha ako stimul tvorivej aktivity umožňuje kompenzovať fyzické nedostatky, stratu sociálneho postavenia a pod. Úlohou individuálnej psychológie je zistiť a korigovať životnú líniu (nevedomý projekt, plán), ktorá sa formuje v najranejšom detstve a vytvára kostru životného správania sa osobnosti: určuje jej charakteristické konanie, spôsob prekonávania životných ťažkostí a podobne.
Na rozdiel od Freuda považoval za primárny pud vedúci k boju o moc nie sexualitu, ale agresivitu. Následný konflikt medzi nárokmi na uznanie v spoločnosti a strachu z neúspechu bol podľa Adlera zdrojom komplexov a následných neuróz a depresií. Úlohou terapeuta teda podľa jeho názoru bolo tento konflikt oslabiť (racionalizácia neúspechov, zvyšovanie sebavedomia a pod.).
Alfred Adler ovplyvnil neofreudistov a existenciálnu psychoanalýzu Jean-Paul Sartra.
Záver života prežil v USA, kam emigroval po nástupe fašizmu v Európe, a kde pôsobil ako vysokoškolský učiteľ a psychoterapeut. Jeho učenie sa označuje aj ako adlerianizmus.
Ján Chryzostom Korec
Život
V roku 1939 vstúpil do Spoločnosti Ježišovej (jezuiti). Študoval na gymnáziu v Kláštore pod Znievom, neskôr až do roku 1950 študoval filozofiu a teológiu v Ružomberku, v Trnave a v Brne. Keď počas noci z 13. na 14. apríla 1950 komunistický režim násilne zlikvidoval rehole, ocitol sa v sústreďovacom tábore. Po prepustení z internácie odišiel do civilného života a pracoval ako robotník až do roku 1960. Kňazskú vysviacku prijal tajne v Rožňave 1. októbra 1950 z rúk biskupa Róberta Pobožného. Už o rok neskôr, 24. augusta 1951, ho ako 27-ročného biskup Pavol Hnilica vysvätil v Bratislave na biskupa (tajná konsekrácia bola udelená na základe fakúlt, ktoré vydal pápež Pius XII. pre komunistické krajiny). Od biskupského svätenia používa rozšírené meno Ján Chryzostom Korec. V nasledujúcom období venoval svoju starostlivosť študentom teológie a privádzal ich ku kňazskej vysviacke. Veľkú pozornosť venoval aj laikom. Túto činnosť vykonával tajne, pretože nemal od komunistického režimu oficiálny súhlas na kňazskú činnosť. V roku 1958 sa o neho začala zaujímať štátna bezpečnosť. Zatkli ho a 11. marca 1960 bol odsúdený za vlastizradu na 12 rokov väzenia. Väznený bol v Prahe na Pankráci, Ruzyni, vo Valdiciach, Leopoldove a v Ilave. Z väzenia bol prepustený v roku 1968. Po prepustení z väzenia až po dosiahnutie dôchodku v roku 1984 pracoval v rôznych robotníckych povolaniach. Popri tom však neustával vo svojej kňazskej službe, aj keď stále bez súhlasu štátnej moci. Stal sa pilierom tzv. tajnej cirkvi na Slovensku. Oficiálne biskupské insígnie dostal v roku 1969, 18 rokov po vysvätení za biskupa, na audiencii u pápeža Pavla VI.
V roku 1990 sa stal rektorom bratislavského seminára. 6. februára 1990 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za sídelného biskupa do Nitry. Krátko na to, 28. júna 1991, ho menoval za kardinála a pridelil mu titulárny kostol sv. Fabiána a Venancia v Ríme. Odvtedy je členom kongregácie pre Inštitúty zasväteného života a Spoločenstvá apoštolského života, ako aj členom pápežskej komisie pre kultúru. V roku 1999 v súlade s Kódexom cirkevného práva, podľa ktorého musí každý biskup po dovŕšení 75. roku svojho života podať abdikáciu do rúk pápeža, požiadal o uvoľnenie z pastierskeho úradu nitrianskej diecézy. 9. júna 2005 Svätá stolica oznámila, že pápež Benedikt XVI. prijal jeho rezignáciu a vymenoval za nového nitrianskeho diecézneho biskupa Viliama Judáka.
Zomrel 24. októbra 2015 v Nitre.
Ocenenia
Za pevné postoje a nezlomnú vieru mu boli udelené viaceré ocenenia a čestné doktoráty. Jeho celoživotnú prácu ocenili aj na zahraničných univerzitách, a to na katolíckej Univerzite Notre Dame du Lac v South Bende (1986), Univerzite Svätého srdca v Bridgeporte (1992) a na Katolíckej univerzite vo Washingtone (1993). Ďalšie čestné doktoráty mu boli udelené na poľskej Univerzite kardinála Stefana Wyszyńského (2003) a britskej Univerzite Liverpool hope (2014).
Na Slovensku získal Ján Chryzostom Korec čestný doktorát Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre (1998) a v roku 2004 obdržal Zlatú knihu univerzity ako najvyššie udeľované ocenenie, ďalšie čestné doktoráty mu udelili na Trnavskej univerzite (2004) a Katolíckej univerzite (2009).
V roku 1993 získal štátne vyznamenanie Francúzskej republiky, v roku 1995 štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy a v roku 1999 štátne vyznamenanie Rad Andreja Hlinku I. triedy.
