cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Úbrež
Šport
V oblasti športu sa prví aktivizovali futbalisti od roku 1936 a volejbalisti od roku 1940. V roku 1946 bol v Úbreži pri hájovni usporiadaný prvý okresný volejbalový turnaj.
V roku 1947 sa zásluhou riaditeľa meštianskej školy Jána Bogdana vybudovalo pod lesom Karna na kantorskej parcele futbalové ihrisko a v roku 1949 ľahkoatletická dráha. Na novom športovisku sa konali stredoškolské športové preteky, v ktorých zvíťazila úbrežská škola a medzi jednotlivcami Ľudovít Fecenko z Úbreže, ktorý skočil do výšky, do diaľky a v behu na  vyhral bez merania času, pretože v celom Sobranskom okrese neboli ani jedny stopky.
Na jar 1949 bol založený prvý futbalový oddiel, ktorý sa zapojil do okresnej súťaže. V roku 1952 futbalisti postúpili do krajskej súťaže, v ktorej sa udržali len jednu sezónu, no aj napriek tomu to bol najväčší úspech úbrežského športu.
V súčasnom období futbalový oddiel TJ má A mužstvo a dorastencov pôsobiacich v I.A triede okresnej súťaže s ambíciou postúpiť do vyššej súťaže
Labathude
Labathude je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Mužská dvojhra na US Open 2010
Mužská dvojhra na US Open 2010 sa hrala ako súčasť US Open 2010 od 30. augusta do 12. septembra 2010.
Nasadenie
''Nižšie je zoznam nasadených hráčov. V zátvorkách je kolo, v ktorom vypadli.''
<li>🇫🇷 Gaël Monfils (štvrťfinále) <li>🇺🇸 John Isner (3. kolo) <li>🇺🇸 Mardy Fish (4. kolo) <li>🇺🇸 Sam Querrey (4. kolo) <li>🇪🇸 Albert Montañés (4. kolo) <li>🇪🇸 Juan Carlos Ferrero (3. kolo) <li>🇪🇸 Feliciano López (4. kolo) <li>🇱🇻 Ernests Gulbis (1. kolo) <li>🇨🇭 Stanislas Wawrinka (štvrťfinále) <li>🇧🇷 Thomaz Bellucci (2. kolo) <li>🇨🇱 Fernando González (1. kolo) <li>🇨🇿 Radek Štěpánek (1. kolo) <li>🇩🇪 Philipp Kohlschreiber (2. kolo) <li>🇦🇷 Juan Mónaco (1. kolo) <li>🇦🇷 David Nalbandian (3. kolo) <li>🇦🇺 Lleyton Hewitt (1. kolo) </ol>
Billy Cobham
Billy Cobham (* 16. máj 1944, Panama) je jedným z najuznávanejších džezových bubeníkov. Je známy hlavne pre svoju džezovú fúziu v 70 tych rokoch s Mahavishnu Orchestra Johna Mc Laughlina. Má silný štýl bubnovania v ktorom má vplyv džezu, rocku a funku.
Vyšné Nemecké
Vyšné Nemecké je obec na Slovensku v okrese Sobrance.
Polohopis
Obec sa nachádza v okrese Sobrance v Košickom samosprávnom kraji. Na Slovensku susedí s obcami Nižné Nemecké, Krčava, na Ukrajine s administratívnym centrom v Užhorode v Zakarpatskej oblasti.
Doprava
Slovensko - ukrajinský colný hraničný priechod Vyšné Nemecké - Užhorod pre kamióny a osobné autá.
Liquido
Avšak Liquido sa dočkala nejakého kultového pokračovania v ich vlasti. Napríklad skladba „Narcotic“ bola zvolená za "druhú najlepšiu skladbu všetkých čias" miestnou nemeckou rozhlasovou stanicou (najlepšou skladbou je „Stairway to Heaven“ od Led Zeppelin). V roku 2008 skupina vydala svoj posledný singel „On A Mission“. V januári 2009 členovia skupiny oznámili rozpad skupiny na oficiálnych internetových stránkach.
Auzon
Auzon môže byť:
Supermarine Scimitar
thumb|Supermarine Scimitar na palube lietadlovej lodi [[HMS Victorious]]
Supermarine Scimitar bol britský námorný prúdový jednomiestny stíhací stroj, ktorý vznikol v roku 1956. S lietadlom operovala Fleet Air Arm. Scimitar vzlietol prvýkrát 19. januára 1956.
Supermarine Scimitar bol tiež známy ako Supemarine N.113. N.113 bolo odvodené z Type 508, Type 529 a Type 525 záverečnou verziou bol Type 544. Type 544 sa líšil od Type 525 trupom a ofukovanými vztlakovými klapkami umožňujúcimi znížiť minimálnu rýchlosť a zjednodušením štartu z katapultu a pristávania na lietadlových lodiach.
Supermarine Scimitar bol posledným lietadlom značky Supermarine.
Karolína Bonapartová
Prvé manželstvo
V roku 1793, počas Francúzskej revolúcie, sa Karolínina rodina presťahovala do Francúzska. Tam sa zamilovala do Joachima Murata, bratovho generála. 20. januára 1800 sa zaňho Karolína, vtedy 17-ročná, vydala. Spočiatku bol Karolínin brat Napoleon proti tomuto manželstvu, no aj vďaka vplyvu svojej manželky Jozefíny de Beauharnaisovej, svadbu povolil.
Neapolská kráľovná
Keď si neskôr Napoleon vzala svoju druhú manželku Máriu Lujzu Rakúsku, bola Karolína poverená a zodpovedná za jej príchod do Francúzska. Po tom, ako sa stretli na hraniciach Rakúska a jej vojvodstva, Karolína donútila Máriu Lujzu, aby všetku svoju batožinu, služobníctvo a dokonca aj psa zanechala na rakúskych hraniciach.
Manželova poprava a rakúsky exil
Keď Mária Lujza porodila svojmu manželovi Napoleonovi syna, budúceho Napoleona II., stratila Karolína všetku nádej, že by sa následníkom jej brata mohol stať je syn Karol Ľudovít Napoleon Murat. Následným úplne nelogickým a netaktickým postupom kráľa Joachima Murata, kedy niekoľkokrát zmenil stranu vo vojne proti Napoleonovi, napriek tomu, že sa Metternich snažil udržať Muratovcov na neapolskom tróne, bol nakoniec Joachim Murat na rozkaz bourbonského kráľa Ferdinanda I. 15. októbra 1815 popravený zastrelením v Pizzo (Kalábria). Vdova Karolína utiekla do rakúskeho exilu, kde žila v Terste pod pseudonymom „grófka z Lipona“ (čo je anagram od Napoli (Neapol)).
Druhé manželstvo
V roku 1830 sa vydala za Francesca Macdonalda (1777 – 1837), ktorý bol v rokoch 1814 a 1815 ministrom vojny v Neapolskom kráľovstve, a s ktorým žila vo Florencii až do roku 1839, kedy zomrela. Toto manželstvo zostalo bezdetné.
