cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kardiopulmonálna resuscitácia
Výsledky
Zlú prognózu majú pacienti s dlhotrvajúcou zástavou dýchania. Ak sa u nich s istým oneskorením podarí obnoviť vitálne funkcie (ostatné orgány okrem mozgu, napríklad srdce tolerujú dočasné zastavenie prívodu kyslíka desiatky minút až hodiny), môžu dlhodobo prežívať s nenávratným poškodením mozgu (coma vigile), odkázaní na opateru alebo aj prístrojovú ventiláciu, pokým skôr alebo neskôr nepodľahnú komplikáciam. Nádej na ich návrat do bežného života je blízka nule (aj keď zúfalí blízki sú niekedy presvedčení, že vnímajú okolie a trvajú na pokračovaní paliatívnej starostlivosti). Takíto pacienti predstavujú ťažký etický problém a značnú ekonomickú záťaž systému zdravotnej starostlivosti.
NGC 2046
NGC 2046 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Stolový vrch, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 11. novembra 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Frekvence 1
Frekvence 1 je česká súkromná rozhlasová stanica, ktorá má sídlo v Prahe. Patrí do mediálnej skupiny Lagardère Active Radio International a celoplošné pokrytie zabezpečuje 25 vysielačov.
Vakcína proti besnote
Vakcína proti besnote je vakcína používaná na prevenciu besnoty. Existuje množstvo dostupných vakcín, ktoré sú bezpečné aj účinné. Môžu byť použité na prevenciu besnoty pred, a na určitú dobu aj po vystavení vírusu pohryznutím psom alebo netopierom. Imunita, ktorá sa vyvinie, je dlhodobá po troch dávkach. Zvyčajne sú podávané injekciou do kože alebo svalu. Po nakazení vírusom je vakcinácia zvyčajne používaná spolu s antirabickým imunoglobulínom. Pre ľudí s vysokým rizikom nákazy je odporúčaná vakcinácia. Vakcína je účinná pre ľudí aj zvieratá. Imunizácia psov je vysoko efektívna v prevencii ľudského nakazenia.
Vakcína môže byť bezpečne podaná pre všetky vekové kategórie. U okolo 35 až 45 percent ľudí vyvolá krátkodobé začervenanie a bolesť v mieste injekcie. Okolo 5 až 15 percent ľudí môže mať horúčku, bolesti hlavy alebo nevoľnosť. Po vystavení besnote nie sú žiadne kontraindikácie pre jej použitie. Väčšina vakcín neobsahuje thiomersal. Vakcíny pripravené z nervového tkaniva sú používané v niektorých krajinách, hlavne v Ázii a Latinskej Amerike, ale sú menej účinné a majú väčšie množstvo vedľajších účinkov. Ich použitie nie je odporúčané Svetovou Zdravotníckou Organizáciou.
Milióny ľudí celosvetovo bolo zaočkovaných proti besnote, a je predpokladané, že vakcína zachraňuje život viac ako 250,000 ľuďom ročne. Nachádza sa na zozname esenciálnych liekov Svetovej Zdravotníckej Organizácie, čo sú najdôležitejšie lieky odporúčané pre základný zdravotný systém. Veľkoobchodná cena sa pohybuje medzi 44 a 78 Amerických dolárov pre priebeh liečby, pre rok 2014. V Spojených Štátoch Amerických stojí priebeh terapie vakcínou proti besnote viac ako 750 Amerických dolárov.
NGC 7187
NGC 7187 je galaxia v súhvezdí Južná ryba, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Villard-Léger
Villard-Léger je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zábiedovčík
Zábiedovčík je potok na hornej Orave, preteká územím okresu Tvrdošín. Je to ľavostranný prítok Oravice, meria 11,1 km a je tokom V. rádu.
Pramení v Skorušinských vrchoch, v podcelku Skorušina, na západnom svahu vrchu Skorušina v nadmorskej výške približne  Na hornom toku tečie západným smerom, zľava priberá prítok  spod Mikulovky a ďalší  tiež zľava spod Javorkovej. Potom sa stáča na sever, preteká obcou Zábiedovo, kde sprava priberá prítok z oblasti brehov a za obcou opúšťa Skorušinské vrchy. Vteká do Oravskej kotliny, kde preteká osadou Hámričky, vytvára niekoľko ohybov a juhozápadne od mesta Trstená sa v nadmorskej výške cca vlieva do Oravice.
Tulská ulica (Banská Bystrica)
Tulská ulica je ulica v banskobystrickej mestskej časti Fončorda. Rozprestiera sa medzi ulicami Moskovská, Internátna a Kyjevské námestie.
Na ulici sa budove bývalej škôlky nachádza vzdelávacie centrum Múzea Slovenského národného povstania.
Saint-Yrieix-le-Déjalat
Saint-Yrieix-le-Déjalat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Ázie v netballe 2005
Majstrovstvá Ázie v netballe 2005 boli 6. majstrovstvá Ázie v netballe žien, ktoré organizuje Ázijská netballová federácia (ANF). Konali sa v 3.10. septembra 2005 v Singapure, za účasti 7 tímov. Všetky zápasy sa hrali v jedinej aréneToa Payoh Sports Hall. Prvý titul získali hráčky Singapuru.
Savigny-sur-Orge (kantón)
Savigny-sur-Orge je francúzsky kantón v departemente Essonne v regióne Île-de-France. Vznikol 20. júla 1967. 24. januára 1985 sa z neho vyčlenila obec Morangis.
Operácia Torch
Operácia Torch bola vojenská operácia počas 2. svetovej vojny. Začala sa 8. novembra 1942, išlo o vylodenie spojeneckých vojsk na západnom pobreží severnej Afriky. Veliteľom spojeneckých vojsk bol Dwight Eisenhower, nemecké vojská viedol najskôr Erwin Rommel, ktorého neskôr vystriedal Hans-Jürgen von Arnim.
Spojenecké vojská tvorilo spolu okolo 73 000 vojakov z USA, Veľkej Británie a Slobodných Francúzov. Jedným z cieľov operácie bolo presvedčiť Vichystické Francúzsko, aby sa pridalo na stranu Spojencov. Ak by sa im to podarilo, postúpili by až do Líbye, kde by obkľúčili sily Osi s pomocou 8. britskej armády, ktorá by zaútočila z Egypta.
New (album Paula McCartneyho)
New je album Paula McCartneyho, ktorý vyšiel 14. októbra 2013. Je to jeho šestnásty štúdiový album a prvý od roku 2007, ktorý obsahuje výlučne nové autorské skladby.
Operácia Torch
Invázne sily spojencov
Spojeneckým vojskám (rôzne zdroje uvádzajú rôzne počty vojakov) velil generál Dwight Eisenhower. Pozemné sily boli rozdelené do troch operačných zoskupení. Každému pozemnému zoskupeniu bolo priradené námorné zoskupenie.
Všetky námorné zoskupenia podliehali veliteľstvu námorného expedičného zboru admirála sira A. B. Cunninghama. Letecké krytie zabezpečovali:
Arriance
Arriance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Operácia Torch
Invázne sily spojencov
Do organizačnej schémy spojeneckých síl ešte patrili letecký hlavný stan na Gibraltáre (veliteľ S. P. Simpson) a pevnosť Gibraltár (generálporučík F. N. Mason-MacFarlane).
Presun síl
Sily západného operačného zoskupenia vyplávali 23. októbra 1942 priamo z USA z Norfolku a lode ich ochrany z Portlandu. 25. októbra z Bermúd vyplávali lode ich protileteckej obrany. Západné námorné zoskupenie sa skladalo za 105 lodí. Súčasťou zoskupenia boli aj lietadlová loď Ranger, štyri sprievodné lietadlové lode (spolu 171 lietadiel), 3 bitevné lode, 3 ťažké a 4 ľahké krížniky. Dopravné lode boli rozdelené do deviatich kolón. Celá zostava bola počas plavby roztiahnutá na 55 míľ na dĺžku a 25 míľ na šírku.
Arriance
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Operácia Torch
Presun síl
Sily ostatných dvoch zoskupení vyplývali zo Škótska od rieky Clyde. Pomalšie lode v konvoji označenom KMS 22. októbra a rýchlejšie v konvoji KMF 26. októbra. Trasa viedla širokým oblúkom takmer stredom Atlantického oceánu. Stredné námorné zoskupenie sa skladalo z viac ako 100 lodí. Súčasťou boli dve sprievodné lietadlové lode a dva krížniky. Východné námorné zoskupenie sa skladalo z 93 lodí. Súčasťou bola jedna lietadlová loď, jedna sprievodná lietadlová loď a tri ľahké krížniky. Všetky konvoje priplávali na miesto vylodenia bez strát a cieľ vylodenia sa podarilo utajiť.
Arriance
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Operácia Torch
Presun síl
Vrchný veliteľ sa so svojím štábom presunul do pevnosti Gibraltár letecky 5. novembra piatimi lietadlami Boeing B-17 Flying Fortress.
Vylodenie
Vichystické Francúzsko malo v tejto oblasti okolo 100 000 vojakov pod velením Admirála Darlana.
Arriance
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Operácia Torch
Vylodenie
Britské a francúzske exilové jednotky sa nestretli so silným odporom, a preto hneď prvý deň obsadili svoje ciele. V Casablance sa americké jednotky stretli so silným odporom a boje tu trvali až 3 dni. Počas operácie Torch nemecké jednotky obsadili zvyšok Francúzska a zajali aj vichystickú vládu. Admirál Darlan sa vyhlásil za vodcu a dohodol sa so Spojencami na mieri.
Po troch dňoch bojov boli straty na spojeneckej strane 479 mŕtvych a 720 ranených a na strane Francúzska okolo 350 mŕtvych a 1997 ranených.
Priebeh ťaženia
Britskej 8. armáde sa podarilo vytlačiť jednotky Osi až do Tuniska. Jednotky Osi v Tunisku vybudovali Meretheovu líniu, ktorá ich mala chrániť pred Spojeneckými útokmi.
Kým Montgomery bol pred bránami marethskej línie, Rommel s generálom Arnimom, ktorý velil novej 5. obrnenej armáde vytušili príležitosť na úder proti neskúseným jednotkám v západnom Tunisku. Rommel navrhol útok na americkú zásobovaciu základňu v alžírskej Tbisse, kým Arnim chcel útočiť na severe Tuniska. Napokon sa uskutočnili oba útoky, pričom spojenecký obrancovia počtom výrazne prevyšovali útočnikov. Zložky Arnimovej 21. pancierovej divízie prešli 14. februára 1943 do útoku a pri Sídí Bú Saide rozdrvili neskúsené vojská 2. armádneho zboru Spojených štátov čím umožnil 21. pancierovej divízii doraziť do Subajtuly iba za tri dni. O niečo južnejšie Rommel presunul jednotky z Maretheovej línie a presunul sa na sever, pričom postupoval cez Ferjánu ku Kaseriskému priesmyku. Rommel si bol istý veľkým víťazstvom, preto ho veľmi rozhneval Arnimov plán, aby 21. pancierová divízia pokračovala na sever, čo najďalej od zranitelnej Tbissy. Na vlastnú päsť zaútočil s Afrika-korpsom a 10. pancierovou divíziou na amerických a francúzskych obrancov v Kaserinskom priesmyku, ktorý padol po dvojdňovej bitke. Desiata pancierová divízia postupovala do Thaly a Rommel tiahol so svojim zborom na Tbissu.
Spojenci, ktorých nemecký útok trochu vykoľajil, no nedemoralizoval, vyslali do boja posily a spustili hotovú smršť vzdušných náletov na postupujúcich Nemcov. Spojenecké vojská boli vo veľkej presile nato, aby mohol Rommel pokračovať v postupe. K Marethskej línii, ktorú bránila iba malá jednotka dorazil Montgomery. Nemecký majstrovský taktický kúsok pri Kaserinskom priesmyku preto nenarušil rovnováhu síl. Táto skúsenosť bola krutým prebudením najmä pre Američanov, lebo spoznali taktickú zdatnosť nemeckého vojenstva a silu jeho obrnených jednotiek. V snahe vyburcovať svoju veliteľskú štruktúru zveril Eisenhower velenie 2. armádneho zboru Spojených štátov do rúk generála Georga S. Pattona, ktorý viedol vylodenie v Casablance.
V tom čase dospel Rommel k záveru že obrana Tuniska je odsúdená na neúspech. Pri spojeneckej blokáde však pre vojenské jednotky Osi neexistovala úniková cesta z Afriky, museli teda pokračovať v boji. Rommel sa vyvaroval ústupu do obrannej línie v okolí Tunisu a radšej sa rozhodol pre ďalšie rušivé útoky na spojenecké jednotky. Dňa 26. februára udrel Arnim na spojeneckú líniu severne od Bádže a kým stihol ustúpiť, utrpel ťažké straty, pričom nezískal vlastne nič. Podobný frontálny útok predviedol Rommel 6. marca proti Motgomerymu v Medeníne, ale aj ten spojenci ľahko odrazili.
Dohra
Rommel, ktorý pomaly upadal na tele i na duchu, odišiel 9. marca 1943 zo severnej Afriky na zotavenie do Nemecka a zanechal rozpadávajúcu sa armádu Osi v Arnimovych rukách. Druhý armádny zbor Spojených štátov pod Pattonovým velením zaútočil 17. marca 1943 východne od Ferjány a ohrozil nemeckých obrancov na Marethskej línii. O 3 dni nasledoval Motgomeryho postup po krídle Marethskej línie a 27. marca dorazil do Hammy. Postup bol však veľmi pomalý, a tak väčšina nemeckých obrancov utiekla na sever do nových obranných pozícií pri Vádí Akarite. Nemecká obrana, ktorá musela čeliť útoku Američanov zo západu a Britov z juhu sa musela stiahnuť do obranných pozícií pri Enfidaville.
Spojenci postupne zhromaždili okolo obkľúčených obrancov Osi v Tunisku obrovské množstvo vojakov a techniky. V počte tankov mali prevahu až 15:1 a boli pánom vzdušného priestoru. Útok na Tunis sa začal diverzným výpadom 8. armády pri Enfidaville. Hlavné útoky však smerovali ďalej na západ. Britská 1. armáda zaútočila na stred nemeckej obrany, kým 2. armádny zbor Spojených štátov útočil na severe. Obrovská delostrelecká príprava a neustály tlak spôsobil, že 2. armádny zbor sa priblížil ku kľúčovému mestu Bizerta, asi od Tunisu, pričom generál Arnim musel vynaložiť zvyšok svojich vzácnych vojenských rezerv  na odrazenie súčasne prebiehajúceho postupu Britov.
