cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Superaktinoid
Superaktinoidy sú zatiaľ neobjavené chemické prvky s protónovým číslom 123 (unbitrium) do 153 (unpenttrium) so zaplnenými energetickými hladinami 5g a 6f. Nasledujú pod transaktinoidmi a v rozšírenej periodickej tabuľke sú pod nimi. Teoretickú existenciu tejto série predpovedal Glenn T. Seaborg, nositeľ Nobelovej ceny za chémiu za rok 1951.
Untriunium
Untriunium je dočasný názov zatiaľ neobjaveného chemického prvku s chemickou značkou Utu a protónovým číslom 131.
Predpokladá sa, že jeho elektrónová konfigurácia je [ Uuo ] 5g11 6d10 7p6 8s2.
Nachádza sa v bloku g rozšírenej periodickej tabuľky a patrí medzi superaktinoidy. Jeho atómová hmotnosť je 348 pri 217 neutrónoch v jadre.
Belvès (kantón)
Belvès je francúzsky kantón v obvode Sarlat-la-Canéda v departemente Dordogne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 14 obcí.
Beauvechain
Beauvechain je obec vo Valónskom regióne v provincii Valónske Brabantsko.
Obyvateľstvo
Beauvechain má približne 6621 obyvateľov (2008).
Dejiny
Od 1. januára 1977 obec Beauvechain pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Thoiré-sur-Dinan
Thoiré-sur-Dinan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Violončelový koncert č. 1
'''Violončelový koncert č. 1''' môže byť:
Maastrichtská zmluva
Zmluva o Európskej únii alebo neoficiálne Maastrichtská zmluva je zmluva podpísaná v Maastrichte 7. februára 1992, ktorá vstúpila do platnosti 1. novembra 1993.
Maastrichtská zmluva zmenila názov Európskeho hospodárskeho spoločenstva na Európske spoločenstvo. Zaviedla taktiež nové formy spolupráce pre vlády členských štátov - napríklad v oblasti obrany a v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí. Pridaním tejto medzinárodnej spolupráce k terajšiemu systému Spoločenstva vytvorila Maastrichtská zmluva novú politickú a zároveň hospodársku štruktúru pozostávajúcu z tzv. troch pilierov - Európsku úniu.
Maastrichtská zmluva bola viackrát novelizovaná. Dôležité zmeny priniesli najmä Amsterdamská zmluva, Zmluva z francúskeho mesta Nice a osobitne Lisabonská zmluva, ale nepodstatné zmeny priniesli aj prístupové zmluvy.
Amsterdamská zmluva o. i. prečíslovala Maastrichtskú zmluvu. Zmluva z Nice priniesla viaceré zmeny v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politike EÚ (bývalý tzv. II. pilier EÚ). Zmeny nastali aj v bývalom III. pilieri Európskej únie, najmä v tom, že sa niektoré oblasti bývalého tretieho piliera (azylová a vízová politika a súdna spolupráca v občianskych veciach) presunula z bývalého tretieho piliera do bývalého prvého piliera, teda do oblasti práva bývalého Európskeho spoločenstva. Oblasti presunuté z III. piliera do I. piliera sa komunitarizovali, stali sa súčasťou komunitárneho práva.
Zatiaľ najväčšie zmeny Maastrichtskej zmluvy zaviedla Lisabonská zmluva. Lisabonská zmluva opäť prečíslovala Maastrichtskú zmluvu. Ďalej Lisabonská zmluva výslovne priznáva Európskej únii právnu subjektivitu. Lisabonská zmluva tiež zrušila trojpilierovú štruktúru Európskej únie. Z hľadiska Maastrichtskej zmluvy sa dá skonštatovať, že Lisabonská zmluva z nej urobila akúsi rámcovú zmluvu obsahujúcu najdôležitejšie ustanovenia o Európskej únii, pričom podrobnejšie ustanovenia obsahuje Zmluva o fungovaní Európskej únie.
Eugen I.
Svätý Eugen I. (* ?, Taliansko – † 2. jún 657, Rím) bol 75. pápež. Pápežský úrad zastával od 10. augusta 654 do svojej smrti.
Životopis
Narodil sa v Ríme, bol synom Rufiniana; v čase voľby pápežom bol v pokročilom veku.
Bol zvolený 10. augusta 654, ešte za života pápeža Martina I., ktorý bol na popud byzantského cisára Constansa II. vo väzení. V snahe obnoviť vzťahy medzi Svätou Stolicou a Byzanciou poslal do Konštantínopolu svojich vyslancov.
Je pochovaný v Bazilika sv. Petra. Jeho liturgická pamiatka v katolíckom kalendári je 2. júla.
Kölked
Kölked je obec v Maďarsku v Baranskej župe v Moháčskom okrese.
Má rozlohu 6194 ha a žije tu 1149 obyvateľov (2007).
Truskavec
Truskavec (zastarano aj: trusklavec) môže byť:
Mori (priezvisko)
Mori je talianske a japonské priezvisko. Japonský variant 森 (s významom les) treba rozlišovať od priezviska 毛利, ktoré sa prepisuje ako Móri. Na Slovensku je zriedkavé, vyskytuje sa v Šali a Močenku, je odvodené z maďarského priezviska Móri.
Známi nositelia
Pozri v článku Mori.
Európske spoločenstvo
Európske spoločenstvo (neoficiálna skratka ES; po angl.: European Community), do 1. novembra 1993 Európske hospodárske spoločenstvo (EHS; po angl.: European Economic Community), bolo pôvodne medzivládne hospodárske združenie založené roku 1957, ktoré sa neskôr postupne premenilo na nadnárodnú (supranacionálnu) organizáciu a ktoré bolo od roku 1967 súčasťou Európskych spoločenstiev a od 1. novembra 1993 aj Európskej únie.
Európske hospodárske spoločenstvo bolo založené šiestimi zakladajúcimi štátmi (Belgicko, Francúzsko, Taliansko, Luxembursko, Holandsko, NSR) podpísaním prvej z dvoch zmlúv v Ríme v roku 1957 a premenované Maastrichtskou zmluvou na Európske spoločenstvo. Po vstupe zmluvy do platnosti v roku 1993 sa ES stalo súčasťou Európskej únie.
Skratka ES môže znamenať buď Európske spoločenstvá, alebo Európske spoločenstvo. Oficiálne, napríklad aj v úradnom vestníku, znamená len Európske spoločenstvá.
Terminologická poznámka
Ohľadom pojmov Európske spoločenstvo verzus Európske spoločenstvá existuje neporiadok aj v starších oficiálnych dokumentoch a zmluvách. V minulosti (pred rokom 1993) sa Európske spoločenstvá (pôvodne tri, dnes existuje už len jedno, Európske spoločenstvo pre atómovú energiu) bežne označovali ako Európske spoločenstvo; takéto použitie pojmu prijal aj Európsky parlament v uznesení zo 16.2.1978. Podľa Maastrichtskej zmluvy (1993) síce Európske spoločenstvo označuje bývalé EHS, ale aj v oficiálnych dokumentoch Európskej únie sa pojmy Európske spoločenstvo alebo Spoločenstvo používali na označenie všetkých troch (neskôr len dvoch) zakladajúcich spoločenstiev.
