cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Svit (mesto)
Založenie Svitu
Väčšina dnešného Svitu sa rozkladá na pozemkoch kedysi patriacich do katastra Veľkej, z menšej časti aj Batizoviec, Spišskej Teplice a Lučivnej.
Továrenská výroba
Vo februári 1936 bola spustená výroba. Roku 1937 bola spustená nová výroba striže, r. 1938 výroba celofánu a r. 1939 sa do Svitu presťahovala pančuchárska výroba z Liptovského Mikuláša. 1. júla 1936 bol založený dobrovoľný hasičský zbor firmy Svit v Batizovciach.
Infraštruktúra
náhľad|Pohľad na mesto Svit, v pozadí budova spoločnosti Chemosvit a [[Vysoké Tatry (pohorie)|Vysoké Tatry]] Na východ od továrne sa začalo s výstavbou obytných domov pre robotníkov. Vybudoval sa tiež obchodný dom, obchody, škola (výučba začala 1. 9. 1936), na kraji mesta pribudli bitúnok a udiareň. 14. novembra 1936 je vo Svite vybudovaný prvý úrad – Četnícka stanica. Prvým narodeným Svitovčanom bol Vladimír Rusnák, narodený 11. 9. 1936.
Druhá svetová vojna
Po vypuknutí SNP bolo vo Svite vyzbrojovacie stredisko dobrovoľníkov. Začiatkom septembra 1944 viedli povstalci o mesto Svit tuhé boje s fašistickými nemeckými jednotkami, útočiacimi za podpory tankov a letectva. Svit bol oslobodený 28. 1. 1945.
Samostatnosť
Svit sa osamostatnil 4. júna 1946. 1. 12. 1947 sa obyvatelia Svitu zišli na vlakovej stanici, aby prvýkrát privítali vlak, ktorý neprišiel do stanice Batizovce, ale do stanice Svit. Chemosvit a Tatrasvit do delimitácie v roku 1951 tvorili jeden celok Baťových závodov. Mesto sa postupne rozvíjalo, pribúdali vodojem, spoločenský dom, rybársky dom, regulácia rieky Poprad, výstavba športovísk. Severne od Svitu vyrástla nová časť s rodinnými domami, Podskalka (medzi ľuďmi nazývaná Kanada, podľa kanadských drevených domčekov, ktoré sa tu ako prvé začali stavať). 30. mája 1962 osada dostala štatút mesta.
Súčasnosť
V súčasnosti pracuje v priemysle 70 % aktívneho obyvateľstva mesta. Vedúcim odvetvím je chemický priemysel zastúpený firmami Chemosvit, a.s., Tatrasvit, a.s. a Výskumným ústavom chemických vlákien, a.s. Chemosvit sa zaoberá výrobou umelých vlákien potom fóliami PE, BOPP a ich potlačou (flexotlač, hĺbkotlač) a Tatrasvit výrobou bielizne a silónových pančúch. Menej významný je potravinársky priemysel (mäsokombinát, pekáreň). Mesto má pravidelný, mrežový pôdorys. V meste sídli okrem dvoch materských, dvoch základných škôl aj Stredná odborná škola polytechnická - Jana Antonína Baťu.
náhľad|Socha [[Tomáš Baťa|Tomáša Baťu vo Svite]] náhľad|Budova Spolcentra vo Svite
Kultúra a zaujímavosti
V meste funguje folklórny súbor Jánošík (vznikol r. 1956), Detský folklórny súbor Jánošíček (r. 1996) a Miešaný spevácky zbor Laudamus (r. 1992)
Zoznam planétok 61501 – 61750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Svit (mesto)
Kultúra a zaujímavosti
Erb mesta Svit bol vytvorený výtvarníkom pánom Štefanom Vartovníkom, rodákom zo Svitu. Heraldický register pri ministerstve vnútra Slovenskej republiky ho zaregistroval dňa 22.11.1982 v tejto podobe: V modrom štíte pred striebornou siluetou troch tatranských štítov sa vinie modrá stuha v tvare písmena "S"' - (http://ives.minv.sk/heraldreg/wp_detail.aspx?ID=2399).
Pamiatky
V parku v blízkosti autobusovej stanice je inštalovaná socha - Tomáša Baťu. Taktiež sa tam nachádza aj pomník padlým vojakom 2. svetovej vojny.Na zmodernizovanom námestí je nainštalová busta zakladateľa Svitu - Jána Antonína Baťu
Vyznania obyvateľov
Podľa sčítania obyvateľstva v roku 2011, väčšina obyvateľov je rímskokatolíckeho vyznania (52,37%). Ďalšie percentá tvoria evanjelici augsburgského vyznania (7,53%) a gréckokatolíci (3,56%). Vo Svite žijú tiež ateisti (20,28%), pravoslávni, veriaci iných cirkví a tiež veriaci nezaregistrovaných cirkví. Pri sčítaní obyvateľstva 14,9% obyvateľstva neuviedlo svoje náboženstvo.
Farnosť sv. Jozefa robotníka Svit
Farnosť sv. Jozefa robotníka vo Svite je rímskokatolícka farnosť spadajúca pod dekanát Poprad a Spišskú diecézu. Hlavným farským chrámom farnosti je Chrám sv. Jozefa robotníka. Okrem neho spadá pod správu farnosti Svit aj chrám sv. Cyrila a Metoda vo Svite-Podskalke. Súčasným farárom je ThDr.Štefan Vitko, PhD., ktorý v spolupráci s dvoma kaplánmi (Mgr. Vladimír Malec a Mgr. Gustav Botúr) zabezpečuje chod farnosti. V minulosti, od roku 1996, bola farnosť spravovaná Mgr. Jánom Čuchranom a predtým PaedDr. Petrom Pitoniakom a Mons. Petrom Fidermákom, ktorý sa podieľal na stavbe farského chrámu.
Vo farnosti pôsobia rehoľné sestry Kongregácie Služobníčok Najsvätejšej Panny Márie Nepoškvrnene počatej, akolyti, organisti, lektori, miništranti a kostolníci. Diecézny biskup každoročne dekrétom ustanovuje aj mimoriadnych „rozdávateľov“ sv. prijímania. Vo farnosti pôsobia mnohé náboženské spolky, najmä Ružencové bratstvo, Nábožné Bratstvo škapuliarske-Svätý Škapuliar, modlitbové spoločenstvo Timotheos, spevokoly Slniečko a Hviezdičky a miešaný spevácky zbor Laudamus.
Farnosť sv. apoštolom rovným Cyrila a Metoda Svit - Podskalka
Gréckokatolícku farnosť sv. Cyrila a Metoda spravuje otec Marek Kaľata. Liturgia prebieha v kaplnke sv. Cyrila a Metóda vo Svite, ktorá je súčasťou chrámu sv. Jozefa robotníka. V súčasnosti prebiehajú stavebné práce na novej gréckokatolíckej farskej budove v blízkosti kostola a domu smútku.
