cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Škoda 30Tr SOR
História
Prvý voz bol vyrobený v roku 2010 a po vykonaných skúškach v Bratislave bol dodaný do Banskej Bystrice. Dopravný podnik mesta Banská Bystrica (DPM BB) objednal celkom 19 vozov typu 30Tr, ktoré boli dodané do júna 2011. Okrem prvého vozu, ktorý bol dokončený v Plzni, kde aj absolvoval skúšobné jazdy (prvá jazda tu bola uskutočnená 4. novembra 2010 ), bola elektrická výzbroj do karosérií nainštalovaná až pracovníkmi DPM BB priamo v Banskej Bystrici, čím podnik ušetril až 60% finančných prostriedkov. Trolejbusy, ktoré z 95% financoval Európsky fond regionálneho rozvoja a príspevok zo štátneho rozpočtu, sú označené evidenčnými číslami 3001-3019. Vozy majú štvoro dverí a nie sú vybavené pomocným dieselagregátom. Prvý voz č. 3001 vykonával v Banskej Bystrici v dňoch 15. apríla30. júna 2011 skúšobné jazdy s cestujúcimi, slávnostne bolo všetkých 19 trolejbusov odovzdaných 30. júna 2011, ich pravidelná prevádzka začala o deň neskôr. Na túto dodávku na jeseň 2015 nadviazalo dodanie jedného kusu toho istého typu.
Ďalších 18 štvordverových vozov 30Tr (z toho dvaja s pomocným dieselagregátom) bolo v rokoch 20112012 dodaných Dopravnému podniku mesta Hradca Králové. Prvý trolejbus č. 11 bol do Hradca Králové dodaný 9. septembra 2011, pričom už 15. septembra tohto roku bol vypravený do pravidelnej prevádzky na linku č. 3. Ďalších päť hradeckých vozov prišlo na prelome septembra a októbra 2011, šesť trolejbusov (vrátane dvoch s dieselagregátom, ktoré sú nasadzované na linku č. 1 do mestskej časti Kluky) si dopravca prevzal v júni 2012. Trolejbusy 30Tr boli, podobne ako hradecké kĺbové vozy Škoda 31Tr, pomenované podľa rozprávkových postavičiek, tentoraz podľa postáv z knižky Augustinovy pohádky od královéhradeckej spisovateľky Marty Pohnerovej (č. 11 skřítek Dobřík, č. 12 skřítek Sklepník, č. 13 skřítek Buchtička, č. 14 Lopuchová víla, č. 15 skřítek Černá tečka, č. 17 víla Barvička, č. 18 víla Fialka, č. 19 skřítek Stoočník, č. 21 skřítek Dobromysl, č. 22 skřítek Moudřík). U trolejbusov č. 16 a 20 k tomuto kroku nedošlo, pretože boli určené pre celovozové reklamy. Posledná šestica trolejbusov 30Tr bola zaradená do prevádzky v novembri 2012 (č. 23 Vrbový skřítek, č. 24 skřítek Sklepník, č. 25 víla Pralinka, č. 26 Vánoční skřítek, č. 27 Zlobivý bubáček, č. 28 Hvězdička Maruška). V roku 2018 bolo do Hradca Králové dodaných ďalších 9 trolejbusov typu 30Tr, tentokrát naviac s batériovým pohonom a klimatizáciou salónu cestujúcich.
Podľa rámcovej zmluvy mala Škoda Electric dodať päť trolejbusov 30Tr medzi rokmi 20112014 aj Dopravnému podniku mesta Prešov, nákup ale vtedy nebol realizovaný. Celkom 10 vozov 30Tr malo byť podľa zmluvy z roku 2012 dodaný Dopravnému podniku mesta Žiliny do štyroch rokov od uzatvorenia zmluvy, prvé tri boli uvedené do prevádzky v decembri 2012.
Tri vozy 30Tr boli na jeseň 2013 dodané štatutárnemu mestu Teplice. Celkom 30 trolejbusov typu Škoda 30Tr SOR zakúpil v rokoch 2014 a 2015 Dopravný podnik Bratislava (DPB), pričom vozy disponujú aj klimatizáciou salónu pre cestujúcich a polovica z nich má pomocný dieselagregát. Ďalších 20 vozov bez dieselagregátu objednal DPB pre rok 2015 na základe opcie.
Podľa výberového konania z konca roka 2015 boli v prvej polovici roka 2016 dodané tri kusy 30Tr Dopravnému podniku mesta Pardubic. Podľa výberového konania z roku 2017 prišlo do Pardubíc ďalších 15 kusov v roku 2018. Prešovský DP uzavrel v roku 2016 zmluvu na dodávku piatich vozov 30Tr s opciou na ďalšie štyri. Tú využil v plnej výške v roku 2020.
V apríli 2018 bol Dopravnému podniku hl. m. Prahy zapožičaný prvý vyrobený voz 30Tr s pomocným akumulátorovým pohonom, ktorý predtým skúšobne jazdil v Hradci Králové. V Prahe nahradil iný skúšobný voz SOR TNB 12, ktorý bol skúšaný na trati PalmovkaLetňany. Päť parciálnych trolejbusov Škoda 30Tr dodala v lete 2018 Škoda Electric mestu Teplice, deväť kusov s batériovým pohonom zakúpil v roku 2018 Dopravný podnik mesta Hradca Králové.
V prvých troch mesiacoch roka 2019 bolo Dopravnej spoločnosti Zlín-Otrokovice dodaných sedem trolejbusov typu 30Tr, ktoré boli vyžitie k predĺženiu linky 4 k ZOO Lešná a pre novú linku 5. Všetky tieto vozy sú štvordverové, s klimatizáciou pre cestujúcich a s batériovým pohonom. Do prevádzky boli uvedené koncom marca 2019. Celková cena sa vyšplhala na 93,7 miliónov korún, pričom dopravný podnik z tejto sumy vďaka 85% dotáciu z Európskej únie zaplatil len 14 miliónov.
Na začiatku augusta 2019 podpísala spoločnosť Mestská doprava Mariánské Lázně zmluvu na dodanie ôsmich parciálnych trolejbusov 30Tr. Začiatkom roku 2020 zakúpil Dopravný podnik mesta Hradca Králové od výrobcu jeden trolejbus 30Tr s akumulátormi, ktorý bol v skúšobnej prevádzke v Prahe.
Wiesław Stanisławski
Wiesław Stanisławski (* 15. november 1909, Lublin, Poľsko – † 4. august 1933, Kostolík) bol najvýznamnejší poľský medzivojnový horolezec v Tatrách.
Lezenie
Do Tatier jazdil od svojich 16 rokov. Za svoj krátky život v nich urobil vyše 140 prvovýstupov. V roku 1928 s partnerom spravili prvovýstup v dlho odolávajúcej západnej stene Kościelca, ďalší rok zliezol severnú stenu Žabieho koňa. Potom sa presunul na Slovensko, prvovýstupy v západnej stene Lomnického štítu,, Galérii Ganku, hneď niekoľko v severných stenách Javorových štítov, Voliej veže a 1932 aj v severnej stene Malého Kežmarského štítu. 1930 severovýchodná stena (poľského) Mnícha. Mal aj prvé zimné priestupy.
