cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wisches
Wisches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Globálna prognóza
Globálna prognóza je výpoveď o vývoji svetových problémov, ktorých riešenie sa neobíde bez jednotného úsilia väčšiny krajín. Vzhľadom na vysokú agregovanosť ukazateľov vývoja globálnych problémov sa ich prognózy opierajú predovšetkým o matematické, simulačné modely (modely globálne); ďalej sa v rozmanitých voľnejšie pojatých globálnych štúdiách využívajú metódy scenárov, metódy extrapolačné a metódy expertízne.
Globálne prognózy, či už vo forme globálnych modelov či globálnych štúdií, sú ako podklad strategických rozhodovaní v ekonomike, vedeckotechnickom rozvoji, v sociálnej kultúrnej a v ďalších oblastiach štátnej politiky v popredí vlád mnohých krajín.
Powiat żywiecki
Powiat żywiecki je powiat v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Žije tu 149941 obyvateľov (30.6.2007).
Předhradí (okres Chrudim)
Předhradí je obec v Česku v okrese Chrudim v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 431 obyvateľov, z toho 214 mužov a 217 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 41,8 roka, ženy 41,9 roka).
Mas-Blanc-des-Alpilles
Mas-Blanc-des-Alpilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 507 obyvateľov (2009).
Tiao-lou
Tiao-lou sú opevnené veže s niekoľkými podlažiami, väčšinou postavené zo železobetónu. Nachádzajú sa v meste Kchaj-pching v čínskej provincii Kuang-tung.
Veže sú unikátne svojou architektúrou v ktorej sa prelína hneď niekoľko architektonických smerov. Prvá bola postavená na začiatku dynastie Čching (1644 - 1911) a ďalšie v 20. storočí.
V roku 2007 boli zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Zlatno (okres Poltár)
Zlatno je obec na Slovensku v okrese Poltár.
Dejiny
Obec Zlatno vo svete preslávila miestna skláreň, ktorej výrobky úžitkového skla získali mnohé prestížne svetové ocenenia. Okrem iného, sa v sklárni Zlatno vynašiel spôsob výroby irisovaného skla a v päťdesiatych rokoch dvadsiateho storočia tu miestny sklársky majster a výtvarník, Jozef Staník, vynašiel výrobu svetoznámej súpravy Zlatá Zuzana.
STS-35
STS-35 bola desiatou misiou raketoplánu Columbia. Celkovo išlo o 38. misiu raketoplánu do vesmíru. Cieľom tejto misie boli astronomické pozorovania pomocou observatória ASTRO-1, ktoré pozostávalo zo štyroch ďalekohľadov.
Powiat białobrzeski
Powiat białobrzeski je powiat v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
4225 Hobart
4225 Hobart je planétka s priemerom 30 km, ktorú objavil T. Hioki, N. Kawasato 31. januára 1989.
NGC 5219
NGC 5219 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 3. júna 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Rozumové poznanie
Rozumové poznanie je poznanie, ktoré sa opiera o rozum.
Podľa Demokrita je to jasné poznanie, ktoré odhaľuje človeku veci také, akými v skutočnosti sú, pretože už nie sú znehodnotené výronmi vecí, čiže ich zmyslovými odrazmi v ľudskej duši. Rozumové poznanie umožňuje rozlíšiť medzi skutočnosťou takou, aká je naozaj, a skutočnosťou subjektívne percipovanou, čiže jej subjektívnym, relativnym odrazom. Rozumové poznanie umožňuje poznať atómy, ktoré sú zmyslami nepoznateľné.
Podľa Empedokla má svoj pôvod v krvi, pretože najmä krvou, ktorá je prameňom života i duše, sa človek ako-tak stotožňuje so svetom.
NGC 5218
NGC 5218 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 19. marca 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Anderny
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vanek (staviteľ)
Vanek  bol slovenský staviteľ pôsobiaci v Banskej Bystrici v prvej polovici 16. storočia.
Anderny
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Prešovská škola
Prešovská škola alebo Prešovské evanjelické kolégium bola protestantská reformačná škola v Prešove, kde bolo v roku 1667 z podnetu Jána Bayera vytvorené Kolégium evanjelických stavov hornouhorských (Collegium Statuum evangelicorum superioris Hungariae), ktoré sa malo rovnať vyšším katolíckym školám. V škole sa prednášalo v duchu protestantskej scholastiky a prenikali do nej aj iné názory novovekej filozofie.
Pyrofylit
Pyrofylit je minerál kryštalizujúci v triklinickej, alebo monoklinickej sústave, chemicky zásaditý kremičitan hlinitý - Al2Si4O10(OH)2.
Charakteristika
Pyrofylit vytvára tabuľkovité kryštály, často deformované. Prevažne sa však vyskytuje v podobe lístkovitých, vláknitých, lúčovitých alebo šupinkovitých agregátov. Býva aj celistvý. Farbu má hnedú, sivú, modrastú, zelenkastú, žltkastú, hnedú. Je to priehľadný až priesvitný minerál, ktorý má na čerstvom lome perleťový lesk: tento lesk môže zmatnieť.
Vznik
Tvorí sa v kryštalických bridliciach spolu s mastencom, andaluzitom, sillimanitom. Nachádza sa aj na hydrotermálnych žilách.
Poznávanie
Pyrofylit je na dotyk mastný, podobne ako mastenec. Pri zohrievaní vytvára vločky a je nerozpustný vo väčšine kvapalín.
Andrej Vandlík
Andrej Vandlík (* 22. január 1925, Bardejov – † 17. január 1985, Martin) bol slovenský herec, protifašistický bojovník.
Životopis
Začínal ako kulisár, rekvizitár, tanečník i spevák v zájazdovom Slovenskom ľudovom divadle F. Devínskeho. Roku 1943 člen novovytvoreného Slovenského divadla v Prešove. Po vypuknutí SNP vstúpil do povstaleckej armády, s Andrejom Bagarom, Eugenom Medekom a inými spoluzakladateľ Frontového divadla. Externý spolupracovník Slobodného slov. vysielača v Banskej Bystrici. Po prechode SNP do hôr príslušník partizánskeho oddielu. Od roku 1945 predstaviteľ hereckej generácie, ktorá sa pričinila o profesionalizáciu slovenského mimobratislavského divadelníctva. Účinkoval aj rozhlase, vytvoril niekoľko desiatok postáv v televíznych filmoch a inscenáciách a sporadicky hral aj vo filmoch.
Ázijská kvalifikácia v hádzanej mužov na LOH 2008
Na hádzanársky turnaj LOH 2008 postúpilo iba víťazné družstvo. V Poradí ďalšie družstvo postúpilo na svetovú olympijskú kvalifikáciu.