Cirkevný zbor Evanjelickej cirkvi a.v. na Slovensku Svit
Cirkevný zbor už dlhé roky spravuje d.p,farár Daniel Midriak. Služby Božie sa pravidelne slúžia v chráme Božom. Cirkevný zbor patrí do Tatranského seniorátu a teda do Východného dištriktu ECAV.
Rímskokatolícky kostol sv. Jozefa robotníka
Chrám sv. Jozefa robotníka je hlavným farským kostolom farnosti sv. Jozefa robotníka vo Svite. Jeho stavba sa začala v roku 1990 a dokončená bola v roku 1991. Kostol konsekroval dňa 6.7.1991 Jozef Kardinál Tomko. Základný kameň posvätil sv. Ján Pavol II osobne pri jeho prvej návšteve Slovenskej republiky. Celý chrám bol postavený svojpomocne veriacimi zo Svitu a okolia. Najväčšiu zásluhu na vybudovaní chrámu mal Mons. Peter Fidermák. Hlavným projektantom bol Ing.Arch. Marián Sitarčík. Stavba kostola si vyžadovala veľké finančné i materiálne náklady. Pomohli iné farnosti, pravidelne organizované zbierky a vystúpenia mládežnickeho zboru TatraSong pod vedením Petra Jureka. V súčasnosti je to tretí najväčší kostol v diecéze Spiš (prvý je Katedrála sv. Martina v Sp. Kapitule a druhý je Konkatedrála Sedembolestnej P. Márie v Poprade).
Šport
náhľad|Mestečko Svit pod hrebeňmi [[Tatry|Tatier]]
Plaváreň
V juhovýchodnej časti mesta v minulosti nazývanej Sídlisko „A“ sa nachádza plaváreň s bazénom (hĺbka 120 –, teplota vody 27 °C) a detským bazénom 9 x  (40 – , 30 °C) s parnou saunou, posilňovňou, masážami a saňovými kúpeľami.
Lyžovanie
V juhozápadnej časti mesta leží Lopušná dolina, kde je vybudované moderné lyžiarske stredisko. Lyžiarske vleky sú po oboch stranách hrebeňa, nachádza sa tam hotel Lopušná Dolina (stredisko Chemosvit ) a chata (stredisko SkiTatry-Tatrasvit). Zjazdovky majú umelé zasnežovanie aj umelé osvetlenie pre nočné lyžovanie, taktiež sa tu nachádza U-rampa pre snowboardistov. Samotné stredisko, označované ako Svit – Lopušná dolina, však leží v katastrálnom území obce Lučivná.
Turistika
Baba, ochrana vzácnych rastlinných a živočíšnych spoločenstiev na dolomitickom podklade. Výskyt mnohých reliktov. Prírodná rezervácia sa nachádza v tesnej blízkosti mesta Svit .Kozí Kameň  – európske rozvodie Čierneho a Baltského mora.
Svitské jazerá
V katastri mesta Svit sa nachádzajú tri jazerá nazývané aj Bagroviská. Tie postupne prechádzajú premenou na oddychovú zónu. Na ich premene spolupracuje mesto Svit s občianskym združením Svitskí rybári. Najzásadnejšou zmenou prejde Svitské pstruhové jazero ležiace pred diaľnicou D1 v smere od Svitu do Batizoviec. Južný a západný breh jazera bude určený na rekreáciu, severný a východný breh zase pre športový rybolov. Ďalšia vodná plocha poslúži na rybolov kaprov a do najmenšieho jazera nasadili sumce.
Cyklistika
Na brehu rieky Poprad od západnej časti mesta (z Lopušnej doliny) je vybudovaný chodník po celej dĺžke mesta (od roku 1994), ktorý je na napojený (od roku 2004) na novovybudovaný cyklistický chodník až do mesta Poprad (cca ).Vo východnej časti mesta, hneď vedľa chodníka sa nachádza Studnička – zdroj kvalitnej pitnej vody. Náročnejší cyklisti môžu pokračovať ďalej do Lopušnej doliny, cez ktorú sa asfaltovými a poľnými cestami dostanú buď do Šuňavy alebo opačným smerom do Spišskej Teplice, prípadne do Hornádskej kotliny – do Vikartoviec.Výborné podmienky aj pre horskú cyklistiku, ktorá tu má dlhú tradíciu.
Pravidelné podujatia
Medzi pravidelné podujatia patrí každoročný ŠKODA HORAL MTB MARATHON. Koná sa v auguste a najnáročnejšia trasa vedie cez Spišskú Teplicu a Spišské Bystré na Kráľovu hoľu, odtiaľ do Liptovskej Tepličky, Šuňavy a cez Lopušnú dolinu do Svitu.
Hospodárstvo a infraštruktúra
náhľad|Budova pri vstupe do spoločnosti Chemosvit
Doprava
Mesto Svit leží na medzinárodnej ceste E 50. Zo Svitu cez Batizovce a Gerlachov vedie cesta do Tatranskej Polianky vo Vysokých Tatrách. V meste sa nachádza železničná stanica, ktorou prechádza ním železničná trať Žilina – Košice. Na stanici stoja len osobné vlaky a nákladné vlaky. Najväčším zamestnávateľom vo Svite je spoločnosť Chemosvit aj spolu so svojimi dcérskymi spoločnosťami.
Školstvo
Základné školy sú na Komenského ulici a na Mierovej ulici. Od roku 2017 základná škola na Mierovej ulici sa spojila so ZUŠ-Základná umelecká škola(Spojená škola Mierová) 1. 7. 2005 vznikla vo Svite spojením Stredného odborného učilišťa SOU-textilného, SOU-chemického a Strednej priemyselnej školy – Stredná odborná škola. Strednej priemyselnej škole od 1. septembra 2018 bol pridelený aj prívlastok „polytechnická“. Po novom teda škola nesie oficiálny názov "Stredná odborná škola polytechnická J. A. Baťu“. Súkromná Základná umelecká škola Fantázia sídli na Ulici Komenského. V meste fungujú aj dve materské školy, prvá mestská na Mierovej ulici (povyše spojene školy) a cirkevná materská škola Gianny Beretty Mollovej, so sídlom v rámci farskej budovy.
Nahuel Huapi
náhľad|Pohľad na jazero.
Nahuel Huapi je jazero na hraniciach provincií Río Negro a Neuquén v Argentíne. Nachádza sa na východných svahoch patagónskych Ánd. Má rozlohu. Je dlhé a 1,5 až  široké. Maximálna hĺbka je. Leží v nadmorskej výške.
Chlorid ciničitý
Výroba
Chlorid ciničitý sa priemyselne vyrába reakciou cínu s plynným chlórom.
Nahuel Huapi
Pobrežie a vodný režim
Pobrežie je veľmi malebné so zálivmi, ktoré majú podobu fjordov. Brehy sú zarastené hustým lesom. Z jazera odteká rieka Limay.