Kritika
Časť verejnosti mu vytýkala, že prejavoval pozitívny postoj voči Jozefovi Tisovi a prvej Slovenskej republike. Poukazujú napríklad na to, že v roku 1990 odhalil Jozefovi Tisovi pamätnú tabuľu v Bánovciach nad Bebravou alebo 18. apríla 1997 pri príležitosti 50. výročia Tisovej popravy odslúžil v Nitre zádušnú omšu. Je tiež známy jeho výrok o tom, že Jozef Tiso po celú existenciu štátu nepodpísal jediný trest smrti, alebo iné vyjadrenie, že mu nie sú známe žiadne dôkazy o Tisovej vine. V auguste 1997 sa verejne zastal exilového historika Milana Stanislava Ďuricu v súvislosti s jeho kontroverznou knihou Dejiny Slovenska a Slovákov, ktorá obhajuje viacerých politikov z obdobia prvej Slovenskej republiky, ako aj vojnovú republiku samotnú.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Švedlár
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Švedlár v okrese Gelnica.
NGC 3241
NGC 3241 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 16. februára 1836.
Cirrhitidae
Cirrhitidae je čeľaď rýb z radu ostriežotvaré (Perciformes).
NGC 3241
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Eder (prvé meno)
Eder je mužské krstné meno nejasného významu.
V hebrejskom jazyku Eder znamená stádo, dav, zástup. Bolo to meno syna Beriaha v Starom zákone. V baskickom jazyku znamená úžasný, krásný.
Otep
Otep môže byť:
Bukovská dolina
Bukovská dolina leží na južnej strane Nízkych Tatier v ich podcelku Ďumbierske Tatry.
Preteká ňou potok Bukovec, ktorý je prítokom Hrona. Jej dolnou časťou prechádza cesta III. triedy z údolia Hrona do Pohronského Bukovca a jej hornou časťou prechádza žlto-značkovaný chodník na vrch Košarisko.
Chiesanuova
thumb|right|150px|Poloha kastelu (obce) v San Maríne Chiesanuova je kastel (obec) v San Maríne. Má 1 029 obyvateľov ( 2006 ), jeho katastrálne územie zaberá 5,46 km².
Laires
Laires je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Paul Oswald Ahnert
Paul Oswald Ahnert (* 22. november 1897, Chemnitz, Nemecko – † 27. február 1989, Sonneberg) bol nemecký astronóm.
V Nemecku bol známy publikovaním Kalender für Sternenfreunde, výročného kalendára astronomických udalostí.
Gyálsky okres
thumb|right|Poloha okresu v rámci Maďarska
Gyálsky okres je okres maďarskej župy Pest. Jeho centrom je mesto Gyál. Skladá sa z 4 obcí.
Rudolf Pavlovič
Rudolf Pavlovič (* 31. október 1928, Prešov, Česko-Slovensko – † 18. august 2018) bol česko-slovenský futbalista, mladší brat Ladislava Pavloviča.
Klubová kariéra
S futbalom začínal v roku 1941 ako žiak Slávie Prešov, kde postupne prechádzal všetkými vekovými kategóriami. Ligovú premiéru zažil v roku 1950 proti Žiline (2:2). Farbam tohto klubu ostal verný 24 rokov s výnimkou vojenskej základnej služby v ODA Trenčín. Na sklonku kariéry strávil rok v Partizáne Bardejov. V najvyššej súťaži odohral 268 zápasov (1950 - 1963/64). Aj v tomto pokročilom veku hráva Rudo za Internacionálov Tatrana!
Rolls-Royce Spey
náhľad|RB.168 Mk 202 Spey, ktorý používal [[F-4 Phantom II|Phantom II]] Rolls-Royce Spey bol jedným z prvých sériovo vyrábaných dvojprúdových motorov na svete. Ide o dvojprúdový motor s celkovým obtokom, s nízkym obtokovým pomerom (u prvých verzií bol obtokový pomer 0,64).
Vývoj motoru naviazal na konštrukcia typu Rolls-Royce Conway (prvý sériovo vyrábaný dvojprúdový motor na svete). RB.163 Spey mal pokryť dopyt trhu po menších motoroch — napríklad Conway 540 z lietadla Vickers VC10 mal ťah 93,41 kN. Prvé motory RB.163 sa dostali do prevádzky roku 1964 na dopravných lietadlách BAC 1-11 (One-Eleven) a Hawker Siddeley Trident, neskôr poháňal aj lietadlá Fokker F-28 Fellowship. Uplatnenie neskôr našiel vo vojenskom letectve (v typovej rade RB.168), napr. u britskej verzie Phantom II (FG.1 a FGR.2), kde nahradil pôvodné americké motory General Electric J79.
Orech kráľovský
thumb|Juglans regia Orech kráľovský (iné názvy: orech vlašský, kráľovský orech , vlašský orech , orech , zastarano: vlaský orech , orešiak , zriedkavo: orešiak kráľovský ; lat. Juglans regia) je strom z čeľade orechovité. Jeho plod sa nazýva orech, vlašský orech (zastarano: vlaský orech) alebo hovorovo vlašák.