Brioude
Brioude môže byť:
Prokonzulovité
Prokonzulovité (Proconsulidae) sú vyhynutá čeľaď hominoidovcov. Žili asi pred 26 – 14 mil. rokov vo východnej Afrike.
Charakteristika
Svojimi znakmi predstavujú:
Prokonzulovité boli stromové tvory s prevažujúcou vodorovnou polohou trupu. Strava a váha je vyznačená v Členení.
Miesta nálezov
V pralesoch východnej Afriky – ugandské a kenské lokality Moroto, Napak, Shongor, Rusinga, Mfangano, Fort Ternan a Maboko.
Členenie
Prokonzulovité:
Niektorí autori sem zaraďujú aj niektoré z týchto rodov/druhov (vpravo je uvedené bežné alternatívne umiestnenie):
Hésioné
Hésioné (iné názvy: Hésiona, Hesione; lat. Hesione) môže byť:
Hésione môže byť:
Beliansky potok (prítok Varínky)
Beliansky potok je ľavostranný prítok Varínky, meria 8,2 km a je tokom IV. rádu. Tečie vo východnej časti okresu Žilina.
Prameň
Pramení v Malej Fatre, v podcelku Krivánska Fatra, na severných stráňach Malého Kriváňa (1 670,9 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 420 m n. m. V nadmorskej výške cca 650 m, napája potok jeden s najvýdatnejších prameňov podzemnej vody v Malej Fatre s výdatnosťou niekoľko desiatok litrov za sekundu.
Opis toku
Preteká severozápadným a severným smerom Belianskou dolinou v Malej Fatre a obcou Belá v Žilinskej kotline. Pramenná oblasť s vejárom prítokov je súčasťou Národnej prírodnej rezervácie Prípor. Do Varínky ústi pri obci Belá v nadmorskej výške cca 435 m n. m.
Maximiliánova fontána
Maximiliánova fontána (nesprávne Rolandova) je renesančná fontána z roku 1572, nachádzajúca sa na Hlavnom námestí v bratislavskom Starom Meste. Je najstaršou fontánou na území mesta.
Okolnosti vzniku diela
Priestor, na ktorom fontána stojí, bol od nepamäti centrálnym mestským námestím. Tu sa odohrával verejný život, stála tu tržnica i radnica. Vzhľadom na dôležitosť miesta sa tu nachádzala studňa a od prvej polovice 16. storočia i veľká drevená nádrž, zhromažďujúca vodu potrebnú na hasenie prípadných požiarov.
Prvý v Bratislave korunovaný uhorský kráľ Maximilián II. (korunovácia 8.9.1563) si uvedomoval potrebu zabezpečenia vody pre obyvateľov mesta. Zvlášť, keď 12. septembra pri hrách usporiadaných pri príležitosti kráľovskej korunovácie vypukol v uhorskom tábore požiar, ktorý sa rozšíril aj do mesta. Preto dal zriadiť po meste vodné nádrže a zaviesť do nich po celý rok tečúcu vodu.
Matej Bel vo svojich Notíciách (Notitia Hungariae novae historico geographica) v súvislosti so zriadením fontány píše:
Kráľ dal najkrajšiu z nich postaviť v roku 1572 v západnej časti centrálneho námestia. Nová vodná nádrž s fontánou sa stala zároveň pomníkom prvého kráľa korunovaného v našom meste a na večné časy mala pripomínať obyvateľom mesta nielen osobu panovníka, ktorý ju dal postaviť, ale aj jeho zásluhy. Celok je tak umeleckým stvárnením politickej intencie a mocenských nárokov vladára.
Opis diela
thumb|Socha kráľa Maximiliána II. ako rytiera držiaceho uhorský znakNamiesto tradičného Rolanda, ktorý sa ako symbol mestských slobôd a výsad (právo meča) vo výtvarnom umení objavuje od stredoveku, sa tu ako kresťanský rytier a ochranca dal stvárniť samotný Maximilián. Postava rytiera v brnení a helmici s mečom v ľavej ruke na vysokom postavci uprostred fontány, opierajúca sa o štít zo znakom Uhorska, sa pozerá smerom na radnicu. Na podstavec v tvare kocky na kráľovu počesť kamenársky majster vytesal latinskú oslavnú báseň velebiacu Maximiliánov majestát. Pre súčasníkov je najzaujímavejšia východná strana podstavca (obrátená smerom k radnici), ktorá obsahuje dedikačný nápis s dôležitými historickými údajmi vzťahujúcimi sa na samotného objednávateľa diela.
Renesančná fontána je tvorená okrúhlou nádržou s priemerom deväť metrov. Na jej obvode sú vytesané maskaróny, z úst ktorých vytekala voda do menších nádrží, ktoré sa však nezachovali. Autor návrhu diela nie je známy, autorom fontány bol kamenársky majster Andreas Luttringer z rakúskeho Deutsch Altenburgu, ktorý ju dokončil v roku 1572. Pôvodná podoba monumentálnej dvojnádržovej kašny a manieristické formy jej sochárskej výzdoby svedčia o súvislosti s dvorským umením talianskych sochárov a kamenárskych majstrov.
Fontána prešla v neskorších obdobiach viacerými úpravami no napriek tomu je jednou z najkrajších renesančných fontán na Slovensku. Dnes po mnohých rokoch opäť pripomína svoj niekdajší vzhľad. K pôvodnému stĺpu fontány patrilo napr. aj torzo s reliéfnymi postavami štyroch cikajúcich chlapcov. V 30-tych rokoch 18. storočí, kedy fontána prešla radikálnou úpravou, ich odstránili a dnes sú súčasťou menšej fontánky stojacej vo dvore bývalého paláca Károlyovcov na neďalekej Uršulínskej ulici. Na ich mieste na fontáne boli umiestnené podobné reliéfy; chlapcov však nahradili puttovia nesúci ryby. V uvedenom období okrem toho fontánu doplnili o širokú kamennú misu zo zrušenej fontány v parku Letného arcibiskupského paláca. Zrejme najciteľnejším zásahom bolo v roku 2005 pristavanie mramorového obvodového okruhu, ktorý zásadne zmenil výzor fontány.
V roku 2019 bola fontána zrekonštruovaná do pôvodného renesančného vzhľadu, odstránili sa puttovia nesúci ryby a soche sa vrátili cikajúci chlapci. Počas rekonštrukcie sa odstránili moderné prstence, ktoré boli proti vôli odborníkov pridané v roku 2005, pribudli pôvodné schodíky a zrekonštruovali sa všetky vnútorné rozvody vody. Reštauračné práce v roku 2019 realizoval ateliér akademického sochára Vladimíra Višvádera.