V deň svojej smrti najprv vyliezol s dvomi druhmi severnú stenu Kačacieho štítu. Potom zahynul aj s jedným spolulezcom na nenápadnom Kostolíku uprostred Batizovskej doliny, keď v ľahšom teréne asi nepovažoval za nutné riadne istiť menej skúseného W. Wojnara, ktorý sa prezúval. Tiež je možné, že prvolezec vytrhol veľký skalný blok, resp. že sa skalná lavína uvoľnila sama.
Napriek jeho smrti v 24 rokoch prakticky v každej väčšej tatranskej stene existuje "Stanislawského cesta," dodnes záruka kvality.
Miles City (Montana)
Miles City je mesto v USA, vo východnej Montane. Je sídlom Custer County, má rozlohu a žije v ňom 8 487 obyvateľov (2005).
Mesto leží v oblasti Veľkých prérií, pri sútoku riek Yellowstone River a Tongue River, v nadmorskej výške Západne od mesta je lokalizované regionálne letisko Miles City Municipal Airport.
NGC 7306
NGC 7306 je galaxia v súhvezdí Južná ryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. júla 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Dean Thomas
Dean Thomas je fiktívna postava z fantasy série o Harrym Potterovi. Jeho záľubou je kreslenie.
Dean Thomas je študentom čarodejníckej školy Rokfort, pričom jeho matka je muklovského pôvodu a otec čarodejník. Spolužiak Harryho Pottera. V šiestej časti Harry Potter a Polovičný princ chodí s Ginny Weasleyovou, ale rozídu sa a Ginny začne chodiť s Harrym.
Čakanovce (okres Košice-okolie)
Čakanovce sú obec na Slovensku v okrese Košice-okolie.
Dejiny
Prvú písomnú zmienku o obci Čakanovce poznáme z roku 1276. Vtedy sa spomína spolu s Bidovcami a Svinicou. Poznáme aj záznam z roku 1282, kde sa uvádza veľká cesta, ktorá tu vedie. V tom čase už teda Čakanovce boli veľkou vyvinutou dedinou.
V roku 1293 držal Svinicu a Bidovce muž menom Peter, zvaný Peteuch, syn Petra zo Svinice. Podľa vyjadrenie historika Branislava Varsika musel v tom čase držať aj Čakanovce, pretože patrili do Svinického panstva.
Po smrti Peteuchovho syna Jána, dala kráľovná Alžbeta svinické panstvo päťkostolnému biskupovi Valentínovi, čím sa stal držiteľom aj Čakanoviec. Valentín však v roku 1390 vymenil svoje panstvo s kráľom, a ten dal ešte v tom istom roku Svinické panstvo Mikulášovi z Perína.
Nasledujúce storočie však prinieslo takmer vyľudnenie obce. V roku 1552 sa tu nachádzali iba dve porty, ktoré patrili Štefanovi z Lučenca. Podľa desiatkového súpisu z roku 1565 žilo v Čakanovciach 8 sedliakov a 6 želiarov, čiže 14 poddaných, pričom desiati z nich mali osobné mená slovenského pôvodu. Dvaja mali osobné mená maďarského pôvodu a u dvoch sa pôvod mená nedá určiť. Dedina bola teda obývaná prevažne Slovákmi. Keď sa v tejto oblasti v druhej polovici 16. storočia rozšírila medzi Slovákmi Lutherova reformácia, pôsobili tu slovenskí farári. Napríklad v roku 1597 to bol rankovský farár Jozef Madera, ktorý filiálne pôsobil aj pre Čakanovce. Pochádzal z Trenčína. V roku 1598 tu bol farárom Albert Patecký.
Zo zachovaných mien farárov, ktorý slúžili aj v Čakanovciach ešte poznáme Václava Bohemusa (1590) a Alberta Bohemusa (1598 až 1599).
Táto oblasť ležala na rečovej hranici, kde sa miešali dve protestantské vierovyznania - slovenskí evanjelici a maďarskí reformovaní.
Podľa konskripcie cirkví a farárov z roku 1746 boli Čakanovce slovenská dedina. V tom čase tu bolo 16 rímskych katolíkov, 8 gréckych katolíkov, 39 luteránov, 3 kalvíni a 34 detí. Dovedna tu teda v roku 1746 žilo presne 100 ľudí.
Lexikón z roku 1773 uvádza, že v Čakanovciach ako reč prevládala slovenčina. Údaje z roku 1851 rovnako uvádzajú Čakanovce ako slovenskú dedinu. V tom čase tu žilo 60 rímskych katolíkov, 31 gréckych katolíkov, 275 luteránov, 3 kalvíni a 5 Židia. Celkovo teda 374 obyvateľov.
Názov
Podľa výkladu historika Branislava Varsika je názov Čakanovce slovanského pôvodu a pochádza od slovanského mena Čakan. To sa medzi slovanským obyvateľstvom Uhorska vyskytovalo medzi Slovákmi aj medzi Chorvátmi.
Vývin názvu obce
Škoda 31Tr SOR
Škoda 31Tr SOR je kĺbový nízkopodlažný trolejbus vyrábaný v spolupráci podnikov Škoda Electric (elektrická výzbroj a kompletizácia) a SOR Libchavy, ktorý dodáva karosérie vychádzajúce z autobusu SOR NB 18.
Dejiny
Celkom 13 trolejbusov 31Tr bolo v rokoch 20112013 dodaných do Hradca Králové. Dopravní podnik města Hradce Králové je objednal v septembri 2010 spoločne s ďalšími 18 vozmi štandardnej dĺžky typu Škoda 30Tr SOR. Prvý voz bol v Škode dokončený na konci roka 2010 a 16. decembra toho roku vykonal prvé skúšobné jazdy v Plzni. Do Hradca Králové bol prvý trolejbus 31Tr dodaný 8. marca 2011, 11 vozov bolo verejnosti slávnostne predstavených na mestskom termináli MHD 4. apríla 2011, do pravidelnej prevádzky na linkách č. 1 a 2 boli nasadené o deň neskôr. Všetky vozy dostala mená rozprávkových postavičiek (č. 61 Rákosníček, č. 62 Rumcajs, č. 63 Fifinka, č. 64 Krteček, č. 65 Křemílek, č. 66 Cipísek, č. 67 Hurvínek, č. 68 Špagetka, č. 69 Škubánek, č. 70 Amálka, č. 71 Mánička). Zvyšné dva objednané vozy 31Tr (č. 72 Lichotníček a č. 73 Zlatý pavouček) boli dodané v prvom polroku 2013.
Dopravný podnik mesta Prešov mal podľa rámcovej zmluvy získať medzi rokmi 2011 a 2014 až 15 trolejbusov Škoda 31Tr SOR. Prvý z nich bol do osobnej prevádzky zaradený 11. októbra 2011, kedy vyšiel na linku č. 38. V roku 2016 podpísal Dopravný podnik mesta Prešov zmluvu na dodávku ďalších 10 trolejbusov, tentoraz s klimatizáciou salónu pre cestujúcich, ktoré boli dodané v rokoch 2016 až 2017. V roku 2020 využil prešovský podnik opciu na obstaranie ďalších šiestich vozov 31Tr.