Neporiadok bol o to väčší (a spôsobený aj tým), že od roku 1993 sa používal najčastejšie pojem „Európska únia“, a to tak v presnom zmysle (bývalé 3 piliere), ako aj nepresne na označenie EHS, resp. Európskeho spoločenstva alebo všetkých zakladajúcich spoločenstiev. V bežnej komunikácii boli teda pojmy Európske spoločenstvo či Európske spoločenstvá vytlačené pojmom Európska únia.
Snoop Dogg
Calvin Cordozar Broadus, Jr. (* 20. október 1971, Long Beach, Kalifornia, USA), viac známy pod svojimi umeleckými menami Snoop Doggy Dogg, Snoop Dogg, Snoop Lion, je americký raper, spevák-skladateľ a herec. Celosvetovo predal viac ako 30 miliónov albumov. Jeho hudobná kariéra začala v roku 1992, kedy ho objavil Dr. Dre. Najprv spolupracoval na albume Dr. Dreho, The Chronic (1992) a na piesni pre film Deep Cover.
Hiroši Mori
Hiroši Mori môže byť:
Snoop Dogg
Svoj debutový album The Doggystyle vydal v roku 1993 cez vydavateľstvo Death Row Records, pričom debutoval na 1. mieste v rebríčkoch Billboard 200 a Hot R&B/Hip-Hop Songs. Počas prvého týždňa predaja sa predalo takmer 1 milión jeho kópií. V roku 1994 bol album The Doggystle certifikovaný 4 platinovými platňami, pričom boli z neho vydané hitové single „What's My Name“ a „Gin & Juice“. Jeho druhý album The Doggfather (1996) takisto debutoval na 1. mieste v oboch spomínaných rebríčkoch, a bol z neho vydaný hlavný singel „Snoop's Upside Ya Head“. Album bol certifikovanými 2 platinovými platňami.
Po opustení Death Row, podpísal nahrávaciu zmluvu s vydavateľstvom No Limit Records, s ktorým nahral ďalšie tri albumy: Da Game Is to Be Sold, Not to Be Told (1998), No Limit Top Dogg (1999) a Tha Last Meal (2000). Potom Snoop Dogg v roku 2002 podpísal zmluvu s vydavateľstvami Priority/Capitol/EMI Records, kedy vydal album Paid tha Cost to Be da Boss. V roku 2004 podpísal zmluvu s vydavateľstvom Geffen Records pre ďalšie tri albumy: R&G (Rhythm & Gangsta): The Masterpiece, Tha Blue Carpet Treatment a Ego Trippin'. Snoop Dogg tiež bol trénerom mládežníckej futbalovej ligy a vysokoškolského futbalového tímu. V septembri 2009 bol Snoop Dogg najatý vydavateľstvom EMI ako predseda Priority Records.
V roku 2012 potom, ako navštívil Jamajku, ohlásil svoje prekonvertovanie na rastafariánstvo a tiež nové umelecké meno Snoop Lion. Pod novým umeleckým menom vydal reggae album Reincarnated a rovnomenný dokument začiatkom roku 2013, pričom oba sú o jeho jamajskom zážitku. V súčasnosti pracuje na poslednom štúdiovom albume pod svojím rapovým umeleckým menom Snoop Dogg.
Diskografia
Albumy spoluprác
Vodné pólo na Panamerických hrách
náhľad|Logo PASO náhľad|Dejiská [[Panamerické hry|Panamerických hier]] Vodné pólo na Panamerických hrách je vodnopólový turnaj, ktorý sa koná v rámci multišportového podujatia Panamerických hier a ktorý organizuje Americká plavecká únia (UANA) v spolupráci s Panamerickou športovou organizáciou (PASO). Do programu hier bol turnaj oficiálne zaradený hneď na prvých hrách v roku 1951 v Buenos Aires, vtedy len v mužskej kategórii. Vodnopólový turnaj sa odvtedy koná na hrách pravidelne. Až do Panamerických hier 1995 sa konal vodnopólový turnaj iba v mužskej kategórii. Od Winnipegu 1999 prebieha súčasne v mužskej i ženskej kategórii. V oboch kategóriách dominujú družstvá Spojených štátov.
Vodnopólový turnaj na Panamerických hrách slúži zároveň ako kvalifikácia panamerických družstiev na olympijský vodnopólový turnaj.
Veveří
Veveří môže byť:
Mastencová bridlica
Mastencová bridlica, talkit alebo stealit je premenená hornina obsahujúca v prevažnej miere minerál mastenec (talk), okrem neho obsahujú i magnezit alebo dolomit.
Zloženie a vlastnosti
Podobne ako chloritické bridlice vznikli slabou metamorfózou ultrabázickych hornín, najmä peridotitov. Podstatným nerastom mastencových bridlíc je mastenec, z vedľajších chlorit, sľudy, epidot, amfibol, albit a iné. Prímesi sú tvorené apatitom, magnetitom, magnezitom, dolomitom a ďalšími. Sú bielosivé až biele, niekedy žltkasté i zelenkasté. Štruktúra je zreteľne šupinatá, textúra rovnobežná i všesmerná. Na hmat sú mastné, mäkké a dajú sa rýpať nožom. Mastencové bridlice odpovedajú svojim geochemickým zložením ultrabázickým horninám.
Výskyt
V Západných Karpatoch sa vyskytujú vo Volovských vrchoch (Gemerská Poloma, Dobšiná, Hnúšťa, Jelšava), teda hlavne v gemeriku ale aj vo veporickom kryštaliniku.
Použitie
Mastencové bridlice sú jediným zdrojom mastenca. Mastenec je surovina so všestranným využitím vo farmaceutickom, papierenskom, textilnom, chemickom a gumárenskom priemysle, či ako plnidlá do umelých hmôt a pod.
Agis II.
Agis II. alebo Ágis II. bol spartský kráľ z dynastie Eurypontovcov. Panoval od roku 427 pred Kr. do roku 398 pred Kr. Jeho spolukráľom z kráľovského rodu Agiovcov bol v rokoch (427  –  409 pred Kr.) Pleistoanax a v rokoch  (409  –  398 pred Kr.) Pausanias.
Agis syn a nástupca Archidama II. sa stal kráľom Sparty v polovici druhej peloponézskej vojny, ktorú viedla Sparta proti Aténam. Hlavným dôvodom rozporov medzi obomi štátmi bola ich politická rozdielnosť. Sparta bola oporou oligarchických strán vo všetkých štátoch Grécka a Atény podporovali demokratické štáty, pričom Sparta a aj Atény mali ambície stať sa prvou mocnosťou v Grécku.