1. turnaj
Pozn: Výsledky prvého turnaja boli neskôr vyhlásené za neplatné a musel sa uskutočniť druhý turnaj.
2. turnaj
Prihlásili sa naň iba 2 družstvá.
4226 Damiaan
4226 Damiaan je planétka s priemerom 64 km, ktorú objavil Eric Walter Elst 1. septembra 1989.
Powiat ciechanowski
Powiat ciechanowski je powiat v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Žije tu 90637 obyvateľov (30.6.2007).
29. január
Narodenia
thumb|upright|[[Marián Varga (* 1947)]] thumb|upright|[[Dominik Hašek (* 1965)]]
NGC 5220
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Presupozícia
Presupozícia (lat.) je veta, ktorej pravdivosť je nutnou podmienkou toho, aby iná veta bola výrokom, čiže aby nadobudla pravdivostnú hodnotu. Na určenie presupozície slúži Strawsonov test, podľa ktorého: Ak p vyplýva z q aj z nie-q, tak p je presupozícia.
Napríklad veta Čínsky cisár je bohatý. má presupozíciu Existuje čínsky cisár.
Údolské skalky
Údolské skalky je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody PIENAP.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Údol v okrese Stará Ľubovňa v Prešovskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1989 na rozlohe 0,7549 ha. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: ''PP je vyhlásená na ochranu skupiny 8 bradiel. 5 z nich je porastených bohatou vápnomil. flórou a 3 sú takmer holé. Lokalita je aj paleontol.náleziskom, zvlášť vzácne sú amonity. Bradlá kontrastujú s hladko modelovaným reliéfom paleogénu okolitej krajiny.''
Národný park Doñana
Doñana je národný park na juhozápade Pyrenejského polostrova v autonómnom spoločenstve Andalúzia. Leží na pravom brehu rieky Guadalquivir v ústí do Atlantického oceánu.
Park pokrýva plochu, pričom chránená oblasť zaberá plochu. Biotopy tejto oblasti sú známe pre svoju veľkú diverzitu, najmä lagúny, močiare, stále aj premenlivé duny, kroviny lesné a macchie. Je domovom pre päť ohrozených druhov vtákov. Je to významné hniezdisko volaviek.
Pre svoje prírodné bohatstvo bol park v roku 1994 zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Presvedčenie
Presvedčenie je postoj človeka založený na viere, že určitý súbor informácií a názorov je pravdivý a správny a človek je pripravený podľa toho konať. Immanuel Kant (predkritické obdobie) chápe presvedčenie v duchu Rousseaua ako inštinkt.
Presvedčenie je podľa Ch. S. Peirca to, podľa čoho sme schopní a pripravení konať. Pevné presvedčenie je to, o ktorom vieme, že konanie v ňom implikované umožňuje uspokojenie našich prianí.
NGC 5221
NGC 5221 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Maussane-les-Alpilles
Maussane-les-Alpilles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 2076 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Strontianit
Strontianit je minerál kryštalizujúci v rombickej sústave, chemicky uhličitan strontnatý - SrCO3.
Charakteristika
Tento minerál vytvára prizmatické a často aj ihlicovité kryštály. Vyskytuje sa tiež v celistvej, zrnitej alebo vláknitej podobe. Môže byť biely, žltkastý, hnedastý, zelenkavý alebo červenkastý. Vryp má biely. Je priehľadný až priesvitný, lesk má sklený až mastný.
Vznik
Vyskytuje sa na hydrotermálnych žilách bohatých na sulfidy, u nás je veľmi zriedkavý.
Poznávanie
Rozpúšťa sa so šumením v zriedenej kyseline chlorovodíkovej, prášok farbí plameň do karmínova.
Poznanie sveta
Poznanie sveta je vytvorenie istého súboru kognitívnych významových útvarov alebo aspoň jedného takéhoto útvaru o svete.
Podľa M. Petráša je vo svojej pravdivosti a úplnosti poznanie sveta pre ľubovoľné hodnoty fyzikálnych veličín, t. j. poznanie fyzikálnych zákonov pre ľubovoľné hodnoty základných veličín.
Eklekticizmus (umenie)
Eklektizmus alebo eklekticizmus (gr. eklegein - vyberať, voliť si) sa v architektúre prejavuje používaním a napodobňovaním prvkov z viacerých často i protikladných slohov a štýlov, ba dokonca aj prvkov z diel iných umelcov a ich následným spájaním do nových celkov a nových kompozícií.
Charakteristika
Rozlišujeme eklektizmus simultánny, syntetický a formálny. Eklektizmus simultánny je prvou etapou vývoja od roku 1830, kedy rozdielne štylistické prostriedky či stavby existujú popri sebe a sú vo vzájomnej konfrontácii, kontrastujú si svojou rozličnosťou. Základy simultánneho eklekticizmu položili nemeckí architekti Karl Friedrich Schinkel, Friedrich von Gärtner a Leo von Klenze.
Druhou fázou bol eklektizmus syntetický, ktorý usiluje o zmiernenie opozičných štýlov prostredníctvom ich spájania v jednom objekte. Najtypickejším príkladom bol projekt tzv. syntetickej katedrály architekta Augusta Boileaua, kde sa autor snažil spojiť byzantské, klasické a gotické prvky v kombinácii s kovom. Rozvíjal sa najmä v Rakúsku a Francúzsku či Nemecku (napr. Kreuzkirche v Berlíne od Johannesa Otzena). Cielený syntetický eklekticizmus môžeme vnímať ako nedokonalú estetickú kompozíciu, ktorá nemá jednoznačný charakter a vzájomnú kompozičnú previazanosť. Popri týchto tzv. nepodarkoch však existujú aj vydarené stavby najmä teda postmoderný radikálny eklektizmus, ktorého predstaviteľom bol aj Robert Venturi. V týchto prípadoch bol výsledok pozitívny, a to v tom zmysle, že architekti resp. umelci v postmoderne nenarábali s týmito prvkami ako s historickou hodnotou, ale využívali ich ako prostriedok svojho osobného pohľadu na architektúru.
Poslednou fázou je eklektizmus formálny zdôrazňujúci štýl krásnych umení. Uplatnil sa najmä v USA. V Európe sa eklektizmus prejavil najmä na prelome 19. a 20. storočia pre potrebu vytvárania reprezentatívnych prepychových budov využívaním historických slohov.
