cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anna Jurievna Netrebková
Súkromný život
Vo februári 2014 sa počas skúšok pred uvedením Pucciniho opery Manon Lescaut v Ríme zoznámila s azerbajdžanským tenoristom Yusifom Eyvazovom. Obaja boli obsadení do hlavných rolí (Manon Lescaut a Chevalier des Grieux). O päť mesiacov neskôr obaja na Facebooku ohlásili svoje zasnúbenie. Eyvazov sa narodil 2. mája 1977 v Baku a neskôr žil nejakú dobu v Alžíre (Alžírsko), kde jeho otec, ktorý bol univerzitným profesorom, pracoval. Svadba oboch operných spevákov sa konala dňa 29. decembra 2015 v paláci Coburg vo Viedni, kde boli prítomní otec nevesty Jurij Netrebko, jej sestra Natalia a aj tenoristi Plácido Domingo a Piotr Beczała. Anna Netrebková bola odetá v bielych svadobných šatách a na hlave mala zlatú čelenku posiatu diamantmi v hodnote jedného milióna eur. Po obrade boli svadobčania odvezení v 16 bielych kočiaroch do paláca Liechtenstein na Fürstengasse v Rossau vo 9. viedeňskom okrese (Alsergrund), pri ktorom sa na počesť novomanželov konal ohňostroj. Oslava s tancom v Herkulovej sále paláca trvala až do neskorej noci.
Netrebková žila v Petrohrade a neskôr v New Yorku. Jej oficiálne bydlisko je dnes vo Viedni. K ruskému občianstvu jej bolo udelené aj občianstvo rakúske, ktoré obdržala v Salzburgu 1. augusta 2006.
Operná dráha
náhľad|vpravo|Anna Netrebková na plese vo [[Viedeň|Viedni 2013]] náhľad|Koncert pri otvorení novej budovy [[Mariinské divadlo|Mariinského divadla v Petrohrade 2013. Vpravo od Anny Netrebkovej sú tenorista Plácido Domingo a dirigent Valerij Gergijev.]] náhľad|Ako Leonora v opere [[Giuseppe Verdi|Giuseppe Verdiho Il Trovatore, Salzburg 2014]]
Už v Krasnodare sa prejavilo jej výrazné spevácke nadanie. Bola sólistkou zboru «Кубанская пионерия» (Kubánski pionieri) pri Paláci pionierov a žiakov Krasnodarského kraja. V mladosti sa venovala aj gymnastike a basketbalu. Jej prvou profesorkou spevu bola Tamara Novičenková na konzervatóriu v Petrohrade, kde však štúdium nedokončila. Dodnes sa zdokonaľuje v hlasovej technike u slávnej talianskej sopranistky Renaty Scotto.
Aby sa oboznámila s divadelným prostredím, pracovala najskôr ako upratovačka v Mariinskom divadle v Petrohrade. V roku 1993 vyhrala spevácky konkurz M. I. Glinky a bola dirigentom a umeleckým riaditeľom divadla Valerijom Gergijevom angažovaná ako sólistka. Tu potom ovládla obsiahly repertoár. Už vo svojich 23 rokoch spievala titulnú ženskú rolu v Glinkovej opere Ruslan a Ludmila. V roku 1994 debutovala v Petrohrade ako Zuzana v opere Wolfganga Amadea Mozarta Figarova svadba, v tom istom roku potom v Rize spievala Kráľovnú noci v Mozartovej Čarovnej flaute.
V roku 1995 debutovala v San Francisku rolou Ľudmily v opere Ruslan a Ludmila. I na ostatných svetových operných scénach sa stala známou, ako vynikajúca interpretka ruských operných postáv, okrem Ľudmily napr. ako Nataša z Prokofievovom diele Vojna a mier.
Už čoskoro bola veľmi úspešná, predovšetkým ako predstaviteľka rolí v štýle belcanto, ako Gilda vo Verdiho diele Rigoletto, Mimì (najskôr Musetta) v Pucciniho Bohéme a Júlia v Gounodovej opere Rómeo a Júlia.
V roku 2002 debutovala Netrebková na scéne Metropolitnej opery v New Yorku (ako Nataša v opere Vojna a mier) a od tej doby je v tomto divadle stálicou. Jedným z predpokladov jej ďalšej veľkej kariéry bol tiež neobyčajný úspech, ktorý zožala v roli Donny Anny v Mozartovej opere Don Giovanni v rámci hudobného Salzburgského festivalu roku 2002. Tú istú rolu spievala na scéne Kráľovskej opery v Covent Garden v Londýne v roku 2003. V tom istom roku vytvorila i titulnú rolu opery Gaetana Donizettiho Lucia z Lammermooru v Los Angeles a Violettu vo Verdiho opere La traviata. Jej album Opera Arias, ktorý vyšiel v roku 2003, patril ku najpredávanejším albumom klasickej hudby.
6. augusta 2017 sa Netrebková po prvýkrát predstavila v titulnej roli opery Giuseppe Verdiho Aida, a to v rámci Salzburgského festivalu. V tejto súvislosti (avšak nie po prvý raz) bol zaznamenaný posun hlasových schopností Anny Netrebkovej smerom k roliam pre dramatický soprán. Nemecký hudobný kritik S. Martens pritom vysoko ocenil jej muzikalitu, „luxusnú“ strednú a vysokú hlasovú polohu i jej tzv. piani.
Ocenenia
Anna Netrebková je nositeľkou celého radu cien a titulov. V roku 2008 ju prezident Vladimir Putin menoval národnou umelkyňou Ruskej federácie. Bolo to pri príležitosti osláv 225. výročia založenia Mariinského divadla, ktorých sa Netrebková zúčastnila.
Karol Ejury
Karol Ejury (maď. Ejury Károly) môže byť:
B.S.E.
„B.S.E.“ (skratka pre slovné spojenie Blood Shot Eyes; v preklade do slov. Krvavé oči) je štvrtá skladba z albumu Black Luck dánskej rockovej skupiny The Storm. Hosťujúce vokály v skladbe patria Michaelovi Poulsenovi zo skupiny Volbeat. Vyšla v roku 2010 ako tretí singel albumu.
Hudobné video
Hudobné video bolo režírované Casperom Balslevom. Vo videoklipe môžme vidieť duet speváka Michaela Poulsena a speváčky Pernille Rosendahlovej v dave ľudí.
M26 Pershing
M26 Pershing bol americký tank nasadený na konci druhej svetovej vojny a neskôr v kórejskej vojne. Pomenovaný na počesť gen. Johna J. Pershinga, ktorý viedol americký expedičný zbor v 1. svetovej vojne. Ako jediný západný tank prekonal všetky parametre nemeckých tankov Panther a Tiger.