Opis
Orechy sú mohutné stromy, zriedkavo však prekračujú výšku 20 m. Kmeň býva masívny so širokými, hladkými, sivými plátmi oddelenými hlbokými brázdami a pomerne hrubými konármi. Listy sú nápadne veľké a majú 7 - 9 párov končistých, kožovitých, pomerne svetlozelených lístkov, z ktorých každý je do 15 cm dlhý, čím sa podobajú na veľké listy jaseňa a prenikavo voňajú. Samčie kvety vytvárajú visiace jahňady, ale samičie sú v malých, nenápadných zhlukoch na vrchole mladých konárikov a dozrievajú na zelené plody. Vnútri leží orech.
Pôvod
Orech bol pre chutné plody privezený z juhovýchodnej Európy, možno už v 15. storočí.
Pestovanie
Orechy najčastejšie rastú ako stromy v záhradách, parkoch alebo medziach.
Využitie
Orech sa najviac pestuje pre plody a drevo.
Karbónové kyseliny
Veľké množstvo rôznych nenasýtených mastných kyselín, najmä: ďalej:
Stacionárny motor
thumb|right|Malý jednovalcový plynový motor z obdobia okolo roku 1886 thumb|right|Stacionárny plynový motor ako pohon dynama Stacionárny motor (niekedy nazývaný aj stabilný motor) je v súčasnosti piestový spaľovací motor, ktorý sa používa na pohon rôznych stojacich (stabilných) zariadení. Ide napríklad o pohon záložných agregátov, kompresorov, čerpadiel, pohony strojov v poľnohospodárstve a stavebníctve, na elektrárenské účely. Niekedy sa ako stacionárne motory používajú aj upravené vozidlové motory. Úprava spočíva v znížení otáčok a menovitého krútiaceho momentu.
V minulosti slúžili ako stacionárne motory parné stroje, kým neboli nahradené výkonnejšími spaľovacími motormi.
Rozdelenie
Najväčšie z nich majú vŕtanie až 1,06 m (Sulzer a MAN) a zdvih 2 m (Burmeister).
Podľa typu motora a menovitých otáčok sa rozdeľujú na:
Konštrukcia
Pokiaľ sa stacionárny motor uloží na tuhý základ, sú znížené požiadavky na tuhosť jeho skrine a vyváženosť.
História
Pôvodné motory boli plynové, petrolejové, benzolové, neskôr benzínové alebo naftové, Motory, takmer vždy jednovalcové, pracovali na štvortaktovom princípe, mali ťažké zotrvačníky, ktoré zabezpečovali ich pravidelný chod. K najväčšiemu rozšíreniu týchto strojov došlo u nás v medzivojnovom období. Najznámejší výrobcovia v ére ČSR boli firmy Slavia, Lorenc Kroměříž, Wikov Prostějov, Ježek Blansko, Benz Třebíč, Svoboda Mladá Boleslav. Výkonové rozpätie sa pohybovalo od 3 HP až k najväčším strojom vyše 10 HP, ktoré už zvádli poháňať vtedy najväčší poľnohospodársky stroj - mlátičku. Najviac rozšírenými boli stredné a malé stroje s výkonom od troch do šiestich konských síl, slúžiace na rezanie dreva, čerpanie vody ap.
Jan Blahoslav
Jan Blahoslav (* 20. február 1523, Přerov – † 24. november 1571, Moravský Krumlov) bol český spisovateľ a biskup Jednoty bratskej.
Mondi SCP
náhľad|Mondi SCP
Mondi SCP a. s., predtým Mondi Business Paper SCP a SCP – Severoslovenské celulózky a papierne je podnik na výrobu papiera a papierenských výrobkov v Ružomberku. Podnik vlastní s 51% podielom medzinárodná skupina Mondi. Zvyšné akcie vlastní česká firma ECO-INVESTMENT, na ktorej čele je Milan Fiľo.
Fabrika patrila spoločne so skrachovaným Texicomom medzi dvoch najväčších zamestnávateľov v regióne. Dnes ostáva jediným významným zamestnávateľom v meste a okolí. Zamestnáva približne 1500 zamestnancov.
Dejiny podniku
Výroba papiera v Ružomberku má už viac ako 140-ročnú tradíciu. V roku 2022 oslavoval Mondi SCP 142 rokov priemyselnej výroby papiera v meste. Papierenský podnik sa nachádzal najskôr v mestskej časti Biely Potok. V roku 1883 vznikol na ustanovujúcom valnom zhromaždení zakladateľov nový podnik pod názvom Ružomberský účastinný spolok – továrne na papierovú drevolátku. Továreň na výrobu lepenky a dreviny spustila výrobu v roku 1885. Po prvej svetovej vojne sa názov spoločnosti zmenil na Továreň na drevinu, úč. spol. a bol najväčšou komerčnou brusiarňou a lepenkárňou na Slovensku. Počas vojny bol podnik poškodený a v roku 1945 Nemcami úplne vypálený. V roku 1945 firmu znárodnili a pričlenili do veľkého národného podniku, ktorý v Ružomberku vznikol. Až do konca roku 1963 pracoval podnik v areáli na Bielom Potoku, kedy jeho výrobu úplne zastavili.
Ďalší veľký podnik na výrobu celulózy a papiera vznikol na rieke Váh. Založili ju v roku 1907 ružomberskí rodáci pod vedením rodiny Makovických a mala názov ''Uhorská papiereň, úč. spol.'' (terajší areál závodu SOLO), výroba začala hneď v nasledujúcom roku. Rast spoločnosti zastavila ako v mnohých podobných prípadoch 1. svetová vojna. Od roku 1918 mal podnik názov ''Slovenská papiereň, úč. spol.'' Podnik úspešne fungoval až do konca 2. svetovej vojny, kedy bol ochromený Nemcami a po nástupe komunistického režimu znárodnený.