Krátko po prevzatí moci už na jar v roku 426 pred Kr. viedol mladý kráľ Agis armádu Sparty a jej spojencov do Atiky, ale cestou ich v oblasti Korintskej šije prekvapilo náhle zemetrasenie, čo Sparťania považovali za zlé znamenie a to ich odradilo od úmyslu zaútočiť na Atiku. Kráľ Agis v tejto fáze peloponézskej vojny nedosiahol väčších vojenských úspechov. Hlavnými aktérmi vo vojne týchto rokov boli spartský veliteľ Brasidas a aténsky politik Kleón. V Aténach po Periklovej smrti Kleón zmenil bývalú stratégiu Atén a po jednom odvážnom vojenskom zásahu priamo na Peloponéze v bitke pri Sfaktérii v roku 425 pred Kr. zajal 120 Sparťanov. Sparťania, ktorí už mali v priebehu vojny ťažké straty ponúkli Aténam mier, ale Aténčania však ponúknutý mier neakceptovali a v krátkej dobe sa ukázalo, že to bola chyba.
Neuvy-sur-Barangeon
Neuvy-sur-Barangeon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Agis II.
V roku 424 pred Kr. začal talentovaný spartský vojvodca Brasidas odvážnu vojenskú operáciu proti aténskym spojencom na pobreží Trákie a dobytím strategického mesta Amfipolis sa mu podarilo Aténčanom odrezať cestu dodávok obilia z Krymu. Odpoveďou Aténčanov na obsadenie Amfipolu bol ich útok, ktorý viedol osobne Kleón. V následnej bitke, ktorá sa skončila víťazstvom Sparty padol Brasidas aj Kleón. Tentoraz Aténčania ponúkli Sparte mier a Sparťania ho prijali. Tzv. Nikiov mier (nazvaný podľa umierneného aténskeho politika Nikia) bol uzavretý v roku 421 pred Kr. a mal podľa dohody trvať 50 rokov. Mier ale nestál na pevných základoch. Sčasti aj preto, že nie všetci spojenci či zo strany Sparty alebo Atén sa zúčastnili na mierových rokovaniach a aj preto, lebo obsah rozporov medzi obomi stranami sa neodstránil. Boje v krátkom čase opäť vypukli aj keď ešte na začiatku nie priamo medzi Sparťanmi a Aténčanmi, ale napätie však medzi nimi naďalej pretrvávalo.
Neuvy-sur-Barangeon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Agis II.
Po uzavretí Nikiovej mierovej dohody viedol Agis vojenskú výpravu proti Argu, ktorý ohrozoval Epidauros. Hoci už mal víťazstvo na dosah po šikovnom manévrovaní armády Argu uzavrel s nimi prímerie na štyri mesiace a stiahol svoje sily. Argos však toto prímerie v krátkom čase porušil, keď napadol spojenca Sparty mesto Orchomenos v Arkádii a ich ďalším cieľom sa mala stať aj Tegea. To vyvolalo v Sparte rozhorčenie a uzavreté prímerie kráľa Agida s Argom pokladali za jeho zlé rozhodnutie za čo mal byť potrestaný. Trestu zbúrania jeho domu a zaplatenia pokuty 10 000 drachiem sa vyhol len preto, lebo sľúbil, že odčiní túto chybu víťazstvom v boji. Svoj sľub naplnil, keď v roku 418 pred Kr. obnovil stabilitu v Tegei a neskôr dobyl Mantineu posilnenú aténskym vojskom, čo bolo jedno z najvýznamnejších víťazstiev Sparty v peloponézskej vojne.
V roku 413 pred Kr. urobili Aténčania fatálnu chybu, keď vyhoveli žiadosti o pomoc mestu Segesta na Sicílii, ktoré bolo ohrozené Syrakúzami a následne v bojoch prišli o najväčšiu expedičnú flotilu akú kedy vystrojili. (celkový počet účastníkov expedície Atén činil 32 000 mužov) V počiatočných bojoch sa Aténam darilo, ale len dovtedy kým bol odvolaný schopný veliteľ Alkibiades, ktorý mal v Aténach čeliť obvineniu z poškodenia sôch boha Herma a veliteľom Aténčanov sa stal menej schopný stratég Nikias. Alkibiades namiesto návratu do Atén prešiel na stranu Sparty čo ešte urýchlilo pád Atén. Na návrh Alkibiada na jar v tom istom roku už viedol Agis armádu Sparty a jej spojencov do Atiky za účelom obsadiť  a opevniť strategické mesto Dekeleiu, ktorá sa nachádzala na sever od Atén vo vzdialenosti len. Dekeleia zohrala v poslednej fáze peloponézskej vojny Sparte dôležitý strategický význam. Sparťania tiež posilnili svoje loďstvo za peniaze  Peržanov, keď v zmluve so satrapom Tissafernom uznali nadvládu Peržanov nad maloázijskými Grékmi, čím sa dopustili zrady na celogréckej veci. Peniaze, ale Sparte posielali Peržania len pomaly po čiastkach, veď im išlo hlavne o to, aby zabránili zjednoteniu Grécka a tým odvrátili prípadný útok na ich ríšu.
Agis ešte v roku 411 pred Kr. viedol neúspešné ťaženie Sparty proti Aténam, ale v poslednej fáze peloponézskej vojny už významnejšiu úlohu naplnil veliteľ Lysandros a na strane Atén opäť Alkibiades, ktorý sa po politických a aj po osobných problémoch s kráľom Agidom, ktorému zviedol manželku vrátil po trojročnom pobyte aj na ostrove Samos, kde službách tohto ostrova dosiahol rad dôležitých víťazstiev do Atén, kde ho prijali s nadšením. Ešte tým vo vojne pretieklo mnoho krvi či už na jednej alebo druhej strane, kým Sparta dosiahla celkovú prevahu, lebo Alkibiades po príchode do Atén priniesol Aténčanom nádej na zvrat v tejto vojne, ale keď v roku 407 pred Kr. nadviazal Lysandros kontakt s perzským princom Kýrom a Peržania sa rozhodli tentoraz Spartu úplne podporiť, nádeje Atén sa rozplynuli. Aténčania ešte zvíťazili v bitke pri Arginuských ostrovoch, ale už netrvalo dlho a pred Aténami stáli Sparťania a ich spojenci v plnej sile. V roku 404 pred Kr. sa mesto obkľúčené od mora flotilou vedenou Lysandrom a na pevnine Agidovým spolukráľom Pausaniom úplne vyhladované vzdalo nepriateľovi.
Agidovi po peloponézskej vojne zverili Sparťania približne v roku 400 pred Kr. trestnú výpravu proti Elide. Po víťaznej výprave v roku 308 pred Kr. Agis navštívil Delfy, kde vykonal obetu bohovi Apolónovi a po návrate do Sparty vážne ochorel a zomrel. Hoci Agis mal syna Leótychida, on ho nechcel uznať za svojho, lebo jeho manželka Timaea bola ešte pred počatím obvinená z cudzoložstva. Podozrenie zo spoluviny padlo na Alkibiada. Kráľ Agis síce na smrteľnej posteli Leótychida na jeho úpenlivé prosby v prítomnosti svedkov uznal za svojho dediča, ale Leótychidova legitimita ostala aj naďalej spochybnená. Kráľom Sparty sa nakoniec stal Agésilaos nevlastný brat kráľa Agida, keďže bol v Sparte obľúbený.