Eklektizmus na Slovensku
Na Slovensku historizujúce neoslohy vyústili do eklektizmu na prelome 70-tych a 80-tych rokov. Môžeme ho chápať ako neskorý historizmus, ktorý zdôrazňoval bohaté plastické členenie a bohatosť architektonických článkov. Eklekticizmus je často interpretovaný ako neschopnosť doby vytvoriť si vlastný sloh či štýl, no dnes už vieme oceniť jeho prínos vystihujúci atmosféru doby. Aj napriek rozvoju stavebných technológií (železo, železobetón) sa architekti snažili zakryť tektoniku stavby a investori chceli často reprezentačné a nie „holé“ stavby.
Andilly (Meurthe-et-Moselle)
Andilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Powiat garwoliński
Powiat garwoliński je powiat v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Žije tu 106310 obyvateľov (30.6.2007).
Majstrovstvá Ázie vo volejbale žien 2005
Majstrovstvá Ázie vo volejbale žien 2005 boli v poradí 13. Majstrovstvá Ázie vo volejbale žien, ktoré organizuje Ázijská volejbalová konfederácia (AVC). Konali sa v dňoch od 1.8. septembra 2005 v Tchaj-cchangu, v provincii Ťiang-su, v Číne, za účasti 12 tímov. Zápasy sa hrali v Taicang Normal University Gym. Čína bola organizátorom ázijského šampionátu žien tretíkrát, predtým hostila turnaj v rokoch 1987 a 1993, oba v Šanghaji. Svoj jedenásty titul (desiaty v rade) získala domáca 🇨🇳, ktorá vo finálovom zápase zvíťazila nad 🇰🇿. Strieborný Kazachstan dosiahol svoje najlepšie umiestnenie a stal sa iba piatou krajinou, ktorá získala na majstrovstvách Ázie medailu.
Majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikácia na Pohár majstrov 2003, ktorý sa uskutočnil v Japonsku. Kvalifikovalo sa naň iba víťazné družstvo.
Ronov nad Doubravou
Ronov nad Doubravou je mesto v Česku v okrese Chrudim v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 716 obyvateľov, z toho 828 mužov a 888 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,3 roka (muži 40,0 roka, ženy 42,4 roka).
NGC 5222
NGC 5222 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. apríla 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Uhorské
Uhorské je obec na Slovensku v okrese Poltár.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci s farnosťou uvedenej ako Vsgra je z roku 1332. Obec sa v roku 1435 uvádzala ako Uhurska a patrila Fiľakovskému hradnému panstvu. Turecký súpis obyvateľov je z roku 1554, keď tu bol aj mlyn. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a dobytkárstvom.
Red Bull Racing
náhľad|Označenie motora [[Renault pre sezónu 2016]] Red Bull Racing je rakúsky automobilový tím formuly 1, ktorý vznikol v roku 2004 odkúpením tímu Jaguar Racing vlastnenou Fordom spoločnosťou Red Bull. V roku 2005 Red Bull zakúpil i tím Minardi, ktorá pôsobí v F1 pod názvom Scuderia Toro Rosso ako sesterský tím Red Bull Racing a vedením Franza Tosta. Red Bull Racing v súčasnosti vedie Christian Horner. V roku 2013 sa stala automobilka Infiniti hlavným partnerom tímu, jeho logá sa ukázali na dôležitých miestach na monoposte a tak sa aj premenovali na Infiniti Red Bull Racing. Od roku 2018 do 2020 tím pretekal pod názvom Aston Martin Red Bull Racing.
Tím získal double v Pohári konštruktérov i v šampionáte pilotov v sezónach 2010, 2011, 2012, 2013 a 2022. V roku 2021 vyhral titul majstra sveta Max Verstappen.
História
Základy tohto tímu utvoril v roku 1997 tím Stewart Grand Prix, ktorý bol podporovaný automobilkou Ford. Tím ukazoval slušný výkon, vrátane výhry Johnnyho Herberta na GP Európy v roku 1999, avšak veľké množstvo porúch zavinilo až 46 odstúpení z pretekov kvôli technickým problémom počas 3 sezón.
Na konci roku 1999 celý tím prevzal Ford, ktorý premenoval tím na Jaguar Racing. Tímu sa podarilo obmedziť počet technických porúch, ale stále nepatrili medzi tímy s minimom porúch. V roku 2001 došlo k množstvu zmien v osadenstve tímu, ale ani tie nepomohli tímu dostať sa z ťažkostí a v Septembri 2004 Ford ponúkol tím na predaj a mesiac na to spoločnosť Red Bull súhlasil s kúpou tímu za 1$ s podmienkou, že musia do tímu investovať minimálne 400 miliónov dolárov.
Kompletné výsledky v F1
* Sezóna prebieha
Výsledky pretekov
* Sezóna prebieha
Hájik (prírodná rezervácia)
Hájik je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Slovenský raj.
Predmetom ochrany je: PR je vyhlásená na ochranu sucho- a teplomilnej vegetácie na flyši Levočských vrchov s viacerými vzácnymi a chránenými druhmi rastlín.
Filozofický program
Filozofický program je významový filozofický útvar, ktorý vzniká spontánne alebo zámerne v rámci práce filozofa, ako viac alebo menej určitá predstava o zámeroch ďalšieho filozofovania. Príkladom textu, ktorý vyjadruje filozofický program, je Husserlov článok „Filozofia ako prísna veda“.
Rudolf Vanko
Rudolf Vanko (* 31. máj 1882, Banská Bystrica† 22. január 1959, Budapešť) bol slovenský hutnícky inžinier a banský konštruktér.
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, 1900 maturoval na evanjelický lýceu v Banskej Štiavnici, 19001904 študoval hutníctvo na Baníckej a lesníckej akadémii v Banskej Štiavnici. Konštruktér banských strojov a zariadení vo firme Karol Kachelmann a syn vo Vyhniach, vo firme Lipták a spoločník v Pestszentlőrinci. Technický riaditeľ podniku na výrobu banských strojov a mechanických dopravných zariadení v Budapešti, vedúci kancelárie konštrukcie banských strojov, vedúci oddelenia v Ústave banskej projekcie v Budapešti. Publikoval odborné články v časopise Banské a hutnícke listy (Bányászati és Kohászti Lapok).
Wissembourg (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vought F4U Corsair
Vought F4U Corsair („Korzár“) bola americká stíhačka, ktorá slúžila predovšetkým počas druhej svetovej vojny a kórejskej vojny. Vyrábali sa v rokoch 1942 až 1953 a v niektorých letectvách slúžili tieto stroje až do 60-tych rokov. Spolu sa vyrobilo 12 571 kusov.