Využitie
Na jazere je rozvinutá miestna vodná doprava. Na brehu sa nachádzajú klimatické kúpele. V okolí je rozvinutá turistika. Jazero je súčasťou rovnomenného národného parku.
Chlorid ciničitý
Výroba
Laboratórne je ho možné vyrobiť z koncentrovanej kyseliny chlorovodíkovej a cínu, ale vzniká väčšie či menšie množstvo chloridu cínatého, podľa schémy:
Reakcie
Bezvodný chlorid ciničitý je silnou lewisovou kyselinou. S kyselinou chlorovodíkovou reaguje za vzniku kyselinu hexachlórciničitej H2[SnCl6].
Použitie
V prvej svetovej vojne bol používaný ako nesmrtiaca chemická zbraň, pretože jeho výpary pri kontakte so vzduchom vytvárajú nepríjemný dym. Ku koncu vojny bol nahradený zmesou chloridu kremičitého SiCl4 a chloridu titaničitého TiCl4. V súčasnosti sa používa ako východisková látka pre organokovové zlúčeniny cínu.
Faktickosť
Faktickosť alebo fakticita môže byť:
Fakticita je to, čo je faktom, čo sa vyskytuje ako fakt.
Soľná baňa Bochnia
Soľná baňa Bochnia (poľ. Kopalnia soli Bochnia) je soľná baňa, nachádzajúca sa pri meste Bochnia (asi 40 km na východ od Krakova) v Malopoľskom vojvodstve v Poľsku.
Od roku 2013 je soľná baňa v Bochnia zapísaná do zoznamu svetového dedičstva UNESCO ako rozšírenie lokality soľná baňa Wieliczka, ktorá je v zozname UNESCO od roku 1978.
Dejiny
Ťažba je tu písomne doložená od roku 1248, ale už približne od 4. tisícročia pred Kr. tu ľudia získavali soľ odparovaním soľanky. V 16. a 17. storočí tu soľ ťažilo okolo 500 ľudí. Pre ťažšie geologické podmienky tu ťažba soli bola drahšia a náročnejšia ako v neďalekej Wieliczke. Počas prvého delenia Poľska pripadla oblasť Bochnie Rakúsku, ktorého súčasťou bola až do roku 1918.
Ťažba soli sa výrazne znížila po roku 1930. Prvé časti bane boli chránené od roku 1981. Ťažba soli bola celkom ukončená v roku 1990. Verejnosti bola baňa sprístupnená v roku 1995. V roku 2008 ju navštívilo 140-tisíc návštevníkov.
Fumel (obec)
Fumel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hausdorffova miera
Hausdorffova miera (ďalej označená ) je "dolnodimenzionalnou" mierou na, ktorá nám dovoľuje merať isté „veľmi malé“ podmnožiny. Základnou myšlienkou je, že množina \mathbf{A} je "s-dimenzionálna" podmnožina množiny, kde platí , i keď \mathbf{A} je veľmi komplikovaná. je definovaná ako výraz, ktorý obsahuje súčet priemerov dobrého mnohopočtného pokrytia.
Definícia Hausdorffovej miery
Definícia: Nech definujeme:
kde
túto
je obyčajná gamma funkcia.
\mathbf(ii)Pro \mathbf{A} a \mathbf{s} s vlastnosťami ako vyššie, definujeme:
nazývame s-dimenzionálnou Hausdorffovou mierou na.
Elementárne vlastnosti Hausdorffovej dimenzie
je Borelova regulárna miera pre, nie je ale Radonova miera.
Z toho vyplýva toto:
je miera.
je Borelova miera.
Ďalšie zaujímavé vlastnosti:
je čítacia miera.
na, kde je Lebesgueova miera.
na pre všetky.
pre všetky.
pre všetky afinné izometrie.
Kap Bambino
Kap Bambino je francúzska elektronická hudobná dvojica z Bordeaux. Skupinu tvoria speváčka Caroline Martial a hudobník Orion Bouvier. Vystupujú aj sólovo pod menami Khima France (Caroline Martial) a GroupGris (Orion Bouvier).
V roku 2001 skupina založila vlastné hudobné vydavateľstvo wwilko.
NGC 3254
NGC 3254 je galaxia v súhvezdí Malý lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 13. marca 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,6.
Libuša (kňažná)
thumb|Přemysl a Libuša na [[Vyšehrad (Praha)|Vyšehrade]]
Libuša je mýtická česká kňažná a manželka Přemysla Oráča, zakladateľa dynastie Přemyslovcov. Podľa legendy to bola najmladšia dcéra (taktiež mýtického) Kroka, kniežaťa z kmeňa Čechov, a mala schopnosť predpovedať budúcnosť.
Najstaršie zachytené povesti o Libuši a Přemyslovi nájdeme v Kristiánovej legende a Kosmovej kronike. Ďalej ju spracoval napríklad Václav Hájek z Libočan alebo Alois Jirásek
Le Parcq
Le Parcq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Farár
Farár (z ) je v kresťanských cirkvách osoba, ktorá má na starosti vedenie farnosti a farských bohoslužieb.
PC Rebeli
PC Rebeli (orig. Halt and Catch Fire) je americká dobová dráma, ktorú vysiela AMC od 1. júna 2014 do 14. októbra 2017. Na Slovensku vysiela seriál lokálna stanica AMC od 5. novembra 2014.
Farár
Jednotlivé cirkvi presne vymedzujú práva a povinnosti farára prostredníctvom vlastného cirkevného práva.
PC Rebeli
Dej
Seriál začína v roku 1983 v Silicon Prairie v Texase a zobrazuje fiktívny pohľad na revolúciu osobných počítačov.
Farár
V protestantských cirkvách a starokatolíckej cirkvi sa farár väčšinou volí, v katolíckej cirkvi ho vymenúva biskup. V protestantských cirkvách je farár ordinovaným teológom, v rímskokatolíckej, východných katolíckych, anglikánskej, starokatolíckej a pravoslávnej cirkvi musí byť farár kňazom.
V katolíckej cirkvi, podľa kanonického práva §533, je farár povinný sídliť vo farskej budove (na fare), v blízkosti kostola, okrem výnimočných prípadov.
Vecséssky okres
náhľad|Poloha
Vecséssky okres je okres v severnom Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Vecsés.
Sídla
V okrese sa nachádzajú celkom 4 mestá a obce:
Blatná na Ostrove
Blatná na Ostrove je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Alfred Jodl
Alfred Jodl, narodený ako Alfred Josef Ferdinand Baumgärtler (* 10. máj 1890 – † 16. október 1946) bol nemecký generál, náčelník Operačného štábu Vrchného veliteľstva brannej moci (Oberkommando der Wehrmacht), kde pôsobil ako zástupca Wilhelma Keitla. Počas druhej svetovej vojny patril k najbližším Hitlerovym vojenským poradcom.