Dětřichov nad Bystřicí
Dětřichov nad Bystřicí je obec v Česku v okrese Bruntál v Moravskosliezskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 453 obyvateľov, z toho 229 mužov a 224 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 40,1 roka, ženy 42,4 roka).
Alzonne (kantón)
Alzonne je francúzsky kantón v departemente Aude v regióne Languedoc-Roussillon. Skladá sa z 11 obcí.
Monthiers
Monthiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mária Čírová
Mária Kachútová Čírová (* 20. november 1988, Trnava) je slovenská speváčka a moderátorka.
Búrka (2008)
5. novembra 2008 pokrstila speváčka svoj debutový album s názvom Búrka. Krstným otcom albumu sa stal líder skupiny Komajota Martin Husovský. Album pokrstili ľadovými kockami, a to kvôli tomu, že prvá pieseň, ktorú Mária Čírová zložila, má názov „Doba ľadová“. Speváčka predstavila aj sedem z trinástich skladieb, ktoré sa na CD nachádzajú, vrátane hitu „Búrka“. Album vznikal od júla do októbra 2008 v štúdiách Creative Music House v Bratislave. Producentom sa stal Maroš Kachút. Mária spolupracovala aj s Petrom Grausom, Slavom Solovicom a Tomášom Zubákom. Väčšina piesní je v slovenčine, okrem českej „Rulety lásky“ a anglickej „One“, ktorú napísali Zoli Tóth a Ivo Bič.
Na dosah (2011)
Druhý štúdiový album priniesol rádiové single „Bez obáv“, duet s Opakom „Strácam“ a titulnú skladbu rodinného seriálu Nevinní s názvom „Na dosah“. Na tomto albume sa autorsky podieľala už na všetkých skladbách.
Vianočný album (2015)
Atmosférický album ktorý dokonale vystihuje najkrajšie obdobie roka. Čas pokoja lásky a nostalgie. Album je mixom klasických kolied v originálnych úpravách a jej obľúbených vianočných skladieb. Toto CD je zároveň prepojenie na jej už tradičné vianočné koncerty.
#2017 (2017)
Štvrtý štúdiový album Márie Čírovej s názvom #2017 obsahuje 11 slovenských skladieb. Autorsky a producentsky sa na albume spolu s ňou podieľalo viacero umelcov. Okrem hitu „Unikát“ album obsahuje aj nepublikované hity „Chýbaš“, „Kto vie“ alebo úspešnú českú spoluprácu „Vloupám se“. Celkovú veľmi osobnú atmosféru tohto CD dopĺňajú jej nové skladby, ktoré priamo nadväzujú na umeleckú cestu započatú singlom „Unikát“.
Moje Vianoce (2019)
Druhý atmosferický vianočný album s názvom Moje Vianoce prináša mnoho nových vianočných piesní s príjemnou atmosférou. Je taktiež mixom vianočných kolied a autorských skladieb Michala Číru, otca speváčky. Pesničky z albumu boli taktiež použité na jej vianočné turné v roku 2019. V roku 2020 z dôvodov COVID-19 bol koncert iba jeden, a to online.
Osobný život
V roku 2017 sa vydala za producenta Mariána Kachúta, s ktorým má tri deti.
V súčasnosti žije v Bratislave v Záhorskej Bystrici. Vo voľnom čase sa venuje pečeniu chlebov a koláčov. Zároveň sa venuje charite, v roku 2011 sa stala ambasádorkou UNICEF a vycestovala do Kambodže.
Eurovízia 2009
Mária Čírová sa zapojila do národného kola súťaže Veľká cena Eurovízie 2009 so skladbou „Búrka“. Predstavila sa v druhom semifinále z piatich, ktoré sa konalo 20. februára 2009, a v ktorom sa úspešne prebojovala do finále z druhého miesta, hneď po Tomášovi Bezdedovi.
Vo finále 8. marca 2009 sa takmer neobjavila, keď ešte ráno pred prenosom dostala virózu a musela ísť do nemocnice na infúzie. Nakoniec so skladbou „Búrka“ vystupovala ako 12. v poradí zo šestnástich finalistov. Dlhý čas sa držala na treťom mieste, ktoré zaručovalo nádej, že ju porota do Ruska nominuje. Nakoniec sa od nej šťastie odvrátilo a so ziskom 14,60% hlasov skončila tesne štvrtá, keď zaostala len o 0,13% hlasov za treťou skupinou Mukatado, ktorú porota vybrala za prvého náhradníka. Tým sa jej nádeje na postup na finále do Moskvy skončili.
Ocenenia
zoznam ocenení nie je úplný
Transaktinoid
Transaktinoidy sú chemické prvky s protónovým číslom väčším ako aktinoidy, z ktorých je najťažší lawrencium (103). Niekedy sa nazývajú aj superťažké prvky.
Kővágószőlős
Kővágószőlős je obec v Maďarsku v Baranskej župe v Pécsskom okrese.
Má rozlohu 1825 ha a žije tu 1341 obyvateľov (2007).
Thorée-les-Pins
Thorée-les-Pins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Low (singel Flo Rida)
„Low“ je debutový singel amerického rappera Flo Ridu, ktorý pochádza z jeho debutového albumu Mail on Sunday a tiež zo soundtracku filmu Let’s Dance 2: Street Dance. Na skladbe spolupracoval rapper T-Pain, ktorý spolupracoval aj na písaní textov. Oficiálny remix skladby obsahuje vokály rappera Pitbulla a T-Paina.
Singel bol dlhodobo celosvetovým hitom a tiež sa na 1. mieste udržal najdlhšie v roku 2008. S piatimi miliónmi platených stiahnutí, bol šesťkrát certifikovaný na platinu prostredníctvom RIAA a bol najsťahovanejším singlom desaťročia, podľa počtu platených digitálnych stiahnutí. Skladba bola umiestnená na 3. miesto v zozname Billboard Hot 100 Songs of the Decade.
Certifikácia
V USA bol singel „Low“ šesťkrát certifikovaný platinovou platňou prostredníctvom RIAA. Skladba bola dvakrát certifikovaná platinovou platňou na Novom Zélande dňa 28. septembra 2008, pričom sa predalo viac ako 30,000 kópií.
Tretie oko (album)
Tretie oko je dvanásty štúdiový album slovenskej pop rockovej skupiny Elán, ktorý v roku 2003 vydalo hudobné vydavateľstvo BMG Ariola. Na výrobe tohto albumu sa ako textár najvýraznejšie podieľal Boris Filan, ktorý spolu s Ľubošom Zemanom patrí k autorom väčšiny hitov skupiny Elán, ako aj piesní, ktoré boli nahrané členmi skupiny v iných projektoch (sólová dráha Vaša Patejdla, či filmové piesne k trilógii Fontána pre Zuzanu).