Vývoj a použitie
thumb|F4U-1 Corsair v službách [[United States Navy|amerického vojenského námorníctva počas letu, cca 1942]] thumb|F4U-1A Corsair stíhacej letky [[VF-61|VF-17 Jolly Rogers amerického námorníctva počas letu nad juhozápadným Pacifikom, 1944]] thumb|F4U-4 Corsair stíhacej letky [[VF-74 Be-Devilers amerického námorníctva počas letu nad Stredozemným morom, október 1953]]
Vývoj lietadla Vought F4U Corsair, ktoré malo byť podľa zadania námorná stíhačka, sa začal v roku 1938. Na lietadle sa použil Pratt & Whitney R-2800 Double Wasp. Na maximálne využitie výkonu motora bolo potrebné nainštalovať vrtuľu veľkého priemeru aj zachovať podvozkovú časť, čo viedlo k typickému tvarovému znaku Corsaira – zalomenému krídlu do tvaru písmena W. Prototyp nového lietadla s označením XF4U-1 po prvý raz vzlietol v máji 1940 a čoskoro vykázal rýchlosť 651 km/h. Námorníctvo zbadalo, že ide o stroj mimoriadnych výkonov, preto po úpravách objednalo v roku 1941 prvú sériu. Jediný problém boli nevhodné vlastnosti lietadla pri pristátí na palube lietadlovej lode – obmedzený výhľad dopredu pri záverečnom priblížení (cez dlhý mohutný kryt motora). Preto tieto stroje pridelili do jednotiek leteckých síl námornej pechoty, štartujúcich z pozemných základní. Na prvých bojových operáciách sa lietadlá zúčastnili na jar r. 1943 z Guadalcanalu. VMF-124 tu svoje F4U-1 prvýkrát nasadila v boji 14. februára. Vzhľadom na to, že problémy s technikou pristátia na palubu riešili Američania dosť dlho, štartovali prvé Corsairy III. a IV. z britských lietadlových lodí. Briti vtedy nemali dostatok vlastných stíhačov porovnateľných parametrov, a tak piloti na priblíženie používali manéver, keď prilietavali na palubu šikmo a na poslednú chvíľu lietadlo vyrovnali. Na amerických lodiach sa prvé F4U objavili až na jar 1945. Stroje vyrábalo v tom čase licenčne už niekoľko firiem. Objavovali sa nové zlepšené verzie, pričom najvýkonnejšia bola F4U-4, ktorá mala motor s výkonom 2070 k, ktorý dával lietadlu rýchlosť až 717 km/h. Verzia F4U-5 bola už povojnová a zúčastňovala sa na vojne v Kórei.
Powiat gostyniński
Powiat gostyniński je powiat v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Žije tu 46952 obyvateľov (30.6.2007).
Miloš Vančo
JUDr. Miloš Vančo (* 4. september 1884, Turčiansky Svätý Martin - † 22. január 1970, Bratislava) bol slovenský právnik, politik, kultúrny pracovník. Pôvodným povolaním bol advokát. Venoval sa taktiež novinárskej činnosti a aktívny bol aj v národnokultúrnom živote. Bol členom Slovenskej národnej strany, neskôr HSĽS-SSNJ. Spočiatku bol poslancom, od decembra 1938 do marca 1939 pôsobil ako minister pravosúdia (spravodlivosti) autonómneho Slovenska. Po vzniku Slovenského štátu pôsobil ako poslanec Snemu Slovenskej republiky. Po druhej svetovej vojne bol za svoju činnosť v období Slovenského štátu odsúdený na štyri roky väzenia.
Životopis
Narodil sa v Turčianskom Svätom Martine (v súčasnosti už Martin) v rodine kováča Pavla Vanča a jeho manželky Márie rodenej Koželubovej. Vo svojom rodisku navštevoval meštiansku školu, v období rokov 1898 až 1905 študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, Prešove a Šoproni. Následne študoval právo v meste Kluž na Právnickej fakulte Klužskej kráľovskej maďarskej univerzity Františka Jozefa. Tu sa stal členom študentského spolku Salaš a súčasne sa začal venovať novinárskej činnosti, predovšetkým v rámci časopisu Prúdy. Už v roku 1910 sa stal členom Slovenskej národnej strany. V roku 1913 kandidoval za túto stranu v stoličných voľbách, no neúspešne. Za svoju politickú činnosť však bol od počiatku uhorskými úradmi perzekvovaný. V roku 1911 získal titul doktor práv (JUDr.). V tomto roku sa stal kandidátom advokácie vo Zvolene a Turčianskom Svätom Martine. V roku 1914 sa stal advokátom, pričom kanceláciu si otvoril vo svojom rodnom meste.
V roku 1918 sa stal členom Slovenskej národnej rady. V roku 1919 začal pôsobiť v Kníhtlačiarskom účastinnom spolku. Zároveň sa začal angažovať v slovenskej evanjelickej cirkvi, kde sa stal seniorátnym dozorcom vo Vrútkach. Bol tiež členom prípravného výboru pri obnove Matice slovenskej, následne pôsobil ako jej právny zástupca. V roku 1920 začal spolu s manželkou Elzou pôsobiť v spolku Živena. V tomto roku založil zastúpenie Advokátskej komory v Turčianskom Svätom Martine. V období rokov 1923 až 1927 pôsobil ako tajomník tejto komory. V období rokov 1927 až 1934 bol predsedom Advokátskej komory. V ďalšom období sa podieľal na celom rade rôznych národnokultúrnych aktivít. Skoro 30 rokov bol členom Slovenského spevokolu. V roku 1927 sa vrátil aj k redaktorskej činnosti, keď začal pôsobiť v Národných novinách. V 30. rokoch 20. storočia sa stal presbyterom evanjelickej cirkvi v Turčianskom Svätom Martine. Dokonca napísal aj publikáciu venovanú náboženstvu s názvom Poznámky k prekladu Novej zmluvy.
Ako člen SNS presadzoval spoluprácu s HSĽS. Sympatizoval s autonomistickými snahami. Verejne vystupoval proti krídlu SNS, ktoré presadzovalo skôr spoluprácu vo vnútri Česko-Slovenska. Podieľal sa spolu s inými členmi SNS a HSĽS na príprave rezolúcie zo 16. októbra 1932 vo Zvolene, ktorá podporovala autonómiu Slovenska a vyzývala na boj proti náboženskej neznášanlivosti. Ako člen autonomistického krídla SNS, ktoré postupne získalo v strane prevahu sa stal súčasťou spoločnej kandidátky HSĽS a SNS a v roku 1935 sa stal poslancom Krajinského zastupiteľstva Slovenskej krajiny. Následne bol taktiež poslancom Národného zhromaždenia ČSR. V rokoch 1937 až 1938 pôsobil dokonca ako predseda SNS. Autonomistické krídlo SNS následne prešlo do Strany slovenskej národnej jednoty, ktorá sa v roku 1938 spojila s HSĽS, čím vznikla Hlinkova slovenská ľudová strana – Strana slovenskej národnej jednoty, v skratke HSĽS-SSNJ. 24. novembra 1938 dokonca došlo k zákazu SNS. Na konci roka 1938 bol zvolený do Snemu Slovenskej krajiny (ako jediný z bývalých členov SNS). 1. decembera 1938 bol vymenovaný za ministra pravosúdia autonómneho Slovenska, keď vystriedal Ferdinanda Ďurčanského. 9. marca 1939 ho v pozícii ministra pravosúdia vystriedal Jozef Sivák. Ministrom tak bol v 2. a 3. vláde Jozefa Tisa. Už o pár dní, konkrétne 14. marca 1939, bol vyhlásený nezávislý Slovenský štát. V tomto období pôsobil v Sneme Slovenskej republiky. V období rokov 1939 až 1945 pôsobil tiež ako podpredseda Advokátskej komory Slovenského štátu. Postupne však prestal sympatizovať s režimom. Predseda snemu Martin Sokol ho dokonca obvinil, že často zastáva názory podporujúce obnovu Česko-Slovenska. V roku 1943 chcel rezignovať na poslanecký mandát, čo mu však do januára 1945 nebolo umožnené. Počas Slovenského národného povstania sa dokonca zapojil do protifašistického odboja. Po druhej svetovej vojne však bol napriek účasti v odboji súdený pred retribučným súdom. Bol odsúdený na štyri roky odňatia slobody a konfiškáciu majetku. V tomto období mu taktiež zomrela manželka. Postupne prešiel väznicami v Ružomberku, Bratislave, Kežmarku a Leopoldove. Ako svedok svedčil v procese proti bývalému prezidentovi Slovenského štátu Jozefovi Tisovi. Aj po prepustení z väzenia čelil ďalšej perzekúcii, keď bol v roku 1952 poslaný na manuálnu prácu do mäsokombinátu. V 60. rokoch 20. storočia došlo k jeho rehabilitácii. Zomrel 22. januára 1970 v Bratislave.
Ústav pamäti národa eviduje osobu pod menom Dr. Miloš Vančo ako arizátora Stredoslovenskej banky so sídlom v Banskej Bystrici. V rámci Registračných protokolov agentúrnych a operatívnych zväzkov ŠtB eviduje Ústav pamäti národa jeden záznam pod údajmi ''Miloš Vančo, nar. 04.09.1884''. Pod registračným číslom 2201 sa nachádza osoba bez krycieho mena, ktorá je evidovaná v kategórii vecný operatívny zväzok. Vecný operatívny zväzok podľa Ústavu pamäti národa bol zavedený na spáchaný trestný čin, ak nebol zistený páchateľ. Slúžil k zhromažďovaniu dôkazov získaných neoficiálnou cestou jednotlivými zložkami ŠtB.
Transcendentálne poznanie
Transcendentálne poznanie je podľa Immanuela Kanta poznanie, ktoré sa zaoberá nie predmetmi, ale spôsobom nášho poznávania predmetov, pokiaľ má byť a priori (= nie empiricky) možné.
Powiat grójecki
Grójec je okres v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Žije tu 96580 obyvateľov (30.6.2007).
NGC 5223
NGC 5223 je galaxia v súhvezdí Poľovné psy, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 1. mája 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Česko-slovenské opevnenie
náhľad|Obojstranný pechotný zrub K-S 5 „U potoka“ pri severomoravskej obci [[Dolní Morava.]] Česko-slovenské pohraničné opevnenie (neformálne v zahraničí označované Benešova línia) je sústava pevností a železobetónových opevnení budovaných Česko-Slovenskom v rokoch 1935 – 1938 na hraniciach s Nemeckom, Rakúskom, Maďarskom a Poľskom a na vybraných vnútrozemských čiarach. Dôvodom budovania opevnenia bola možná agresia susedných krajín. Opevnenie sa skladalo z objektov ľahkého opevnenia vz. 36 a vz. 37 (tzv. řopíky), objektov ťažkého opevnenia a delostreleckých tvrdzí. Medzi jednotlivými ťažkými objektmi sa nachádzal systém protipechotných a protitankových prekážok. Pre účely výstavby a koordinácie výstavby bolo zriadené Riaditeľstvo opevňovacích prác a rada pre opevňovanie. Po prijatí podmienok Mníchovskej dohody bola väčšina postavených objektov odstúpená v prospech nacistického Nemecka, systém opevnení tak z obranného hľadiska stratil svoj význam a nebol nikdy použitý na účely, pre ktoré bol stavaný.
Príčina vzniku opevnení
Česko-Slovensko bolo po prvej svetovej vojne novou krajinou na mape Európy. Jeho existencia bola tŕňom v oku viacerých štátnych celkov, ktoré ho obklopovali. Prakticky jedinou susednou krajinou, ktorá bola spojencom Česko-Slovenska bolo Rumunsko. Spočiatku v 20. rokoch česko-slovenský štáb počítal s aktívnym vedením bojových operácií a pri vzájomnom konflikte so susedmi k preneseniu bojových operácií na nepriateľské územie.
V neskoršom období však začínalo byť jasné, že v prípade budúceho rozsiahleho ozbrojeného konfliktu so svojimi susedmi, hlavne s Nemeckom a Maďarskom nebude mať Česko-Slovensko dostatok ľudských síl na to, aby sa efektívne bránilo bez použitia opevnení, ktoré dokážu viazať väčšie množstvo útočiacich vojsk. Obrana založená na pevných opevneniach v najohrozenejších úsekoch bola z hľadiska ekonomických možností krajiny, ktorá mala brániť rozsiahlu hranicu najvhodnejším riešením. Rozhodujúcim momentom, ktorý ovplyvnil výstavbu opevnení bol rok 1933, kedy sa v Nemecku dostal k moci nacistický politik Adolf Hitler, ktorého politickým cieľom bolo revidovať etnické hranice Nemecka na úkor svojich susedov.
Česko-Slovensko nebolo jedinou demokratickou krajinou v Európe, ktorá sa spoliehala na systém opevnení pozdĺž hraníc. Boli nimi napr. Holandsko a Francúzsko. Francúzska koncepcia obrany východnej hranice po prvej svetovej vojne sa tiež spoliehala na systém ťažkých opevnení, známy ako Maginotova línia. Medzi česko-slovenským opevnením a Maginotovou líniou však bol veľký rozdiel už v samotnej koncepcii opevnenia. Maginotova línia mala zastaviť nepriateľa na hraniciach a nepustiť ho ďalej. Česko-slovenské opevnenie malo predovšetkým chrániť krajinu pred nečakaným útokom kým prebehne mobilizácia poľnej armády. Malo teda získať čas spomalením nepriateľského bleskového úderu a v rámci vojenských plánov sa dokonca počítalo s následným ústupom z týchto postavení. Už samotná koncepcia opevnenia pozdĺž hranice s Nemeckom a Maďarskom si vyžadovala zachovanie neutrality Rakúska a Poľska. Po anšluse Rakúska však bolo jasné že podmienky na vedenie úspešnej obrany nebudú dobré. Problematické zostávalo aj nepredvídateľné jednanie Poľska. V rámci vtedajšej koncepcie obrany sa preto počítalo aj s opevnením na čiarach vo vnútrozemí aby bolo možné v prípade nepriaznivej situácie ustúpiť z Česka až na Slovensko.