Vývoj
USA nevenovala medzi dvoma svetovými vojnami takú pozornosť pri vývoji tankov, ako európske štáty. Situácia sa zmenila na začiatku 2. svetovej vojny, keď bolo len otázkou času, kedy sa americké vojská zapoja do vojenského konfliktu. Ale aj tak sa však Američania sústreďovali na vývoj ľahkých tankov (napr. M5 Stuart) a stredných tankov (M3 Lee), ktorých koncepcia bola už v tom období prekonaná. Tieto stroje sa síce vyrovnali starším nemeckým tankom, ale počas vojny museli byť rýchlo nahradzované novými typmi. Po príchode nových nemeckých tankov Panther a Tiger Američania čelili nemeckej kvalitatívnej prevahe nasadením veľkého počtu tankov M4 Sherman. Spojenci tiež ťažili zo svojej veľkej leteckej prevahy, ktorá citeľne oslabovala nemecké tankové jednotky pri nasadení na fronte. Pri invázii v Normandii a následných bojoch však Tigre a Panthery spôsobovali Američanom ťažké straty. V USA sa začalo pracovať na rozpracovanom projekte T26 z roku 1942 a do konca roku 1944 boli vyrobené prvé tanky M26 Pershing.
Bojové nasadenie
Po nemeckej ofenzíve v Ardenách sa ukázalo, že americko-britským silám chýba tank, ktorý by odolával tankom Panther a Tiger ale aj Tiger II. Američania preto v roku 1945 poslali do Európy prvých 20 Pershingov, ktoré boli priradené k 3. a 9. tankovej divízii. Ďalších 200 Pershingov prišlo do Európy začiatkom marca. 7. marca 1945 zničil Pershing nemecký Panther počas jazdy vďaka stabilizátoru, čo u nemeckých vojakov vyvolalo údiv.
Ayguemorte-les-Graves
Ayguemorte-les-Graves je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Železničná trať Fiľakovo – Somoskőújfalu
Železničná trať Fiľakovo – Somoskőújfalu (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 164) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Fiľakovo a Somoskőújfalu na území Maďarska.
Dejiny
Jednou z prvých železničných tratí v Rakúsko-Uhorsku bolo prepojenie Budapešti, Salgótarjánu a Zvolena cez Fiľakovo, sprevádzkované po Lučenec už 4. mája 1871. Trať z Fiľakova do Somoskőújfalu patrí medzi naše najstaršie železnice a v súčasnosti sa napája na dôležitú juhoslovenskú transverzálu – trať 160 (Zvolen – Košice).
Július Ejury
Július Ejury (🇭🇺; * 2. apríl 1851, Bratislava† 10. september 1885, Budapešť) bol uhorský právnik, publicista a odborný spisovateľ, ktorý publikoval v maďarčine a nemčine.
Pochádzal z rodiny právnika Karola Ejuryho (* 1804† 1884) a jeho manželky Márie, rod. Škultétyovej (* 1819† ?). Vyštudoval gymnázium a následne absolvoval štúdium práva na Právnickej akadémii v Bratislave. Pôsobil ako advokát v Bratislave a Budapešti, kariéru mu však prekazila duševná choroba.
Je autorom prác o európskej politike a niekoľkých sociálno-politických brožúr, ktoré sa ale nezachovali.
Kleón (politik)
Kleón (grécky: Κλέων) († 422 pred Kr.) bol aténsky štátnik a stratég v čase peloponézskych vojen. Bol prvým významným predstaviteľom radikálnej strany remeselníkov a obchodníkov v aténskej politike.
Kleón bol pôvodne garbiarom, mal však mimoriadne rečnícke schopnosti, ktoré využil proti svojmu protivníkovi Nikiasovi, aby presvedčil Atéňanov na pokračovanie vojny proti Sparte. Roku 429 pred Kr. napísal dramatik Aristofanes o Kleónovi nelichotivé komédie Jazdci a Acharňanovia, za čo bol obvinený z ohovárania úradníka a musel sa hájiť na súde. O dva roky neskôr sa Kleón pokúsil spochybniť Aristofanesovo občianstvo, ale neúspešne. Kleón mal úspech ako vojvodca v bitke pri Sfaktérii (425 pred Kr.), čo jeho postavenie posilnilo. Padol potom v bitke pri Amfipolise roku 422 pred Kr. a rok neskôr mohol Nikias uzatvoriť so Spartou mier.
Murrákuš
Murrákuš alebo tradične po slovensky aj Marrákeš (arab. مراكش - prepis zo spisovnej arabčiny Murrákuš (uvádza sa ale aj Marrákuš a zriedkavo Murrákiš), prepis z miestneho nárečia M(a)rrákš/M(e)rrákš; fr. Marrakech [vyslov. marakeš]) je marocké sídelné kráľovské mesto rozprestierajúce sa na úpätí pohoria Atlas, je hlavným mestom rovnomennej provincie.
Dejiny
Marrákeš založil 7. mája 1070 Abú Bakr ibn Umar. Pri pravdepodobne samovražednom teroristickom útoku na kaviareň rušného námestia obľúbeného aj medzi turistami Džámiʻ al-Fanáʻ v Marrákeši dňa 28. apríla 2011 zahynulo 17 ľudí.
Botanická záhrada Jardin Majorelle
Príbeh záhrady sa začal po skončení prvej svetovej vojny. Vtedajšie územie Maroka sa v spredvojnovej Zmluve vo Fese medzi sultánom Mulai Abd al-Hafizom a Francúzskom, rozdelelilo na protektorát Francúzke Maroko a protektorát Španielske Maroko. Francúzky maliar Jacques Majorelle, syn známeho francúskeho návrhára secesného nábytku Louisa Majorella z Nancy, sa v tej dobe, v čase francúzskej nadvlády usadil v francúzsko-marockom Marrákeši, aby sa zotavil so srdcových potiaží. V roku 1924 si na predmestí centra mesta zriadil vedľa svojho domu záhradu. Maliar si pri každej príležitosti zo svojich ciest prinášal rastliny a zo svojej záhrady vytvoril pestrý zemský raj. Svoju záhradu založil v nekľudnom čase vážnych povojnových povstaní berberských kmeňov v susednom protektoráte Španielske Maroko. Tieto povstania sa vtedy rozširovali aj do susedného Francúzskeho Maroka. Iné umenie tohto maliara v dnešnej dobe už upadlo do zabudnutia - až na jeho záhradu, ktorá je jeho vrcholným umeleckým výtvorom a kreatívnym majstrovským kúskom. Špeciálny odtieň sýtej, žiaracej, tmavej, kobaltovo modrej farby, ktorú vo svojej záhrade veľmi hojne používal, je pomenovaný podľa neho ako majorelle blue. Záhrada bola verejnosti sprístupnená v roku 1947. Jacques Majorelle sa po automobilovej nehode v roku 1962 vrátil do Francúzska, kde na následky zranení zakrátko umrel. Po jeho smrti jeho predstava svetovej záhrady na ďalších dvadsať rokov zarástla.
V roku 1980 záhradu odkúpil slávny francúzsky módny návrhár Yves Saint Laurent so svojím ex-priateľom a neskorším manželom, podnikateľom a filantropom Pierrom Bergém. V roku 1997 Pierre Bergé založil nadáciu pod menom The Majorelle Trust, ktorej úlohou je starostlivosť o prevádzku. Medzičasom zdivočenú záhradu dali vo viacerých etapách doporiadku. Módny návrhár svoju inšpiráciu pre noblesné dámske kolekcie často čerpal zo záhrady svojho marockého domicilu.