Mori
Mori môže byť:
Ján Simonides (spisovateľ)
Životopis
Pochádzal z rodiny evanjelického kňaza, vzdelanie získal v Prešove a vo Wittenbergu (1667-1674) a po štúdiách pôsobil v Brezne ako rektor školy. Po odhalení Vešeléniho sprisahania ho väznili v Leopoldove a bol odsúdený na neapolské galeje. Cestou na galeje ušiel spolu s Tobiášom Masníkom, no po piatich dňoch ich opäť chytili a uväznili. Na slobodu sa dostal vďaka tomu, že ich vykúpil istý nemecký kupec. Precestoval veľa krajín (Taliansko, Švajčiarsko, Nemecko), kým sa usadil v Nemecku, kde žil do roku 1683. Po návrate do vlasti pôsobil ako evanjelický kňaz v Banskej Bystrici-Radvani (1683-1687), Kráľovej (1688-1690), Hronseku (1691-1695), Banskej Bystrici (1695-1708), tam superintendent (od roku 1704).
Tvorba
Je známy najmä ako autor cestopisných a memoárových diel, v ktorých sa venoval svojim zážitkom od odsúdenia v Bratislave až po návrat domov. Vychádzal pritom zo svojich denníkov, ktoré si cestou písal. Vo svojich dielach však neopisoval len svoje zážitky, ale venoval sa aj opisom krajov, ktoré navštívil, ich regionálnych zvyklostí, etnografických pomerov a architektúry (antické pamiatky, kláštorné a chrámové stavby). Používal jednoduchý, bezprostredný jazyk, pričom nevsúval do textu takmer žiadne náboženské detaily (biblické texty, príklady, náboženské reflexie), takže jeho dielo je považované za viac-menej svetskú prózu, ktorá v tom období bola zriedkavá.
Autor latinskej príležitostnej poézie, náboženských polemík a náboženských výchovných spisov. Obraňoval význam materinskej reči, slovakizoval biblickú češtinu, dokladom toho je jeho úvod ku katechizmu.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Paňa
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Paňa v okrese Nitra.
Bitka o Bogside
Bitka o Bogside boli veľké komunitné nepokoje, ktoré sa odohrávali v priebehu od 12. augusta až do 14. augusta 1969 v meste Derry v Severnom Írsku. Boje sa odohrávali medzi obyvateľmi štvrte Bogside (spolu s Obranným združením občanov Derry) a Kráľovskou ulsterskou políciou (RUC).
Nepokoje vypukli keď írski nacionalisti začali hádzať kamene a klince na účastníkov pochodu Apprentice Boys ktorí prechádzali pozdĺž mestských hradieb a okolo nacionalistickej časti Bogside. Zúrivá vzbura vypukla medzi unionistami a políciou na jednej strane a nacionalistami na strane druhej. Vzbura medzi políciou a obyvateľmi Bogside pokračovala po dobu troch dní. Polícia nebola schopná dostať sa do oblasti a nakoniec musela byť nasadená britská armáda aby obnovila poriadok. Vzbura ktorá začali násilie po celom Severnom Írsku je obyčajne videná ako jedna z prvých konfrontácií v konflikte známom ako Problémy.
Pozadie udalostí
Napätie v Derry sa začalo stupňovať už rok pred bitkou o Bogside. Sčasti to bolo kvôli dlhotrvajúcej nespravodlivosti ktorej sa dopúšťali protestanti na katolíkoch. Mesto malo väčšinovú katolícku a nacionalistickú populáciu. Napríklad v roku 1961 malo mesto 53 744 obyvateľov, z toho bolo 36 049 katolíkov a 17 695 protestantov. Ale kvôli zmanipulovaným voľbám po rozdelení Írska bolo mesto od roku 1925 ovládané Ulsterskou unionistickou stranou.
Bitka
Činnosť obyvateľov štvrte Bogside bola koordinovaná do určitej miery. Obranné združenie občanov Derry zriadili veliteľstvo v dome Paddyho Dohertyho na Westland Street a snažili sa dohliadať na zhotovovanie zápalných bômb a umiestňovanie barikád. Tiež zriadili Radio Free Derry. Mnoho miestnych ľudí sa však do nepokojov zapojili z vlastnej iniciatívy ako napríklad Bernadette Devlin, Eamonn McCann a ďalší.
Miestna mládež vyliezla na strechy vysokých bytov na Rossville Street odkiaľ bombardovali políciu ohňostrojovými raketami. Keď sa prišlo na túto výhodu, mladíci boli pravidelne zásobovaný kameňmi a zápalnými bombami.
Polícia bola v mnohých ohľadoch zle pripravená na vzburu. Ich štíty boli príliš malé a nechránili im celé telo. Navyše ich uniformy neboli ohňovzdorné a neexistoval žiaden systém a výsledkom bolo, že rovnakí policajti slúžili počas nepokojov tri dni bez odpočinku.
13. augusta predseda vlády Írska Jack Lynch urobil televízny prejav o udalostiach v Derry a povedal, že "nemôže len tak stáť a pozerať sa na to ako sú nevinný ľudia zranení alebo ešte horšie". Sľúbil, že pošle írsku armádu k hraniciam a vytvorí poľné nemocnice pre tých, ktorý boli zranení v bojoch. Slová Jacka Lyncha boli v Bogside vykladané ako to, že im írski vojaci majú byť poslaný na pomoc. Unionisti boli zdesení z tejto vyhliadky, ktorý to videli ako inváziu do Severného Írska. Hoci írska armáda bola naozaj poslaná k hranici, obmedzila svoje aktivity len na poskytovanie zdravotnej starostlivosti pre zranených.
14. augusta nepokoje v Bogside dosiahli kritického bodu. Takmer celá komunita štvrte bola zmobilizovaná. Mnohí šírili falošné zvesti, že katedrála sv. Eugena bola napadnutá políciou. Polícia tiež začala používať strelné zbrane. Dvaja vzbúrenci boli postrelení a zranení na Great James' Street. Ulsterská špeciálna polícia ktorá bola väčšinou tvorená protestantmi, bez žiadnych skúseností s riadeným davu, bola veľmi obávaná medzi katolíkmi za ich údajnú úlohu v zabíjaní počas 20-tych rokov bola poslaná do Derry aby vyvolala obavy z masakry na časti obyvateľov štvrte Bogside.
Len hŕstka radikálov v Bogside, najmä Bernadette Devlin bola proti nasadeniu britských vojakov. Tento dobrý vzťah však netrval dlho ale iba dovtedy kedy Problémy vystupňovali.
Jean Leray
Jean Leray (* 7. november 1906, Chantenay-sur-Loire, Francúzsko - † 10. november 1998, La Baule-Escoublac) bol francúzsky matematik.
Zaoberal sa predovšetkým parciálnymi diferenciálnymi rovnicami a algebrickou topológiou. Je nositeľom viacerých vedeckých ocenení, vrátane Wolfovej ceny za matematiku, ktorú dostal v roku 1979.
