cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Terror
Produkcia
22. júna 2018 bola potvrdená druhá séria, ktorá má 10 častí a názov The Terror: Infamy. Nakrúcať sa začala 14. januára 2019 vo Vancouveri a vysielať sa začnala 12. augusta 2019. Spolutvorca seriálu Alexander Woo bol showrunnerom tejto série a Max Borenstein výkonným producentom. Josef Kubota Wladyka je režisérom prvej časti druhej série.
Aasiaat
Aasiaat (dánsky: Egedesminde) je obec v Grónsku, autonómnej oblasti Dánskeho kráľovstva. Približne 3 000 obyvateľov sa živí prevažne rybolovom. V obci sa nachádza meteorologická stanica.
Teclast
náhľad|Teclast F6 Pro
Teclast je čínsky výrobca spotrebnej elektroniky, predovšetkým tabletov, notebookov a konvertibilných zariadení 2 v 1. Zameriava sa hlavne na lacné a cenovo dostupné zariadenia pre širokú verejnosť. Parametrami patria skôr medzi low-end alebo strednú triedu. Spoločnosť svoje zariadenia predáva celosvetovo na najznámejších čínskych predajných portáloch.
Zane Grey
Zane Grey, celým menom Pearl Zane, Grey (* 31. január 1872, Zanesville, Ohio, USA† 23. október 1939, Altadena, Kalifornia) bol americký spisovateľ, známy predovšetkým románmi z divokého západu.
Životopis
Narodil sa v Zanesville, v malom mestečku v štáte Ohio. Mesto založil jeho prastarý otec Ebenezer Zane, ktorý tam mal prax ako zubný lekár. Potom ako precestoval americký západ sa začal intenzívne zaujímať o jeho históriu. Už v roku 1902 mu vyšiel prvý článok v časopise, ale na svoj veľký literárny úspech si musel počkať niekoľko rokov. V roku 1910 vyšiel jeho román Dedičstvo Púšte, ktorý sa stal bestsellerom. V najbližších rokoch nasledoval jeden úspech za druhým, napríklad Jazdci Fialovej Šalvie, alebo Pohraničná Légia, ktorá bola nadšene prijatá publikom a následne niekoľkokrát sfilmovaná..
Jeho romány opisovali život na divokom západe romantizovane a pohľad na jeho dobývanie bol hlavne pohľadom "bieleho muža". Skutočná história je v jeho dielach skreslená. Popri románoch o divokom západe písal aj o ďalších témach, napríklad o rybolove.
Pys
Pys je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zväz Afgáncov na Slovensku
Zväz Afgáncov na Slovensku (skratka ZANS) je mimovládna organizácia s medzinárodným prvkom, ktorá pôsobí na Slovensku od decembra 1997. Združuje afganských utečencov a prisťahovalcov. Vystupuje viac-menej ako etnické a nenáboženské združenie. Štatutárom organizácie je od 20. marca 2010 lekár urológ MUDr. Obaidullah Mir, predošlí predsedovia Zaher Jaan a Mohammad Juma.
Kapys
Capys môže byť aj:
Marta Potančoková
Marta Potančoková (* 12. september 1975, Bratislava) je slovenská herečka a speváčka.
Vyštudovala muzikálové herectvo na Janáčkovej akadémii múzických umení v Brne v rokoch 1994-1999. Účinkovala v Štátnom divadle Košice, hosťovala v Divadle SNP v Martine. Pôsobila aj v muzikáloch v Divadle Aréna. Účinkovala v úspešnom muzikáli Vlasy, Oliver!, Bedári, Rocky Horror show, West side story, Rebelové,Mníšky a Mníšky 2, aj v muzikáli Traja mušketieri na Novej scéne.
Je sólovou speváčkou v skupine Preßburger Klezmer Band.
Saichania
Saichania je vyhynutý rod ankylosaurida, žijúceho v období vrchnej kriedy (stupeň kampán) na území dnešného Mongolska (súvrstvie Barun Goyot). Jediný druh je Saichania chulsanensis.
náhľad|vľavo|[[Lebka rodu Saichania]] Tento rod opísala poľská paleontologička Teresa Maryańska v roku 1977 spolu s ďalším ankylosauridom rodu Tarchia. Saichania dosahovala dĺžku asi 7 metrov (v priemere však skôr okolo 4 metrov) a celé jej zavalité telo bolo pokryté ostňami a mohutným telovým pancierom. Na lebke boli dokonca objavené stopy po adaptácii na život v púštnej klíme (soľná žľaza pri ústnom otvore a pod.).
Katalóg A. Aarneho a S. Thomsona
Katalóg (A.) Aarneho a (S.) Thompsona (iné názvy: katalóg Aarneho-Thomsona, katalóg A. Aarneho - St. Thomsona, klasifikácia Aarneho-Thomsona, systém Aarneho-Thomsona, AaTh katalóg, katalóg AaTh; AaTh, AaT, AT) je najvýznamnejší medzinárodný katalóg rozprávkových bytostí a ľudových povestí súčasnosti. Jeho prvú verziu zostavil a publikoval (1910) fínsky folklorista Antti Aarne. V rokoch 1921 a 1961 katalóg rozšíril Stith Thompson. Jeho úlohou je na základe porovnania textov jednotlivých povestí určiť ich pôvod, vznik a šírenie.
V roku 2004 ho doplnil a rozšíril Hans-Jörg Uther dielom The Types of International Folktales: Animal tales, tales of magic, religious tales, and realistic tales, with an introduction. Samotný systém prepracoval a nazval ho systém Aarneho-Thompsona-Uthera (systém ATU).
Prítomný čas
Prítomný čas alebo prézent (najmä jeho konkrétne tvary a najmä v indikatíve sa označujú staršie aj ako prítomník) je slovesný čas, ktorý v rôznych jazykoch vyjadruje predovšetkým v súčasnosti prebiehajúce deje alebo trvajúce stavy. Rovnako sa označuje aj súhrn slovesných tvarov resp. jednotlivý slovesný tvar tohto slovesného času.
V niektorých jazykoch je bezpríznakový a dajú sa ním vyjadriť aj minulé udalosti (tzv. historický prézent, napr. „Roku 1348 zakladá Karol IV. univerzitu”) alebo budúcnosť (napr. „Zajtra idem do Zvolena”, a pod.). Aký časový význam má konkrétna forma prítomného času v danej jazykovej výpovedi teda vyplýva zo súvislostí. V iných jazykoch je možné prítomný čas použiť len na vyjadrenie prítomnosti (napr. ).
St. John’s (Newfoundland a Labrador)
St. John’s je kanadské mesto, hlavné mesto provincie Newfoundland a Labrador. V sčítaní obyvateľstva v roku 2016 malo 108 860 obyvateľov. Nachádza sa na východnom konci poloostrova Avalon Peninsula na kanadskom ostrove Newfoundland.
Mesto sa rozkladá na 446,04 km² a je najvýchodnejším mestom v Severnej Amerike (s výnimkou Grónska).