V roku 1880 vznikol v Ružomberku nový závod na výrobu bielej a hnedej lepenky. Ružomberskí mešťania Jozef Glasner, Hermann Steiner, Áron Stern a Július Lukáč, založili pod vedením Jakuba Kleina firmu na výrobu drevoviny Jakub Klein a spol.. V roku 1899 sa pôvodná spoločnosť zmenila účastinnú spoločnosť s názvom ''Ružomberská továreň na celulózu a papier, úč. spol.''. Nová spoločnosť začala s výstavbou nového závodu, postavila vlastnú výrobňu sulfitovej celulózy a ďalší papierenský stroj. Podnik sa naďalej rozširoval až do príchodu 1. svetovej vojny. Počas vojny továreň čiastočne vyhorela a dostala sa do finančných problémov, takže bola nútená za 6,5 milióna korún podnik predať Mautnerovým textilným závodom v Rybárpoli. Hneď od roku 1921 prevzala vedenie závodu Žilinská továreň na celulózu a závod sa postupne rozširoval. V roku 1927 prešiel podnik do majetku Živnostenskej banky, úč. spol., ktorá vykonala úplnú rekonštrukciu závodu s úmyslom zamerať výrobu na mäkké a viskózové celulózy a na akostné tlačové a písacie papiere. V roku 1936 prešiel závod do majetku firmy SOLO, spojené sirkárne a lučebné továrne, úč. spol. Praha. Počas 2. svetovej vojny vyhorel a po priblížení frontu bol Nemcami znefunkčnený, keď dôležité súčiastky odviezli do Nemecka. Dňa 1. januára 1946 bol podnikom dekrétom prezidenta znárodnený a včlenený do sektoru Československé závody pre celulózu a papier s generálnym riaditeľstvom v Prahe. V roku 1946 sa podnik stal súčasťou národného podniku Považské celulózky a papierne, n.p. v Ružomberku.
V roku 1949 vytvorili závody SUPRA a SOLO, po 3 rokoch boli opätovne rozdelené. K definitívnemu zlúčeniu došlo pod názvom Severoslovenské celulózky a papierne Ružomberok v roku 1958. Podnik postavil v roku 1982 nový celulúzo-papierenský kombinát. V roku 1996 bol závod sprivatizovaný a majiteľom podniku sa stala investičná skupina Eco-Invest, a.s. Zvolen, za ktorou stáli Milan Fiľo, Ladislav Krajňák a Juraj Kamarás. V roku 2000 vstúpila do podniku odkúpením 50% podielu medzinárodná skupina MONDI (vtedy pod názvom Neusiedler), názov sa zmenil na Neusiedler SCP a.s.. Začalo sa obdobie viacerých investícií, modernizácie a zvyšovania objemu výroby. V roku 2004 sa názov zmenil na Mondi Business Paper SCP a.s. a v roku 2008 na Mondi SCP, a. s.. V roku 2009 bola na Tatranskej ceste pri frekventovanej križovatke postavená nová administratívna budova spoločnosti.
Karosa B 941
Karosa B 941 je model mestského kĺbového autobusu, ktorý vyrábala spoločnosť Karosa Vysoké Mýto v rokoch 1997 až 2001. Inovovaný variant vozidla, vyrábaný od roku 1999, je označený ako B 941 E. Autobus B 941 je nástupcom typu B 741.
Konštrukcia
B 941 je trojnápravový autobus s polosamonosnou karosériou panelovej konštrukcie. Skladá sa z dvoch častí, ktoré sú navzájom spojené kĺbom a krycím mechom. Motor s prevodovkou sa nachádza za zadnou nápravou, ktorá je hnacou. Prednú lichobežníkovú nápravu s nezávisle zavesenými kolesami vyrobil podnik LIAZ, stredná a zadná pochádza od firmy PPS Detva. Od svojho predchodcu, autobusu B 741, sa B 941 odlišuje odlišným predným i zadným čelom, ktoré sú zaoblené a tvorené sklolaminátovým panelom s kostrou zo zvarených profilov, a tiež inovovaným interiérom s protišmykovou podlahou. Sedačky pre cestujúcich sú čalúnené plastové potiahnuté látkou. Priestor pre kočík je umiestnený pri druhých dverách. V pravej bočnici sa nachádzajú štyri dvere, vždy dvoje v každom článku (prvé a štvrté sú užšie než prostredné dvere).
Upravená verzia B 941 E má odlišnú prednú tuhú nápravu LIAZ s kotúčovými brzdami, systémy ABS a ASR, podlahu v prednom článku vozidla zníženú o a ďalšie menšie úpravy.
Výroba a prevádzka
Výroba mestského kĺbového autobusu rady 900 bola začatá roku 1997, teda približne rok po ukončení produkcie vozidiel B 741. Od roku 1999 Karosa vyrábala iba inovovanú verziu 941 E. Celkom tak bolo v rokoch 1997 až 2001 vyrobených 335 autobusov typu B 941, ktoré boli určené predovšetkým pre MHD v Česku a Slovensku. Autobusy tohoto typu sú väčšinou doteraz v prevádzke.