Pre česko-slovenských architektov pevností bola síce Maginotova línia inšpiráciou, ale z Francúzska nikdy nebola dodaná žiadna projektová dokumentácia. Česko-slovenskí vojenskí a stavební odborníci viackrát navštívili Maginotovu líniu, česko-slovenské pevnosti však boli vlastnou konštrukciou, v mnohom pritom boli dokonalejšie a lepšie.
Potrebu rozsiahleho opevnenia a celkovej defenzívnej stratégie česko-slovenskej armády kritizovalo koncom 30. rokov viacero kompetentných činiteľov, napr. gen. Vojtěch Luža. Aj Luža, napriek svojej stratégii mobilnej vojny, však tiež počítal s pevnostnou obranou niektorých dôležitých úsekov.
Plány a organizácia výstavby
thumb|right|Vstupný objekt K-S 22a „Krok“ do ťažkého opevnenia [[Bouda (opevnenie)|Bouda pri meste Králíky.]] thumb|right|Ľahké objekty vz. 37 pri meste Králíky. „Ropík“ v popredí môže viesť paľbu a kryť okolité objekty. Prvý prieskum zameraný na vyhľadanie vhodných priestorov pre stavbu opevnenia sa začal na jeseň roku 1934 na príkaz náčelníka štábu armády gen. L. Krejčího. Prieskumom terénu bol poverený podplukovník generálneho štábu J. Fetka a ďalší, ako napr. Bohuslav Fiala.
Následne došlo na jar 1935 ku konkrétnym organizačným krokom s cieľom vytvoriť organizáciu, ktorá bude opevňovacie práce priamo riadiť a vykonávať. 20. marca 1935 vznikla Rada pre opevňovanie (RO) na čele s L. Krejčím. Rada pre opevňovanie mala za úlohu získať finančné prostriedky a materiál potrebný pre výstavbu opevnení. Ako poradný orgán Najvyššej rady obrany štátu, tiež navrhovala postupnosť a naliehavosť výstavby jednotlivých úsekov. Ďalej tiež riadila a koordinovala činnosť Riaditeľstva opevňovacích prác, ktoré malo za úlohu vlastnú realizáciu stavieb. Jej vedením bol poverený K. Husárek. 12. decembra 1935 bol vládou schválený program výstavby ťažkých objektov v najohrozenejších úsekoch hranice. 5. júna 1936 bola odsúhlasená výstavba siete opevnení pozdĺž celej hranice. Definitívny plán opevnení však určil 9. novembra 1936 vo svojom pláne gen. Husárek. Podľa plánu mohlo opevnenie začať plniť svoje funkcie po ukončení prvej etapy výstavby v priebehu roku 1939. Pre výstavbu česko-slovenská vláda uvoľnila 10,14 miliardy vtedajších korún.
Rosice (okres Chrudim)
Rosice sú obec v Česku v okrese Chrudim v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 363 obyvateľov, z toho 675 mužov a 688 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,7 roka (muži 37,2 roka, ženy 40,1 roka).
Česko-slovenské opevnenie
Plány a organizácia výstavby
Výstavba prvých betónových objektov na ochranu hraníc sa však začala už skôr. V roku 1933 boli na Slovensku na tzv. petržalskom predmostí na pravom brehu Dunaja vybudované prvé tzv. opevnené strážnice. Prvé opevnené objekty, ktorých výstavba sa začala pod vedením Riaditeľstva opevňovacích prác boli ťažké objekty. Boli stavané na strategicky dôležitých miestach najmä v oblasti rozhodujúceho severného smeru v Česku, kde bolo možné v oblasti medzi Odrou a Krkonošami očakávať hlavný smer nemeckého útoku. Tu bola plánovaná výstavba súvislej siete pevností.
Hlavné ťažké objekty sa nachádzali v oblasti Bohumín-Opava, od Králík po Orlické hory a od Olešníc po Rýchory. Okrem toho boli urýchlene opevnené oblasti Petržalky a Komárna.
Po anšluse Rakúska sa hranica s nepriateľsky naladeným Nemeckom predĺžila o, teda asi o štvrtinu. Urýchlene sa začala ťažkými objektami opevňovať aj hranica na južnej Morave, o ktorej sa dovtedy predpokladalo, že ju bude možné brániť iba ľahkými objektmi.
Typy opevnenia
Opevnenie sa možno rozdeliť na základe odolnosti na ľahké a ťažké objekty. Ťažké objekty, tzv. tvrdze, mali stáť na najviac ohrozených úsekoch. Z projektovaných vyše 1276 objektov bolo postavených 263. Najhojnejšími objektami boli ľahké opevnenia, ktoré mali paľbou ručných zbraní, hlavne guľometov pokrývať celú ohrozenú hranicu. Ich obranu mali zabezpečovať posádky o sile 2 až 8 mužov. Najrozšírenejšie z nich boli ľahké opevnenia vz. 37. Celkovo bolo postavených vyše 10 000 ľahkých objektov, z nich asi 9000 predstavujú opevnenia vz. 37.
Zaujímavosťou je fakt, že väčšina ľahkých opevnení nesmerovala čelom k nepriateľovi, ale mala pokrývať paľbou smer dovnútra českolsovenského územia a tiež okolité opevnenia. Smerom k nepriateľovi boli opevnenia prekryté zemným valom, ktorý ich mal spolu s železobetónovými stenami chrániť pred priamou paľbou nemeckého delostrelectva a ťažkých zbraní. Sila opevnenia mala spočívať vo vzájomnom krytí jednotlivých ľahkých objektov.
Osud opevnenia
Nacisti využili časť výbavy opevnení pri výstavbe atlantického valu, teda opevnenia pobrežia Francúzska, Belgicka, Holandska, Dánska a Nórska. Nemci tiež využili pevnosti k výcviku a príprave svojich útočných jednotiek na boj s pevnosťami vo Francúzsku a Belgicku.
