cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2011
Majstrovstvá Európy UEFS vo futsale žien 2011 boli v poradí 5. majstrovstvá Európy UEFS vo futsale AMF žien, ktoré organizuje Európska futsalová únia (UEFS). Konali sa v dňoch od 6.10. decembra 2011 v Prahe, v Česku, za účasti 5 tímov. Pôvodne sa malo zúčastniť 6 tímov; Belgicko však svoju účasť odrieklo. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo Francúzska. Zápasy sa odohrali v aréne Arena Sparta, ktorá má kapacitu 3 000 miest. Svoj druhý titul získalo domáce 🇨🇿, ktoré sa v jedinej hranej skupine umiestnilo pred obhajcom titulu z 🇷🇺 a.
Turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na majstrovstvá sveta AMF 2013, ktoré organizovala Kolumbia. Kvalifikovali sa ne 4 najlepšie družstvá.
NGC 839
NGC 839 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 28. novembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Bičíkovce
right|thumb|Bičíkovce
Bičíkovce alebo staršie bičíkavce (lat. Flagellata, Mastigophora) bol v starších systémoch taxón (trieda, podkmeň a pod.) prvokov, ktorý zahŕňal jednobunkovce, ktoré majú aspoň jeden bičík a používajú ho na pohyb alebo prisúvanie potravy.
Charakteristika
Výživa je autotrofná aj heterotrofná, niekedy zmiešaná.
Heterotrofné jedince nemajú plastidy, hlavná pohybová organela je jeden alebo viac bičíkov. Nachádzajú sa prakticky všade, vrátane tiel mnohobunkových organizmov.
Jednobunkové telo má vretenovitý tvar, ktorý však nie je celkom stály. Niekedy sa predlžuje, inokedy sa skracuje takmer až do guľôčky. No vždy sa na ňom možno rozlíšiť predný a zadný koniec. Na prednom konci tela pozorujeme vláknitý bičík. Bičík je ústrojček (organela) pohybu.
Bičíkovce sa rozmnožujú delením. Telo sa rozštiepi po dĺžke na dve polovice, ktoré sa osamostatnia. Okrem nepohlavného rozmnožovania, stretávame sa tu teda aj s pohlavným rozmnožovaním. Veľká zárodočná bunka (makrogaméta) je samičia bunka – vajíčko, drobné bunky oplodňovacie (mikrogaméty) sú samčie bunky – spermie (spermatozoidy).
V. Franc (2005), Biopedia (2008)
podkmeň bičíkovce (Mastigophora):
=== Levine et al. (1980) ===
podkmeň Mastigophora:
O. Ferianc (1978)
kmeň bičíkavce (Flagellata):
Kratochvíl et al. 1954 má rovnaký systém, ibaže sú bičíkavce klasifikované ako trieda a pridáva ešte 5. rad opalinky/opalíny/opaliny (Opalinida).
Kontrastná látka
Kontrastná látka je rádiologický termín, ktorý sa používa pre tekutiny, plyny alebo tuhé substancie, ktoré zlepšujú kontrast a vzájomnú odlíšiteľnosť dvoch orgánov alebo tkanív. Ich spektrum je veľmi široké a využívajú sa vo všetkých základných zobrazovacích metódach.
Základnou podmienkou ich použitia je bezpečnosť pre človeka.
Kontrastné látky v magnetickej rezonancii
Signálová intenzita tkanív pri zobrazovaní magnetickou rezonanciou (MR) je spojením ich fyzikálnych vlastností (najmä T1 a T2 relaxácie a protónovej denzity) a vlastností prístroja (sily jeho magnetického poľa a typu použitej zobrazovacej sekvencie). Bohužiaľ rovnako ako pri ostatných zobrazovacích modalitách sa signálová intenzita rôznych tkanív vzájomne prekrýva – a to i napriek tomu, že táto metóda má v súčasnosti najlepšiu tkanivovú rozlišovaciu schopnosť. Výsledkom je nemožnosť bližšie určiť alebo nájsť príslušnú chorobnú zmenu. Jedným zo spôsobov, ako tento problém čiastočne prekonať, je práve použitie kontrastných látok.
Mechanizmus pôsobenia
Základom je ovplyvňovanie relaxačného času protónov. Látky, ktoré majú nepárny počet protónov a neutrónov majú vlastný magnetický moment, ktorý dokáže v prítomnosti silného vonkajšieho magnetického poľa vytváraného v MR prístroji ovplyvňovať magnetické vlastnosti okolitých molekúl – čo v konečnom dôsledku ovplyvní ich signálovú intenzitu. Vlastnosti, ktoré sa tu konkrétne uplatňujú:
Ľudský zrak lepšie postrehne zosvetlenie ako stmavnutie, navyše skrátenie T1 je rýchlejší proces ako v prípade T2 – preto je dominantnou vlastnosťou väčšiny MR kontrastných látok skrátenie T1 relaxácie a teda zosilnenie SI v T1 váženom obraze.
Extracelulárne kontrastné látky (k.l.)
Sú to k.l., ktoré sa cielene nevychytávajú v žiadnom type buniek a šíria sa v cievnom priečisku a telových tekutinách. Sú najpoužívanejšou skupinou v MR zobrazovaní. Možno ich rozdeliť na látky s nízkou a vysokou molekulárnou hmotnosťou.
Nízkomolekulárne k.l.
Ich použitie je široké a závisí na predpokladanej diagnóze a klinickej otázke. Jednou z najdôležitejších vlastností k.l. a dôvodom ich častého podávania pri zobrazovaní centrálnej nervovej sústavy je ich schopnosť prenikať poškodenou hematoencefalickou bariérou. Typicky sa napríklad používajú pri zobrazovaní nádorov v akejkoľvek oblasti, pri MR angiografií, dynamických štúdiách perfúzie a podobne.
Tento typ k.l. patrí k najbezpečnejším liečivám vôbec. Boli podané niekoľkým desiatkam miliónov pacientov, pričom nežiaduce účinky sa objavili u 1 – 2 % a mali mierny charakter – najčastejšie nevoľnosť a pocit tepla alebo bolesti v mieste podania. Nezistil sa vzostup nežiaducich účinkov pri zvýšení dávky k.l; žiadne zhoršenie funkcie obličiek u pacientov, ktorí ju už mali z rôznych dôvodov poškodenú; žiadne významnejšie riziká pri ich podaní deťom.
Vysokomolekulárne k.l.
Tieto kontrastné látky majú tú dôležitú vlastnosť, že dlhšie pretrvávajú v cirkulujúcej krvi. Sú vytvorené pre potreby MR angiografie. V snahe o vytvorenie ideálneho typu takejto kontrastnej látky sa zatiaľ objavili tri prístupy:
Všetky sú zatiaľ v štádiu klinických skúšok.
Tkanivovo špecifické kontrastné látky (k.l.)
Ide o skupinu k.l., ktorá sa špecificky vychytáva v bunkách niektorých tkanív. Viaceré z nich sú vo fáze vývoja a klinických štúdií, majú však veľkú perspektívu.
K.l. vychytávajúce sa v pečeni
Možno tu rozlíšiť dve skupiny:
Základnou myšlienkou je to, že ak sa v pečeni nachádzajú ložiská, ktoré nie sú pôvodom z hepatocytov, alebo neobsahujú Kupferove bunky, nebudú tieto kontrastné látky vychytávať a zobrazia sa vďaka vyššiemu kontrastu v porovnaní s k.l. vychytávajúcim okolím.
K.l. vychytávajúce sa v lymfatickom systéme
Kontrastné látky tohoto typu patria do skupiny USPIO – veľmi malých paramagnetických čiastočiek oxidu železa (skratka je z anglického „ultra-small particles of iron oxide“). Vďaka svojej veľkosti sa dokážu dostať z ciev do medzibunkových priestorov tkanív a odtiaľ do lymfatických ciev, kde sú pohlcované makrofágmi.
Vo fáze klinických štúdií sa nachádza kontrastná látka AMI 227 (obchodný názov Sinerem alebo Combidex, výrobca Guerbet, Francúzsko a Combidex, USA). Spôsobuje na T2 vážených obrazoch homogénny pokles intenzity signálu lymfatických uzlín, zatiaľ čo u lymfatických uzlín postihnutých napríklad metastázami je signál nehomogénny a vyšší. Podáva sa pomalou infúziou v dávke 2,6 mg Fe/kg. Ideálny zobrazovací čas je 24 až 36 hodín po dokončení podávania k.l.
Kontrastné látky pre tráviaci trakt
Sú určené na zvýraznenie kontrastu medzi tráviacou trubicou a okolitými orgánmi a štruktúrami. Podávajú sa perorálne (vypijú sa alebo prehltnú) alebo per rectum (hadičkou cez konečník do hrubého čreva). Rovnako ako pri vnútrožilovo podávaných k.l., niektoré zvyšujú signálovú intenzitu, iné ju znižujú. K najčastejším nežiaducim účinkom patrí hnačka, bolesť brucha a nadúvanie.
Vzhľadom na ich vyššiu cenu a menší význam pri diagnostike sa používajú pomerne zriedkavo. K najznámejším patria Magnevist enteral, FerriSeltz, Abdoscan, Lumirem, LumenHance a ďalšie (všetko obchodné názvy).
Pycnodontiformes
Pycnodontiformes je vyhynutý rad rýb zo skupiny Neopterygii (v niektorých systémoch je to čeľaď Pycnodontidae v širšom zmysle).
Charakteristika
Tieto ryby žili na pobrežných útesoch a v lagúnach, najmä okolo mora Tethys a jeho výbežkov, keď sa počas jury otvoril Atlantik. Nálezy pochádzajú z vrchného triasu až eocénu. Známe náleziská sú Monte Bolca v severnom Taliansku a Solnhofen v južnom Nemecku. Fylogenéza (systematika) skupiny bola začiatkom 21. storočia dôkladne preskúmaná.
Česko-slovenský pavilón na Svetovej výstave 1937
Česko-slovenský pavilón na Svetovej výstave 1937 v Paríži bol výsledkom súťaže, v ktorej zvíťazil Jaromír Krejcar s návrhom, na ktorom spolupracoval so Zdeňkom Kejřom, Ladislavom Sutnarom a Bohumilom Soumarom. Technickým konzultantom bol inžinier Jaroslav Polívka.
Poloha
Pavilón bol umiestnený na ľavom brehu Seiny na Quai d’Orsay, asi od mostu Pont d’Iéna. Stál medzi pavilónmi USA a Švédska a ostro kontrastoval s kamennými pavilónmi Nemecka a Sovietskeho zväzu na protiľahlom brehu rieky. Situácia bola skomplikovaná najmä svahovitosťou terénu a a okolím staveniska, ktoré ležalo nad železničnou traťou a v blízkosti brehu rieky.
Konštrukcia
Pavilón bol navrhnutý ako provizórna stavba, ktorá bude rozobraná a odvezená po pol roku trvania výstavy. Štvorpodlažná rámová konštrukcia hlavnej budovy štvorcového pôdorysu s dĺžkou strany spočívala na štyroch mohutných stĺpoch, z ktorých každý niesol váhu 400 ton. Na prízemí sa k hlavnej budove pripájala terasa so sklobetónovou podlahou, tiahnúca sa nad riekou. Nad strechou pavilónu sa takmer do výšky nad riekou týčil stožiar s česko-slovenskou vlajkou, kotvený štyrmi lanami. Stožiar niesol vyhliadkovú plošinu, prístupnú po točitom schodisku a chránenú plechovou strieškou. Montovaná oceľová konštrukcia pavilónu bola dopravená na miesto v dieloch s váhou až 4,5 tony. Väčšie časti fasády boli zo skla Thermolux, menšie časti plochy stien boli betónové, obložené sklom Vitracolor. Priemyslová hala na prvom podlaží bola zaklenutá kupolou zo skla a betónu s priemerom a výškou. Všetky materiály použité na stavbe, vrátane podlahovej krytiny Zlínolitu a dosák zo slovenského travertínu na podlahe vstupnej haly, boli česko-slovenské výrobky a mali propagovať Česko-slovenskú republiku ako modernú vyspelú priemyselnú krajinu so zrelou kultúrou.
Myšlienka
Hlavnou myšlienkou bolo navrhnúť objekt, ktorý by reprezentoval domácu architektonickú tvorbu, ale zároveň uspokojoval medzinárodný vkus, kloniaci sa k mäkším formám. Česko-slovenský pavilón bol na svoju dobu modernou stavbou, jasne vyjadroval smerovanie novodobej architektúry smerom k stavbám zo skla a ocele. V prípade pavilónu nešlo len o vyjadrenie modernej architektonickej formy, ale aj o uplatnenie materiálov a konštrukčných princípov, ktoré by samé o sebe prezentovali priemyselné možnosti Česko-Slovenska. Ako sa vyjadril sám architekt Krejcar: „…sledoval som súčasne cieľ demonštrovať výrobné možnosti česko-slovenského priemyslu: napríklad na zahnutých rohových tabuliach z thermo-luxorového skla, ktoré v rozmere, v akom sú použité na čs. pavilóne, sú vyrobené vôbec po prvýkrát na svete. Niet pochýb o tom, že hranaté rohy by boli rovnako funkcionálne ako zaoblené, rovnako by vyhoveli menšie tabule…“. Tento zámer sa podarilo dokonale naplniť. Krejcarov pavilón získal na Svetovej výstave v Paríži 1937 Grand Prix.
Ribemont
Ribemont môže byť:
Protokol komunikácie v reálnom čase
Protokol komunikácie v reálnom čase (angl. real-time transport protocol), skr. RTP protocol alebo RTP, je transportný protokol, ktorý zabezpečuje doručovanie interaktívnych dát (najčastejšie je to video a audio) v reálnom čase. Presnejšie zaisťuje doručenie segmentov v správnom poradí pomocou časových pečiatok (timestamp), sekvenčných čísel a pod. Protokol poskytuje služby na identifikáciu obsahu (payload), sekvenčné číslovanie, časové pečiatky a monitorovanie doručenia. RTP typicky beží na UDP protokole, môže byť ale použitý aj v iných sieťových a transportných protokoloch.
RTP sám o sebe neposkytuje žiadny mechanizmus na zaistenie včasného doručenia dát alebo poskytovanie QoS (Quality of Service), ale spolieha sa na služby nižších úrovní. Sekvenčné číslo obsiahnuté v RTP umožňuje prijímateľovi rekonštruovať postupnosť segmentov od odosielateľa, môže byť ale tiež použité na určenie správnej pozície segmentu, napr. pri dekódovaní videa bez nutnosti dekódovať predchádzajúce segmenty.
Pri prenose  informácií v reálnom  čase  je  možné  zanedbať  určitú  stratu  paketov, prípadne  ich  doručenie v nesprávnom  poradí, ak takto dosiahneme menšie oneskorenie pri samotnom prenose dát.
Udalosť
Udalosť alebo príbeh alebo príhoda je základný prvok ľubovoľného (materiálneho či duchovného) diania; kritický bod vývoja určitého procesu, najčastejšie vznik, zánik a kvalitatívne zmeny priebehových kriviek procesu. Udalosti sa často prejavujú ako výsledok stretu, spojenia procesu s iným procesom, kedy dochádza ku konfliktu, vyhroteniu a pod.
Podľa N. O. Losského je udalosť prvok života substanciálneho činiteľa. Tie udalosti, ktoré majú len časovú formu, sú substanciálnymi činiteľmi čisto psychických stavov. Tie udalosti, ktoré majú časo-priestorovú formu, sú substanciálnymi činiteľmi materiálnych i psychických procesov.
Podľa A. N. Whiteheada je udalosť (event) to, čo sa deje, odohráva (happens); prvok sveta.
Umiernenosť
Umiernenosť môže byť:
Vermand
Vermand môže byť:
Zoznam antidiabetík
A10A Inzulíny a analógy A10B Perorálne antidiabetiká A10X Iné antidiabetiká
NGC 946
NGC 946 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 12. decembra 1884.
Tradukcia (filozofia)
Tradukcia je druh sprostredkovaného úsudku, v ktorom premisy i záver sú súdmi s rovnakým stupňom všeobecnosti. Traduktívnym úsudkom je analógia.
Podľa charakteru premís rozoznávame tri typy tradukcie:
NGC 946
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Chassenon
Chassenon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Biskoupky (okres Brno-venkov)
Biskoupky sú obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 189 obyvateľov, z toho 91 mužov a 98 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 43,5 roka, ženy 42,0 roka).
Osobnosti obce
Vítězslav Nezval - básnik, spisovateľ
Velloreille-lès-Choye
Velloreille-lès-Choye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alleröd
Alleröd bol posledný teplejší paleoklimatický výkyv zo sklonku pleistocénu.
Datovanie:
Charakteristika
V tomto období došlo k rozšíreniu najskôr brezových a neskôr borovicových lesov a tundry ustúpili na sever a severozápad.
NGC 751
NGC 751 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 11. októbra 1850.
Amiotvaré
Amiotvaré alebo amie alebo bahniakovcotvaré alebo bahniakovce (Amiiformes) v širšom zmysle sú rad zo skupiny Neopterygii.
Amiotvaré (atď.) v užšom zmysle pozri nižšie pod „Systematika“.
Charakteristika
Dnes žije len jeden druh amia (bahniakovec obyčajný, Amia calva).
Majú ganoidný typ šupín. Plávací mechúr majú ako prídavný dýchací orgán. V čreve majú špirálovitú riasu. Charakteristická je pre nich dlhá chrbtová plutva, dosahujú veľkosť do 1 m.
Väčšina ich vyhynula, počas jury to bola vedúca skupina rýb po celom svete. Dnes amia žije v sladkých vodách Severnej Ameriky.
Cena Petra Dubovského 2012
Cena Petra Dubovského 2012 bol 13. ročník ocenenia pre slovenského futbalistu do 21 rokov.
Vyhlásenie sa uskutočnilo 4. februára 2013 v trnavskom Dome kultúry. Ocenenie pre mladých futbalistov sa odovzdáva za uplynutý rok súbežne s Cenou Jána Popluhára, Futbalistka roka, Tréner roka, Najlepší hráč Corgoň ligy, Najlepší rozhodca, Najlepší asistent rozhodcu a Cena fanúšikov. S počtom 27 bodov vyhral 21-ročný krídelný útočník Róbert Mak, pôsobiaci v nemeckom klube 1. FC Norimberg. Na druhom mieste skončil Norbert Gyömbér z klubu FK Dukla Banská Bystrica zo 6 bodmi.
Endotel
Endotel je vnútorná výstelka ciev a dutých orgánov.
Martinický palác
Martinický palác stojí v Kanovnickej ulici v Prahe a hlavným priečelím budovy je obrátený na Hradčanské námestie. Patrí medzi najkrajšie renesančné stavby v Prahe v druhej polovici 16. storočia.
Dejiny
Budova, postavená po požiaru Hradčan a Malej Strany v roku 1541, bola v majetku Ondřeja Teyfla z Kinsdorfu a Zeilberku. V roku 1583 bola predaná Jirímu Bořitovi z Martinic na Smečne, ktorý ju začal okamžite prestavovať. Palác bol v majetku roku Martinicovcov až do roku 1788, kedy rod vymrel. V tejto dobe bola budova rozšírená o jedno poschodie, pristavané severné krídlo s veľkou sálou, doplnené maľované trámové stropy a do hlavného priečelia vsadená doska z červeného mramoru s heraldickým znakom Martinicovcov – hviezda a leknové stvoly s koreňmi. Dostavba bola realizovaná v rano barokovom štýle. Budova je bohato vyzdobená vonkajšími sgrafitami, kde sú zobrazené výjavy Jozefa Egyptského, hrdinské činy Herkula apod. Bohatá maľovaná výzdoba je aj v interiéri budovy.
V 20. storočí boli začaté rozsiahle rekonštrukčné práce. Na základe dochovaných veľmi presných nákresov a plánov bolo možno niektoré vnútorné miestnosti obnoviť do pôvodného renesančného stavu. Do pôvodného stavu sa podarilo rekonštruovať veľkú sálu.
Koncom 20. storočia bolo zistené, že Jaroslav Bořita z Martinic postavil stavbu v rovnakom hmotnom a priestorovom usporiadaní ako je usporiadanie Kráľovského paláca na hrade, avšak v polovičnom rozsahu. Údajne takto postavil sám sebe a svojim potomkom symbol svojej niekdajšej moci a „zázračného“ zachránenia svojho života pri defenestrácii na Pražskom hrade, kedy boli spolu s Vilémom Slavatom z Chlumu a Košumberka vyhodení z okien.
V súčasnosti je palác prístupný verejnosti. Je možné si ho komerčne prenajať. Sú tu tiež poriadané prehliadky renesančného bývania a expozície múzea hudobných strojov v priestoroch paláca.
Imrich Andrejčák
Generál Ing. Imrich Andrejčák (* 12. júl 1941, Haniska pri Košiciach – † 5. september 2018, Trenčín) bol slovenský generál ČSĽA, minister obrany ČSFR, a od marca 1993 do marca 1994 minister obrany SR.
Životopis
Narodil sa 12. júla 1941 v obci Haniska pri Košiciach. V rokoch 19551958 absolvoval vojenskú školu Jana Žižku z Trocnova v Bratislave. Následne pokračoval v štúdiu vojenských vied na Vojenskom učilišti vo Vyškove na Morave, ktoré ukončil roku 1961.
Profesionálnym vojakom sa stal v hodnosti poručík v roku 1961. Do roku 1968 vykonával základné veliteľské funkcie: veliteľ čaty, veliteľ roty. V roku 1971 ukončil štúdium na Vojenskej akadémii v Brne. Následne velil 14. prieskumnému práporu v Prešove, neskôr 55. motostreleckému pluku v Trebišove. Bol menovaný do funkcie zástupcu veliteľa 14. tankovej divízie v Prešove.
V rokoch 1976 až 1978 absolvoval doplňujúce štúdium na Vojenskej akadémii Generálneho štábu ozbrojených síl ZSSR v Moskve. Po skončení štúdia velil 14. tankovej divízii v Prešove, bol náčelníkom štábu 1. armády, neskôr veliteľom 1. armády v Příbrame. Pokračoval vo vojenskej kariére ako náčelník štábu Východného vojenského okruhu v Trenčíne, kde bol roku 1982 menovaný do prvej generálskej hodnosti. 11. septembra 1989 sa stal veliteľom Východného vojenského okruhu v Trenčíne. Od roku 1990 pracoval vo funkcii námestníka ministra obrany ČSFR. V roku 1992 sa stal ministrom obrany ČSFR, ako nezávislý kandidát, nominovaný HZDS. Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky sa stal poradcom predsedu vlády Slovenskej republiky.
16. marca 1993 bol vymenovaný za ministra obrany Slovenskej republiky. Funkciu vykonával do 14. marca 1994. Po odchode do dôchodku pôsobil ako poslanec v Národnej rade Slovenskej republiky za HZDS. Ovládal ruský jazyk. Bol ženatý a mal dve deti.
Zomrel 5. septembra 2018.
Ocenenia
V roku 1998 mu Vladimír Mečiar (vykonávajúci prezidentské právomoci) prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra II. triedy.
A11 - Vitamíny
A11A Multivitamíny, kombinácie A11B Multivitamíny, samotné A11C Vitamín A a D, vrátane ich kombinácií A11D Vitamín B1, samotný a v kombinácii s vitamínmi B6 a B12 A11E Vitamíny skupiny B, vrátane kombinácií A11G Kyselina askorbová (vitamín C), vrátane kombinácií A11H Iné vitamínové prípravky, samotné A11J Iné vitamínové prípravky, kombinácie
Operačné vojenské umenie
Umenie operačné vojenské je jedna zo zložiek vojenského umenia spočívajúca v teórii a praxi vedenia vojenskych operácií, t. j. použitia veľkých más vojsk. Operačné umenie je podriadené vojenskej stratégii (cf., 1161).
NGC 840
NGC 840 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 2. septembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Oulchy-le-Château
Oulchy-le-Château môže byť:
Stará Voda
Stará Voda môže byť:
Stará voda môže byť:
Pholidophoriformes
Pholidophoriformes je vyhynutý rad zo skupiny Neopterygii.
Charakteristika
Pholidophoriformes sú veľmi sporná skupina, jednak pre svoju neistú polohu v systéme, jednak preto, že niektorí autori (napr. Arratia 2004) tvrdia, že skupina je polyfyletická. Zatiaľ však zostáva ako veľmi zaužívaná skupina.
Philip Zimbardo
Philip G. Zimbardo (* 23. marec 1933, New York) je americký psychológ, vedúci centra pre štúdium psychológie terorizmu na Stanfordovej univerzite.
V roku 1954 získal titul bakalára v Brooklyn College, o rok neskôr titul magistra na Yale University a na tej istej univerzite obhájil doktorát v roku1959. V rokoch 1960 - 1967 prednášal na univerzitách Yale, Columbia, Barnard College a New York University.
Od roku 2002 je prezidentom Americkej asociácie psychológov (American Psychological Assocation).
V roku 2005 dostal cenu Nadace VIZE 97, ktorú založil ex-prezident Václav Havel so svojou ženou Dagmar Havlovou. Odovzdanie ceny sprevádzalo české vydanie knihy Moc a zlo
Publikačná činnosť
V roku 2002 bol prezidentom Americkej asociácie psychológov. Publikoval množstvo kníh, z ktorých najznámejšia je "Psychology and life" (Psychológia a život). Podieľal sa na popularizácii psychológie prostredníctvom svojich vystúpení cykle programov "Discovering Psychology".
Odborné zameranie
Zimbardov záujem a jeho výskumy sa týkajú najrôznejších oblastí psychológie počnúc od sexuálneho správania sa zvierat až po výskum terorizmu.
Zaoberal sa štúdiom deindividualizácie, správania sa osôb so skrytou identitou. V roku 1970 realizoval experiment na NYU, pričom v tom čase existovali len dve existujúce štúdie deindividualizácie. Pri nábore osôb, ktoré sa ho mali zúčastniť, bol označovaný ako experiment v rámci výskumu učenia. Vybrali sa skupiny žien - študentiek, ktoré mali nesprávny výsledok učenia trestať elektrickým šokom. Zimbardo zistil, že ak boli študentky oblečené v plášti a kapucni, ktorá skrývala ich identitu, udeľovali dvojnásobné šoky oproti skupine žien, ktoré mali bežné oblečenie s menovkami. Zahalené („deindividualizované“) ženy teda dávali silnejšie šoky v porovnaní so ženami so zrejmou identitou. Opačne pôsobila uniforma zdravotných sestier; takto oblečené ženy dávali zase menej šokov.
Danielle Goyettová
Danielle Goyettová, (* 30. január 1966, Saint-Nazaire, Quebec, Kanada) je bývalá kanadská hokejistka, dvojnásobná olympijská víťazka (2002, 2006) a osemnásobná majsterka sveta (1992, 1994, 1997, 1999, 2000, 2001, 2004, 2007). Okrem toho získala na najvýznamnejších svetových podujatiach dve strieborné medaily: na Zimných olympijských hrách 1998 a Majstrovstvách sveta 2005.
Už počas aktívnej kariéry v roku 2007 sa začala venovať trénerskej práci v univerzitnom ženskom tíme Calgary Dinos.
V novembri 2012 ju historická komisia IIHF nominovala do svojej Siene slávy, kde bude spolu s ďalšími piatimi významnými osobnosťami svetového hokeja uvedená v deň finále Majstrovstiev sveta 2013 v Štokholme v nedeľu 19. mája.
Šárecké hradisko
Šárecké hradisko (tiež hradisko Šárka) bolo významné hradisko raného stredoveku. Od roku 1995 je národnou kultúrnou pamiatkou.
Dejiny
Podľa archeologických nálezov kostí zvierat bolo územie plošiny nad súteskou Džbánu na území dnešnej Prahy osídlené už od staršej doby kamennej. Ľudia tu sídlili pravdepodobne nepretržite až do príchodu Slovanov v 6. storočí. Najväčšiu slávu ale miesto zažilo v staršej dobe hradiskovej v 7. a 8. storočí. Vtedy tu vzniklo rozsiahle, trojhektárové hradisko s dvadsaťhektárovým predhradím, ktoré bolo pravdepodobne centrom moci nad širokým okolím. Jeho valy sú dosiaľ v krajine viditeľné. Hradisko zaniklo na konci 9. storočia.
Jiří Sláma šárecké hradisko uvádza ako možnú lokalitu hradiska Canburg, ktoré v roku 805 40 dní neúspešne obliehali vojská Karola Veľkého.
Louis Renault (právnik)
Louis Renault (* 21. máj 1843, Autun, Francúzsko† 8. február 1918, Barbizon) bol francúzsky právnik a pedagóg. V roku 1907 získal (spolu s E.T. Monetom) Nobelovu cenu za mier. Na univerzite v Dijone prednášal rímske a obchodné právo. Od roku 1873 až do svojej smrti bol profesorom na fakulte práva v Parížskej univerzite, kde sa stal v roku 1881 profesorom medzinárodného práva. V roku 1890 bol vymenovaný za právneho znalca Ministerstva zahraničných vecí. Tento post bol vytvorený pre neho a dohliadal na francúzsku zahraničnú politiku v medzinárodnom práve. Toto miesto zaujal na viacerých konferenciách, ale hlavne na dvoch konferenciách v Haagu v roku 1899 a 1907 a na Londýnskej námornej konferencii v 1908 až 1909. Renaul bol popredný arbiter. Medzi jeho písomné diela patria monografie špecializovaných tém medzinárodného práva.
NGC 582
NGC 582 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 9. augusta 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Historická udalosť
Historická udalosť je základný prvok dejinného diania. Je to kritický bod vývoja historického procesu, najčastejšie vznik, zánik a kvalitatívne zmeny priebehových kriviek dejinného procesu. Udalosti sa často prejavujú ako výsledok stretu, spojenia procesu s iným procesom, kedy dochádza ku konfliktu, vyhroteniu a pod. Pojem historickej udalosti kolíše podľa toho, aké významové útvary intervenujú v priebehu jeho tvorby. Ak napr. medzi významovými útvarmi intervenujúcimi v tvorbe pojmu historickej udalosti dominuje kategória minulostnosti, chápe sa historická udalosť ako to, čo sa udialo.
Bátonyterenye
Bátonyterenye je mesto v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Bátonyterenye.
Má rozlohu 7 892 ha a žije tu obyvateľov .
Velorcey
Velorcey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Comte de Lautréamont
Comte de Lautréamont, vlastným menom Isidore Lucien Ducasse (* 4. apríl 1846, Montevideo Uruguaj – † 24. november 1870, Paríž) bol francúzsky básnik, predchodca a vzor dadaistov a surrealistov.
Vychádzal zo slohových konvencií 18. storočia a z romantického satanizmu anglických a nemeckých škôl. Pre svoje individualistické revoltujúce dielo si zvolil formu básne v próze a naplnil ju sarkastickým absurdnom, čiernym humorom, sebairóniou a miestami aj paródiou romantických postupov.
Romantické zúfalstvo jedinca dovádza do krajného pocitu absurdna a dekadentného nihilizmu. Jeho dielo sa vyznačuje zdanlivo zbesilou fantáziou a rozumom nekontrolovanou tvorivou metódou.
Zomrel predčasne na tuberkulózu.
Vailly-sur-Aisne
Vailly-sur-Aisne môže byť:
Ichthyodectiformes
Ichthyodectiformes je vyhynutý rad skupiny Neopterygii.
Charakteristika
Poloha a monofyletickosť skupiny je stále neistá. Príslušníci majú viacero spoločných znakov, napríklad dlhú ritnú plutvu. Väčšinou žili v mori a boli predátori iných rýb.
Systematika
Rad býva zaraďovaný aj priamo pod Telostei, jeho poloha je celkovo neistá.
Delenie:
Villers-Cotterêts
Villers-Cotterêts môže byť:
Vic-sur-Aisne
Vic-sur-Aisne môže byť:
Štátne symboly Slovenskej republiky
thumb|Štátna vlajka Slovenskej republiky thumb|Štátny znak Slovenskej republiky thumb|Štátna pečať Slovenskej republiky thumb|Zápis štátnej hymny v zápisníku [[Viliam Pauliny-Tóth|Viliama Paulínho-Tótha]]
Štátne symboly Slovenskej republiky sú symbolmi slovenskej štátnosti.
Štátny znak Slovenskej republiky
Tvorí na červenom ranogotickom štíte dvojitý strieborný kríž, vztýčený na strednom vyvýšenom vŕšku modrého trojvršia. Driek a ramená kríža sú na koncoch rozšírené a vhĺbené, vrchy sú oblé.
Štátna pečať Slovenskej republiky
Je okrúhla. V jej strede je vyobrazený štátny znak, pričom farby znaku sú vyznačené heraldickým šrafovaním. Okolo štátneho znaku je do kruhu umiestnený nápis (kruhopis) „Slovenská republika“. V dolnej časti kruhopisu štátnej pečate je lipový lístok. Priemer štátnej pečate je 45 mm.
Štátna pečať sa používa na originál listiny Ústavy a ústavných zákonov Slovenskej republiky, medzinárodných zmlúv, poverovacích listín diplomatických zástupcov a v ďalších prípadoch, v ktorých je jej použitie obvyklé.
Pečatidlo štátnej pečate uschováva prezidentka Slovenskej republiky.
Štátna hymna Slovenskej republiky
Sú prvé dve slohy piesne Nad Tatrou sa blýska. Melódia pochádza z ľudovej piesne Kopala studienku. Zložil ju štúrovec Janko Matúška v 19. storočí.
Štátna hymna sa hrá alebo spieva najmä pri príležitosti štátnych sviatkov, pamätných dní, výročí a pri iných významných príležitostiach.
Slovenská hymna znie:
Zoznam minerálnych látok
A12A Vápnik A12B Draslík A12C Iné minerálne látky
NGC 947
NGC 947 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 10. novembra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Chassiecq
Chassiecq je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Preliačina
Preliačina môže byť:
Blučina
Blučina je obec v Česku v okrese Brno-venkov v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 189 obyvateľov, z toho 1 075 mužov a 1 114 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 39,2 roka, ženy 41,5 roka).
Sojuz T-8
Sojuz T-8 bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz T-8 vyštartoval 20. apríla 1983 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Saľut 7. Keďže sa nevyklopila anténa systému IGLA, nemohlo dôjsť k spojeniu so stanicou a let musel byť predčasne ukončený.
Pásztó
Pásztó mesto v Maďarsku v Novohradskej župe v obvode Pásztó.
Má rozlohu 7 260 ha a žije tu obyvateľov .
LG G3
náhľad|LG G3
LG G3 je androidový smartfón, ktorý vyvinula a vyrába spoločnosť LG Electronics. Je to nástupca modelu LG G2 z roku 2013. Uvedený bol 27. mája 2014 a uvoľnený v Južnej Kórei deň na to.
Dizajnové prvky zdedil po G2, ako tenké okraje obrazovky a tlačidlá na zapínanie a ovládanie hlasitosti na zadnej strane. Je to prvý smartfón od veľkej firmy, ktorý uvádza quad HD (1440p) displej a infračervený automatický zaostrovací systém svojho fotoaparátu.
Hardvér
Telo je zložené z materiálu odolného voči škrabancom, skladajúceho sa z polykarbonátu so vzhľadom kovu. Je dostupný v čiernej, bielej, zlatej, burgundskej a fialovej farbe. Tlačidlá na zadnej strane majú plochejší dizajn ako pri G2 s novým okrúhlym tvarom. G3 má 5,5" (140 mm), 1440p quad HD IPS LCD displej, je to prvý smartfón známej značky s takýmto displejom.
G3 obsahuje 2,5 GHz quad-core Qualcomm Snapdragon 801 systém na čipe, variant so 16 GB vnútorného úložiska má 2 GB RAM, variant s 32 GB má 3 GB RAM. Napája ho 3000 mAh batéria. Zadný kryt je odnímateľný, batéria je vymeniteľná a úložisko je možné rozšíriť microSD kartou s kapacitou do 128 GB. Fotoaparát má 13 megapixelov a obsahuje optickú stabilizáciu obrazu a dvojtónový blesk a hybridný automatický zaostrovací systém. Laserové zaostrovanie používa tenký infračervený lúč na výpočet vzdialenosti medzi fotoaparátom a predmetom. Ak údaje z tohto senzora nie sú dostatočné, použije sa klasické kontrastné zaostrenie. Podľa LG tento hybridný systém zabezpečuje najrýchlejšie zaostrenie zo všetkých smartfónov a infračervené zaostrenie je vhodné v slabo osvetlených scénach.
LG G3 natívne podporuje bezdrôtové nabíjanie Qi, okrem modelov predávaných v Kórei a USA kvôli obmedzeniam operátorov. V týchto regiónoch je bezdrôtové nabíjanie dostupné len v prípade, že sa používa QuickCircle.
Kambodža
Žije v ňom viac ako 13 miliónov obyvateľov a celé územie Kambodže je súčasťou polostrova Zadná India. Kambodža susedí s Thajskom, Laosom a Vietnamom; na juhozápade má prístup k Thajskému zálivu Tichého oceánu. Krajina patrí medzi najchudobnejšie v regióne, čiastočne aj pričinením genocídnej občianskej vojny vyvolanej Červenými Kmérmi v rokoch 1975 – 1979, keď boli vyvraždené asi 2 milióny obyvateľov (zhruba štvrtina vtedajšej populácie). Hlavným mestom je Phnom Penh.
V prírodných pomeroch dominuje rieka Mekong (nazývaná jazykom Kmérov: Tonle Thom alebo „Silná rieka“) a jazero Tonlé Sap („sladkovodné jazero“), ktoré je dôležitým zdrojom z hľadiska lovu rýb. Nadmorská výška väčšiny povrchu Kambodže dosahuje hodnoty blízke výšky hladiny mora, čo spôsobuje, že rieky jazera Tonlé Sap vracajú v období dažďov vodu z rieky Mekong späť do jazera a spôsobujú v jeho okolitom prostredí záplavy.
Pre hospodárstvo je dôležitý najmä odevný priemysel a turizmus. V roku 2005 boli na území Kambodže objavené ložiská ropy a zemného plynu, ich ťažba začala už v roku 2009, poprípade 2010. Tieto zásoby pravdepodobne vzpružia ekonomiku Kambodže.
Dejiny Kambodže
Do 9. storočia bolo územie dnešnej Kambodže pod nadvládou hinduistických kráľovstiev – najprv Fu-nan (68 – 550), potom Čen-la (550 – 802). Nasledovalo obdobie ríše Angkor, ktorá dosiahla najväčšieho rozkvetu v 10. – 13. storočí. Išlo už o budhistickú ríšu a z tohto obdobia pochádza aj najznámejšia kambodžská pamiatka – chrám Angkor Vat, postavený v 12. storočí, ktorý je dodnes zdrojom prílivu turistov – spolu s khmerským väzením Tuol Sleng je najnavštevovanejšou kambodžskou pamiatkou.
Zánik ríše spôsobili útoky Vietnamu a Siamu (dnešné Thajsko), ktoré boli podnetom k rozvoju typickej xenofóbie Kambodžanov voči týmto dvom ríšam, predovšetkým k Vietnamu, čo malo zohrať výraznú rolu neskôr. V prvej polovici 15. storočia sa potom Kambodža stala na Vietname a Siame už plne závislou.
Pod ochranou Francúzska
thumb|left|[[Norodom|Král Norodom je považovaný za záchrancu samotnej existencie Kambodže]] Útoky však neprestali, a tak Kambodža (jej kráľ Norodom) požiadala o francúzsku ochranu, pod ktorú sa dostala roku 1863. O niekoľko rokov neskôr, v roku 1887, sa stala súčasťou Francúzskej Indočíny. Počas druhej svetovej vojny sa Kambodži podarilo čiastočne z francúzskeho vplyvu vymaniť. Po porážke Francúzska v roku 1940 došlo roku 1941 k japonskej okupácii kambodžského územia. V tom istom roku nastúpil na trón kráľ Norodom Sihanuk, pre Kambodžu jedna z najdôležitejších osobností druhej polovice storočia. Francúzi sa koncom vojny dostali v Indočíne aj v Kambodži späť k moci.
V roku 1946 Kambodža získala svoju prvú ústavu, ktorá je veľmi podobná francúzskej ústave. Jej autorom bol princ Sisowath. V jej dôsledku dostalo Národné zhromaždenie väčšie právomoci než kráľ. Francúzi s ústavou súhlasili, pretože Národnému zhromaždeniu nedávala niektoré právomoci (napríklad finančnú nezávislosť alebo samostatnú zahraničnú politiku).
Nezávislosť a Sihanukova éra
thumb|[[Norodom Sihanuk a Mao Ce-tung v roku 1956]] Plnú nezávislosť získala Kambodža od Francúzov až roku 1953 pod podmienkou, že tu prebehnú demokratické voľby. Absolútnym víťazom sa v nich stala strana princa Sihanouka. Tá získala všetky kreslá. Podľa ústavy sa však panovník nesmel aktívne zúčastňovať politiky. Preto sa Sihanuk vzdal panovníckeho titulu v prospech svojho otca, aby sa sám mohol angažovať. Toto vzdávanie sa trónu v prospech otca alebo matky Norodom Sihanuk opakoval niekoľkokrát počas svojej kariéry. Preto bol občas kráľom (kedy kraľoval, ale nevládol) a občas princom (kedy sa naopak zúčastnil aktívne na vládnucej politike krajiny).
Lon Nolova khmérska republika a občianska vojna
thumb|right|Vlajka kmérskej republiky vedenej Lon Nolom V roku 1970 sa do čela krajiny dostala proamerická vláda, vedená generálom Lon Nolom, ktorý mal s kráľom značne problematické vzťahy. Keď začiatkom januára 1970 kráľ Sihanuk odletel do Francúzska na liečenie, došlo postupne k ďalšiemu vyhroteniu vzťahov, ktoré rýchlo smerovalo k prevratu. Dňa 11. marca 1970 (o i. v čase plánovanej Sihanukovej cesty z Francúzska do ČSSR) boli najskôr davom zdemolované obe vietnamské ambasády v krajine v reakcii na rozsiahlu prítomnosť a vojenské operácie vietnamských jednotiek Vietminhu a prokomunistického Partizánskeho Vietkongu v Kambodži. Dňa 17. marca 1970 obe komory parlamentu a vláda prijali rozhodnutie o zbavení Norodoma Sihanuka funkcie hlavy štátu. Dňa 9. septembra 1970 potom generál Lon Nol vyhlásil v Kambodži "Kmérsku republiku", kde prevzal funkciu hlavy štátu. Výkonným premiérom sa stal ambiciózny Sirik Matak podporovaný USA. Po rozpustení parlamentu 10. marca 1972 prebehli v krajine 4. júna 1972 voľby.
V priebehu vojny vo Vietname do Kambodže vstúpili severovietnamské komunistické vojská, ktoré spolu s Vietkongom krajinu používali ako svoje zázemie pre boj proti Južnému Vietnamu. Vietnamci postupne vstúpili aj do ozbrojeného konfliktu s kambodžskou armádou, pevne kontrolovali územie na severe a juhu krajiny a niekoľko mesiacov držali v obkľúčení aj samotný Phnom Penh. Obsadené územia sa prakticky vyľudnili po tom, čo obyvateľstvo utieklo do Pnom Penhu a ďalších veľkých miest, ktoré boli väčšinou pod kontrolou vlády. V krajine súčasne prebiehal konflikt s početne menšími jednotkami ultrakomunistických Červených Kmérov.
Vládne vojsko bolo podporované zo strany USA, súčasne však boli v rokoch 1969 až 1973 pohraničné časti juhovýchodnej Kambodže bombardované letectvom USA v rámci vojny vo Vietname, s cieľom zničiť vietnamské základne v pohraničnom území Kambodže s Vietnamom a tiež narušiť zásobovanie ako komunistických vietnamských jednotiek, tak aj Červených Kmérov. Zomrelo pri tom odhadom až 100 tisíc vietnamských vojakov a Kambodžských civilistov zväčša podporujúcich komunistickú vietnamskú armádu. Kobercové bombardovanie zo strany USA však podľa analytikov malo svoj podiel aj na podpore Červených Kmérov obyvateľstvom. Zhoršujúca sa situácia v krajine mala za následok aj opakovaný vstup juhovietnamských jednotiek do krajiny na podporu vlády v Phnompenhe.
Električková doprava v Plzni
thumb|Električka KT8D5 thumb|Klasická električka Tatra vo vozovni thumb|Historická električka T1 thumb|Skúšobné jazdy vykonávala v Plzni aj nová električka Škoda 14 T určená pre Prahu Plzeň, štvrté najväčšie mesto v Česku, prevádzkuje električkovú dopravu. Prevádzkovateľom sú Plzeňské městské dopravní podniky (PMDP) vlastnené mestom. Električky sa podieľajú na celkovom objeme verejnej dopravy v meste asi 45%, tvoria tak chrbticu dopravného systému mesta. Dĺžka siete je. Rozchod koľají činí.
Kambodža
Červení Kméri
left|thumb|Vlajka Demokratickej Kambodže thumb|right|Obete Červených Kmérov Ozbrojený boj Červených Kmérov postupne získal podporu značnej časti obyvateľstva. Vďaka nej sa Červení Kméri dostali do čela krajiny, keď v apríli 1975 obsadili hlavné mesto Phnom Pénh. Vtedy zo dňa na deň zmenili tvár a z osloboditeľov sa stali vrahovia. Jedným z ich prvých rozhodnutí bola poprava väčšiny vládnych činiteľov a významných osobností na miestnom štadióne vrátane Sirika Matáka, v tej dobe už zbaveného funkcií. Lon Nolovi sa podarilo utiecť do USA. Niekoľkoročná krutovláda Červených Kmérov vrátila krajinu o niekoľko storočí späť a pripravila o život milióny ľudí. Štát bol premenovaný na Demokratickú Kambodžu.
Električková doprava v Plzni
Koniec 19. storočia
V 19. storočí sa Plzeň vďaka novým priemyselným podnikom rozrastala tak rýchlo, že potrebovala akútne riešenie zložitej dopravnej situácie. Ako vhodná prišla mestu električka, ktorej plány predložil František Křižík. Jeho firma potom so Škodovými závodmi realizovala aj výstavbu tratí, ktorých prevádzka na prvom úseku bola slávnostne spustená 29. júna 1899. Celá sieť sa skladala z troch jednokoľajových tratí (Bory – Lochotín, Skvrňany – Nepomucká třída, Náměstí – Plynárna). Trať viedla aj južnou časťou dnešného Námestia republiky. Vozovňa s elektrárňou bola umiestnená v bývalom cukrovare v Cukrovarskej ulici a električky prepravili ročne 800 tisíc ľudí.
Kambodža
Červení Kméri
Obyvateľstvo krajiny bolo vysťahované do dedinských gulagov, kde realizovali utopickú ideu agrárneho komunizmu. Červení Kméri uzavreli štátne hranice, zrušili peniaze. Zaviedli všeobecnú pracovnú povinnosť 12 až 16 hodín každý deň. Sebemenší prehrešok sa trestal smrťou. Zo škôl vznikali väzenia (napr. S-21 Tuol Sleng v Phnom Penh – dnes múzeum), kde dochádzalo ku krutému mučeniu väzňov. Tí boli popravovaní a pochovávaní do hromadných hrobov na tzv. "Vražedných poliach".