Literatúra
Libor Čuma, Tomáš Kocman, Jiří Mrkos: Autobusy v brněnské městské dopravě 1930–2005. Pavel Malkus – dopravní vydavatelství, Praha 2005, ISBN 80-903012-6-6.
Sandweiler
Sandweiler je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Luxemburg v okrese Luxemburg.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ekonomika
S 4.98% bolo v Sandweiler nezamestanosť nižšia o 1.99 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Závadka (okres Gelnica)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Závadka v okrese Gelnica.
Chlumec (okres Český Krumlov)
Chlumec je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 94 obyvateľov, z toho 45 mužov a 49 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,8 roka (muži 38,4 roka, ženy 33,3 roka).
Medveďov
Medveďov je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Príroda
V obci je jedno bocianie hniezdo. V 2013 boli štyri, v 2014 a 2015 dve mláďatá.
NGC 3242
NGC 3242 je planetárna hmlovina v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 7. februára 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 7,7.
Astronomičeskaja observatorija imeni V. P. Engeľgardta
thumb|right|Jedna z budov observatória. Astronomičeskaja observatorija imeni V. P. Engeľgardta je astronomické observatórium Kazanskej univerzity pri Kazani, Rusko (+48°48,9'; +55°50,3'; 98 m), založené roku 1901. Zameriava sa na nebeskú mechaniku, výskum meteorov a komét a na astrofyziku.
Monorský okres
thumb|right|Poloha okresu v rámci Maďarska
Lambres
Lambres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Darovanie krvi
Darovanie krvi je činnosť, počas ktorej je darcovi krvi odobraná krv pre medicínske účely – najčastejšie pre krvnú transfúziu.
thumb|Darca krvi
Typy a miesta odberov
Odber krvi od dobrovoľných darcov je uskutočňovaný v transfúznych staniciach a iných zdravotníckych zariadeniach. Počas jedného odberu je väčšinou darované 450 ml krvi. Môžu byť tiež odobrané iba vybrané krvné zložky (krvná plazma, krvné doštičky, biele krvinky). Krv môže byť darovaná za úplatu alebo zdarma (tzv. „bezpríspevkový odber“).
Ocenenie bezpríspevkových darcov
Na Slovensku je bezpríspevkové darovanie krvi oceňované Slovenským Červeným krížom, ktorý udeľuje Plakety prof. MUDr. J. Janského a Plaketu prof. MUDr. Jána Kňazovického.
Porubská dolina
Porubská dolina sa nachádza na západnej strane Lúčanskej Malej Fatry.
Preteká ňou Porubský potok a vedie ňou asfaltová cesta a zeleno-značkovaný chodník z Rajca cez sedlo pod Hnilickou Kýčerou do Valče. V doline sa nachádza niekoľko chát.
NGC 3243
NGC 3243 je galaxia v súhvezdí Sextant, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 2. apríla 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Fourques-sur-Garonne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chitón
Chitón (staršie: chiton) môže byť:
Chitóny (staršie: chitony) môže byť:
Petr Kotvald
Petr Kotvald (* 8. júl 1959, Žatec) je český spevák, ktorý spoločne so Stanislavom Hložkom tvoril spevácku dvojicu, obľúbenú najmä v 80. rokoch 20. storočia v Česko-Slovensku. Ich najväčší hit má názov „Holky z naší školky“.
Životopis
Prvý spevácky úspech zaznamenal na hudobnom festivale Děčínska kotva, kde skončil na 2. mieste. V roku 1980 začal spolupracovať s Karlom Vágnerom, Hanou Zagorovou a Stanislavom Hložkom.
V roku 1983 nahral s Hložkom svoj najúspešnejší hit – „Holky z naší školky“. Predalo sa celkom 1 milión nosičov. V roku 1986 Kotvald začal sólovú kariéru a odvtedy vystupuje s vlastnou skupinou Trik.
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2013/2014
Kontinentálny pohár v ľadovom hokeji 2013/2014 sa hral bez účasti slovenského tímu. Turnaja sa zúčastnilo 19 klubov z 19 krajín.
Aetios z Antiochie
Aetios z Antiochie (* okolo 100 po Kr.) bol grécky doxograf, autor zbierky filozofických názorov, čiastočne zachovanej v spise O názoroch prírodných filozofov, tradovanom pod Plutarchovým menom.
Teraz Rock
Teraz Rock (niekdajší názov Tylko Rock) je poľský hudobný mesačník vydávaný spoločnosťou Orange media, ktorá vydáva aj TopSpeed. Časopis je venovaný hlavne rockovej hudbe, prináša informácie o vydávaných albumoch, recenzie albumov a rozhovory s umelcami.
V každom vydaní časopisu sa nachádza špeciálna príloha s informáciami o jednej skupine, spevákovi (biografia, diskografia a pod.).
Rafael del Riego
Rafael del Riego y Flórez (* 9. apríl 1784, Santa María de Tuñas, Španielsko – † 7. november 1823, Madrid) bol španielsky generál a liberálny politik.
Životopis
Narodil sa 9. apríla 1784 (podľa iných zdrojov 24. novembra 1785) v meste Santa María de Tuñas v Astúrii. Po absolvovaní univerzity v Oviede v roku 1807 sa presťahoval do Madridu, kde vstúpil do armády. Počas španielskej vojny za nezávislosť bol zajatý Francúzmi a uväznený v El Escoriale, odkiaľ ušiel.
