cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl Maybach
Životopis
Najdokonalejším vozidlom značky bol automobil s vidlicovým dvanásťvalcovým motorom, ktorý po svojom zavedení v roku 1930 dostal prezývku Zeppelin, zvýrazňujúca spojenie firmy so slávnymi vzducholoďami. Vyrábal sa v dvoch verziách DS 7 (150 koní) a DS 8 (200 koní, číslo udáva objem motora) aj v prevedení kabriolet s karosériou firmy Saoutchik. Vozidlá Zeppelin boli impozatntné aj svojimi rozmermi: dĺžka 5,5 m, šírka 1,85 m, výška 1,85 až 2,05 metra (podľa karosérie). Dosahovali hmotnosť okolo troch ton. Z typu DS 7 bolo vyrobených len 215 kusov a DS 8 len 25. Maybach okrem dvanásťvalcov Zeppelin ponúkal súčasne aj lacnejšie šesťvalce W6 a DSH. Vojna obmedzila a v roku 1941 celkom zastavila výrobu automobilov a tak sú vozidlá Maybach dodnes veľmi cenené zberateľmi; počas dvanástich rokov bolo vyrobených 2 400 vozidiel Maybach.
Maybach konštruoval bezpečné, spoľahlivé a moderné motory aj pre lokomotívy (napríklad dvanásťvalec pre lokomotívy rady „877“, neskôr DB VT 04.0 Fliegender Hamburger) a lode, okrem iných aj pre ponorky. Po prevzatí moci nacistami sa zaoberral aj vývojom pohonných jednotiek pre tanky a vojenskú techniku. Motory Maybach, ako napríklad dvanásťvalcový HL 230 sa montovali do tankov Panther, Tiger I a II, a stíhačov tankov Jagdtiger.
Po druhej svetovej vojne bol Maybach nútený pracovať pre francúzsku armádu na vývoji vznetových motorov pre tanky. Od roku 1950 sa znova zaoberal naftovými strojmi pre civilné účely. V roku 1952 opustil svoju firmu a až do smrti žil v Garmisch-Partenkirchene.
Karl Maybach sa v októbri 1915 oženil s Käthe Lewerenzovou. Mali spolu päť detí. V roku 1923 obdržal od Technische Hochschule v Stuttgarte čestný doktorát a neskôr aj čestné občianstvo mesta Friedrichshafen. V roku 1954, šesť rokov pred svojou smrťou, obdržal vyznamenanie Bundesverdienstkreuz.
Čiara
Čiara je nepretržitý, súvislý rad (sled) bodov. Geometria charakterizuje čiaru ako jednorozmerný útvar, ktorý vzniká pohybom bodu alebo ako priesečník dvoch rovín, alebo ako priesečník roviny a obrysu priestorového objektu. Čiara má len jeden rozmer – dĺžku. Názov čiara je spoločný pre priamky a krivky.
Technické kreslenie
Čiara v technickom kreslení je nakreslená linka slúžiaca na zobrazenie technickej súčiastky, alebo komponentu na technickom výkrese.
Vstrekovacia dýza
thumb|Otvory vstrekovacej dýzy v hrote vstrekovača Vstrekovacia dýza slúži na dokonalé rozprášenie paliva v spaľovacom priestore motora.
Toskánsko
Toskánsko je región v strede Talianska, hraničiaci s Laziom na juhu, Umbriou na východe, Emiliou-Romagnou a Ligúriou na severe a Tyrrhenským morom na západe. Je často považované za jednu z najkrajších častí Talianska.
Zaujímavosti
Toskánsko bol región, v ktorom talianska renesancia priniesla svoje prvé ovocie. Jedinečná umelecká patrimónia tohto regiónu zahŕňa architektúru, maliarstvo a sochárstvo, zhromaždené v desiatkach známych múzeí ako sú Uffizi vo Florencii a ďalších nachádzajúcich sa aj v úplne malých mestách. Toskánsko je takisto známe svojím vínom (medzi najznámejšie patria Chianti, Morellino di Scansano a Brunello di Montalcino) a má 120 chránených oblastí (prírodných rezervácií).
Významnými turistickými cieľmi v Toskánsku sú Florencia, Pisa, Lucca, Maremma (v provincii Groseseto), Crete Senesi a Siena. Toskánsko v súčasnosti propaguje agroturizmus, pri ktorom návštevníci bývajú na farmách, kde sa pracuje.
Vstrekovacie zariadenie
Vstrekovacie zariadenie je zariadenie, ktoré slúži na dopravu a rozprašovanie paliva do spaľovacieho priestoru motora. Jeho úlohou je zabezpečiť opakovane v presnom čase dodávku presného množstva dostatočne atomizovaného paliva s požadovaným časovým priebehom (zákon vstreku), podľa aktálnych požiadaviek na výkon motora a jeho aktuálneho režimu.
Utila
Ostrov je vulkanického pôvodu, prakticky celý je pokrytý bazaltovými lávami a tufmi. Väčšina hornín je holocénneho veku.
Vstrekovacie zariadenie
Časti vstrekovacieho zariadenia
V závislosti od koncepcie vstrekovania a typu motora nemusia byť vždy prítomné všetky nižšie uvedené časti:
Palivové čerpadlo
Nemusí byť vždy prítomné. U historických zariadení bolo nahradené výškovým usporiadaním palivového okruhu tak, aby nádrž bola vyššie ako vstrekovacie čerpadlo a palivo ho zaplavovalo pôsobením gravitačnej sily.
Kompresor a zásobník stlačeného vzduchu
Boli prítomné len v súčasnosti prekonanom systéme pneumatického vstrekovania pre vznetový motor.
Funkcia vstrekovacieho zariadenia vznetového motora
Palivo sa dopravuje palivovým čerpadlom z nádrže cez hrubý čistič a neskôr cez jemný čistič k vstrekovaciemu čerpadlu alebo do tlakového zásobníka. Odtiaľ je vedené do vstrekovačov, ktoré palivo vstrekujú do spaľovacieho priestoru. Dávku paliva určuje riadiaca jednotka, alebo regulátor.
Boris Nikolajevič Čičerin
Boris Nikolajevič Čičerin (* 26. máj 1828, Tambov, Rusko – † 3. február 1904) bol ruský právnik, vysokoškolský pedagóg a filozof, predstaviteľ hegelovstva.
Koe o Kikasete
Certifikácia
Po roku a pol od vydania udelila v marci 2011 RIAJ (Asociácia nahrávacieho priemyslu Japonska) zlato za digitálny predaj.
Forest-Saint-Julien
Forest-Saint-Julien je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Forest-Saint-Julien má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Forest-Saint-Julien má 279 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Soufrière
Soufrière (príp. La Soufrière) môže byť:
Držiak vstrekovacej dýzy
Držiak vstrekovacej dýzy je zariadenie, ktoré je pripevnené k k hlave valca vznetového motora, a v ktorého telese je upevnená samotná vstrekovacia dýza. Držiak vstrekovacej dýzy je pripojený aj k výtlačnému potrubiu, cez ktoré sa do neho privádza palivo zo vstrekovacieho čerpadla. Držiak vstrekovacej dýzy často obsahuje na vstupe aj štrbinový čistič paliva. Držiak nastavuje otvárací tlak dýzy, najčastejšie nastavením predpätia pružiny, ktorá dotláča ihlu dýzy do sedla.