Električková doprava v Plzni
Koniec 19. storočia
Po spustení prevádzky bolo dodaných 20 motorových vozňov. Mechanickú časť vyrobil priemyselník Václav Brožík, elektrickú sám Křižík. Už nasledujúci rok bol vozňový park rozšírený o 5 motorových vozidiel a 4 vlečné vozne.
Kambodža
Vietnamská invázia
thumb|right|Choeung Ek V roku 1979 Kambodžu od Červených Kmérov oslobodila vietnamská invázia, po čom krajinu dlhých desať rokov kontrolovali. Červení Kméri sa však uchýlili k partizánskemu spôsobu boja, svoje základne mali na thajsko-kambodžskom pomedzí. Vzhľadom na to, že boli podporovaní Čínou a od začiatku 80. rokov aj USA, operovali na kambodžskom území prakticky až do roku 1993. Po rozpade Sovietskeho bloku v roku 1989, stratil Sovietsky zväz svoj vplyv, čo v dôsledku pre Kambodžu a Vietnam znamenalo ukončenie jeho pomoci. Vietnam si už nemohol dovoliť túto okupáciu a stiahol vojsko. Ešte predtým ale vykonal v Kambodži niekoľko reforiem: legalizáciu súkromného majetku, zmenu vlajky a opätovné stanovenie budhizmu za štátne náboženstvo. Rýchle otvorenie svetu ale spôsobilo ekonomické straty (drevo a drahokamy putujú do Thajska a Vietnamu).
Električková doprava v Plzni
Prvá polovica 20. storočia
V rokoch 1910 a 1923 bola trať k Plynárni predĺžená až do Doudlevke, hoci to bola najmenej využívaná linka. Číslovanie liniek bolo zavedené v roku 1925. Úsek na Nepomuckou třídu bol na konci 20. rokov zdvojkoľajnený. O niekoľko rokov neskôr boli predĺžené aj trate vo Skvrňanoch a na Slovanoch. K 15. júnu 1929 bola sprevádzkovaná druhá jednosmerná električková trať na Námestí republiky na severnej strane. Za druhej svetovej vojny bola sprevádzkovaná dnešná vozovňa Slovany.
Kambodža
Slobodné voľby
V roku 1991 došlo v Paríži k podpísaniu dohody o konaní demokratických volieb v Kambodži. OSN tieto voľby roku 1993 financovala a dohliadla na ich priebeh. Do Kambodže bol vyslaný kontingent vojsk OSN UNTAC. Počas pobytu vojsk došlo k nebývalému rozmachu prostitúcie. Kambodžania volili proti ozbrojenej vláde, ktorá bola pri moci a najviac kresiel získala Roajalistická strana, vedená princom Norodomom Ranariddhom. Krajine začal hroziť ozbrojený konflikt s predstaviteľmi Ľudovej revolučnej strany Kambodže (dnes známa ako Kambodžská ľudová strana na čele s premiérom Hun Senom), ktorá mala do tej doby moc. Výsledok volieb nebol rešpektovaný a v krajine bola nastolená vláda dvoch ministerských predsedov súčasne. Roajalisti aj pôvodná ozbrojená vláda vládli ruka v ruke. Druhým ministerským predsedom sa stal bývalý vysoký káder Červených Khmérov, Hun Sen, ktorý nakoniec prvého ministerského predsedu princa Norodoma Ranariddha z vlády odstránil a upevnil svoju pozíciu.
Električková doprava v Plzni
Prvá polovica 20. storočia
Rozrastal sa aj vozňový park, objavili sa električky nové aj odkúpené od pražských elektrických podnikov. V druhej polovici 30. rokov sa začali objavovať aj prvé slučky, vďaka ktorým tak mohli byť dodané prvé jednosmerné vozne. Po vzniku protektorátu museli byť tieto električky prestavané na pravostranné.
Kambodža
Súčasná Kambodža
right|thumb|Súčasný kráľ [[Norodom Sihamoni vyštudoval tanec v ČSSR]] Smrťou Pol Pota v roku 1998 prestalo hnutie Červených Kmérov existovať, ešte predtým však kráľ Norodom Sihanuk zamietol návrhy amnestie predstaviteľom vedenia hnutia. Všetci členovia Červených Kmérov sa snažia dnes integrovať do demokratickej spoločnosti a krajine vládne premiér Hun Sen, jeden z bývalých vysokých predstaviteľov Červených Kmérov. Pre posledných predstaviteľov dnes už neexistujúceho hnutia Červených Kmérov bol presadzovaný medzinárodný súd, ktorý sa však neuskutočnil. Zabránili mu predovšetkým práve tí bývalí vysoko postavení Červení Kméri, ktorí sú aj dnes v štátnych funkciách.
Električková doprava v Plzni
Druhá polovica 20. storočia
Po druhej svetovej vojne bol zdvojkoľajnený úsek do Skvrňan a v roku 1949 bola zrušená električková trať Lochotín – Doudlevce, ktorá bola nahradená trolejbusmi. Časť tejto trate sa používala až do roku 1994 na spojenie Ústredných dielní v Cukrovarskej ulici so zvyškom koľajovej siete.
Kambodža
Súčasná Kambodža
Kráľ Norodom Sihanuk, ktorý v priebehu viac ako šiestich desaťročí poväčšine stál včele krajiny či už ako kráľ, predseda vlády či prezident, v roku 2004 pre chatrné zdravie abdikoval a 15. októbra 2012 vo veku nedožitých 90 rokov zomrel v Číne, kde sa liečil. Novým panovníkom bol 14. októbra 2004 vybraný (v Kambodži nie je trón automaticky dedičný) Sihanukov mladší syn Norodom Sihamoni, ktorý okrem iného hovorí plynule česky, pretože dlhé roky študoval v Prahe a žil trinásť rokov v Česko-Slovensku. Štát sa dodnes dostáva z problémov, kriminalita je bežnou súčasťou každodenného života.
Obyvateľstvo
thumb|left|Názov "Kambodža" v [[khmérčina, doslova "Krajina Kmérov"]] Na rozdiel od svojich susedov má podľa oficiálnych štatistík Kambodža veľmi homogénne zloženie obyvateľstva, 90% obyvateľstva tvoria Kméri, ďalej sú tu Vietnamci (5%), Číňania (1%), Thajčania a Čamovia. Zvyšok populácie sa skladá z viac než 20 rôznych etnických skupín, z ktorých väčšina sú malé skupiny pôvodných obyvateľov, známych dohromady ako Khmer Loeu, ktorí žijú v izolovaných horských oblastiach. V skutočnosti v Kambodži žije mnohonásobne viac Vietnamcov a Číňanov, aj keď neoficiálne. Nekontrolovateľnú migráciu umožňuje vysoká korupcia pohraničných úradníkov. Vietnamci a iní Aziati vo veľkom vstupujú na územie Kambodže bez akéhokoľvek dokladu, vstupenkou je päťdolárovka.