Na sklonku druhej svetovej vojny bolo nemeckou armádou využité pre obranu pred sovietskymi vojskami iba opevnenie tvrdze Orel pri Hlučíne. O bunkre sa viedli boje od 17. do 26. apríla 1945.
Po vojne bola väčšina bunkrov v dezolátnom stave. Armáda začala na pôvodný účel využívať iba niekoľko objektov na južnej Morave na hranici s Rakúskom. Dodnes sa opevnenia zachovali v rôznom stave. Väčšina chátra, niektoré boli zreštaurované a využívajú sa ako múzeá. V Česku sú to napr. delostrelecké tvrdze Bouda, Hanička, Stachelberg, pechotný zrub N-S 82 Březinka. Na Slovensku boli zrekonštruované niektoré objekty v okolí Bratislavy. Iba niektoré pevnosti sú dodnes využívané českou armádou a vstup do nich je zakázaný. Takou je napr. delostrelecká tvrdza Adam pri Mladkove v okrese Ústí nad Orlicí, ktorá je využívaná ako muničný sklad.
Mužská štvorhra na South African Open 1987
Mužská štvohra na South African Open 1987 sa hrala ako súčasť South African Open 1987 od 16. do 23. novembra 1987. Titul získali Američania Kevin Curren a David Pate, ktorí vo finále porazili americký pár Eric Korita, Brad Pearce 6-4 6-4. Pre Currena to bol 20. a pre Patea piaty titul vo štvorhre na okruhu ATP.
4228 Nemiro
4228 Nemiro je planétka s priemerom 23 km, ktorú objavil G. A. Plyugin, Yu. A. Belyaev 25. júla 1968.
Meyrargues
Meyrargues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bouches-du-Rhône, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 3531 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5224
NGC 5224 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 12. mája 1793.
Samuel Samoslav Vanko
Samuel Samoslav Vanko (* 26. január 1811, Banská Bystrica - † máj 1854, Viedeň) bol evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ.
NGC 5224
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14.
Samuel Samoslav Vanko
Životopis
Do 1832 študoval v Banskej Štiavnici, 1833-1835 teológiu na evanjelický lýceu v Bratislave, 1836-1837 študoval na teologickej fakulte vo Viedni. V roku 1832-1833 učiteľ na evanjelický škole v Banskej Bystrici, 1835-1836 a 1837 vychovávateľ v Zárečí, 1838 v rodine baróna Prónaia v Romhány, neskôr administrátor farnosti a učiteľ v Szarvasi, od roku 1846 evanjelický farár v Szemlaku. Člen Čes.-slovanskej spoločnosti na lýceu v Bratislave, spolupracovník spolku Tatrín pre Békesskú stolici. Autor Kázní.
Insomnia (počítačová hra)
Insomnia je slovenská strategická online hra, odohrávajúca sa vo svete fantasy.
Hráči bojujú o "slávu". Je to meradlo úspechu - číselné vyjadrenie škôd spôsobených protihráčom a hodnota vybudovaného kráľovstva.
Priebeh hry
Ide o strategickú bojovú hru, v ktorej ťahy plynú rovnomerne s plynúcim časom, jeden ťah zodpovedá jednému dňu a rovná sa 30 minútam reálneho času. Hrá sa v tzv. epochách, ktoré typicky trvajú okolo 6 týždňov. Na začiatku epochy všetci hráči začínajú s novým kráľovstvom, počas epochy ho rozvíjajú a podnikajú s ním rôzne akcie. Na konci epochy sa v jednom momente zastavia všetky činnosti a vyhodnotia sa najlepší hráči a aliancie na základe získanej slávy. Na začiatku epochy si každý hráč môže zvoliť jeden bonus, ktorý mu automaticky prináša určitú výhodu.
Stratégia
Počas hrania nie je nutné si zvoliť špeciálnu taktiku, ale z dôvodu efektívnosti sa hráči často špecializujú na tieto oblasti: (* mágia - útočenie kúzlami)
Stavby
Špeciálne stavby
Rasy
V hre existuje deväť rás, každá s odlišnou charakteristikou. Sú to ľudia, elfovia, trpaslíci, goblini, trollovia, nemŕtvi, zvieratá, démoni, gnómovia, koboldi a špecifická rasa - Kapitán Bomba, UberFas BUTI alias truhlík (ten čo všetko vie, všade bol minimálne 3x) Každá rasa má špecifické jednotky. Základnou a spoločnou armádnou jednotkou sú pešiaci, ktorí obsadzujú nové územie.
Artefakty
Artefakty sú kúzelné predmety. Delia sa na domáce, bojové a voodo. Domáce artefakty prinášajú pozitívny efekt vlastnému kráľovstvu. Bojové predmety magicky vplývajú na priebeh boja, buď prinášajú pozitívny efekt vlastnej armáde alebo negatívny nepriateľskej. Voodoo artefakty sú škodlivé záškodnícke predmety, ktoré v cudzom kráľovstve spôsobia škodu.
Vedy
Vedy sa rozvíjajú výrobou kníh a ich investovaním do jednotlivých vied.
Pyrit
Pyrit je minerál kryštalizujúci v kubickej sústave, chemicky disulfid železnatý – FeS2.
Insomnia (počítačová hra)
Minihry
Úspešnosť v minihrách je hodnotená pomocou Elo. Výsledky nevplývajú na samotnú základnú hru.
Pyrit
Charakteristika
Tento minerál vytvára často kryštály tvaru kocky, iným často sa vyskytujúcim kryštalickým tvarom sú pentagonálne dodekaédre. Jeho kryštálová štruktúra je kubická, patril medzi prvé minerály preskúmané röntgénovými difrakčnými metódami. V štruktúre je niekedy prítomný v malom množstve nikel a kobalt, v menšej miere aj meď a zlato. Kryštály mávajú pozdĺžne ryhované plochy. Pyrit môže byť aj celistvý, zrnitý, obličkovitý, nátekovitý aj hroznovitý. Má zelenočierny vryp. Je to nepriehľadný (opakný) minerál so žltým kovovým leskom. (Pre podobnosť zlatu niekedy označovaný mačacie zlato.) Je pomerne tvrdý najmä v porovnaní s ostatnými sulfidmi. V oxidických podmienkach ľahko zvetráva na zmes oxidov železa – limonit. Pre rozklad pyritu v povrchových partiách rudných žíl je typické uvoľňovanie tepla. Toto teplo môže v zimnom období nezriedka roztápať okolitý sneh. Mikroskopické vlastnosti nábrusov pyritu možno študovať pomocou rudného mikroskopu.
Na rozdiel od väčšiny ostatných bežných sulfidických minerálov je pyrit stabilný až do teploty cez 400 °C. Má preto potenciál zachovať niektoré stopy o podmienkach svojho vzniku (a teda aj vzniku ložiska) ale aj ďalších zmenách teplotno-tlakových podmienok. Za priaznivých podmienok môžu byť dokonca nárasty v jeho tlakových tieňoch použité na určenie charakteru deformácie.
Vznik
Je bežným akcesorickým minerálom rôznych druhov vyvretých, usadených aj premenených hornín. Vyskytuje sa aj v uhlí, čiernych bridliciach a iných sedimentoch bohatých na organické látky. Známy je aj ako konkrécia z kriedových sedimentov.
Hilbertov program
Hilbertov program je dielo Davida Hilberta. Vzhľadom na význam teórie množín pre základy celej matematiky, sa stala otázka o jej nespornosti centrálnym základným problémom nášho storočia. Na jej riešenie rozpracoval r. 1920 D. Hilbert program formalizácie. V ňom sa dôkaz bezospornosti matematickej teórie redukoval na "hru s číslami", aby sa ukázalo, že konjunkcia výroku a jeho negácia sa nedá z axióm odvodiť. Podľa Hilberta náplňou špeciálnej teórie dôkazov, metamatematiky, je prezentácia dôkazov pomocou konečnej množiny symbolov pri aplikácii konečných (finitných) metód. Základom tejto metamatematiky sú zákonitosti vytvárania, preformovania a vzájomného poradia skúmaných postupností symbolov, syntax výrokového počtu (kalkulu). Rozličné možnosti interpretácie výrokového počtu vytvárajú jeho sémantiku.
Pyrit
Vznik
Častý je na nízko aj vysokoteplotných hydrotermálnych žilách spolu s chalkopyritom, kremeňom, kalcitom, galenitom a sfaleritom. Vzniká aj hydrotermálnych výveroch na dne oceánu známych ako čierni fajčiari. V granitoch nebýva vo väčšej miere prítomný, zvykne byť skôr v pegmatitoch a skarnoch, prípadne porfýroch, ktoré sú na ne viazané. Môže sa hromadiť magmatickou diferenciáciou z bázických hornín, kedy sa podieľa na stavbe stratiformných sulfidických ložísk niklu a medi spolu s pyrotitom, pentlanditom, chalkopyritom a magnetitom.
Poznávanie
Pyrit pri nárazoch s tvrdými kovovými predmetmi iskrí. Na rozdiel od chalkopyritu má menej sýtu farbu. Typická je aj jeho vyššia tvrdosť a krehkosť, čím ho možno odlíšiť od zlata.
Výskyt
Je najbežnejším sulfidickým minerálom. Je bežný v rôznych geologických prostrediach, najčastejšie v žilných aj vyvretých horninách. V žilných telesách vychádzajúcich na povrch často tvoria produkty jeho zvetrávania zónu označovanú ako gossan. Známy aj zo sedimentov bohatých na organickú hmotu.
Vo svete
Ako súčasť veľkých ložísk je známy napr. zo Sudbury v Kanade alebo z Merensky reef z Juhoafrickej republiky. Pekné kryštály pyritu sú známe z Duckfordu a Chestru v USA, Rio Marina na talianskom ostrove Elba alebo Llallaguna v Bolívii. V Španielsku sa nachádza na lokalitách Ambasaguasu a Navajanu.
Z Česka je známy zo Zlatých Hor v Zlatohorskej vrchovine, Hromnice pri Plznni, okolia Rychnova nad Kněžnou alebo z hnedého uhlia v severočeskej panvy ale aj z Kladna a Příbramu.
Na Slovensku
Bežný minerál mnohých hydrotermálnych ložísk viazaných na stredoslovenské neovulkanity, napr. z Banská Štiavnica. V Slovenskom rudohorí je známy z Rudnian, Smolníka, Gemerskej Polomy alebo Nižnej Slanej. Na ložisku v Hnúšti tvorí aj veľké kryštály v mastencových bridliciach. Nachádza sa aj v Malých Karpatoch medzi Pernekom a Pezinkom, kde boli jeho výskyty intenzívne študované.
Ekonomický význam
Používa sa na výrobu kyseliny sírovej, síranu železnatého a niekedy sa používa aj na výrobu síry. Niekedy býva ťažený pre malú prímes medi alebo zlata. Ako ruda železa sa však používa iba zriedkavo, pre veľkú energetickú náročnosť takejto výroby. Väčšinou iba v prípadoch, keď nie sú dostupné iné typy vhodných železných rúd. Veľké kryštály sú mineralogicky cenné. V minulosti sa mohol používať aj ako ozdobný kameň, napr. ako ozdoba inkských zrkadiel. Používal sa tiež v kresadlách.
Ako nezaujímavý minerál býva často ponechávaný na haldách spolu s jalovinou. V takýchto prípadoch môže vplyvom vlhkosti dochádzať k jeho oxidácii a vzniku kyseliny sírovej, ktorá môže veľmi negatívne ovplyvniť okolité prostredie. Vznikajú kyslé banské vody, ktoré sú veľkou environmentálnou záťažou aj stovky rokov po skončení aktívnej ťažby nerastných surovín. Pyrit môže byť často nežiaducou prímesou v prípade napríklad nerudných surovín. Nezriedka môže byť nebezpečná jeho tendencia k oxidácii.
Dezider Hoffmann
Dezider Hoffmann (iné mená: Dežo Hoffmann, Dezo Hoffmann ; * 24. máj 1912, Banská Štiavnica – † 26. marec 1986, Londýn) bol slovenský fotograf. Medzinárodne uznávaným sa stal vďaka snímkam osobností ako napríklad Charlie Chaplin, Marilyn Monroe, Marlon Brando, Jerry Lee Lewis, Elton John, Bob Marley, Cliff Richard, Sophia Loren, Frank Sinatra, Tom Jones, Duke Ellington, Oscar Peterson, Louis Armstrong, Jimi Hendrix či skupín Animals, Cream, Yardbirds, Rolling Stones a predovšetkým Beatles.
Životopis
náhľad|Pamätná tabuľa Dezidera Hoffmanna v Banskej Štiavnici Dezider Hoffmann sa narodil 24. mája 1912 v Banskej Štiavnici. Krátko po smrti otca sa s mamou presťahoval do Žiliny. Tu absolvoval základnú a začal študovať strednú školu, ktorú prerušil, keď narukoval na základnú vojenskú službu do Piešťan. Do Žiliny sa vrátil v roku 1930, kde sa vyučil za typografa a následne odišiel do Prahy, kde pracoval v divadle ako biletár a študoval žurnalistiku. O 2 roky neskôr sa stal členom štábu kameramana Otta Hellera vo filmových ateliéroch AB Studio na Barrandove.