Desať vozov 31Tr malo byť podľa zmluvy z roku 2012 dodaných Dopravnému podniku mesta Žiliny do štyroch rokov od uzatvorenia zmluvy. Prvých sedem ich bolo uvedených do prevádzky v decembri 2012, ôsmy voz bol dodaný o rok neskôr a do prevádzky zaradený 14. januára 2014.
Celkom 50 trolejbusov typu Škoda 31Tr SOR zakúpil v rokoch 2014 a 2015 Dopravný podnik Bratislava, pričom vozidlá disponujú aj klimatizáciou salónu pre cestujúcich. Ďalších 20 vozidiel objednal DPB pre rok 2015 na základe opcie.
Typ 31Tr zakúpil v počte 30 kusov aj Dopravní podnik města Brna. Vozidlá v celkovej hodnote 395 miliónov korún boli dodané v prvej polovici roka 2015.
Fakulta bezpečnostného inžinierstva Žilinskej univerzity v Žiline
Fakulta bezpečnostného inžinierstva je jedna zo siedmich fakúlt Žilinskej univerzity v Žiline.
História
Vznikla akademickým rokom 1953/1954 ako jedna z fakúlt Vysokej školy železničnej v Prahe ako Vojenská fakulta. V roku 1960 bola spolu s celou univerzitou presťahovaná do Žiliny už ako Vojenská fakulta Vysokej školy dopravnej v Žiline. V roku 1980 bol názov Vojenská fakulta Vysokej školy dopravy a spojov v Žiline a od roku 1996 Vojenská fakulta Žilinskej univerzity v Žiline. Dňa 9. februára 1998 bola fakulta delimitovaná z rezortov Ministerstva dopravy, pôšt a telekomunikácií SR a Ministerstva obrany SR do rezortu Ministerstva školstva SR a jej názov bol zmenený na Fakulta špeciálneho inžinierstva. Posledná zmena názvu sa udiala so začiatkom akademického roka 2014/2015, a to na Fakultu bezpečnostného inžinierstva.
Zázemie
Plány hovoria o postupnom presune celej fakulty práve na univerzitný kampus, toto rozhodnutie však limituje objem finančných prostriedkov na výstavbu nových budov pre potreby celej fakulty. Namiesto toho prebehla v roku 2015 rekonštrukcia budov MA a MB v areáli v centre mesta a taktiež je plánovaná asanácia budovy ME, ktorá je už dlhodobo v havarijnom stave. FBI je v súčasnosti jediná fakulta, ktorá sídli mimo kampusu Veľký diel.
Fakulta má k dispozícii 6 špecializovaných pracovísk, a to:
Akademická obec
Dekanom fakulty je doc. Ing. Eva Sventeková, PhD.
Na fakulte v súčasnosti pôsobia:
1. stupeň
* 4 roky externé štúdium
2. stupeň
* 3 roky externé štúdium
3. stupeň
* 5 rokov externé štúdium
Zoznam kultúrnych pamiatok v Novom Meste nad Váhom
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Nové Mesto nad Váhom v okrese Nové Mesto nad Váhom.
Moschendorf
Moschendorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Güssing.
Žije tu 417 obyvateľov (31. 3. 2009).
Gironde (departement)
Gironde (33) je departement vo Francúzsku.
Bissey-la-Pierre
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Habère-Lullin
Habère-Lullin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rádiolarit
Vznik
Rádiolarity vznikajú usadzovaním odolných mikroskopických schránok prvokov kmeňa radiolaria (mrežovce) najčastejšie pod karbonátovou kompenzačnou hladinou. V tejto hĺbke dochádza k úplnému rozpúšťaniu mikroskopických schránok tvorených CaCO3, takže usadzovať sa môžu iba schránky tvorené z SiO2. Opálový materiál schránok postupne rekryštalizuje na stabilnejší vláknitý chalcedón a kremeň. Niekedy prechádza do rádiolariových vápencov.
Vlastnosti
náhľad|Mierne zvrásnené doskovité červenkasté rádiolarity komplexu Franciscan, San Simeon state park, v západnej časti USA. Sú to zväčša zvrstvené horniny, často pestrofarebné. Pomerne tvrdé, rýpu do skla. Tenké pravidelné vrstvičky môžu dosahovať hrúbku okolo 5 - 15 cm (obvykle dosky) a v prípade, ak vznikali v hlbokovodnom prostredí sa často striedajú s ílovitými bridlicami, prípadne reliktami ofiolitov. Majú vysoký obsah SiO2, nešumia v HCl. Prímes CaCO3 môže spôsobiť, že hornina môže s HCl reagovať prudšie a slabo šumí.
Rádiolarity sú často považované za hlbokovodné oceánske sedimenty a sú preto často používané ako dôležitý palegoegrafický indikátor. V geologickej minulosti ale niektoré rádiolarity vznikali aj v plytkovodnom prostredí. Červenú až hnedú farbu hornine dodávajú ióny Fe3+, zlenkastú Fe2+. Schránky rádiolarií sú zachované v mikroskopickej štruktúre, sú inak chudobné na makrofosílie. Niekedy sa v nich vyskytujú aptychy (žuvací aparát) amonitov.
Výskyt
náhľad|vpravo|Vzorky jurských rádiolaritov zo Západných Karpát. Rádiolarity sa v oblasti Západných Karpát vyskytujú vo viacerých tektonických jednotkách. Najstaršie z nich sú rádiolarity v meliatiku, kde však vystupujú iba v sekundárnej pozícií v subdukčnej melanži. Tzv. držkovské a čoltovské rádiolarity sú strednotriasového veku a zaraďované sú do hačavského súvrstvia. Všetky ostatné rádiolarity sú mladšie. V Centrálnych Západných Karpatoch sú hlavne strednojurské. Známe sú zo šiprúňskej panvy tatrika a zliechovskej panvy krížňanského príkrovu (fatrikum) kde sú označované ako ždiarske súvrstvie. Vo fatriku majú veľmi často charakter rádioláriových vápencov. Vystupujú tiež v manínskej a kysuckej jednotke bradlového pásma ako tzv. czajakowské resp. čajakovské rádiolarity. Pre analogické súvrstvie sa v alpskej literatúre používa názov ruhpoldinské rádiolarity, v Poľsku sú pre rovnaké súvrstvie používané termíny sokolické a czajakowské rádiolarity V nadloží tethýdnych rádiolaritov často ležia červené hľuznaté vápence.
Na Slovensku ich možno nájsť v Nizkych a Vysokých Tatrách, Malých Karpatoch, Malej a Veľkej Fatre, Vtáčniku, Tribeči, Slovenskom raji, Galmuse, Štiavnických vrchoch, Považskom Inovci (hornobelická skupina), Spišskej Magure, Starohorských a Strážovských vrchoch.
Vyskytujú sa aj v iných oblastiach alpsko-himalájskej sústavy, napríklad v pohorí Medvedica v Chorvátsku alebo v Nördliche Kalkalpen.
Použitie
Rádiolarity sa v mladšom paleolite používali na výrobu štiepaných nástrojov. Čepele z tohto materiálu sa našli napr. pri Kálnici na Považí.