Vtedy generál Alexander veliteľ 15. skupiny armád prerušil útok na Enfidaville a presunul ďalšie dve obrnené divízie k 1. armáde generála Andersona útočiacej na stred. Prvá armáda vyrazila 6. mája 1943 v údolí Medžerda do rozhodujúceho útoku. Operácia mala krycí názov Vulcan a bola súčasťou Operácie Torch. Skôr než sa dali britské vojská do pohybu, mohutnými vzdušnými a delostreleckými útokmi zničili zvyšky nemeckých tankov. Nemecký odpor postupne slabol. Britské motorizované kolóny vstúpili do Tunisu bez boja, zatiaľ čo Američania rovnakým spôsobom obsadili Bizertu. Keď sa po tejto pohrome, ktorú niekto nazval Tunisgrad vzdalo asi 250 000 prevažne talianskych vojakov, vojna v severnej Afrike sa skončila. Týmto dosiahli spojenci letecké základne a základne pre pechotu.
Spojenci sa už pripravovali na svoj druhý cieľ, operáciu Husky na Sicílii.
Dievčenská dvojhra na US Open 2007
Nasadenie
<li> Kai-čchen Čchangová ''(1. kolo) <li>🇷🇺 Ksenia Lykinová ''(3. kolo) <li>🇷🇸 Bojana Jovanovská ''(2. kolo) <li>🇮🇱 Julia Glušková ''(3. kolo) <li>🇸🇰 Reka Zsilinszká ''(1. kolo) <li>🇷🇺 JJelena Čerňakovová ''(2. kolo) <li>🇵🇱 Katarzyna Piterová ''(3. kolo) </ol>
Eco (kniha)
Eco je kniha Gary P. Radforda o významnom talianskom filozofovi, semiotikovi a spisovateľovi Umbertovi Ecovi. Vyšla v edícii Osobnosti filozofie.
Radford tu síce rozoberá Ecove slávne romány Meno ruže a Foucaultovo kyvadlo, ale v skutočnosti chce prostredníctvom Ecovho encyklopedického videnia skutočnosti ukázať, aké je ľudské myslenie ohraničené a obmedzené tým, čo sme sa v minulosti naučili a čo sme či už teoreticky alebo empiricky prijali ako jedinú možnú pravdu.
NGC 7188
NGC 7188 je galaxia v súhvezdí Vodnár, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Les Ulis (kantón)
Les Ulis je francúzsky kantón v departemente Essonne v regióne Île-de-France. Vznikol 24. januára 1985 vyčlenením z kantónu Orsay.
Lužnice
Lužnice môže byť:
ISO 9362
ISO 9362, známy aj ako BIC alebo Bank Identifier Code je kód banky, totožný so SWIFTovým kódom. Pozostáva z 8 až 11 alfanumerických znakov písaných vždy veľkými písmenami. Slúži na identifikáciu príslušnej banky, kód krajiny, sídlo, prípadne príslušného obchodného miesta banky.
Od 1. mája 2004 je povinnosťou účasníkov cezhraničného platobného styku s EÚ a EHS používať BIC/SWIFT spolu s číslom účtu vo formáte IBAN v platobných príkazoch.
NGC 2047
NGC 2047 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Stolový vrch, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 11. novembra 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Pápež Lev X. s kardinálmi Giuliom de’ Medici a Luigim de’ Rossi
Pápež Lev X. s kardinálmi Giuliom de' Medici a Luigim de' Rossi je názov obrazu namaľovaného talianskym renesančným umelcom Raffaelom Santim.
Dielo, radiace sa k skupinovým portrétom, predstavuje prvého mediciovského pápeža Leva X. so svojimi synovcami a kardinálmi - Giuliom (1478 - 1534, kardinálom od r. 1513, neskorším pápežom Klementom VII., vľavo) a Luigim de' Rossi (1474 - 1519, kardinálom od r. 1517, vpravo). Obraz patrí k Raffaelovým vrcholným dielam; vznikol v roku 1518, dva roky pred maliarovou smrťou.
Dokonalá kompozícia obrazu je odzrkadlením veľkosti umelca, ktorý sa tu prejavuje i ako architekt (architektúra budovy naznačená v pozadí).
U diváka vyvolá obraz prvý dojem svojou „symfóniou“ červenej a bielej farby: tmavočervené oblečenie pápeža, jasnočervený zamatový obrus na stole, červený poťah kresla, červené odevy kardinálov, červené záložky otvoreného manuskriptu pred pápežom kontrastujú s, v nepomerne menšej miere, bielou: spodná časť pápežovho odevu (alba), vyčnievajúci biely rukáv kardinála de' Rossiho a biele stránky v knihe.
Z diela cítiť jeho monumentálnosť a dôstojnosť. Tri postavy predstavujú kompaktnú skupinu, ktorá úplne vypĺňa priestor obrazu. Rodinné väzby medzi portrétovanými osobami dokazuje Luigiho familiárne gesto, kedy rukami uchopil pápežovo kreslo. Napriek tomu je jasné, že každá z postáv je individualitou, čo dosvedčujú rôzne smerujúce pohľady každého z mužov.
Raffael na tomto diele dokazuje svoju umeleckú vyzrelosť o. i. zmyslom pre zdôraznenie detailu - verne zachytené záhyby látky, lupa v ruke krátkozrakého pápeža, precízne naznačené strany v knihe či ornamentami bohato zdobený strieborný zvonček.
Sainte-Féréole
Sainte-Féréole je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ján Matejko
Ján Matejko (* 23. október 1919, Bohunice - †12. máj 1980, Bratislava) bol slovenský maliar a pedagóg.
Život
Absolvoval Vysokú školu umeleckého priemyslu v Prahe. Pracoval ako pedagóg v odbore všeobecnej technológie maľby na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave. V roku 1960 sa stal docentom. Ako maliar hľadal nové možnosti netradičných materiálov, ich uplatnenie sa vo výtvarnej tvorbe. Jeho dielo je poznačené láskou k rodnému kraju ale aj miestom, kde sa zrodila jeho láska k prírode. Považskú krajinu zobrazuje často v širokých panoramatických zberoch ktoré by mohli byť premietnuté aj do väčších formátov. Pochovaný je na cintoríne v Bohuniciach.
NGC 7189
NGC 7189 je galaxia v súhvezdí Vodnár, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 12. októbra 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Arry (Moselle)
Arry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gorillaz
Gorillaz je virtuálna britská hudobná kapela vytvorená v roku 1998 Damonom Albarnom z alternatívnej rockovej kapely Blur a Jamiem Hewlettom, spoluautorom komiksu Tank Girl. Kapela pozostáva zo štyroch animovaných členov: 2D, Murdoc Niccals, Noodle a Russel. Hudba tejto kapely nesie znaky mnohých hudobníkov, jediný stály prispievateľ je Albarn. Štýlom sa radia k širšiemu alternatívnemu rocku, avšak veľmi ovplyvnenému napríklad britpopom, dubom, hip hopom či popom.