Názov mesta je spájaný s dátumom narodenia Jána Krstiteľa, keď mal John Cabot v roku 1497 vplávať do jeho prístavu a s baskickým rybárskym mestečkom rovnakého mena. Je jedným z najstarších miest v Severnej Amerike, na mapách existuje už od roku 1519. Ako mesto bolo oficiálne založené v roku 1888. S okolím mal k 1. júlu 2017 približne 219 207 obyvateľov, St. John’s Metropolitan Area je 20. najväčšia metropolitná oblasť.
Mesto má bohatú históriu, hralo rolu vo francúzskej a indiánskej vojne, americkej vojne za nezávislosť a britsko-americkej vojne v roku 1812.
Vladimír Ossif
Vladimír Ossif (* 21. november 1954, Prešov) je slovenský maliar.
Študoval na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. Žije a tvorí prevažne v Paríži, ale už od roku 1990 sa pravidelne vracia na dlhšie pracovné obdobie aj na Slovensko. Jeho diela sú zastúpené vo fondoch popredných svetových štátnych i súkromných zbierok, galérií a múzeí.
Verejná správa (odvetvie)
Verejná správa je odvetvie národného hospodárstva, v systéme národných účtov Slovenskej republiky (podľa Klasifikácie inštitucionálnych sektorov a subsektorov) jedno z piatich základných odvetví národného hospodárstva (položka S.13), popri nefinančných korporáciách (S.11), finančných korporáciách (S.12), domácnostiach (S.14) a neziskových inštitúciách slúžiacich domácnostiam (S.15).
Na základe uvedenej klasifikácie sa verejná správa člení na:
Quend
Quend je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dolný lom
Dolný lom je vrch v Považskom Inovci. Leží nad obcou Zlatníky, približne východne od Nového Mesta nad Váhom.
Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Inovec. Vrchol leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Bánovce nad Bebravou a v katastrálnom území obce Zlatníky. Najbližším sídlom je severne situovaný Selec, východne leží Dubodiel a Zlatníky.
Opis
Dolný lom je málo výrazný pahorok, vybiehajúci juhovýchodným smerom z hlavného hrebeňa medzi Jakubovou a Krželnicou (. Severným susedom je Horný lom  a Krželnica, západne leží Jakubová  a Ostrý vrch , južne Panská javorina  a východne vrch Splazy . Vrch patrí do povodia rieky Nitry a odvodňuje ho riečka Chotina a jej prítoky. Na vrchol nevedie značená trasa.
Výhľady
Vrchol a taktiež hrebeň sú pokryté lesným porastom, preto rozhľad je možný len z menších lokalít s nízkou a nesúvislou vegetáciou, najmä na juhovýchodných svahoch. Vzhľadom na polohu pod hlavným hrebeňom sú najlepšie pozorovateľné práve okolité vrchy pohoria, no pri vhodných podmienkach je viditeľná veľká časť Nitrianskej pahorkatiny a Nitrianskej nivy, ako aj pohoria Tribeč, Pohronský Inovec a Vtáčnik.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, preto je prístupný lesnými chodníkmi z okolitých obcí alebo z hlavného hrebeňa.
Quesnoy-le-Montant
Quesnoy-le-Montant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
HáO TJ Slovan Modra
HáO TJ Slovan Modra (celý názov: Hádzanársky oddiel Telovýchovná jednota Slovan Modra) je slovenský hádzanársky klub z Modry. Vznikol v roku 1954. Oddiel mužov je účastníkom najvyššej domácej súťažeextraligy, do ktorej vstúpil ako víťaz 1. ligy prvýkrát v roku 2012. Ženský oddiel bol účastníkom 1. ligy, po sezóne 2011/12 prerušil svoju činnosť a obnovil ju až v roku 2018. Klub má okrem seniorských tímov aj dorastenecké a žiacke tímy. Medzi známych odchovancov klubu patria aj dlhoroční reprezentanti Slovenska ako Katarína Dubajová či Juraj Nižnan.
Querrieu
Querrieu je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prestup tepla (rozlišovacia stránka)
Prestup tepla môže byť:
Európska ľudová strana
Európska ľudová strana (, skr. EPP alebo EĽS) je najväčšia európska politická strana založená v roku 1976 kresťanskodemokratickými stranami. Jej členovia sú predovšetkým pravicovo orientované konzervatívne, liberálnokonzervatívne a kresťanskodemokratické strany. Jej mládežníckou organizáciou je Mladá Európska ľudová strana.
Strana bola založená 8. júla 1976 Talianom Alcide De Gasperim. EPP je od roku 1999 nepretržite najväčšou stranou v Európskom parlamente, po eurovoľbách v roku 2019 ju zastupuje 182 europoslancov. Súčasný prezident strany je od novembra 2019 poľský politik Donald Tusk, ktorý nahradil Francúza Josepha Daula.
Na Slovensku sa zo strán zastúpených v Európskom parlamente k Európskej ľudovej strane v roku 2019 hlásili tieto strany: Kresťanskodemokratické hnutie, OBYČAJNÍ ĽUDIA a nezávislé osobnosti (do roku 2019 v strane AECR/ECPM) a SPOLU – občianska demokracia (členstvo od 2019). Hlásia sa k nej tiež MOST – HÍD a Strana maďarskej komunity – Magyar Közösség Pártja, ktoré ale nemajú zastúpenie v Európskom parlamente. V minulosti bolo členom EĽS tiež SDKÚ-DS.
Ӊ
Používa sa len v kildinskej saamčine. Je to variant písmena Н.
Quesnoy-sur-Airaines
Quesnoy-sur-Airaines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mŕtve rameno Váhu
Mŕtve rameno Váhu (, hovorovo aj Mrtvák) je vodná plocha, ktorá vznikla prehradením ramena Váhu v roku 1973. Nachádza sa severne od Komárna.
Pri ústí cez Komárňanský kanál z Váhu je regulovateľná priehrada. Pri výtoku je hrádza, takže nie je možné preplaviť sa do Váhu.
Využitie
Ostrov slúži ako rekreačná oblasť pre Komárňanov. Nachádza sa tu požičovňa lodí, pláž, Klub turistov Kormorán Komárno, Potápačský klub KŠP Poseidon Komárno, reštaurácie a chatová oblasť. Usadil sa tu aj invázny druh hlodavca, nutrie, pravdepodobne vypustené z klietkového chovu. alt=Mrtvák|náhľad|Mŕtve rameno z brehu Rameno je ohraničené ostrovom Apáli (Národná prírodná rezervácia Apálsky ostrov) a mokraďami, lužnými lesmi.
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2001
Majstrovstvá sveta vo florbale žien 2001 boli 3. majstrovstvá sveta vo florbale žien. Bolo to najvyššie medzinárodné podujatie IFF vo florbale žien v roku 2001. Konalo sa od 20.27. mája 2001 v Rige, v Lotyšsku, za účasti 16 tímov. A-divízia aj B-divízia mala po 8 účastníkov. Poľsko, Maďarsko a Spojené kráľovstvo boli nováčikmi turnaja MS.