10. novembra sa zúčastnil bitky pod Espinosa de los Monteros, po ktorej bol opäť uväznený. O tri dni neskôr bol premiestnený do Francúzska, kde sa zoznámil s revolučnými myšlienkami. Nakoniec bol prepustený a cestoval po Anglicku a nemeckých štátoch. Po ukončení napoleonskej okupácii v roku 1814 sa vrátil do Španielska a opäť sa, už v hodnosti podplukovníka, pripojil k armáde.
V priebehu šiestich rokov absolutizmu sa pridal ku konšpirácii slobodomurárov a liberálov proti kráľovi Ferdinandovi VII.. V roku 1819 sformoval kráľ 10 práporov na potlačenie revolúcie v Latinskej Amerike. Riego velil asturianskému práporu. Po vstupe do Cádizu 1. januára 1820 sa však spolu s ostatnými dôstojníkmi vzbúril a žiadal znovuzavedenie ústavy z roku 1812.
Riegove oddiely pochodovali andalúzskymi mestami snažiac sa podnietiť protikráľovské povstanie, ale miestne obyvateľstvo bolo väčšinou nevšímavé. Povstanie napriek tomu nakoniec vypuklo v Galícii a rýchlo sa prehnalo Španielskom. 7. marca 1820 bol kráľovský palác v Madride obkľúčený vojakmi generála Ballesterosa a 10. marca kráľ súhlasil s obnovením ústavy.
Novo ustanovená „pokroková“ vláda menovala Riega za poľného maršala a generálneho kapitána Galície. 8. januára 1821 prevzal velenie v Aragóne a presťahoval sa do Zaragozy. 18. júna toho roku si vzal svoju sestrenicu Mariu Teresu del Riego y Bustillos za manželku. 4. septembra 1821, po neúspešnej republikánskej vzbure, bol falošne obvinený z republikánstva a uväznený. Napriek tomu jeho popularita rástla a na demonštráciách v Madride bolo požadované jeho oslobodenie. V marci 1822 bol zvolený do Generálnych Kortesov (parlamentu) a prepustený z väzenia.
Pavel Hulva
Pavel Hulva (* 14. november 1963, Česko) je bývalý český hokejista a tréner.
S hokejom začal v rodných Vítkoviciach. Reprezentoval Česko-Slovensko do 18 aj 20 rokov. Svoju hráčsku kariéru ukončil v sezóne 1990/91. Ako tréner svoj najväčší úspech zaznamenal v sezóne 2008/09 v klube HC Košice, kde zastával pozíciu asistenta trénera Antona Tomka.
Rafael del Riego
Životopis
Himno de Riego, pieseň napísaná na Riegovu počesť sa stala hymnou Druhej španielskej republiky (1931–1939). V súčasnej dobe jeho portrét zdobí budovu Generálnych Kortesov.
Červovky
Červovky alebo zadnožiabernice (lat. Caudofoveata, Chaetodermomorpha) je taxón (spravidla trieda) mäkkýšovcov. Žijú vo vrchnej vrstve mäkkého morského dna. Hlavné čeľade sú:
Michal na Ostrove
Michal na Ostrove je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Emil Hácha
Rodina
Narodil sa ako Emil Dominik Josef Hácha, jeho rodičmi boli Josef a Marie Háchovci. Josef pracoval ako daňový úradník. Emil bol jeho prvorodený syn, druhým synom (a teda Emilovým bratom) bol ing. Theodor Hácha. Emil Hácha si vzal za manželku svoju sesternicu Mariu, rod. Klausovú. Spolu mali jedinú dcéru Miladu. Tá sa vydala za JUDr. Zdeňka Rádla, s ktorým nemala žiadne deti a v roku 1938 sa s ním rozviedla.
Predvojnová kariéra
V roku 1895 promoval na Právnickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Čoskoro začal pôsobiť v advokátskej kancelárii Josefa Sobičku, advokáta vyššieho kléru, ktorý spravoval cirkevné statky. V rokoch 1898 – 1916 pôsobil v Krajinskom výbore kráľovstva českého (v roku 1902 sa stal podtajomníkom krajinského výboru). Po vzniku Česko-Slovenska (1918) sa Emil Hácha stal členom Najvyššieho správneho súdu, ktorý spolu so svojím spolupracovníkom dr. Ferdinandom Pantůčkom pomáhal založiť. V roku 1925 bol po Pantůčkovej smrti vymenovaný za prvého prezidenta Najvyššieho správneho súdu. Bol členom haagskeho rozhodcovského súdu a legislatívnej rady vlády ČSR. V rokoch 1924 – 1929 bol docentom na Právnickej fakulte Karlovej univerzity. Po abdikácii Edvarda Beneša v dôsledku Mníchovskej dohody a po prijatí ústavného zákona o autonómii Slovenska a Podkarpatskej Rusi bol 30. novembra 1938 zvolený za prezidenta Česko-slovenskej republiky.
Protektorát
14. marca 1939 bol pozvaný do Berlína na rokovanie so špičkami Nemeckej ríše, na ktorom ho násilím a vyhrážkami prinútili súhlasiť so vznikom Protektorátu Čechy a Morava. Hácha sa mylne domnieval, že nacisti budú rešpektovať uzatvorené dohody a medzinárodné právne normy. V prvých rokoch svojho pôsobenia vo funkcii štátneho prezidenta bol veľmi aktívnym politikom, ktorý sa zasadzoval za práva českého národa. Protestoval u ríšskeho protektora Konstantina von Neuratha proti germanizácii, v októbri 1939 odmietol sľub vernosti Hitlerovi a v novembri 1939 požadoval prepustenie zatknutých vysokoškolských študentov. Bol iniciátorom vzniku „Národního souručenství“, ktoré malo byť zastrešujúcou organizáciou českého obyvateľstva Protektorátu.