Život
Alfred Jodl sa narodil v roku 1890 vo Würzburgu, v Nemecku ako syn dôstojníka Alfreda Jodla a Therese Baumgärtler. Vyštudoval kadetskú školu v Mníchove, ktorú ukončil v roku 1910. Po škole vstúpil do armády. V prvej svetovej vojne bojoval na západnom fronte v rokoch 1914 - 1916, v roku 1917 bol prevelený na východný front. Po skončení vojny sa pridal k limitovanému versailleskému Reichswehru, kde sprvu pôsobil v nižších veliteľských funkciách.
V septembri 1913 sa oženil s Irmou Gräfin von Bullion. Svadba pomohla k Jodlovej karérie. Nemali spolu žiadne deti. Jeho manželka zomrela 18. apríla 1944, v dobe, keď spolu už nežili. 7. apríla 1945 sa oženil s Luiseou von Bendovou.
Kariéra u nacistov
left|thumb|Alfred Jodl pri podpise bezpodmienečnej kapitulácie Nemecka 7. mája 1945 v Remeši. Od roku 1932 slúžil v rôznych armádnych inštitúciach. Už ako sympatizant Nacistov bol rýchlo povýšený a roku 1935 bol poverený vedením oddelenia národnej obrany Vrchného veliteľstva pozemných síl (OKH). Po Hossbachovom memorande sa podieľal na zmene stratégie nemeckých ozbrojených síl z defenzívnej na ofenzívnu. Od októbra 1938 až do augusta 1939 zastával funkciu veliteľa delostrelectva (Artilleriekommandeur) 44. divízie v hodnosti generálplukovníka. Počas Anšlusu - pripojenia Rakúska k Nemecku bol menovaný do funkcie náčelníka operačného štábu veliteľstva ozbrojených síl (OKW). V tejto funkcii zostal až do mája 1945. Jeho najbližším spolupracovníkom bol Wilhelm Keitel, s ktorým pomáhali Hitlerovi plánovať strategické operácie. Počas vojny podpísal viacero rozkazov, ktoré sa priečili vojnovému právu, najmä rozkazy prikazujúce okamžite strieľať sovietskych politických komisárov a príslušníkov britských Commandos.
Jodl strávil väčšinu vojny vo Wolfsschanze, Hitlerovom predsunutom veliteľskom stanovišti vo Východnom Prusku. 1. februára 1944 bol povýšený do hodnosti Generaloberst (generálplukovník).
Pri bombovom atentáte na Hitlera 20. júla 1944 bol vážne zranený. 7. mája 1945 podpísal v Remeši ako predstaviteľ vlády Karla Dönitza bezpodmienečnú kapituláciu za prítomnosti niektorých predstaviteľov západných Spojencov. Stalin si však vyžiadal opakovanie aktu bezpodmienečnej kapitulácie nasledujúceho dňa blízko Berlína, za prítomnosti vysokých predstaviteľov ZSSR.
Počas Norimberského procesu bol odsúdený na trest smrti obesením za vojnové zločiny. Rozsudok bol vykonaný 16. októbra 1946.
Jeho telesné pozostatky, ako aj pozostatky ostatných deviatich popravených (vrátane Hermanna Göringa, ktorý pred plánovanou popravou spáchal samovraždu), boli spopolnené v Ostfriedhofe a popol bol rozptýlený v riečke Wenzbach, malom prítoku rieky Isar.
The Legacy at Millennium Park
Legacy at Millennium Park (známy aj ako Legacy Tower) je mrakodrap v Chicagu v štáte Illinois. Stojí na ulici South Wabash Avenue. Má 72 poschodí a meria. Budova má oceľový skelet, steny sú z betónu a fasáda zo sklenených tabúľ. Výstavba prebiehala v rokoch 2007 – 2010.
Zoborská listina
thumb|Zoborská listina z roku 1113
Zoborské listiny sú dva najstaršie zachované listinné originály z územia Slovenska. Vznikli v rokoch 1111 a 1113 z poverenia kráľa Kolomana v benediktínskom Opátstve svätého Hyppolita na Zobore pri Nitre.
Týkali sa majetkových záležitostí zoborského konventu a pre mnohé obce uvedené v listinách znamenajú prvú písomnú zmienku.
Zoborská listina z r. 1111
Prvá listina (vydaná 1. septembra 1111) sa týka sporu o vyberanie mýta a desiatkov medzi zoborským kláštorom sv. Hippolyta a kráľovskými vyberačmi mýta. V tomto dokumente kráľ Koloman potvrdzuje právo zoborského opátstva na majetky poddaných na západnom a strednom Slovensku. Tieto majetky dostali zoborskí benediktíni od kráľa Štefana I. Listinu napísal pravdepodobne člen kapituly gramatik Willermus, ktorý tu i vyučoval písanie, čo dokazuje, že na Zobore bola už aj v tých časoch škola. Zrejme nadviazala na veľkomoravské učilište, ktoré po Metodovom odchode riadil biskup Viching.
Zoborská listina z r. 1113
Druhá listina, datovaná rokom 1113, obsahuje majetkový súpis zoborskeho opátstva. Vzhľadom na to, že v listine je uvedených vyše 150 dedín a rôznych orientačných bodov v ich chotároch, je neobyčajne cenným miestopisom celého západného Slovenska na začiatku 12. storočia. Svedčí tiež o organizácii cirkevného života benediktínskymi mníchmi. Benediktínsky kláštor sv. Hippolyta na úpätí Zobora bol najstarším na Slovensku a zanikol ešte za panovania kráľa Mateja Korvína.
Medzi menami osôb a názvami obcí uvedenými v listinách je najviac slovenských, potom nemeckých a latinizovaných. Svedčí to o tom, že Nitrianske panstvo ešte i v 12. storočí, dávno po rozpade Svätoplukovej ríše, bolo významným centrom slovenskej etnogenézy a svedčí tiež o postupnom začleňovaní neslovanských etník do slovanského prostredia a ním vytvorených správnych a nábožensko-kultúrnych štruktúr. V listinách nie sú spomenuté maďarské názvy a mená, čo dosvedčuje, že Nitra, ako bývalé ústredné vladárske stredisko, si v 12. a pravdepodobne i v polovici 13. storočia zachovala slovenský charakter.
Podľa názorov historikov boli obe Zoborské listiny napísané skriptormi benediktínskeho opátstva na Zobore alebo v nitrianskej kapitule. Paleografický rozbor nasvedčuje tomu, že listiny písali mnísi z francúzsko-nemeckého rozhrania. Vplyv francúzskeho a nemeckého pravopisu spôsobuje časté komolenie slovenských názvov obcí, riek, vrchov a iných zemepisných lokalít.
Zoborské listiny sa zachovali v origináli (prvá je dosť poškodená, druhá pomerne zachovalá na pergamene) a sú uložené v archíve Biskupstva Nitra.
