cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ľudovít XIII.
Životopis
Roku 1624 odovzdal riadenie štátu kardinálovi Richelieu, ktorý vytvoril absolutistickú monarchiu. Podarilo sa mu pokoriť vzdor šľachty (ktorému nezabránilo ani ukončenie zvolávania ríšskych stavov), dobyl La Rochelle, čím zlomil moc hugenotov, a zaviedol kráľovských intendantov ako správcov krajiny.
Roku 1635 vstúpilo Francúzsko pod vedením Richelieua do tridsaťročnej vojny, s čím však Ľudovít súhlasil len nerád. Richelieu podporoval v zahraničnej politike protestantov, čo vyhovovalo záujmom Francúzska (oslabené a rozdrobené Nemecko). Naopak v domácej politike oslabil vplyv hugenotov. Po Richelieuvej smrti ho vo funkcii štátneho ministra nahradil Jules Mazarin.
Manželstvo a deti
Bol to jeden z francúzskych kráľov o ktorom sa vedelo, že je homosexuálne orientovaný. Jeho obľúbenci boli sokoliar Charles ďAlbert a markíz de Cing-Mars.
Barra dos Coqueiros
Barra dos Coqueiros je mesto a obec (município) v severnej Brazílii v štáte Sergipe. Nachádza sa v metropolitnej oblasti Aracaju. Od hlavného mesta štátu Sergipe je vzdialené len tri kilometre a je s ním prepojené mostom Ponte Aracaju-Barra dos Coqueiros. Patrí k najvýznamnejším prístavom Sergipe. Je v oblasti, kde platia zvýhodnené daňové stimuly, ktoré prilákali a lákajú investorov.
Lokality Svetového dedičstva v Latinskej Amerike a Karibiku
Lokality Svetového dedičstva v Latinskej Amerike a Karibiku
Pre obsiahlosť je zoznam svetového kultúrneho a prírodného dedičstva v Latinskej Amerike a Karibiku na slovenskej Wikipédii rozdelený do dvoch častí zoradených abecedne podľa štátov, ktoré zaradenie lokality do zoznamu navrhli.
Muhlbach-sur-Bruche
Muhlbach-sur-Bruche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Piktogram
náhľad|Príklad piktogramov, označenia v Národnom parku Piktogram alebo zriedkavo piktograf môže byť:
Veľká cena Austrálie 2013
Veľká cena Austrálie 2013 (LXXVII Qantas Australian Grand Prix), boli preteky Formule 1, ktoré sa konali dňa 17. marca 2013 na okruhu Albert Park v Melbourne. Boli prvými pretekmi sezóny 2013 a šestnástou Veľkou cenou Austrálie na tomto okruhu.
Zuzana Ondrášková
Zuzana Ondrášková (* 3. máj 1980, Opava, Česko) je súčasná česká profesionálna tenistka.
Piktogram
Piktogram môže byť aj:
Piktograf môže byť aj diagram testu zraku pre negramotných, pozri piktograf (negramotní)
La Bazoge-Montpinçon
La Bazoge-Montpinçon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tomášovce (okres Lučenec)
Tomášovce sú obec na Slovensku v okrese Lučenec.
Dejiny
Obec bola osídlená už v eneolite. Prvá písomná zmienka o obci Tomasy je z roku 1247. Patrila Haličskému panstvu. Obyvateľstvo sa zaoberalo roľníctvom, výrobou fajok a mali i pivovar. Obec v roku 1704 vypálili vojaci, celá zhorela aj v roku 1856.
3862 Agekian
3862 Agekian je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 18. mája 1972.
Vojtech Stašík
Vojtech Stašík (* 10. február 1915, Prešov – † 2. november 1978, Martin) bol slovenský maliar, grafik a ilustrátor. Pseudonym: Belo Klas
Životopis
Vyučil sa za inštalatéra, v rokoch 19361939 študoval na AVU v Prahe. Pôsobil v Martine. Pre Maticu slovenskú tvoril portréty významných slov. dejateľov (Dr. Jozef Škultéty, Štefan Moyses, Karol Kuzmány a i.), maľoval portréty slovenských spisovateľov (P. O. Hviezdoslav, M. Kukučín, B. Slančíková-Timrava, Mária Rázusová-Martáková, Hana Zelinová a i.), venoval sa historickej maľbe a knižnej tvorbe. Neskôr pracoval ako slobodný umelec, jeho tvorba je žánrovo pestrá – kresba, olej (portrétna tvorba, zátišie, krajinomaľba, žánrová maľba), grafika, monumentálna tvorba (nástenná maľba, sgrafito, mramorová mozaika, sklená mozaika, vitráž); Autor linorytov pre ZDROJ Banská Bystrica; spoluautor monumentálnej výzdoby železničnej stanice v Banskej Bystrici (1965), v Žiline, Svite, vo Zvolene; vystavoval v Trenčianskych Tepliciach, Banskej Bystrici, Bratislave, Martine a inde. Jeho diela sú v SNG v Bratislave, v MS v Martine a i iných súkromných zbierkach. Autor súboru vitráží v budove Okresného súdu v Trebišove, spoluautor (s akad. mal. L. Záborským) vitráží v budove Gymnázia V. P. Tótha v Martine a i.; Jeho diela sú v zbierkach: SNG Bratislava, SG Banská Bystrica, TG Martin, ŠG Prešov, GMB Bratislava, LG P. M. Bohúňa, Lipt. Mikuláš, NG Nitra, PGU Žilina, SNK Martin – SNLM Martin, SNK Martin, Múzeum Bojnice, SNM – HM Bratislava, SNM Martin, Gemerské múzeum, Vlastivedné múzeum, Prešov, Vlastivedné múzeum, Trebišov, Turčianske múzeum A. Kmeťa, Martin a v súkromných zbierkach.
Krupinské bralce
Krupinské bralce (starý, resp. miestny názov Štangarígeľ) je skalnatý útvar a prírodná pamiatka v katastrálnom území mesta Krupina v okrese Krupina v Banskobystrickom kraji. Je široký asi 40 metrov, pozostávajúci z pravidelných andezitových päťbokých pilierov. Niektoré piliere dosahujú výšku až 6 m. Celý útvar vznikol rozpadom lávového prúdu.
vľavo|náhľad|Krupinské bralce, panoramatický záber Meno Štangarígeľ je nemeckého pôvodu. Celý útvar popísal roku 1900 Andrej Kmeť v práci „Tovaryšstvo“, kde útvary veľmi podrobne popísal a premeriaval dĺžky jednotlivých hrán a uhly päťuholníkov. Zaujímavosťou je nápis na jednom z hranolov, ktorý je pripisovaný rôznym kultúram (Keltom, Slovanom). Doteraz však jeho pôvod nebol dôveryhodne objasnený.
Chránené územie prírodnej pamiatky má rozlohu 0,69 ha a patrí do 4. stupňa ochrany. Vyhlásená bola v roku 1975 a spadá do správy Štátnej ochrany prírody Štiavnické vrchy. Ako uvádza popis v zozname slovenských chránených území: ''Chránené územie predstavuje unikátny príklad 5-bokej prizmatickej odlučnosti andezitov na Slovensku. Predmetom ochrany je vlastný vrchol - rad stĺpov z bezprostredným priľahlým sutinovým lemom, ktorý zároveň udržuje stabilitu celého stĺporadia.''