Typy
thumb|right|400px|Rez vstrekovačom Bosch Držiaky sa odlišujú podľa rôznych hľadísk. K hlave môžu byť primontované prírubou a skrutkami, môžu sa do nej priamo naskrutkovať alebo sú prichytené držiakmi. Môžu a nemusia mať vyvedený odpad nafty. Prívod nafty môže byť kolmý alebo šikmý vzhľadom na os držiaka vstrekovacej dýzy. Dýza môže byť chladená, alebo nechladená.
Sore
Villeneuve-de-Marsan  môže byť:
704 pred Kr.
Udalosti
Menos z Megary zvíťazil na 19. olympijských hrách v behu na jedno stadion.
Čierny les
Čierny les môže byť:
Boulay-les-Barres
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Germain-du-Corbéis
Saint-Germain-du-Corbéis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Červený kláštor
Červený kláštor je pôvodne gotický kartuziánsky kláštor, ležiaci v malebnom vyústení potoka Lipník do prielomu Dunajca v Pieninskom národnom parku v obci Červený Kláštor v okrese Kežmarok.
Termoplastický polyuretán
Termoplastický polyuretán patrí do skupiny elastomérov. Ako všetky termoplastické elastoméry, termoplastický polyuretán je elastický a tepelne spracovateľný, zvyčajne použitím vstrekovacích, vákuových alebo lakovacích zariadení. Môžu sa použiť viaceré výrobné technológie. Termoplastický polyuretán sa od ostatných termoplastických elastomérov líši hlavne výrazným množstvom kombinácií fyzikálnych vlastností, čo z neho robí extrémne flexibilný materiál, ktorý možno adaptovať na nespočetné množstvo aplikácií.
Červený kláštor
História a majitelia
Červený kláštor, oficiálne Lechnický kláštor, začali budovať pravdepodobne po roku 1320 v katastrálnom území obce Lechnica. Svoje pomenovanie dostal podľa červenej farby striech kláštorných objektov. Jeho história je úzko spätá s pôsobením príslušníkov dvoch reholí – kartuziánov (v rokoch 1320 – 1567) a kamaldulov (v rokoch 1711 – 1782). Obe spoločenstvá patrili k najprísnejším pustovníckym reholiam. Mnísi-pustovníci žili v klauzúre, t. j. v uzavretej časti kláštora (zo stredovekého lat. clausura, t. j. uzavreté miesto, od lat. clausus, t. j. uzavretý). Obývali samostatné domčeky – cely, pri ktorých boli záhradky. Pre príslušníkov oboch spoločenstiev platila zásada mlčanlivosti, nosili biely habit a striedmo sa stravovali.
Založenie kláštora potvrdila v roku 1319 spišská kapitula a v roku 1320 dal súhlas na jeho postavenie kráľ Karol I. Róbert z Anjou.
Kláštor dobyli v prvej polovici 15. storočia husitské vojská. Ďalšie obliehanie kláštora začiatkom 16. storočia prinútilo mníchov ho opustiť. Kláštor upadal. Objekt dostal svetských majiteľov, napr. v roku 1609 kláštor nadobudol Štefan Tököli, v roku 1625 sa stal vlastníctvom Pavla Rákociho, ktorý dal vybudovať niektoré jeho vnútorné zariadenie a opevnil ho múrom.
Až začiatkom 18. storočia sa kláštor opäť dostal do cirkevných rúk. Jeho majiteľom sa stal nitriansky biskup Ladislav Matiašovský, ktorý kláštor po svojej smrti v r. 1705 v testamente odkázal benediktínskej reholi – kamaldulom, pomenovaným podľa materského kláštora Camaldoli pri Arezze v Toskánsku. Ich príchodom začala nová etapa rozmachu kláštora.
left|thumb|Areál kláštoraPo príchode kláštor pomenovali „Kláštor pustovníkov hory Troch korún“. Celý objekt dali zrenovovať pre svoje potreby v duchu súdobého slohu – baroka. Na miestach starších pustovní si postavili svoje domčeky na južnej a východnej strane od kostola. Zaoberali sa poľnohospodárstvom, záhradkárstvom, rybolovom a liečiteľstvom. Podľa pôvodných kartuziánskych predpisov malo žiť v každom kláštore štrnásť mníchov a šestnásť bratov-laikov. V Červenom kláštore bolo desať pustovní. Okrem toho mnísi sa sústredili na prestavbu hospodárskych budov. V roku 1747 opravili i kostol, najmonumentálnejšiu stavbu celého kláštorného komplexu. Jeho exteriér ostal zachovaný v gotickom slohu, interiér doznal obnovy v duchu baroka. Steny i gotické klenby ozdobili maľbami s rozsiahlymi dekoráciami rastlinných motívov. V interiéri umiestnili nové lavice pomaľované barokovými maľbami, zachytávajúcimi každodenný život tunajších obyvateľov vo chvíľach práce, odpočinku i modlitieb.
Z tunajších mníchov sa do našich kultúrnych dejín významne zapísali dvaja členovia rehole – mních Cyprián, zberateľ liečivých rastlín, svojím herbárom (na prvom poschodí konventu mal zriadenú lekáreň, preslávenú v širokom okolí) a Romuald Hadbavný latinsko-slovenským slovníkom.
Do rozvoja kláštora nepriaznivo zasiahlo nariadenie cisára Jozefa II. z roku 1782 o zrušení niektorých reholí, medzi nimi i kamaldulov. Rehoľníci boli nútení opustiť kláštor, ktorý začal následne pustnúť.
Až v roku 1820 František I. Habsburský daroval lechnický kláštor i s jeho majetkami gréckokatolíckemu biskupstvu v Prešove. Napriek tomu kláštor kvôli nedostatku prostriedkov na jeho obnovu naďalej upadal. Dielo skazy zavŕšil zničujúci požiar v roku 1907. Až zásluhou nadšencov z Klubu slovenských turistov a lyžiarov v Prešove sa podarilo po roku 1918 opraviť niektoré časti areálu. Napriek tomu bol kláštor do roku 1945 už na ceste k zrúcanine.
Komplexná rekonštrukcia Červeného kláštora sa začala v roku 1956. I keď sa jeho opravné práce dlho preťahovali, dostal napokon po oprave v júni roku 1966 kultúrne využitie umiestnením muzeálnej expozície Východoslovenského múzea v Košiciach, reštaurácie a ubytovne. Budova kláštora bola využívaná aj ako škola v prírode v správe organizácie Školy v prírode hlavného mesta SSR Bratislavy (spravovala aj dnešnú chatu J.A.Komenského v Račkovej Doline). Jej dlhoročný riaditeľ Ladislav Schimpl sa zaslúžil aj o rozvoj areálu, kde pribudol napr. tenisový kurt. V rokoch 1999 – 2007 v kláštore prezentovalo svoju expozíciu Ľubovnianske múzeum zo Starej Ľubovne. Od roku 2008 je návštevníkom sprístupnená múzejná expozícia, ktorú zriadil Pamiatkový úrad SR.
V roku 2007 bola ukončená 1. etapa náročných reštaurátorských prác v Kostole sv. Antona Pustovníka a kostol bol verejnosti sprístupnený ako súčasť múzejnej expozície.
Muzeálna expozícia približuje históriu a kláštorný život spomínaných rádov a vzácne umelecko-historické pamiatky z Červeného Kláštora, ale aj z celej oblasti severného Spiša. Jeho bohatú históriu možno podľa bývalých vlastníkov rozdeliť do štyroch období:
Areál Červeného kláštora bol pre jeho prínos do histórie Slovenska z hľadiska architektúry i využitia vyhlásený v roku 1970 za národnú kultúrnu pamiatku.
Areál kláštora
Hlavnými stavbami sú gotický jednoloďový Kostol svätého Antona Pustovníka (jeho stavbu začali po r. 1360) s bočnými kaplnkami, kláštorná budova s krížovou chodbou (pristavaná po r. 1400 k severnej strane kostola), tzv. hodinová veža a hospodárske budovy. Okolo týchto stavieb obiehalo opevnenie, ktorého múr mal aj cimburie. V ostatnom priestore boli samostatné domce pre mníchov.
Canillo
Canillo je najsevernejší okrsok v Andorre. Nachádza sa v nadmorskej výške
Je to malé mesto, ktoré je v strede riekou predelené na dva polovice. Je to stredoveké mesto, s malými uličkami a domami s drevenými balkónmi a starými kovanými mrežami.
V Canille sa nachádza aj kostol, ktorý má jednu z najväčších zvoníc v Andorre. Jeho plocha je a výška činí taktiež. Vo vnútri kostola je truhla, ktorá obsahuje historické dokumenty písané na pergamene. Blízko mesta Canillo sa nachádza aj kostol Sant Joan de Caselles. Zaujímavou a pre turistov populárnou stavbou je aj mlyn MoliVell.
Fouillouse
Obyvateľstvo
Fouillouse má 193 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Beatrix Aragónska
Beatrix Aragónska (* 14. november 1457, Neapol, Taliansko – † 23. september 1508, tamže) bola aragónska princezná z rodu Trastámarovcov, česká a uhorská kráľovná ako druhá manželka uhorského kráľa Mateja Korvína a druhá manželka českého a uhorského kráľa Vladislava II. Jagelovského.
Životopis
Narodila sa na hrade Castel Nuovo, jednom z troch neapolských hradov, ako dcéra neskoršieho neapolského kráľa Ferdinanda I. zv. Ferrante a grófky Isabelly della Chiaramonte. Jej otec bol nemanželským synom Alfonsa I. a neznámej ženy z Valencie. Beatrix bola vychovávaná v humanistickom prostredí neapolského dvora v kresťanskom duchu. Už od raného detstva ju jej otec plánoval vydať za niektorého z európskych panovníkov a preto i jej výchova bola cieľavedome zameraná k všestrannej príprave budúcej vladárky. Všeobecné a duchovné vzdelanie dopĺňalo utužovanie telesnej zdatnosti a umenie diplomacie.
Ako šesťročnú ju prvý raz vydali za o rok mladšieho bratranca Jána Marzana. Manželstvo, uzatvorené s cieľom majetkového prospechu, skončilo už o rok, keď Beatricin otec prepadol hrad svojho zaťa a dcéru odviedol späť. Zať so svojou rodinou skončili vo väzení.
Manželka Mateja Korvína
V roku 1473 sa na hrade otca šestnásťročnej Beatrix začali objavovať nápadníci. Po odmietnutí niekoľkých z nich (savojský princ Filibert, francúzsky následník trónu Karol VIII.) bolo v roku 1474 rozhodnuté o jej vydaji za uhorského kráľa Mateja Korvína, už desať rokov ovdovelého panovníka (po smrti prvej manželky Kataríny Poděbradskej). K sobášu v zastúpení prišlo v lete roku 1475. Novomanželia sa osobne prvý raz stretli až po poldruha roku.
Korvín od počiatku prejavoval Beatrici všestrannú pozornosť a lásku. Nová kráľovná priniesla na uhorský kráľovský dvor taliansku kultúru a civilizáciu (jej zásluhou sa Uhorsko zoznámilo s tvorbou humanistických spisovateľov, napr. Antonia Bonfiniho či Pietra Ranzana). I kráľ Matej podľahol jej vplyvu. Beatrix sa významnou mierou zaslúžila o budovanie knižnice na budínskom hrade. Všetko nasvedčovalo tomu, že vzťah bude zavŕšený narodením potomka. K naplneniu manželstva však neprichádzalo. Vtedy vyšla na povrch existencia Korvínovho nemanželského syna Jána, ktorému v roku 1479 dokoca udelil grófsky titul. Tento moment možno považovať za kameň úrazu ich manželského súžitia.
Beatrix s veľkou nevôľou znášala prítomnosť kráľovho ľavobočka na uhorskom dvore, zvlášť keď jeho matka, Barbora zo Steimu, prijala pozvanie k dvoru od Matejovej matky Alžbety Siládi.
Ako kráľovná sa snažila aktívne zasahovať do politických záležitostí krajiny. Po manželovom boku sa zúčastnila jeho vpádu do Rakúska v roku 1477, v roku 1479 bola v Olomouci prítomná uzatvoreniu mierovej zmluvy medzi Matejom Korvínom a českým kráľom Vladislavom II. Jagelovským. Tu sa prvý raz stretla so svojím neskorším manželom.
Na sklonku života Mateja Korvína vyvrcholil jej konflikt s Jánom Korvínom v súvislosti s otázkou nástupníctva na uhorskom tróne. Absenciu legitímneho potomka a dediča riešil Matej Korvín ustanovením mimomanželského syna za svojho nástupcu. Toto rozhodnutie bolo iba vyvrcholením už roky pretrvávajúcich nezhôd medzi oboma manželmi. Beatrix sa nepodarilo presvedčiť Mateja, aby zmenil svoje rozhodnutie.
Po Korvínovej smrti
Po Korvínovej smrti (6. apríl 1490) sa rozpútal tuhý boj o svätoštefanskú korunu, do ktorého vstúpila i kráľovná-vdova Beatrix. Už 16. apríla dala zvolať zemský snem, od ktorého očakávala svoje zvolenie za uhorskú panovníčku. No o svätoštefanskú korunu okrem nej prejavili záujem i ďalší traja uchádzači: rímsky kráľ Maximilián I. Habsburský, ktorý si nárokoval uhorský trón z titulu rodového dedičstva po predchádzajúcom kráľovi Ladislavovi V., poľský princ Ján Albrecht, mladší brat českého kráľa Vladislava II. Jagelovského i samotný český panovník, ktorého vyhliadky na zisk svätoštefanskej koruny boli spomedzi všetkých uchádzačov najslabšie. V ústraní všetkých svoje ambície neskrýval i Ján Huňady, ktorého však z hry vyradila malá podpora medzi uhorskými magnátmi. 15.7.1490 mohli zástupcovia uhorských magnátov oznámiť, že v Budíne bol uhorským snemom za kráľa zvolený český kráľ Vladislav II.
Beatrix, ktorá si i po Korvínovej smrti udržala značný vplyv medzi uhorskými magnátmi, vymohla si od nich sľub, že ak sa sama nestane panovníčkou aspoň ju vydajú za novozvoleného uhorského kráľa. Vladislav sobáš, o príprave ktorého v čase svojej voľby nemal ani potuchy, spočiatku odmietal, napokon však podľahol nátlaku uhorských stavov a na manželstvo s Beatrix pristúpil. Podľa kanonického práva bolo však toto manželstvo od samého počiatku neplatné, pretože novomanžel bol v dobe sobáša stále ženatý so svojou prvou manželkou Barborou Hohenzollernskou.
Od počiatku dával Vladislav Beatrix najavo, že manželstvo s ňou uzavrel nedobrovoľne a sám by s ním nikdy nesúhlasil. Sústavne sa jej vyhýbal, čo onedlho vyvolalo ohlas i na medzinárodnej scéne. V riešení situácie sa osobne angažovala i Beatricina rodina. To Vladislava primälo k rozhodnutiu Beatrix nadobro opustiť. Napriek jej hnevu a vyhrážkam i apelom na pápežskú kúriu (pod hrozbou cirkevných trestov žiadala manželské súžitie s Vladislavom) kráľ nezmenil svoje stanovisko. Argumentoval existenciou prvého manželstva, ba dokonca i tým, že sám bol do oboch zväzkov nešťastne zapletený a z politických dôvodov prinútený súhlasiť s nimi. Z tohto dôvodu sa osobne cítil slobodným mužom. Súčasne manželstvo s Beatrix nenaplnilo svoje poslanie – narodenie dediča a nástupcu na tróne. Problém mohlo rozriešiť iba pápežské konzistórium zvolané 8.1.1493. Sedem rokov trvalo vyriešenie tohto prípadu až nakoniec po mnohých prieťahoch (ovplyvnených meniacou sa mocenskopolitickou situáciou) pápež Alexander VI. 3. apríla 1500 rozhodol o anulovaní oboch Vladislavových manželských zväzkov. Okrem toho Beatrix zaviazal vyplatiť trovy procesného konania vo výške 25 tisíc zlatých.
Návrat domov
Rozhodnutie pápežskej kúrie prijala sklamaná Beatrix s hrdosťou. Odmietla Vladislavovu ponuku, aby ostala v Uhorsku. Po dvadsiatich piatich rokoch strávených v cudzine sa 16. marca 1501 vrátila do rodného Neapola. Ani tu však nenašla pokoj. Už v novembri 1500 Neapolsko, tvoriace strategicky významné územie, pripadlo Francúzsku Ľudovíta XII. Krajina bola vystavená nesmiernemu pustošeniu. Čoskoro po príchode, v lete 1501, bola Beatrix nútená utiecť na ostrov Ischiu. Tu bola nútená prežiť mesiace trvajúcu francúzsku okupáciu.
V júni 1504, už opäť v rodnom meste, začala vymáhať na bývalom manželovi svoje veno. Jej požiadavky však neboli nikdy uspokojené. Zomrela v rodnom Neapole, kde bola pochovaná so všetkými kráľovskými poctami.
Kostelní Lhota
Kostelní Lhota je obec v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 826 obyvateľov, z toho 426 mužov a 400 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,4 roka (muži 38,8 roka, ženy 44,1 roka).
Zoznam planétok 36501 – 36750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Brian Dzingai
Brian Dzingai (* 29. apríl 1981, Bulawayo) je zimbabwiansky atlét, ktorý sa venuje behu na 200 a 400 metrov. Medzi jeho najväčšie úspechy patrí štvrté miesto z olympijských hier 2008 v Pekingu.
Zoznam vládcov Rumunska
Zoznam "vládcov" Rumunska:
Kniežatá, králi, predsedovia vlád, predsedovia Rady ministrov, predsedovia Dočasného Prezídia Rumunskej ľudovej republiky, predsedovia Štátneho sovietu Rumunska, premiéri, prezidenti.
Palivové čerpadlo
thumb|Mechanicky poháňané palivové čerpadlo motora Saab
Palivové čerpadlo alebo aj palivové dopravné čerpadlo je súčiastka v palivovom okruhu motora, ktorá dopravuje palivo z nádrže do ďalších častí okruhu. Tou je v súčasnosti väčšinou vstrekovacie čerpadlo, ale v minulosti to boli karburátor, alebo priamo vstrekovač pri pneumatickom vstrekovaní.
Palivové čerpadlo zaplavuje vstrekovacie jednotky čerpadla, alebo plavákovú komoru karburátora. Plniaci tlak v celom režime prevádzky udržuje pretlakový ventil. Pohon čerpadla je od motora vačkovým hriadeľom ventilového rozvodu alebo vlastným pohonom v skrini vstrekovacieho čerpadla, alebo elektrický. Používajú sa väčšinou piestové čerpadla vo viacerých vyhotoveniach.
Timothy McVeigh
Timothy James McVeigh (* 23. apríl 1968, Lockport, New York, USA – † 11. jún 2001, Terre Haute, Indiana) bol bývalý americký vojak, odsúdený a popravený za účasť na bombovom útoku na budovu v Oklahoma City v roku 1995, pri ktorom zomrelo 168 ľudí. Do 11. septembra 2001 to bol počtom obetí najväčší teroristický útok na území USA.
Biografia
Narodil sa v malom meste Lockport v štáte New York ako druhé z troch detí, rodičia sa rozviedli, keď mal 10 rokov. Po ukončení strednej školy v máji 1988 vstúpil do armády, zúčastnil sa vojny v Perzskom zálive v roku 1991, následne ako veterán pôsobil ako člen security guard.
Bombový útok v Oklahoma City
19. apríla 1995 o 9:02 hod. na parkovisku pred federálnou budovou v Oklahoma City explodovala dodávka s výbušninami. Silu výbuchu bolo možné prirovnať k dvom tonám trhaviny. Tlaková sila budovu prelomila a strhla niekoľko poschodí. Pri výbuchu zahynulo 168 ľudí vrátane mnohých detí, nakoľko na druhom poschodí budovy bola detská škôlka. Necelé dve hodiny po výbuchu zastavila dopravná polícia za prekročenie rýchlosti automobil Mercury, ročník 1977 na diaľnici blízko mesta Perry. Vodič bol ozbrojený a bol vzatý do väzby, následne bol identifikovaný ako Timothy McVeigh a na základe svedectva muža, ktorý mu požičal dodávku, ktorá explodovala, sa stal hlavným podozrivým.
Motivácia k bombovému útoku
McVeigh pri výsluchu uviedol, že bombový útok na federálnu budovu bol odplatou za útok na farmu sekty Davidiánov vo Waco v štáte Texas v roku 1993. Tiež hovoril o incidente v Ruby Ridge v roku 1992. Bol presvedčený, že sa jednalo o ďalšie dôkazy miešania sa federálnej vlády do života občanov. McVeigh bol stúpencom krajne pravicových združení ako Hnutie kresťanskej identity.
Odsúdenie a poprava
Timothy McVeigh bol 20. októbra 1995 odsúdený na trest smrti, po sérií odvolaní mu bol trest potvrdený 13. júna 1997. Nakoľko pri bombovom útoku zahynuli viacerí federálni zamestnanci, bol súdený na federálnej úrovni. Popravený bol 11. júna 2001 smrtiacou injekciou.
Turné štyroch mostíkov
Turné štyroch mostíkov (nem. Vierschanzentournee) je séria štyroch pretekov v skokoch na lyžiach ktoré sa konajú v Nemecku a Rakúsku.
Wiki
right|thumb|Wiki Wiki autobus v Honolulu
Wiki je webová stránka, ktorá umožňuje návštevníkom pridávať, odstraňovať a upravovať obsah, čo sa zakladá na myšlienke spoločného spravovania informácií na web stránkach. Prvá wiki (WikiWikiWeb) bola vyvinutá Ward Cunninghamom v polovici 90. rokov 20. storočia. Wiki poskytovala odkazy na množstvo stránok. Táto jednoduchosť v upravovaní urobila z wiki veľmi užitočný nástroj pre spoluautorstvo. Wikipédia, on-line encyklopédia, je jedna z najznámejších wiki.
Wiki, ktoré je možné voľne upravovať (ako napríklad Wikipédia), sú kritizované pre ich nespoľahlivosť jednoducho preto, že niektoré indivíduá môžu zlomyseľne vložiť nepravdivé alebo zavádzajúce informácie. Zástancovia sa spoliehajú na svoju komunitu používateľov, ktorí môžu zachytiť zlomyseľný obsah a opraviť ho. Wiki sú v podstate založené na viere v základnú slušnosť ľudí.
Wiki sa tiež nazýva softvér, ktorý sa používa pri tvorbe takýchto internetových stránok (pozri Wiki softvér).
Wiki (písané s veľkým W) a WikiWikiWeb sa používajú, keď hovoríme o Portland Pattern Repository, prvom wiki webe. Názov pochádza z havajského základu wiki wiki, čo znamená rýchly alebo veľmi rýchly. Niekedy sa používa aj označenie wikiwiki, WikiWiki alebo wiki.
Saint-Germain-le-Vieux
Saint-Germain-le-Vieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gattendorf (Burgenland)
Gattendorf je obec  v Rakúsku v okrese Neusiedl am See v spolkovej krajine Burgenland a v širšej spádovej oblasti Bratislavy.
Geografia
Žije tu obyvateľov. Nachádza sa asi 16 km juhozápadne od centra Bratislavy pri obci Potzneusiedl a Parndorf.
Freissinières
Freissinières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Freissinières má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Freissinières má 193 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Dobšice
Dobšice môžu byť:
Kostomlátky
Kostomlátky sú obec v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 271 obyvateľov, z toho 142 mužov a 129 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,4 roka (muži 42,0 roka, ženy 44,9 roka).
Potzneusiedl
náhľad|Gemeinde Potzneusiedl Potzneusiedl je obec v Rakúsku v okrese Neusiedl am See v spolkovej krajine Burgenland a v širšej spádovej oblasti Bratislavy.
Žije tu obyvateľov.
Geografia
Nachádza sa na severnom okraji Parndorfskej plošiny (Parndorfer Platte), pri obci Neudorf bei Parndorf a obci Gattendorf a susedí s obcou Deutsch Haslau v spolkovej krajine Niederösterreich.
Povrch
Väčšina územia obce je rovinatá. Vďaka blízkosti Neziderského jazera má oblasť mierne, ale veterné klíma.
Vodstvo
Na severnom okraji územia obce preteká rieka Leitha, ktorá zároveň tvorí hranicu medzi spolkovými krajinami Burgenland a Niederösterreich
Dejiny
V roku 1002 sa prvý uhorský kráľ Štefan I. oženil s dcérou bavorského vojvodu Henricha II. princeznu Gizelou, vďaka čomu získal celé územie súčasného Burgenlandu, vrátane územia Bratislavy, a stal sa prvým kresťanským kráľom Uhorska. Názov obce Potzneusiedl, ako aj ďalšej vzdialenej obce Podersdorf bol odvedený na začiatku 13. storočia od starej grófskej rodiny Poth, ktorá sa sem v tom období prisťahovala z Bavorska.
V roku 1529 bola obec, ako mnoho ďalších obcí v oblasti zničených pri tureckej invázií. Následne bola oblasť znovu osídlená Chorvátmi od pobrežia Dalmácie. K ďalšiemu ničeniu došlo v súvislosti s tureckou inváziou v rokoch 1570, 1619/20, a 1683.
Obec patrila spolu s celou spolkovou krajinou Burgenland do roku 1920/1921 do Mošonskej župy. Vzhľadom na "maďarizačnú politiku" uhorskej vlády musela obec od roku 1898 používať názov Lajtafalu. Po skončení prvej svetvovej vojny bola dňa 4. júna 1920 v paláci Veľký Trianon vo Versailles vo Francúzsku po tvrdých vyjednávaniach podpísaná Trianonská mierová zmluva, ktorá riešila hranice maďarského štátu, ktorý bol jedným z nástupníckych štátov po rozpade Rakúsko-Uhorska.
Obec patrí od roku 1921 do novo vzniknutej spolkovej krajiny Burgenland.
Zámok
Dnešná podoba zámku sa začala stavať v roku 1798 čiastočne na starých gotických múroch a ukončená bola v roku 1808. V roku 1850 získala zámok rodina Batthyány, ktorej až do roku 1956 slúžila ako rezidencia. Počas tohto obdobia bol zámok známy ako centrum veľkolepých a spoločenských akcií. Kňažná Louise Batthyány, ako posledná majiteľka zámku, zomrela v roku 1956 a celý zámok odkázala svojmu osobnému lekárovi.
Dnes sa v zámku nachádza múzeum ikon, galéria, antikvariát, ako aj Rakúsko-Rumunský kultúrny inštitút.
Veterné elektrárne
V blízkosti obce nemecká spoločnosť Enercon buduje dve veterné turbíny E-126 s výškou 198,5 m, ktoré sa po dokončení stanú najvyššími a zároveň najvýkonnejšími veternými turbínami na svete s výrobnou kapacitou 7,5 MW schopnými zásobiť elektrickou energiou viac ako 8.000 domácností.