Bagas
Bagas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Murrákuš
Botanická záhrada Jardin Majorelle
Na rozlohe o niečo menšej ako 1,3 hektára medzi studničkami, fontánkami a jazierkami rastú rastliny zo všetkých piatich kontinentov. Sú to napríklad systematicky vysadené palmy, malé, stredné alebo veľké kaktusy, pestro kvitnúce bugénvily, bambusy a banánovníky; kombinácia stromov s jednoročnými kvetináčovými výsadbami. V roku 1999 rozmanitá flóra záhrady obnášala 300 rôznych druhov, väčšinou kaktusov. Z fauny tam prebýva niekoľko druhov vtáctva, z toho niektoré druhy špecifické pre región pohoria Atlas. Hustý porast je domovom drozda čierneho či konipasa. Zo stromov sa za sprievodu zurčiacej vody fontán ozýva štebot bylbylov a ľúbozvučný spev slávikov, v početných rybníkoch sa kúpu vrabce a po chodníkoch poskakujú rôzne druhy sýkoriek. Návšetvníkom nad hlavami hrkútajú hrdličky.
Bagas
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Murrákuš
Botanická záhrada Jardin Majorelle
V roku 2000 sa v botanickej záhrade zaviedlo moderné automatické zavlažovanie, ktoré v presných časových odstupoch rastlinám dávkuje optimálne množstvo vody. O faunu a flóru sa odvtedy stará 20 stálych zamestnancov nadácie - záhradníkov, ktorím sa podarilo Jardin Majorelle zveľadiť na jednu z najkrajších záhrad Maroka vôbec. Potom ak sa Yves Saint Laurent v roku 2002 stiahol z módneho biznisu, býval vo svojej vile Majorelle natrvalo. Po jeho smrti v Paríži, boli jeho spopolnené pozostatky prevezené do Maroka a v prítomnosti jeho priateľov a spolupracovníkov rozsypané medzi ružami v záhrade pri jeho dome. V zadnej časti záhrady za bambusovou výsadbou stojí betónový pomík, ktorý pripomína umelcovu pamiatku. Vstupenku do botanickej záhrady je možné zakúpiť si priamo pri kamennej vstupnej bráne. Od známeho námestia Džámiʻ al-Fanáʻ sa k Jardin Majorelle dá prejsť pešo, sú to približne dva kilometre smerom na sever.
Bagas
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Murrákuš
Ekonomika a infraštruktúra
Významným ekonomickým odvetvím mesta je popri obchodovaní, farbiarskych remeslách, tkaní kobercov hlavne turizmus. Marrákeš je dôležitý dopravný uzol. Neďaleko mesta sa nachádza medzinárodné letisko Marrákeš-Menara.
Železničná trať Lučenec – Veľký Krtíš
Železničná trať Lučenec – Veľký Krtíš (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 161) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Lučenec a Veľký Krtíš cez územie Maďarska. To znamená, že patrí medzi trate na ktorých sa uskutočňuje peážna doprava.
Dejiny
Spoločná maďarsko-slovenská história v Rakúsko-Uhorsku sa okrem iných oblastí výraznou mierou podpísala aj na doprave. Železnice smerovali do centra, ktorým bola Budapešť a prepojovacích tratí v smere západ-východ bolo málo. Aj Lučenec bol napojený železnicou z Maďarska a až následne sa budovali úseky na území Slovenska. Prvým bolo spojenie cez Fiľakovo, sprevádzkované už 4. mája 1871. Pokračovanie dôležitej trate zo Salgótarjánu po Zvolen bolo dokončené 18. júna 1871. Z mesta Balážske Ďarmoty bola vybudovaná trať popri Ipli, ktorá sa napojila v Lučenci 15. septembra 1896.
Vahram Chuguryan
PhDr. Vahram Chuguryan, PhD. (* 27. september 1974) je slovenský novinár a bývalý hovorca arménskeho pôvodu.
Od marca 2018 do marca 2022 pôsobil ako riaditeľ Sekcie spravodajstva a publicistiky Rozhlasu a televízie Slovenska (RTVS), čo zaznamenalo aj množstvo pozitívnych ohlasov, či odborných štúdií a prieskumov  (až 60% respondentov označilo RTVS počas funkcie Chuguryana za najobjektívnejšie spravodajstvo   ). Z pozície odstúpil po obvinení zo šírenia proruských dezinformácií.
Železničná trať Lučenec – Veľký Krtíš
Dejiny
Rozvoj ťažby uhlia v regióne si vyžadoval dopravné spojenie, ktorým by sa dopravovalo uhlie do Bučiny Zvolen a elektrárne v Zemianskych Kostoľanoch. Preto bol po zamietnutí predošlých návrhov predložený variant, ktorý sa napájal na maďarskú trať a cez Kalondu viedol do Lučenca. Dohoda s Maďarskom v roku 1950 o rekonštrukcii a spoločnom využívaní trate dala zelenú výstavbe a už 12. septembra 1951 bol sprevádzkovaný úsek po Malé Straciny. Trať tak viedla z Lučenca cez Kalondu na územie Maďarska, odkiaľ sa vracala na naše územie pri Bušinciach a pokračovala do Malých Stracín.
Vahram Chuguryan
Je autorom knihy literatúry faktu o arménskej genocíde 100 rokov ticha (2015).
Železničná trať Lučenec – Veľký Krtíš
Dejiny
V roku 1968 sa oživila myšlienka prepojenia Veľkého Krtíša na Lučenec a Šahy, no výsledkom snáh bolo len predĺženie trate do okresného mesta. K otvoreniu úseku došlo až 28. februára 1978.
Vahram Chuguryan
Život
V štúdiu medzinárodných vzťahov začal v rodnom Arménsku a pokračoval v ňom na Fakulte politických vied a medzinárodných vzťahov na Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici.
Železničná trať Lučenec – Veľký Krtíš
Dejiny
Z dôvodu nevyťaženosti bola osobná doprava v úseku Bušince – Veľký Krtíš zastavená od 31. mája 1992 a v úseku Lučenec – Kalonda od 2. februára 2003.
Dragon (kozmická loď)
Dragon, známy tiež ako Dragon 1, bola znovupoužiteľná nepilotovaná nákladná kozmická loď, ktorú vyvinula americká súkromná spoločnosť SpaceX s podporou NASA v rámci programu COTS. Prvý skúšobný let lode Dragon sa uskutočnil 8. decembra 2010. Bolo to prvýkrát, čo sa kozmická loď vyvinutá súkromnou spoločnosťou úspešne dostala na obežnú dráhu a potom sa vrátila späť na Zem. V októbri 2012 už plne naložená loď odštartovala k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Na posledný let k ISS loď odštartovala 7. marca 2020 a o mesiac neskôr úspešne pristála v Tichom oceáne. Nástupcom kozmických lodí Dragon sa stal Dragon 2.
Kontrakt COTS
V súťaži vypísanej v rámci programu Commercial Orbital Transportation Services (COTS) bola v roku 2006 vybraná spoločnosť SpaceX, aby vyvinula kozmické plavidlo pre dopravu nákladu a výhľadovo aj ľudských posádok na nízku obežnú dráhu Zeme, najmä k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). V rámci prideleného kontraktu v hodnote minimálne 278 miliónov USD bola spoločnosť zaviazaná k vývoju plavidla a prevedeniu troch demonštračných letov lode. Na vynášanie lode Dragon vyvinula SpaceX svoju vlastnú nosnú raketu Falcon 9. Dôvodom na vypísanie COTS bolo ukončenie prevádzky kozmického raketoplánu v roku 2011 a potreba rozšírenia prepravných kapacít na nízku obežnú dráhu Zeme ešte pred prvým pilotovaným letom lode Orion organizácie NASA.
Železničná trať Lučenec – Veľký Krtíš
Dejiny
Sprevádzkovanie úsekov
Vahram Chuguryan
Život
V rokoch 20002008 pracoval ako zahraničnopolitický redaktor v Slovenskej televízii.
Dragon (kozmická loď)
Konštrukcia lode
náhľad|vľavo|170px|Návratový modul lode Dragon CRS po návrate z misie [[SpaceX COTS Demo Flight 1]]
Vahram Chuguryan
Život
Od roku 2008 pôsobil ako vedúci Komunikačného oddelenia Ministerstva hospodárstva Slovenskej republiky (SR), ktoré vtedy viedol minister Ľubomír Jahnátek, člen strany SMER – sociálna demokracia (SMER-SD). Od roku 2010 pracoval ako hovorca Slovenského plynárenského priemyslu a neskôr spoločnosti Eustream, pričom v v rokoch 20162017 pôsobil na pozícii riaditeľa Komunikačného odboru Ministerstva školstva, vedy, výskumu a športu SR, vtedy vedeného nominantom Slovenskej národnej strany Petrom Plavčanom. V roku 2017 odišiel zo štátnej služby a začal sa venovať súkromnému podnikaniu so svojou spoločnosťou THE PRESENT s.r.o.
Od 16. marca 2018 do 24. februára 2022 bol riaditeľom Sekcie spravodajstva a publicistiky RTVS.
Dragon (kozmická loď)
Konštrukcia lode
Išlo o loď klasickej koncepcie s návratovým modulom umožňujúcim balistický alebo riadený návrat s využitím mierneho vztlaku telesa. Vnútri lode bol hermetický priestor s objemom 10 m³ pre max. nákladu. Súčasťou návratového modulu bola väčšina technologických systémov lode, ako je 18 korekčných raketových motorov Draco s ťahom 400 N, avionika, napájací systém, nádrže pohonných hmôt atď. Na špici lode bol umiestnený spojovací uzol CBM. Ten bol pri štarte lode prekrytý aerodynamickým krytom. Dĺžka kabíny bola, s krytom. Maximálny priemer bol.
Vahram Chuguryan
Spor so Spravodajskými odbormi RTVS
Krátko po návrate do RTVS sa ocitol na strane sporu, ktorý prepukol medzi zamestnancami RTVS združenými v Spravodajských odboroch RTVS na jednej strane a novým vedením na čele s generálnym riaditeľom RTVS Jaroslavom Rezníkom na strane druhej. Podľa televíznej reportérky a spoluzakladateľky odborov Zuzany Kovačič Hanzelovej sa Chuguryan snažil zasahovať do integrity spravodajského vysielania a napokon ju obmedzoval v novinárskej práci. Jedným z bodov sporu bol Chuguryanov zákaz, aby reportéri a moderátori nosili odznaky vyjadrujúce solidaritu so zavraždeným novinárom Jánom Kuciakom a jeho snúbenicou Martinou Kušnírovou. Chuguryan odmietol, že by sa jeho zásahy vymykali snahe o „faktografickú presnosť, nestrannosť a profesionálnu kvalitu“ spravodajských príspevkov, kde podľa predtým chýbala dostatočná vyváženosť.
Sťažnosti na spôsob vedenia redakcie
Napriek tomu, že odchodom skupiny redaktorov združených v spravodajských odboroch sa situácia v redakcii zdanlivo upokojila, pretrvávala kritika politickej nezaujatosti spravodajstva. Počas tretej Ficovej vlády bolo RTVS kritizované za prikrášľovanie obrazu vtedajšieho predsedu Národnej rady Slovenskej republiky a Slovenskej národnej strany Andreja Danka. Podľa medializovaných informácií Chuguryan odmietal, aby v reportážach zaznelo, že Danko sa stretol s osobami na sankčnom zozname a že krajina, ktorú navštívil (Bielorusko), je sankcionovaná na vývoz zbraní, pričom tiež zabránil zverejneniu reportáže o nahrávkach, ktorá dokazovala kontakt Andreja Danka s Alenou Zsuzsovou obvinenou za spoluúčasť na vražde Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej. V januári 2020 v dôsledku kumulácie týchto problémov z RTVS odišli redaktori Erik Potocký a Michal Katuška.
Dragon (kozmická loď)
Konštrukcia lode
Okrem vlastnej návratovej kabíny bola súčasťou lode valcová nadstavba (trunk), u ktorej sa nepredpokladal spätný návrat na Zem. K tejto nadstavbe bol pripojený pár solárnych panelov a vo vnútri nadstavby bol priestor pre umiestnenie ďalšieho nákladu s objemom 14 m³ alebo až 34 m³ s rozšíreným trunkom.
Vahram Chuguryan
Sťažnosti na spôsob vedenia redakcie
V apríli 2020 sa situácia vyostrila natoľko, že vedúci domácej redakcie spravodajstva a moderátor Miroslav Frindt adresoval generálnemu riaditeľovi Jaroslavovi Rezníkovi list, v ktorom sa sťažoval na spôsob, akým Chuguryan vedie redakciu.
Obvinenie zo šírenia proruských dezinformácií v spravodajstve RTVS
23. februára 2022 sa Chuguryan stal terčom kritiky po tom, čo predchádzajúci večer Jednotka odvysielala epizódu spravodajsko-analytickej relácie Správy a komentáre o kríze na Ukrajine, do ktorej okrem bývalého českého generála Jiřího Šedivého a pedagóga Katedry medzinárodného práva a medzinárodných vzťahov Právnickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave Lukáša Marečeka pozvala aj predsedu Slovensko-ruskej spoločnosti Jána Čarnogurského. Čarnogurský vo svojom výstupe šíril faktograficky nesprávne a zavádzajúce informácie o Korsunskom incidente, vojne v Južnom Osetsku a údajnom ohrozovaní Ruska zo strany Ukrajiny, pričom moderátorka Katarína Martinková ponechala tieto tvrdenia bez kritickej oponentúry.
Dragon (kozmická loď)
Konštrukcia lode
Celková dĺžka lode vrátane krytu spojovacieho uzla bola okolo, maximálny priemer a celková hmotnosť okolo 8 ton. Z toho hmotnosť prázdnej lode predstavovala, pohonné hmoty , náklad vo vnútri kabíny a náklad v trunku až.
Vahram Chuguryan
Obvinenie zo šírenia proruských dezinformácií v spravodajstve RTVS
Viacerí vládni politici, novinári i časť verejnosti to označila za nezodpovedné konanie v čase vyhrocovania napätia na Ukrajine zo strany Ruska. Poslanec Európskeho parlamentu zvolený za stranu SPOLU – občianska demokracia Vladimír Bilčík priamo vyzval Rezníka na odvolanie Chuguryana, ktorého zo šírenia dezinformácii obvinil aj predseda výboru Národnej rady SR pre kultúru a médiá, bývalý televízny reportér RTVS Kristián Čekovský. Ministerka kultúry Natália Milanová (nominantka OĽANO) podala podnet na Radu pre vysielanie a retransmisiu.
Minister obrany Jaroslav Naď zároveň menoval Chuguryana ako osobu, ktorá sa podieľa na šírení dezinformácií v prospech Ruska prostredníctvom RTVS:
Dragon (kozmická loď)
Konštrukcia lode
Vlastné pristátie bolo zabezpečené sústavou dvoch výťažných a troch hlavných padákov. Výťažné padáky, vypúšťané vo výške približne, slúžili k spomaleniu a stabilizácii pádu. Hlavné padáky s priemerom sa otvárali vo výške  a zabezpečovali mäkké pristátie rýchlosťou 5 až 5,5 m/s. Bezpečné dosadnutie bolo zaistené aj pri zlyhaní jedného z hlavných padákov.
Vahram Chuguryan
Obvinenie zo šírenia proruských dezinformácií v spravodajstve RTVS
Opätovná kritika na RTVS padla po tom, čo ráno 24. februára 2022 nezaradila do vysielania mimoriadne spravodajstvo o vypuknutí ruskej invázii na Ukrajinu. Ešte v ten deň podal Chuguryan žiadosť o ukončenie pracovného pomeru, ktorú generálny riaditeľ prijal a vedením sekcie spravodajstva a publicistiky dočasne poveril Attilu Lovásza.
Bertrix
Bertrix je belgická obec vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg.
Obyvateľstvo
Obec má približne 8 313 obyvateľov (2010).
Železničná trať Lučenec – Utekáč
Železničná trať Lučenec – Utekáč (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 162) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Lučenec a Utekáč cez Poltár.
Dejiny
Pri budovaní trate Brezno – Jesenské žiadali obyvatelia Kokavy nad Rimavicou vybudovanie odbočky z Rimavskej Bane. Ich požiadavke nebolo vyhovené a tak sa obrátili na mesto Lučenec so žiadosťou o predĺženie trate, vedúcej do Poltára. Túto požiadavku sa podarilo naplniť najmä vďaka podnikom, ktoré boli v obci a okolí. Železnica bola predĺžená a končila až v miestnej časti Utekáč, ktorá je dnes samostatnou obcou. Na trati sa nachádza i 500 m dlhý tunel Zlatno.
Otváranie úsekov
O lásce, cti a kuráži
O lásce, cti a kuráži je názov spoločného projektu Michala Horáčka s Luciou Šoralovou a s jej sprievodnou kapelou La Alma nahrali na štúdiový album a v v hudobnom vydavateľstve On Air Music vydali v roku 2012.
Lucia Šoralová zhudobnila a na svojich koncertoch (kde tradične vystupuje so skupinou La Alma) a spievala jednu z balád Michala Horáčka, „Yes, You Can“. Horáčkovi sa skladba pozdávala, a tak začali s Luciou spolupracovať. Výsledkom ich snaženia bol album O láske, cti a guráži. Autorom textov je Michal Horáček, Lucia Šoralová je výlučnou autorkou hudobných kompozícií. Naspievala aj všetky piesne. Jedinou výnimkou je duet „Nachytaná v nedbalkách“, v ktorom je jej speváckym partnerom Petr Hapka.
Zvonček hrubokoreňový
Zvonček hrubokoreňový (Campanula serrata) je rastlina z čeľade zvončekovité.
Opis
Je to trváca rastlina. Dorastá do výšky 10 až 40 cm. Plod je tobolka. Kvitne od júna do augusta, prípadne septembra. Má kvetnatú korunu s tmavofialovými kvetmi.
Baigneaux (Gironde)
Baigneaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dipól
Dipól môže byť:
Louise Glücková
Louise Elisabeth Glücková (( /ɡlɪk/; * 22. apríl 1943, New York, New York, USA) je americká poetka a esejistka.
V roku 2020 získala Nobelovu cenu za literatúru „za jej nezameniteľný poetický hlas, ktorý vďaka strohej kráse dáva individuálnej existencii univerzálny rozmer“.
Životopis
Rodičia jej v detstve priblížili grécku mytológiu a mnohé témy klasickej literatúry, napríklad život Johanky z Arku (Jeanne d'Arc).
Maturovala na George W. Hewlett High School v meste Hewlett Bay Park v štáte New York. Na tejto strednej škole začala trpieť mentálnou anorexiou, neskôr nemoc prekonala. Potom študovala na Sarah Lawrence College a na Columbia University in the City of New York, ale titul nezískala.
Bola dvakrát vydatá. V roku 1967 sa jej manželom stal Charles Hertz Jr. zo známej podnikateľskej rodiny, avšak manželstvo dlho nevydržalo. V roku 1973 sa jej narodil syn Noah, ktorého otcom je jej vtedajší partner John Dranow, ktorý pôsobil ako lektor tvorivého písania na Goddard College. S Dranowom sa vzali v roku 1977 a rozviedli sa v roku 1996.
Dielo a ceny
Často je popisovaná ako autobiografická poetka; jej dielo je známe svojou emocionálnou intenzitou. Často čerpá z mýtov, histórie alebo prírodných javov; medituje o osobných skúsenostiach a modernom živote, inšpiruje sa psychoanalýzou, ktorú sama v mladosti sedem rokov absolvovala. Zaoberá sa aj témou izolácie, osamelosti, sklamania, odmietnutia a strát, preto ju niekedy recenzenti označujú za pochmúrnu a temnú poetku.
Za svoje dielo získala rad významných literárnych ocenení v USA, okrem iných National Book Critics Circle Award (1985), Pulitzerovu cenu za poéziu (1993), Bollingenskú cenu (2001), National Book Award for Lyrics (2014) a National Humanities Medal (2016). V rokoch 2003 až 2004 bola básnikom laureátom knižnice Kongresu USA. V roku 2020 nasledovala ďalšia vysoká pocta, Nobelova cena za literatúru.
Balizac
Balizac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Daverdisse
Daverdisse je belgická obec vo Valónskom regióne v provincii Luxembourg.
Obyvateľstvo
Obec má približne 1 382 obyvateľov (2010).
Mestské časti
Od 1. januára 1977 obec Daverdisse pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Boldigaň
Boldigaň je vrch v pohorí Branisko. Leží nad Lačnovom, približne juhozápadne od Lipian.