Glykozid
Glykozidy alebo heterozidy sú deriváty sacharidov, v ktorých je zvyšok cukru viazaný na organický radikál. Glykozidy majú mnoho dôležitých úloh u živých organizmov. Mnohé rastliny skladujú látky v podobe neaktívnych glykozidov a tieto látky potom možno aktivovať pomocou enzýmovej hydrolýzy, v ktorej sa štiepi sacharidová zložka, čo umožňuje použitie danej chemickej látky. Mnohé tieto rastlinné glykozidy sa používajú ako liečivá. Niektoré druhy motýľov z rodu Heliconius sú schopné tieto rastlinné látky využiť ako chemickú obranu proti predátorom. U zvierat a ľudí sú jedovaté látky často viazané na sacharidy, aby bolo možné ich vylúčiť z tela.
Formálne je glykozidom akákoľvek molekula, v ktorej je sacharidová skupina viazaná pomocou anomérneho uhlíka na nejakú inú (neacylovú) skupinu prostredníctvom glykozidovej väzby. Glykozidy môžu byť viazané na rôzne atómy – podľa daného atómu sa potom táto zlúčenina označuje ako O-glykozid (viazaná na kyslík), glykozylamín (viazaná na dusík), tioglykozid (viazaná na síru) alebo C-glykozid (viazaná na uhlík). Podľa IUPAC je názov C-glykozid nesprávny a správne by sa mali tieto látky označovať ako "C-glykozylové zlúčeniny". Uvedená definícia je tá, ktorú používa IUPAC, a odporúča sa používať Haworthovu projekciu, aby bolo možné správne určiť stereochemické konfigurácie.
Mnohí autori pridávajú podmienku, že sacharidová zložka musí byť viazaná na nesacharidovú zložku, aby bolo možné takúto zlúčeninu označiť ako glykozid, čím dochádza k vylúčeniu oligo- a polysacharidov. Sacharidová zlúžka sa nazýva glykón, zatiaľ čo nesacharidová zlúžka sa nazýva aglykón alebo genín. Glykón môže pozostávať z jednej sacharidovej jednotky (monosacharidu), dvoch (disacharidu) alebo niekoľkých sacharidových jednotiek (oligosacharidu).
ASD Pallamano Terst
ASD Pallamano Terst je taliansky mužský hádzanársky klub z Terstu. Vznikol v roku 1970 pod názvom US ACLI Pallamano Trieste. Je 17-násobný majster krajiny a 6-násobný víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie štvrťfinálová účasť v Pohári víťazov pohárov či semifinálová účasť vo Vyzývacom pohári EHF. Momentálne (2020) hrá najvyššiu domácu súťaž, Campionato italiano di pallamano maschile.
Glykozid
Prvý glykozid, ktorý bol opísaný, bol amygdalín, ktorý identifikovali francúzski chemici Pierre Robiquet a Antine Boutron-Charlard v roku 1830.
ASD Pallamano Terst
Úspechy
Talianska najvyššia súťaž:
Víťaz Talianskeho pohára:
Európske súťaže
Liga majstrov:
Pohár víťazov pohárov:
Pohá EHF:
Vyzývací pohár:
Zoznam elektrických staníc Slovenskej elektrizačnej prenosovej sústavy
Toto je zoznam elektrických staníc Slovenskej elektrizačnej prenosovej sústavy (SEPS). Sú súčasťou prenosovej sústavy Slovenskej republiky.
Súčasné
Prehľad súčasných staníc prenosovej sústavy k 31. decembru 2021 podľa mapy SEPS :
Prehľad staníc 400/220 kV
thumb|ESt Lemešany
Bývalé stanice 220 kV
Poznámka: zoznam nie je úplný.
Plánované stanice 400 kV
Poznámka: zoznam nemusí byť úplný.
Doktori (americký seriál)
Doktori je americký dramatický seriál z lekárskeho prostredia, ktorý mal premiéru v USA 21. januára 2018 na stanici FOX. Jeho tvorcami sú Amy Holden Jones, Hayley Schore a Roshan Sethi. Pilotný diel bol objednaný 10. mája 2017.
7. mája 2018 bol seriál obnovený pre druhú sériu, ktorá mala premiéru 24. septembra 2018. 10. mája 2019 stanica FOX predĺžila seriál o tretiu sériu, ktorá mala premiéru 24. septembra 2019. 19. mája 2020 seriál získal štvrtú sériu.
Seriál mal na Slovensku premiéru 25. júla 2019 na WAU.
Volejbal na Hrách Juhovýchodnej Ázie 2017
Volejbal na Hrách Juhovýchodnej Ázie 2017 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Hier Juhovýchodnej Ázie 2017. Konal sa v Kuala Lumpur v dňoch od 21.27. augusta 2017, za účasti 8 mužských a 6 ženských tímov. Volejbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1959 a toto bolo jeho 28. vydanie. Všetky zápasy sa odohrali v Malaysia International Trade & Exhibition Centre, ktoré obsahuje 11 hál a v ktorom sa odohrali aj súťaže v gymnastike, šerme, stolnom tenise a vzpieraní. Tituly obhájili družstvá Thajska, keď v oboch kategóriách zvíťazili vo finálovom stretnutí nad družstvami Indonézie.
Účastníci
Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k júlu 2017.
Pozn.: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k augustu 2017.
Ӈ
náhľad|Písmeno Ӈ Ӈ (minuskula ӈ) je písmeno cyriliky.
Používa sa v čukotčine, v dolgančtine, v enečtine, v chantyjčine, v kildinskej saamčine, v mansijčine, v nenečtine, v nivštine. Je to variant písmena Н. Písmeno zachycuje rovnakú hlásku ako písmeno Ҥ, písmeno Ң a digraf Нг.
Ҥ
náhľad|Písmeno Ҥ Ҥ (minuskula ҥ) je písmeno cyriliky.
Používa sa v altajčine, v jakutčine, vo východnej marijčine. Je to variant písmena Н. Písmeno zachycuje rovnakú hlásku ako písmeno Ң, písmeno Ӈ a digraf Нг.
Volejbal na Letných olympijských hrách 1980
náhľad|Sovietska známka s volejbalovým motívom LOH 1980
Volejbal na Letných olympijských hrách 1980 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1980. Konal sa v Moskve, v Sovietskom zväze v dňoch od 20.31. júla 1980, za účasti 10 mužských a 8 ženských tímov. Nováčikmi turnaja boli mužské družstvá Juhoslávie a Líbye a ženské družstvá Brazílie a Bulharska. Volejbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1964 a toto bolo jeho 5. vydanie. Dejiskom zápasov boli 2 arény: Malaja sportivnaja arena Lužniki a Universalnyj sportivnyj sal Družba.
V mužskej kategórii získal olympijský titul domáci, ktorý vo finálovom stretnutí zvíťazil nad 🇧🇬. U žien získal svoj tretí titul rovnako domáci, ktorý vo finále vyhral nad.
Zasadnutie FIVB
Počas konania LOH 1980 sa v Moskve uskutočnilo zasadnutie Medzinárodnej volejbalovej federácie (FIVB). Rozhodlo sa na ňom o 6 nových členoch: Afganistan, Americké Panenské ostrovy, Cyprus, Nepál, Nikaragua a Palestína; počet členov FIVB sa tak navýšil na 135. Okrem toho sa na zasadnutí rozhodlo o dejiskách MS 1982 mužov (Argentína) a žien (Peru), MS juniorov (Venezuela) a junioriek (Mexiko) v roku 1981 a Svetového pohára 1981 mužov a žien (oba Japonsko).
Kvalifikácia
náhľad|Kvalifikované družstvá mužov Pozn: Bojkotujúce družstvá Číny a Tuniska nahradili Líbya s Česko-Slovenskom.
Kamenný potok (prítok Lazného potoka)
Kamenný potok je potok v Trenčianskom kraji, v regióne Horná Nitra. Nachádza sa na pomedzí geomorfologických celkov Vtáčnik a Hornonitrianska kotlina a ústi do vodného toku Lazný potok v povodí Nitry. Má dĺžku a je tokom V. rádu.
Prameň
Pramení v zmiešanom lesnom extraviláne a poľnohospodárskom extraviláne v v centrálnej časti územia obce Lehota pod Vtáčnikom v lese (aj lúka a pasienok) Dolné lázky na juhovýchodnom úpätí vrchu a lesa Javorina v okrese Prievidza.
Opis toku
Od prameňa tečie severným a severovýchodoseverným smerom lesným extravilánom premiešaným poľnohospodárskym extravilánom v obci Lehota pod Vtáčnikom, mení smer na severozápadoseverný, pravým brehom obmýva lúku Cúdenice, ľavým brehom obmýva lúku Okrúhla, v vyteká zo zmiešaného extravilánu do poľnohospodárskeho extravilánu, tečie cez trvalý trávny porast Breziny, na južnom okraji intravilánu na hranici medzi intravilánom a extravilánom Lehoty pod Vtáčnikom ústi do vodného toku Lazný potok ako jeho ľavostranný prítok. Preteká v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. Nachádza sa na rozhraní geomorfologického celku Vtáčnik a jeho podcelku Vysoký Vtáčnik svojou pramennou oblasťou a geomorfologického celku Hornonitrianska kotlina a jej podcelku Prievidzská kotlina. Nemá prítoky.
Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v charakteristickom dne toku, ktoré je budované v skalnatom, kamenistom podloží. Z podstatného mena kameň po rozšírení o adjektívnu príponu -ný s významom niečo z kameňa alebo kamenný prírodný úkaz a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Kamenný potok s významom potok v skalnatom teréne, v teréne pokrytom kamením ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1994. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Kamenný potok nie je jedinečným hydronymom. V priestore Slovenska je 27 potokov so štandardizovaným názvom Kamenný potok (január 2023).
Ostrý kameň (vrch v Čergove)
Ostrý kameň je vrch v pohorí Čergov, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Terňa, približne severovýchodne od Sabinova.
Poloha
Nachádza sa v juhovýchodnej časti pohoria, v Prešovskom kraji, na hranici okresov Sabinov a Prešov a zasahuje na katastrálne územie obce Olejníkov a Terňa. Najbližšími sídlami sú východne situovaný Hertník, Fričkovce a Geraltov, južne ležia Bodovce, Jakubovany a Drienica, západne sa nachádza osada Majdan (Olejníkov) a severne obec Kríže a Hervartov.
Opis
Ostrý kameň leží v rázsoche, vybiehajúcej juhozápadným smerom z oblasti sedla Čergov v hlavnom hrebeni, situovanom na juhovýchodnom úbočí rovnomenného vrchu. Východne sa nachádza Kalisko, južne Hradová hora a Predná hora , západne dominuje Lysá , Škaredé  a Solisko  a severne Veľká Javorina , Čergov  a Bukový vrch. Severné a západné svahy odvodňuje potok Ľutinka do Torysy, vodu z juhovýchodných svahov odvádza potok Ternianka do rieky Sekčov. Vrcholom vedie značený turistický chodník.
Kapys (Trója)
Kapys (starogr. Κάπυς – Kapys, ) je v gréckej mytológii syn dardanského kráľa Assaraka a jeho manželky Hieromnémy, bol dardanský kráľ.
Jeho otec Assarakos pochádzal z Dardanie, ktorého zakladateľom bol Dardanos, syn najvyššieho boha Dia a Plejády Élektry. Ich kráľovstvo Dardania bolo súčasťou Malej Ázie, ktoré sa práve v čase, keď Assarakos zdedil kráľovský trón, rozdelilo na Dardaniu a Tróju.
Assarakos sa oženil s Hieromnémou a splodili dcéru Simoeis a syna Kapya, ktorý prevzal vládu v Dardanii. Kapys sa oženil s Themistou s ktorou mali dcéru Ilus a syna Anchisea. Anchisovým synom bol Aineias. Celá vetva Dardanovcov bola v úzkom spojení s Trójou a najmä Aineias, priamy účastník trójskej vojny, bol najvýznamnejším spojencom Tróje vo vojne proti Achájcom.
Porsche Supercup
náhľad|Pretekársky automobil Porsche 911 Porsche Supercup je motoristický šampionát automobilov Porsche, patriaci pod Medzinárodnú automobilovú federáciu (FIA). Podujatie organizuje spoločnosť Porsche AG.
Supercup sa jazdí od roku 1993 a v súčasnosti zväčša predchádza niektorým Grand Prix Formuly 1. Celkom 24 jazdcov identických vozidiel Porsche 911 GT3 Cup absolvuje tréning, klasifikáciu a samotné preteky. Ročník 2012 začína 20. apríla 2012 v Bahrajne a končí 9. septembra v Monze. Majstrovský titul obhajuje René Rast z tímu Veltins Lechner Racing.
Prechod tepla
thumb|Prechod tepla stenou Prechod tepla alebo staršie priestup tepla  (po česky: prostup tepla alebo staršie průchod tepla) je prenos tepla cez (rovnú alebo nerovnú) stenu medzi dvoma tekutinami, čiže kombinácia prestupov tepla medzi tekutinou a stenou a vedenia tepla vnútri steny. Častý príklad tohto javu je výmenník tepla.
Pozor na zámenu s podobným termínom prestup tepla (po česky: přestup tepla alebo staršie přechod tepla).
Charakteristika
Prechod tepla je možné považovať za postupnosť prestup tepla – vedenie tepla – prestup tepla.
Za ustáleného stavu je možné pozorovať rozdelenie teplôt podobné ako na našom obrázku, kde \delta je šírka steny, t_1 je teplota látky pred stenou a t_2 je teplota látky za stenou, pričom t_1 > t_2. Na rozhraní kvapaliny a pevnej látky sa (v našom prípade dvakrát) vytvára tzv. medzná vrstva, v ktorej dochádza k prudkej zmene teploty, tzv. tepelný skok. t_1^\prime je teplota steny na rozhraní s látkou pred stenou, t_2^\prime je teplota steny na rozhraní s látkou za stenou.
Pri ustálenom prúdení rovinnou stenou platí kde \lambda je súčiniteľ tepelnej vodivosti, q je hustota tepelného toku a α je koeficient prestupu tepla.
Tieto rovnice je možné upraviť do tvaru Sčítaním rovníc dostaneme kde sa volá koeficient (súčiniteľ) prechodu tepla (iné názvy: súčiniteľ (koeficient) priestupu tepla, úhrnný koeficient (súčiniteľ) prestupu tepla, úhrnný koeficient (súčiniteľ) prechodu tepla, merná (špecifická) tepelná priestupnosť, merná (špecifická) tepelná priechodnosť, pr(i)eteplivosť    , U-hodnota).
Club Atlético Peñarol
Club Atlético Peñarol, skrátene Peñarol, je uruguajský športový klub so sídlom v hlavnom meste krajiny Montevideo. Klub je známy predovšetkým pre svoj futbalový tím. Peñarol je najúspešnejší futbalový klub v Uruguaji, keď vyhral spolu 48 titulov v uruguajskej najvyššej súťaži Primera División. Na medzinárodnej úrovni vyhral Peñarol spolu 14 trofejí, z toho päťkrát Copa Libertadores či trikrát Interkontinentálny pohár. Domáce zápasy hráva klub na štadióne Estadio Campeón del Siglo. V súčasnosti hráva najvyššiu uruguajskú futbalovú súťaž Primera División. Z najvyššej súťaže nikdy nezostúpil. V roku 2009 bol Peñarol vybraný Medzinárodnou federáciou futbalových historikov a štatistikov ako juhoamerický futbalový klub storočia.
Klub sa venuje aj ďalším športom, ako je basketbal (kde hrá najvyššiu domácu súťaž), cyklistika, futsal alebo plážový futbal.
História
Klub bol založený dňa 28. septembra 1891 robotníkmi zo železničnej spoločnosti Central Uruguay Railway Company v Montevideu za účelom podpory hrania kriketu, ragby, futbalu a iných mužských športov. Prvý klubový výbor bol tvorený ôsmymi členmi, pričom všetci mali britský pôvod. Za prvého prezidenta vybral výbor Franka Hendersona. O deň neskôr zvolili pre svoj nový klub názov Central Uruguay Railway Cricket Club, v skratke CURCC. V ten istý deň začali členovia výboru hľadať ihrisko, aby klub mohol praktizovať športové aktivity. Už pri založení klubu bolo priamo v zakladateľskej zmluve stanovené, že klubovými farbami budú čierna a oranžová. Zároveň bolo zmluvne upravené, že iba robotníci z Central Uruguay Railway Company môžu byť prijatí za členov klubu. Výbor klubu však napriek tomu mohol pripustiť ľudí aj mimo tejto spoločnosti, no následne nemohli členovia výboru hlasovať o ich prijatí. Postupne sa na poste prezidenta klubu vystriedalo viacero manažérov Central Uruguay Railway Company, všetci prišli do krajiny priamo z Veľkej Británie. Futbalu sa však členovia klubu začali venovať už v roku 1892, kedy klub zmenil svoje zameranie z kriketu a ragby práve na futbal. Už vtedy dostal tento futbalový oddiel prezývku "Peñarol", čo vyplývalo z mena štvrte Peñarol, kde došlo k založeniu klubu. Meno tejto štvrte zas pochádza z názvu talianskeho mesta Pinerolo.
Vstup do najvyššej súťaže a zisk prvých titulov
thumb|left|Majstrovský tím z roku 1900. thumb|Majstrovský tím z roku 1911. Posledný pod názvom CURCC. V roku 1900 bol CURCC jeden zo štyroch zakladajúcich členov Futbalovej federácie Uruguaja. CURCC sa zúčastnil už prvého ročníka najvyššej futbalovej súťaže v Uruguaji, ktorý sa odohral v roku 1900. Tento turnaj dostal meno Campeonato Uruguayo 1900 a zúčastnili sa ho štyri kluby. CURCC vyhral všetkých šesť zápasov a získal tak svoj prvý majstrovský titul. Ďalšieho ročníka tejto súťaže sa už zúčastnil aj klub Nacional. CURCC vyhral aj tento ročník, keď vyhral sedem zápasov a jeden remizoval. Nacional skončil tesne na druhom mieste. Už v tomto roku sa začala medzi týmito klubmi tvoriť silná rivalita. Kým tím CURCC reprezentoval britských prisťahovalcov a železničných robotníkov, tak klub Nacional podporovali predovšetkým ľudia zvaní Criollo, teda obyvatelia Južnej Ameriky, ktorí mali predkoloniálny španielsky pôvod a univerzitní študenti. V ročníku 1902 však už bol úspešný klub Nacional, ktorý získal svoj prvý titul. V roku 1904 sa súťaž nehrala z dôvodu prebiehajúcej občianskej vojny v krajine. V sezóne 1905 bol CURCC znova po čase úspešný, vyhral všetky zápasy a získal tretí titul. Po ročnej prestávke v sezóne 1907 vyhral štvrtý majstrovský titul. V nasledujúcich rokoch sa klub iba dvakrát priblížil k zisku titulu. Úspešný bol až v sezóne 1911, keď vyhral svoj piaty majstrovský titul. Do roku 1911 tak CURCC vyhral päť majstrovských titulov, sedemkrát vyhral vtedajšiu verziu národného pohára zvanú "Copa de Competencia" a trikrát podobnú domácu súťaž menom "Copa de Honor". Na medzinárodnej úrovni vyhral dvakrát pohár "Copa de Honor Cousenier", ktorý hrali kluby z Uruguaja a Argentíny.
Peñarol
thumb|Dokument potvrdzujúci Peñarol ako pokračovateľa CURCC. V roku 1912 bol zriadený nový klubový výbor, ktorý dostal za úlohu zmeniť niektoré články zakladateľskej zmluvy klubu CURCC. Išlo o to, aby sa mohli na chode klubu podieľať aj ľudia mimo železničnej spoločnosti. Súčasne padol návrh na premenovanie klubu na "CURCC Peñarol". Kontroly nad železničnou spoločnosťou sa ujal Charles W. Bayne a rozhodol o prerušení sponzorovania futbalového tímu CURCC z finančných a pracovných dôvodov. Zároveň vznikli v tomto období konflikty medzi robotníkmi a manažérmi železničnej spoločnosti. Železničná spoločnosť sa chcela dištancovať od vtedajšej reputácie klubu, ktorá nebola z dôvodu predchádzajúceho nevhodného správania sa fanúšikov klubu veľmi dobrá. Z tohto dôvodu CURCC previedol futbalové ihrisko na svojich členov. 13. decembra 1913 rozhodli predstavitelia železničnej spoločnosti, že futbalový oddiel klubu oddelenia od spoločnosti. Futbalový oddiel následne na konci roka 1913 prijal názov CURCC Peñarol, no už 12. marca 1914 zmenil svoj názov na Club Atlético Peñarol, ktorý zostal až do súčasnosti.
Prvé tituly s novým názvom
thumb|left|Majstrovský tím z roku 1929. V ročníku 1914 sa klub predstavil prvýkrát pod názvom Peñarol. V tomto ročníku obsadil delené prvé miesto s tímom River Plate FC. O titule tak museli rozhodnúť finálové zápasy medzi týmito tímami. Prvé dve stretnutia skončili remízou 1:1 a tak rozhodol až tretí zápas, ktorý vyhral klub River Plate FC. V nasledujúcich troch sezónach sa klub umiestnil trikrát po sebe na treťom mieste. V roku 1916 však otvoril nový štadión. Prvý titul s novým názvom vyhral klub až v ročníku 1918, bol to celkovo šiesty ligový titul pre tím. Nasledovali tretie a druhé miesto. Úspech sa dostavil znova v sezóne 1921, Peñarol obsadil prvé miesto v tabuľke a získal ďalší majstrovský titul. V tomto ročníku prehral klub iba jeden zápas, tri remizoval, zvyšok vyhral. V roku 1922 odohral Peñarol priateľské stretnutie s argentínskym klubom Racing Club, ktorý však v danom období (podobne ako iné argentínske kluby) prestúpil do konkurenčnej futbalovej federácie v Argentíne a opustil oficiálnu argentínsku futbalovú federáciou. V novembri 1922 uruguajská futbalová federácia ako následok daného stretnutia rozhodla o diskvalifikácií klubu Peñarol z domácej súťaže a teda jeho vylúčení z najvyššej domácej súťaže. Peñarol spolu s inými klubmi, ktoré boli futbalovou federáciou postihnuté rovnako, založil novú futbalovú federáciu s názvom "Federación Uruguaya de Football" (FUF). Prvý ročník novej súťaže sa hral už v sezóne 1923, kde klub obsadil druhé miesto. No už v nasledujúcom roku túto súťaž vyhral a získal tak majstrovský titul. Po tomto ročníku ale bola táto konkurenčná súťaž rozpustená a v roku 1925 došlo k zjednoteniu oboch futbalových federácií do jednej, pričom v tomto roku sa nehrala v krajine žiadna futbalová súťaž. Po zjednotení futbalových federácií sa odohrala v sezóne 1926 znova najvyššia futbalová liga, no táto nebola ešte organizovaná uruguajskou futbalovou federáciou (vtedy neorganizovala žiadnu súťaž). Tento ročník sa hral pod názvom "Copa del Consejo Provisorio", a vyhral ho práve Peñarol. Keďže sa však nejedná o súťaž organizovanú oficiálnou futbalovou federáciou, neráta sa titul z tohto roku medzi ostatné. V roku 1927 odcestoval Peñarol na svoje prvé turné po Európe. V tomto roku skončil zároveň už v riadnej prvej lige na druhom mieste. V sezóne 1928 však v lige jasne dominoval a získal tak znova majstrovský titul. V ročníku 1929 odohral ešte lepší ročník, prehral iba jeden zápas a získal opäť titul. V tomto roku začal klub stavať svoj nový štadión Estadio Centenario, ktorý otvoril nasledujúci rok.
Profesionalizácia futbalu v krajine a ďalšie úspechy
thumb|[[Severino Varela v drese klubu.]] V roku 1932 sa odohral prvý ročník už profesionálnej najvyššej futbalovej súťaže. Najlepším tímom v tomto roku bol Peñarol, ktorý získal svoj piaty oficiálny titul s novým názvom, celkovo však už desiaty titul. Nasledujúce dva roky obsadil klub druhé miesto, titul získal najväčší rival klub Nacional. V ročníku 1935 sa však situácia obrátila, titul získal Peñarol a Nacional bol druhý. Tým začala výborná séria, ktorá skončila v roku 1938. Peñarol tak vyhral od sezóny 1935 do sezóny 1938 štyri tituly v rade. Navyše v roku 1936 vyhral tiež národný pohár (Torneo Competencia). Od sezóny 1939 sa klubu prestalo dariť a začalo obdobie dominancie klubu Nacional, ktorý vyhral päť majstrovských titulov za sebou, Peñarol bol zväčša na druhom mieste. Túto sériu sa klubu podarilo prerušiť v sezóne 1944, keď titul konečne vyhral Peñarol. Toto víťazstvo obhájil aj v ďalšej sezóne. V tomto období hrali v klube aj výborní strelci Nicolás Falero a Raúl Schiaffino. V roku 1948 sa liga nehrala z dôvodu štrajku hráčov. V sezóne 1949 sa stal najlepším strelcom súťaže hráč klubu Óscar Míguez a Peñarol zároveň získal aj majstrovský titul. V priebehu 50. rokov získal Peñarol majstrovské tituly v ročníkoch 1951, 1953 , 1954 , 1958 , 1959 a 1960. Vo zvyšných rokoch vyhral klub Nacional. Na konci 50. rokov, teda v sezóne 1960 tak Peñarol vyhral už svoj dvadsiaty tretí majstrovský titul.
Zlaté obdobie
thumb|left|Úspešný tím z Copa Libertadores 1965. Ligovým triumfom v roku 1959 sa klub kvalifikoval do novovytvorenej juhoamerickej obdoby európskej Ligy Majstrov Copa Libertadores, vtedy však pod názvom Copade Campeones de América. Zároveň so ziskom domáceho titulu v roku 1960 sa mu darilo aj v tejto pohárovej súťaži. Prebojoval sa až do finále, kde zvíťazil nad paraguajským klubom Olimpia a vyhral tak prvý ročník Copa Libertadores. V roku 1961 vyhral Peñarol znova domácu ligu. Na začiatku roka hral aj Interkontinentálny pohár proti klubu Real Madrid, no nebol úspešný. V zostave Realu boli v tomto roku hráči ako Alfredo Di Stéfano či Ferenc Puskás. V roku 1961 sa klub prebojoval taktiež do finále Copa Libertadores, kde porazil brazílsky klub Palmeiras. Ako víťaz Copa Libertadores hral aj Interkontinentálny pohár, kde sa stretol s portugalským klubom Benfica Lisabon, ktorý trénoval úspešný maďarský tréner Béla Guttmann a v jeho drese nastúpil legendárny Eusébio. V prvom zápase vyhrala Benfica 1:0, no v druhom zápase zvíťazil Peñarol vysoko 5:0. V treťom rozhodujúcom zápase vyhral Peñarol 2:1 a vyhral tak tento ročník Interkontinentálneho pohára. V úspechoch pokračoval aj v roku 1962, kedy znova vyhral najvyššiu domácu futbalovú súťaž a pripísal si tak svoj dvadsiaty piaty oficiálny majstrovský titul. Po ročnej prestávke vyhral majstrovský titul klub znova v roku 1964. Vďaka tomu hral v roku 1965 znova Copa Libertadores, no vo finále prehral s argentínskym klubom Independiente. Majstrovský titul však Peñarol získal aj v roku 1965 a znova tak mohol hrať Copa Libertadores. Tu sa v roku 1966 dostal opäť do finále, kde vo finále porazil argentínsky klub River Plate. Na jeseň 1966 sa vďaka tomuto víťazstvu prestavil znova v Interkontinentálnom pohári, kde hral znova proti Realu Madrid. Tento raz vyhral Peñarol oba zápasy a získal druhýkrát Interkontinentálny pohár. Ligu vyhral Peñarol po ročnej prestávke znova v ročníku 1967. Víťazstvo obhájil aj v sezóne 1968. Tým skončilo obdobie, v ktorom Peñarol vyhral šesť domácich titulov, trikrát Copa Libertadores a dvakrát Interkontinentálny pohár.
Posledné obdobie
thumb|left|Tím z roku 2011 V roku 1991 oslavoval Peñarol 100 rokov od svoj založenia. V klube hrali reprezentanti Pablo Bengoechea, Antonio Pacheco a Gregorio Pérez, zároveň začínal ešte mladý Diego Forlán. Po šesťročnej prestávke vyhral klub najvyššiu súťaž v sezóne 1993. Klub tak získal svoj tridsiaty piaty oficiálny majstrovský titul. V prvej lige následne vyhral aj v ročníkoch 1994, 1995 , 1996 a 1997. V roku 1998 vyhral najväčší rival klub Nacional, no v roku 1999 získal titul opäť Peñarol. V roku 1994 sa hráč tímu Darío Silva stal najlepším strelcom súťaže. V roku 1994 a 1995 sa klub dostal aj do finále krátko hraného kontinentálneho pohára Copa CONMEBOL, kde však ani v jednom prípade nebol úspešný. V ročníku 2000 vyhral Peñarol časť Clausura najvyššej súťaže, no vo finále súťaže prehral s klubom Nacional, ktorý tak získal majstrovský titul. V prvom desaťročí nového tisícročia sa už klubu veľmi nedarilo. V sezóne 2003 vyhral časť clausura, dokonca aj v konečnej tabuľke bol prvý a vo finále vyhral nad klubom Nacional a po troch rokoch vyhral majstrovský titul. V nasledujúcich rokoch sa klubu veľmi nedarilo. Úspech zaznamenal až v sezóne 2009/10, keď vo finále play-off o titul v troch zápasoch porazil klub Nacional a získal štyridsiaty šiesty majstrovský titul. Ďalšie dve sezóny vyhral ligu Nacional. Peñarol bol úspešný v ročníku 2012/13, kedy vo finále porazil klub Defensor Sporting a získal tak ďalší titul. Opäť nasledovalo dvojročné čakanie. V sezóne 2015/16 vyhral Peñarol finále play-off nad tímom Plaza Colonia a získal svoj štyridsiaty ôsmy majstrovský titul. V prechodnej sezóne 2016 sa klubu vôbec nedarilo, keď obsadil až štrnáste miesto. V sezóne 2017 skončil v časti Apertura Peñarol tretí.
Farby a znak klubu
Už pri založení pôvodného klubu CURCC boli zmluvne vybrané farby kluby, ktoré boli čierna a oranžová. Tieto vychádzali zo súťaží lokomotív, ktoré sa uskutočňovali v prvej polovici 19. storočia vo Veľkej Británii. Víťazná lokomotíva Rocket mala tmavožltú a čiernu farbu. Farby tejto lokomotívy si zvolila aj Central Uruguay Railway Company, od ktorej farby neskôr prevzal klub CURCC. Dresy klubu boli práve v týchto farbách. Po premenovaní klubu na Peñarol sa zmenila oranžová farba na žltú.
Farby klubu Peñarol sú čierne a žlté, sú tvorené zvislými pruhmi. V klubových symboloch sú štyri žlté pruhy, päť čiernych pruhov a jedenásť žltých hviezd, ktoré reprezentujú jedenásť hráčov. Počas existencie klubu boli zmeny farieb minimálne. Toto rozdelenie sa prejavilo aj v klubovom znaku a klubovej vlajke, ktoré sú tvorené práve stanoveným počtom pruhov a hviezd. Znak klubu sa menil niekoľkokrát, no iba mierne.
Od roku 1896 používa klub dresy v tradičných čierno-žltých farbách. Trenírky sú spravidla čiernej farby. Svoje tradičné dresy s čierno-žltými vertikálnymi pruhmi používa klub od roku 1911. Tieto sú používané kontinuálne iba s menšími zmenami.
Štadión
Prvým štadiónom klubu bol Estadio José Pedro Damiani. Tento bol otvorený už v roku 1916 a nachádzal v štvrti Las Acacias v Montevideu. Jeho súčasná kapacita je 12 000 miest a v súčasnosti ho využíva rezervný tím klubu. Keďže tento nespĺňal podmienky pre najvyššiu súťaž, presťahoval sa klub v roku 1921 na štadión Estadio Pocitos. Tu hral do roku 1933, pričom v roku 1940 bol tento štadión zbúraný. V roku 1930 bol otvorený štadión Estadio Centenario, ktorý mal v danom období kapacitu takmer 80 000 miest. Tento je však určený hlavne pre uruguajskú futbalovú reprezentáciu a Peñarol tu hrával zhruba od roku 1933. Súčasná kapacita tohto štadióna je 60 235 miest. V septembri 2012 ohlásil Peñarol plány na výstavbu nového štadióna pre 40 000 divákov. Tento sa mal podľa plánu postaviť na predmestí Montevidea, zhruba 7 km od Medzinárodného letiska Carrasco. So stavbou sa začalo 10. februára 2014 a k otvoreniu došlo 28. marca 2016. Nový Štadión dostal meno Estadio Campeón del Siglo a jeho kapacita je 40 000 miest.
Sídlo klubu sa však nachádza v centre Montevidea a nazýva sa Palacio Peñarol. Je to zároveň štadión basketbalového tímu klubu Peñarol. K jeho otvoreniu došlo už v roku 1955, okrem basketbalového štadióna sa tu nachádza klubové múzeum a kancelárie. Od roku 2010 tu hráva aj uruguajská basketbalová reprezentácia.
Rivalita a fanúšikovia
thumb|Fanúšikovia klubu počas zápasu.
Prvým rivalom tímu CURCC bol klub Albion. Súperenie týchto tímov začalo už na konci 19. storočia, no neskôr už stratili vzájomné zápasy svoj význam. Tradičným a najväčším rivalom tímu Peñarol je od roku 1901 klub Nacional, jedná sa o najstaršie derby mimo Britských ostrovov. Rivalita siaha až do počiatkov oboch klubov, pretože kým klubu CURCC (predchodcovi tímu Peñarol) fandili predovšetkým britskí prisťahovalci a železniční robotníci, tak klub Nacional podporovali potomkovia pôvodných kolonistov so španielskym pôvodom a univerzitní študenti. Vzájomné derby Clásico del fútbol uruguayo dostalo prvýkrát svoje pomenovanie 14. decembra 1913, kedy sa aj hral zápas medzi týmito rivalmi. Dá sa povedať, že rivalita medzi klubmi Peñarol a Nacional rovnomerne rozdeľuje celý štát. Oba kluby majú prakticky rovnako veľkú základňu fanúšikov, sú podobne populárne po celom Uruguaji. Ani v súčasnosti sa stále nepodarilo presne určiť, ktorý z týchto dvoch klubov je populárnejší. V roku 1993 sa uskutočnil prieskum, z ktorého vyplývalo, že Peñarol malo v obľube zhruba 41% futbalových fanúšikov a Nacional podporovalo asi 38% fanúšikov. V roku 2006 sa uskutočnil ďalší prieskum, ktorý potvrdil predchádzajúce výsledky, kedy Peñarol podporovalo asi 45% fanúšikov a Nacional 35%.
Tvrdé jadro ultras klubu Peñarol je známe problematickým správaním. Už v roku 1913 podpálili fanúšikovia klubu CURCC železničný vagón určený pre hráčov súperovho tímu, čo malo za následok oddelenie železničnej spoločnosti od klubu CURCC a následné premenovanie klubu na Peñarol. Podobným správaním sú tieto skupiny známe aj v súčasnosti. Peñarol má v súčasnosti viac ako 60 tisíc členov a je tak najväčším klubom v krajine. V roku 2011 vytvorili fanúšikovia klubu Peñarol najväčšiu zástavu na svete, ktorá bola do tej doby rozprestrená na nejakom štadióne. Táto zástava bola 309 metrov dlhá a 46 metrov široká a pokryla jeden a pol tribúny štadióna Centenario. Neskôr fanúšikovia klubu Nacional vytvorili ešte väčšiu zástavu.
Zostava
12px|Kapitán klubu
Barbora Wrzesiński
Bc. Barbora Wrzesiński, rod. Bálintová (* 15. december 1994, Košice) je slovenská profesionálna basketbalistka, hrajúca na pozícii rozohrávačky. V súčasnosti hrá za tím ZVVZ USK Praha v českej extralige ŽBL a za slovenskú ženskú basketbalovú reprezentáciu ako jej kapitánka. Je štvornásobnou držiteľkou ocenenia Basketbalistka roka. S klubom Good Angels Košice je šesťnásobnou víťazkou slovenskej extraligy a päťnásobná víťazka Slovenského poháru, s Arkou Gdyňa dvojnásobnou víťazkou poľskej extraligy a víťazkou poľského pohára aj superpohára, so ZVVZ USK Praha je víťazkou českej ligy.
Quevauvillers
Quevauvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Somme, v regióne Pikardia.
Barbora Wrzesiński
Životopis
Barbora Bálintová sa narodila v Košiciach a tam aj začala s basketbalom už vo veku piatich rokov. V roku 2016 obhájila na Ekonomickej fakulte Technickej univerzity v Košiciach bakalársky titul v odbore Financie, bankovníctvo a investovanie.
Košice (20102018)
Bálintová začala v seniorskej ženskej extralige pôsobiť v tíme DANNAX Šport Košice pod trénerom Marošom Kováčikom. V sezóne 2011/2012 postúpila s DANNAX-om nečakane až do semifinále extraligy, kde podľa očakávania tím prehral s Good Angels Košice. Po sezóne DANNAX ohlásil, že nenastúpi do ďalšieho ročníka súťaže a Bálintová prestúpila do konkurenčného Good Angels Košice. V tíme pôsobila šesť sezón a získala s ním šesť majstrovských titulov. Za Good Angels nastupovala aj v Eurolige.
Quevauvillers
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Barbora Wrzesiński
Arka Gdynia (20182021)
V máji 2018 po rozpade tímu Good Angels Bálintová začala svoj prvý zahraničný angažmán v poľskej extralige, keď prestúpila do klubu Arka Gdynia. S klubom uzavrela najprv zmluvu na jeden rok, následne ju predĺžila. Na jeseň 2018 bola Bálintová druhou najlepšou hráčkou Euroligy v štatistike asistencií na zápas. V sezóne 2020/21 mala priemer 10,6 bodu, 3,5 doskoku, 6,9 asistencie a 1,4 zisku na zápas. Kvôli ťažkému priebehu ochorenia COVID-19 však Bálintová časť sezóny musela vynechať.
Quevauvillers
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Barbora Wrzesiński
ZVVZ USK Praha (od 2021)
V máji 2021 Bálintová prestúpila do českého klubu ZVVZ USK Praha.
Slovenská reprezentácia
Bálintová bola súčasťou viacerých juniorských reprezentačných kategórií. V roku 2013 bola kapitánkou slovenského tímu aj pri účasti na juniorských majstrovstvách Európy. Reprezentačný debut v seniorskom tíme zažila 31. mája 2014 na Veľkej cene Slovenska v zápase proti Nemecku. V roku 2017 bola súčasťou slovenského tímu na Majstrovstvách Európy v basketbale žien. Na turnaji dosahovala priemer 12,4 bodu, 3,3 doskoku a 4,3 asistencie (4. najlepšia hráčka majstrovstiev) na zápas. Od roku 2020 je kapitánkou ženskej reprezentácie.
Tomáš z Celana
Tomáš z Celana (iné mená: Tomáš Celanský,  , Thomas de Celano  ,   ; * okolo 1190 , Celano, Taliansko† podľa tradície 4. október 1260, Val de' Varri, Abruzzo ) bol taliansky františkánsky mních, básnik. Žiak svätého Františka z Assisi, autor troch legiend o Františkovi a možno aj legendy o svätej Kláre. Býva považovaný za autora významného kresťanského hymnu Dies irae.
Valentin Kozmenko-Delinde
Valentin Kozmenko-Delinde (, ; 25. január 1951, Kyjevská oblasť, ZSSR, dnes Ukrajina) je slovenský divadelný režisér, scénograf, autor scénických dramatizácii, kostýmový výtvarník a divadelný pedagóg ukrajinského pôvodu. Od roku 2002 je občanom Slovenska.
Tomáš z Celana
V Celane a Tagliacozzo existuje jeho miestny kult. Jeho spomienka pripadá na 2. augusta.
Valentin Kozmenko-Delinde
Ako režisér pôsobil v Moskovskom umeleckom akademickom divadle. Spolupracoval s významnými divadelnými umelcami Georgijom Tovstonogovom, Olegom Jefremovom, Jurijom Ljubimovom, a poprednými hercami Innokentijom Smoktunovskim, Ljudmilou Gurčenkovou, Bohdanom Stupkom.