Kalendár Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Toto je chronologický zoznam zápasov Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Všetky časy sú lokálne (UTC+2)
Párnokopytníky
Párnokopytníky alebo párnokopytníkotvaré (lat. Artiodactyla) spája do jednej vývojovej línie úprava končatín. Vychádza z funkčného uplatnenia dvoch prstov – tretieho a štvrtého, medzi ktorými prechádza os končatín. Tieto prsty majú na konci rohovité kopytá a nesú celú hmotnosť tela... U hrochov a tiav sú nechtovitého tvaru. Párnokopytníky sú prstochodci, iba ťavy a lamy našľapujú na posledné tri prstné články kryté silným, pružným mozoľom.
Rad obsahuje 10 čeľadí a asi 220 druhov (na Slovensku 3 čeľade, 10 druhov).
Kolibiarik sykavý
Kolibiarik sykavý (iné názvy: kolibiarik hôrny, kolibkárik sykavý ; lat. Phylloscopus sibilatrix) je spevavec a patrí do čeľadi penicovité. Vyskytuje sa v celej Európe. Je sťahovavý, obýva lesy väčšiny územia Slovenska. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov kolibiarik sykavý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, stavy v Európe v rokoch 19802013 mierne poklesli.
Opis
Kolibiarik sykavý meria 12,5 – a váži 9 – 10 g.
Samček aj samička majú žltozelený chrbát a hnedozelené krídla. Krk, hrdlo a prsia majú sírovožlté, brucho biele. Pásik nad okom je široký, ostrý a sírovožltý. Zobák majú hnedý a nohy žltohnedé.
Hlas
Ozýva sa mäkkým "uit-ui-uit". Spev kolibiarika sykavého je zvonivý trilok, ktorý na konci zrýchli "sip-sip-sip" až do kovovo znejúceho bzučania. Okrem spevu je pre neho typické bedákavé "tü". Býva zaradené do série, ktorej intenzita stále silnie.
Výskyt a stav na Slovensku
Kolibiarik sykavý je sťahovavý druh, prilieta v apríli až začiatkom mája, odlieta v priebehu augusta až septembra. Ako hniezdič alebo predpokladaný hniezdič bol zistený v 87,6 % mapovacích kvadrátov. Vo vhodných biotopoch sa vyskytuje od nížin po hornú hranicu lesa do.
Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 100 000 - 200 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v rokoch 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Podľa európskeho ochranárskeho statusu patrí do SPEC4, teda medzi druhy, ktorých globálne populácie sú hlavne v Európe a majú vyhovujúci ochranársky status (S).
Biotop
Kolibiarik sykavý hniezdi v listnatých a zmiešaných lesoch, najmä v bučinách a dubinách. Najvyššie zistené hustoty boli v prírodných jedľovo-bukových lesoch (NPR Badínsky prales) a smrekovo-jedľovo-bukových prírodných lesoch (NPR Dobročský prales).
Hniezdenie
Kolibiarik sykavý hniezdi raz ročne. Hniezdo zo suchej trávy s bočným vchodom a so strieškou stavia samica na zemi do spadnutého lístia, často ku kríku či popadanému drevu. Hniezdnu kotlinku vystiela srsťou a na 5 - 7 (8) bielych fialovo škvrnitých vajíčkach sedí 13 dní a po vyliahnutí mláďat ich rodičia kŕmia 12 dní, zo začiatku viac samec a nakoniec viac samica.
Potrava
Živí sa hmyzom a pavúkmi, zbiera ich z vegetácie aj za letu.
Ochrana
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji 1995
Majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji 1995 boli 1. majstrovstvá sveta FIRS v inline hokeji, ktoré organizuje Medzinárodná federácia kolieskových športov (FIRS) pod sekciou Medzinárodného výboru inline hokeja. Konali sa v Chicagu, v Spojených štátoch v dňoch od 22.27. augusta 1995 a zúčastnilo sa ich 12 mužských družstiev. Zápasy sa odohrali v aréne Odeum Expo Center. Víťazom sa stalo domáce 🇺🇸, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇨🇦.
Penny (Teória veľkého tresku)
Penny je fiktívna postava v televíznom seriáli Teória veľkého tresku, hrá ju herečka Kaley Cuocová.
Osobnosť
Pochádza z Omahy v štáte Nebraska. Penny je servírka v miestnej reštaurácii Cheesecake Factory s plánom stať sa herečkou. Je v znamení Strelca, čo znamená, že sa narodila medzi 22. novembrom až 21. decembrom.
V kontraste so zvyškom skupiny (hlavný zdroj vtipov) Penny nie je toľko intelektuálne nadaná, ani sa nevyzná v technických veciach. Zato má ale skvelé sociálne cítenie a vie veľa o pop-kultúre. Je neporiadna a neorganizuje upratovanie vo svojom byte, ale nevadí jej to. Ďalej tiež verí v horoskopy, často sa s Sheldonom háda o ich presnosti.
Zvyčajne je veľmi milá a prívetivá, dokáže sa ale veľmi naštvať, napríklad keď sa Sheldon vlámal k nej do bytu, aby tam upratal, alebo keď sa s ňou pokúša flirtovať Howard Wolowitz. Leonard ju prirovnal k Hulkovi, keď sa naštve.
Menovitý výkon
Menovitý výkon je najväčší užitočný výkon, ktorý zaručuje výrobca. Tento výkon môže motor trvalo vyvíjať pri menovitých otáčkach, menovitom stave vzduchu, tlakových pomeroch v nasávaní a výfuku v prípustných medziach s prevádzkovými látkami, ktorých akosť vyhovuje údajom výrobcu. V dokumentácii sa uvádzajú aj otáčky ktoré prislúchajú k menovitému výkonu: príklad 200 kW / 4800 min –1.
Penny (Teória veľkého tresku)
Meno
Na rozdiel od ostatných postáv v seriáli priezvisko Penny nebolo nikdy uvedené. Tvorca seriálu Bill Prady priznal, že v budúcnosti sa nakoniec objaví. Je ale dosť možné, že sa priezviskom volá Johnson - v jednej epizóde sa spomína, že v opitosti mala fingovanú svadbu so svojím ex-priateľom Zack Johnsonom. Neskôr sa však ukázalo, že svadba bola skutočná.
Menovitý výkon
Pre lodné motory je k menovitému výkonu doplnená požiadavka nepretržitej prevádzky a možnosti preťažiteľnosti o 10 %.
Penny (Teória veľkého tresku)
Meno
Prvýkrát bolo jej plné meno spomenuté, keď hrala online hru Age of Conan, kde mala prezývku "Kráľovná Penelope", anglicky "Queen Penelope".
Existuje aj teória, podľa ktorej jej priezvisko (aspoň pred spomínanú svadbou) znie Wyatt, pretože v rozhovore Penny a Leonardove matky vyšlo najavo, že jej otec sa volá Bob. O necelé dve série neskôr sa však jej otec objavuje v seriáli a Leonard mu hovorí Wyatt. Pretože Penny vtedy v rozhovore s Leonardova matkou citovala svoju matku, ktorá ho oslovila "Bob", je dosť nepravdepodobné, že by Bob bolo priezvisko jej otca, pretože by to malo byť krstné meno a priezvisko je teda Wyatt. Penny by sa preto mala volať Penny Wyatt (po slovensky Penny Wyattová).
V 8.sérii už dochádza k svadbe Penny a Leonarda, čím Penny získava priezvisko Hofstadter.
Rodina
V seriáli sa o jej rodine veľa nehovorí. Z rozhovorov zo seriálu vyplýva, že má otca, ktorý si želal syna a dával jej to najavo. Naučil Penny strieľať z pištole. V epizóde "Komplikovanosť vzťahov" príde otec za svojou dcérou na návštevu a Penny sa obáva oznámiť mu, že sa s Leonardom rozišla (jej otec si Leonarda dosť obľúbil). Penny preto Leonarda prehovorí, aby pred jej otcom predstieral, že spolu stále chodia.
Bouzonville-aux-Bois
Bouzonville-aux-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Írsky teriér
Vzhľad
Írsky teriér je stredne veľký pes štvorcového formátu. Pôvodný štandard neuvádza veľkosť plemená, priemerná kohútiková výška je však okolo 48 cm u psov a 46 cm u súk. Plemeno sa vyznačuje ušľachtilým vzhľadom a pevným telom s dobre vyvinutým svalstvom. Má dlhšiu hlavu s primerane dlhou a silnou papuľou. Tmavohnedé oči majú inteligentný a živý výraz. Uši sú nasadené vyššie po bokoch hlavy, sú v tvare V a nosí ich preklopené dopredu. Krk je primerane dlhý bez lalokov a previsnutej kože. Hrudník je hlboký a dobre osvalený, nesmie byť okrúhly. Rovný a silný chrbát plynule prechádza k panvovej časti. Hrudné končatiny sú rovné, panvové končatiny sú dobre zauhlené a mohutne osvalené na stehne. U írskeho teriéra sa vyžadujú čierne pazúriky. Chvost je nasadený vyššie a nesený v rovine chrbta až kolmo nad chrbát, nesmie však byť pretočený nad chrbtom. Zvyčajne sa kupíroval, dnes je táto prax v chove plemena s preukazom pôvodu veľmi v stredoeurópskych krajinách zriedkavá. Írsky teriér má hrubú, priliehavú a hustú srsť. Chybou je mäkká, hodvábna kvalita srsti a zvlnená srsť. Upravuje sa trimovaním. Môže byť sfarbená od farby zrelej pšenice po jasne červenú. Biele odznaky sú neželateľné, toleruje sa malá hviezda na hrudi.
Radové vstrekovacie čerpadlo
thumb|Radové vstrekovacie čerpadlo 6-valcového vznetového motora Radové vstrekovacie čerpadlo alebo blokové vstrekovacie čerpadlo je najčastejšie používane piestové vstrekovacie čerpadlo pre vznetové motory. Je to čerpadlo, ktoré má rovnaký počet vstrekovacích jednotiek ako je počet valcov motora. Má vlastný vačkový hriadeľ na pohon vstrekovacích jednotiek. Skriňa je tvorená ako jedno alebo viac dielny odliatok hliníkovej zliatiny. Vstrekovacie jednotky sú v hornej časti vstrekovacieho čerpadla a sú ovládané regulačnou tyčou. Pohon čerpadla je cez spojku ozubenými kolesami od rozvodových kolies.
Pozri aj
Vstrekovanie kvapalného paliva (vznetový motor)
Írsky teriér
Pôvod
Predkovia írskeho teriéra pochádzajú od jednoduchých farmárov, na ktorých gazdovstvách lovil hlodavce. Príležitostne ich tiež využívali na lov králikov, líšok, vydier a jazvecov. Napriek tomu, že teriérov chovali v 19. storočí najmä príslušníci chudobnejších vrstiev, vysokonohé teriéry nachádzali upotrebenie aj pri parforsných lovoch miestnej šľachty. Na rozdiel od foxteriéra, ktorého jazdci nosili v sedlovej kapse, bežali predkovia írskeho teriéra spolu so svorkou vytrvalých a rýchlych foxhoundov. Rok 1870 je považovaný za počiatok organizovaného chovu írskeho teriéra. Jeho chovatelia začali svojich psov v tomto roku vystavovať. Pôvodné írske teriéry nemali dnes pre toto plemeno typické červené sfarbenie. Túto farbu srsti mala až sučka Popy, ktorá vznikla spojením výstavne úspešného psa „Kiliney Boy“ a suky „Erin“. Niektorí potomkovia Kiliney Boya mali srsť čiernu s pálením, ktorá pochádzala od jeho matky, toto zafarbenie srsti však bolo systematickým chovom eliminované podobne ako modré, hnedé a hnedosivé sfarbenie. V roku 1879 vznikol v Dubline Írsky klub teriérov, ktorý zastrešoval všetkých teriérov. Klub írskych teriérov vznikol o dva roky neskôr. V tomto období bolo zvykom kupírovať írskym teriérom uši, čo však v roku 1889 klub zakázal. Do chovu boli postupne zaradené psy s ušľachtelými, jemnejšími hlavami a klopenými ušami vďaka čomu je dnes írsky teriér elegantným plemenom. V roku 1897 bol prepracovaný štandard plemena, ktorý s drobnými úpravami platí dodnes. Írsky teriér sa podobne ako foxteriér tešil na prelome 19. a 20. storočia veľkej popularite. Dnes má širokú chovateľskú základňu po celej západnej Európe, v USA a tiež v Austrálii.
Sheldon Cooper
Sheldon Lee Cooper, Ph.D., D.Sc, je fiktívna postava z amerických sitcomov Teória veľkého tresku (stvárňuje ju herec Jim Parsons) a Mladý Sheldon (stvárňuje ju herec Iain Armitage), kde Jim Parsons hrá Sheldona ako rozprávača príbehu seriálu. Za túto rolu získal Parsons štyri Primetime Emmy Awards, Zlatý glóbus, TCA Award a dve Critics' Choice Television Awards.
Sheldon Cooper je veľmi nadaný a inteligentný človek, vedec a profesor teoretickej fyziky (má IQ 187 a 2 doktoráty). Býva spolu so svojím kolegom a kamarátom Leonardom Hofstadterom v byte, kde ich často navštevujú ďalší dvaja priatelia Howard Wolowitz a Raj Koothrappali. Je posadnutý poriadkom, miluje komiksy (Superman, Flash, Aquaman a Green Lantern), sci-fi seriály (Doctor Who, Hviezdnu bránu, Firefly, Star Trek a Star Wars, neznáša však Babylon 5), hranie konzolových hier (Halo 3), ale aj počítačových (Age of Conan, World of Warcraft) a paintballe a je imúnny voči irónii a sarkazmu. Narodil sa v znamení Ryby (26.február 1980), aj keď ho Penny tipovala na Býka.
Detstvo
Pochádza z mesta Galveston vo východnom Texase. Ako malého ho matka v obchode K-Markt pustila na zem a odvtedy je vedcom. Už ako malý bol veľmi nadaný. Postavil si napríklad CT, takzvaný „lúč smrti“ a ako 12 ročný chcel získať štiepny materiál, aby mohol postaviť svoj vlastný jadrový reaktor, pomocou ktorého chcel zásobovať celé mesto elektrickou energiou.
Charakteristika
Úzkostlivo sa bojí prenosu chorôb, preto sa ho nesmie nikto dotýkať. Medzi osoby, ktorým to dovolí, patrí napr. jeho matka a výnimočne Amy Farrah Fowlerová. Trpí tiež mnohými fóbiami, napr. ornitofóbiou – strachom z vtáctva, strachom z výšok, fóbiou z nečistôt atď. Snaží sa vždy opísať akúkoľvek situáciu presnou vedeckou terminológiou, čo vyznieva komicky. Vzhľadom na absenciu sociálneho cítenia mu nepripadá divné dávať často najavo svoje rozvinuté intelektuálne schopnosti. Vďaka svojej eidetickej pamäti si pamätá všetko od svojich troch rokov. Nevie však šoférovať auto. Myslí si totiž, že šoférovanie je určené iba pre obyčajný ľud a nie jemu. Čaká, kým antropológovia uznajú, že reprezentuje nový vývojový stupeň človeka, Homo Novus.
Ocenenia
16. júla 2009 bol za rolu Sheldona Coopera nominovaný jeho predstaviteľ Jim Parsons na cenu Emmy v kategórii „Hlavný herec v komédii“, ktorú následne vyhral. O rok a pol neskôr, 16. januára 2011 vyhral Jim Parsons za tú istú úlohu cenu Zlatý glóbus v kategórii „Najlepší herec v seriáli - komediálnom alebo hudobnom“.
Penny (Teória veľkého tresku)
Rodina
V jednej epizóde kupuje Penny darček svojmu trinásťročnému synovcovi. Zmienila sa tiež o svojej sestre, ktorá má problémy s manželom a bratovi, ktorý má podmienku.
Práca
Penny je zamestnaná ako čašníčka v pasadenskej reštaurácii Cheesecake Factory. Túži sa stať profesionálnou herečkou. Jazdí preto na castingy, ale výraznejší úspech ju míňa. Jej jedinou úlohou je účinkovanie v reklame na liek proti hemoroidom. Vo 8.sérii se stala farmaceutickou zástupkyňou vo firme, v ktorej pracuje Bernadette.
Zdvíhadlo (vačkový mechanizmus)
thumb|Animácia funkcie zdvíhadla s kladkou. Zdvíhadlo (nesprávne zdvíhatko) je časť vačkového mechanizmu, ktorá sa dotýka povrchu vačky a zaisťuje prenos a transformáciu jej pohybu ďalej. Zdvíhadlo transformuje rotačný pohyb vačky najčastejšie na priamočiary pohyb, ale môže aj na kruhový alebo iný. Zdvíhadlo môže byť ukončené rovnou plochou, oblúkom, alebo kladkou. V prvých dvoch prípadoch je styk medzi vačkou a zdvíhadlom realizovaný klzným trením, v poslednom prípade sa kladka (aspoň na časti dráhy) odvaľuje po boku vačky.
Zdvíhadlo vo ventilových rozvodoch
Zdvíhadlo je častou súčasťou ventilového rozvodu piestových spaľovacích motorov, ale nemusí byť prítomné v každom ventilovom rozvode. Medzi zdvíhadlom a ventilom môžu byť vložené ďalšie konštrukčné časti.
Samočinné olejové zdvíhadlo vymedzuje vôľu v rozvodovom ústrojenstve. Tlakový olej sa do zdvíhadla privádza z mazacieho okruhu motora cez guličkový ventil. Materiál zdvíhadiel je liatina alebo cementačná oceľ podobne ako materiál pre vačkový hriadeľ.
Objektívny činiteľ dejín
Objektívny činiteľ dejín alebo objektívny faktor dejín je v historickom materializme taká podmienka, ktorá je nezávislá od ľudí a určuje smer, rámec ich činnosti, napr. prírodné podmienky, dosiahnutá úroveň výroby ap.
Bitka pri Paj-ťü
Bitka pri Paj-ťü sa odohrala v roku 506 pred Kr. medzi štátmi Wu a Čchu. Víťazné vojsko štátu Wu bolo vedené legendárnym Sun-c’.
Pozadie
Štáty Wu a Čchu boli vo vojne už 50 rokov. Boli to časy nebezpečného napätia, ktoré vyvrcholili touto bitkou a skončili až v roku 221 pred Kr.
Bitka a jej dôsledky
Bitku naplánoval kráľ Che Lu z Wu a viedol Wu Tzu-hsu(?) a Sun-c’. Kráľ Ťing z Čou s „mäsiarom“ Jüe, boli dočasne vyhnaní z hlavného mesta štátu Čchu, Jing, útočníkmi z Wu. Táto bitka skončila jeho zničením.
Po ústupe štátu Wu v roku 505 pred Kr. sa kráľ i „mäsiar“ do mesta vrátili.
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1964
Pozemný hokej na Letných olympijských hrách 1964 bol turnaj v pozemnom hokeji v rámci multišportového podujatia Letných olympijských hier 1964. Konal sa v Tokiu, v Japonsku v dňoch od 11.23. októbra 1964, za účasti 15 mužských tímov. Nováčikmi turnaja boli družstvá Hongkongu, Kanady a Rodézie (dnešné Zimbabwe). Pôvodne sa malo zúčastniť aj družstvo Indonézie. Hokejový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1908 a toto bolo jeho 10. vydanie. Zápasy sa hrali na 3 ihriskách hokejového komplexu Komazawa Hockey Field, ktoré mali kapacitu 2 056, 3 432 a 2 343 miest na sedenie. Siedmy titul získala 🇮🇳, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad obhajcom olympijského zlata z 🇵🇰. Bronzová 🇦🇺 získala svoju prvú medailu.
Na 56 zápasov hokejového turnaja sa predalo 61 675 lískov.
Skupina A
náhľad|Zápas medzi Austráliou a Japonskom
Saint-Gervais-des-Sablons
Saint-Gervais-des-Sablons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Trestný čin
Trestný čin je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v Trestnom zákone, ak tento zákon neustanovuje inak. Trestný čin sa dá deliť podľa závažnosti na prečin a zločin. Osoba, ktorá spáchala trestný čin, sa nazýva páchateľ. Pohnútka, ktorá viedla páchateľa k spáchaniu trestného činu, sa nazýva motív trestného činu. Trestný čin môže spáchať iba právnická osoba alebo fyzická osoba