Po príchode Reinharda Heydricha do Prahy a zatknutí protektorátneho premiéra Aloisa Eliáša sa Hácha dostal pod zvýšený tlak okupantov. Osudovým zlomom v jeho živote sa stal atentát na Reinharda Heydricha, ktorý 27. mája 1942 vykonali česko-slovenskí výsadkári. Terorizovanie českého národa a osobný nátlak nacistov na čele s Karlom Hermannom Frankom podlomili duševný stav a zdravie sedemdesiatročného štátneho prezidenta.
Zlomeného Háchu nacisti využívali ako symbol propagovaného „protektorátneho vlastenectva v rámci Nemeckej ríše“. Jeho zdravie sa však vplyvom pokračujúcej arteriosklerózy rýchlo zhoršovalo, preto prestal byť pre nacistov zaujímavý. Hácha stratil nielen dôveru domáceho odboja a londýnskej exilovej vlády, ale aj okupantov a ich prisluhovačov.
Po druhej svetovej vojne
náhľad|Hrob Emila Háchu na Vinohradskom cintoríne 13. mája 1945 Emila Háchu zatkli na lánskom zámku a dopravili do väzenskej nemocnice na Pankráci, kde 27. júna 1945 zomrel.
Ako priznal aj povojnový Národný súd, od januára 1943 nebol Hácha zodpovedný za svoje činy. Pre nemalú časť českého národa však predstavoval symbol zrady a pronacistického aktivizmu. Tento pokrivený obraz Háchovej osobnosti prežíva u staršej generácie dodnes.
Internacionalizácia potrieb
Internacionalizácia potrieb je jav spočívajúci vo vyrovnávaní a zjednocovaní potrieb v celosvetovom meradle, najmä vo väčšine hospodársky vyspelých štátov, ktorý je príznačný pre obdobie vedecko-technickej revolúcie prebiehajúcej od 40. – 50. rokov 20. storočia. Je dôsledkom globalizácie a skutočnosti, že internacionalizácia výroby ako aj rozvoj vedy a techniky, telekomunikačných a dopravných sietí umožnili ľuďom poznávať a napodobňovať život v iných častiach sveta. Univerzálnosť potrieb je súčasťou globálneho životného štýlu.
List záporožských kozákov tureckému sultánovi
náhľad|[[Záporožskí kozáci píšu list tureckému sultánovi|Maľba I. J. Repina z roku 1891.]] List záporožských kozákov tureckému sultánovi je označenie viacerých písomných pamiatok z korešpondencie medzi ukrajinskými kozákmi a tureckým sultánom z obdobia 17. a 18. storočia. Autentickosť týchto dokumentov je podľa viacerých odborníkov sporná, najmä v dôsledku toho, že sa stala istou formou legendy a často bola pozmeňovaná ľudovým podaním. Listy boli písané v priebehu 17. a (alebo) 18. storočia. Boli koncipované kozáckym atamanom a adresované tureckému sultánovi. Krátka odpoveď patrí medzi najznámejšie príklady nediplomatického a urážlivého konania v zahraničnej politike.
Datovanie textu
Najstarší rukopis korešpondencie tureckého sultána a kozákov a nemecké vydanie listu zo 17. storočia obsahujú iba krátky variant listu bez nadávok. List navyše hovorí nie o záporožských ale čyhyrynských kozákoch. Rozsiahlejšie verzie listu, ktoré obsahujú list tureckého sultána záporožským kozákom, sú známe iba z mladších rukopisov 18. storočia. Nie je jasné, či ide o listy inšpirované staršími písomnosťami. V populárnych textoch sa často pre zvýšenie záujmu objavujú kombinácie oboch textov, teda list sultána zo 17. storočia a hanlivá odpoveď kozákov z konca 18. storočia.
Autorstvo listov je pripisované rôznym osobám. Najčastejšie je za autora považovaný ataman Zacharčenko, Ivan Sirko a ďalší. Rovnako aj osoba adresáta je nejasná – Osman, Mustafa, Ahmed II., Ahmed IV., Mehmed IV. a iní.
Znenie listov
List tureckého sultána:
Odpoveď kozákov:
Ohlas v kultúre
List sa stal inšpiráciou pre známy obraz I. J. Repina Záporožskí kozáci píšu list tureckému sultánovi, dokončený roku 1891. List inšpiroval aj mnohých sovietskych vojakov a partizánov cez druhú svetovú vojnu k napísaniu hanlivých listov určených rôznym predstaviteľom krajín Osi.
Poznámky
sagajdak – tulec na šípy
Sanem
Sanem je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Esch-sur-Alzette v okrese Luxemburg.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
NGC 3244
NGC 3244 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 22. apríla 1835.
Sanem
Obyvateľstvo
Sanem má 14545 obyvateľov (2011).
Červovce
Červovce (lat. Aplacophora alebo Solenogastres) môže byť:
Tiffany (prvé meno)
Tiffany je ženské krstné meno.