Rakytov (prítok Zohorského potoka)
Rakytov je potok na Záhorí, na území okresu Malacky, v katastri mesta Stupava a obcí Lozorno a Zohor. Predstavuje tok V. rádu, horsko-nížinného charakteru o dĺžke 7,189 km (pripočítaním dlhšej zdrojnice 7,402 km) a s plochou povodia 14,660 km². Vzniká v nadmorskej výške a ústi do Zohorského potoka, vo výške
Boldigaň
Poloha
Nachádza sa v severnej časti Braniska, v geomorfologickom podcelku Smrekovica. Leží v Prešovskom kraji, na hranici okresov Prešov a Levoča a zasahuje na katastrálne územie obce Lipovce a Vyšný Slavkov. Najbližšími sídlami sú severozápadne ležiaci Vyšný Slavkov, severovýchodne sa nachádza Lačnov a východne Šindliar a Lipovce.
Opis
Boldigaň leží v severnej časti hlavného hrebeňa pohoria, medzi Kravcovou a Lačnovským sedlom. Východným smerom sa nachádza Červená skala a Suchý vrch, južným Homôľka , Kravcová a Nad Bučom , západným dominuje Smrekovica  a severným Veľká skala , Bučina  a Magura. Západné svahy odvodňuje Antalov potok do rieky Torysa, voda z východnej časti odteká Kopytovským potokom do Svinky a Hornádu. V blízkosti vrcholu sa križujú značené turistické chodníky z Lačnovského sedla a Vyšného Slavkova.
Výhľady
Vrchol pokrýva lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad, no neďaleko sú menšie horské lúky s obmedzeným výhľadom. Z vhodných lokalít je tak možné pozorovať okolité vrcholy Braniska, pri priaznivých podmienkach tiež Belianske Tatry, Levočské vrchy, Bachureň, Slanské vrchy, Šarišskú vrchovinu a Čiernu horu.
Rakytov (prítok Zohorského potoka)
Vznik
Druhá, kratšia zdrojnica má dĺžku 156 metrov, pramení v rovnakom lese, na juhozápadnom svahu Oheka, v nadmorskej výške. Tok po celej dĺžke smeruje na západ.
Opis toku
Po sútoku zdrojníc potok pokračuje severozápadným smerom, v listnatom lese a podteká miestnu účelovú komunikáciu. Zakrátko sa oblúkom stáča na juhozápad a po chvíli opäť tečie už severozápadným smerom. Znovu podteká cestu, tečie Hlbokou dolinou a z pravej strany prijíma krátky prítok. Následne je dvakrát za sebou premostený lesnými komunikáciami a vteká do dorasteného ihličnatého lesa, kde sa nebadateľne vlní. Mení smer na západný, priberá sprava melioračný kanál a ihneď podteká cestu I/2. Tečie chvíľu listnatým lesom, následne sa prudšie stáča na juhozápadojuh, a tu už preteká trávnatým porastom. Križuje sa z elektrickým vysokonapäťovým vedením, podteká kamennú cestu a tok pokračuje listnatým lesom, kde zľava priberá krátky potok. Tečie južným smerom, opäť križuje elektrické vedenie, stáča sa na juhozápad a následne ho premosťuje diaľnica D2. Tesne po premostení do potoka ústi ľavostranný kanál, opúšťa les a pokračuje trávnatou medzou. Opäť tečie lesom, no zakrátko z neho vyteká a priberá najvýznamnejší prítok, pravostranný Macejkov kanál. Pokračuje krátko juhozápadojužným smerom, zase križuje elektrické káble a stáča sa na západojuhozápad, pričom v zhybe prijíma zľava ďalší umelý prítok. Ústi doňho posledný, pravostranný kanál, podteká poľnú cestu, vteká do trávnatého porastu a tesne pred ústim sa stočí na západ. Napokon sa v nadmorskej výške vlieva do Zohorského potoka, ako jeho najvýznamnejší prítok.
Aminoglykosidy
Aminoglykosidy sú liečivá so skupiny antibiotik. Obsahujú dve alebo viacej molekúl aminocukrov (napr. glukosamin, deoxystreptamin, streptobiosamin, kanosamin atď.) spojených do cyklohexanového kruhu glykosidickými väzbami. Pre ich antibakteriálnych účinok sú podstatné voľné hydroxylové skupiny. Počet aminoskupín podmieňuje vysokú polaritu a bázický charakter aminoglykosidov. Soli kyseliny sírovej sú vo vode dobre rozpustné.
Mechanizmus účinku
Aminoglykosidy sa viažu na 30S podejdnotku ribozómu a inhibujú proteosyntézu. Spôsobujú chybné čítanie genetického kódu a následne chybne vytvorenú mRNA čo má za následok nesprávne zaraďovanie aminokyselín do peptidov. Vyvolávajú rozpad polyzómov na nefunkčné monozómy. Je to baktericidné antibiotikum.
Do baktérií preniká aktívnym transportom spolu s molekulou kyslíka. V kyslom prostredí strácajú svoju účinnosť a vysoká koncentrácia Ca2+ a Mg2+ vo vonkajšom prostredí znižuje ich účinnosť. Nepôsobia proti G+ a G- anaeróbnym baktériám.
Typy aminoglykosidov
Rozdeľujeme ich na základe pôsobenia na úzkospektrálne a širokospektrálne aminoglykosidy.
Zlatý pohár CONCACAF 2015
Zlatý pohár CONCACAF 2015 bol 13. ročníkom Zlatého pohára CONCACAF a 23. ročník kontinentálnych majstrovstiev. Turnaj sa hral v dňoch od 7. do 26. júla 2015. Turnaj sa konal v USA pričom dva zápasy sa hrali aj v Kanade. Titul obhajovali USA.
Turnaj vyhralo Mexiko ktoré vo finále porazilo Jamajku. Jamajka sa stala prvým karibským tímom ktorý sa dostal do finále. Prvýkrát od roku 2003 sa odohral zápas o tretie miesto v ktorom Panama porazila USA.
Kvalifikácia
Na turnaj sa kvalifikovalo 12 tímov. Žiaden tím nezažil debut na turnaji.
Štadióny
Turnaj sa hral na štrnástich štadiónoch v štrnástich mestách v USA (13) a v Kanade (1). Finále sa konalo na Lincoln Financial Field vo Philadelphii.
Slnečná (seriál)
Slnečná je český rodinný komediálny seriál, ktorý mal premiéru 11. januára 2020 na Prime. Pilotný diel nazvaný „Stávka“ (Sázka) bol najsledovanejším programom dňa (1,28 miliónov divákov starších ako 15 rokov) a prekonal konkurenčnú reláciu Českej televízie Peče celá země. V utorok 14. januára 2020 porazil aj seriál TV Nova Ordinace v růžové zahradě 2 (1,051 miliónov divákov starších ako 15 rokov). Seriál sa začal natáčať v auguste 2019. Slnečná nahradila vo vysielaní seriál Krejzovi. Sponzoring seriálu Slnečná je ku dňu 4. februára 2020 najdrahším z programov televízie Prima. Seriál má podľa dostupných údajov k 14. februáru 2020 najvyššiu odloženú sledovanosť na počítačoch aj v TV. náhľad|Lambora ako Janek Linhart a Eva Burešová ako Týna Popelková.￼ Na Slovensku mal seriál premiéru 25. augusta 2020 na JOJke. Po pár častiach JOJ seriál stiahla z obrazoviek pre divácky nezáujem.