Troliga Bus
thumb|Troliga Bus Pegasus thumb|Troliga Bus Sirius thumb|Interiér autobusu Pegasus
Troliga Bus je slovenský výrobca autobusov pre mestskú a medzimestskú prepravu so sídlom v Levoči. Jej zakladateľom je bývalý pretekár Marián Troliga, ktorý nešťastne zomrel pri pilotovaní jeho súkromného vrtuľníka dňa 7. júla 2018.
História
Výrobca vznikol zo spoločnosti PRE-OS, ktorá spolupracovala na výrobe autobusov značky Novoplan. V roku 2009 bol oficiálne otvorený nový výrobný závod v Levoči, v ktorom sa začali vozidlá vyrábať pod značkou Troliga Bus. V súčasnosti je jediným výrobcom autobusov na Slovensku.
Modely autobusov
Troliga Bus má v súčasnosti v ponuke 5 modelov autobusov – Leonis, Leonis Electric, Fenix, Pegasus a Sirius. Výrobca má okrem vlastných modelov v ponuke aj dva modely tureckej značky Karsan, ktorej sa stal v roku 2017 autorizovaným predajcom autobusov na Slovensku.
Miles City
Miles City môže byť:
Grigorij Mesežnikov
Život
Po skončení strednej školy rok pracoval v nemocnici v rodnom meste, následne v roku 1976 nastúpil na štúdium na Filozofickú fakultu Moskovskej štátnej univerzity, kde študoval filozofiu a sociálnopolitické vedy (špecializoval sa na sociálno-politický vývoj a ideológie afrických štátov). Štúdium ukončil v roku 1981. Počas štúdia na vysokej škole sa spoznal so svojou budúcou manželkou, pôvodom zo Slovenska, s ktorou sa v roku 1979 oženil.
V roku 1981 sa spolu s manželkou presťahoval na Slovensko. Po príchode do Československa bol dlhší čas nezamestnaný, neskôr pracoval ako robotník v sklade podniku Zdroj. V roku 1983 nastúpil na každoročne predlžovaný študijný pobyt na Ústave marxizmu-leninizmu Univerzity Komenského v Bratislave. Nikdy, ani v ZSSR, nebol členom komunistickej strany. V novembri 1989 bol spoluautorom vyhlásenia sovietskych občanov žijúcich v Bratislave na podporu požiadaviek VPN. V rokoch 1990 – 1993 bol zamestnaný v Knižnici a stredisku vedeckých informácií Pedagogickej fakulty UK a v Knižnici Filozofickej fakulty UK.
V rokoch 1993 – 1997 pracoval v Politologickom kabinete Slovenskej akadémie vied (dnes Ústav politických vied SAV). V roku 1997 bol jedným zo zakladateľom občianskeho združenia Inštitút pre verejné otázky (IVO) spolu s Martinom Bútorom a ďalšími expertmi. V IVO pôsobí doteraz. V roku 1999 sa stal prezidentom tejto organizácie. Cieľom IVO, nezávislého výskumného centra, je šírenie princípov demokracie a hodnôt otvorenej spoločnosti na Slovensku.
Grigorij Mesežnikov dlhší čas pôsobil ako člen (neskôr ako podpredseda) Správnej rady Nadácie otvorenej spoločnosti (OSF), za túto svoju činnosť dostal osobné poďakovanie od zakladateľa siete nadácií otvorenej spoločnosti George Sorosa.
Vo februári 2008 Mesežnikova fyzicky napadol na ulici v Bratislave 27-ročný muž, ktorý pri útoku kričal antisemitské heslá. Okoloidúci sa Mesežnikova zastali a útočníka napokon spacifikovala polícia.
Odborná činnosť
Publikoval odborné štúdie v monografiách, zborníkoch a časopisoch na Slovensku aj v zahraničí. Je editorom a autorom niekoľkých desiatok knižných publikácií vrátane všetkých Súhrnných správ o Slovensku, hlavným autorom kapitoly o Slovensku v správe Nations in Transit  publikovanej americkou nezávislou organizáciou Freedom House (1998 – 2014), spolu-redaktorom slovenskej časti publikácie Bertelsmann Transformation Index, pravidelne vydávanej Bertelsmannovou nadáciou v Nemecku. Spolu s novinárom Tomášom Galisom vydal knihu rozhovorov 2018. Rok protestov, venovanú zlomovým udalostiam v politickom vývoji SR a ich kontextom.
Vo svojich akademických a odborných príspevkoch sa Mesežnikov venuje otázkam vývoja straníckych systémov a straníckej politiky, širším súvislostiam spoločenskej transformácie na Slovensku a v strednej Európe, problematike nacionalizmu, extrémizmu, antisemitizmu a vonkajším hybridným hrozbám.
Mesežnikov je tiež častým prispievateľom a komentátorom pre mnohé médiá mapujúce politickú situáciu na Slovensku. Pre svoje postoje, týkajúce sa politického vývoja na Slovensku, sa stával terčom verbálnych útokov a osobných invektív zo strany niektorých slovenských politikov (Vladimír Mečiar, Ján Slota, Anna Malíková, Robert Fico, Dušan Čaplovič a Marian Kotleba).
Od 90. rokov pôsobil ako externý spolupracovník Rádia Slobodná Európa na Slovensku, je pravidelným prispievateľom Českej televízie a Českého rozhlasu. Analyzuje slovenskú politickú scénu vo viacerých domácich i zahraničných médiách.
Absolvoval odborné stáže vo Švédsku v roku 1992 a v USA v roku 1994. V roku 2006 absolvoval Reagan–Fascell Democracy Fellows Program v National Endowment for Democracy, Washington (USA) so zameraním na úlohu think-tankov v demokratickej verejnej politike. V roku 2012 v rámci individuálneho výskumného projektu, zameraného na proces demokratizácie a rozvoj občianskej spoločnosti a podporeného programom Taiwan Fellowship, pôsobil na Katedre politických vied na Národnej taiwanskej univerzite v Taipei. V roku 2018 absolvoval študijný pobyt ako člen skupiny zástupcov európskych think-tankov na Taiwane. V roku 2019 sa ako člen skupiny expertov z krajín V4 zúčastnil na študijnom pobyte v rámci Project Interchange organizácie American Jewish Committee v Izraeli a Palestínskej autonómii. V rokoch 2019 – 2020 je hosťujúcim expertom v Inštitúte pre humanitné vedy vo Viedni (Institute for Human Sciences – Institut für die Wissenschaften vom Menschen, IWM) v rámci programu Europe’s Futures.
V decembri 2022 bola G. Mesežnikovovi Trnavským samosprávnym krajom udelená Cena slobody Antona Srholca.
Osobný život
Je rozvedený. Má 7 detí a žije v Bratislave.
Intrón
Intrón je oblasť DNA a pre-mRNA, ktorá sa neprekladá do proteínu, ale vystrihuje sa v priebehu tvorby mRNA mechanizmom zvaným splicing (zostrih). Spolu s exónmi tvorí základ génu.