Zaujímavosť
V roku 2011 vydala Národná banka Slovenska striebornú zberateľskú mincu nominálnej hodnoty 10 eur pri príležitosti 900. výročia prvej zoborskej listiny. Autorom návrhu je Mgr. art. Peter Valach a minca bola vyrazená v kremnickej mincovni.
Rula
Rula je hornina zo skupiny premenených hornín. Obsahuje (podobne ako granit) kremeň, sľudy a živce. Od granitu sa líši zbridličnatením (plošným usporiadaním minerálov kolmo na smer tlaku). Podobne ako v svore sa v nej nachádza niekedy v menšom množstve aj granát. Má rovnobežne prúžkovitý vzhľad, v ktorom sa striedajú svetlé prúžky kremeňov a živcov s tmavšími prúžkami sľudy - najmä biotitu. Používa sa ako stavebný a dlažbový kameň a štrk. Pomerne rýchlo zvetráva.
Termín rula používaný v slovenčine a češtine je odvodený od názvu mesta Ruhla v nemeckom Durínsku, známom výskytmi rúl.
Klasifikácia
Podľa pôvodu sa ruly delia na:
Výskyt
náhľad|Rula súboru Acasta z Kanady, jedna z dosiaľ najstarších hornín nájdená na zemskom povrchu. Ruly sa na Slovensku nachádzajú veporiku a všetkých jadrových pohoriach, ich celkový podiel na geologickej stavbe Západných Karpát je malý. Najtypickejšie sú prechody medzi rulami, svormi a biotitickými fylitmi, alebo rulami, migmatitmi a hybridnými granitmi. V Česku sa nachádzajú napr. na Šumave, v Orlických horách, Českomoravskej vrchovine a inde. Ruly súboru Acasta v Kandaskom Severozápadnom teritóriu asi 350 km severne od Yellowknife sú najstaršie známe horniny známe zo zemského povrchu. Ich vek je približne 4,03 miliardy rokov, čo zodpovedá hadaiku.
Iné projekty
.
Epistrofos
Epistrofos (Epistrofos) môže byť v gréckej mytológii:
Schedios (syn Ifita)
Schedios sa so svojim bratom Epistrofom ako mnohí iní achájski urodzení mladíci uchádzali o ruku krásnej Heleny, ktorá sa nakoniec vydala za spartského kráľa Menelaa. Keď neskôr trójsky princ Paris vyvolal únosom Heleny trójsku vojnu, bratia sa do vojenskej výpravy Achájcov zapojili a k brehom Tróje priviedli z Fókie vojsko na štyridsiatich lodiach. Schedios trójsku vojnu neprežil, zomrel na trójskej pláni, keď ho zasiahol oštep Priamovho syna Hektora.
Epický básnik Homér smrť Schedia zaznamenal v sedemnástom speve Iliady: „''Hektor hodil zas po Aiantovi svoj žiariaci oštep, ale ten si ho všimol skôr a pred kopijou kovanou unikol o vlások. Do kľúčnej kosti, však Schedia zranil – Ifíta, chrabrého Gréka, to syn bol, najlepšieho z Fókov, v preslávenom Panopeu mal sídlo a panoval početným mužom. Schedia teda veľmi zranil, kovaný oštep mu naraz prenikol ostrím skrz naskrz hore pri pleci. Padol, až zadunela zem, a zbroj mu na tele zarinčala.."''
Keď antický autor Pausanias navštívil v druhom storočí Antikyru vo Fókii, uvidel kamennú hrobku, o ktorej sa od miestnych ľudí dozvedel, že sú v nej pochovaní synovia Ifita, ktorí bojovali v trójskej vojne. Epistrofos sa podľa nich z Tróje vrátil a zomrel vo svojej rodnej krajine a Schedios zomrel v Tróade, ale jeho kosti priniesli domov, kde ich pochovali.
Stadtbredimus
Stadtbredimus je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Remich v okrese Grevenmacher.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Stadtbredimus má 1496 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 4.44% bolo v Stadtbredimus nezamestanosť nižšia o 2.53 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
NGC 3255
NGC 3255 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11.
Malonty
Malonty sú obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 336 obyvateľov, z toho 663 mužov a 673 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,1 roka (muži 34,8 roka, ženy 35,3 roka).
Zdeněk Mlynář
Zdeněk Mlynář môže byť:
Galapian
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Württembersko (vinárska oblasť)
náhľad|Strmé terasovité vinice nad riekou Neckar Vinárska oblasť Württembersko  sa nachádza v juhozápadnom Nemecku v historickej oblasti Württembersko, ktorá je dnes súčasť spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko.
Honda Asimo
náhľad|Robot Asimo Asimo je humanoidný robot vyvinutý v roku 2000 spoločnosťou Honda. Jeho názov súvisí s Isaacom Asimovom, tvorcom troch zákonov robotiky. Oficiálne je skratkou pre „Advanced Step in Innovative Mobility“.
Jeho vývoju predchádzali práce na robotoch P1, P2 a P3. Jeho vzhľad pripomína kozmonauta v bielom skafandri s prilbou s čiernym priezorom a dýchacím prístrojom na chrbte.
Württembersko (vinárska oblasť)
S 11 511 hektármi viníc (údaj z roku 2008) je Württembersko štvrtou najväčšou vinárskou oblasťou v Nemecku. Na rozdiel od väčšiny ostatných nemeckých vinárskych oblastí má Württembersko dlhú históriu výroby červených vín z iných odrôd než v iných nemeckých vinárskych oblastiach.
Brezovec
Brezovec môže byť:
Mjanmarské národné futsalové družstvo žien
Mjanmarské národné futsalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Mjanmarsko v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Myanmar Football Federation (MFF). Svoj prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2007. Jeho najlepším výsledkom je bronzová medaila na Hrách Juhovýchodnej Ázie v roku 2011.
Vrcholné podujatia
Mjanmarské družstvo sa doposiaľ nepredstavilo na turnaji Ázijských halových hier či majstrovstvách Ázie.
Zúčastnilo sa ale všetkých štyroch futsalových turnajov na Hrách Juhovýchodnej Ázie. V roku 2011, ktoré sa konali v Indonézii, dosiahlo svoj najvýraznejší úspech, keď v skupine po výhrach nad 🇵🇭 a 🇮🇩 skončilo tretie a vybojovalo si tak bronzové medaily. O 2 roky neskôr, keď sa turnaj konal v Mjanmarsku, obsadilo po 4 prehrách poslednú piatu priečku, ktorú zopakovalo aj na futsalovom turnaji hier v roku 2017.