Nápisy na podstavci
Západná strana podstavca:
Východná strana podstavca:
Južná strana podstavca:
Severná strana podstavca:
(Pozn.: preklad podľa M. Bela, Notitia Hungariae novae historico geographica, I. a II. zv. (preklad), Viedeň, Impensis Pauli Straubii Bibliopolae, 1735, str. 110 – 111)
Laburgade
Laburgade je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
TTS Trenčín
TTS Trenčín bol slovenský futbalový klub, ktorý založili 28. novembra 1904 ako Trencsény Torna Egyesület. Krátko po skončení 1. svetovej vojny sa starý maďarský názov zmenil na nový slovenský: Trenčiansky Telocvičný Spolok - TTS. V roku 1949 bol klub pričlenený k závodnej sokolskej jednote (ZSJ) Odeva, ktorá vznikla v roku 1943 ako ŠK Nehera Trenčín. 14. júla 1960 sa spojili Odeva s Telovýchovou textilákov a strojárov (TTS), ktorá vznikla 15. júla 1957 zlúčením Meriny a Spartaka, do TJ Jednota Trenčín. Roky 1963 - 1969 sa označujú ako zlaté časy trenčianskeho futbalu. V sezóne 1962/63 obsadila Jednota 2. miesto v Československej lige. V roku 1978 ešte vyhráva Slovenský pohár, no už o dva roky vypadáva z 1. ligy a o ďalší rok aj zo SNL. O rok sa síce vracia, ale iba na dva roky. Po 10 rokoch vypadáva aj z 2. SNL a jeho pád sa zastavuje až v okresných súťažiach. Dokonca prichádza aj o svoje ihrisko. Klub zaniká 1. júla 2006, keď sa spojil s AAC Sparta Trenčín. Na jeho základoch vzniká 1. júna 2006 nový klub Futbal - TTS Trenčín, ktorý hrá najnižšie oblastné súťaže. V roku 2011 sa muži odhlásili zo súťaže a v klube pôsobí už len mládež.
Dave Lombardo
David „Dave“ Lombardo (* 16. február 1965, Havana, Kuba) je americký heavy metalový bubeník pôvodom z Kuby. Lombardo bol členom skupiny Slayer, kde ho po definitívnom odchode nahradil Paul Bostaph. Hráva aj v skupinách Apocalyptica, Wintersun, Grip Inc., Fantômas a Testament.
Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2011
Majstrovstvá Ázie v basketbale žien 2011 boli v poradí 24. majstrovstvá Ázie v basketbale žien, ktoré organizuje Ázijská basketbalová federácia (FIBA Asia). Konali sa v meste Ōmura, v prefektúre Nagasaki, v Japonsku v dňoch od 21.28. augusta 2011, za účasti 12 tímov rozdelených do 2 výkonnostných divízií. Po 14 rokoch sa na turnaji predstavilo družstvo Indonézie. Japonsko bolo organizátorom ázijského šampionátu žien šiestykrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1982, 1994, 1995, 1999 a 2004. Zápasy sa hrali v aréne Municipal Sports & Culture Center. Titul obhájila 🇨🇳, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇰🇷.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia ázijských družstiev na Letné olympijské hry 2012, ktoré hostil Londýn. Kvalifikovalo sa na ne iba víťazné družstvo. V poradí ďalšie 2 družstvá postúpili na svetovú olympijskú kvalifikáciu.
Conteville-en-Ternois
Conteville-en-Ternois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Identifikačná známka
Slovensko
náhľad|Vzor identifikačnej známky používanej [[Ozbrojené sily Slovenskej republiky|OSSR]]
V Ozbrojených silách SR dostáva profesionálny vojak pri prijatí alebo vymenovaní do dočasnej štátnej služby osobnú identifikačnú kartu a dva kovové identifikačné štítky s kovovou retiazkou.
Sørlandet
Sørlandet alebo neformálne Južné Nórsko je časť krajiny (landsdel) Nórska, ktoré sa skladá z dvoch provincií – Aust-Agder (Východný Agder) a Vest-Agder (Západný Agder). Nachádza sa v najjužnejšej časti krajiny, na pobreží Skagerraku a prirodzeným centrom územia je Kristiansand vo Vest-Agder.
Systémová logika
Systémová logika (vnútorná logika systémov) je metodológia skúmania a riešenia systému, ako celku. Vychádza z predpokladu, že čím heterogénnejšie sú časti, tým ťažšie dokáže celok efektívne fungovať.
V oblasti produktívnych systémov ktorých súčasťou sú ľudia (firmy, podniky, spoločnosti, organizácie, spoločenstvá a pod.) sa využívajú pri aplikácii systémovej logiky štyri základné nástroje skúmania a riešenia:
Stará Ľubovňa (okres)
Hospodárstvo okresu
náhľad|Ľubovniansky skanzen
Obyvateľstvo
Podľa sčítania obyvateľov v roku 2011 bolo zloženie obyvateľstva v okrese takéto:
Vyšné Remety
Vyšné Remety sú obec na Slovensku v okrese Sobrance.
Polohopis
Obec v najvýchodnejšej časti Slovenska, leží vo Východoslovenskej pahorkatine pod výbežkami Vihorlatských vrchov.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Jarovnice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Jarovnice v okrese Sabinov.
Cudzinec (muzikál)
Cudzinec je pôvodný slovenský muzikálu autorky Márie Muráňovej, hudbu aranžoval Pavel Zajáček. Muzikál mal premiéru 17. decembra 2006 v Posádkovovom klube - ODA Trenčíne v podaní amatérskeho súboru občianskeho združenia Art Music Union.
Dej
Námet muzikálu je zo života starého izraelského národa za vlády kráľa Achaba. Hlavná postava, prorok Eliáš, prichádza ku kráľovi Achabovi s posolstvom, že krajinu postihne sucho.
Lacam-d’Ourcet
Lacam-d’Ourcet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oxford University Press
thumb|Logo Oxford University Press v roku 1890. náhľad|Budova vydavateľstva v [[Oxforde]] Oxford University Press je najväčšie univerzitné vydavateľstvo na svete. Bolo založené v roku 1586, kedy získalo právo na tlačenie kníh a je súčasťou Oxfordskej univerzity. Vydáva vedecké práce, učebnice a je hlavným redaktorom slovníka Oxford English Dictionary. Medzinárodná expanzia vydavateľstva začala v roku 1896 s otvorením pobočky v New Yorku. V súčasnej dobe vydáva Oxford University Press, asi 4 500 nových kníh ročne a zamestnáva približne 4 800 zamestnancov vo viac ako 50 krajinách sveta.
Harrington Emerson
Harrington Emerson (* 2. august 1853, Trenton, New Jersey, USA – † 2. september 1931, New York, New York bol americký inžinier, priekopník priemyslu, staviteľstva, manažmentu a teórie organizácie. V praxi rozvíjal taylorizmus.