Výskyt
Intróny môžeme bežne nájsť v genómoch organizmov z nadríše Eukaryota, kam sa zaraďujú napríklad všetky rastliny, živočíchy a pod. Intróny však boli objavené i u archeí (najmä v génoch pre rRNA a tRNA, ale aj v génoch kódujúcich proteíny), v niekoľkých prípadoch aj u baktérií.
Vznik a evolučné dôsledky
Význam intrónov nie je úplne jasný. Existuje niekoľko teórií, ktoré vysvetľujú ich vznik a význam.
Parazitický pôvod
Intróny mohli byť pôvodne genómoví paraziti typu vírusov a transpozónov, ktoré bunke neprinášajú úžitok, iba sa množia tým, že sa nakopírujú a vložia sa na ďalšie miesto v genóme hostiteľa. V populácii sa šíria vertikálne, t.j. z rodiča na potomka. Niektoré intróny sú schopné autosplicingu, vďaka čomu sa dokážu vystrihnúť z mRNA bez cudzej pomoci. Aby intróny nezabíjali bunky, musia sa vedieť v priebehu translácie inaktivovať, na čo slúži práve splicing.
Zvýšenie evolučného potenciálu
Podľa tejto teórie umožňujú intróny účinnejší vznik nových génov prestavbou starých. Intróny sa v génoch nachádzajú v oblastiach, ktoré oddeľujú jednotlivé proteínové domény. Taktiež môžu uskutočňovať crossing-over tým, že znižujú pravdepodobnosť rekombinácie "vo vnútri" génovej sekvencie a tým i poškodenie génu postihnutím čítacieho rámca (pozri mutácia).
Napojenie histónov
Táto hypotéza predpokladá schopnosť posúvať históny po DNA tak, že regulujú vystavenie regulačných miest génu podľa toho, či je regulačná sekvencia namotaná na histón, alebo sa nachádza v cytoplazme.
Battos
Battos (Battos) môže byť:
Majstrovstvá sveta v korfbale 1987
Majstrovstvá sveta v korfbale 1987 boli v poradí 3. majstrovstvá sveta v korfbale, ktoré organizuje Medzinárodná korfbalová federácia (IKF). Konali sa v dňoch od 20.25. apríla 1987 v šiestich holandských mestách: Amsterdam, Bennekom, Dordrecht, Papendrecht, Rotterdam a Wormer, za účasti rekordných 12 tímov. Nováčikom turnaja bola štvorica družstiev: Aruba, Indonézia, Portugalsko a Taiwan. Holandsko organizovalo svetový šampionát druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1978. Titul tretíkrát v rade získalo domáce 🇳🇱, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇧🇪. Finále sa konalo v aréne Ahoy Rotterdam. Bronzové Spojené kráľovstvo získalo svoju prvú medailu.
Turnaj slúžil zároveň ako kvalifikácia na Svetové hry 1989, ktoré hostilo Karlsruhe. Kvalifikovali sa na ne obaja finalisti + najlepšie družstvo Európy, Ázie a Ameriky.
Battus
Battus môže byť:
Miles City (Florida)
Miles City je sídlo v Spojených štátoch amerických, na južnej Floride. Je to malá komunita v Collier County, lokalizovaná východne od mesta Naples v močaristej oblasti The Everglades. Nachádza sa v blízkosti križovatky diaľnice Interstate 75 (úsek Alligator Alley) a štátnej cesty č. 29.
Hérault
Hérault (34) je departement vo Francúzsku.
NGC 7307
NGC 7307 je galaxia v súhvezdí Žeriav, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. októbra 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Livingston
Livingston môže byť:
Rovniankova ulica
Rovniankova ulica môže byť:
SL Benfica Lisabon
SL Benfica Lisabon môže byť:
Mühlgraben
Mühlgraben je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Jennersdorf.
Žije tu 428 obyvateľov (31. 3. 2009).
Planétka typu X
Planétka typu X patria do skupiny X-asteroidov, ktorá združuje niekoľko typov s rovnakým elektromagnetickým spektrom, ale pravdepodobne odlišnou kompozíciou.
Tholenova klasifikácia
V Tholenovej klasifikácii sú v X-skupine zahrnuté typy:
SMASS klasifikácia
SMASS klasifikácia nepoužíva albedo, ale typy sú vybrané podľa základných spektrálnych znakov, ktoré sú príliš jemné na to, aby boli viditeľné tholenovou schémou. X-skupina pozostáva z typov:
Blagny-sur-Vingeanne
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Donnelay
Donnelay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2016
thumb Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy vo futbale 2016 bola kvalifikačná súťaž európskych futbalových reprezentačných tímov, v ktorej sa bojovalo o postup na Majstrovstvá Európy v roku 2016 vo Francúzsku.
Hlavnú fázu kvalifikácie odohralo 54 krajín, rozdelených do ôsmich šesťčlenných a jednej päťčlennej skupiny. Priamo zo skupín postúpili prví dvaja a Turecko z pozície celku s najlepšou bilanciou na treťom mieste, pričom do tejto bilancie sa zaratúvali zápasy s 1., 2., 4. a 5. tímom tabuľky. Osem účastníkov z tretích miest bojovalo v baráži o ďalšie štyri postupové miesta. Slovensko sa naposledy predstavilo na EURO ešte ako súčasť Československa v roku 1980. Postup na EURO 2016 má hlavný podiel hráč Marek Hamšík, ktorý v Luxembursku strelil dva góly a tým zabezpečil Slovensku vytúžený postup.
Tabuľka tímov na 3. miestach
V tabuľke sú započítané zápasy tímov na 3. miestach so súpermi, ktorí v jednotlivých skupinách skončili na 1., 2., 4. a 5. mieste.
Baráž
Barážové dvojice vyžrebovali v nedeľu 18. októbra vo švajčiarskom Nyone. Prvé zápasy boli na programe 12. – 14. novembra, odvety 15. – 17. novembra.
Pozri aj
Majstrovstvá Európy vo futbale 2016
Ille-et-Vilaine
Ille-et-Vilaine (35), po slovensky: Ille a Vilaine, je departement vo Francúzsku. Je pomenovaný podľa riek Ille a Vilaine.
NGC 7308
NGC 7308 je galaxia v súhvezdí Vodnár, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Pošeň
Pošeň je miestna časť v Bratislave v mestskej časti Ružinov v okrese Bratislava II.
Je približne ohraničená ulicami a komunikáciami Tomášikova, Ružinovská, Gagarinova a diaľnicou D1. Rozdelená bola podľa ihrísk, na ktorých sa každý víkend hrával hokejbal, na časti Predná, Stredná, Zadná a Video. V miestnej časti sa nachádza kostol sv. Vincenta de Paul, Dom kultúry Ružinov, Gymnázium Ivana Horvátha a základná škola.
História sídliska
Najintenzívnejšia výstavba panelových sídlisk prebehla v Bratislave v 60. a 70. rokoch 20. storočia. Najväčším prelomom vo výstavbe bol zámer územného plánu z roku 1956 sústrediť bytovú výstavbu do jedného priestoru v ľahko dostupnom rovinatom teréne na východe mesta. V roku 1961 sa začala výstavba na území dnešného Ružinova, ktorý sa člení za pomoci hlavných komunikácií na štyri samostatné sídliská: Štrkovec (1962 – 1964), Trávniky (1963 – 1968), Ostredky (1963 – 1966) a Pošeň (1965 – 1968)
Koncepcia Ružinova
Sídlisko vychádza z predstáv moderného povojnového urbanizmu o ideálnom prostredí na bývanie, ktoré je v zeleni a vzdialené od rušivých funkcií a priebežnej dopravy. Ide o jedno z najcharakteristickejších povojnových sídlisk, ktoré priamo nadväzuje na mesto. Ružinov mal byť moderným sídliskom s voľnou urbanistickou štruktúrou v zeleni a bol vystavaný zo samonosných celostenových prefabrikovaných panelov.
Budova Kerametal
Na križovatke ulíc Ružinovská a Tomášikova nájdeme pozostatky pôvodného obvodového centra v podobe Domu kultúry Ružinov a administratívnej budovy Kerametal. Budova Kerametal od Ľudovíta Jendrejáka z roku 1973 ešte stále tvorí pohľadovú dominantu križovatky ulíc Ružinovská a Tomášikova. Skladá sa z dvoch 10-podlažných krídel, terasovito ustupujúcich, umiestnených oproti sebe. Táto kompozícia spôsobuje, že budova sa na prvý pohľad javí ako jeden kompaktný objekt. Až pri pohľade zblízka nastáva uvedomenie, že ide o dve samostatné krídla so spoločnými dvoma podlažiami.
Lurdusaurus
Lurdusaurus bol veľký bylinožravý dinosaurus, ornitopód zo skupiny Iguanodontia. Na svoju dobu išlo o pomerne vyspelého iguanodonta, vývojovo bol dokonca bližší hadrosauridom („vtákopyskatým dinosaurom“) než rodu Iguanodon. Známy je z nekompletných pozostatkov dvoch jedincov. Žil pred približne 115 miliónmi rokov, nájdený v severnej Afrike. Jediný druh je Lurdusaurus arenatus.
Pošeň
OD Ružinov
Súčasťou obvodového centra bol aj Obchodný dom Ružinov, považovaný za jednu z prvých stavieb na Slovensku, v ktorej sú badateľné postmoderné tendencie. OD Ružinov dokončili v roku 1984 podľa projektu Jána Bahnu, Ľubomíra Mihálika, Pavla Čížeka, Františka Kalesného a Petra Minaroviča. Postmoderným prvkom tu boli najmä historizujúce portály umiestnené na prízemí a prvom poschodí vstupnej eskalátorovej haly na vedľajšej priečnej osi objektu a sú výsledkom práce keramika Petra Langera. V roku 1998 nastala prestavba prízemia, ktoré sa zmenilo na veľkopredajňu potravín a vstupné portály boli odstránené. V roku 2005 bol schválený projekt na kompletnú prestavbu objektu s cieľom vybudovať nové nákupné centrum a z pôvodnej stavby sa zachoval len železobetónový skelet. Kvôli nedostatku financií sa pôvodný investorov zámer nedokončil a skelet pôvodného obchodného domu chátra.
Lurdusaurus
Znaky
Lurdusaurus bol mohutný živočích dlhý okolo 9 metrov a vážiaci pravdepodobne okolo 5 až 6 ton. Síce bol vývojovo vyspelejší než rod Iguanodon, v hlavných vonkajších znakoch sa mu stále podobal. Na rozdiel od iných iguanodona a príbuzných rodov, ktoré sa pohybovali ako po dvoch, tak po štyroch končatinách, bol Lurdusaurus s pomerne krátkymi zadnými končatinami a predĺženými silnými prednými končatinami prispôsobený na štvornohý pohyb. Siluetou tak pripomínal obrovského vymretého pozemného leňocha (Megatherium).
Pošeň
Fontány
Na sídlisku Pošeň môžeme nájsť viacero fontán. Jednou z nich je aj fontána Puk lipy na ulici Ivana Horvátha z roku 1986 autorov Alexandra Bilkoviča a Iľju Skočeka. V bazéne mali byť pôvodne pestované lekná a až neskôr bol premenený na fontánu. To vysvetľuje jeho rozľahlosť a prítomnosť schodíkov vedúcich do bazénu. V strede je umiestnená kovová plastika lipového kvetu, okolo ktorého je rozmiestnených 5 vodometov. V súčasnosti by plastika umiestnená v bazéne potrebovala rekonštrukciu povrchu a na niekoľkých miestach chýba bazénu obloženie. Celkovo fontána pôsobí spustnuto a neudržiavane napriek tomu, že je v súčasnosti funkčná. Ďalšou je fontána Mária z roku 1976 od Pavla Mikšíka, ktorá sa nachádza neďaleko ulice Ivana Horvátha na Bachovej ulici. Zaujímavosťou je, že fontána stála pôvodne v Medickej záhrade na oranžovo- ružovom podstavci z keramiky a bola voľne dostupná návštevníkom parku, pretože voda odtekala do podzemného rezervoáru. Na Bachovej ulici sa nachádza uprostred rozsiahleho štvorcového bazénu, čo zmenšuje jej pôsobenie. Plastika z nehrdzavejúcej oceľe v podobe kalichu je koncipovaná ako zvuková fontána a preto voda striekajúca z guľatého objektu vo vrchnej časti plastiky vydáva rozličné zvuky v závislosti od spusteného okruhu. Napriek tomu, že je o 10 rokov staršia ako Puk lipy, fontána je vo veľmi dobrom stave vďaka použitému materiálu.V súčasnosti je ohraničená z dvoch strán parkoviskom a z ďalších susedí s rozľahlou trávnatou plochou, ale aj napriek nie veľmi šťastnému prístupu, je ľuďmi vyhľadávaná. V úplne inej časti sídliska, v blízkosti Gagarinovej sa nachádza fontána Vodná ruža z roku 1972. Autormi sú Vladimír Farár a Ladislav Pinkavský a fontána je známa aj pod názvami Lopatková alebo Kinetická. Samotná plastika z duralu je umiestnená v strede štvorcového bazénu s travertínovým obkladom a skladá sa zo sústavy ružíc umiestnených na vysokom pilieri. Voda dopadajúca na lopatky ružíc ich dáva do pohybu.
Pamätníky
Na sídlisku Pošeň nájdeme aj niekoľko pamätníkov. Na štíte panelového obytného domu na Čmelíkovej ulici nájdeme pamätník Jankovi Čmelíkovi z roku 1972. Ide o jednoduchú kruhovú kovovú kompozíciu s bustou a nápisom: „Janko Čmelík. Slovenský partizán- národný hrdina Juhoslávie zavraždený nemeckými fašistami v Sriemskej Mitrovici 12. mája 1942.“ Mierka pamätníku voči okolitej zástavbe je veľmi malá a k buste nevedie ani žiadna pešia komunikácia. Objekt je ešte k tomu krytý okolitou zeleňou, ale jeho technický stav je veľmi dobrý. V blízkosti Geodetického a kartografického ústavu Bratislava na Exnárovej ulici je umiestnený jednoduchý pamätník venovaný „pamiatke Karola Hanzlíčka 1850-1930 pokrokového novinára“. Objekt pamätníku sa skladá z jednoduchého lichobežníkového kamenného stĺpu a kovového kvetu. Pamätník stojí osamotene na kraji parkoviska uprostred voľnej zelene. Sídlisko Pošeň už v dnešnej dobe spĺňa požiadavku na premiešanie rôznych typov obytných domov, aj keď tu prirodzene prevládajú staršie panelové domy. Rodinné domy sa nachádzajú v okrajovej časti a popri Tomášikovej zas nájdeme aj vysokopodlažné novostavby. Pošeň a Ostredky, ktoré vzhľadom na svoju polohu ďalej od centra pôsobia viac ako periféria, neposkytujú toľko príležitostí na šport. Pôvodná vybavenosť utrpela viacero rán. Ako už bolo spomenuté, komplexná bytová výstavba bola určená väčšinou obyvateľom jedného životného cyklu a to predovšetkým mladým rodinám. Z toho dôvodu sa vybudovalo množstvo materských a základných škôl. Po roku 1989 sa pôrodnosť postupne znižovala a preto mnohé materské školy zanikli. Pôvodné budovy neraz slúžia úplne iným účelom- napríklad ako administratívne priestory, ubytovne a iné. Na zahusťovanie sídlisk doplatili najmä pôvodné nákupné centrá (napríklad OD Jadran a OD Ružinov), ktoré ustúpili novej výstavbe.
Habère-Poche
Habère-Poche je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Hala Krešimira Ćosića
náhľad|Hala Krešimira Ćosića náhľad|Vchod Hala Krešimira Ćosića (🇭🇷) je multifunkčná hala v chorvátskom meste Zadar. Hala bola dokončená v máji 2008 a jej kapacita je 8 500 miest. V januári 2009 sa tu hrali zápasy Majstrovstiev sveta v hádzanej mužov. Staršie názvy haly sú Zadar Arena či Sportski Centar Visnjik.
Hala je pomenovaná po chorvátskom hádzanárovi Krešimirovi Ćosićovi a je najdlhšia v Chorvátsku.
Habère-Poche
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Igboština
Igboština (iné názvy: ibčina, iboština, ibo, igbo) je africký jazyk, ktorým hovorí asi 18 miliónov príslušníkov kmeňa Ibovia v Nigérii. Celkový počet hovoriacich je asi 20-35 miliónov. Jazyk sa používa hlavne v provincii Biafra. Igboština je tónový jazyk podobne ako jorubčina alebo čínština.
Igboština sa používa hlavne ako hovorový jazyk. Písomnej literatúry alebo internetových stránok v jazyku je veľmi málo. Ani gramotnosť (písanie a čítanie) nie je v regióne veľmi rozšírená, preto sa jazyk používa hlavne v ústnom prejave.
Jazyk sa vyučuje vo všetkých školách vo východnej Nigérii, no v písomnom prejave ešte stále dominuje angličtina. V mnohých mestských štvrtiach sa miesto igboštiny používa nigérijský pidžin angličtiny. Na vidieku však stále dominuje igboština.
Dialekty
Igboština má veľmi veľa rôznych dialektov (viac než 30), ktoré sa odlišujú výslovnosťou, prízvukom a ortografiou, ale všetky sú navzájom zrozumiteľné. Niektoré z dialektov (v anglickom prepise): abba, abriba, afikpo, agbor, aniocha, arochukwu, bende, bonny-opobo, egbema, eche, mbaise, ngwa, nnewi, nsa, nsukka, oguta, ohafia, ohuhu, oka (awka), okigwe, onitsha, orlu, owerri (isuama), ukwa (ndoki), umuahia, unwana, wawa. Ide o tzv. dialektové kontinuum.
Veľká rôznorodosť hovorených dialektov spôsobuje ťažkosti v štandardizácii ortografie. V súčasnosti najčastejšie používaná ortografia onwu, schválená v roku 1962, je kompromisom medzi starou Lepsiusovou štandardizovanou abecedou a novšou ortografiou navrhnutou Medzinárodným inštitútom pre africké jazyky a kultúru (IIALC).
Najväčšiu akceptáciu medzi dialektmi má centrálny dialekt igboštiny, ktorý je založený na dialektoch medzi mestami Owerri a Umuahia vo východnej Nigérii. Ako literárny jazyk ho používal v roku 1939 Dr. Ida C. Ward a postupne ho začali používať aj ďalší misionári, spisovatelia a vydavatelia. V roku 1972 nacionalistická organizácia Spoločnosť pre rozvoj jazyka kultúry Igbo (SPILC) založila Komisiu pre štandardizáciu, ktorá začala propagovať centrálny dialekt igboštiny.
Spisovná igboština má za cieľ vytvoriť všeobecne akceptovaný jazyk - obohatiť centrálny dialekt igboštiny o slovnú zásobu z ostatných nárečí (mimo regiónu, kde sa používa "centrálny dialekt") a tiež ho obohatiť o výpožičky z iných jazykov (hlavne o moderné slová, ktoré tradičná igboština nepozná - napr. biológia, ekonomika, internet). Vytváranie spisovného jazyka má aj svojich kritikov - v roku 1999 Chinua Achebe (vyslovuje sa Činua Ačebe), najznámejší rodený hovoriaci igboštiny, kritizoval spisovný jazyk, pretože stiera bohatosť a rôznorodosť jednotlivých dialektov jazyka. Demonštratívne predniesol svoj prejav v dialekte onitsha, ktorý je pre väčšinu hovoriacich igboštiny nezrozumiteľný.
Slovná zásoba
Igboština, podobne ako ďalšie domorodé jazyky západnej Afriky, má veľké množstvo slovných výpožičiek z angličtiny (modrý - blu z anglického blue, opareto z operator).
Veľké množstvo slov v igboštine je zmesou starších pôvodných slov a výrazov. Napríklad listová zelenina (šalát) sa povie "akwukwo nri," čo doslovne znamená "listy na jedenie" alebo "zelenina". Zelené listy sa často volajú "akwukwo ndu", pretože "ndu" znamená "život". Vlak sa povie "ugbo igwe", čo je zloženie pochádzajúce zo slov "ugbo" (dopravný prostriedok) a "igwe" (železo, kov); takže lokomotíva je "dopravný prostriedok zo železa", auto "ugbo ala" - dopravný prostriedok po zemi a lietadlo "ugbo elu" dopravný prostriedok do vzduchu. Mnohé slová sú bežne viacvýznamové. Napríklad slovo "akwụkwọ". "Akwụkwọ" je pôvodne "list" (napr. na strome), ale počas a po koloniálnej ére sa začalo toto slovo používať aj ako:
Príslovia
Ibovia veľmi oceňujú znalosť prísloví a idiomatickéch výrazov a ich dostatočné používanie v ústnom prejave. Chinua Achebe vo svojej práci Things Fall Apart o prísloviach píše, že sú "palmovým olejom, s ktorým sú jedené slová". Príslovia sa veľmi často používajú v tradičnej spoločnosti, aby sa pár slovami vyjadrilo to, čo by si inak vyžadovalo na vystihnutie tisíce slov.