Archea
Archea môže byť:
Volejbal na Východoázijských hrách 2013
Volejbal na Východoázijských hrách 2013 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Východoázijských hier 2013, ktorý sa koná v meste Tiencin, v Číne od 6. do 13. októbra 2013, za účasti 5 mužských a 6 ženských tímov. Volejbalový turnaj sa organizoval prvýkrát na hrách v roku 2001, a toto bolo jeho tretie vydanie. Všetky zápasy sa hrali v aréne Naikai University Sports center s kapacitou 3 000 divákov. Na turnaji zvíťazili volejbalisti Taiwanu a volejbalistky domácej Číny.
Účastníci
Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 22. júlu 2013.
Číslo udáva umiestnenie v medzinárodnom rebríčku FIVB k 7. októbru 2013.
TSV Bayer 04 Leverkusen
TSV Bayer 04 Leverkusen môže byť:
Takeši Mori
Takeši Mori môže byť:
Axat (kantón)
Axat je francúzsky kantón v departemente Aude v regióne Languedoc-Roussillon. Skladá sa zo 14 obcí.
Sojuz TM-27
Sojuz TM-27 bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TM-27 vyštartoval 29. januára 1998 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Mir. Posádka uskutočnila päť výstupov do otvoreného vesmíru. Išlo o 27. expedíciu k Miru.
Výstupy do otvoreného vesmíru (EVA)
Počas výstupov do otvoreného vesmíru kozmonauti opravili solárne panely na module Spektr a inštalovali nový orientačný systém stanice.
Kővágótöttös
Kővágótöttös je obec v Maďarsku v Baranskej župe v Pécsskom okrese.
1. obvod (Paríž)
1. obvod, nazývaný obvod Louvre je jeden z 20 obvodov Paríža. Má najväčšiu hustotu zaľudnenia, hoci rozlohou patrí k najmenším. V tomto obvode má najväčšie zastúpenie obchod a správa mesta.
Z veľkej časti sa nachádza na pravom brehu rieky Seina, ale taktiež zaberá západnú časť Île de la Cité. Je to jeden z najstarších parížskych obvodov; ostrov Île de la Cité bol niekdajším srdcom rímskeho mesta Lutécie, ktoré bolo podmanené v roku 52 pred Kr., zatiaľ čo niektoré časti pravého brehu (vrátane Halles) sa datujú do raného stredoveku.
Významné časti obvodu sú Louvre a záhrada Tuileries.
Geografia
1. obvod je veľmi malý s rozlohou iba.
Demografia
Najvyšší počet obyvateľov mal 1. obvod pred rokom 1861, v čase svojho vzniku v rámci reorganizácie Paríža v roku 1860. V roku 1999 mal 16 888 obyvateľov a 63 056 pracovných miest, čo ho robí jedným z najaktívnejším miest pre obchod po druhom, ôsmom a deviatom obvode.
Štvrte
Každý z 20 parížskych obvodov je rozdelený na štyri štvrte (quartiers). Tabuľka obsahuje zoznam štvrtí 1. obvodu:
Podľa oficiálneho číslovania parížskych mestských štvrtí majú tieto štvrte čísla 1 – 4.
Iné projekty
.
Melicherík (priezvisko)
Melicherík je slovenské priezvisko odvodené od mena Melichar. Najčastejšie je v Dolnej Marikovej (okres Považská Bystrica) a Považskej Bystrici.
Známi nositelia
Pozri v článku Melicherík.
Braine-l’Alleud
Braine-l'Alleud je obec vo Valónskom regióne v provincii Valónske Brabantsko.
Obyvateľstvo
Braine-l'Alleud má približne 37728 obyvateľov (2008).
Dejiny
Od 1. januára 1977 obec Braine-l'Alleud pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Voliansky potok (prítok Torysy)
Voliansky potok je potok v dolnom Šariši, na území okresu Sabinov. Je to pravostranný prítok Torysy, meria 3,7 km a je tokom VI. rádu.
Prameň
Pramení v pohorí Bachureň na severovýchodnom svahu Kamennej (810,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 685 m n. m.
Opis toku
Na hornom toku tečie smerom na sever a z ľavej strany priberá prítok (1,6 km) zo severovýchodného svahu Mardune (873,8 m n. m.). Následne pokračuje severoseverovýchodným smerom, na dolnom toku tečie na krátkom úseku najprv na severovýchod, sprava priberá krátky prítok prameniaci západne od obce Jakubova Voľa a tečie k ústiu severným smerom. Napokon vstupuje do Spišsko-šarišského medzihoria, do podcelku Šarišské podolie, a východne od obce Rožkovany sa v nadmorskej výške cca 360 m n. m. vlieva do Torysy.
NGC 1701
NGC 1701 je galaxia v súhvezdí Rydlo, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 6. novembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Hluchavka biela
Hluchavka biela (Lamium album) je liečivá rastlina z čeľade hluchavkovité.
Slovenský názov hluchavka vznikol podľa nárečového hluchá žihľava. Táto rastlina sa podobá žihľave, na rozdiel od nej však nepŕhli – je teda „hluchá“, „mŕtva“.
Dilúvium
Dilúvium (lat. diluvium = potopa) je zastarané označenie pre pleistocén (resp. štvrtohornú ľadovú dobu). Odborné fakty pozri pod pleistocén.
Celočíselné programovanie
Celočíselné programovanie je odvetvie optimalizácie, prvá úloha celočíselného programovania bola riešena v roku 1958.
Úloha
Úlohou celočíselného programovania je optimalizačná úloha
navyše s podmienkou, že premenné nadobúdajú len celočíselné hodnoty. Ak niektoré z premenných môžu nadobúdať hodnoty neceločíselné, ide o úlohu zmiešanú.
Najčastejší typ: lineárneho celočíselného programovania, ktoré rieši úlohu
pričom:
Patrí sem napr.:
Metódy riešenia
Metódy riešenia celočíselného programovania:
Pre lineárne celočíselné programovanie existujú ďalšie špeciálne algoritmy (Gomory,…).
Grafický dizajnér
Grafický dizajnér (niekedy aj grafik) je človek, pracujúci v odbore grafický dizajn. Obvykle sa zaoberá komponovaním obrázkov a textov. Grafický dizajnér vytvára grafiku hlavne do publikácií, či už tlačených, alebo elektronických. Býva zodpovedný aj za typografiu, ilustrácie a webový dizajn. Výsledkom jeho práce sú napríklad brožúry alebo reklamné materiály. Cieľom grafického dizajnéra je prezentovať informácie prístupne a esteticky.
Grafickí dizajnéri, ako aj iní umelci, niekedy vytvoria dielo len z čistej inšpirácie, pre dobrý pocit alebo zábavu, mnohí však pracujú pre klientov, ktorí chcú propagovať alebo publikovať nejakú tému, službu alebo produkt.