Zoznam geovedných článkov/DZ
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 1 článok. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
dze
Dzenzur
RPM
RPM Package Manager (pôvodne Red Hat Package Manager, skrátene RPM) je balíčkovací systém pre Linux pôvodne vyvinutý firmou Red Hat, Inc. pre Red Hat Linux, avšak v súčasnosti sa okrem mnohých linuxových distribúcií využíva aj v ďalších operačných systémoch, ako je NetWare od firmy Novell.
Oreopitekovité
Oreopitekovité (Oreopithecidae) sú vyhynutá čeľaď hominoidovcov.
Vývoj
Oddelili sa od základného kmeňa hominoidovcov (najneskôr) pred 18 – 20 mil. rokov (Nyanzapithecus vancouveringi). Cez ostrovy mora Tethys (predchodca Stredozemného mora) sa oreopitekovité niekedy medzi 14 – 10 mil. rokov dostali z Afriky na južné pobrežia Európy (Oreopithecus bambolii), kde žili na stromoch v močaristých pralesoch, po ústupe miocénnych pralesov však vyhynuli.
Miesta nálezov
Prvým nálezom bola sánka druhu Oreopithecus bambolii z roku 1872 v uhoľnej bani v Toskánsku na Monte Bamboli. Na východoafrickom území sa v 70. – 80. rokoch našli nálezy oreopitekovitých na ostrovných lokalitách Maboko a Rusinga a na ďalších kenských lokalitách Fort Ternan a Kapsibor. Vroku 1997 bol oznámený nález nového druhu Nyanzapithecus harrisoni na kenskej lokalite Nachola.
Klasifikácia a členenie
Pokiaľ ide vyššiu klasifikáciu, ich zaradenie sa rôzni. V minulosti ich považovali za „uhoľných ľudí“, neskôr ich zaraďovali pod fosílne ľudoopice alebo medzi mačiakoidovce. Aj dnes sú zaraďované napr. medzi parapitekovce (Parapithecoidea).
Členenie:
Zoznam súhrnných výstupov do otvoreného vesmíru
Toto je zoznam prvých 30 kozmonautov, ktorí strávili najviac času počas výstupov do otvoreného vesmíru (EVA). thumbnail|Pohľad na veliteľa 24. základnej posádky stanice [[Mir Anatolija Soloviova počas výstupu do otvoreného priestoru.]] thumbnail|Veliteľ Expedície 14 [[Michael Lopez-Alegria počas výstupu]] thumbnail|[[Scott Parazynski opravuje poškodený solárny panel. Nohami je pripevnený na konci Orbiter Boom Sensor System (OBSS)]] thumbnail|Astronaut [[Robert Curbeam (vľavo) a ESA astronaut Christer Fuglesang, obaja špecialisti misie STS-116, na spoločnom výstupe. V pozadí Zem]]
Bonifác IX.
Bonifác IX., vlastným menom Pietro Tomacelli, (* 1350, Neapol, Taliansko – † 1. október 1404, Rím, Taliansko) bol od 2. novembra 1389 do roku 1404 pápež.
Pred jeho pontifikátom bol kardinál Tomacelli činný ako biskup v San Giorgio in Velabro. V Pápežskom štáte znovu nastolil vládu pápeža. Počas jeho pápežstva sa uskutočnila posledná krížová výprava, bitka pri Nikopolise.
Severné Macedónsko
Severné Macedónsko (do 11. februára 2019: Macedónsko), dlhý tvar Severomacedónska republika (od 1991 do 11. februára 2019: Macedónska republika, resp. v medzinárodnej praxi aj Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko či bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko [angl. skratka FYROM]), je štát na Balkánskom polostrove. Hlavné mesto je Skopje, druhé najväčšie je Bitola (gr. Monastiri).
Krajina má hornaté územie, nachádza sa v ňom pohorie Prokletije. Os republiky je rieka Vardar (gr. Axios) s prítokmi Bregalnica a Crna (gr. Erigonas). Na juhozápade, na hranici s Albánskom, sa nachádzajú jazerá Ochrid (gr. Achrida) a Prespan (gr. Prespes). Na severe krajiny sa nachádza pohorie Šar planina (gr. Skardos) Podnebie je subtropické kontinentálne. V krajine sa používa cyrilika.
Nový názov od roku 2019
Minister zahraničných vecí krajiny 17. júna 2018 podpísal s gréckym ministrom zahraničných vecí za účasti predsedov oboch vlád dohodu, že štát bude používať názov Severomacedónska republika (krátky tvar: Severné Macedónsko). Dohoda obsahuje v čl. 7 aj konštatovanie, že podľa zmluvných strán existujú dve od seba nezávislé chápania pojmu Macedónsko, podľa toho, či je kontextom Severné Macedónsko alebo Grécko. Dohoda bola neskôr odsúhlasená macedónskym aj gréckym parlamentom. Na macedónskej strane sa konalo o dohode aj referendum, kde bola položená otázka, či si želajú umožniť krajine členstvo v EÚ a NATO súhlasom s touto dohodou medzi Gréckom a (Severným) Macedónskom; referendum bolo však neplatné, pretože účasť nedosiahla 50 %.
Dejiny
thumb|left|Mapa Severného Macedónska Severné Macedónsko sa rozkladá na oblasti, ktorá sa do 20. stor. označovala ako Vardarská krajina, prípadne ako Južné Srbsko a nejedná sa o rovnaké územie so starovekou Macedóniou, ktorá sa nachádzala v Grécku. V staroveku toto územie obývali najmä Paióni, národ príbuzní Trákom, Ilýri, na juhozápade krajiny žili Molosi, grécke epirótske kmene. Miestne kmene boli niekedy pod vplyvom susedného Macedónskeho kráľovstva. Definitívne bola Paiónia pričlenená k Macedónii za vlády Filipa II. a Alexandra Veľkého. Počas helenizmu sa miestne paiónske obyvateľstvo helenizovalo, začalo používať gréčtinu, počas rímskej vlády sa najmä severná časť dnešného Macedónska romanizovala. Ilýrske obyvateľstvo sa pravdepodobne v niektorých častiach udržalo.
Od roku 395 patrí toto územie pod Byzantskú ríšu.
V 6. storočí sa tu po prelomení byzantskej hranici na Dunaji usadzujú slovanské kmene Druguvičov (Draguvitov), Smolianov, Velegezitov, Rinchínov, Verezitov, tiež bulharské kmene. Miestne obyvateľstvo sa slovanizovalo, územie pripadlo Bulharsku.
V 14. storočí dnešné Severné Macedónsko ovládli Srbi, Skopje bolo hlavné mesto kráľovstva Štefana Dušana. V 14. storočí oblasť dobyli osmanskí Turci. Albánske obyvateľstvo obývajúce juhovýchod krajiny prestúpilo na islam.
V 19. storočí mali slovanskí obyvatelia Vardarska prevažne bulharskú identitu, alebo sa identifikovali iba ako ortodoxní kresťania. Pochádzali odtiaľto mnohí bulharskí národní buditelia, ako Rajko Zinzinof, Ioakim Kartsovski, či Kiril Peicinovič.
Macedónska identita u slovanského obyvateľstva bola prvýkrát predstavená koncom 19. storočia, bola podporovaná miestnymi bulharskými vzdelancami, napríklad Goce Delčevom. Identita však ešte bola bulharsko-macedónska.
V roku 1913 Vardar pripadol Juhoslávii, osmanská nadvláda skončila. Prvýkrát bol v Juhoslávii uvedený názov Južné Srbsko, od roku 1929 sa zaužívalo meno Vardarska Banovina.
Macedónska národná identita bola postupne vytvorená počas Juhoslávie, s cieľom vymaniť sa bulharskému a srbskému vplyvu. Po osamostatnení v roku 1991 vznikla Macedónska republika, čo však narazilo na odpor zo strany Grécka, kde sa nachádza územie osídlené starovekými Macedóncami, grécka Makedónia a centrum starovekej Macedónie. Práve pretváranie dejín a privlastňovanie gréckych a bulharských osobností je dôvodom pretrvávajúcich sporov Macedónska s Gréckom a Bulharskom. Macedónsko tiež použilo ako svoju zástavu vergínske slnko, staroveký symbol používaný gréckymi Macedóncami, súčasť gréckej-macedónskej zástavy. Kvôli sťažnostiam Grécka bolo Macedónsko nútené zmeniť si znak svojej vlajky na slnko.
Stručný prehľad dejín
thumb|left|Grécke a rímske mesto, [[Heraclea Lyncestis]] thumb|Socha bojovníka na koni v Skopje V rokoch 1912 – 1913 bola tá časť historickej Macedónie, ktorá zodpovedá dnešnému Severnému Macedónsku v dôsledku balkánskych vojen pripojená k Srbsku.
Národnostné zloženie
thumb|[[Kruševo (arumunsky Crushuva)]] Začiatkom 20. stor. tu krajinu obývali Bulhari, Albánci, Turci a Arumuni. Malá časť obyvateľstva boli Gréci, ktorí však boli slovanského či arumunského pôvodu a rozprávali bulharsky či arumunsky. Neskôr sa tu však usadili aj grécky hovoriaci pastieri Sarakacani z Grécka a počas gréckej občianskej vojny aj komunisticky zmýšľajúci Gréci z Grécka. Počas Juhoslávie sa tu vytvorila na úkor bulharskej identity macedónska národnosť. Na západe krajiny žije už od stredoveku silná albánska komunita, tvorí tu väčšinu obyvateľstva a ich hlavné mesto je Tetovo. Dnes tvorí asi 30 % obyvateľstva albánska menšina, menšie menšiny sú Arumuni, Turci, Rómovia a Gréci. Väčšinu tvoria Slovanskí Macedónci. Asi 64 % obyvateľov, najmä Slovanských Macedóncov a Arumunov sú pravoslávneho vierovyznania, zvyšok tvoria najmä moslimovia, ktorí sú Albánci, Turci a Cigáni.
Etnická skladba Macedónska (rok 2000)
Kultúra
Severomacedónska kultúra je zmesou gréckej, osmanskej, talianskej a bulharskej kultúry. Miestne tradičné ženské kroje sú podobné ostatnému strednému Balkánu, najmä Bulharsku, typický mužský odev bola grécko-albánska suknica fustanella, najmä na juhu krajiny. Ľudová hudba vychádza z balkánskeho, byzantského gréckeho a osmanského vplyvu, v menšej miere z benátskeho. Hlavným hudobným nástrojom sú balkánske gajdy, strunová tambura byzantského pôvodu, dychová šupelka a zurla a bubon tapan. Tradičný tanec je kruhový oro, tanec gréckeho pôvodu-od gréckeho slova choros-tanec. Kuchyňa je zmesou gréckej, tureckej, maďarskej a talianskej. Tradičné jedlo je tavče gravče, zapekané fazule. Pomerne kvalitné je aj miestne víno. K novej tradičnej kultúre a národnému povedomiu patrí aj stotožnenie sa s históriou a kultúrou starovekej Macedónie a jej hrdinami, ako Alexander Veľký, či Filip II., práve proti tomu namietajú Gréci aj Bulhari.
Politika a ekonomika
thumb|[[Skopje]] Severné Macedónsko je parlamentná demokracia, parlament má 120 poslancov. Krajina má aj prezidenta, no najvyššiu funkciu má predseda vlády, ktorým je Zoran Zaev, nástupca Nikola Gruevského. Nikola Gruevski a jeho vláda čelila kritike zo strany EU, nakoľko vynakladá množstvo financií na stavby propagandistických pomníkov staromacedónskym hrdinom, pričom sa krajina snaží o vstup do EU. Samotný Gruevski tiež podporil macedónskych radikálov, ktorí žiadajú pripojiť k svojmu štátu územia Grécka a Bulharska. Zaev sa stal známym práve vďaka historickej dohode s Gréckom a možnosti krajine vstúpiť do NATO a do EU. Severomacedónska ekonomika patrí medzi najslabšie ekonomiky Európy a nezamestnanosť v krajine dosahuje 31 %. Problémy sú aj s albánskou menšinou, ktorá často hlása osamostatnenie a pomerne vysokou kriminalitou.
Emfyteuza
Emfyteuza bola dedičná držba pôdy, právo scudziť nehnuteľný majetok. Emfyteuza bola spojená s úplným alebo čiastočným reluovaním robotnej a naturálnej renty na peňažnú.
Hiuči
Hiuči môže byť:
La Chaise-Dieu
La Chaise-Dieu môže byť:
Cannondale
Cannondale môže byť:
Michal Kellner
Michal Kellner (* 1730, Banská Bystrica† 1770, tamže) bol slovenský klobučník.
Životopis
Po vyučení za klobučníka bol prijatý za mešťana Banskej Bystrice (24. novembra 1750). Po jeho smrti potomkovia porušili rodinnú tradíciu a stali sa farbiarmi v Banskej Bystrici.
Bazalkový olej
Bazalkový olej má dezinfekčné a antiseptické účinky. Používa sa pri infekciách dýchacích ciest, má antivírusové a antibakteriálne účinky, intenzita jeho pôsobenia je silná. Prekrvuje pokožku a pôsobí priaznivo pri reumatizme.
Oracle Corporation
right|thumb|Logo thumb|right|Sídlo spoločnosti
Lacapelle-Cabanac
Lacapelle-Cabanac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Oracle Corporation
Oracle Corporation je jedna z najväčších spoločností, ktoré vyvíjajú relačné databázy, nástroje pre vývoj a správu databáz či customer relationship management (CRM) systémy.
Lacapelle-Cabanac
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oracle Corporation
Spoločnosť založili Lawrence J. Ellison, Robert N. Miner a Edward Oates v roku 1977 pod prvým názvom SDL (Software Development Laboratory). Názov Oracle získala až neskôr podľa projektu, ktorý firma SDL robila na objednávku CIA. V roku 2005 spoločnosť zamestnávala 50 000 ľudí. Má zastúpenie v 145 štátoch.
Cenová politika
Oracle Corporation ponúka časovú licenciu pre všetky svoje produkty. Základom je cenový zoznam pre časové licencie na špecifických percentuálnych sadzbách z trvalej licencie. Enterprise edícia z marca 2006 je jedna z najprepracovanejších databáz od Oraclu. Štandardná edícia je lacnejšia: beží na viac ako 4 procesoroch ale zahŕňa menšie možnosti ako Enterprise edícia – neobsahuje vlastné paralelizácie atď. ale stále zostáva celkom vhodnou pre stredne zložité aplikácie. Štandardná ONE edícia sa predáva ešte lacnejšie, ktorá je limitovaná dvomi procesormi sa predáva v základe s minimálne piatimi užívateľmi. Firma Oracle obvykle predáva licencie s 22% zvýšením za technickú podporu a upgrady (prístup na MetaLink – oficiálna stránka na podporu produktov Oracle), ktoré zákazník potrebuje na obnovu.
Oracle Express edícia (Oracle XE), dodatok k rodine databázových produktov od Oracle (beta verzia zrealizovaná v roku 2005, produkčná (predajná) verzia zrealizovaná vo februári 2006), ponúka free verziu Oracle RDBMS, ale jedna je obmedzená na 4 GB užívateľských dát a 1 GB RAM. XE nebude používať viac ako jeden CPU a nedostatok internej JVM. Keďže počítače, na ktorých chodí Oracle často majú 8 a viac procesorov, cena softvéru môže dosahovať aj na viac ako státisíce dolárov. Celková cena to však môže presiahnuť, pretože databázy Oraclu obvykle vyžadujú skúsených a trénovaných databázových administrátorov pre vhodné spravovanie. Kvôli veľkému inštalačnému základu produktov a dostupných tréningových kurzov, je špecialistov na Oracle viac ako odborníkov na menej používané databázy. Oracle frekventovane poskytuje špeciálne tréningy pre databázových administrátorov. Pre Linux má Oracle certifikovanú konfiguráciu pre viac komerčné distribúcie Linuxu (RedHat Enterprise Linux 3 a 4, SuSe SLES8 a 9, Asianux) ktoré stoja v rozmedzí od pár stoviek dolárov do pár tisíc dolárov za rok (závisí od architektúre procesora a od zakúpeného balíčka podpory). Dá sa vyhnúť plateniu za tieto distribúcie použitím bezplatných alternatív ako napríklad Red Hat Enterprise Linux klony (ako CentOs alebo White Box Linux). Oracle tiež spoľahlivo beží na nepodporovaných distribúciách.
Konkurencia
V roku 1990 spoločnosť Oracle prepustila 10 % (približne 4000 ľudí) z práce kvôli finančnej situácii. Táto kríza takmer vyústila do bankrotu spoločnosti. Vznikla pre Oracle „up-front“ stratégiu marketingu, v ktorom naliehali, aby si potencionálni zákazníci kupovali čo možno najväčšie množstvo softvéru naraz. Zákazníci si rezervovali licencie dopredu a tak zvyšovali svoje bonusy. Tu nastal problém, keď sa platby potom neuskutočnili. Oracle musel následne zdvojnásobiť svoje príjmy a tiež vyriešiť právne veci ohľadne nadhodnotenia svojich príjmov. Ellison by neskôr povedal, že Oracle spravil „an incredible business mistake“ (obrovský obchodný omyl).
Napriek tomu IBM dominovala v hlavnom prúde na trhu s relačnými databázovými systémami so svojimi DB2 a SQL/DS produktmi. Oddialil vstup relačných databáz na trh pre Windows a Linux. Vďaka týmto „pootvoreným dvierkam“ Sybase, Oracle a Informix (eventuálne aj Microsoft) dominovali na trhu jednoprocesorových počítačov.
V tomto čase Oracle technologicky zaostal za Sybase.
Langeac
Langeac môže byť:
Conteville-lès-Boulogne
Conteville-lès-Boulogne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Česko-slovenský rozhlas
náhľad|Hlavná budova Česko-slovenského rozhlasu (dnes Českého rozhlasu) v [[Praha|Prahe na Vinohradskej ulici]]
Česko-slovenský rozhlas (dobové písanie do roku 1990: Československý rozhlas; skr. ČsR) bola v rokoch 1948 – 1991 štátna a v rokoch 1991 – 1992 verejnoprávna inštitúcia v Česko-Slovensku zaoberajúca sa rozhlasovým vysielaním a tvorbou rozhlasových programov (v rokoch 1953 – 1957 aj televíznym vysielaním a tvorbou televíznych programov). Do roku 1991 mala monopol na rozhlasové vysielanie.
Vznikla v apríli 1948 zlúčením podnikov Český rozhlas, s.r.o. a Slovenský rozhlas, s.r.o. a zanikla v decembri 1992 so zánikom Česko-Slovenska; jej úlohy prevzali (už skôr založené) verejnoprávne organizácie Český rozhlas a Slovenský rozhlas (dnes súčasť RTVS).
V období 28. december 1938 – marec/jún 1939 existoval rovnomenný podnik Česko-slovenský rozhlas, s.r.o. (dobové písanie so spojovníkom).
Dejiny
náhľad|[[Kbely, miesto, kde v roku 1923 stál stan Radia Praha]] Prvé verejné rozhlasové vysielanie v Česko-Slovensku sa uskutočnilo 28. októbra 1919 z Prahy. Pravidelné vysielanie sa začalo 18. mája 1923 z Prahy, keď bola založená aj spoločnosť na rozhlasové vysielanie v Česko-Slovensku pod názvom "Radiojournal, československé zpravodajství radiotelefonické, spol. s r. o.", ktorá mala štátny monopol na rozhlasové vysielanie, a v ktorej bol od roku 1925 majoritným vlastníkom štát. ČSR sa tak stalo druhou európskou krajinou s pravidelným rozhlasovým vysielaním. Prvé rozhlasové prijímače na Slovensku sú zaznamenané k roku 1924. V roku 1924 sa začalo používať slovo "rozhlas", predtým sa hovorilo o rádiofónii alebo broadcastingu.
V roku 1925 bolo spustené vysielanie v jazykoch národnostných menšín, t. j. v nemčine, maďarčine a rusínčine. V roku 1926 začalo vysielať štúdio v Brne a Bratislave, v roku 1927 v Košiciach (koncom roka 1938 bolo štúdio presunuté do Maďarmi neobsadeného Prešova), koncom 20. rokov v Ostrave a v roku 1936 v Banskej Bystrici atď. V 30. rokoch nastal všestranný rozvoj rozhlasu po obsahovej, početnej aj technickej stránke.
Tesne pred rozpadom Česko-Slovenska bol podnik Radiojournal premenovaný na Česko-slovenský rozhlas, spol. s r. o. (pozri vyššie). O pár mesiacov neskôr, v roku 1939, sa tento podnik rozpadol na slovenský a český rozhlasový podnik, táto situácia trvala až do opätovného zlúčenia týchto podnikov do spoločnej a teraz už explicitne štátnej inštitúcie "Československý rozhlas" vytvorenej v roku 1948, po prevzatí moci v štáte zo strany Komunistickou stranou Československa.
V roku 1953 začala vysielať Česko-slovenská televízia, ktorá bola do roku 1957 súčasťou Československého rozhlasu a až potom sa organizačne osamostatnila. V roku 1955 bolo spustené vysielanie rozhlasu aj po drôte. Na Slovensku bolo v roku 1957 otvorené krajské štúdio v Banskej Bystrici. Koncom 60. rokov a intenzívnejšie od začiatku 70. rokov sa začalo vysielať aj stereofonicky.
V 70. a 80. rokoch vysielal Česko-slovenský rozhlas nasledúcich 5 hlavných programov: Všetko toto vysielanie pochádzalo z ústredných štúdií v Prahe a Bratislave a krajových štúdií v Českých Budějoviciach, Plzni, Hradci Králové, Ústí nad Labem, (?)Brne, (?)Ostrave, Košiciach (od 1986 aj v Prešove) a Banskej Bystrici. Existoval aj program "Interprogram" Rádia Praha, išlo o 5-hodinový hudobný program, každých 15 minút prerušovaný správami v češtine/slovenčine, nemčine, francúzštine a angličtine.
V 70. a 80. rokoch v rámci Česko-slovenského rozhlasu existovali 3 organizačné celky:
Až do rozvoja televízie v 60./70. rokoch 20. storočia plnil vedúcu úlohu v informovanosti obyvateľstva Česko-Slovenska, pri inváziách vojsk v rokoch 1945 a 1968 sa o rozhlas viedli kľúčové boje. Česko-slovenský rozhlas zanikol 31. decembra 1992 s rozdelením federácie. Jeho faktickí nástupcovia Český rozhlas a Slovenský rozhlas (dnes časť RTVS) existovali už zhruba rok predtým paralelne s Česko-slovenským rozhlasom.
Lavoûte-Chilhac
Lavoûte-Chilhac môže byť:
Company of Heroes
Company of Heroes je strategická počítačová hra určená pre PC. Hra bola vyvinutá firmou Relic Entertainment a vydaná spoločnosťou THQ 14. septembra 2006.
Emir
Emir (arab. ’amír) môže byť:
Timmelsjoch
Timmelsjoch  je vysokohorský priesmyk ktorý je spojnicou cez Ötztalské Alpy na hranici Rakúska a Talianska.
Cesta cez priesmyk bola daná do prevádzky dňa 7. júla 1959, po štyroch rokoch výstavby.
Ľudovít Baťán
Gróf Ľudovít František Jozef Baťán (staršie Ľudovít Batthyány, ; * 10. február 1807, Bratislava† 6. október 1849, Pešť) bol prvý predseda vlády Uhorska v čase revolúcie v rokoch 18481849. Po potlačení revolúcie bol uväznený rakúskou vládou v Olomouci a Budapešti. Vo väzení sa neúspešne pokúsil o samovraždu. Napokon bol odsúdený na trest smrti a 6. októbra 1849 bol zastrelený popravčou čatou. Pochovaný je na Kerepešskom cintoríne (Kerepesi temető) v Budapešti.
Rodina
V roku 1834 si v Bratislave zobral za manželku Antóniu Zičiovú (aj Zichy; 1816 – 1888), dcéru magnáta Karola Zičiho a jeho manželky Antónie Baťánovej. Z manželstva vzišli tri deti: Emmanuela Baťánová (aj Batthyány; 1837 – 1922), Ilona Baťánová (Batthyány; 1842 – 1929) a Elemér Baťán (Batthyány; 1847 – 1932). náhľad|vpravo|Hrobka Ľudovíta Baťána na Kerepešskom cintoríne
Nord-Norge
Nord-Norge alebo neformálne Severné Nórsko je časť krajiny (landsdel) Nórska, ktoré sa nachádza v severnej časti krajiny. Skladá sa z piatich provincií – Sør-Trøndelag, Nord-Trøndelag, Nordland, Troms a Finnmark. Prirodzeným centrom územia je Trondheim v Južnom Trondelagu.
Violončelový koncert (Elgar)
Violončelový koncert e mol, Op. 85 je dielo anglického skladateľa Edwarda Elgara.
Koncert skladateľ zložil v roku 1919, v atmosfére doznievajúcej hrôzy prvej svetovej vojny. Pod vplyvom tohto otrasu i nepriaznivého zdravotného stavu a choroby jeho manželky Alice došlo k radikálnej zmene Elgarovho skladateľského prístupu. Introspektívny až filozofický koncert ostro kontrastuje s predchádzajúcim obdobím tvorby, v ktorom skladal prevažne entuziazmom nabité diela inšpirované viktoriánskym Anglickom a renesančnou hudbou. Strasti skladateľa sa tak pretavili do jeho životného diela - violončelového koncertu, ktorý bol jeho posledným dokončeným orchestrálnym dielom a zároveň akousi labuťou piesňou.
Dielo malo premiéru v októbri 1919 v Londýne, so sólistom Felixom Salmondom a London Symphony Orchestra pod taktovkou samotného Elgara. Intrigy zo strany Alberta Coatsa, ktorý dirigoval zvyšok koncertu a neumožnil Elgarovi dostatočné naskúšanie s orchestrom, a slabá príprava Salmonda spôsobili, že koncert dopadol neúspešne. To však nezabránilo tomu, aby sa postupne zaradil medzi najvýznamnejšie diela svojho druhu. Jeho pozíciu neskôr famóznou interpretáciou definitívne potvrdila Jacqueline du Pré.
Elgarov koncert je reflexívne dielo s jedinečnou, melancholickou atmosférou. Skladateľ tu vynikajúco využil elegický potenciál violončela. To spolu s nezvyčajne skromným, až asketickým orchestrálnym partom tvorí intímne pôsobiace dielo, ktorého hlavnou devízou je úprimnosť a hĺbka výpovede.
Koncert netradične tvoria čtyri vety. Dielo otvára sugestívnym sólovým recitatívom violončelo. Hlavný motív vety zaznie prvýkrát v podaní viol. Melódiu následne preberie violončelo, ktoré ju ďalej rozvíja. Na sólovú pasáž zakončenú vzostupným radom tónov sólového nástroja nadviaže orchester, ktorý dramaticky zopakuje hlavnú tému. Po krátkom dodatku violončela nasleduje stredná časť vety, ktorá je prívetivejšia a písaná v E-dur. V závere vety je zreprízovaná hlavná téma z úvodu a prostredníctvom pianisisma orchester prechádza attaca do druhej vety, Lento. Po krátkom dramatickom úvode orchestra nasleduje, podobne ako v prvej vete sólový recitatív violončela, striedmo doprevádzaný orchestrom. Z tohto nesmelo posobiaceho sóla violončelo vyťaží ľahko tanečnú tému, ktorá prináša do celej skladby odľahčenie, hoci v pozadí je stále cítiť dusnú atmosféru.V tretej vete tvoria sólový nástroj a orchester viac konzistentný celok. Základom je tu široká, nostalgická melódia. Tretia veta prechádza attaca do záverečného finále. Hlavná téma znie odhodlane, no zároveň v sebe nesie i akúsi rezignáciu. V priebehu vety viackrát dochádza k zmene tempa i tóniny. Pestrý tematický materiál dáva možnosť vyniknúť violončelu vo viacerých reflexívnych sólach. V záverečnej časti je pripomenutý motív tretej vety a následne sólový recitatív z úvodu koncertu, s jemnými odchýlkami od pôvodnej podoby. Po ňom orchester energicky pripomenie hlavný motív štvrtej vety, zakončený dvoma údermi orchestra s ozvenou violončela a finálnym akordom orchestra.
Dielo, ktoré patrí medzi päť najvýznamnejších violončelových koncertov, je najznámejším a najčastejšie hrávaným Elgarovým opusom. Za dnes už klasickú sa považuje nahrávka koncertu v podaní Jacqueline du Pré a London Symphony Orchestra pod vedením Johna Barbirolliho z roku 1965.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kamenica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kamenica v okrese Sabinov.
Informačná technológia
Výraz informačná technológia alebo informačné technológie (angl. information technology alebo staršie information technologies) možno definovať ako:
Stredoeurópsky termín informačná technika sa používa buď ako synonymum termínu informačná technológia alebo sa (správnejšie) obmedzuje na fyzickú (organizačnú, výpočtovú, reprografickú a a prípadne aj telekomunikačnú) techniku používanú pri práci s informáciami.
Dátové úložisko
Dierne pásky použité v prvých počítačoch reprezentovali dáta. Prvé elektronické počítače, ako napríklad Colossus používali dierne pásky - dlhý pásik papiera, na ktorom boli dáta znázornené sériami dierok. Techniku, ktorá je dnes už zastaralá. Elektronické dátové úložiská, ktoré sú používané v dnešných počítačoch vznikli po druhej svetovej vojne, keď forma pamäte s oneskorenou linkou bola vyvinutá na odstránenie šumu z radarových signálov. Prvé praktické využitie tohto bola oneskorená pamäť s ortuťou. Prvé digitálne úložisko bola Williamsova trubica, ktorá bola založená na štandardnej obrazovke (súčiastke). Avšak informácie uložené v nej a v pamäti s oneskorenou linkou boli nestále a teda museli byť priebežne obnovované, inak boli stratené pri odpojení napájania. Najskoršia forma energeticky nezávislých počítačových pamätí bola bubnová magnetická pamäť, vynájdená v roku 1932 a použitá v počítači Ferranti Mark 1, prvom svetovom komerčne dostupnom univerzálnom počítači.
IBM predstavilo prvý pevný disk v roku 1956, ako komponent v ich počítačovom systéme 305 RAMAC. Väčšina dnešných digitálnych dát je stále uložených magneticky na pevnom disku, elektronicky na diskoch SSD alebo opticky na médiách ako BluRay, DVD. Do roku 2002 väčšina informácii bola uložená na analógových zariadeniach, ale od roku 2002 kapacita digitálnych úložísk prekonala analógové po prvýkrát. Od r. 2007, takmer 94% dát vo svete boli uchovávané digitálne: 52% na pevných diskoch, 28% na optických zariadeniach, a 11% na digitálnych magnetických páskach. Predpokladalo sa, že svetová kapacita na ukladanie informácii na elektrických zariadeniach narástla z 3 exabajtov v r. 1986 na 295 exabajtov v r. 2007, zdvojnásobujúc sa zhruba každé 3 roky.
Databázy
Databázové systémy sa objavili v r. 1960 na vyriešenie problému s ukladaním a opätovným získaním veľkých množstiev dát rýchlo a presne. Prvý z týchto systémov bol od firmy IBM a bol to systém na spravovanie informácii (po angl. Information Management System)(IMS), ktorý je stále široko používaný aj po viac ako 60 rokoch. IMS ukladá dáta hierarchicky, ale v r. 1970s Ted Codd navrhol alternatívny relačný pamäťový model založený na teórii množín a predikátovej logike a známom koncepte tabuliek s riadkami a stĺpcami. V r. 1981 bola vydaný prvý komerčne dostupný systém riadenia bázy dát (SRBD, anglicky RDBMS) spoločnosťou Oracle.
V nedávnych rokoch sa programovací jazyk XML stal populárnou formou na reprezentovanie dát. Hoci XML dáta môžu byť uložené v normálnom súborovom systéme, sú bežne držané v relačných databázach aby mohli využiť ich "rokmi overenú robustnú implementáciu dokázanú teóriou i praxou." XML, ako nasledovník SGML (Standard Generalized Markup Language), z dôvodu svojej textovej čitateľnosti ponúka výhodu zrozumiteľnosti ako pre stroje, tak aj pre ľudí.
Získavanie dát
Pojmy "dáta " a "informácie" nie sú synonymá. Akékoľvek uložené bity predstavujú dáta, ale informácie sa z nich stávajú až vtedy, keď tieto dáta zoskupíme a dáme im význam (dáta sú napr. písmená, ktoré samé o sebe nedávajú zmysel, ale ak ich vhodne zoskupíme do slov, začnú zmysel dávať). Väčšina svetových digitálnych dát je neštruktúrovaných a uchovávaných v množstve rozdielnych formátov, dokonca aj v rámci jednej organizácie. Dátové sklady začali byť rozvinuté od roku 1980 aby zlúčili tieto rôznorodé údajové formáty. Poväčšine obsahovali dáta vyťažené z rôznych zdrojov, vrátane vonkajších zdrojov ako Internet, aby umožnili systém na podporu rozhodovania (DSS).
Prenos dát
Prenos dát má 3 aspekty: vysielanie, šírenie, a príjem. Prenos môžeme vo všeobecnosti považovať za vysielanie, v ktorom informácie sú vysielané jednosmerne od odosielateľa k adresátom alebo ako obojsmernú komunikáciu s oddeleným kanálom pre príjem a vysielanie dát.
XML bol čoraz viac používaný ako spôsob na výmenu dát od začiatku 21. storočia, špeciálne pre strojovo orientované interakcie ako sú tie zapojené vo webovo orientovaných protokoloch ako SOAP, opisujúci "dáta v pohybe lepšie, než dáta v pokoji".