Ukážky textov v igboštine
A mụrụ mmadụ nile n'ohere nakwa nha anya ugwu na ikike. E nyere ha uche na mmụọ ime ihe ziri ezi nke na ha kwesiri ịkpaso ibe ha agwa n'obi nwanne na nwanne.
Písmo
V súčasnosti najčastejšie používané písmo pre zápis igboštiny je onwu (/oŋwu/) abeceda, ktorá je uvedená v nasledujúcej tabuľke spolu s ekvivalentom v Medzinárodnej fonetickej abecede (International Phonetic Alphabet):
Na vyznačenie výslovnosti, tónu a prízvuku sa niekedy používajú tieto diakritické znamienka:
Nízky tón sa v písme vyznačuje gravisom (napr. <a> <à>), vysoký tón akútom - "dĺžňom" (napr. <a>  <á>).
Podľa tónu a výslovnosti sa výrazne mení význam toho istého slova. Napríklad "ike" môže znamenať "zadok", "silu", "rozdeliť", "spájať". Slovo "oke" podobne môže znamenať "diel", "hranica", "muž" alebo "potkan".
Kool & the Gang
Dodnes skupina vydala 24 štúdiových albumov, pričom medzi ich najznámejšie skladby patria „Ladies’ Night“, „Celebration“, „Joanna“, „Fresh“ či „Cherish“. Celosvetovo predala skupina viac ako 70 miliónov albumov.
V roku 2018 boli uvedení do Nashville Songwriters Hall of Fame členovia Robert Bell, Ronald Bell, George Brown a JT Taylor.
Müllendorf
Müllendorf (🇭🇷, 🇭🇺) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Eisenstadt-okolie.
Jahodná
Jahodná môže byť:
Ostredky
náhľad|Poloha Ostredkov v rámci Ružinova náhľad|Biopark Ostredky náhľad|[[Paneurópska vysoká škola, Tomášikova 20]] náhľad|[[Športové gymnázium Ostredková 10]]
Ostredky sú miestna časť v Bratislave v mestskej časti Ružinov v okrese Bratislava II. Sídlisko má vlastný územný plán ako Zóna Ostredky, a plánuje sa jeho revitalizácia.
Sú ohraničené približne komunikáciami a ulicami Tomášikova ulica, Trnavská cesta, Vrakunská cesta a Ružinovská.
Boleslav II.
Boleslav II. Pobožný (* asi 932 – † 7. február 999, Praha) bol české knieža z rodu Přemyslovcov v rokoch 967/972999, podľa kronikára Kosmasa „muž nejkřesťanštější, otec sirotků, ochránce vdov, utěšitel zarmoucených“.
Pôvod
Boleslav II. bol syn Boleslava I. Ukrutného a jeho manželky Biagoty, brat Strachkvasa, Dobravy a Mlady Márie.
Nie je známe, kedy presne sa Boleslav narodil, len že bol starší než Strachkvas, ktorý sa vraj narodil v deň smrti svätého Václava, teda asi 28. septembra 935, resp. 929. Z toho sa odvodzuje, że Boleslav sa narodil pred rokom 935.
Ako udáva kronikár Widukind z Corvey v roku 950 kedy Otto I. Veľký chystal vojenskú výpravu do Čiech, stretol sa s ním Boleslav I. so synom. Nie je samozrejme isté, či tým synom bol Boleslav II. Niektorí českí vedci predpokladajú, že ním bol starší brat Boleslava II., ktorý zomrel ešte za otcovho života.
Indre (departement)
Indre (36) je departement vo Francúzsku. Je pomenovaný podľa rovnomennej rieky, ktorá ním preteká.
Miestna sústava hviezd
Miestna sústava hviezd je lokálna hustejšia oblasť hviezd a medzihviezdnej hmoty v blízkom okolí Slnka v rámci našej hviezdnej sústavy, Galaxie.
Na oblohe sa prejavuje ako Gouldov pás. Rozmery Miestnej sústavy hviezd sú rádove 200 x 500 pc, jej centrum je vo vzdialenosti 100-150 pc od Slnka v smere súhvezdia Lietajúca ryba. Galaktické súradnice centra Miestnej sústavy hviezd: l = 275°, b = -12°. K základnej rovine Galaxie je Miestna sústava hviezd sklonená pod uhlom 16°. Celková hmotnosť Miestnej sústavy hviezd sa odhaduje na 2. 105 Mסּ. Jestvujú náznaky, podľa ktorých má Miestna sústava hviezd vlastnú rotáciu v smere rotácie Galaxie s uhlovou rýchlosťou 2 až 3-násobne vyššou, než má galaktická rotácia. Jej dôsledkom môže byt K efekt. Miestna sústava hviezd je pravdepodobne lokálny jav v miestnom špirálovom ramene Orióna.
Motýľkový diagram
Motýľkový diagram alebo butterfly diagram je grafické zobrazenie posunu slnečných škvŕn z vyšších heliografických šírok (±30°) k slnečnému rovníku v 11-ročných periódach. Na vodorovnej osi motýľkového diagramu je čas (roky), na zvislej osi heliografická šírka.
La Liga 2010/2011
La Liga 2010/2011 bol 80. ročník najvyššej španielskej futbalovej súťaže La Liga, ktorá vznikla v roku 1929. Titul obhajovala Barcelona, nováčikmi súťaže boli Real Sociedad, Hércules a Levante. Sezóna začala 28. augusta 2010 a skončila 29. mája 2011.
Tabuľka
Poznámka: Por= poradie, Záp= zápasy, V= víťazstvo, R= remíza, P= prehra, GS= strelené góly, GI= inkasované góly, GD= rozdiel medzi strelenými a inkasovanými gólmi
Planétka typu Q
Planétka typu Q je relatívne zriedkavý typ asteroidu vnútorného pásu so silne výraznou 1 µm olivínovou a pyroxénovou charakteristikou. Spektrum Q-typov naznačuje prítomnosť kovov. Je tu prítomná absorpcia 0,7 µm a elektromagnetické spektrum sa nachádza medzi V a S-typmi.
Q-typy sú opticky viac podobné chondritovým meteoritom ako iné typy asteroidov. Toto viedlo vedcov k názoru, že sa vyskytujú vo veľkom množstve, ale iba zopár asteroidov tohto typu bolo charakterizovali. Medzi Q-typy patria napríklad: 1862 Apollo a 2063 Bacchus.
Indre
Indre môže byť:
Vůjtek
Vůjtek je priezvisko, pozri Vůjtek (priezvisko), napr.:
Miroslav Stoch
Miroslav Stoch (* 19. október 1989, Nitra) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za český klub Slovan Liberec. Hráva ako krídelník.
Reprezentácia
V reprezentácii odohral svoj prvý zápas na turnaji na Cypre proti Ukrajine, keď v 69. minúte striedal Branislava Obžeru. Prvýkrát dostal príležitosť v základnej zostave v zápase kvalifikácie na MS 2010 proti San Marínu, v 40. minúte strelil svoj prvý reprezentačný gól.
Po návrate z prvého kvalifikačného zápasu o postup na Majstrovstvá sveta 2014 v Litve porušil po príchode na Slovensko spolu s ďalšími troma spoluhráčmi večierku.
Reprezentačné zápasy
(Stav k: 14. augustu 2009)