Württemberg
Württemberg alebo Württembersko môže byť:
Württemberg môže byť aj:
Kandidačná listina SDKÚ-DS pre voľby do NR SR v roku 2006
Kandidačná listina Slovenskej demokratickej a kresťanskej únie - Demokratickej strany pre voľby do NR SR, ktoré sa konali 17. júna 2006, tak ako ju zaregistrovala Ústredná volebná komisia. Kandidačnú listinu schválila v stredu 8. marca 2006 Ústredna rada SDKÚ-DS.
Nagykőrösský okres
náhľad|Poloha
Nagykőrösský okres sa nachádza v severnom Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Nagykőrös.
Sídla
V okrese sa nachádzajú celkom 3 mestá a obce:
Štvrtok na Ostrove
Štvrtok na Ostrove (historicky, , , ) je obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Polohopis
Leží v Podunajskej nížine v západnej časti Žitného ostrova. Nachádza sa 22 km juhovýchodne od Bratislavy, 23 km severozápadne od Dunajskej Stredy, 11 km severne od Šamorína a 18 km južne od Senca. Susedí s obcami Čakany, Hubice, Lehnice, Mierovo, Hviezdoslavov, Miloslavov, Most pri Bratislave a Tomášov. Cez obec prechádza cesta II/572.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o Štvrtku na Ostrove pochádza z obdobia panovania Ondreja II. V roku 1217 kráľ potvrdzuje pre Szentgyörgyiovcov z rodu Hunt-Pázmány vlastnícke práva obce, ďalej jarmočné právo pre obec a tiež prisudzuje časť z mýtnych príjmov pre comesa Sebesa, potomka uvedeného rodu. Dokumenty z týchto období obec spomínajú ako Cheturtuc, Cheturtuckheil, Chetertekhel, neskôr ako Oppidum Chetertek, na základe čoho je možné, že obec v skoršom období mala iný názov, ktorý však bol zabudnutý a nový názov vznikol na základe udelenia jarmočného práva na štvrtok, namiesto pôvodnej nedele. Nemecký názov obce — Villa Liupoldi, Leopoldsdorf — sa objavil v dokumentoch až v 15. storočí.
Je pravdepodobné, aj keď sa o tom nezachovali žiadne písomné dokumenty, že prví usadlíci na území obce prišli ešte v časoch panovania Svätého Štefana. V miestnej kronike v roku 1677 miestny farár György Náray uvádza, že Svätý Štefan nariadil vybudovať v tejto časti Podunajska 12 kostolov a na základe toho sa Štvrtok stal „kostolným miestom“. Prvá písomná zmienka o kostole však pochádza až z roku 1333, keď Bratislavská kapitula vo svojej správe pre kráľa uvádza: „Je známe, že západná časť obce (villa) Chuturtuk a domy na nej pripadajú majstrovi Sebesovi a východná časť obce zase zostane u Pétera. Kostol síce leží v Péterovej časti, ale slúži veriacim z oboch častí obce“. Informácie Nárayho napriek tomu môžu byť pravdivé, o čom svedčí nález z roku 1956, keď počas rekonštrukcie kostola objavili jeho „portále“, teda vstupnú bránu, ktorá bola vybudovaná v románskom štýle, bohato ozdobená a umiestnená medzi dvoma vežami kostola. Na oboch stranách „portálu“ sú po dva okrúhle, nahladko spracované stĺpy, ktoré sa nachádzajú v zemi pod kostolom, avšak dodnes neboli prebádané.
Štvrtok cez stáročia zohrával významnú rolu v rozvoji Horného Žitného ostrova. Nielen preto, že mal jarmočné právo, ale aj kvôli tomu, lebo toto právo zároveň znamenalo aj možnosti na rozvoj obchodníctva a remeselníctva. A keďže z tohto pohľadu centrom týchto hospodárskych činností bola pre celé územie blízka Bratislava, tak tým pádom mali veľký význam aj cesty. Keďže Žitný ostrov mal močaristý charakter, tak práve cez Štvrtok viedla významná cesta, o čom svedčí aj správa Bratislavskej kapituly z roku 1385, v ktorej pre kráľa označuje cestu cez Štvrtok ako „veľkú cestu územia“. Štvrtok na základe týchto skutočností v súlade s rozvojovými trendmi daného obdobia sa začal rozvíjať ako oppidum, teda zemepanské mesto.
Svedčí o tom aj rozhodnutie kráľa Ľudovíta Veľkého z roku 1363, ktorým reagoval na zlú situáciu v určitých oblastiach štátu v dôsledku slabej úrody obilnín. Súčasťou rozhodnutia bolo aj to, že kde všade treba vyhlásiť jeho nariadenia „každú nedeľu do odvolania“, pri tom vyzdvihol z uvedených miest „Bratislavský komitát a v ňom mesto Bratislava, Scamária (Šamorín), Chuturtukhel a Sench“ (Senec). V procese rozvoja Štvrtka ako zemepanského mesta bolo rozhodnutie kráľa o možnosti využívania „ius gladií“, teda práva meča. Kráľ Ľudovít Veľký v roku 1363 umožnil Petrovi Szentgyörgyimu a jeho synom Tomášovi, Jánovi a Petrovi aby „oni vo svojej obci Cheuteurteuk, ktorá sa nachádza v župe Challokeuz v komitáte Bratislava, v obci alebo priľahlých územiach postavili šibenicu”. Pridelením práva meča získal zemepán úplné sudcovské práva, na základe ktorých mal možnosť vyniesť rozsudok smrti a dbať o jeho vykonanie. Nie je však jasné, kedy sa stal oppidom, teda zemepanským mestom Štvrtok. V každom prípade listina kráľa Žigmunda z roku 1430 už spomína Leopoldzdorf ako mesto popri takých usídleniach ako Bratislava, Trnava, Šamorín.
Rozvoj „oppida” Štvrtok sa značne spomalil v prvej polovici 16. storočia, keď posledný zemepán z rodiny Szentgyörgyi, menovite Krištof umrel bez mužského potomka. Celý obrovský majetok Szentgyörgyiovcov pripadol kráľovi, ktorý mohol s ním voľne narábať. Ferdinand I. v roku 1544 sa rozhodol prenajať statok a to tak (na nešťastie Štvrtočanov), že rozdelil aj samotnú obec na dve časti. Pričom jedna časť cez pána hradu vo Svätom Jure sa stal majetkom Gašpara Serédyho, kým druhá časť ako súčasť hradu Éberhard (Malinovo) pripadla Michalovi Méreymu. Neutešený stav trval zhruba tri storočia, pričom k rozvoju Štvrtka bránili aj nájazdy Turkov a ich ostré boje s cisárskymi vojskami a neskôr aj revolúcia vedená Františkom Rákóczim v prvých rokoch 18. storočia, keď oblasť Horného Žitného ostrova bola miestom ostrých bojov medzi „kurucmi a labancami“, to znamená slobodných povstaleckých vojsk a vojenskými jednotkami rakúskeho cisára. Štvrtok si formálne zachoval práva zemepanského mesta, avšak jeho vplyv a centrálne postavenie v regióne boli značne oslabené. O osude a postavení Štvrtka v tom čase výrečne píše známy historiograf obdobia Matej Bél, keď tvrdí, že je to „bezvýznamné zemepanské mesto, hodnotiac stav budov je oveľa chudobnejšie ako Šamorín“. Štvrtok v tom čase zaostával aj v počte obyvateľov, keď podľa súpisu z roku 1761 tu žilo len 419 osôb.
Nový rozvojový nádych nastal až v období reforiem a týkalo sa to tak hospodárskeho ako aj spoločenského života. Pôdohospodárska výroba prešla modernizáciou a popri obchodníkoch sa značne posilnili vo Štvrtku aj remeselníci. Charakteristické je na toto obdobie aj rýchly rozvoj a určitá zmena v počte a zložení obyvateľov Štvrtka. Kým v roku 1815 žilo tu len 490 osôb ako po stáročia rímskokatolíckeho vierovyznania a maďarskej národnosti, tak výsledok sčítanie ľudu z roku 1867 už hovorí o 664 obyvateľoch, z ktorých 21 sa hlásil k židovskému, 13 k protestantskému a jeden k evanjelickému vierovyznaniu a vedľa občanov maďarskej národnosti sa usadilo vo Štvrtku už aj niekoľko nemeckých rodín. V tomto období bola vo Štvrtku aj škola. Najväčšiu zmenu však priniesla reforma verejnej správy z roku 1871: Štvrtok stratil štatút zemepanského mesta aj z právneho hľadiska, avšak získal postavenie „veľkoobce“, čo podľa nových pravidiel fungovania verejnej správy znamenalo, že riadiace orgány obce, teda predstavenstvo a „prvého človeka obce“, teda richtára volili občania obce, ktorí mali povinnosť a právo platiť dane. Postavenie „veľkoobce“ znamenalo to, že richtár a volené predstavenstvo získali právo na výkon všetkých administratív a správnych úkonov vrátane zabezpečenia podmienok hospodárskeho života obce. Volené vedenie obce zrejme spravovalo veci verejné dobre, o čom svedčí prudký nárast obyvateľstva obce a ďalšie zmeny jeho skladby. Výsledky sčítania ľudu z roku 1900 ukázali, že v obci v tom čase žilo až 1092 obyvateľov, z ktorých ku katolíckej cirkvi sa hlásilo 1078 ľudí, k protestantskej a evanjelíckej cirkvi po 8 a židovskej 24, pričom popri 991 občanoch, hlásiacich sa k maďareskej národnosti žilo v obci 20 Nemcov, 19 Slovákov a 88 „iných“ (podľa dobových dokumentov vo väčšine občanov „cigánskeho pôvodu“). Zo všetkých občanov až 605 vedelo písať a čítať, čo znamená, že mali minimálne základné vzdelanie.
Po prvej svetovej vojne, v roku 1918 obec bola pridelená do nového štátneho útvaru Československej republiky. Vtedy dostala meno Štvrtok na Ostrove. Patrila do Bratislavskej župy a v rámci nej do okresu Šamorín. Po reforme verejnej správy v roku 1961 Štvrtok na Ostrove sa stal súčasťou okresu Dunajská Streda a zároveň Západoslovenského kraja. Ďalšia zmena z tohto pohľadu nastala v roku 1997, keď obec bola zaradená spolu s okresom Dunajská Streda do Trnavského samosprávneho kraja.
Dnes má Štvrtok na Ostrove poľnohospodársky charakter. V obci sa nachádza materská škola, základná škola s vyučovacím jazykom maďarským a slovenským. Občianska vybavenosť je veľmi dobrá. Okrem rôznych obchodov a služieb sa tu nachádzajú aj pohostinstvá, zdravotné stredisko či priemyselné areály. V poslednej dobe sa obec môže popýšiť aj najväčším adventným vencom na Slovensku s priemerom 15 m a 2-metrovými sviečkami.
Národnostné zloženie
V roku 1880 z 939 obyvateľov bolo 823 Maďarov a 18 Slovákov.
V roku 1900 z 1118 obyvateľov bolo 991 Maďarov a 19 Slovákov.
V roku 1910 z 1259 obyvateľov bolo 1228 Maďarov a 11 Slovákov.
V roku 1921 z 1333 obyvateľov bolo 1287 Maďarov a 26 Čechoslovákov.
V roku 1930 z 1054 obyvateľov bolo 971 Maďarov a 61 Čechoslovákov.
V roku 1941 z 1481 obyvateľov bolo 1464 Maďarov a 8 Slovákov.
V roku 1970 z 1705 obyvateľov bolo 1616 Maďarov a 87 Slovákov.
V roku 1980 z 1665 obyvateľov bolo 1551 Maďarov a 101 Slovákov.
V roku 1991 z 1545 obyvateľov bolo 1369 Maďarov, 128 Slovákov, 36 Rómov, 9 Čechov a 3 Moravania.
V roku 2001 z 1679 obyvateľov bolo 1391 Maďarov, 207 Slovákov, 56 Rómov a 10 Čechov.
Národnosť (2011) spolu:  1 770 obyv.
Matej Mináč
Matej Mináč (* 1. apríl 1961, Bratislava) je slovenský filmový režisér, scenárista a producent, syn fotografky Zuzany Mináčovej.
Jeho film Nicholas G. Winton - Sila ľudskosti  získal v roku 2002 International Emmy Award za najlepší dokumentárny film.
Zmena
Zmena môže byť:
Malšín
Malšín je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 133 obyvateľov, z toho 69 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,8 roka (muži 43,1 roka, ženy 42,5 roka).
Le Ponchel
Le Ponchel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nadmerné dávenie v ťarchavosti
Nadmerné dávenie v ťarchavosti (po latinsky Hyperemesis gravidarum) je choroba spočívajúca v hypereméze (nezastaviteľnom dávení) v období ťarchavosti.
Le Ponchel
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hans Albert
Hans Albert (* 8. február 1921, Kolín nad Rýnom, Nemecko) je nemecký filozof a spoločenský vedec, žiak K. R. Poppera, vedúci predstaviteľ kritického racionalizmu. Podľa H. Alberta vyúsťuje každý pokus o posledné zdôvodnenie akéhokoľvek výroku do troch situácií:
Dôsledkom Albertových úvah je zásadný falibilizmus.
NGC 3256
NGC 3256 je dvojica galaxií vo veľmi pokročilom štádiu vzájomného splývania v súhvezdí Plachty. Objavil ich anglický astronóm John Herschel 15. marca 1836.
Na prvý pohľad už vyzerajú ako jediná galaxia, no majú ešte dve zreteľné jadrá. Delí ich od seba vzdialenosť len 2 600 ly. Južné jadro vidíme z profilu a severné čelne, prekrýva ich však medzihviezdny prach. Ich zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,3.
Smena
Smena môže byť:
Steinfort
Steinfort je luxemburská obec, ktorá sa nachádza v kantóne Capellen v okrese Luxemburg.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Steinfort má 4545 obyvateľov (2011).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ekonomika
S 5.34% bolo v Steinfort nezamestanosť nižšia o 1.63 % ako luxemburský priemer v roku 2010.
NGC 3257
NGC 3257 je galaxia v súhvezdí Výveva, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 2. mája 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Tiffany
Tiffany môže byť:
Priecestné zabezpečovacie zariadenie
Priecestné zabezpečovacie zariadenie je zariadenie na železničnom priecestí, ktoré informuje užívateľa pozemnej komunikácie o stave železničnej prevádzky na priecestí, najmä varuje účastníkov cestnej prevádzky jednoznačne, zreteľne a včas, že sa k železničnému priecestiu blíži dráhové vozidlo.
Priecestia so zabezpečovacím zariadením (zabezpečené priecestia) môžu byť zabezpečené:
Mechanické zariadenia
Mechanické priecestné zabezpečovacie zariadenie (PZM) dáva základnú výstrahu sklopenou polohou brvien závor (mechanická výstraha). Delíme ich:
Svetelné zariadenia
Svetelné priecestné zabezpečovacie zariadenie (PZS) dáva základnú výstrahu svetlým signálom (svetelná výstraha). Delíme ich:
Základné pojmy
Predzváňacia doba – tz – doba od začiatku dávania výstrahy po začiatok sklápania závor.
Najkratšia približovacia doba – tp – doba, za ktorú najdlhšie a najpomalšie vozidlo opustí priecestie. (Najdlhšie –, Najpomalšie – /h)
Anulácia – doba, počas ktorej sa vlak nachádza vo vzďalovacom úseku.
Karl Albert
Karl Albert (* 2. október 1921, Neheim – † 9. október 2008) bol nemecký filozof, ktorý sa snažil spájať ontológiu s tézami filozofie existencie s cieľom vypracovať filozofiu jednotlivých oblastí kultúry – filozofiu umenia, filozofiu náboženstva, filozofiu spoločnosti a filozofiu výchovy.
New Technology File System
NTFS alebo New Technology File System (Súborový Systém Novej Technológie) je súborový systém vyvinutý pôvodne pre Windows NT, používa sa natívne vo Windows 2000, Windows XP, Windows Vista, Windows 7, Windows 8 a Windows 10, prakticky v každom systéme rady Windows NT
NTFS má niekoľko verzií: 1.0, 1.1 a 1.2 v NT 3.51 a NT 4, 3.0 vo Windows 2000 a 3.1 vo Windows XP, Server 2003 a Vista.
NTFS nahradil predchádzajúci systém od Microsoftu FAT, založený na MS-DOS a raných verziách Windows.
Szigetszentmiklóssky okres
náhľad|Poloha
Szigetszentmiklóssky okres je okres v severnom Maďarsku v Peštianskej župe. Jeho správnym centrom je mesto Szigetszentmiklós.
Sídla
V okrese sa nachádza celkom 9 miest a obcí:
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2012 – Skupina B
Článok Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2012 – Skupina B zahrňuje zoznam zápasov a ich výsledkov odohraných v skupine B v rámci kvalifikačných zápasov na ME 2012.
Najlepší strelci
5 gólov
3 góly
2 góly
1 gól
Boľšoj teatr
thumb|Budova Boľšoj teatru, v pozadí sa nachádza obchodný dom [[GUM a Malyj teatr.]]
Boľšoj teatr (, slov. preklad: Veľké divadlo) je ruská divadelná spoločnosť a divadlo sídliace v Moskve a produkujúce činoherné, operné a baletné inscenácie.
História
Divadlo založil v roku 1776 Peter Urussov. Spočiatku súbor hrával iba v súkromných rezidenciách, až o štyri roky neskôr, v roku 1780 získal budovu Petrovského divadla, ktorá sa stala jeho domovskou scénou. Tu vznikali prvé činoherné a operné predstavenia divadla.
V roku 1805 požiar zničil budovu Petrovského divadla, na mieste ktorého vyrástla budova, v ktorej divadlo sídli od roku 1825 dodnes. Budovu navrhol ruský architekt s talianskymi koreňmi Osip Bové. Bové taktiež navrhol neďalekú budovu Malého teatru, ktorú dokončili o rok skôr, v roku 1824.
left|thumb|Interiér hľadiska Boľšoj teatru. Divadlo nazvali „veľkým divadlom“, pretože operu a balet považovali v tom čase za umelecky nadradené činohre. Činoherné predstavenia boli presunuté do susediacej budovy „malého divadla“.
Budova bola slávnostne otvorená 18. januára 1825 prológom Triumfu múz s hudbou Alexeja Verstovského a Alexandra Aľabjeva. Divadlo sa zamieravalo najmä na prezentáciu diel ruských autorov a skladateľov. Premiéru tu mali diela Čajkovského alebo Rachmaninova. Zahraniční autori sa postupne dostávali na repertoár divadla až od štyridsiatych rokov.
V roku 1853 vnútorné vybavenie divadla zničil požiar. Následne, architekt Albert Cavos vybavil budovu ešte vznešenejším interiérom. Táto výzdoba sa zachovala s menšími úpravami dodnes. Budova bola opäť poškodená počas druhej svetovej vojny, keď na ňu dopadla bomba. Veľmi rýchlo ju však opravili. Vďaka svojej architektúre v ruskom klasicistickom štýle patrí Boľšoj teatr k najkrajším divadelným budovám na svete.
thumb|Budova Boľšoj teatru v noci.
Súčasnosť
V súčasnosti pracuje v divadle vyše 900 hercov, spevákov, hudobníkov a tanečníkov. Boľšoj teatr je tiež domovskou scénou najstaršieho a najlepšieho baletného súboru - Veľkého baletu, ktorý bol založený v roku 1773.
Návšteva „Veľkého divadla “ patrí do programu nejedného moskovského turistu. Keďže ide o najslávnejšie divadlo v celom Rusku, tomu zodpovedajú aj ceny vstupeniek, ktoré sú drahšie ako v iných moskovských či ruských divadlách. Cena lístkov na baletné predstavenia je porovnateľná s cenami lístkov v divadlách v Západnej Európe, avšak ceny lístkov na operné predstavenia a koncerty sú relatívne dostupné. Dobrý lístok je dostať už od 200 do 1000 rubľov.
Mirkovice
Mirkovice je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 482 obyvateľov, z toho 246 mužov a 236 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,9 roka (muži 35,9 roka, ženy 35,8 roka).
Marcel Baláž
Marcel Baláž (* 13. október 1988), je slovenský hokejový útočník.V súčasnosti je hráčom hokejového klubu HK Dukla Michalovce po rozpade hokejového klubu HC 46 Bemaco Bardejov.