Ivan Nikitovič Kožedub
Ivan Nikitovič Kožedub (* 8. jún 1920, Obražijevka – † 8. august 1991, Moskva) bol sovietsky stíhací pilot ukrajinského pôvodu, letecké eso a najúspešnejší spojenecký stíhací pilot druhej svetovej vojny (62 potvrdených zostrelov). Bol trojnásobným Hrdinom Sovietskeho zväzu (2x 1944, 1945) a od roku 1985 bol maršalom letectva.
Detstvo a mladosť
Narodil sa v rodine ukrajinského roľníka 8. júna 1920 v dedine Obražijevka v Černigovskej gubernii na území vtedajšej Ukrajinskej SSR. Neskôr študoval na strednom chemicko-technologickom učilišti. Navštevoval miestny aeroklub v meste Šostka.
Druhá svetová vojna
V roku 1940 nastúpil do armády. Absolvoval Čugujevskú leteckú školu a neskôr v nej slúžil ako letecký inštruktor. Po vpáde nacistických vojsk bol spolu s leteckou školou evakuovaný do strednej Ázie. V tejto funkcii lietal na cvičných strojoch U-2 a I-16.
Na front sa mu podarilo dostať až po viacerých žiadostiach. V novembri 1942 bol nakoniec prevelený k 240. stíhaciemu leteckému pluku a 26. marca 1943 sa prvýkrát zúčastnil v rámci Voronežského frontu vzdušných bojov s nepriateľom. Pri tomto lete však po jeho stroji La-5 spustila paľbu vlastná protilietadlová obrana a len s problémami sa mu podarilo vrátiť na základňu (podľa iných zdrojov ho napadol nemecký Messerschmitt Bf 110). Jeho úspechy sa začali až po začiatku bitky v Kurskom oblúku, keď 6. júna zostrelil nepriateľský Ju 87. V nasledujúcich dňoch dosiahol ďalšie úspechy a už v auguste 1943 bol poverený velením letky. Veľké úspechy dosiahol počas bojov na Dnepri v polovici októbra 1943, keď zostrelil v priebehu 11 dní 10 nepriateľských strojov.
thumb|left|Ivan Kožedub pózuje v kokpite La-5FN, 1944
Dňa 4. februára 1944 mu bola udelená prvá Hviezda hrdinu ZSSR (medaila č. 1472). Na fronte v tej dobe odlietal 146 misií a mal na konte 20 zostrelených nepriateľských lietadiel.
Od mája 1944 bojoval Ivan Kožedub na stroji La-5FN (s číslom 14), vyrobeným za peniaze ktoré štátu poskytol kolchozník Stalingradskej oblasti V. V. Konev. V priebehu niekoľkých dní na tomto stroji zostrelil Ju 87 a ešte 7 ďalších nepriateľských lietadiel. Koncom júna odovzdal svoj La-5FN (č. 14) spolubojovníkovi K. A. Jevstignejevovi, ktorý bol dvojnásobný Hrdina ZSSR, a následne bol preložený k cvičnému pluku. No už v auguste sa stal zástupcom veliteľa 176. gardového stíhacieho leteckého pluku. V tej dobe bol pluk vyzbrojovaný novými stíhacími strojmi Lavočkin La-7. Kožedub vtedy získal stroj s číslom 27, na ktorom lietal až do konca vojny. Už 19. augusta roku 1944 mu bol za 256 misií a 48 zostrelov udelený 2. titul Hrdinu ZSSR (medaila č. 36).
Druhú svetovú vojnu Kožedub ukončil s vyše 320 bojovými misiami a so svojimi 62 samostatnými zostrelmi sa stal najväčším leteckým esom sovietskych vzdušných síl, ako aj spojeneckých síl vôbec. Tretiu Hviezdu hrdinu ZSSR Kožedub dostal 18. augusta 1945 (medaila č. 3), teda až po skončení bojov v Európe. Celkovo bol Kožedub považovaný za skvelého letca, svoje úspechy dosahoval podobne ako Hans-Joachim Marseille vďaka veľkej presnosti streľby, často dokonca z veľkých uhlov.
Povojnové obdobie
thumb|right|[[Lavočkin La-7 (číslo 27) v múzeu letectva v meste Monino pri Moskve]]
Po vojne zostal aj naďalej slúžiť v sovietskom letectve. Prešiel výcvikom na prúdových strojoch MiG-15. V roku 1949 absolvoval Akadémiu vzdušných síl, v roku 1956 Akadémiu generálneho štábu ZSSR. Počas vojny v Kórei velil 324. stíhacej leteckej divízii. No jemu samotnému bojové lety nepovolili. Počas týchto bojov letci jeho divízie zlikvidovali údajne až 239 nepriateľských strojov.
V rokoch 1964 – 1971 bol prvým námestníkom veliteľa letectva Moskovského vojenského okruhu. Od roku 1971 slúžil vo velení vzdušných síl. V roku 1978 bol prevelený do komisie generálnych inšpektorov ministerstva obrany ZSSR. V roku 1985 Ivan Kožedub dosiahol hodnosť maršala letectva. Bol členom prezídia CK DOSAAF a Najvyššieho sovietu ZSSR.
Zomrel 8. augusta 1991. Pochovaný je na Novodievčom cintoríne v Moskve. Jeho bronzová busta sa nachádza v rodnej dedine Obražijivka. Jeho La-7 (číslo 27) sa nachádza v múzeu letectva v meste Monino pri Moskve.
Monthurel
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lánycsók
Lánycsók je obec v Maďarsku v Baranskej župe v Moháčskom okrese.
Má rozlohu 2540 ha a žije tu 2698 obyvateľov (2007).
Nohant-en-Goût
Nohant-en-Goût je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cher, v regióne Centre-Val de Loire.
Thorigné-sur-Dué
Thorigné-sur-Dué je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Sarthe, v regióne Pays-de-la-Loire.
Nohant-en-Goût
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Thorigné-sur-Dué
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Nohant-en-Goût
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Thorigné-sur-Dué
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nohant-en-Goût
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Thorigné-sur-Dué
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krajčovič (priezvisko)
Krajčovič je slovenské priezvisko. Najčastejšie je v Trnave, Bratislave a v Komjaticiach (okres Nové Zámky).
Známi nositelia
Pozri v článku Krajčovič.
Warcraft (séria)
Séria Warcraft je séria počítačových hier, noviel a stolových hier, vymyslená firmou Blizzard Entertainment. Hry sa odohrávajú vo fiktívnych svetoch Azeroth a Outland.
Príbeh
Dej prvej a druhej hry je centralizovaný okolo vojen medzi Alianciou a Hordou (primárne ľuďmi a orkami). Orkovia sú rasa pochádzajúca zo sveta Draenor, ktorá bola niekoľko rokov pred začiatkom deja Warcraftu skazená démonmi skrze černokňažníka Gul'dana s cieľom zničiť vyspelú rasu draeneiov, obývajúcu Draenor spoločne s orkmi. Počas vojny však Gul'dan a jeho černokňažníci vypustili na svet obrovské množstvá démonickej mágie (označovanej v hre ako Fel), čím spôsobili postupné vymieranie života na Draenore.