Prvý album kapely vydaný v roku 2001, Gorillaz, predal viac ako sedem miliónov kópií a tým zapísal kapelu do Guinessovej knihy rekordov ako Najúspešnejšiu virtuálnu kapelu. Album bol nominovaný na Mercuryho cenu za rok 2001, ale nominácia bola neskôr zrušená na žiadosť kapely. Ich druhý štúdiový album, Demon Days bol vydaný v roku 2005 a obsahoval piesne ako "Feel Good Inc.", "Dare", "Dirty Harry", "Kids with Guns" či "El Mañana". Demon Days sa stal päťkrát platinovým vo Veľkej Británii, dvakrát platinový v Spojených štátoch, bol nominovaný na päť cien Grammy za rok 2006, pričom vyhral kategóriu Najlepšia popová kolaborácia s vokálmi. Dohromady oba albumy k roku 2007 prekonali predajnosť 15 miliónov kópií. V marci 2010 vydala kapela tretí štúdiový album Plastic Beach.
V reále sú za postavami skrytí spevák Damon Albarn (člen skupiny Blur), raper Del Tha Funkee Homosapien, Miho Hatori (z Cibo Mato), Kid Koala, Tina Weymouth a Chris Frantz. Koncerty skupiny sú prepojením animovaných sekvencií s hraním živých hudobníkov skrytých za polopriehľadnou stenou alebo nasvietených tak, že diváci vidia len ich siluety.
Luke Skywalker
Luke Skywalker je jedna z hlavných postáv fiktívneho sveta Hviezdnych vojen. Je synom Anakina Skywalkera a Padmé Amidaly. Jeho sestrou, dvojčaťom, je Princezná Leia Organa.
Život
Hneď po narodení bol ukrytý u svojho strýka Owena a tety Beru Larsových na púštnej planéte Tatooine pred Cisárom Palpatinom. Keď mal 19 rokov, jeho strýko odkúpil od Jawov dvoch droidov C3po a R2-D2, ktorý sa zachránili v únikovom module a patria Rebelom. Luke pri ich údržbe omylom prehrá správu od Princezny Leii, ktorá žiada o pomoc Obi-Wana Kenobiho, aby sa presunul na planétu Alderaan. Na ďalší deň sa Luke stretol s Obi-Wanom Kenobim, ktorý ho uviedol do sveta Sily a dal mu svetelný meč, ktorý používal jeho otec. Spoločne potom odchádzajú na Alderaan. Najmú si pilota Hana Sola aby ich prepravil na planétu v jeho lodi Millenium Falcon. Luke počas cesty trénuje so svetelným mečom pod dozorom Obi-Wana. Následne zisťujú, že Alderaan bol zničený Hviezdou Smrti, a do nej sa dostavujú, aby zachránili princeznú Leiu. Tam sa Obi-Wan stretne s Darth Vaderom v dueli a necháva sa zabiť. Luke jeho smrť nesie ťažko. Potom sa presúvajú na základňu Rebelov, odkiaľ vedú útok na Hviezdu Smrti. Luke pilotuje X-Wing a podarí sa mu vďaka Sile zničiť Hviezdu Smrti. Na základni sú spolu s Hanom vyznamenaní medailami. Luke sa pridáva k rebelom a pomáha im v boji s Impériom. Neskôr sa na žiadosť ducha Obi-Wana Kenobiho vydá na planétu Dagobah a učí sa od majstra Yody. Vďaka výcviku sa stáva Jedim a po súboji s vlastným otcom Darth Vaderom a s Cisárom Palpatinom, v ktorom zvíťazí, navráti galaxii mier a slobodu.
Neskôr Luke založí Akadémiu Jediov na planéte Yavin. Potom začne s tréningom svojho synovca Bena Sola, ten sa však nechá zviesť na temnú stranu Sily. Luke to vycíti a rozhodne sa ho zabiť, ale jeho svedomie mu to nedovolí. Ben Solo premenovaný na Kylo Rena zničí jeho Akadémiu Jedi, zabije Lukových žiakov a so zvyšnými utečie. Kylo Ren sa stane učeníkom Najvyššieho Vodcu Snoka, s ktorým z "popola" Impéria založí Prvý Rád. Luka to zničí a v pocitoch, že ako majster zlyhal, odchádza do vyhnanstva na planétu Ahch-To. V období Epizódy VII je hľadaný členmi Odboja, na čele ktorých stojí jeho sestra Leia Organa. Odboj zároveň bojuje proti Prvému Rádu. Keď sa nájde mapa k miestu, kde sa nachádza Leia, vyšle Rey a Chewbaccu aby ho priviedli späť. Keď za ním príde Rey, snaží sa ho presvedčiť, aby sa vrátil naspäť a taktiež aby ju trénoval, keďže je citlivá na Silu. Luke ju zo začiatku odmieta, a no aj napriek tomu sa rozhodne jej dať tri lekcie, aby porozumela o čom je Sila. Taktiež jej medzitým vysvetlí, prečo odišiel a čo sa v minulosti stalo. Rey počas tréningov nadviaže spojenie s Kylo Renom cez tzv. "Force Bond". Potom, čo to Luke zistí, vyženie Rey z ostrova. Nakoniec sa však na konci Epizódy VIII vráti (nie fyzicky, ale cez tzv. "projekciu v Sile"). Stretne sa so svojou sestrou Leiou a zdrží Prvý Rád pred tým, než zničí základňu odboja na planéte Crait. Stretne sa v súboji so svojím synovcom Kylo Renom. Oznámi mu, že ho všetko, čo sa stalo, mrzí, a taktiež to, že on nie je posledním Jediom a zmizne so slovami "ešte sa uvidíme". Luke potom na Ahch-To umiera vyčerpaním. V Epizóde IX sa vráti ako Force Ghost najskôr na Ahch-To, kde Rey (ktorá sa rozhodla ísť v jeho šľapajách vo vyhnanstve) motivuje, aby sa nebála postaviť Palpatinovi, povie jej, ako trénoval Leiu, a taktiež jej odovzdá Lein svetelný meč a neskôr sa objaví na Tatooine spoločne s Leiou.
Ján Bolla
Biografia
náhľad|Sobášny záznam (1839) Ján Bolla sa narodil v zemianskej rodine pôvodom zo Šopronskej stolice (Bolla de Csáfordjobaháza). Po ukončení školského vzdelania pracuje ako profesor na gymnáziu vo Svätom Jure. Tu sa aj v roku 1839 oženil s Karolínou Annou Zellingerovou (* 18. august 1816, Svätý Jur). Jej rodičmi bol Anton Zellinger, mestský komorník vo Svätom Jure a Terézia Franková. Jeho synom bol Koloman Bolla (* 5. október 1840, Svätý Jur – † 6. júl 1906), poľný maršal a generál v službách rakúsko-uhorskej monarchie.
V rokoch 1847 – 1880 pôsobil ako riaditeľ meštianskej školy v Bratislave. Vykonával tiež funkciu hlavného inšpektora bratislavských meštianskych škôl. V tomto období vykonával tiež funkciu hlavného inšpektora bratislavských meštianskych škôl. Zaoberal sa hlavne botanikou – skúmal machy a huby. Zaoberal sa aj entomológiou a počas svojho života spracoval zoznam chrobákov okolia Bratislavy. Bol jedným zo spoluzakladateľov Bratislavského lekársko-prírodovedného spolku, kde od roku 1865 pôsobil ako predseda jeho botanickej sekcie. Venoval sa hlavne botanike, pričom prieskum prevádzal prevažne v okolí Bratislavy, o čom napísal i niekoľko floristických príspevkov a mykologických prác. náhľad|Záznam o narodení Kolomana (1840)
Jaraguay (sopka)
Jaraguay je v súčasnosti neaktívne vulkanické pole, nachádzajúce sa na Kalifornskom polostrove. Pole je tvorené viacerými troskovými kužeľmi bazaltového, alebo bazaltovo-andezitového zloženia a s nimi asociovanými lávovými prúdmi. Vek poslednej erupcie nie je známy, no absencia porastu niektorých lávových prúdov indikuje ich pomerne mladý vek.
NGC 7190
NGC 7190 je galaxia v súhvezdí Pegas, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 23. júla 1870.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Vigneux-sur-Seine (kantón)
Vigneux-sur-Seine je francúzsky kantón v departemente Essonne v regióne Île-de-France. Vznikol 7. decembra 1975.
Villard-Sallet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2048
NGC 2048 je emisná hmlovina s hviezdou v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil austrálsky astronóm James Dunlop 24. septembra 1826.
Zoznam chránených území v okrese Ústí nad Labem
Toto je zoznam chránených území v okrese Ústí nad Labem aktuálny k decembru roku 2015, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Ústí nad Labem.
Zdroje
(Prírodné rezervácie Černá louka a Malhostický rybník uvedené v databáze AOPK ČR, sú zaradené v zozname chránených území v okrese Teplice)
HC Košice
HC Košice je najúspešnejší slovenský hokejový klub, ktorý získal celkovo 11 titulov Majstra republiky (deväťnásobný majster Slovenska a dvojnásobný česko-slovenský majster). V najvyššej slovenskej súťaži pôsobí nepretržite od sezóny 1993/1994.
Počiatky košického hokeja
Počiatky košického hokeja siahajú do roku 1921. V tom čase ešte na Slovensku stále pretrvával bandyhokej (s loptičkou). Spočiatku boli živelné, neskôr sa zmenili na systematické a organizované vďaka pražským funkcionárom Dr. Brožovi a Dr. Fleischmannovi, ktorí v meste pôsobili. Ich pričinením v sezóne 1922/23 vznikol prvý košický hokejový klub – I. ČsČK Košice. Na jeho čele stál Dr. Brož - bývalý výborný hokejista AC Sparta Praha, ktorý po skončení aktívnej činnosti hral za košický celok niekoľko zápasov.
Zakrátko vznikli v Košiciach ďalšie mužstvá. Najskôr KAC a KSC, neskôr ŠK Slávia, Tőrekverés a Hakoah. V zimných mesiacoch sa denne hralo na prírodnom klzisku v dnešnom „Petrovom sade“. V ďalších rokoch patril košický hokej medzi najlepšie na Slovensku.
Prvé majstrovstvá Košíc v sezóne 1922/23 sú oficiálne považované za prvú organizovanú hokejovú súťaž na Slovensku. Víťazom sa stalo mužstvo I. ČsČK so skóre 34:2. Za priekopníkov hokeja v Košiciach treba považovať hráčov Janderu, Navrátila, Mráza, Dr. Broža, Karáska, Ženiška, Haška, Adlera a Lepiera. Menovaní sa aj neskôr podieľali na jeho rozvoji. Celok I. ČsČK bol v tom čase na Východnom Slovensku bez konkurencie. Vzhľadom na výkonnosť bol pozývaný na rôzne turnaje, ktoré sa pravidelne konali vo Vysokých Tatrách, za účasti hokejistov z Rumunska, Maďarska, Poľska ako aj popredných kolektívov z Česko-Slovenska. Klub I. ČsČK za svoju priekopnícku činnosť obdržal od Česko-slovenského hokejového zväzu v Prahe sedem čestných strieborných medailí.
Koniec bandyhokeja a vznik kanadského hokeja
Sezónou 1927/28 bol už bandyhokej na východnom Slovensku „vytlačený“ do úzadia. V českých krajoch to bolo už v dvadsiatych rokoch a udomácnil sa tam ľadový - kanadský hokej.
Počiatky ľadového hokeja a jeho kontinuita
Osobitnú pozornosť vo vývoji košického hokeja si zasluhuje turnaj usporiadaný v r. 1934 na Štrbskom plese vo Vysokých Tatrách. Košickí hokejisti na ňom porazili SK Olomouc, remizovali s SK Prostějov a podľahli silnému celku LTC Praha len najtesnejším pomerom 1:2. V drese Košíc zvlášť vynikol mladý hokejista Ladislav Troják („Džindži“). Vedúci klubu LTC a ďalší funkcionári z pražských klubov prejavili maximálny záujem o jeho osobu. O niekoľko dní sa už sťahoval z Košíc do Prahy a už na druhý rok hral v česko-slovenskej reprezentácii.
Hokej v Košiciach po 2.svetovej vojne, vznik Dukly Košice
Po II. svetovej vojne sa v Košiciach obnovila organizovaná činnosť, ktorá však neskôr začala silne stagnovať. Mesto reprezentovali v štyridsiatych a päťdesiatych rokoch hokejisti Lokomotívy, ktorí hrali krajskú súťaž. Aj v krajskom meradle zaostali Košice za Prešovom a Popradom. Z košických hokejistov vtedy vyčnieval len Rudolf Zibrinyi, ktorý hral aj za vybrané mužstvo Slovenska. Určité zlepšenie nastalo po otvorení zimného štadióna v r. 1960, keď sa konečne naskytla možnosť pravidelného tréningu. K oživeniu hokeja v Košiciach dochádza až v roku 1962, keď TJ Lokomotíva, ktorá mala v tom čase dve mužstvá v krajskej súťaži, súhlasila, aby jedno z nich, doplnené o vojakov, mohlo štartovať pod hlavičkou Dukly Košice.
Vstup medzi elitu
Hokejový klub Dukla Košice vznikol z iniciatívy vtedajšej hokejovej sekcie ÚV ČSZTV a Ministerstva národnej obrany. Sledoval sa tým záujem rozvoja ľadového hokeja na východnom Slovensku. Vývoj tohto športu dovtedy stagnoval. Košice sa však rozrastali zásluhou VSŽ. Kolektív Dukly hneď v prvom roku svojej existencie vyhral Krajské majstrovstvá i postup do II. ligy; zároveň výrazne zvýšila záujem o hokej. Zápasy boli často vypredané a mnoho nadšencov chodilo sledovať i tréningy. Káder vtedajšieho mužstva tvorili: Černický, Kvasnica, Kolláth, Klíma, Vyleta, Hes, Agh, Bouška, Kríž, Tunka, Opichal, Orly, Ressler, Mokrý, Harazím, Markuzy, Frühwald, Lancman, Terner, Šikl, Hajduk, Hoštický, Longauer a Dratva. Trénerom bol Miroslav Nitka.
Prvý zápas zohralo toto mužstvo 16. októbra 1962 s reprezentačným mužstvom Maďarska. Košice prehrali 5:7, zápas sledovalo vyše 3000. V priebehu sezóny 1962/63 sa konal turnaj o „Štít mesta Košice“, na ktorý pozvali Spartu Praha a VŽKG Ostrava, a ktorý Dukla vyhrala.
V novembri 1962 Dukla Košice odohrala prvý zápas Majstrovstiev kraja s celkom Spišského Podhradia s výsledkom 13:1. Nasledovala séria víťazstiev a postup z Krajskej súťaže až do I. hokejovej ligy – čo rok, to postup. Veľkými patrónmi hokeja v tom čase boli Ing. Knižka – riaditeľ VSŽ, Ing. Šaroši – ekonomický riaditeľ VSŽ, Kudělásek, Michal Blažej a ďalší. Dukla Košice v sezóne 1963/1964 vyhrala pohár II. ligy, potom „D“ skupinu II. ligy a následne aj kvalifikáciu o postup do I. hokejovej ligy pred pražským Motorletom. Kvalifikácia sa hrala v Prahe. Konečné poradie kvalifikácie: 1. Dukla Košice 8 bodov, 2. Motorlet Praha 7 bodov, 3. Královopolská Brno 7 bodov, 4. České Budějovice.
Prvýkrát medzi elitou
Od sezóny 1964/1965 Košice patria medzi hokejovú elitu. Ich rýchly postup do I. ligy bol prekvapením aj pre samotných Košičanov. Z funkcionárov sa o postup pričinili: generálmajor Jaroslav Tykal – predseda oddielu, ďalej to boli: pplk. G. Talan, pplk. A. Valenta a ďalší. Vlastný postup do I. ligy vyvolal problémy – chýbal krytý zimný štadión. Aj to sa podarilo vyriešiť a od jesene 1964 bol košický štadión zastrešený. Veľkú pomoc pri týchto prácach poskytli Východoslovenské železiarne a brigádnicky vojaci i občania mesta. Zápasy I. ligy v sezóne 1964/65 sa hrali už na krytom zimnom štadióne. Premiérovým bol zápas Košice – Gottwaldov 3:1, na ktorý sa predalo 4 227 lístkov, no stovky divákov v snahe ho vidieť obsadili aj nedokončené nebezpečné miesta, takže nakoniec v hľadisku bolo v skutočnosti 7 000 divákov. V prvej ligovej sezóne skončila Dukla na 7. mieste.
Sezóna 1965/1966 bola charakteristická tým, že z dôvodu skvalitnenia došlo k reorganizácii najvyššej hokejovej súťaže. Prvýkrát bojovalo o body desať družstiev. V priebehu sezóny 1965/66 sa stal trénerom Ladislav Štemprok, ktorý pôsobil v Poľsku. Dukla Košice skončila na 7. mieste. B-mužstvo Dukly hralo v sezóne VSL kraja, ktorú vyhralo, avšak pre protest Spišskej Novej Vsi kvalifikáciu odohralo jej mužstvo. B-mužstvo viedol tréner O. Bendík, bolo zložené z vojakov a civilov (došlo k spojeniu Dukly a Lokomotívy Košice).
Vznik TJ VSŽ Košice a jeho začiatky - r. 1967-1970
Sezóna 1966/1967 bola veľmi kuriózna a úspešná. Družstvo Dukly sa posilnilo o ďalšie talenty. Začiatkom januára 1967 prešla Dukla pod TJ VSŽ. Generálnym sponzorom sa stali Východoslovenské železiarne a klub sa pretransformoval z vojenského na civilný s názvom VSŽ Košice. Prvý zápas klubu odohrali títo hráči: Holeček, Selvek, Tajcnár, Gregor, Machač (Houška), Kolláth, Brunclík, Stehlík, Srovnal, Zavěšický, Rys, Nedvěd, Pažitný a Partl. Trénerom mužstva bol L. Štemprok. Mužstvo VSŽ Košice skončilo v lige na 6. mieste.
Začiatky TJ VSŽ
Sezóna 1967/1968 bola považovaná za jednu z najkritickejších. Prechodom do civilnej telovýchovnej jednoty sa zastavil príliv mladých talentov – vojakov. Nepodarilo sa vybaviť zamýšľané prestupy hráčov, uskutočnil sa len prestup B. Brunclíka. Mužstvo bolo doplnené neznámymi a neskúsenými hráčmi a aj preto sa stali Košice kandidátom na zostup. Vynikajúci záver súťaže dopomohol k umiestneniu na 9. mieste.
Sezóna 1968/1969 bola poznačená odchodom hráčov, ktorí ukončili vojenskú službu. Novým trénerom sa s vedením oddielu podarilo pomerne úspešne doplniť hráčsky káder o nových hráčov a vyriešiť niektoré prestupy. Handicapom v príprave mužstva bol malý počet zohratých prípravných zápasov pre augustové udalosti roku 1968. Mužstvo sa v prestávke súťaže sa zúčastnilo zájazdu do Švajčiarska. Hokejový klub okrem „A-mužstva“ mal v súťaži divízie zaradené aj „B-mužstvo“ VSŽ, ktoré sa využívalo pre štart hráčov, ktorí nehrali pravidelne prvú ligu.
Vstup do nového ročníka 1969/70 začal náročnou prípravou, ktorá vyvrcholila usporiadaním turnaja II. ročníka o Pohár VSŽ, za účasti mužstiev: Slovan Bratislava, Plzeň, Opava a Košice. Košice sa umiestnili na 3. mieste. Najväčšie víťazstvo sezóny zaznamenali VSŽ so Spartou Praha, ktorú porazili 7:0. Neskôr sa mužstvu prestalo postupne dariť a dostávalo sa do hrozivého postavenia v tabuľke. Následne na to vedenie klubu odvolalo trénera, čo prinieslo obrat. Dovtedy z 22 kôl získali VSŽ len 13 bodov, potom zo 14 kôl 15 bodov. Košice sa v lige zachránili, keď získali v 36. zápasoch 27 bodov a obsadili 8. miesto v tabuľke. Významná udalosť tejto sezóny sa spája s dátumom 26. novembra 1969, keď sa na štadióne L. Trojáka odohral medzištátny zápas medzi ČSSR a Kanadou, s výsledkom 4:1. Bol to aj posledný medzištátny zápas.
Úspechy sa striedali so sklamaniami
Sezóna 1970/1971 sa v histórii TJ VSŽ považuje za najúspešnejšiu. Prvoligové mužstvo absolvovalo jednu z najkvalitnejších príprav na zájazde v ZSSR, B-mužstvo postúpilo do I. ligy a úspechy sa dostavili aj v mládežníckom hokeji, ktorý sa postupne stával liahňou talentov. V tomto ročníku sa uskutočnil aj I. ročník juniorského turnaja v Memorial L. Trojáka, ktorý usporiadal Mestský hokejový zväz v spolupráci s TJ VSŽ Košice. Klub obsadil 5. miesto pred mužstvami Pradubice, Litvínov, Sparta, Budějovice a Plzeň.
Sezóna 1972/1973 mala stanovený cieľ umiestniť sa v strede ligovej tabuľky. Mužstvo prenasledovali zranenia a choroby natoľko, že niektoré zápasy odohralo dokonca s 10 hráčmi. Bola to posledná sezóna, v ktorej v I. lige bojovalo desať družstiev. VSŽ skončili na 9. mieste.
Sezóna 1973/1974 bola to už jubilejná desiata prvoligová sezóna mužstva HC Košice (ôsma pod hlavičkou firmy VSŽ). Priaznivci hokeja v meste Košice a okolia si toto jubileum pripomenuli na slávnosti za prítomnosti delegácie ČSZĽH na čele s predsedom Dr. Andrštom. V tejto sezóne VSŽ skončili na 6. mieste a prvýkrát v histórii sa umiestnili pred Slovanom Bratislava. Svoju prioritu na Slovensku potvrdili v tejto sezóne aj víťazstvom v Slovenskom pohári, keď porazili vo finále Slovan Bratislava. Košice sa tak stali najúspešnejším slovenským oddielom v I. hokejovej lige.
TJ VSŽ Košice v spodnej časti tabuľky
V sezóne 1974/1975 zaznamenalo prvoligové mužstvo doteraz najhoršie umiestnenie v tabuľke najvyššej hokejovej súťaže. VSŽ skončili až na 10. mieste. Nedarilo sa ani mládeži, u ktorej však boli výsledky uspokojivejšie.
Sezóna 1975/1976 bola netypická, súťaž bola rozdelená na 2 časti. Po skončení 22 kôl mužstvá z hornej časti tabuľky bojovali o titul, z dolnej časti o vypadnutie. Táto štruktúra súťaže vznikla kvôli príprave reprezentantov ČSSR na Olympijské hry a Majstrovstvá sveta. Klubu sa po 22. kolách nepodarilo prebojovať do skupiny najlepších. Pri rovnosti bodov s mužstvami Sparta (5. miesto) a Plzeň (6. miesto) rozhodlo lepšie skóre. VSŽ Košice začalo robiť prestavbu hráčskeho kádra, keďže kolektív mal už zabezpečenú ligovú príslušnosť. VSŽ Košice skončili nakoniec na 9. mieste.
V sezóne 1976/1977 sa mužstvo umiestnilo na 10. mieste. Príprava na sezónu začala v domácom prostredí, v objektoch TJ VSŽ a v Zlatej Idke. Vyvrcholením prípravy bolo sústredenie vo Vysokých Tatrách.
Sezóna 1978/1979 bola poznačená najmä veľkými zmenami v hráčskom kádri. Do klubu sa po 15-tich rokoch vrátil tréner M. Nitka. Prípravu na ľade začali u majstra Poľska Podhale Nowy Targ, kde zohrali zápasy s domácim tímom a poľskou reprezentáciou. Ďalej pokračovali na vlastnom klzisku. Neskôr sa zúčastnili turnajov o Sliezsky pohár v Opave, Pohára Oslobodenia vo Zvolene a nakoniec o Tatranský pohár v Poprade. VSŽ Košice napokon v sezóne 1978/79 skončili na 8. mieste.
VSŽ začalo sezónu 1979/1980 o týždeň skôr. Príprava bola dvojfázová; prípravné zápasy odohrali s I. a II. ligovými mužstvami. Aj tento rok absolvovali tradične niekoľko prípravných turnajov. Postupne absolvovali turnaj o „spartakiádny pohár“ v Prešove, kde obsadili 1. miesto, Sliezsky pohár v Opave (1. miesto) a Tatranský pohár. Na záver prípravy absolvovali turnaj o cenu časopisu Sovietsky šport v Kyjeve (skončili na 3. mieste). Túto sezónu klub taktiež zaznamenal niekoľko odchodov. Aj tentokrát Košice pomýšľali na vyššie pozície a cieľ umiestniť sa do 6. miesta. V čase ZOH v Lake Placide mužstvo zohralo semifinále spartakiádneho pohára v Nitre, kde obsadilo 2. miesto a neprebojovalo sa do finále. VSŽ Košice sa napokon umiestnilo na 7. mieste.
Zlaté časy, majstri ČSSR r. 1980-1993
V sezóne 1980/1981 bolo novinkou, že zápasy sa nemohli končiť nerozhodne. Malo rozhodovať predĺženie alebo následne až samostatné nájazdy, čo malo ligu zatraktívniť. Košice sa aj tentokrát na sezónu pripravovali na tradičných turnajoch. Ako prvý absolvovali Tatranský pohár, kde skončili na 2. mieste, len o skóre za Spartou Praha. Druhou previerkou bol „Sliezsky pohár" v Opave, kde sa Košice umiestnili na treťom mieste. Klubu sa v lige nedarilo, a to najmä v domácich zápasoch. Zlé výsledky boli najmä proti Kladnu, s ktorým nezískali ani bod. Zaznamenali kruté prehry s Jihlavou a Budějovicami a vysokú výhru nad Slovanom. Nakoniec obsadili konečnú 9.priečku. Po sezóne sa s Košicami rozlúčil tréner Miroslav Nitka.
Klub vykonal opatrenia pre dosiahnutie lepšieho výsledku v nastávajúcej sezóne 1981/1982. Letnú prípravu Košičania začali v objektoch TJ VSŽ, vyvrcholením bolo sústredenie v Rovinji. Prípravu na ľade začali v Nowom Targu a v nemeckom Garmisch-Partenkirchene. Neskôr pokračovali na tradičnom Tatranskom pohári a prípravu na ľade zakončili turnajom v Rige o pohár denníka „Sovietskij sport“. Cieľom mužstva bolo najmä postupne vypracovať tím, ktorý bude v nasledujúcich sezónach konkurovať najlepším. Košice skončili Ligu na 8. mieste a sezónu zakončili súbojmi o Pohár oslobodenia.
V sezóne 1985/1986 Košice vyhrali základnú časť a postúpili do play-off. Vo štvrťfinále narazili na klub TJ Sparta ČKD Praha, s ktorým vyhrali sériu 3:1 na zápasy (4:2, 3:0, 0:6, 4:3) a postúpili do semifinále. Tam im bol súperom klub Tesla Pardubice s ktorým vyhrali sériu 3:2 na zápasy (2:5, 5:2, 9:2, 1:4, 4:1) a postúpili do finále. Vo finále na Košice čakala Dukla Jihlava, s ktorou predviedli napínavú sériu. Najskôr vyhrali oba domáce zápasy (2:0, 4:2) a pred zápasmi v Jihlave sa zdalo že majú titul už na dosah. Vonku však oba zápasy prehrali (1:5, 3:4sn). Rozhodovať musel až piaty zápas, ktorý hrali Košice doma. Ten sa po výsledku 3:3 predlžoval, ďalšie góly však nepadli. Rozhodovalo sa až po nájazdoch, ktoré Košice vyhrali 4:2 a celý zápas tak 4:3 po samostatných nájazdoch. Košice tak vyhrali finálovú sériu 3:2 na zápasy a získali historicky prvý titul majstra ČSSR.
V nadchádzajúcej sezóne 1986/87 sa Košiciam nepodarilo znova získať majstrovský titul a skončili na štvrtom mieste.
V sezóne 1987/1988 sa umiestnili po základnej časti v tabuľke na druhom mieste a postúpili do play-off. Vo štvrťfinále Košice narazili na tím Dukla Trenčín, s ktorým vyhrali sériu 3:1 na zápasy (4:3pp, 5:2, 2:5, 5:2) a postúpili do semifinále. V semifinále sa stretli s klubom HC Rytieri Kladno, s ktorým takisto vyhrali 3:1 na zápasy (8:3, 2:3, 4:2, 6:3) a postúpili do finále. V ňom sa stretli s klubom Sparta Praha a do tretice vyhrali po víťaznej sérii 3:1 na zápasy (0:2, 4:0, 1:0, 6:3, 6:5pp) a získali druhý titul majstra ČSSR.
Po rokoch 1986 a 1988, keď získal klub titul majstra ČSSR, sa VSŽ predstavili v Pohári európskych majstrov. Zakaždým sa prebojovali až do finálovej skupiny. V oboch prípadoch skončili na druhom mieste za CSKA Moskva.
Majstri SR - r. 1993-2007
Po rozdelení česko-slovenskej federácie a následnom rozdelení hokejovej súťaže potvrdili Košice svoju kvalitu aj v samostatnej slovenskej extralige a v prvých šiestich sezónach zakaždým hrali vo finále play-off. Z toho trikrát vyhrali titul (1994/95,1995/96,1998/99) a trikrát skončili druhý (1993/94,1996/97,1997/98).V sezónach 1999/00 a 2000/01 Košice vypadli vo štvrťfinále. V sezóne 2001/02 Košice postúpili do semifinále, kde narazili na Slovan Slovnaft Bratislava, s ktorým prehrali 2:4 na zápasy. V sezóne 2002/03 sa Košice prebojovali až do finále, kde natrafili na semifinálového premožiteľa z uplynulej sezóny a veľkého rivala Slovan Slovnaft Bratislava. Prehrali 0:4 na zápasy a skončili na 2. mieste. V nasledujúcich štyroch sezónach Košice zakaždým vypadli v semifinále (2003/04,2004/05,2005/06,2006/07).
Súčasnosť - r. 2007-2017
V sezóne 2007/08 sa klub po základnej časti Extraligy umiestnil na druhom mieste, čím si zaručil účasť v kvalifikácii o postup do Hokejovej ligy majstrov (Champions Hockey League). Tá sa odohrala 12. - 14. septembra 2008 v nemeckom Norimbergu. Po výhre, resp. po víťazstve nad Skalicou 3:2 po trestných strieľaniach sa mali zúčastniť aj nasledujúceho ročníka Champions Hockey League, súťaž sa ale neuskutočnila. V sezóne 2009/2010 obhájil klub majstrovský titul. V sezóne 2010/2011 klub skompletizoval majstrovský hetrik, ktorý sa mu podaril ako prvému slovenskému hokejovému klubu. V ďalších troch sezónach sa opäť dostal do finále. V sezóne 2011/2012 skončili Košice po základnej časti na prvom mieste, no vo finále podľahli Slovanu Bratislava 4:3 na zápasy.
V sezóne 2012/2013 sa Košice po základnej časti umiestnili na druhom mieste za Zvolenom, ktorému potom podľahli vo finále 4:1 na zápasy.
V sezóne 2013/2014 skončili Košice so 125 bodmi po základnej časti na čele tabuľky. V play off vo štvrťfinále vyradili najskôr Martin (4:1), v semifinále Piešťany (4:2) a nakoniec v siedmom zápase finále porazili Nitru 6:0 a stali sa opäť majstrom Slovenska. Do finále sa dostali siedmy krát v rade a rovnako získali siedmy titul v extralige.
V sezóne 2014/2015 Košice porazili vo finále Banskú Bystricu a získali ôsmy titul v samostatnej histórii Slovenska, zároveň sa predstavili v premiérovom ročníku Champions Hockey League, kde ukončili svoje účinkovanie tretím miestom v skupine.
V sezóne 2015/2016 sa Košiciam znova podarilo vyhrať základnú časť. Po nevydarenom play-off, keď sa viaceré opory tímu nedokázali presadiť, skončili na treťom mieste a nepodarilo sa im skompletizovať druhý majstrovský hetrik. Košiciam sa však darilo pri svojom druhom účinkovaní v Champions Hockey League. Skončili na druhom mieste v tabuľke a postúpili do šesťnásť-finále ,kde ich čakal švédsky vicemajster Skellefteå AIK. Po veľmi solídnych výkonoch v oboch zápasoch postúpil Skellefteå AIK na základe lepšieho skóre (6:4), keďže oba tímy svoje domáce zápasy vyhrali.
Novú sezónu 2016/2017 začali Košice už výnimočne tradične účinkovaním v Champions Hockey League, kde postúpili do play-off z druhého miesta v skupine. V šesťnásť-finále ich čakal švajčiarsky Fribourg-Gottéron. Po domácej remíze, prehre vonku a nepriaznivému skóre (2:5) napokon vypadli.
Umiestnenia v jednotlivých sezónach
thumb|Prípravný duel medzi Košicami a [[MHk 32 Liptovský Mikuláš|Liptovským Mikulášom]]
Česko-Slovensko
Česko-slovenská hokejová liga - 29 ročníkov
1. slovenská národná hokejová liga - 1 ročník
2. slovenská národná hokejová liga - 1 ročník
Liga majstrov
HC Košice 4:3 - (0:1),(1:1),(3:1) Skellefteå AIK - 22.september Divákov: 5038 Skellefteå AIK 3:0 HC Košice - 6.október Skellefteå AIK postúpil do osemfinále po skóre 6:4, HC Košice vypadli v šestnásť-finále.
HC Košice 1:1 - (1:0),(0:0),(0:1) Fribourg-Gottéron - 6.október Fribourg-Gottéron 4:1 HC Košice - 11.október Fribourg-Gottéron postúpil do osemfinále po skóre 5:2, HC Košice vypadli v šestnásť-finále.
Športové úspechy
Domáce úspechy
Medzinárodné úspechy
Káder v sezóne 2022/23
Tréneri
Najlepší strelci klubu
thumb|Zápas 51. kola Slovnaft extraligy (HC Košice - MHC Martin 16. februára 2007)
Česko-Slovensko
Tréneri:Ján Selvek,Július Kovács
Brankári:Michal Orenič,Pavol Švarný
Obrancovia:Marián Brusil,Miroslav Danko,Juraj Bondra,Juraj Bakoš,Pavel Valko,Mojmír Božík,Peter Slanina,Rudolf Záruba
Útočníci:Milan Staš,Jaroslav Spodniak,Miroslav Žabka,Dušan Kapusta,Miroslav Hriňák,Viliam Belas,Marián Štefanovič,Milan Mažgút,Vladimír Svitek,Štefan Jabcon,Igor Liba,Milan Jančuška,Roman Mucha,Igor Talpaš,Otto Sýkora,Ján Vodila,Miroslav Ihnačák-(v decembri odišiel)
Tréneri:Ján Faith,Ján Šterbák
Brankári:Jaromír Dragan,Jozef Škrak,Pavol Švarný