3863 Gilyarovskij
3863 Gilyarovskij je planétka s priemerom 32 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 26. septembra 1978.
Putanges-Pont-Écrepin (kantón)
Putanges-Pont-Écrepin je francúzsky kantón v obvode Argentan v departemente Orne v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 21 obcí.
LIAZ
thumb|LIAZ 706 RT
LIAZ (Liberecké automobilové závody) bol výrobca nákladných a špeciálnych vozidiel a ich súčastí, so sídlom v Jablonci nad Nisou. Tam nadväzoval na výrobu automobilky Reichenberger Automobilfabrik (RAF), ktorá fungovala už od roku 1907 a v priebehu 1. svetovej vojny sa spojila s firmou Škoda.
História
1. januára 1951 bol založený štátny podnik Liberecké automobilové závody (LIAZ) so závodmi v Rýnoviciach, Mnichovom Hradišti a Liberci. Ten okrem značky LIAZ používal aj značku Škoda. Neskôr sa podnik rozdelil a potom opäť spojil. Časom pribudli ďalšie závody v Mělníku, Zvolene, Veľkom Krtíši, Přerove a Holýšove. V roku 1975 podnik zamestnával 11 000 pracovníkov a vyrobil 13 600 vozidiel. So svojimi vozidlami sa zúčastňoval aj Rallye Dakar. Okrem výroby nákladných a úžitkových vozidiel LIAZ dodával svoje motory aj pre podnik Karosa vo Vysokom Mýte (autobusy Karosa Š11 či legendárna rada 700) ale aj pre podnik Vagónka Studénka pre motorové vozne rady 810.
Po nežnej revolúcii a ekonomickom kolapse krajín RVHP stratil LIAZ väčšinu svojich zákazníkov a nedarilo sa mu nájsť nových. Predajnosť a výroba postupne klesali. V roku 1992 bol podnik čiastočne privatizovaný v kupónovej privatizácii, majoritným vlastníkom zostal štát. Privatizácia bola dokončená v roku 1995, kedy sa majoritným vlastníkom stala Škoda Plzeň a zmenila názov podniku na Škoda Liaz a.s. Ani uvedenie novej modernej rady 400 (Xena a Fox) nepomohlo podniku k lepším výsledkom. V roku 1998 bol v podniku vyhlásený konkurz, ten bol po dvoch týždňoch zrušený. V roku 2000 podnik odkúpil slovenský Sipox Holding, ktorý však nemal dostatok prostriedkov na financovanie výroby. V roku 2002 podnik definitívne skrachoval. Najperspektívnejšia časť - motoráreň v Rýnoviciach sa premenovala na JAMOT a.s. a v pôvodnom montážnom závode v Mníchovom Hradišti dnes vyrába firma Komatsu stavebné stroje.
LIAZ na Ralye Dakar
Automobily značky LIAZ sa úspešne zúčastňovali aj prestížnej Rallye Dakar. Už pri prvom štarte v roku 1985 posádka Moskal, Joklík, Fencl napriek problémom počas pretekov skončila na výbornom 13. mieste. V roku 1987 posádka Moskal, Joklík, Záleský vybojovala 3. miesto v kategórii kamiónov a dokonca 1. miesto v kategórii sériových kamiónov. V roku 1988 získala posádka Moskal, Vojtíšek, Záleský celkové druhé miesto po tuhom boji s Tatrou Karla Lopraisa s rozdielom len niekoľkých minút. Na úspechy LIAZu sa snažil nadviazať Martin Macík so svojim LIAZom, ktorý v 27. ročníku (2005) musel odstúpiť pre poruchu prevodovky, ale v nasledujúcom 28. ročníku (2006) už dokončil preteky na peknom 11. mieste.
Menengai
Menengai je masívny štítový vulkán (objem ja asi 30 km3), nachádzajúci sa vo Východoafrickom rifte v Keni, asi 150 km severovýchodne od hlavného mesta Nairobi. Vrchol sopky je tvorený kalderou s rozmermi 12 × 8 km. Proces formovania kaldery začal pred 29 000 rokmi veľkou explozívnou erupciou sprevádzanou veľkým objemom (približne 3×106 m3) vulkanických produktov prevažne trachytického zloženia. Na dne kaldery sa nachádzajú pomerne mladé lávové prúdy a viaceré aktívne fumaroly. Sopka je v súčasnosti neaktívna.
LIAZ
Súčasnosť
V poslednej dobe sa na tradíciu LIAZu pokúsila nadviazať spoločnosť Tedom a Martin Macík. Tá odkúpila areál motorárne bývalého podniku LIAZ, vrátane technickej dokumentácie a know-how výroby motorov. Tie montovala aj do kogeneračných jednotiek, ktorých výrobe sa spoločnosť venovala. V roku 2006 Martin Macík založil spoločnosť Tedom Truck, ktorá kúpila aj všetky práva na výrobu nákladných automobilov rady 300 a 400 vrátane dokumentácie, technológie a výrobných zariadení a začala vyrábať vozy značky FOX. Vyrábala a modernizovala tiež vozy LIAZ, ale pre nedostatok zakázok dňa 30. 10. 2009 zanikla. Z pôvodného LIAZu tak dodnes prežila iba motoráreň. Ochrannú známku LIAZ vlastní spoločnosť AP Trust, súčasť holdingu Škoda.
La Bazouge-de-Chemeré
La Bazouge-de-Chemeré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mulhausen
Mulhausen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tinchebray (kantón)
Tinchebray je francúzsky kantón v obvode Argentan v departemente Orne v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 15 obcí.
Muhjí ad-Dín
Muhjí ad-Dín (-v spisovnej arabčine; iné prepisy spisovnej arabčiny: Muhjíaddín, Muhjí al-Dín, Muhji-id-Dín/Muhjiiddín, Muhji 'd-Dín/Muhji-d-dín/Muhjiddín, Muhjiu 'd-Dín/Muhji-ud-Dín/Muhjiuddín; lokálne a perzsko-urdské varianty mena sú napr.: Mohjí ad-Dín/Mohjíaddín, Mohjí al-Dín, Mohji-id-Dín/Mohjiiddín, Mohji-ud-Dín/Mohjiuddín, Mohji-od-Dín/Mohjioddín, Mohji-ed-Dín/Mohjieddín) môže byť:
Desna
Desna môže byť:
Bohdanivka
Bohdanivka môže byť:
Mäsiarsky bok
Mäsiarsky bok je národná prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Štiavnické vrchy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Krupina v okrese Krupina v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1980 na rozlohe 127,8100 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Zoznam R&B hudobníkov
Zoznam hudobníkov žánerov rhythm and blues, new jack swing aj súčasného R&B.
Janeček
Janeček je priezvisko, pozri Janeček (priezvisko), napr.:
3864 Soren
3864 Soren je planétka s priemerom 28 km, ktorú objavil P. Jensen 6. decembra 1986.
Zaujatie vlasti
Zaujatie vlasti (iné, zriedkavé názvy: dobytie vlasti, obsadenie vlasti/domoviny, zabratie vlasti, maďarské zabratie zeme, maďarský zábor zeme, honfoglaláš; maď. honfoglalás, pričom hon = vlasť, domovina, foglalás = zaujatie/obsadenie/dobytie) je tradičný termín maďarskej historiografie, ktorý zastrešuje sériu historických udalostí končiacich usadením starých Maďarov v strednej Európe na prelome 9. a 10. stor. Na Slovensku sa spravidla uprednostňujú na označenie toho istého obsahu rôzne opisy, napr. príchod starých Maďarov do strednej Európy a podobne.