Dej
Statok na Slnečnej je miesto, kde rodina Popelkovcov robí ten najlepší kozí syr a prevádzkuje rodinný penzión a krčmu. Po nečakanej smrti otca Popelku (Ota Jirák) sa medzi sestrami Týnou (Eva Burešová) a Sylvou (Barbora Jánová) rozhorí boj o rodinné dedičstvo. Navyše lúky okolo statku sú ideálne pre fotovoltaickú elektráreň a to je ďalší dôvod statok predať. Kým dobrá Týna chce statok zachovať, vypočítavá Sylva by radšej zhrabla peniaze a vrátila sa späť do Prahy.
Do toho všetkého sa na scéne objaví mladý podnikateľ Janek Linhart (Marek Lambora), ktorému ide na prvom mieste len o peniaze, ale statok mu zmení život. Najskôr kvôli stávke o Týnu si vymení rolu so svojím vodičom a najlepším kamarátom Vildom Fialom (Lukáš Langmajer) a hrá sa na chudáka, s čím mu celý čas pomáha aj jeho sekretárka a náhradná mamička Hana Schwarzmüllerová (Eva Holubová). Janek neskôr kvôli zrade svojho bratranca a spoločníka Romana Maxu (Filip Tomsa) o celú firmu príde a stane sa tým na čo si celý čas hral. Janek sa tak dostane do situácie, kedy musí začať od nuly a podarí sa mu presvedčiť Týnu, že v dvoch sa to lepšie ťahá. Svojej bývalej partnerke Denise (Veronika Arichteva) prenechá svoj byt, čím sa s ňou definitívne rozíde a príde o značnú časť kapitálu do svojej novo vznikajúce firmy.
S Týnou tak bojujú o statok nielen kvôli sebe a odkazu otca, ale aj kvôli jeho obyvateľom a zamestnancom. Martin Popelka totiž statok poskytoval ako útočisko a zázemie pre stroskotancov a tým im dal novú životnú šancu a prácu. Ide o bývalú prostitútku Rózu Vodičkovú (Lucie Benešová), bývalého väzňa Tonyho Javůrka (Roman Tomeš), vdovca Toma Buriana (Filip Blažek), ktorý vychováva dvoch synov – Vojtu (Matěj Pešek) a Matěja (Matyáš Sekanina) a bývalého alkoholika profesora Jaromíra Kohouta (Jan Šťastný).
U starostov sa odhaľuje veľké rodinné tajomstvo, kedy sa zisťuje, že starosta Franta Vacek (Ondřej Pavelka) nie je biologický otec Štěpána (Jan Plouhar), ale je ním jeho najlepší kamarát a bývalý milenec Lídy (Dana Batulková) Leoš Kratina (David Prachař), manžel Lídinej najlepšej kamarátky Jany (Tereza Brodská). Lídine veľké plány narušuje rozchod Štěpána s Týnou a prisťahovanie neznesiteľného svokra Zdeňka (Václav Knop), ktorý prišiel o svoju vilu v Prahe. Následne sa kvôli Lídiným intrigám proti Týne (mstí sa jej za skazenú svadbu) odsťahuje jej dcéra Julča (Lucie Polišenská).
Statok stojí v dedine Slnečná a názov dediny vyplýva z toho, že nad oblasťou dochádza k meteorologickej anomálii, kedy štatisticky menej prší a viac svieti slnko. Na pastvinách, ktoré väčšinu roka prehrieva slnko, rastú kríky, kvety a bylinky, ktoré pasú kozy a kravy a tie potom doja mlieko s jedinečnou chuťou. Na statku sa vyrábajú syry, ktoré majú delikátnu chuť, a preto sú obľúbené aj za hranicami kraja, kam ich väčšinou dováža prevádzkovateľka pojazdnej predajne Ála Konvičková (Pavla Tomicová). Do toho na statku stojí studňa so „zázračnou“ vodou. Pomocou vody gazdiná Běta (Iva Hüttnerová) pomáha ženám otehotnieť. Všetci v okolí si myslia, že to sú len Betine triky, všetko sa zmení v okamihu, keď sa urobia rozbory a ukáže sa, že voda má naozaj zloženie, ktoré môže liečiť poruchy plodnosti, a je jasné, že sa objavia chytráci, ktorí by vodu chceli speňažiť.
Do malého penziónu, ktorý je súčasťou statku, jazdia rôzni hostia. Rodiny, milenci, záletníci, teambuldingové párty. Všetky tieto príbehy sleduje seriál Slnečná.
Poznámky
<references group="pozn." />
Kyslinky (geomorfologická časť)
Kyslinky sú geomorfologickou časťou Vysokej Poľany. Zaberajú centrálnu časť pohoria a celú rozlohu kaldery bývalej sopky. Najvyšší vrch je Grúň.
Vymedzenie
Územie je výnimočné, nakoľko masív Poľany je pozostatkom stratovulkánu a Kyslinky zaberajú jeho kalderu. Obklopuje ich geomorfologický podcelok Vysoká Poľana. Celé územie lievikovitého tvaru odvodňuje riečka Hučava, ktorá pokračuje západným smerom Hrochoťskou dolinou.
Ochrana územia
Celé územie tejto časti Poľany leží v Chránenej krajinnej oblasti Poľana. Osobitne chránené lokality sa nahádzajú v okrajových polohách, resp. v blízkom okolí tejto časti.
Turizmus
V centrálnej časti leží rovnomenná osada, prístupná cestou Hrochoťskou dolinou z Hrochote a Očovej. Práve cestu z Očovej kopíruje modro značená trasa, na ktorú sa v lokalite Dolina pripája  žlto značená trasa z Hrochote. V centrálnej časti, v osade Kyslinky, ju križuje zelená trasa, vedúca z juhu sedlom Príslopy od Očovej a pokračuje severným smerom do sedla Jasenová. Modrá značka vedie z osady východným smerom do sedla Priehybina, odkiaľ vedú trasy na vrchol Poľany i k horskému hotelu Poľana.
Zoznam častí seriálu Slnečná
Poznámky
<references group="pozn." />
Rodingit
Minerálnym zložením pripomínajú Ca-skarny.
Termín rodingit bol prvýkrát použitý v roku 1911 na pomenovanie grosulárovo-diopsidovej horniny výskytov v oblasti Dun Mountain, v údolí rieky Roding na Novom Zélande. V danej geologickej správe bol rodingit prirovnaný k hornine bohatej na zelený granát z Dobšinej.
V Západných Karpatoch boli rodingity opísané z Dobšinej (lom Teliatko a lokalita Danková v závere doliny), z lokality Bôrček pri Brezničke a zo serpentinitového telesa pri Jaklovciach.
Genrich Grigorievič Jagoda
Genrich Grigorijevič Jagoda (rusky: Генрих Григорьевич Ягода, rodným menom Jenon Gerševič Jeguda; * 19. novembra 1891, Rybinsk, Ruská ríša – † 15. marca 1938, Moskva, Sovietsky zväz) bol sovietsky úradník tajnej polície, ktorý v rokoch 19341936 pôsobil ako šéf NKVD, bezpečnostnej a spravodajskej agentúry Sovietskeho zväzu. Jagoda, ktorého vymenoval Josif Stalin, dohliadal na zatýkanie, ukážkové procesy a popravy starých boľševikov Leva Kameneva a Grigorija Zinovjeva, vrcholné udalosti veľkého teroru. V septembri 1936 ho nahradil Nikolaj Ježov, ktorý dohliadal na realizáciu stalinského teroru až do roku 1938. V roku 1937 bol zatknutý a v priebehu roka odsúdený za údajné sprisahanie, trockizmus a špionáž na trest smrti a popravený zastrelením.
Mladosť a kariéra
Narodil sa v rodine židovského hodinára. V roku 1907 sa pridal k boľševikom. Po októbrovej revolúcii v roku 1917 pracoval v novinách Soldatskaja Pravda. V roku 1919 sa stal členom VČK (tzv. Čeky). Pracoval na Špeciálnom oddelení (OO - Osobennoe otdelenie), ktoré dohliadalo na armádu. Rýchlo kariérne postupoval. Čeka sa v roku 1922 transformovala na GPU (Štátna politická správa) a stala súčasťou Ľudového komisariátu pre vnútorné záležitosti známeho pod skratkou NKVD.
V septembri 1923 bol Jagoda vymenovaný za druhého zástupcu predsedu Felixa Dzeržinského. Keď Dzeržinskij v roku 1926 zomrel, stal sa zástupcom nového predsedu Viačeslava Menžinského. Kvôli Menžinského vážnej chorobe sa mu koncom 20. rokov podarilo získať faktickú kontrolu nad tajnou políciou. V roku 1931 bol však preradený na nižšiu funkciu druhého zástupcu predsedu.
Šéf NKVD
V júni 1934, mesiac po Menžinského smrti, ho Josif Stalin vymenoval za ľudového komisára pre vnútorné záležitosti. Jagoda bol známy sukničkár a hazardný hráč. Keď bol v decembri 1934 zavraždený Sergej Kirov, Stalin rozpútal veľký teror. Úzko spolupracoval s Andrejom Vyšinským. V roku 1935 zaviedol zákonom č. 00192 tzv. policajné trojky, ktoré predstavovali trojčlenné komisie, v ktorých kompetencií boli rýchle súdy nad skutočnými či domnelými „nepriateľmi ľudu“.
Pád
Podobne ako mnohí sovietski dôstojníci NKVD, ktorí vykonávali politické represie, aj Jagoda a jeho blízki spolupracovníci sa nakoniec stali obeťou čistiek. Na podnet Lazara Kaganoviča bol obvinený z laxného prístupu v boji proti trockistom. V roku 1936 bol degradovaný z funkcie riaditeľa NKVD v prospech Nikolaja Ježova. Následne sa stal ľudovým komisárom pre pošty a telekomunikácie.
28. marca 1937 ho však na Stalinov príkaz zatkli. Bol obvinený zo zločinov rozvratu, špionáže, trockizmu a sprisahania. Bol obžalovaný v treťom Moskovskom procese tzv. dvadsaťjednotky, poslednom z veľkých sovietskych ukážkových procesov 30. rokov.
Na súdnom procese v roku 1938 na svoju obhajobu uviedol, že bol presvedčeným stalinistom a že bol Stalinovi verný rovnako ako Ježov. Táto obhajoba mu však nebola nič platná. Potom sa musel priznať k údajnej vražde svojho predchodcu v NKVD Menžinského a k spolupráci so Zinovjevom a Kamenevom pri vražde Kirova. Navyše mu neprospelo, keď sa zistilo, že osem rokov pred procesom vyjadril sympatie k Nikolajovi Bucharinovi, ktorého Stalin vylúčil z politbyra. Bol uznaný vinným zo zrady a sprisahania proti sovietskej vláde a spolu s Bucharinom a ďalšími obžalovanými odsúdený na trest smrti. Rozsudok, poprava zastrelením, bol vykonaný 15. marca 1938.
Rovnaký osud postihol aj jeho nástupcu Nikolaja Ježova a neskôr Lavrentija Beriju. Ježova popravil v roku 1940 hlavný kat NKVD Vasilij Blochin, Beriju o trinásť rokov neskôr.
Jagoda nebol v neskoršom období po Stalinovej smrti rehabilitovaný.
Skúmavka
náhľad|Skúmavky
Použitie skúmaviek
Používajú sa hlavne v kvalitatívnej analýze; sú pomocou nich vykonávané chemické reakcie v malom meradle, ktoré je možné aplikovať na akýkoľvek druh hmoty, "rýchle" testy - t.j. skúšky rozpustnosti. Ak sú vybavené zátkou, môžu sa v nich dočasne uskladňovať chemické alebo biologické vzorky.
Skúmavky v zdravotníctve sa používajú pre odber biologického materiálu (napr. venepunkcia či odber moču). Pre tieto účely sú využívané plastové odberové nádobky, ktoré sú označené rôznymi farbami uzáverov, pričom každá farba je určená pre iný typ vyšetrenia.
Materiál
Pre použitie vo fyzike a chémii sú obvykle vyrobené z varného skla pre lepšiu odolnosť voči teplu, žieravým chemikáliám a pre ich dlhšiu životnosť; inak sa vyrábajú z plastu. Skúmavky vyrobené z varného borosilikátového skla môžu byť umiestnené priamo nad plameňom horáka.
Vláda Slovenskej republiky od 4. apríla 2012 do 23. marca 2016
'''Vláda Slovenskej republiky od 4. apríla 2012 do 23. marca 2016''', resp. druhá vláda Roberta Fica bola vláda Slovenskej republiky, ktorá vznikla po predčasných parlamentných voľbách uskutočnených 10. marca 2012. Za predsedu vlády Slovenskej republiky bol 4. apríla 2012 vymenovaný Robert Fico, predseda strany SMER–SD. Zložením vlády šlo o tzv. jednofarebnú vládu, keďže jedinou vládnou stranou bol SMER – sociálna demokracia. Niektoré ministerstvá obsadili nestraníci.
Zloženie vlády
== Prehľad abdikácií ==
Železničná trať Katarínska Huta – Breznička
Železničná trať Katarínska Huta – Breznička (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 163) je jednokoľajná železničná trať na Slovensku, ktorá spája Katarínsku Hutu a Brezničku.
Dejiny
Železnica z Brezničky do Katarínskej Huty bola budovaná ako odbočka trate Lučenec – Poltár. Obe trate boli otvorené pre verejnosť 24. novembra 1901, no v súčasnosti (od 2.2.2003) je osobná doprava do Katarínskej Huty pozastavená.
Alkmaión
Alkmaión alebo menej presne Alkmaion (Alkmaión, ) môže byť:
Barie
Barie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Baron (Gironde)
Baron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Löwenstein
Löwenstein môže byť: