cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
DVR
DVR (digital video recorder) alebo PVR (personal video recorder) je zariadenie, ktoré je schopné zaznamenať video v digitálnom formáte na disk alebo iné pamäťové médium v zariadení. Termín zahŕňa samostatné set-top boxy, prenosné prehrávače médií a softvér pre osobné počítače, ktoré umožňujú záznam videa a prehrávanie z disku. Niektoré spoločnosti spotrebnej elektroniky ponúkajú televízne prijímače so zabudovaným DVR hardvérom a softvérom, prvou spoločnosťou, ktorá tento výrobok uviedla, bola LG v roku 2007.
Podnebie (klíma)
Tento „režim“ je predovšetkým daný súborom meteorologických prvkov ako teplota vzduchu, vlhkosť vzduchu, zrážky, slnečné žiarenie, vietor, oblačnosť a pod.
Štúdiom podnebia sa zaoberá klimatológia.
Municipálne mesto
Municipálne mesto alebo municipiálne mesto môže byť:
Municípium bola v Uhorsku a potom v Maďarsku do roku 1950 župa, municipálne mesto a iná územná jednotka s obdobným postavením, pozri municípium (Uhorsko)
Dežőfiho palác
Dežőfiho palác alebo (staršie) Dessewffyho palác je palác a národná kultúrna pamiatka Slovenkej republiky pod číslom 101-193/1 na Námestí Ľudovíta Štúra číslo 2 v mestskej časti Staré Mesto v Bratislave. V jeho susedstve sa nachádza Esterházyho palác. Dežőfiho palác bol postavený v druhej polovici 19. storočia v neorenesančnom štýle.
V rokoch 2007-2009 prebiehala jeho rekonštrukcia.
Britannia Bridge
Britannia Bridge je oblúkový most medzi waleskou dedinou Llanfairpwllgwyngyll a mestom Bangor. Most sa nachádza neďaleko mosta Menai Suspension Bridge.
Most bol dokončený 5. marca 1850 a autormi tohoto tubusového mosta boli William Fairbairn a Robert Stephenson. Podobne ako ďalší Stephensonov tubusový most, neďaleký Conwy Railway Bridge, most Britannia Bridge bol taktiež súčasťou železnice Chester and Holyhead Railway, ktorá viedla z prístavu v Holyheade do Creweu. V máji 1970 zachvátil most požiar, ktorý poškodil pôvodné tubusy. V rokoch 1970 – 1971 boli pôvodné tubusy zničené a medzi pôvodnými pylónmi boli postavené nové oceľové oblúky. Znovu bol do prevádzky uvedený 30. januára 1972. Od roku 1980 slúži aj pre cestnú premávku.
Celková dĺžka mosta je a dve hlavné rozpätia sú  dlhé.
Turecký vrch (prírodná rezervácia)
Turecký vrch je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Trenčianske Bohuslavice, Nové Mesto nad Váhom v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1984 na rozlohe. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 4. stupeň ochrany.
Dychová hudba
Dychová hudba je hudobný žáner, ktorý pre svoj prejav využíva hlavne plechové dychové nástroje a perkusie. Jej hudobný štýl je spojením európskej klasickej a ľudovej hudby. Vznikol tak zábavný hudobný žáner, ktorý je dodnes v širokom spektre využívaný na prezentáciu pre ňu typickej pochodovej, smútočnej, tanečnej (polka, valčík) ale aj koncertnej hudby. Prepojením dychovej hudby, afroamerického folklóru a blues vznikal v USA základ pre vznik klasického džezu.
Česko
Niektorí považujú za úspešnú a samostatnú aj dychovú hudbu Moravěnka. Tá však vznikla v roku 1987 odtrhnutím polovice členov kapely Moravanka.
Pan
Pan môže byť:
PAN môže byť skratka pre:
3359 Purcari
3359 Purcari je planétka s priemerom 20 km, ktorú objavil N. S. Chernykh 13. septembra 1978.
Spotreba paliva
Spotreba paliva môže byť:
Číslicový počítač
Všetky dáta a programy sú vnútri počítača zakódované ako postupnosti 0 a 1. Vstupné zariadenia preložia všetky vstupy do číslicového tvaru a obrátene, výstupné zariadenia transformujú všetky výstupy z číslicovej reprezentácie do čitateľného tvaru.
Investitúra (lénny systém)
Investitúra bol v lénnom systéme symbolický slávnostný akt uvedenia vazala do vlastníctva léna. Vzťahovala sa aj na cirkevných hodnostárov (napr.: biskupov). To využívali hlavne nemeckí panovníci, aby im bola cirkev v ríši zaviazaná. Spory medzi cirkevnou a zvrchovanou svetskou mocou niekedy prerástli konfliktov, ktoré hrozili schizmou. Ako príklad je vhodné uviesť vznik nezávislej anglikánskej cirkvi v Anglicku (pozri Henrich VIII.), ale aj tzv. boj o investitúru nemeckých cisárov Henricha IV. a Henricha V., ktorých víťazným protivníkom bol pápež Gregor VII., za pontifikátu ktorého došlo k vzostupu moci a autority pápeža aj v dôsledku clunyjského hnutia
Luzy-sur-Marne
Luzy-sur-Marne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Číslicový počítač
Číslicový počítač pozostáva z prepojenia viacerých jednoduchých funkčných jednotiek. Základnými stavebnými jednotkami každého číslicového počítača sú napríklad preklápacie obvody na realizovanie pamäti a hradlo AND resp. hradlo NOT na realizovanie logických a riadiacich funkcií.
Luzy-sur-Marne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Akcia
Akcia môže byť:
Alexander Parassin
Alexander Parassin (* 14. marec 1883, Brezno - † 4. júl 1941, Bratislava) bol verejný činiteľ, publicista, básnik. Pseudonym: Dobromil
Životopis
Po ukončení základnej a meštianskej školy v Brezne, 1901-1902 absolvoval náukobeh verejnej správy v Debrecíne. Pôsobil ako úradník verejnej správy na viacerých miestach Slovenska, 1938-1941 radca verejnej správy vnútornej Župného úradu v  Bratislave. Zaslúžil sa o elektrifikáciu, reguláciu vodných tokov, budovanie železničnej trate Krupina - Zvolen, podporoval rozvoj školstva, riešil problematiku slovensko - maďarských vzťahov. Organizátor charitatívnej činnosti, predseda sociálnych spolkov, člen výboru Okresného osvetového zboru vo Zvolene, člen Matice slovenskej, Sokola. Autor článkov o verejnej správe, poslovenčoval hry z maďarčiny a z češtiny. Uverejňoval príležitostnú poéziu, poéziu s lyrickým opisom prírody, písal aj gratulačné básne. Jeho občianska, prírodná i ľúbostná lyrika nedosahuje dobový priemer.
High-definition television
right|thumb|Projekčná obrazovka domáceho kina s HDTV obrazom
High-definition television (HDTV) je formát vysielania televízneho signálu s výrazne vyšším rozlíšením, ako umožňujú tradičné formáty PAL, SECAM a NTSC. Vysiela sa digitálne, môže sa použiť ako jeden z formátov digitálnej televízie DVB. V súčasnosti je formát definovaný pre rozlíšenie 1080 prekladaných alebo neprekladaných (progresívnych) riadkov, prípadne 720 neprekladaných riadkov. Pomer strán je 16:9.
Kyslíkatá kyselina
Kyslíkatá kyselina  alebo oxokyselina   je kyselina tvorená vodíkom, kyslíkom a ďalším centrálnym kyselinotvorným prvkom (N, S, P, ...). Všeobecný vzorec je HaZbOc, kde Z je kyselinotvorný prvok, a koeficienty a, b, c nadobúdajú bežne hodnoty a od 1 do 4, b od 1 do 2, c od 1 do 7 (existujú aj vyššie čísla, ale tie nie sú také bežné). Označujú sa ako kyslíkaté kyseliny kvôli prítomnosti kyslíka v ich chemickej štruktúre, na rozdiel od anorganických kyselín bez kyslíka (bezkyslíkatých kyselín, napr. halogénovodíkových alebo sulfánu).
Magnus Norman
Magnus Norman (* 30. máj 1976, Filipstad, Švédsko) je bývalý švédsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 12 turnajov ATP v dvojhre.
Kyslíkatá kyselina
Príprava oxokyselín
Oxokyseliny sa pripravujú reakciou vody a kyselinotvorného alebo amfotérneho oxidu:
Eliáš Paršic
Životopis
Študoval v Rajci, Kremnici, Bratislave, Ružomberku a 1645-1648 na univerzite v Gdansku. Pôsobil ako konrektor v Košiciach, v Žiline, 1648-1650 v Banskej Bystrici, neskôr učiteľ, od 1652 diakon v Trenčíne. Autor niekoľkých dišpút o ľudskom živote, o osobe Krista, polemizoval proti katolíckej vierouke.
Kyslíkatá kyselina
Príprava oxokyselín
Pripravovať sa môžu aj "vytlačením" zo soli silnejšou kyselinou (a následnou destiláciou):
Počas Berzeliovej dualistickej teórie sa uprednostňovali adičné vzorce, kde sa oxokyseliny považovali, za hydráty oxidov:
Deriváty oxokyselín
Poznáme viacero derivátov: oxokatióny, oxoanióny a soli. Oxokatióny vznikajú odčlenením OH- skupiny (napríklad nitrónium, NO2+, ktoré vzniká z kyseliny dusičnej, HNO3), oxoanióny vznikajú odštiepením H+ (napríklad hydrogénsíran, HSO4-, ktorý vzniká z kyseliny sírovej, H2SO4) a soli vznikajú nahradením vodíka za kovový prvok (napríklad chlorečnan draselný, KClO3, ktorý vzniká z kyseliny chlorečnej, HClO3).
Gjirokastër (mesto)
Gjirokastër alebo Gjirokastra (po gr. Αργυρόκαστρο – Arjyrokastro, po taliansky Argirocastro, turecky, Ergiri) je mesto v južnom Albánsku, v kraji Severný Epirus, asi severne od hraníc s Gréckom, hlavné mesto rovnomenného okresu. Počet obyvateľov sa odhaduje na asi 20 000.
Odsek (typografia)
Odsek (nespisovne alebo staršie odstavec) je v typografii relatívne samostatný kúsok textu, ktorého hranice sú naznačené formátovaním, napr. odrážkou, číslovaním alebo novým riadkom
V textových procesoroch slúži obvykle na vloženie nového odseku kláves Enter. Typografickým symbolom odseku je ¶.
Gjirokastër (mesto)
Dejiny
Oblasť bola v staroveku osídlená gréckymi kmeňmi Epirótov. Mesto Argyrokastro bolo založené v 12 stor., v byzantskom období. Argyrokastro v gréčtine znamená strieborná pevnosť. Podľa miestnej mytológie, meno pochádza od princeznej menom Argyro. Z Argyrokastra sa stalo dôležité byzantské mesto a v 14. storočí nezávislého gréckeho štátu Epirský despotát.
Počas osmanskej doby to bolo dôležité centrum gréckeho obchodu. V 19. stor. mesto ovládol turecký uzurpátor Ali Paša z Tepeleny. Začiatkom 20. stor. požadovali obyvatelia mesta pričlenenie ku Grécku, čo sa i na istý čas podarilo, keď bola vytvorená grécka autonómna časť Severný Epirus s hlavným mestom v Argyrokastre, no po nástupe komunizmu bola táto autonómia zrušená. Po páde komunizmu v roku 1991 mnoho miestnych Grékov emigrovalo do Grécka. Z Argyrokastru pochádza viacero osobností, mnohí grécki revolucionári z Gréckej vojny za nezávislosť, či jeden zo zakladateľa Albánska, Jani Papadhopulli. Z Argyrokastra pochádzal aj komunistický vládca Albánska Enver Hoxha. Väčšina obyvateľov sú Gréci a mnohí albánski obyvatelia majú grécke priezviská. V meste sídli grécky konzulát. Obyvatelia mesta, Albánci aj Gréci sú prevažne ortodoxní kresťania.
Centrum mesta je ako zvlášť dobre zachované osmanské mesto zapísané na zozname Svetového dedičstva UNESCO.
Iné projekty
.
Záhradská
Zahradská je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Lubina v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1984 na rozlohe 1,2823 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Je súčasťou CHKO Biele Karpaty. Na území rezervácie platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany sú: Prirodzené spoločenstvá aluviálnych slatín s bohatou populáciou kruštíka močiarneho (Epipactis palustris) na vedeckovýskumné a náučné ciele, ako aj záchranu genofondu ohrozeného rastlinného druhu.
Stereo Love
„Stereo Love“ je skladba z roku 2009 nahraná rumunským hudobníkom Edwardom Mayom spolu s Vikou Jigulinou, vydaná ako debutový singel z debutového albumu Stereo Love. Refrén je pôvodne zo singlu „Bayatılar“ od azerbajdžanského hudobníka Eldara Mansurova. Stal sa celosvetovým hitom na diskotékach a dostal sa na vrchol rumunských, francúzskych, holandských, fínskych, nórskych, španielskych, švédskych a írskych rebríčkov singlov. Remixová verzia s Miou Martinou bola vydaná v júni 2010.
Pieseň a videoklip boli zaradené do kompilácie NRJ Music Awards 2010.
Belmont-sur-Rance
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1011 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peter Hanzely
Peter Hanzely (* 13. august 1947, Bratislava) je slovenský hudobný skladateľ a akordeonista. Hudbu k piesňam napísal spevákom ako napr. Karol Duchoň (bol jeho dvorným skladateľom), Marie Rottrová, Hana Zagorová, Petr Spálený, Petr Rezek, Darina Rolincová. Skomponoval napr. hudbu k hitom – V slovenských dolinách, Čardáš dvoch sŕdc a ďalším.
Životopis
Od 70. rokov 20. storočia pracoval ako hudobný redaktor v slovenskom rozhlase, kde pôsobil viac ako tridsať rokov. V roku 1975 uspela pieseň Čardáš dvoch sŕdc, ktorú naspieval Karol Duchoň a autor textu bol Ľuboš Zeman, na festivale v Tokiu, na ktorom sa nemohol zúčastniť, pretože mu nepovolili vycestovanie.
Ako člen poroty a rozhodca sa zúčastňuje na rôznych hudobných súťažiach.
Piesňová tvorba (výber)
Viac v článku Zoznam piesní s hudbou Petra Hanzelyho.
Diskografia (výber)
Podieľal se na viacerých hudobných tituloch, rôznych interpretov, okrem nich vyšli aj jeho:
3414 Champollion
3414 Champollion je planétka s priemerom 24 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 19. februára 1983.
Alžbeta Pappová
Alžbeta Pappová (* 23. november 1909, Banská Bystrica – † 1. august 1959, Trenčín) bola slovenská klaviristka, hudobná pedagogička.
Životopis
Študovala na strednej škole v Banskej Bystrici, 1927-1933 klavír na Hudobnej a dramatickej akadémii v Bratislave. Roku1933 -1946 učiteľka hudobnej výchovy na gymnáziu v Prievidzi, 1946-1954 učiteľka klavírnej hry ma Hudobnej škole, 1954-1959 na Št. konzervatóriu v Bratislave. Pôsobila aj ako interpretka v rôznych miestach Slovenska. Členka komisie pre učebné osnovy, št. skúšobnej komisie a vedúca inštruktážnych kurzov pre učiteľov hry na klavíri. Autorka skrípt metodiky hry na klavíru, zostavila a revidovala albumy klavírnych skladieb.
This Is My Life
„This Is My Life“ je druhý singel rumunského hudobníka a producenta Edwarda Mayu po jeho veľkom medzinárodnom hite „Stereo Love“. Pieseň pochádza z jeho debutového albumu Stereo Love.
AK-47
Dejiny
Napriek tomu, že AK-47 nezodpovedá najnovším trendom vo vývoji zbraní, je v mnohých smeroch omnoho lepší ako niektoré moderné pušky. Je odolný, nenáročný na údržbu, ľahko sa s ním zaobchádza a dokáže strieľať v extrémnych podmienkach ako napr. vo vode, v piesku, v prachu alebo v silnom mraze, keď sa iné zbrane zasekávajú.
Liam Brady
Liam Brady (* 13. február 1963, Dublin, Írsko) je bývalý írsky futbalový stredopoliar.
AK-47
Dejiny
Je to jedna z najpoužívanejších zbraní. Od roku 1949 dodnes vyrobili približne 80 miliónov kusov AK-47 a jeho variácií. Okrem Ruska sa vyrába približne v 20 krajinách, ale len tri mu platia licenčné poplatky.
Liam Brady
V drese írskej reprezentácie odohral 72 zápasov a dal 8 gólov.
S Arsenalom Londýn hral v sezóne 1979/80 finále Pohára víťazov pohárov. V roku 1979 s ním získal tiež FA Cup. S Juventusom Turín sa stal dvakrát majstrom Talianska (1980/81, 1981/82).
V roku 1979 bol v ankete PFA vyhlásený anglickým futbalistom roku, a to ako vôbec prvý futbalista nepochádzajúci zo Spojeného kráľovstva. V ankete Zlatá lopta, ktorá hľadala najlepšieho futbalistu Európy, sa umiestnil štyrikrát, v roku 1979 bol siedmy, v roku 1980 ôsmy, v roku 1981 deviaty a v roku 1983 dvadsiaty tretí.
AK-47
Výroba
thumb|left|AKMS s lisovaným puzdrom záveru typ 4B (hore) a AK-47 s obrábaným puzdrom záveru typ 2A Počas počiatočnej fázy výroby sa objavilo veľa ťažkostí. Prvé modely mali puzdro záveru vyrobené z lisovaného plechu, obrábanú hlavu puzdra záveru a lisovaný rám. Problémy nastali pri zváraní častí vyhadzovača, čo spôsobilo vysokú nepodarkovosť. Miesto zastavenia výroby bolo lisované puzdro záveru nahradené asi o 2,2 libry ťažším obrábaným puzdrom záveru. Išlo o nákladnejší proces, ale použitie obrobených častí zrýchlilo výrobu a tiež boli využité nástroje a pracovná sila zvyknutá obrábať časti starých pušiek Mosin-Nagant. Čiastočne kvôli týmto problémom nebol ZSSR schopný distribuovať veľké množstvo novej pušky armáde až do roku 1956. Počas tejto doby tiež pokračovala výroba pušiek SKS.
Potom, čo boli prekonané výrobné problémy neobrábaných puzdier záveru, bola prepracovaná verzia označená AKM (M ako "modernizovaný") a predstavená v roku 1959. Tento nový model mal puzdro záveru lisované z plechu a šikmú úsťovú brzdu na konci hlavne, ktorá kompenzuje zdvih a spätný ráz. Okrem toho bol vylepšený úderný mechanizmus, ktorý bráni dopade kladivka na úderník pred úplným uzavretím záveru pri rýchlej paľbe. Toto je niekedy označované ako "redukcia kadencie". Tiež má za následok zníženie počtu výstrelov za minútu počas automatickej paľby. AKM je tiež zhruba o tretinu ľahší ako predchádzajúci model. V 60. rokoch bol tiež predstavený ľahký guľomet RPK, zbraň typu AK-47 so silnejším puzdrom záveru, dlhšou hlavňou a dvojnožkou, ktorá nahradila ľahký guľomet RPD.
Variácie
right|thumb|AK-74 a RPK-74 right|thumb|Bajonet určený pre použitie na puškách typu Kalašnikov
Demeter
Demeter môže byť:
Lockheed C-130 Hercules
Lockheed C-130 Hercules je štvormotorové vojenské transportné lietadlo, vyrábané spoločnosťou Lockheed Martin. Vďaka schopnosti pristáť na akomkoľvek povrchu bolo pôvodne navrhnuté ako vojenské lekárske a nákladné dopravné lietadlo. V súčasnosti sa využíva na transport vojakov, výzbroje a vybavenia, pátracie a záchranné akcie, vedecký výskum, prieskum počasia a aj ako protipožiarne lietadlo. V službe je viac ako 40 verzií slúžiacich v asi 60 krajinách.
Lockheed C-130 Hercules bol prvýkrát bol zavedený do výzbroje v roku 1955 Spojenými štátmi americkými, neskôr aj Austráliou a inými, prevažne západnými krajinami. Počas svojej služby sa C-130 zúčastnil na nespočetnom množstve vojenských a civilných operácií. Hercules má najdlhšiu výrobnú sériu vojenského lietadla v histórii. V roku 2007 sa stal piatym najpoužívanejším lietadlom United States Air Force.
Digitálnosť
Digitálnosť môže byť:
Mužská dvojhra na Movistar Open 2004
Mužská dvojhra na Movistar Open 2004 sa hrala ako súčasť Movistar Open 2004 od 9. do 16. februára 2004. Titul získal Čiľan Fernando González, ktorý vo finále porazil Brazílčana Kuertena 7-5 6-4. Bol to jeho štvrtý titul v dvojhre na okruhu ATP.
Ján Pannonius z Čazmy
Ján Pannonius z Čazmy, (* 29. august 1434, Čazma/Čezmice, Chorvátsko – † 22. marec 1472, Medvedgrad, Chorvátsko), známy aj ako Ivan Česmički (čes., chorv.), Janus Pannonius (lat.), Csezmicei János (maď.), bol humanistický básnik, prvý vynikajúci predstaviteľ latinskej lyriky v Uhorsku, cirkevný hodnostár.
Bernolsheim
Bernolsheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Blažejová (prírodná pamiatka)
Blažejová je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Nová Bošáca v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1993 na rozlohe 2,1613 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Je súčasťou CHKO Biele Karpaty. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: ''Cenné lúčne spoločenstvo s výskytom vzácnych a ohrozených druhov rastlín. Chránené územmie je významné z hľadiska zachovania biodiverzity a ekologickej stability územia, slúži pre vedeckovýskumné a náučné ciele.''
Číslicovosť
Číslicovosť alebo digitálnosť môže byť:
Odra
Odra je rieka v Strednej Európe. Pramení v Česku a tečie cez západné Poľsko, kde na 187 km vytvára hranicu medzi Poľskom a Nemeckom.
Odra je 854 km dlhá rieka, z toho 112 km je v Česku a 742 km v Poľsku (vrátane 187 km úseku, tvoriaceho hranicu s Nemeckom). Je druhou najdlhšou riekou v Poľsku. Odvádza vodu zo 118 861 km², z toho 106 056 v Poľsku (89%), 7217 v Česku (6%) a 5587 v Nemecku (5%). Pred reguláciou toku bola rieka dlhá vyše 1000 km.
Priebeh toku
vľavo|náhľad|Odra medzi Kienitz a Zollbrücke v Nemecku. Pramení pod Fidlovým kopcom v Oderských vrchoch na Morave (Olomoucký kraj). V Česku preteká českou časťou Sliezska (Moravsko-sliezsky kraj), v Poľsku Sliezskym, Opolským, Dolnosliezskym, Lubuským a Západopomoranským vojvodstvom a v Nemecku Brandenburskom a Meklenbursko-Predpomoranskom.
Po tom, čo opustí hory, preteká prevažne v širokej terasovitej doline, ktorá sa rozširuje z 2 až 3 km na 10 až 20 km. Táto dolina vznikla vďaka odtoku vody z ľadovcov po poslednej dobe ľadovej. Pod ústím Lužickej Nisy dosahuje šírku 200 m. Je mohutným tokom, ktorého brehy sú chránené protipovodňovými valmi.
Vo vzdialenosti 84 km od ústia sa rieka delí na dve ramená. Väčšia vetva ústí do Štetínskej delty, pričom do 19. storočia platilo, že Štetínska delta je ohraničená na severe ostrovmi Uznojem a Wolin a tromi ramenami medzi ostrovmi a pevninou (Dziwna, Svina a Peene) sa Odra vlieva do Baltského mora. S nástupom modernej vedy a univerzálnej klasifikácie sa Štetínsky záliv už nepovažuje za súčasť rieky Odry, ale za súčasť Baltského mora a Dziwna, Svina a Peene sú klasifikované ako morské prielivy. Súčasne za ústie rieky Odry sa považuje miesto, kde sa Odra vlieva do najjužnejšej časti Štetínskeho zálivu, tzv. Odranskej roztoky (Roztoka Odrzańska) pri meste Police.
Mestá
náhľad|Odra a [[Štetín, Poľsko]] Najväčším mestom na Odre je Vroclav.
Významné prítoky
Celkovo najväčším prítokom Odry je rieka Warta, ktorá priteká sprava pri meste Kostrzyn nad Odrą. V mieste sútoku je dlhšia, ako samotná Odra.
náhľad|[[Sútok Odry s Opavou]] náhľad|Olše ústiace do Odry náhľad|Sútok Odry s Lužickou Nisou
Vodný režim
Najvyšších prietokov dosahuje Odra na jar, predovšetkým v marci a v apríli. V lete jej hladina klesá, ale pokles je striedaný občasnými vzostupmi v dôsledku výdatnejších dažďov. V zime prietok rieky začína súvisle stúpať. V silných zimách rieka zamŕza.
Priemerný prietok Odry zhruba 30 km pod sútokom s Wartou činí 547 m³/s. Vzostupy hladiny na hornom toku predstavujú 6 až 7 m, na strednom 4 až 5 m. K veľkým povodniam na Odre podľa kroník mesta Vroclav došlo v rokoch 1348, 1464, 1564 a v roku 1903. Doteraz najväčšia povodeň nastala v júli 1997, kedy pretekalo cez Vratislav 3600 m³/s.
Priemerné mesačné prietoky Odry (m³/s) v stanici Gozdowice: (obdobie 1900-1994)
Bessuéjouls
Bessuéjouls je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Odra
Vodný režim Odry na území Česka
Priemerný dlhodobý prietok Odry v mieste, kde opúšťa územie Česka činí 49 m³/s, pod sútokom s riekou Olše je priemerný prietok takmer 63 m³/s. Väčšina tokov v tejto časti povodia, okrem horskej časti povodia rieky Olše, patrí do horskej-snehovej oblasti. Maxím dosahujú od marca do mája, minimálne prietoky majú v zimných mesiacoch. Hlásne profily na území Česka:
Bessuéjouls
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Odra
Využitie
Západné rameno delty je využívané pre vodnú dopravu, ktorá je možná až k ústiu Opavy a pre veľké lode k mestu Koźle. Je regulovaná haťami a prostredníctvom plavebných kanálov je spojená s riekami Havola, Spréva, Visla a Kłodnica.
Bessuéjouls
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 242 obyvateľov (2009).
Odra
História
náhľad|Zvyšky mosta zničeného v roku 1945 na poľskej strane pri [[Eisenhüttenstadte]] V povodí Odry (pri rieke Warta) má svoje historické jadro poľský štát. Pri osade Cedynia v Lubuskej oblasti na pravom brehu rieky Odry, došlo v roku 972 k zastaveniu prvej nemeckej invázie do Poľska. Za 2. svetovej vojny predstavovala dôležitú a silnú obrannú líniu nemeckej armády. Sovietska armáda v priebehu Visliansko-oderskej operácie v roku 1945 obsadila 1. ukrajinským frontom horný tok rieky. Zároveň 1. bieloruský front obsadil niekoľko predmostí na západnom brehu (napr. Kostrzyn nad Odrą). To umožnilo začatie Berlínskej operácie.
Bessuéjouls
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Odra
Zaujímavosti
Po rieke Odre sa volá aj pár medzinárodných vlakov kategórie expres spoločností České dráhy a ZSSK, jazdiacich v trase: (Praha – Olomouc –) Bohumín – Žilina – Banská Bystrica a späť.
Chrúst obyčajný
Je to veľký chrobák merajúci až, lietajúci zvyčajne za súmraku, kedy môže svojimi náletmi človeka obťažovať. Vyskytuje sa v Európe a zasahuje tiež do mierneho pásma Ázie. V polovici 20. storočia bol kvôli používaní pesticídov takmer vyhubený, ale od 80. rokov, kedy sa obmedzilo používanie pesticídov, sa jeho stavy opäť zvyšujú. Pre chrústa obyčajného je charakteristické hnedé sfarbenie a zlaté chĺpky pod krovkami. Dospelé dosahujú veľkosť 25 – . Samec má na tykadlovej paličke 7 lístkov, zatiaľ čo samička ich má iba 6.
Samička zahrabáva až 80 vajíčok v hĺbke 10 –  do zeme. Z nich sa larvy začnú liahnúť za 4 – 6 týždňov. Larvy (pandravy) sú aktívne iba na jar a v lete. V zimných mesiacoch prezimujú 20 –  pod povrchom. Žijú v zemi 4 až 5 rokov, kým nedorastú do veľkosti 4 – . Na jeseň sa zakuklia a koncom apríla či v máji vylieza dospelý chrúst. Takmer okamžite sa spári a po dvoch týždňoch samička kladie vajíčka.
Diabol (náboženstvo)
Diabol (z latinčiny < z gréckeho diabolos = ohovárač, rúhač) má tieto hlavné významy:
Beslanský masaker
right|thumb|Fotografie obetí.
Beslanský masaker (iné názvy: Beslanská masakra, teroristický akt v Beslane) bola teroristická akcia, ktorej cieľom bolo zajať ako rukojemníkov viac než 800 ľudí, nachádzajúcich sa 1. septembra 2004 v areáli základnej školy č. 1 v meste Beslan v Severnom Osetsku na juhu Ruskej federácie. Rukojemnícka dráma trvala do 3. septembra, kedy došlo za nejasných okolností k boju a odpáleniu náloží. Zahynulo 334 rukojemníkov (vrátane 186 detí, viac než 1% obyvateľov mesta), 783 ľudí bolo ranených. O život prišlo tiež najmenej 10 príslušníkov ruských špeciálnych jednotiek a 31 teroristov.
Situácia v oblasti pred rukojemníckou drámou
right|thumb|Beslan na mape Ruskej federácie. Masakru v Beslane predchádzal rad udalostí. 9. mája 2004 pri oslavách Dňa víťazstva nad fašizmom zahynul pri explózii bomby nastraženej v tribúne prezident Čečenskej republiky Achmat Kadyrov a predseda miestneho parlamentu Chusejn Isajev. O niekoľko týždňov neskôr, 21. – 22. júna, uskutočnili čečenskí separatisti útok na mesto Nazraň v Ingušsku. Pri bojoch zahynulo na ruskej strane do 100 ľudí. 24. augusta samovražední atentátnici odpálili výbušniny v 2 lietadlách Tu-154 a Tu-134 vo vzduchu nad Tulskou a Rostovskou oblasťou. Zahynulo 90 ľudí. Toho istého dňa explodovala bomba na zástavke MHD v Kaširskej ceste v Moskve, ranení boli 4 ľudia. O niekoľko dní samovražedná atentátnička odpálila nálož na moskovskej stanici metra Rižskaja, zahynulo 10 ľudí a najmenej 50 ďalších bolo ranených.
Zodpovednosť za všetky tieto akcie prebral vodca čečenských separatistov Šamil Basajev. Basajev bol jeden zo zodpovedných za podobnú rukojemnícku drámu v meste Buďonnovsk, ktorá sa odohrala medzi 14. a 19. júnom 1995, kedy čečenskí separatisti napadli mesto a neskôr zobrali ako rukojemníkov vyše 1500 ľudí z miestnej nemocnice.
1. deň
Militanti naplánovali útok na 1. september, prvý deň nového školského roka, kedy mnoho najmä malých detí do školy sprevádzali rodičia. Aj to bol dôvod, prečo bolo v škole, kde sa za normálnych okolností nachádza 60 učiteľov a 800 detí, oveľa viac ľudí.
Skoro ráno niekoľko desiatok silne ozbrojených čečenských bojovníkov vyrazilo z miesta úkrytu v lese blízko obce Psedach v neďalekom Ingušsku. Cestou natrafili na ingušského policajného dôstojníka majora Sultana Guraževa, ktorého zastavili, odzbrojili a zajali. Zobrali aj jeho policajné auto značky GAZ. Guražev neskôr teroristom unikol a na miestnej policajnej stanici vypovedal o udalostiach.
O 9:10 miestneho času dorazili ozbrojenci v maskách v dvoch automobiloch – ukradnutej policajnej dodávke GAZ a na nákladnom GAZe-66, do cieľa. Viacero svedkov ako aj expertov sa prikláňa k názoru, že teroristi operovali v dvoch skupinách a jedna už predtým infiltrovala školu. Mnoho ľudí v škole považovalo prítomnosť policajnej dodávky za známku toho, že ide o cvičenie bezpečnostných zložiek. Teroristi po vstupe do budovy spustili paľbu do vzduchu a prinútili všetkých, aby vošli z nádvoria do budovy školy. V následnom zmätku sa asi 50 ľuďom podarilo z miesta uniknúť a zalarmovať miestnu políciu. Množstvu ľudí sa tiež podarilo ukryť v suteréne. Nasledovala prestrelka medzi útočníkmi, miestnou políciou a jedným ozbrojeným civilistom. (V oblasti severného Kaukazu, po vojne ktorá tu prebiehala v 90. rokoch, vlastní mnoho miestnych obyvateľov zbrane, vrátane útočných pušiek.) Prestrelka si vyžiadala najmenej dvoch mŕtvych a viac než 12 zranených. Zahynul i jeden z útočníkov.
Útočníci zajali v škole asi 1 200 rukojemníkov. Oficiálne zdroje najskôr tvrdili, že v škole sa nachádza asi 200 až 400 ľudí a neskôr dokonca tvrdili, že vo vnútri je presne 354 rukojemníkov. V roku 2005 však potvrdili, že teroristi zajali 1 128 ľudí. Militanti všetkých zhromaždili v školskej telocvični, skonfiškovali im mobilné telefóny a prinútili ich komunikovať medzi sebou iba po rusky. Keď sa jeden z otcov detí Ruslan Betrozov postavil, aby pretlmočil tieto príkazy útočníkov z ruštiny do osetčtiny a upokojil ľudí, bol jedným z teroristov zastrelený strelou do hlavy. Iný z otcov, ktorý odmietol kľačať, bol postrelený a neskôr vykrvácal. Obe telá neskôr teroristi vyniesli zo športovej haly, zostala po nich však krvavá stopa. Ozbrojenci následne spomedzi rodičov, zamestnancov školy a učiteľov vybrali 15 – 20 potenciálne nebezpečných, ktorých odviedli do chodby vedľa jedálne na druhom poschodí. Z tohto miesta sa následne ozvala explózia jednej zo samovražedných atentátničiek, ktorá pravdepodobne pripravila o život ešte jednu ženu opásanú výbušninou a niekoľkých rukojemníkov (výbušninu odpálil veliteľ skupiny). Zvyšok vybraných rukojemníkov ako aj niekoľko teroristov, ktorí nesúhlasili s braním detí ako rukojemníkov, bolo na tomto mieste prinútených ľahnúť si na zem a zastrelených. Jeden z rukojemníkov, Karen Mdinaradze, prežil explóziu i následnú streľbu, bol ponechaný nažive a umožnili mu vrátiť sa medzi ostatných zajatcov v telocvični, kde však onedlho stratil vedomie. Telá mŕtvych boli vybraní rukojemníci prinútení vyhádzať z okna budovy na dvor. Pri tomto sa podarilo jednému z rukojemníkov utiecť. Ten bol okamžite zatknutý políciou ako podozrivý.
Zatiaľ čo polícia a armáda obkolesili budovu, teroristi vo vnútri nainštalovali rad výbušných zariadení a v okolí budovy umiestnili niekoľko pascí. Napriek skúsenostiam z útokov v Moskve v roku 2002, nepripravili ruské orgány v okolí budovy k dispozícii dostatok záchranárov, hasičov ani dostatočný počet vozidiel rýchlej zdravotnej pomoci. Kontraproduktívna bola i prítomnosť severoosetskej domobrany a ozbrojených obyvateľov mesta.
2. deň
Na ďalší deň rokoval s teroristami prezident Ingušska Ruslan Aušev. Teroristi prepustili 26 rukojemníkov (11 dojčiacich žien a ich 15 detí). Keďže však odmietli prepustiť aj staršie deti týchto matiek, jedna z nich ho odmietla opustiť; z budovy odišlo iba jej mladšie dieťa, ktoré na rukách odniesol Aušev. Vo vnútri telocvične (veľkej 10 x ), kde bolo nahromadené veľké množstvo ľudí bolo neznesiteľne horúco, čo mnohých rukojemníkov viedlo k tomu, že sa takmer celkom vyzliekli. Mnoho detí od horúčavy, ako aj pre zákaz požívať jedlo alebo tekutiny, stratilo vedomie. Aušev od ozbrojencov prevzal videokazetu s žiadosťou Šamila Basajeva o uznanie nezávislosti Čečenska na pôde OSN výmenou za životy rukojemníkov. Ruské orgány toto dlhšiu dobu tajili a neskôr tvrdili, že kazeta bola prázdna.
V budove narastala nervozita, mnoho detí hlasno plakalo. Teroristi sa preto vyhrážali ich matkám zastrelením a nútili ich aby deti upokojili.
3. deň
náhľad|vpravo|Situácia 3. deň okolo 13. hodiny. Približne o 13:00 malo podľa dohody k budove školy doraziť auto Ministerstva zvláštnych situácií so zdravotníkmi, ktorých úlohou bolo odviezť 20 mŕtvych tiel ležiacich pred budovou, ako aj priniesť mŕtve telo jedného z mŕtvych teroristov. Po tom, čo sa automobil priblížil k budove a jeho posádka vystúpila, zaznela z telocvične explózia, ozbrojenci následne spustili po medicínskych pracovníkoch paľbu a dvoch z nich usmrtili, ďalší dvaja sa skryli za automobilom.
Po necelej minúte nasledovala ďalšia explózia a okolo 13:05 sa horiace krovy a konštrukcia telocvične zrútili, pochovajúc pod sebou asi 160 rukojemníkov, takmer polovicu obetí masakru. Z poškodenej telocvične následne cez okná a dvere do dvora začali rukojemníci utekať. Na utekajúcich rukojemníkov však teroristi spustili paľbu a 29 z nich usmrtili. V zmätku sa podarilo štrnástim ujsť. Ostatných začali teroristi vyháňať do jedálne a auly. Viacerých neschopných samostatne kráčať na mieste povraždili samopalmi a granátmi.
Existujú tri verzie príčiny explózií. Prvou je náhodná alebo nechcená aktivácia výbušnín teroristami. Viacerí teroristi stáli na výbušných zariadeniach, ktoré mali vyvolať explóziu po tom, čo ozbrojenci dajú dolu nohu z pedálu. Svedectvá neboli jednotné v tom, či tieto zariadenia vôbec vybuchli, ani v tom, či ozbrojenci, ktorí dali nohu z pedálu tak urobili sami, alebo v dôsledku činnosti ruských ostreľovačov. Druhou verziou, ktorá vysvetľuje explózie v telocvični a najmä požiar na streche je použitie ťažkých zbraní ruskými jednotkami, ktoré obkľúčili školu. Treťou, ktorá je i oficiálnym stanoviskom ruských orgánov, je zámerné použitie výbušnín únoscami na vyvolanie zmätku.
Po výbuchoch začali z školskej budovy vybiehať rukojemníci, čo prinútilo špeciálne jednotky ruského ministerstva vnútra ako aj armádu konať. 5 minút po prvých explóziách vydal veliteľ ruských špeciálnych síl FSB príkaz na začiatok oslobodzovacej operácie. Vládne jednotky sa dostali dovnútra budovy s podporou najmenej 3 tankov T-72, obrneného transportéra BTR-80 a vrtuľníka Mi-24. Teroristi prinútili v následnom chaose mnohých rukojemníkov aby sa postavili do okien školy, kde sa stali terčmi paľby. Odhady hovoria, že až 100 z nich prišlo o život práve kvôli tomu, že z nich ozbrojenci spravili živé štíty.
Po asi 2 hodinách od začiatku streľby ruské jednotky kontrolovali väčšiu časť budovy. Časť ozbrojencov však stále držala niektoré časti podzemných priestorov školy. 13 ozbrojencov sa neskôr prebilo cez policajné zátarasy a uniklo. Predpokladá sa, že časť z nich sa ukryla do jednej z budov vedľa školy. Okolo 21. hodiny bola budova zničená paľbou tankov a zápalných rakiet ruskými jednotkami. Iná skupina unikla pozdĺž železnice, prenasledovaná vrtuľníkmi.
I 12 hodín po prvej explózii bolo ešte počuť v okolí streľbu. Hranice Ingušska boli uzatvorené a začalo hľadanie zvyšku ozbrojencov.
Následky
náhľad|Schátraný areál školy 4 roky po incidente (2008). V dôsledku explózií a následného úderu na budovu zahynulo 334 rukojemníkov (vrátane 186 detí) a okolo 783 bolo ranených. Takmer 200 ľudí zostalo nezvestných alebo sa ich nepodarilo identifikovať, väčšina z nich v troskách zničenej telocvične. Poslednou obeťou teroristického útoku v Beslane bola 33-ročná Jelena Avdoninová, ktorá zomrela na dôsledky zranení 8. decembra 2006. 66 beslanských rodín prišlo o 2 až 6 rodinných príslušníkov. 17 detí sa stalo sirotami. Do štatistík však nie sú započítané obeti v dôsledku následných psychických problémov.
Padlo tiež 10 príslušníkov špeciálnych jednotiek (medzi nimi majori Kuznecov a Katasonov), viacerí pri tom, ako vlastným telom kryli rukojemníkov. Bolo zabitých 31 teroristov a 1 zajatý, neskôr odsúdený na doživotie. Najmenej jedného ozbrojenca zlynčoval dav rozzúrených miestnych obyvateľov priamo pred školou, keď sa pokúšal o útek.
Nemocnica v Beslane nebola pripravená ani vybavená na veľký príliv ranených, čo znemožnilo adekvátnu starostlivosť o všetkých ranených, z ktorých mnoho zomrelo v práve v tejto nemocnici. Nemocnica chýbali lôžka pre ťažko ranených, dostatok potrebných liečiv a neurochirurgický zdravotnícky materiál. Príbuzným nebolo umožnené navštíviť svojich zranených rodinných príslušníkov a personál nemocnice mal zakázané používať svoje mobilné telefóny.
Po masakre došlo k zmenám federálnych zákonov a boli posilnené právomoci štátnych donucovacích orgánov. Zvýšil sa tiež dosah vlády a prezidenta na médiá, čo viacerí kritici Putina považovali za krok, ktorým ďalej centralizoval svoju moc. Zmenila sa tiež forma voľby hláv federálnych subjektov.
Svetový pohár v biatlone 2015/2016 – ženy
Hlavný článok: Svetový pohár v biatlone 2015/2016
Ladislav Paška
Ladislav Paška, tiež Laco Paška (* 27. jún 1923, Ružomberok – † 18. december 2007, Liptovský Mikuláš) bol slovenský novinár a spisovateľ.
Životopis
Študoval na strednej škole v Ružomberku a v Banskej Bystrici, 1950 – 1953 žurnalistiku v Prahe, 1958 – 1962 v Bratislave a v Žiline, 1961 – 1963 absolvoval Priemyselnú školu stavebnú v Banskej Bystrici. Pôsobil ako redaktor na viacerých miestach Slovenska, 1963 – 1964 technik a stavbyvedúci v podniku Stredoslov. stavby v Banskej Bystrici, 1972 – 1989 opäť z politických dôvodov robotník, neskôr úradník, od 1990 riaditeľ Domu Matice slov. v Liptovskom Mikuláši. Ako publicista debutoval knihami reportáží zo života slov. vojakov v Taliansku. Popri publicistike sa od roku 1942 venoval aj umeleckej literatúre, časopisecky uverejňoval krátke prózy a nadrealistické básne. Po nútenej odmlke sa k publicistickej tvorbe vrátil až počas roku 1968 a po ďalšej prestávke len po novembri 1989, čo dokumentujú súbory esejí o významných osobnostiach Liptova. Jeho publicistické dielo uzatvára vlastivedná práca o Liptovskom Mikuláši a profilový výber z publicistiky.
Anglesey
thumb|Ostrov Anglesey leží pri severnom pobreží Walesu (malý ostrov na západe je Holy Island) thumb|Britannia Bridge je západnejší z dvoch mostov, ktoré Anglesey spájajú s pevninou Anglesey alebo walesky Ynys Môn (vyslov ənysmón) je ostrov s rozlohou pri severozápadnom pobreží Walesu, oddelený od neho Menaiskou úžinou. Tvorí zároveň jedno z waleských grófstiev. V rámci Walesu je najväčším ostrovom, s výnimkou Írska tiež piatym najväčším ostrovom v okolí ostrova Veľká Británia. Pri jeho pobreží sa nachádza aj niekoľko menších ostrovov, ktoré sú súčasťou angleseyského grófstva; najväčším z týchto ostrovov je Holy Island.
Meno ostrova v angličtine nemá úplne jasnú etymológiu; najčastejšie uvádzaný význam "Ostrov Anglov" dnes nie je prijímaný. Meno je v súčasnej dobe vykladané - i s poukazom na históriu osídlenia priľahlých území - ako skomolenina staronórskeho mena Öngullsey (buď "Ongullov ostrov" alebo "Hranatý ostrov" ).
Ostrov je obľúbeným turistickým cieľom; príjmy z turistiky dnes okrem tradičného poľnohospodárstva tvoria hlavnú časť finančných príjmov tunajších obyvateľov. Okrem iného tu leží obec Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch, pýšiaca sa najdlhším miestopisným názvom v Európe.
Charlie a továreň na čokoládu
Charlie a továreň na čokoládu môže byť:
3415 Danby
3415 Danby je planétka s priemerom 106 km, ktorú objavil K. Reinmuth 22. septembra 1928.
DNA
DNA môže byť:
D.N.A. môže byť:
Zákony zachovania
Zákony zachovania sú zákony vyjadrujúce časovú nemennosť tzv. zachovávajúcich sa veličín v izolovaných sústavách. Vyplývajú zo skúsenosti o nemennosti istých fyzikálnych veličín.
Delia sa na:
Michalská brána
náhľad|Pamätná tabuľa od [[Ľudovít Gode|Ľudovíta Godeho je odliata z olova.]]
3361 Orpheus
3361 Orpheus je planétka s priemerom 2 km, ktorú objavil Carlos Torres 24. apríla 1982.
Michalská brána
Michalská brána je jediná zachovaná brána z pôvodných štyroch v bratislavskom mestskom opevnení, dnes pamiatka v Starom meste.
Meno dostala podľa osady a kostola svätého Michala, ktorá bola neďaleko na predmestí. Dnes osadu pripomína len ružový náhrobný kameň, použitý v murive veže, vo výške asi tretieho poschodia viditeľný z vnútornej strany. V minulosti mala padací most, padaciu mrežu a silné drevené vráta. Dodnes sa zachovalo horné brvno s otvormi na pánty vrát.
Vežu postavili koncom 14. storočia. Vežu v priebehu histórie viackrát nadstavovali. Horná osemboká časť veže bola postavená v rokoch 1511–1517. Na konci 16. storočia mala strecha medenú cibuľu s malou zástavkou. Dnešnú barokovú podobu dostala počas rekonštrukcií v rokoch 1753–1758 spolu so sochou svätého Michala, vyhotovenou bratislavským majstrom Petrom Ellerom. Jej súčasná výška je 51 metrov.
Meno dostala podľa kostola sv. Michala a podľa neho pomenovaného predmestia, z ktorého sa Michalskou bránou vchádzalo do mesta. V pôdoryse ulice od Michalskej brány nahor je dobre zachovaný zahnutý typ ulice v medzibrání. Z vonkajšej časti brány sa nachádza most, ktorý preklenuje bývalú priekopu pozdĺž hradobného múru. Na vnútornej strane brány je kamenný gotický znak, na južnej strane v kartuši nápis, podľa ktorého vežu opravila mestská rada a bratislavské obyvateľstvo roku 1758. V dnešnej dobe cez ňu vedie označenie historickej korunovačnej cesty.
Mestské múzeum v Bratislave tu zriadilo expozíciu historických zbraní.
Medzi jej novšie atrakcie patrí laserový lúč, vysielaný z južného okna, ktorý naznačuje trasu pôvodného Korza.
Grúň (prírodná pamiatka)
Nachádza sa v katastrálnom území obce Nová Bošáca v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1992 na rozlohe 16,01 ha. Ochranné pásmo nebolo určené. Je súčasťou CHKO Biele Karpaty. Na území pamiatky platí 4. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: ''Komplex cenných lúčnych, lesných a pasienkových spoločenstiev organizmov s bohatým zastúpením vstavačovitých rastlín. Prírodná pamiatka je významná z hľadiska zachovania biodiverzity a ekologickej stability územia.''
Maâtz
Maâtz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chrt
thumb|Azawakh
Chrt je súhrnný pojem pre štíhle, dlhonohé poľovnícke psy. Sú výnimočné tým, že lovia najmä zrakom. Podľa triedenia FCI, svetovej organizácie chovateľov psov, patrí väčšina chrtov do desiatej skupiny, iné, napríklad podenko, patria do skupiny 5 (sekcia 7 - pratyp - psy pre poľovné využitie).
V dnešnej dobe nachádzajú chrty čoraz väčšie využitie ako spoločenské psy. Sú tiež vhodné na rôzne kynologické športy ako coursing, či preteky psov.
Plemená podobné chrtom (FCI - skupina 5):
Chrty zatiaľ neuznané v FCI :
Berstett
Berstett je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fyzikálny zákon
Fyzikálny zákon je vzťah medzi fyzikálnymi veličinami odvodený z teórie a overený meraním. Je to vyjadrenie fyzikálnej zákonitosti.
Fyzikálna definícia je na rozdiel od toho určená ľuďmi na jednoznačný opis nejakého pojmu používaného na opis prírodných javov a predmetov.
Každý fyzikálny zákon platí v určitej vymedzenej oblasti; v tejto oblasti platí bez výnimky a je experimentálne overiteľný. Väčšina fyzikálnych zákonov je formulovaná matematickým vzťahom medzi veličinami; fyzikálne zákony sa vyslovujú napríklad pre matematický hmotný bod.
František Jehlička
František Jehlička (* 14. január 1879, Kúty – † 3. január 1939, Viedeň, Rakúsko) bol slovenský rímskokatolícky kňaz, politik, jedna z najkontroverznejších postáv slovenského národného hnutia. Bol poslancom Uhorského snemu za Slovenskú ľudovú stranu, poslancom Revolučného národného zhromaždenia v Prahe a tiež spoluautorom Memoranda slovenského národa odovzdaného Parížskej mierovej konferencii 20. septembra 1919. Od r. 1919 pôsobil v zahraničí, kde sa zasadzoval o rozchod s Čechmi a návrat Slovenska pod Svätoštefánsku korunu (do Maďarska).
Štúdium
Svoje gymnaziálne štúdiá absolvoval v Skalici, Ostrihome a Bratislave. Všade vynikal ako mimoriadne nadaný študent. V štúdiách pokračoval na teologickom inštitúte Pázmaneu vo Viedni, kde bol ako druhý Slovák v histórii promovaný Sub Auspiciis Imperatoris. Na znak uznania mimoriadnych študijných výsledkov mu panovník František Jozef I. daroval diamantový prsteň.
Poslancom uhorského snemu
Po ukončení štúdia pôsobil ako kaplán v Modre, kde súčasne prednášal na učiteľskom ústave. Po preložení za kaplána do Bratislavy v roku 1904 sa zapojil do činnosti skupiny okolo Ferdinanda Jurigu. Pod pseudonymom Salesius bol stálym prispievateľom Katolíckych novín.
V roku 1906 úspešne kandidoval za pezinský okres do uhorského parlamentu vo farbách Slovenskej ľudovej strany. V rámci predvolebného boja vystúpil po boku Andreja Hlinku v Ružomberskom okrese na podporu kandidatúry Vavra Šrobára.
Cirkevná hierarchia sa snažila podľa hesla "nemôžeš slúžiť dvom pánom" zamedziť angažovaniu slovenských klerikov v politike. V čase súdnych procesov s Hlinkom i Jurigom sa Jehlička rozhodol vrátiť poslanecký mandát a nastúpiť na miesto profesora teologického inštitútu v Budapešti.
10. júla 1933 v Ženeve založil s Viktorom Dvorčákom politický orgán Slovenská rada.
Peroxid bárnatý
Peroxid bárnatý (BaO2, O-Ba-O) je binárna zlúčenina bária a kyslíka. Zlúčenina obsahuje peroxidovú skupinu O22-, kde sú atómy kyslíka viazané navzájom a každý potom na atóm bária. V tuhej fáze má zlúčenina rovnakú štruktúru ako karbid vápenatý, CaC2.
Výroba
Peroxid bárnatý vzniká zvratnou absorpciou kyslíka, oxidom bárnatým. Kyslík sa uvoľňuje späť pri teplotách nad 500°C.
Táto reakcia je základom (dnes už prekonaným) Brinovým procesom separácie kyslíka z atmosféry. Iné oxidy, napríklad oxid sodný Na2O, sa správajú podobne.
Reakcia
Peroxid bárnatý je možné pomocou kyseliny sírovej previesť na peroxid vodíka:
Nerozpustný síran bárnatý sa zo zmesi odfiltruje.
Ján Paškan
generálmajor MUDr. Ján Paškan (* 27. január 1907, Ochtiná – † 1. september 1989, Bratislava) bol slovenský lekár a generál.
Životopis
Prednosta zdravotnej služby MNO v Bratislave. Účastník protifašistického odboja a SNP. Počas SNP príslušník veliteľstva 1. československej armády na Slovensku v Banskej Bystrici, prednosta zdravotníckej služby (1944). Organizátor vojenského a civilného zdravotníctva, náčelník Vojenskej nemocnice v Bratislave, vedúci Katedry vojnového zdravotníctva Inštitútu ďalšieho vzdelávania lekárov a farmaceutov v Bratislave. Spoluautor odborných prác, autor článkov o zdravotníctve v SNP. Nositeľ viacerých vyznamenaní.
Židovské múzeum v Prahe
thumb|Obradná sieň pohrebného bratstva v židovskej časti mesta. Židovské múzeum v Prahe vzniklo roku 1906. Jeho účelom bolo zdokumentovať históriu, tradície a zvyky židovského obyvateľstva v Česku, predovšetkým kvôli práve prebiehajúcej asanácii pražského židovského geta a teda jeho nenávratného zániku. K ohromnému nárastu zbierok došlo počas 2. svetovej vojny, kedy nacisti zabavovali predmety nielen z českých a moravských židovských obcí, ale aj z ostatných okupovaných krajín, ktorých komunity boli systematicky decimované. Od 4. apríla 1950 bolo premenované na Štátne židovské múzeum a prevedené pod štát, ktorý s ním začal hospodáriť. Roku 1994 budovu navrátili Židovskej obci v Prahe a zbierky Federácii židovských obcí ČR, Židovské múzeum v Prahe sa stalo neštátnou inštitúciou a jeho riaditeľom sa stal Leo Pavlát.
V zbierkach múzea sa nachádzajú židovské cirkevné objekty, náboženské predmety, rukopisy, staré spisy, synagogiálne textílie a ďalšie predmety. Väčšina týchto exemplárov je z pozostalosti rodín, ktoré boli vyvraždené v šoa.
Židovské múzeum v súčasnosti spravuje päť synagóg: Maiselovu synagógu, Pinkasovu synagógu, Španielsku synagógu, Klausovú synagógu a Obradnú sieň pohrebného bratstva, Starý židovský cintorín a Židovský archív sídliaci v Smíchovskej synagóge.