Pred príchodom starých Maďarov medzi sebou bojovali tri stredoveké mocnosti o nadvládu nad "Karpatskou kotlinou". Išlo o Bulharskú ríšu, Východofranskú ríšu a Veľkú Moravu. Občas si do bojov najímali staromaďarskú jazdu.
V 7. storočí začali staromaďarské kmene opúšťať svoju pôvodnú domovinu na východe v Pontskej stepi a okolo roku 830 založili kmeňový zväz v Etelköze. V tom čase sa starí Maďari nazývali Onoguri – 10 ogurských kmeňov, pričom išlo o alianciu siedmich staromaďarských a troch Chazarských kmeňov. Z týchto staromaďarských kmeňov však mali len dva ugrické mená; išlo o kmene Megyer a Nyék, zvyšných päť malo turkické názvy. Tento štátny zväzok býva nazývaný Maďarský kmeňový zväz a z vyššie uvedeného vyplýva, že nebol etnicky homogénny. To nekorešponduje s hlavným prúdom maďarskej historiografie, ktorá zabratie "Karpatskej kotliny" na základe nacionalistického romantizmu považuje za vznik moderného maďarského národa.
Príchod do Panónskej panvy
left|thumb|Výskyty názvov staromaďarských kmeňov v Uhorsku Starí Maďari v Etelköze mali poznatky o situácii v Panónskej panve. V roku 862 pomáhali staromaďarskí jazdci kniežaťu Rastislavovi bojovať proti Franskej ríši. V roku 881 sa opäť angažovali v bojoch medzi Franskou ríšou a Veľkou Moravou na strane Svätopluka. Na druhej strane v roku 892 bojovali spoločne s Frankami proti Svätoplukovi.
Obsadzovanie Karpatskej kotliny Maďarmi malo tri fázy. Prvá fáza bola v rokoch 895 - 898, druhá fáza v rokoch 899 - 900 a tretia fáza prebehla v rokoch 900 - 902. Spúšťacím mechanizmom boli stupňujúce sa útoky Pečenehov a Bulharov. Na jar roku 895 spustili vojenskú kampaň proti Bulharskej ríši, obsadili kotlinu v Transylvánii a soľné bane. V Etelköze boli neustále napádaní Pečenehmi. V bitkách prišli o veľkú časť vojenskej sily; kronika z roku 896 píše, že víťazní Bulhari stratili 20 000 vojakov, čo naznačuje, že straty na strane starých Maďarov mohli byť ešte vyššie. Zvyšky vojenských jednotiek zostali v Transylvánii a v regióne Hornej Tisy, kam sa dostali cez karpatské priesmyky. Nasledujúce štyri roky zdroje o starých Maďaroch mlčia. Počas nich pravdepodobne prekročili Tisu, avšak pravdepodobne nie Dunaj a získali moc nad týmto územím, pričom ubránili jeho hranice.
Všetko nasvedčuje tomu, že starí Maďari žili s pôvodným slovanským obyvateľstvom v mieri. S Mojmírom II. mali alianciu a Moravania si dokonca holili hlavy podľa módy staromaďarských kmeňov. Spory Mojmíra II. s Franskou ríšou a Českým kniežatstvom, ktorí podporovali Svätopluka II. viedli k značnému oslabeniu Veľkomoravskej ríše.
Starí Maďari neovládli celú kotlinu naraz. Panónia zostávala v rukách Franskej ríše a severné oblasti pod kontrolou Veľkej Moravy, ktorú starí Maďari zničili pravdepodobne okolo roku 902. V roku 907, v bitke pri Bratislave sa už účasť Veľkej Moravy (podľa väčšinového názoru) nespomína. Staromaďarské víťazstvo pomohlo vytvoriť v Panónskej panve maďarskú hegemóniu, a toto územie neskôr slúžilo ako ich základňa na lúpeživé výpravy do západnej Európy.
Donaustadt
left|50px right|thumb|Poloha thumb|right|Pohľad na Donaustadt z druhého brehu Dunaja
Donaustadt (doslova "Dunajské mesto") je 22. obvod mesta Viedeň. Obvod leží v severozápadnej časti Viedne a je to najväčší obvod v meste, zaberá asi štvrtinu celkovej rozlohy mesta. Hraničí s 2. obvodom Leopoldstadt, 11. obvodom Simmering a 21. obvodom Floridsdorf, ako aj s časťou Dolného Rakúska.
Pozostáva z 8 bývalých samostatných dedín (Aspern, Breitenlee, Hirschstetten, Essling, Kagran, Kaisermühlen, Stadlau a Süßenbrunn) a jednej novej štvrte - Donau City (leží medzi Starým Dunajom (Alte Donau) a Novým Dunajom (Neue Donau)). Ďalšia časť Donaustadt s názvom Lobau obsahuje veľký les a lúky. Dokopy 59 percent rozlohy obvodu je zeleň, ktorá predstavuje 30 percent zelene vo Viedni. Oblasť sa dosť zmenila v rokoch 1870-1875. Pôvodná rieka Dunaj bola rozdelená na viacero ramien, ktoré zaberajú značnú plochu. Z dôvodu ochrany pred povodňami bol vybudovaný vedľajší kanál, ktorý vytvára ostrov Donauinsel.
Zaujatie vlasti
Príchod starých Maďarov do Karpatskej kotliny v umení
thumb|Detail z cyklorámy Najvýznamnejším maliarom, ktorý sa zaoberal motívom príchodu starých Maďarov do Karpatskej kotliny bol Árpád Feszty, ktorý namaľoval cyklorámu známu ako Príchod Maďarov. Cykloráma je veľká 1 760 m² a je vystavená v Národnom historickom pamiatkovom parku v Ópusztaszeri.
La Bazouge-des-Alleux
La Bazouge-des-Alleux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Mayenne, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Andraimón
Andraimón ( – Andraimón) môže byť v gréckej mytológii:
Zoznam častí seriálu Sopranovci
Tento článok zobrazuje zoznam častí amerického dramatického seriálu Sopranovci. Seriál vysielala americká HBO od 10. januára 1999 do 10. júna 2007. Seriál zobrazuje bossa mafie z New Jersey, Tonyho Soprana (James Gandolfini) a ťažkosti, s ktorými sa stretáva, keď sa snaží vyvažovať rozporuplné potreby svojej vlastnej rodiny na jednej strane, a kriminálnej organizácie, ktorej velí, na strane druhej.
Trun (kantón)
Trun je francúzsky kantón v obvode Argentan v departemente Orne v regióne Dolná Normandia. Tvorí ho 22 obcí.
Glaukonit
Glaukonit je zložitý zásaditý hlinitokremičitan sodíka, draslíka a železa – (K, Na)(Fe+3,Al, Mg)2(Si, Al)4O10(OH)2 kryštalizujúci v monoklinickej sústave. Aj keď je názov akceptovaný IMA, ide o minerálnu skupinu dioktaédrických sľúd, nie o samostatný minerálny druh. Je totožný so seladonitom.
Charakteristika
Glaukonit vytvára drobné lištovité kryštály no vyskytuje sa prevažne v podobe nezreteľných guľovitých zrniek. Väčšinou má matnú zelenú farbu. Môže byť aj žltkastozelený alebo modrozelený. Je to priesvitný až nepriehľadný minerál s matným alebo skleným leskom.
Vznik
Tvorí sa v morských sedimentárnych súvrstviach v mierne redukčných podmienkach pri pomalej sedimentácii. Zvyčajne na plytkom morskom šelfe. V malej miere môže vznikať aj hydrotermálne.
Poznávanie
Glaukonit uvoľňuje pri zohrievaní vodu.
Výskyty na Slovensku
Zriedkavo vo vápencoch ako zelenkastá prímes (jadrové pohoria).
Wallisch
Wallisch môže byť:
Shanghai Masters
Shangai Masters, tiež známy ako World Snooker Roewe Shangai Masters (podľa hlavného sponzora), je profesionálny snookerový turnaj. Je to jeden z bodovaných turnajov.
História a dotácia turnaju
Turnaj bol uvedený v sezóne 2007/2008 a je to druhý bodovaný turnaj odohrávajúci sa v Číne ako výsledok rastúcej popularity snookeru v krajine. Ako na China Open dostávajú divokú kartu ôsmi sľubní čínski snookeristi. Turnaj sa hrá v Shangai Grand Stage v Šanghaji v auguste a je to prvý bodovaný turnaj sezóny. Dotácia turnaja pre rok 2007 bola celkovo £250,000 ($496,411) pričom víťaz obdržal £48,000 ($95,311).
Jozef Štaudinger
Jozef Štaudinger (* 8. marec 1908, Lučenec – † 8. marec 1981, Bratislava) bol dôstojník, funkcionár KSČ a protifašistický bojovník.
Životopis
Vyučil sa za obuvníka. Robotník v Prešove, v Lučenci, v Banskej Bystrici (19281933), robotník na stavbe železnice Banská Bystrica-Diviaky (19381940). Od roku 1945 dôstojník z povolania. Inštruktor oblastného a člen ilegálneho vedenia KSS v Banskej Bystrici. Účastník protifašistického odboja. Zatknutý a väznený v Banskej Bystrici (1940), od roku 1941 v Ilave. Z ilavského väzenia utiekol so skupinou politických väzňov 1. septembra 1944. Počas SNP veliteľ zaisťovacieho tábora v Slovenskej Ľupči s kontroverzným pôsobením. Venoval sa politickej práci v armáde, prispieval do straníckej a vojenskej tlače. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
3865 Lindbloom
3865 Lindbloom je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil Henri Debehogne 13. januára 1988.
Metal Hammer CS
Metal Hammer CS bol českou a slovenskou mutáciou anglického časopisu Metal Hammer venujúceho sa metalovej hudbe, ktorý vychádza v mnohých krajinách Európy. Metal Hammer CS vychádzal v rokoch 1994-1999 a redakcia sídlila v Košiciach.
Začiatky
Zakladateľom česko-slovenskej mutácie bol Branislav Mathe, ktorý už mal v tej dobe za sebou skúsenosti s vydávaním amatérskych metalových fanzinov Amateur Savage a Metal Savage a aj neskôr sa venoval vydávaniu hudobných časopisov (Populár, Rock Planet). V začiatkoch česko-slovenská redakcia preberala veľkú časť článkov (hlavne rozhovory) od anglickej matky, no časom veľmi rýchlo prešli na plne originálny obsah. Redakciu okrem nadšencov tvorili aj aktívni hudobníci.
Plynová komora
náhľad|Plynová komora v americkej väznici San Quentin. Plynová komora je zariadenie určené na zabíjanie ľudí alebo zvierat pomocou jedovatých plynov. Predstavuje uzavretú miestnosť, do ktorej sa vháňa jedovatý alebo dusivý plyn, najčastejšie kyanovodík, oxid uhličitý alebo oxid uhoľnatý. Po prvýkrát bolo použitie plynových komôr zaznamenané pri popravách odsúdených v Spojených štátoch amerických v 20. rokoch 20. storočia. Počas holokaustu cez druhú svetovú vojnu boli plynové komory vo veľkom množstve používané pre masové vraždenie nacistami vo vyhladzovacích táboroch pri ich plánovanej genocíde nepohodlných skupín obyvateľstva.
Nacistické Nemecko
Nacisti svoju prvú plynovú komoru pripravili pre tajný program T-4. Už táto ich prvá komora pripomínala sprchy a slúžila na likvidáciu asi dvoch desiatok ľudí naraz. Týmto spôsobom štát likvidoval mentálne chorých. Protesty proti programu viedli k jeho oficiálnemu ukončeniu. Aj to mohol byť jeden z dôvodov, prečo mnoho vyhladzovacích táborov budovali nacisti mimo územia Nemecka, jednoduchšie vysvetlenie však je, že veľké koncentračné a vyhladzovacie tábory stavali bližšie miestam, kde žilo väčšie množstvo Židov. Predchodca plynových komôr v likvidačných táboroch boli pojazdné plynové komory umiestnené v nákladných automobiloch. 17. marca 1942 boli v tábore Belzec spustené komory, maskované ako kúpeľne. Týchto šesť komôr dokázalo usmrtiť 15 tisíc ľudí denne. Toto použitie spojené s hromadnou kremáciou mŕtvych tiel krátko po ich usmrtení nadobudlo ohromné rozmery a svojou obludnosťou nemá historický ekvivalent. náhľad|Plynová komora v koncentračnom tábore Auschwitz-Birkenau. Použitie plynových komôr vyriešilo problém, s ktorým sa nacisti stretli v priebehu roku 1941 na východnom fronte. Ich špeciálne jednotky Einsatzgruppen vraždiace Židov, členov komunistickej strany a ďalšie nepohodlné osoby na okupovaných teritóriách Sovietskeho zväzu, zistili, že masové popravy strelnými zbraňami boli drahé (spotrebovalo sa veľké množstvo munície), časovo náročné a pre vrahov psychologicky vyčerpávajúce. Zavedenie plynových komôr vraždenie uľahčilo. Likvidácia osôb plynom bola menej finančne náročná a hlavne umožnila odstup medzi obeťami popráv a ich vrahmi z jednotiek SS. Esesáci už nemuseli cez cieľniky svojich pušiek a guľometov pozerať na plačúce ženy a deti ani sledovať ako pod ich paľbou zomierajú. Nacisti používali dva typy jedovatého plynu oxid uhoľnatý alebo kyanovodík (Zyklon-B). Priemyselná výroba oxidu uhoľnatého a jeho skladovanie v kovových nádobách za vysokého tlaku síce je finančne náročná a tým pádom aj nevhodná na použitie v plynových komorách, ale tento plyn je možné získať aj z výfukových plynov dieselových motorov. Väčšinou išlo o motory z ukoristených sovietskych tankov. Týmto spôsobom bolo možné v podstate lacno získať natoľko vysokú koncentráciu oxidu uhoľnatého, ktorá mohla zabiť veľké množstvo ľudí v plynovej komore, do ktorej bola vháňaná. Takéto komory sa nachádzali napr. v táboroch Treblinka a Belzec. Princípom otravných účinkov tohto plynu je fakt, že sa viaže na hemoglobín efektívnejšie ako kyslík, osoba vdychujúca tento plyn stratí vedomie a zomrie v dôsledku nedostatku kyslíka pre vnútorné orgány, hlavne mozog.
Metal Hammer CS
Kauzy
Druhá kauza sa týkala úvodníka, v ktorom sa autor tvrdo a nevyberane vyjadril na adresu organizátorov neuskutočneného koncertu skupín KREATOR, GRIP inc., HATE SQUAD, PYOGENESIS a GLADIATOR v Košiciach (21. 11. 1995). Organizátor p. Baranovič, ktorý v deň, keď sa mal koncert uskutočniť odišiel na Ukrajinu, nakoniec autora úvodníka zažaloval. Koncert bol organizátorom zrušený aj napriek tomu, že všetko bolo pripravené, dokonca už na pódiu stála prvá kapela, ktorou bol slovenský Gladiator. Organizátor koncert zrušil preto, že v predpredaji sa nepredalo toľko lístkov ako si predstavoval a využil zhruba hodinové meškanie zahraničných kapiel, ktoré sa zdržali na hraniciach.
Koniec časopisu
V roku 1998 METAL HAMMER CS skončil po finančnom krachu, ktorý bol zapríčinený viacerými okolnosťami. V prvom rade sa časopis dostal do dlhov v dôsledku politických bojov Vladimíra Mečiara s novinármi. PNS (poštová novinová služba), ktorá bola v rukách štátu, blokovala finančné prostriedky za predané výtlačky všetkým novinám a časopisom aj niekoľko mesiacov (samozrejme okrem médií poplatným režimu). Druhým problémom bolo nedodržanie finančných záväzkov viacerých reklamných partnerov. Pre tieto nezrovnalosti mal vydavateľ časopisu problémy získať peniaze na vytlačenie ďalších čísel a v dôsledku meškania jednotlivých vydaní pomaly prichádzal aj o ďalších inzerentov. Rovnako redakciu opúšťali aj redaktori, ktorí nedostali zaplatené. Redakcia bola rozpustená v apríli 1999.
Plynová komora
Nacistické Nemecko
Osoby, ktoré vdýchli oxid uhoľnatý pred smrťou trpeli v bolestiach. Vzhľadom na to, že smrť pri otrave oxidom uhoľnatým nebola taká rýchla ako pri použití kyanovodíka, bola táto metóda likvidácie považovaná za brutálnejšiu.
Spojené štáty americké
K roku 2010 bola posledná poprava v plynovej komore v USA vykonaná 3. marca 1999 v Arizone. Plynovú komoru dnes v Spojených štátoch využíva asi 5 štátov, väzeň si tu však môže vybrať z 3 druhov popravy. Je to smrtiaca injekcia, elektrické kreslo, alebo plynová komora.
KĽDR
Podľa dokumentov BBC sú plynové komory používané pri vyhladzovaní nepriateľov komunistického režimu v KĽDR.
Montluel
Montluel môže byť:
Sixova stráň
Sixova stráň je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Štiavnické vrchy.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Krupina v okrese Krupina v Banskobystrickom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1985 na rozlohe 0,8300 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''CHÚ je jedinečnou ukážkou stĺpovitej odlučnosti pyroxen. andezitov v 5-6 bokých hranoloch, ktoré majú hornú časť ohnutú v podobe hákovania. Vo vých. časti steny je vyvinuté pásmo hydrotermálnej premeny horniny, sledujúce sklon stĺpcovitej odlučnosti.''
Moblin
Moblin (skrátený tvar pre Mobile Linux) je open source operačný systém pre mobilné internetové zariadenia (MID), netbooky, nettopy a embedded zariadenia. Je naprogramovaný hlavne pre Intel Atom procesor. Jeho cieľom je znižovať bootovací čas a spotrebu energie pri spúšťaní operačného systému. Netbook/desktop verzia Moblin v súčasnej dobe podporuje ďalšie čipsety založené na SSSE3 inštrukčnej sade, ako Core2 a niektoré procesory Celeron.
Na Consumer Electronics Show v januári 2010, MSI a Novell oznámili nadchádzajúcu dostupnosť SUSE Moblin, ktorý bude predinštalovaný na netbook MSI U135.
História
Intel spustil stránky Moblin.org v júli 2007 a výrazne aktualizoval stránky v apríli 2008 spolu s uvedením procesorov Intel Atom na Intel Developer Forum v Šanghaji. Vlastný Software Development Kit (SDK) je k dispozícii na internetových stránkach Moblinu. Operačný systém Moblin 2 OS bol špeciálne navrhnutý pre procesor Intel Atom v netbookoch.
Janečková
Janečková je ženská podoba priezvisk Janeček, Janečka a Janečko, napr.:
Jiří Korn
Jiří Korn (* 17. máj 1949, Praha) je český spevák popmusic, muzikálu a popu, gitarista, basgitarista, tanečník a herec.
Jeho hudobná kariéra začala v šesťdesiatych rokoch so skupinou Rebels (nahrali veľký hit Šípková Růženka) a pokračovala v sedemdesiatych rokoch v rámci skupiny Olympic, kde sa stal interpretom napr. piesne „Únos“. Po skončení angažmán v skupine Olympic spevák začal sólovú kariéru. V osemdesiatych rokoch účinkoval aj v úspešnom televíznom cykle Možno príde aj kúzelník. V deväťdesiatych rokoch došlo k premene Kornovej kariéry na tanečnú a kritikmi aj viacej oceňovanú hudbu, v posledných rokoch je členom vokálneho kvarteta 4TET.
Účinkoval v niekoľkých filmoch (napr. vo filme Honza málem králem), od deväťdesiatych rokov spojil kariéru s muzikálmi (Bídníci, Dracula, Monte Cristo atď.) a vystupoval aj v ľadovej revue Mrázik. V roku 2019 načítal audioknihu Queen – Neznámá historie (vydala Audiotéka).
Hrá biliard na úrovni celoštátneho majstra. Občas šokuje spoločnosť výstredným výberom oblečenia. Jeho bývalá manželka, Kateřina Kornová, je herečka, moderátorka, v súčasnosti vlastní kadernícky salón.
Diskografia
Rebels
4TET
Kalynivka
Kalynivka môže byť:
Operácia Steel
Operácia Steel bol krycí názov pre paradesantný výsadok vyslaný počas druhej svetovej vojny zo Spojeného kráľovstva na územie Protektorátu Čechy a Morava. Výsadok organizoval spravodajský odbor exilového Ministerstva národnej obrany a bol radený do prvej vlny výsadkov.
Zloženie a úloha
Výsadok mal len jedného člena - radistu slobodníka Oldřicha Dvořáka. Jeho úlohou bolo odovzdať domácemu odboju novú vysielačku ako náhradu za dosluhujúce vysielačky.
Činnosť
Dvořák bol spoločne s výsadkármi z operácie Bioscop a Bivouac vysadený v noci z 27. na 28. apríla 1942 pri hrade Křivoklát. Vysielačku na mieste dopadu Dvořák zakopal. Nešťastnou náhodou ju ale vyoral kočiš a žandári z Křivoklátu ju odovzdali gestapu. Dvořák sa zatiaľ dostal cez Prahu do mestečka Lázně Bělohrad, kde sa stretol s npor. Alfrédom Bartošom. Ten mu dal príkaz vysielačku vyzdvihnúť. Keď sa Dvořák dozvedel, že vysielačka je v rukách gestapa, vrátil sa späť za Bartošom. Ďalej pomáhal s plnením rôznych úloh. Pohyboval sa medzi Plzňou a Prahou a pod cudzím menom žil v Plzni (po atentáte na Reinharda Heydricha sa ukrýval v nemocnici). Udržiaval kontakt iba s radistom Peltánom, obsluhujúcim vysielačku odbojovej skupiny ÚVOD. Po zničení Silver A sa pokúsil dostať na Slovensko, ale bol zastrelený tesne za hranicou (pri Radošovciach).
Sedembolestná Panna Mária
náhľad|Socha Matky Božej prebodnutá siedmimi mečmi smútku v Kostole svätého Kríža v španielskom meste [[Salamanca (mesto v Španielsku)|Salamanca]] Sedembolestná Panna Mária alebo Bolestná Panna Mária  je titul Panny Márie, ktorý sa vzťahuje na jej bolesti. V rímskokatolíckej cirkvi je Sedembolestná Panna Mária patrónkou Slovenska. Dnes sa jej sviatok slávi 15. septembra. Liturgickým stupňom slávenia vo svete je spomienka, na Slovensku ako neprikázaný sviatok - slávnosť. Na Slovensku je deň navyše podľa zákona č. 241/1993 Z. z o štátnych sviatkoch, dňoch pracovného pokoja a pamätných dňoch dňom pracovného pokoja. Bolesť patrí k hlavným témam znázornenia Panny Márie v katolíckom kresťanskom umení (napr. pieta, či Mária pod krížom).
Historický vývoj kultu
vľavo|náhľad|Mater Dolorosa od [[El Greco|El Greca]] Pôvod úcty k Máriiným bolestiam je na kresťanskom Východe, medzi jeho priekopníkov patril svätý Efrém Sýrsky. Na Západe sa kult vyvinul z úcty k piatim bolestiam (ranám) Ježiša Krista. Máriinimi bolesťami sa zaoberajú cirkevní otcovia a svätci ako Ambróz, Pavlín z Noly či Augustín z Hippa. Zo 6. storočia pochádza dramatická báseň o umučení Ježiša Krista, pripisovaná svätému Gregorovi Naziánskemu. Nachádzajú sa v nej aj verše o bolestiach Panny Márie.
Mariánsky kult výrazne vzrástol v stredoveku. Od 11. storočia sa množili sa maľby Márie stojacej pod krížom i počet kostolov postavených na uctenie jej bolestí. Veľkým prínosom v oblasti úcty k Máriiným bolestiam bolo rytierstvo. V 12. storočí sa nimi zaoberala početná asketická literatúra. V 13. storočí úctu k Bolestnej Matke šírila rehoľa servítov (Rehoľa Služobníkov Panny Márie, založená 1240) a niekedy koncom stredoveku vznikol hymnus Stabat Mater (Stála Matka bolestivá).
Kult na Slovensku
vľavo|náhľad|[[Bazilika Panny Márie Sedembolestnej v slovenskej obci Šaštín-Stráže. Na jeho priečelí sa nachádza nápis: „Sedembolestná Panna Mária – tebe slovenská spieva krajina.“ ]] náhľad|[[Ikona Panny Márie obmäkčujúcej zlé srdcia, ktorej srdce prebodávajú meče (v duchu Simeonovho proroctva)]] Chrámy zasvätené Bohorodičke začali na území Slovenska vznikať najmä po odchode Mongolov v polovici 13. storočia. Jej kult v Uhorsku šírili najmä františkáni. Podľa niektorých názorov najstarší kostol zasvätený Sedembolestnej Panne Márii pochádza z roku 1245 a nachádza sa v Trstíne-Hájičku. Iné zdroje (Róbert Letz) pripisujú najstaršie patrocínium Bolestnej Matky Božej na Slovensku františkánskemu kostolu a kláštoru v Skalici (1467). Kult zosilnel aj v súvislosti s tureckou hrozbou. Prudký nárast patrocínií Sedembolestnej na území Slovenska začal v 18. storočí, v 20. storočí dosiahol počet 130 patrocínií.
Najviac je kult Sedembolestnej na Slovensku spojený so Šaštínom. V kaplnke v priestoroch šaštínskej baziliky sa nachádza socha Sedembolestnej Panny Márie z roku 1564. Nechala ju vytvoriť veľká ctiteľka Bolestnej Panny Márie grófka Angelika Coborová-Bakičová. V roku 1744 bol v Šaštíne dostavaný Chrám Sedembolestnej Panny Márie, už pred tým sa na mieste nachádzal menší votívny kostol. V roku 1924 priestory prevzali do správy saleziáni, ktorí na jeho mieste vybudovali pútnické miesto. V roku 1964 pápež Pavol VI. dekrétom Quam pulchra prehlásil chrám za baziliku minor. V roku 1966 bola Sedembolestná potvrdená za hlavnú patrónku Slovenska. Bazilika je dnes národnou svätyňou zrejme najvýznamnejším a najväčším mariánskym pútnickým miestom na Slovensku. Každoročne sa na miesto koná viacero púti, z nich najväčšia sa koná na sviatok Sedembolestnej 15. septembra.
Dôraz na kult Sedembolestnej Slováci majú preukazovať najmä preto, že mala slovenskému ľudu dopomáhať v ťažkých historických okamihoch, čo zvýrazňuje aj prefácia eucharistickej modlitby či responzóriový žalm pre liturgiu jej sviatku.
Konkatedrála v Poprade z roku 1942, je taktiež zasvätená Sedembolestnej Panne Márii.
V roku 2014 slovenskí biskupi prehlásili rok 2014 za Rok Sedembolestnej Panny Márie.
Geografia Chorvátska
Tento článok popisuje geografické pomery v Chorvátsku.
Poloha a rozloha
thumb|300 px|Poloha krajiny v Európe Chorvátsko je prímorský štát, nachádzajúci sa na západnom Balkáne, na rozhraní strednej a južnej Európy na severnej a východnej pologuli. Má tvar písmena „C“, obopínajúceho susednú Bosnu a Hercegovinu. Rozprestiera sa v severojužnom smere od nížin Panónskej panvy cez Dináre až po Jadranské more (najväčšia vzdialenosť je 490 km) a v západovýchodnom smere od Istrie po Dunaj (najväčšia vzdialenosť je 464 km). Ku Chorvátsku prináleží aj 1185 ostrovov v Jadranskom mori s celkovou rozlohou Krajinu tvoria historické oblasti Slavónsko vo východnej časti, Centrálne Chorvátsko s hlavným mestom Záhreb, Istria v západnej časti a pobrežná Dalmácia.
Sedembolestná Panna Mária
Bolesti Panny Márie
Bolesť Panny Márie vyjadrená siedmimi symbolickými bolesťami. Ide o biblické číslo, ktoré vyjadruje plnosť/naplnenie. Mária tak podľa katolíckej náuky nebola len plná milosti, ale aj bolesti. Aby sa skonkrétnil titul Sedembolestná, vypočítavali sa jednotlivé momenty. Ide o udalosti jej života spojené s jej synom Ježišom Kristom.
Geografia Chorvátska
Štátne hranice
Chorvátsko má spoločné hranice so 6 štátmi: na severozápade so Slovinskom, na severovýchode s Maďarskom, na východe so Srbskom a Bosnou a Hercegovinou a na juhovýchode s Čiernou Horou. S Talianskom má krajina námornú hranicu v Jadranskom mori. Celková dĺžka hraníc je, pričom ich veľkú časť tvoria rieky (Mura, Dráva, Una, Sáva, Dunaj a i.) a horské hrebene. Dĺžka pobrežia pevniny je vzhľadom na veľkú členitosť až 1777 km a pobrežie ostrovov dosahuje ďalších 4058 km.
Sedembolestná Panna Mária
Bolesti Panny Márie
Neskôr sa rozšíril obraz bolestí aj z Kristova detstva - Svätá Matka trpela:
Okrem nich sa však objavujú aj iné (rozsiahlejšie) výpočty Máriiných bolestí.
Geografia Chorvátska
Rozloha
Rozloha Chorvátska predstavuje 54 542 km², čo krajinu radí na 23. miesto v Európe a 123. miesto vo svete. Rozlohou podobná je susedná Bosna a Hercegovina. K celkovej rozlohe krajiny prináleží aj 31 067 km² vôd Jadranského mora a 1185 ostrovov s celkovou rozlohou Z tohto počtu je 718 ostrovov v konvenčnom zmysle, 389 útesov a 78 rifov. Zo 66 obývaných ostrovov je najväčší a zároveň najľudnatejší Krk (405,7 km² a cca 18 000 obyvateľov), nepatrne menší je Cres (405,2 km² a cca 3200 obyv.) a tretí je Brač (394,5 km² a cca 14 000 obyv.).
Krajné body
Uhlovú vzdialenosť medzi najvýchodnejším a najzápadnejším bodom 5° 57' urazí Slnko pri svojej zdanlivej púti okolo Zeme za 24 minút.
Povrch
thumb|Scenéria Biokova pri Makarskej
Geograficky sa Chorvátsko rozkladá na veľmi rozmanitej časti západného Balkánu. Ako jediná krajina tejto oblasti má dostatok úrodných nížin (54% rozlohy do ), rozsiahle horské pásma i morské pobrežie so stovkami ostrovov. V severnej časti je len málo zvlnený terén Panónskej nížiny s rozsiahlymi riečnymi nivami Mury, Drávy, Sávy a Dunaja. V západnej a centrálnej časti sa nachádzajú rozsiahle pahorkatiny, prechádzajúce do vrchovín a hornatín Dinárskej sústavy. Pobrežie Jadranského mora je zväčša skalnaté a členité s množstvom menších zálivov, ktoré z veľkej časti lemuje pásmo ostrovov. Najnižším bodom krajiny je hladina mora, no nížiny Slavónie klesajú až k úrovni Najvyšší vrchol Sinjal v pohorí Dinara, na hranici s Bosnou a Hercegovinou, dosahuje
Nížiny
Územie severovýchodnej časti pokrýva rozsiahla nížina Panónskej panvy s úrodnou pôdou. Nivy veľkých riek sú čiastočne pokryté lužným lesom, no veľká časť pôdy sa obhospodaruje. Okrem tradičného pestovania obilnín, kukurice a slnečnice sa popri riekach, tak ako na pobreží, zachoval rybolov a stavba lodí.
Ostrovy
Juhozápadnú hranicu krajiny tvorí pobrežie Jadranského mora, ktoré má dĺžku takmer 800 a priemernú šírku 170 km. Z jeho celkovej rozlohy 138 595 km² pripadá Chorvátsku 31 067 km², ktoré zahŕňa aj 1185 z celkových 1233 jadranských ostrovov, z toho 66 je obývaných. More je pomerne plytké, preto sa v letnom období rýchlo zohrieva a nad jeho hladinu vystupuje množstvo útesov. Ostrovy lemujú pobrežie, čím vytvárajú prielivy a zároveň chránia pobrežné osady a mestá pred silnejším príbojom. Juhozápadne situované ostrovné osady sú tak častejšie vystavené vlnám a príboju, ktoré sa medzi ostrovmi prejavujú v menšej miere. Dalmácia aj Istria patrí medzi tradičné rybárske oblasti, pričom rybolov je popri cestovnom ruchu a v malej miere aj poľnohospodárstve, hlavným zdrojom obživy.
Pobrežné pláže s kamienkovým pobrežím s čistou vodou poskytujú ideálne podmienky na rozvoj letnej turistiky. Letoviská na pobreží i ostrovoch prilákajú každoročne milióny dovolenkárov. Okrem Makarskej, Omišskej a Šibenickej riviéry sú turistickými klenotmi aj vybrané ostrovy, Istria a okolie Dubrovníka. Stále rozšírenejšie je jachtárstvo a potápanie v okolí ostrovov. Teplota Jadranského mora je 22 až 25°C v lete (v plytkých zátokách až do 30°C) a 5 až 15°C v zime. More je bohaté na flóru a faunu, čo potvrdzujú početné druhy rýb, cicavcov, mäkkýšov, planktónu, rias, kôrovcov, húb a mnoho ďalších druhov. náhľad|vľavo|Ostrov Hvar
Najdlhšie pobrežie majú ostrovy Pag (269,2 km), Hvar (254,2 km) a Cres (247,7 km).
Ochrana prírody
thumb|300px|Národné parky v Chorvátsku: 1 - Brijuni, 2 - Kornati, 3 - Krka, 4 - Mljet, 5 - Paklenica, 6 - Plitvické jazerá, 7 - Risnjak, 8 - Severný Velebit Veľká rozmanitosť povrchu, flóry a fauny Chorvátska viedla k ochrane jedinečných oblasti prírody. V krajine sa nachádza osem národných parkov, ktoré majú celkovú rozlohu 994 km², čo predstavuje 1,8% rozlohy krajiny. Najväčší a najznámejší je Národný park Plitvické jazerá (295 km²), ktorý je spolu s NP Paklenica aj najstarším (od roku 1949) národným parkom Chorvátska.
Nemenej príťažlivé a biotopovo bohaté sú prírodné parky, ktoré dopĺňajú sieť národných parkov. Ide o horské i nížinné oblasti, len málo zasiahnuté ľudskou činnosťou. Patria tu prírodné parky Biokovo, Kopački rit, Lonjsko polje, Medvednica, Papuk, Telašćica, Velebit, Vransko jezero, Učka, Žumberak – Samoborsko gorje, Lastovsko otočje.