Sanem
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Tiffany (prvé meno)
Tiffany je anglická forma gréckeho mena Theofania znamenajúca božie zjavenie. Pochádza z gréckeho slova θεος (theos) Boh a φανης (phanes) zjavenie.
Sanem
Ekonomika
So 6,72% bola v Sanem nezamestanosť nižšia o 0,25 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
NGC 3244
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Theodor Wiesengrund Adorno
Theodor Ludwig Wiesengrund Adorno (* 11. september 1903, Frankfurt nad Mohanom, Nemecko – † 6. august 1969, Visp, Švajčiarsko) bol nemecký filozof, sociológ, muzikológ, predstaviteľ frankfurtskej školy. Ústrednou témou jeho (kritických) reflexií je európska kultúra a jej zložky (najmä hudba).
Študoval filozofiu, psychológiu i hudobnú kompozíciu. Na začiatku nástupu nacizmu v Nemecku emigroval najskôr do Veľkej Británie a v roku 1938 do Spojené štáty. Vrátil sa v roku 1950 a neskôr pôsobil ako profesor na univerzite vo Frankfurte.
Práca
Metodologicky rozvíjal negatívnu dialektiku, podľa ktorej je negácia relativizáciou uzavretého systému pojmov. Dialektika v Adornovom poňatí nikdy nezaujíma stanovisko vopred. Adornova negatívna dialektika vychádza z idey neustále sa premieňajúcej predreflexívnej skutočnosti, ktorá je protikladná a predchádza každému mysleniu. Táto zvláštna a neopakovateľná realita prekračuje hranice systému, žije iba mimo systému. Proti systémovému mysleniu stavia Adorno negatívne kritické myslenie, koncentrujúce sa na isté tematické okruhy alebo centrá, ktoré nazýva modely. Model vystihuje špecifické a viac než špecifické, no zároveň bez toho, aby ho vtesnávalo do vyššieho pojmu, do všeobecného. Filozoficky myslieť znamená myslieť v modeloch; negatívna dialektika je súborom modelových analýz. Ide jej o kritiku univerzálnej zaslepujúcej súvislosti i seba samej. Negatívna dialektika ako kritika vôbec je tak aj vlastnou sebadeštrukciou: nie je filozofovaním o konkrétnom, ale uvoľnením sa voči konkrétnu s cieľom filozofovať z konkrétneho.
Podľa Adorna je vnímanie šťastia a slobody neoddeliteľné od vzdelania. Racionálne myslenie je podľa neho prostriedkom vlády. Kritizuje chápanie umenia ako formy tovaru.
Igor Novák
Klubová kariéra
Prvoligový dres obliekol v apríli 1970. Od tejto chvíle neustále zdokonaľoval svoje futbalové umenie. Jeho príslovečná húževnatosť a talent ho zaradili medzi najlepších prvoligových hráčov. Bol oporou a dirigentom mužstva. V apríli 1977 najlepší a najpopulárnejší hráč prešovského mužstva sa po zápase so Spartakom BS Vlaším (5:1), rozlúčil so svojimi priaznivcami výborným výkonom. Na 5 mesiacov obliekol vojenskú rovnošatu a posilnil celok Dukly Tábor, ktorá hrala v druhej národnej lige. Záver aktívnej činnosti sa mu nevydaril. Po deviatich rokoch pôsobenia na Šariši, v júni 1979, keď Tatran vypadol z najvyššej súťaže, odišiel do Prahy. Dres Bohemiansu mu ostal len krátkou spomienkou, lebo vážne zranenie znamenalo koniec jeho hráčskej kariéry. Lopte však ostal verný ako tréner.
Reprezentačná kariéra
V národnom mužstve odohral 6 zápasov a dal 1 gól, 5 krát nastúpil za tím olympionikov a raz za juniorov.
Trénerská kariéra
Po skončení aktívnej činnosti sa venoval trénerskej činnosti. Viedol viaceré mládežnícke i seniorské družstvá na Slovensku. V roku 1992 sa s dorastom Tatrana stal československým majstrom a v sezóne 1994/95 viedol "A" mužstvo Tatrana v PVP. Istý čas pôsobil aj na ázijskom kontinente.
Leonardo Boff
Leonardo Boff (nar. ako Genézio Darci Boff, * 14. december 1938, Concórdia, Santa Catarina, Brazília) je brazílsky teológ a spisovateľ. Je jedným z najznámejších predstaviteľov teológie oslobodenia a taktiež kritikom cirkevnej hierarchie.
V súčasnosti je emeritným profesorom etiky, filozofie náboženstva a ekológie na univerzite v Riu de Janeiru.
Životopis
Do františkánskeho rádu vstúpil v roku 1959, vysvätený na kňaza bol o päť rokov neskôr. Nasledujúce roky študoval teológiu a filozofiu na univerzite v Mníchove, doktorát získal roku 1970.
V roku 1985, kedy bol prefektom Kongregácie pre náuku viery Joseph Ratzinger, neskorší pápež Benedikt XVI., dostal Boff kvôli svojmu dielu Church: Charism and Power zákaz sa verejne vyjadrovať. O rok neskôr bol zákaz zmiernený.
V roku 1992 za pontifikátu Jána Pavla II. Vatikán Boffovi zakázal vyučovať po tom, čo kritizoval vedenie katolíckej cirkvi. Po týchto rozporoch sa Boff nakoniec rozhodol opustiť františkánsky rád i kňazstvo.