Prvá vojna (Warcraft: Orcs and Humans)
Dej hry je vyrozprávaný hlavne cez knihy a ďalšie médiá, kým misie v hre majú dvojitý výsledok, podľa toho, za ktorú stranu hráč hrá (to isté platí aj o Warcraft II: Tides of Darkness).
Medzitým bol Medivhov učeník Khadgar schopný odhaliť, že jeho majster bol celý čas posadnutý pánom démonov, Sargerasom, a priviedol orkov na Azeroth s cieľom získať späť svoje telo, ktoré zničila Medivhova matka, Aegwynn. S pomocou veliteľa ľudských vojsk, Anduina Lothara, a polorkou Garonou sa Khadgarovi podarilo Medivha zabiť. V tom istom momente Gul'dan naviazal telepatické spojenie s Medivhom/Sargerasom a pokúsil sa zistiť lokáciu Sargerasovej hrobky. Hoci uspel, upadol na nejaký čas do kómy. Toto využil ork Orgrim Doomhammer, ktorý v súboji porazil a zabil Warchiefa (titul vodcu Hordy, v českom preklade kníh označovaný ako "Velký náčelník") Blackhanda, ktorý bol len bábkou černokňažníkov. Hoci Orgrim chcel priviesť orkov späť k ich tradičnému spôsobu života, musel pokračovať v boji, ak chcel zabezpečiť prežitie svojej rasy na Azerothe. Tak začalo obliehanie Stormwindu.
Stormwindské vojská z predných línií viedol Anduin Lothar a celkovú organizáciu obrany si vzal na starosť kráľ Llane Wrynn. Nejaký čas to vyzeralo, že mesto vydrží, ale potom zapracovali černokňažnícke kúzla a Garona, ktorá bola dovtedy verná Stormwindu, zavraždila kráľa a ušla. Bez svojho vodcu začali ľudské vojská strácať pôdu. Anduin Lothar bol schopný naviesť veľa obyvateľov mesta, vrátane značnej časti vojakov a Llanovho jediného syna a dediča, Variana, do prístavu. Zvyšky obyvateľstva Stormwindu zamierili na sever, do najväčšieho kráľovstva ľudí, Lordaeronu.
Prvá vojna skončila po piatich rokoch bojovania víťazstvom Hordy.
Druhá vojna (Warcraft II: Tides of Darkness)
Po príchode do Lordaeronu boli utečenci zo Stormwindu prichýlení lordaeronským kráľom Terenasom Menethilom II. Ten prisľúbil princovi Varianovi Wrynnovi a Anduinovi Lotharovi, že pomôže poraziť Hordu a dobyť územia Stormwindu späť. Terenas zorganizoval stretnutie vládcov ľudských kráľovstiev a presvedčil ich, aby poskytli svoje vojská na boj proti Horde. Tak vznikla Aliancia zložená z kráľovstiev Lordaeronu (kráľ Terenas Menethil II.), Gilneasu (kráľ Genn Greymane), Stromgardu (lord Thoras Trollbane), Kul Tirasu (najvyšší admirál Daelin Proudmoore), Alteracu (kráľ Aiden Perenolde) a Stormwindu (princ Varian Wrynn, regent Anduin Lothar). Okrem toho sa pridal aj Dalaran, mestský štát ovládaný mágmi. Anduin Lothar bol schopný zabezpečiť pomoc elfského kráľovstva Quel'Thalas, ktoré vyslalo na pomoc menšiu flotilu a oddiel hraničiarov.
Ďalšia pomoc prišla od Cirkvi Svätého Svetla. Ako odpoveď na smrť kňazov zo Stormwindu bol vytvorený Rád Striebornej ruky. Títo paladini slúžili ako elitné oddiely Aliancie a okrem boja boli schopní posilňovať ostatných vojakov a liečiť. Velenie nad Striebornou rukou bolo dané Utherovi, ktorý počas vojny dostal prezývku Lightbringer (Prinášač Svetla).
Warchief Doomhammer medzitým nezaháľal. Vytvoril spojenectvo s jedným z goblinských obchodných princov a tiež s trollským Amanijským impériom, ktoré bolo odvekým nepriateľom vznešených elfov z Quel'Thalasu. Orgrim vedel, že ľudia budú bojovať proti Horde a tak sa rozhodol dobyť pre Hordu celý Azeroth. Hoci jeho cieľom bolo priviesť orkov späť k ich pôvodnému štýlu života, uvedomoval si cenu Gul'dana a preto ho nechal žiť. Černokňažník pre Hordu vytvoril nových elitných vojakov, Rytierov smrti. Išlo o duše černokňažníkov zabitých Orgrimom a jeho vernými, vložené do tiel padlých Stormwindských rytierov. Okrem toho sa orkom z klanu Dragonmaw podarilo objaviť artefakt známy ako Duša démona, pomocou ktorého zotročili červených drakov a vytvorili letku pre Hordu.
Prvým z výbojov Hordy na severe bol útok proti trpasličiemu klanu Dark Iron (Temné železo), sídliacemu v hore Blackrock. Horda bola schopná pevnosť obsadiť a zahnať trpaslíkov do hlbín Blackrocku. Po dobytí horskej pevnosti Horda pokračovala na sever, kde sa dostala do boja s kráľovstvom trpasličieho klanu Bronzbeard (Bronzová brada), Khaz Modanom. Hoci Horda bola schopná vojská Khaz Modanu poraziť, nepodarilo sa im dobyť horu Ironforge, centrum Khaz Modanu a sídlo kráľa Magniho Bronzbearda. Orgrim ponechal jeden z klanov, aby obliehal Ironforge a vydal sa na sever, kde ho už čakala flotila, ktorú Horde postavili goblini. Horda bola naložená na obrovské juggernauty a vydala sa k južným pobrežiam Lordaeronu.
Le Bugue (kantón)
Le Bugue je francúzsky kantón v obvode Sarlat-la-Canéda v departemente Dordogne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 10 obcí.
Warcraft (séria)
Druhá vojna (Warcraft II: Tides of Darkness)
Hoci na mori hliadkovali flotily Kul Tirasu (toto ostrovné kráľovstvo bolo najviac známe pre svoje námorníctvo) a Lordaeronu, Horda sa s pomocou drakov dostala bez väčších problémov na sever. Tam, v oblasti Hillsbrad, na nich čakalo aliančné vojsko vedené Anduinom Lotharom. Hoci Horda musela ustúpiť, dokázala sa prebiť na severovýchod, do oblasti Hinterlands. Tam sa dostali do kontaktu s trpasličím klanom Wildhammer (Divoké kladivo) a jeho jazdcami na gryfonoch. Orgrim nakoniec dostal svoje vojsko cez horské priesmyky na sever, ale zanechal časť Hordy za sebou. Lothar bol nútený rozdeliť svoje vojsko na dve časti. Kým on sa vysporiadal s Hordou v Hinterlands, jeho zástupca, paladin Turalyon, prenasledoval zvyšok Hordy na sever, do severného Lordaeronu.