Podnebie
Poloha Chorvátska v južnej časti centrálnej Európy ho zaraďuje do mierneho klimatického pásma. Mierna kontinentálna klíma sa prejavuje najviac v severnej polovici, v západnej a strednej časti podnebie čiastočne ovplyvňujú Alpy a Dináre. Úzky pás pobrežia s jadranskými ostrovmi už patrí pod stredomorské subtropické pásmo s dĺžkou slnečného svitu presahujúcou 2600 hodín.
náhľad|Vrcholy hôr majú výrazne horské podnebie (Velebit)
Priemerné ročné teploty vzduchu sa výrazne líšia v závislosti od časti krajiny; mierne podnebie s miernymi zimami a nie príliš horúcimi letami znamenajú ročné priemery v zime od -2°C vo vnútrozemí, po +5°C na pobreží a v lete od 15°C v horských oblastiach po 24°C na pobreží a ostrovoch. náhľad|Ostrovy majú najstabilnejšie počasie
Rastlinstvo
náhľad|Stredomorská vegetácia v okolí Bašky Vody V súčasnosti sú lesy na 36% územia krajiny, predovšetkým v západnej a centrálnej časti. Nížinaté oblasti s nadmorskou výškou medzi 100 až 200 m, nachádzajúce sa v povodí riek Sáva a Dráva, tvoria tzv. stepné pásmo. Toto územie je vďaka rozsiahlym oblastiam černozeme intenzívne poľnohospodársky využívané a typickými zástupcami pôvodnej flóry sú rôzne druhy bylín. Z pôvodných lesostepí sa zachovali riedke porasty topoľov, dubov a jaseňov, na ktoré v podmáčaných oblastiach nadväzujú lužné lesy s prevahou vŕb, jelší a topoľov. Záplavové územia tvoria močiare s ideálnymi podmienkami pre život vodných rastlín i živočíchov. V suchších oblastiach pahorkatín a vrchovín Slavónie sú typické dubové lesy s prímesou jaseňa, lipy a javora. Vo vyšších polohách stredného Chorvátska nadväzujú bukové a borovicové lesy s prímesou smreka a jedle.
Husté lesy Dalmácie padli v stredoveku za obeť lodiarskemu priemyslu, ktorý výrubom mohutných dubov spôsobil pôdnu eróziu a vznik neúrodných skalnatých planín s typicky červenou pôdou. Rastlinstvo pobrežnej časti je stredomorské a špecifická vegetácia vystupuje až do výšky približne Charakteristické sú celoročne zelené kry a nízke stromy, zastúpené napríklad jalovcom, planikou, myrtou, vavrínom či kaktusmi. Na severe sa vyskytujú aj listnaté opadavé stromy, smerom na juh sa presadzujú typicky subtropické okrasné druhy ako palmy, agávy, oleandre, cyprusy, figovníky, akácie, pomarančovníky, citrusovníky a olivovníky.
náhľad|vľavo|Podmorský život v Jadrane
Živočíšstvo
Málo priemyselne znečistené prostredie Chorvátska sa vyznačuje hojnosťou živočíchov a rastlín i mimo chránených oblasti. Rôznorodej flóre však nesekunduje rovnako bohatá fauna; obmedzený je počet druhov cicavcov, o niečo bohatšie je zastúpenie vtáctva. Z veľkých šeliem sa len v hlbokých lesoch zachovali rys, vlk a medveď, z vtáctva sú v okolí lužných lesov veľkých riek okrem bežných druhov zastúpené vodomilné druhy a jedinečný je výskyt supa bielohlavého na ostrove Cres. Pobrežné vody Jadranského mora sú bohaté na stovky druhov rýb, hlavonožcov, rakov a mušlí.
Vodstvo
náhľad|vľavo|Mapka hlavných európskych povodí Tvar v spojitosti s polohou územia predurčuje Chorvátsko na pramennú oblasť riek. Ich prietoky majú snehovo - dažďový režim s maximami v marci a apríli počas topenia snehu v horách a krátkodobo počas letných a jesenných búrok a dlhodobejších dažďov. Odlišný vodný režim má Dunaj, ktorý je najvodnatejší v lete, kedy sa topí ľad a sneh z vyšších polôh Álp. Tieto faktory čiastočne ovplyvňujú aj vodný režim Drávy a jej prítoku Mura, ktorých veľká časť povodia leží na území Rakúska. Rieky patria k úmoriu Čierneho a Jadranského mora, pričom rozvodnica prechádza hrebeňom hôr. Až zo 62% územia odvádzajú rieky vodu do povodia Dunaja a len z 38% putuje voda kratšou cestou do blízkeho Jadranu.
Rieky
Riečnemu systému dominujú povodia Drávy a Sávy, ktoré priberajú vodu všetkých riek čiernomorského úmoria. Obe mohutné rieky tečú nížinami v severnej časti západovýchodným smerom k európskemu veľtoku Dunaj, pričom svojím riečiskom vytvárajú na viacerých úsekoch štátnu hranicu. Do Jadranu smerujú kratšie rieky z Istrie a pobrežného pásma, medzi ktorými vynikajú Neretva (pritekajúca z centrálnej Bosny a Hercegoviny), Cetina a Krka. Na viacerých riekach sú postavené vodné elektrárne a mohutnejšie toky sa využívajú aj na vodnú dopravu. Meandrujúce vodné toky, obklopené lužnými lesmi, sú domovom bohatých biotopov, živených jarnými záplavami. Jedinečné postavenie majú podzemné rieky krasových oblastí, ako sú Pazinčica, Lika, Gacka, Krbava.
náhľad|Kupa v Sisaku
náhľad|vľavo|Plitvické jazerá
Vodné plochy
Na území Chorvátska je málo prirodzených jazier, no aj z toho mála vynikajú svetoznáme Plitvické jazerá. Nemenej zaujímavé sú aj Bačinské jazerá pri meste Ploče a najväčšie prírodné Vranské jazero v blízkosti Biogradu (30,7 km²). Menšie jazerá sú na planinách i ostrovoch, no viaceré sú nestále a v letnom období vysýchajú.
Najväčšie umelé jazerá sú Perućko jezero na Cetine, Varaždinsko jezero a Dubrava na Dráve, ktoré zadržujú vodu pre potreby hydrocentrál.
Územnosprávne rozdelenie
Chorvátsko je územno-správne rozdelené do 21 žúp („županija“), vrátane samostatného územia hlavného mesta Záhreb. Každá župa má svoj vlastný snem (županijska skupština), ktorý volí vládu župy (župana a max. 12 podžupanov), schvaľuje ročný rozpočet, rozhoduje o majetku župy a podobne.
3866 Langley
3866 Langley je planétka s priemerom 53 km, ktorú objavil Henri Debehogne 20. januára 1988.
Yellow Dog Linux
Yellow Dog Linux, známy tiež ako YDL, je slobodný a open source operačný systém pre vysoko výkonné výpočtové aplikácie na viacjadrových architektúrach. Zameriava sa na GPU systémy a na počítače používajúce Power Architecture (Power7). YDL je v súčasnosti vyvíjaný firmou Fixstars Solutions. Yellow Dog Linux bol prvýkrát vydaný na jar roku 1999 pre počítače Apple Macintosh PowerPC.
Šurice
Šurice sú obec na Slovensku v okrese Lučenec.
Polohopis
Obec leží v strednej časti Cerovej vrchoviny.
Dejiny
Prvý písomný doklad o existencii obce je z roku 1245. Osada vznikla pod hradom. Písomná zmienka o farnosti je z roku 1332-37. Obec postihli turecké a kurucké vojny. Obyvateľstvo sa zaoberalo hlavne poľnohospodárstvom.
Pamiatky
V obci sa nachádza prírodná pamiatka Soví hrad, vyhlásená v roku 1964 na ploche 2,81 ha, v roku 2001 rozšírená o 86,81 ha. V katastri obce sa našiel Šurický poklad, obsahujúci 5474 strieborných mincí zo 16. - 17. storočia.
Montrevel-en-Bresse
Montrevel-en-Bresse môže byť: