cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Konzervatórium (Bratislava, Tolstého 11)
Umelecké telesá
Symfonický orchester Konzervatória v Bratislave je 85-členné umelecké teleso študentov z oddelenia strunových, drevených a plechových dychových nástrojov. Medzi jeho umeleckých vedúcich a dirigentov patrili významné osobnosti ako Kornel Schimpl, Gerhard Auer, Zdeněk Bílek, Vladimír Daněk, Adolf Vykydal, Robert Stankovský. Symfonický orchester Konzervatória v Bratislave pravidelne koncertuje v Koncertnej sieni Slovenskej filharmónie, reprezentuje umelecké školstvo Slovenska na významných umeleckých festivaloch v Európe, nahráva pre Slovenský rozhlas a Slovenskú televíziu a premiéroval viaceré diela slovenských skladateľov. Zbor Konzervatória v Bratislave je komorný zbor študentov a absolventov Konzervatória v Bratislave. Dirigentmi Zboru Konzervatória v Bratislave boli významní slovenskí dirigenti, napr. Ján Strelec, národný umelec Ján Cikker, Imrich Križan, Ladislav Holásek, Ján Klimo. Počas štúdia na konzervatóriu v zbore spievali veľké umelecké osobnosti ako Peter Dvorský, Edita Gruberová, Ján Galla, Jozef Kundlák, Miroslav Dvorský, Martin Babjak, Ľubica Vargicová, Lívia Ághová, Gustáv Beláček, Robert Stankovský, a iní. Zbor je známy nielen na Slovensku, ale poznajú ho aj v mnohých európskych krajinách, v USA, Austrálii, Mexiku, Izraeli, Jordánsku ako úspešných reprezentantov slovenskej kultúry. Pravidelne účinkuje na bohoslužbách v katedrále sv. Martina v Bratislave, nahráva pre Slovenský rozhlas a Slovenskú televíziu, spoluúčinkuje aj so Slovenským komorným orchestrom Bohdana Warchala, so Symfonickým orchestrom Slovenského rozhlasu, s orchestrom Cappella Istropolitana a Symfonickým orchestrom Konzervatória v Bratislave.
Tur divý
Tur divý alebo pratur (Bos primigenius) je vyhynutý druh z rodu tur. Je to predok väčšiny druhov súčasného tura (pozri článok tur domáci).
Posledný známy jedinec zahynul v roku 1627 v Poľsku. Nachádzajú sa na viacerých jaskynných maľbách aj v známej Lascaux.
Montreuil-sur-Thonnance
Montreuil-sur-Thonnance je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Samuel Petrikovich
Samuel Petrikovich (* 10. január 1855, Banská Bystrica-Radvaň – † 1. marec 1919, Banská Bystrica-Radvaň) bol architekt, archeológ, hydrológ a vynálezca zemianskeho pôvodu.
Životopis
Ľudovú školu navštevoval v Banskej Bystrici-Radvani, študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, do 1878 architektúru na VŠT vo Viedni, kde bol členom akademického spolku Tatran. Roku 1878-1883 architekt v štátnej službe v Banskej Bystrici, neskôr samostatne. Projektoval a staval najmä kostoly. Z vlastnej iniciatívy pracoval 1901-1903 ako archeológ. Robil vykopávky na Veľkom Hrádku pri Malachove. Zaoberal sa aj vynálezmi. Vytvoril patent na samočinné zapájanie a odpájanie železničných vozňov. Roku 1909 sa z existenčných dôvodov venoval prachárstvu. Súkromne sa venoval aj plánom na energetické využitie slovenských riek.
Breitenbach (Bas-Rhin)
Breitenbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jan Śniadecki
Životopis
Študoval na Jagellonskej univerzite v Krakove a v Paríži. Bol rektorom cisárskej univerzity vo Vilniuse, člen Komisie pre národné vzdelávanie a riaditeľom observatórií v Krakove a Vilniuse.
Tvorba
Publikoval mnoho prác, vrátane jeho pozorovaní nedávno objavených asteroidov. Jeho práca O rachunku losów z roku 1817 bola priekopníckym dielom o pravdepodobnosti.
Peroxid
Peroxidy sú zlúčeniny obsahujúce jednoduchú väzbu kyslík-kyslík. Najjednoduchším stabilným peroxidom je peroxid vodíka. Ich sírne analógy sa nazývajú zmiešané disulfidy. Superoxidy, dioxygenyly a ozonidy sú samostatné skupiny zlúčenín.
Organické peroxidy
Organické peroxidy sú zlúčeniny so špecifickou funkčnou skupinou alebo molekulou obsahujúce jednoduchú väzbu kyslík-kyslík (RO-OR'). Ak je na jeden z kyslíkov naviazaný vodík, hovorí sa tomu hydroperoxidy (ROOH). Radikál HOO• sa nazýva hydroperoxidový radikál a predpokladá sa, že je prítomný pri spaľovaní uhľovodíkov na vzduchu. Organické peroxidy sa ľahko rozkladajú na voľné radikály RO•. Sú preto užitočné ako katalyzátory niektorých typov polymerizácie, napríklad u polyesterových živíc používaných v sklolaminátoch. Často sa pre tento účel používa MEKO (metyletylketónperoxid). Tie isté vlastnosti však tiež znamenajú, že organické peroxidy môžu nechtiac iniciovať explozívnu polymerizáciu v materiáloch s nenasýtenými chemickými väzbami. Pretože sa peroxidy môžu v takýchto materiáloch tvoriť samovoľne, je pri nich potrebná opatrnosť. Triacetóntriperoxid (TATP) a hexametyléntriperoxiddiamín sú výbušné organické peroxidy; TATP sa môže nechtiac tvoriť reakciu v odpadových látkach. Naviac mnoho kvapalných éterov za prítomnosti vzduchu, svetla a kovov pomaly (počas mesiacov) tvoria éterové peroxidy (napr. dietyléterperoxid), ktoré sú extrémne nestabilné. Preto sa odporúča skladovať éter na hydroxide draselnom, ktorý nielen že zlikviduje vznikajúce peroxidy, ale súčasne pôsobí aj ako silný desikant. Extrémna opatrnosť je potrebná v prípadoch, kedy sa pri práci s étermi objavujú kryštály alebo zrazeniny. TATP je ľahko syntetizovateľná, lacná, výbušná zlúčenina, ktorú je normálnymi detekčnými metódami ťažké odhaliť. Preto je to obľúbená výbušnina teroristov. TATP bol použitý pri výbuchoch v londýnskom metre v roku 2005. Teoretická štúdia využívajúca výpočtovú chémiu v roku 2002 zistila, že pri pokrytí senzorom vhodnými kovmi je možné detegovať TATP.
Anorganická chémia
V anorganickej chémii sa ako peroxid označuje anión O22-. Je to silná zásada prítomná v iónových zlúčeninách. Čisté peroxidy (obsahujúce len katióny a peroxidové anióny) obvykle vznikajú pri horení alkalických kovov alebo kovov alkalických zemín na vzduchu alebo v kyslíku. Typickým príkladom je peroxid sodný, Na2O2.
Peroxidový ión obsahuje o dva elektróny viac než molekula kyslíka. Tieto dva elektróny, v súlade s teóriou molekulárnych orbitálov, dopĺňajú dva π* antiväzbové orbitály. To má za následok oslabenie väzieb peroxidového iónu a väčšiu dĺžku väzby O–O: od Li2O2 s dĺžkou 130pm až po BaO2 s dĺžkou 147pm. Peroxidový ión je navyše diamagnetický. Peroxidy alkalických kovov a vápnika, stroncia a bária sú iónové. Peroxidy rôznych elektropozitívnych kovov, napríklad horčíka, lantanoidov a uranylu majú prechodný charakter medzi iónovou a kovalentnou väzbou. Peroxidy kovov ako sú zinok, kadmium a ortuť sú v zásade kovalentné. Peroxidy sú silné oxidačné činidlá a zvyčajne sú pomerne nestabilné. Iónové peroxidy reagujú s vodou a zriedenými kyselinami za tvorby peroxidu vodíka. Organické zlúčeniny sa oxidujú peroxidmi na uhličitany, a to aj za normálnych teplôt. Peroxid sodný silne oxiduje kovy, napr. železo.
Oxidy, peroxidy a superoxidy sú si pomerne blízke, tvoria reťaz kyslíkových iónov s rastúcim oxidačným číslom.
Spojená federácia planét
Spojená federácia planét je vo fiktívnom svete Star Treku federácia vyše 150 obývaných planét kvadrantov Alfa a Beta. K najvýznamnejšich členom patria Zem, Vulkán a Andoria. Hlavným mestom je Paríž na Zemi, sídlom veliteľstva hviezdnej flotily je San Francisco. Symbolom federácie sú hviezdy členských svetov obklopené olivovými ratolesťami.
Dejiny
Federácia vznikla v roku 2161 v dôsledku Romulanských vojen medzi jednotnou Zemou a Romulanským impériom, v nej zvíťazila Zem a jej traja spojenci. Zem je hegemónom toho spoločenstva. Federácia existovala až do 31. storočia, keď bola nejakým spôsobom transformovaná.
Ekonomika
Ekonomika Federácie je skôr založená na komunistickom ako na kapitalistickom režime. V 22. storočí už neexistovali peniaze, ľudia pracovali pre dobro seba a pre dobro celej spoločnosti. Federácia ale potrebuje peniaze na obchod medzi planétami.
Obrana
Hlavná zložka ozbrojených síl federácie je hviezdna flotila. Existuje ešte z čias jednotnej Zeme, má množstvo lodí, napríklad najznámejšie: Enterprise, Voyager, Excelsior, Potemkin, Al-Batani a Jamato. Lode sú schopné warpového pohonu - cestovať rýchlejšie ako svetlo.
Zoznam premenných hviezd
V súčasnej dobe je známych viac ako 30 000 premenných hviezd, no ich počet sa stále rozširuje, takže je nemožné zostaviť jediný kompletný zoznam s každou objavenou premennou hviezdou. Nasledujúci zoznam známych premenných hviezd obsahuje hviezdy, ktoré patria medzi veľmi známe, jasné, významé alebo ináč zaujímavé.
Zdroj
David H. Levy, Observing variable stars : a guide for the beginner (angl.)
Omsk
Omsk (rus. Омск) je mesto v Rusku a administratívne centrum Omskej oblasti. Je to druhé najväčšie mesto na Sibíri podľa počtu obyvateľov, má rozlohu viac ako 522 km² a asi 1,17 milióna obyvateľov (2018).
Poloha
Od Moskvy je vzdialené 2 555 km. Rozprestiera sa po dĺžke asi 40 km na sútoku riek Irtyš a Om.
Dejiny
Založenie mesta je spojené s plánom obsadenia sibírskych oblastí a získavania prírodných zdrojov. Prvý úmysel založiť pevnosť vznikol v roku 1608 a vzišiel z radov kozákov z Tary, ktorí sa so žiadosťou o založenie pevnosti obrátili na cára Michaila Romanova. Ale až v roku 1714 cár Peter I. vydal príkaz podplukovníkovi Ivanovi Dmitrijevičovi Buchholtzovi vytvoriť vojenskú expedíciu a vydať sa po toku rieky Irtyš s cieľom nájsť naplaveninové zlato. V júni 1716 na príkaz kniežaťa Matveja Petroviča Gagarina, námestníka pre Sibír, bola konečne založená na ľavom brehu Omi pevnosť Omsk – prvý oporný vojenský bod západnej Sibíri na Irtyši. Prvými obyvateľmi pevnosti bolo 700 vojakov a kozákov. V krátkej dobe do pevnosti pribudli remeselníci z Tary, Toboľska a Ťumeňu.
V roku 1768 začala stavba novej pevnosti o rozlohe 30 hektárov na pravom brehu Omi. Základňa pevnosti bol mnohouholník so štyrmi vežami a tromi polobaštami. Pevnosť bola obohnaná zemným valom 3,5 metra vysokým a 2,5 metra širokým. 17. marca 1785 cárovná Katarína II. schválila vzhľad erbu pre Omsk. V roku 1822 bola vyhlásená Omská oblasť s centrom v meste Omsk.
Boľševici sa ujali vlády 17. novembra 1917, ale už 7. júna 1918 boli vyhnaní bielymi za pomoci kozáckych jednotiek. V Omsku bola vyhlásená dočasná vláda na čele s admirálom A. V. Kolčakom. V tej dobe sa v Omsku nachádzali aj československí interbrigadisti medzi ktorými bol aj Jaroslav Hašek. Červení dobyli mesto naspäť 14. novembra 1919. Pred znovudobytím mesta červenými interbrigadistov odviedol z mesta generál M. R. Štefánik späť do vlasti cestou cez Japonsko. Už v roku 1939 žilo v meste viac ako 280 000 obyvateľov.
Marfanov syndróm
Marfanov syndróm je dedičné, autozomálne dominantné ochorenie spojivového tkaniva, ktoré postihuje mnohé orgány, vrátane kostry, srdca, ciev, očí a pľúc. Ochorenie postihuje mužov a ženy každej rasy alebo etnickej skupiny. Incidencia syndrómu je 1:3 000 - 5 000. Ochorenie prvýkrát popísal francúzsky pediater Antoine Marfan v roku 1896.
Elektrolyt
Elektrolyt je:
Marfanov syndróm
Príčina ochorenia
Ochorenie je spôsobené mutáciou génu FBN1, ktorý sa nachádza na chromozóme 15. Vzhľadom na dominantný typ dedičnosti, sa u jedincov, ktorí zdedia jeden zmutovaný gén FBN1 od otca alebo matky, vyskytne Marfanov syndróm. Gén FBN1 kóduje tvorbu proteínu fibrillín-1, ktorý sa podieľa na tvorbe mikrofibríl v spojivovom tkanive a zabezpečuje jeho pevnosť. Za hlavnú úlohu fibrillínu bola donedávna považovaná tvorba lešenia pre formovanie elastických vlákien. Mikrofibrily slúžia aj ako zásobárne viacerých rastových faktorov, čím ovplyvňujú aktiváciu rôznych signálnych dráh. Pripájaním a odpájaním rôznych typov molekúl sa mikrofibrily podieľajú na vývoji orgánov. Mutácia FBN1 spôsobí, že fibrillín má odlišné vlastnosti, ktoré vedú k patologickým prejavom v rôznych orgánových systémoch.
Elektrolyt
Pohybom iónov dochádza k prenosu hmoty a chemickým zmenám. Ióny sú oproti elektrónom väčšie, ich pohyblivosť je menšia, takže aj vodivosť je nižšia než je vodivosť vodičov I. triedy (kovov).
Marfanov syndróm
Príčina ochorenia
Približne 75 % pacientov zdedí ochorenie od rodiča, ktorý je tiež postihnutý. V 25 % prípadov ide o tzv. mutáciu de novo (novovzniknutá mutácia), kedy k mutácii génu dochádza v pohlavnej bunke (vajíčko alebo spermia) inak zdravého jedinca. Potomok jedinca s takto vzniknutou mutáciou je postihnutý Marfanovým syndrómom.
Klinické príznaky
Klinické príznaky sú prítomné už pri narodení (napr. dlhé prsty, deformity hrudníka) alebo sa rozvinú v neskoršom veku. Rozsah klinických príznakov a ich miera závažnosti sú u každého jedinca odlišné. U ľudí s rovnakou mutáciou (napr. v rámci jednej rodiny) môže byť stav ochorenia mierny alebo až veľmi vážny. S pribúdajúcim vekom dochádza k zhoršovaniu mnohých klinických príznakov. Klinické príznaky jednotlivých orgánov (sústav):
Diagnostika
Marfanov syndróm sa diagnostikuje u pacientov, u ktorých sa zistí kombinácia klinických príznakov po dôkladnom vyšetrení najmä srdcovo-cievneho systému, očí a kostry. V niektorých prípadoch pomáha vyšetrenie DNA. Samotné testy DNA však nie sú postačujúce pre určenie diagnózy. Kombinácia príznakov sa hodnotí na základe tzv. Gentských kritérií – Revised Ghent Nosology
Dôležitá je diferenciálna diagnostika, pri ktorej sa stanovuje presná diagnóza spomedzi niekoľkých, ktoré majú veľmi podobné príznaky ako Marfanov syndróm. Niektoré príznaky sa môžu objaviť v neskoršom veku. Absencia dilatácie aorty pri počiatočnom vyšetrení ešte nevylučuje Marfanov syndróm, dokonca ani u dospelých jedincov. Odporúčajú sa preto pravidelné ročné kontroly srdca a očí.
Terapia
Dosiaľ neexistuje liečba, avšak vhodné prispôsobenie životného štýlu, dôkladné a pravidelné sledovanie vývoja ochorenia lekárom - špecialistom výrazne zlepšujú prognózu ochorenia. Najvážnejšie a život ohrozujúce problémy sa týkajú srdcovo-cievneho systému. U jedincov s týmito príznakmi je nutné ultrazvukové vyšetrenie (echokardiogram) aspoň raz do roka z dôvodu sledovaniu veľkosti a funkcie srdca a aorty. Keď priemer vzostupnej časti aorty (aorta ascendens) dosiahne 50 mm (pri rýchlejšom rozširovaní aj pri menšom priemere), odporúča sa operácia s cieľom nahradiť túto časť aorty, prípadne aj s aortálnou chlopňou. Existuje aj modernejší chirurgický prístup, a to pomocou Exstentu - personalizovanej vonkajšej protézy vytvorenej pomocou 3D modelu na základe CT vyšetrenia. Aorta sa pritom zachová a je protézou spevnená zvonka. Táto novšia metóda sa na Slovensku prvýkrát uskutočnila v r. 2020 vo VÚSCH Košice, neskôr v SÚSCCH v Banskej Bystrici a v NÚSCH v Bratislave.
Na Slovensku pôsobí občianske združenie Asociácia Marfanovho syndrómu, ktorú založili v r. 1993 RNDr. Mária Dušinská, CSc. a RNDr. Roman Dušinský, CSc. Asociácia združuje osoby s tímto ochorením, príbuzných, lekárov a iných. Poskytuje informácie a pomoc s cieľom zlepšiť zdravotnú starostlivosť a predchádzať vážnym zdravotným komplikáciám alebo predčasnej smrti.
Sergej Jevgenievič Zviagin
Sergej Jevgenievič Zviagin, (* 17. február 1971, Moskva, Rusko) je bývalý ruský hokejový brankár. Meria 174 cm a váži 79 kg (2006).
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu ruskej hokejovej superligy Dinamo Moskva.
Reprezentácia
Tréner Vladimir Krikunov ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na reprezentačnom drese nosí číslo 40.
Color Graphics Adapter
Karta dokázala pracovať aj v monochromatickom aj farebnom režime. V textovom režime bolo možné zobraziť 80 x 25 alebo 40 x 25 v 16 alebo v 2 farbách. Každý znak bol v maske definovaný 8 x 8 čo znamenalo horšiu čitateľnosť znakov.
V grafickom režime bolo možné zobraziť 640 x 200 bodov monochromaticky a 320 x 200 bodov v 4 farbách zo 16.
Tartar
Tartar môže byť:
3384 Daliya
3384 Daliya je planétka s priemerom 25 km, ktorú objavila Ľudmila Ivanovna Černychová 19. septembra 1974.
Sobornosť
Sobornosť (rusky: соборность) je myšlienka objavujúca sa u ruských mysliteľov 19. a 20. storočia, predovšetkým u tých, ktorí boli ovplyvnení slavianofilstvom (napr. Alexej Stepanovič Chomiakov, Nikolaj Alexandrovič Berďajev, či Vladimír Sergejevič Solovjov).
Pojem
Termín pochádza z ruského slova собор (sobor), ktoré označuje cirkevný snem, koncil (konkrétne prvých sedem ekumenických koncilov). Pri týchto snemoch totiž došlo k priamemu prelínaniu ľudských vôlí s vôľou vyššou - božskou.
Podľa tohto vzoru má aj v kultúre dochádzať k takému istému prelínaniu ľudskej a Božej vôle, ktoré však musí byť vyvážené, aby bola zachovaná rovnováha medzi slobodou a autoritou. (Podľa Chomiakova v katolíckej cirkvi prevažuje autorita, v protestantizme zase sloboda indivídua, a jedine v pravoslávnej cirkvi - kde je princíp sobornosti plne realizovaný - je zachovaná táto rovnováha slobody človeka a božskej autority.)
Ako väčšina ruských ideí i myšlienka sobornosti obsahuje prvok mesianizmu - Rusko je povolané plne aplikovať túto ideu vo vlastnom štáte, aby potom mohlo slúžiť ako vzor celému svetu.
Geomorfologické členenie
Geomorfologické členenie povrchu Zeme je systematické a hierarchické usporiadanie geomorfologických celkov (pohoria, vrchoviny, nížiny) na základe ich geomorfologickej príbuznosti a blízkosti. Je to druh fyzickogeografického členenia povrchu Zeme.
Vodítkom pri zoskupovaní príbuzných celkov je do značnej miery spoločná geologická minulosť, no prihliada sa aj ku geografickým faktorom. Príkladom môže byť oblasť Českej vysočiny, ktorá patrí do sústavy pohorí, ktorých vznik začal hercýnskym vrásnením a je preto na základe geologických hľadísk vedená oddelene od horstiev Alpsko-himalájskej sústavy.
Geomorfológovia z rôznych štátov majú odlišný pohľad na množstvo a druh úrovní, do ktorých by sa geomorfologické celky toho-ktorého štátu mali členiť. Tieto systémy sú do určitej miery vzájomne kompatibilné, no nikdy nie úplne. Môžeme tak hovoriť o de facto štandardnom členení povrchu, navrhnutom tak, aby bolo možné podľa neho rozčleniť celý povrch Zeme.
Slovenské (čiastočne aj české) členenie používa nasledujúce taxonomické úrovne:
Brelików
Brelików (alebo Brylików) je dedina v Poľsku, ktorá je súčasťou gminy Ustrzyki Dolne. Administratívne spadá pod Powiat bieszczadzki a Podkarpatské vojvodstvo. Nachádza sa neďaleko hranice s Ukrajinou v doline potoka Wańkówka, severovýchodne od Olszanice.
História
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1676.
V roku 1921 tu bolo evidovaných 68 domov a 540 obyvateľov (220 obyvateľov si uviedlo poľskú národnosť), z ktorých boli
Zdroje
Brelików na portáli o Pogórzu Przemyskim i Górach Sanocko Turczańskich
Juraj Liška (politik)
Ing. Juraj Liška (* 29. november 1964, Trenčín) je slovenský politik, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky, bývalý podpredseda SDKÚ-DS a bývalý minister obrany.
Život
Juraj Liška je ženatý, má dve deti.
Poberounská subprovincie
Poberounská subprovincie alebo (po slovensky) Poberounská subprovincia (staršie: Poberounská soustava resp. po slovensky Poberounská sústava) je geomorfologická sústava rozkladajúca sa v stredných a juhozápadných Čechách. Jej najvyššou časťou sú Brdy; okrem nich zahŕňa Křivoklátsko a ďalšie pahorkatiny v povodí Berounky. Najvyšším bodom je Tok v Brdoch.
Členenie
Poberounská subprovincie sa delí na 2 oblasti (staršie podsústavy) a 8 celkov:
Wisemen
„Wisemen“ je pop rocková skladba britského speváka Jamesa Blunta, ktorú napísali Blunt, Jimmy Hogarth a Sacha Skarbek pre Bluntov debutový album Back to Bedlam. Skladbu produkoval Tom Rothrock a Jimmy Hogarth. Skladba získala pozitívne ohlasy hudobných kritikov.
Rust (Burgenland)
Rust je s počtom 1714 obyvateľov najmenšie štatutárne mesto v Rakúsku. Myšlienka vychádzala z toho, že Rust bol už od roku 1681 slobodným mestom. Po roku 1920, kedy Rakúsko a Maďarsko viedli pohraničné spory o Burgenland, ktorý nakoniec získalo Rakúsko, si Rust spoločne s takmer 7-krát väčším Eisenstadtom obhájil postavenie štatutárneho mesta napriek tomu, že rakúske štatutárne mestá by mali mať minimálne 20-tisíc obyvateľov.
Poloha mesta
Okolie mesta je veľmi malebné. Rust leží totiž na brehu Neziderského jazera, asi východne od Eisenstadtu. Mestské územie je zo severu, západu i juhu obklopené okresom Eisenstadt-okolie. Len jeho východná hranica (cez Neziderské jazero) je spoločná s okresom Neusiedl am See.
Asteropaios
Asteropaios môže byť:
Clairvaux-d’Aveyron
Clairvaux-d’Aveyron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aveyron, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
3438 Inarradas
3438 Inarradas je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavil Felix Aguilar Observatory 21. septembra 1974.
Clairvaux-d’Aveyron
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1147 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sam Warburg
Sam Warburg (* 29. apríl 1983, Sacramento, Kalifornia, USA) je americký profesionálny tenista.
Hercules Graphics Card
right|thumb|Pôvodná grafická karta Hercules
Hercules Graphics Card (HGC) bola čiernobiela grafická karta, ktorá sa stala de facto štandardom v počítačoch IBM PC kompatibilných. Podporovala jeden textový režim vo vysokom rozlíšení (kompatibilný s MDA) a jeden grafický režim. V roku 1984 stála oficiálne 499 dolárov. Ale aj napriek tomu, že neexistoval štandard pre ovládanie tejto grafickej karty (ani od IBM ani ako volanie BIOSu), mnoho programov a hier obsahovalo vlastné ovládače a pokladali ju za štandard (napr. Lotus 1-2-3, AutoCAD, Prince of Persia).
Čiernobiely Hercules umožňoval pripojiť do počítača aj druhu farebnú grafickú kartu. Veľa programov (hlavne CAD) využívalo čiernobiely výstup ako druhú obrazovku, kde zobrazovali pomocné informácie.
Text v monochromatickom režime mohol zobrazovať 80 × 25 znakov a text bol MDA kompatibilný. Ako taký, je každý znak definovaný v maske 9x14 pixelov, z ktorých 7 × 11 pixelov vyhotovia znak (ostatné pixely sú použité na zadefinovanie priestoru medzi riadkami a stĺpcami). To predstavovalo výrazne jasnejšie zobrazenie na displeji, než mohli ponúknuť konkurenčné CGA adaptéry. Celkové teoretické rozlíšenie bol režim 720 × 350 pixelov. Toto číslo je možné dosiahnuť prostredníctvom násobenia šírky 9 bodov a podľa počtu stĺpcov možných v texte na obrazovke (80), rovnako ako súčin výšky 14 pixelov a počet riadkov textu (25). V MDA kompatibilnom textovom režime však tieto pixely neboli jednotlivo adresovateľné.
Orličan L-40 Meta Sokol
L-40 Meta Sokol je česko-slovenské športové lietadlo, určené pre leteckú turistiku.
Montsaugeon
Montsaugeon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Orličan L-40 Meta Sokol
Vznik a vývoj
Známy letecký konštruktér Ing. Zdeněk Rublič pracoval v roku 1949 nad projektom lietadla XLD-40. Po ukončení projektu bol vyrobený jeden prototyp, ktorý po prvýkrát vzlietol 30. júla 1950 z letiska Choceň a pilotoval ho hlavný testovací pilot Alfons Koblížek. Od budúceho lietadla L-40 sa značne odlišoval, a to najmä v zadnej časti, kde boli použité motýľovité chvostové plochy. Pozornosť tiež vzbudzoval nezvyčajným usporiadaním zaťahovacieho podvozku. Počas letových skúšok sa však ukázala nevhodnosť použitých chvostových plôch, ktorá viedla k zhoršeným letovým vlastnostiam. Lietadlo malo tendenciu počas rolovania odbočovať do pravej strany a bolo treba vynaložiť značnú námahu na jeho udržanie v priamom smere. Problémy tiež spôsobovalo vyváženie lietadla, ktoré sa prejavovalo najmä pri zaťažení lietadla len jednou osobou. Dňa 1. septembra 1950 bol prototyp vážne poškodený pri núdzovom pristátí pri Velehrade, kam letel z Kunovic. Problémy boli spôsobené unikajúcim palivom. Po tomto lete boli práce na ďalšom vývoji lietadla takmer zastavené z dôvodu, že letecký priemysel sa zaoberal výrobou licenčnej sovietskej techniky na zabezpečenie obranyschopnosti ČSSR. V roku 1953 však nastalo zlepšenie situácie a začal sa prejavovať záujem o túto triedu lietadiel doma aj v zahraničí. Navyše Svazarm potreboval lietadlo s podobnými vlastnosťami zaradiť do svojho leteckého parku.V tom čase prebiehali práce na vývoji a vylepšovaní konštrukcie len za pomoci dobrovoľníkov. Pri modifikácii a oprave prvého prototypu v roku 1953 museli byť vymenené motýľovité chvostové plochy za klasické. Oprava bola dokončená 15. marca 1954 a lietadlo bolo zalietané opäť Alfonsom Koblížkom. V tom istom čase bola vydaná požiadavka na nové turistické cestovné lietadlo, spolu s príslušnými technickými požiadavkami. Lietadlo bolo od 3. augusta 1954 podrobené skúškam, pričom zistené nedostatky mali byť odstránené na plánovanom 2 prototype. Nové chvostové plochy sa ukázali byť nedostatočnými a spôsobovali pozdĺžnu nestabilitu, ťažkou ovládateľnosťou pri riadení a prechode do vývrtky. Zistené nedostatky pritom boli odstránené už na prvom prototype, ktorý mal registráciu OK-EKZ a slúžil až do roku 1965 na rôzne účely najprv v Otrokoviciach a neskôr v Chocni. Zároveň bol vydaný pokyn na stavbu druhého prototypu. Podľa plánov mal byť dokončený v roku 1955, ale zdržanie spôsobilo, že svoj prvý let uskutočnil až 29.marca 1956, s imatrikuláciou OK-KHA. Druhý prototyp bol navrhnutý ako štvormiestny, pretože sa plánovala inštalácia nového výkonného motoru M-332 s priamym vstrekovaním paliva a výkonom 103 kW. Motor však nebol včas k dispozícii, a tak malo prvých 10 strojov ešte motory Minor 4-III.
Montsaugeon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Orličan L-40 Meta Sokol
Vznik a vývoj
Medzi prvými dvoma prototypmi existovali značné rozdiely, a to najmä v inom tvare trupu, chvostových plôch, novým krídlom s rozdielnymi klapkami a zvýšeným podvozkom spolu s ovládaním. Interiér kabíny dostal ergonomickejší vzhľad a kľukové mechanizmy ovládania podvozku boli nahradené pákovými. Pri stavbe lietadla sa opakovala značná časť dielov s pôvodným strojom Sokol: krídelká, čiastočne smerové kormidlo, výškové kormidlo, závesy kormidiel, prvky riadenia a iné. Napriek všetkému bola hmotnosť takmer totožná s tou, ktorú mal Sokol drevenej konštrukcie. To odrážal aj názov nového lietadla, ktorý indikoval jeho kontinuitu s predchodcom: Meta-Sokol. Druhý prototyp však taktiež nesplnil očakávania, ktoré určovali takticko-technické údaje. Úpravy boli realizované na treťom prototype. V dôsledku úprav bola z konštrukcie vypustená pomocná plôška na smerovom kormidle a celá smerovka bola vyosená do pravej strany. Zmeny sa dotkli aj výchylky výškovky, pričom bola staticky vyvážená. Stredná časť krídla prišla o vztlakové klapky a zlepšenie ovládateľnosti pri preťažení mala zabezpečiť lišta inštalovaná na nábežnej hrane krídla. Prototyp LD-40 bol zalietaný na letisku v Chocni dňa 30. augusta 1956. Onedlho potom bolo ministerstvom rozhodnuté realizovať v priebehu nasledujúceho roka overovaciu sériovú výrobu 10 ks, ktoré mali mať inštalovaný ešte starší motor Walter Minor 4-III. V konečnom dôsledku to znamenalo značné ťažkosti. Štátne skúšky lietadla však boli ukončené až v roku 1958 a tak bola výroba povolená len na zvláštnu výnimku. Ťažkosti s motorom spočívali v nedostatočnom chladení všetkých valcov, čo sa riešilo mnohými modifikáciami motorového krytu, pričom sa čiastočne upravovala aj časť vrtule V-406. Po tom čo bol už motor M-332 dostupný, sa problémy ešte vystupňovali, pričom hlavný podiel na tom mala vrtuľa. Vrtuľa V-402 predurčená na inštaláciu sa ukázala ako nevhodná a vrtuľa V-406 bola určená pre motory Walter Minor. Aby sa mohlo pokračovať v skúškach, bola upravená vrtuľa z lietadla Z-226. Konečná vrtuľa bola k dispozícii až na konci skúšok a v spojení s motorom M-332 znamenala pre Meta-Sokol značný prínos. Zlepšili jeho výkony a klesla spotreba a to aj pri plnom zaťažení. Zlepšenie bolo zaznamenané aj v oblasti vzletu a letu vo výškach.
Montsaugeon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Orličan L-40 Meta Sokol
Vznik a vývoj
Prvé lietadlo zo skúšobnej série bolo dokončené v decembri 1957. Závod kde sa Meta-Sokol vyrábal mal snahu o dôkladné preverenie lietadla v zložitých domácich podmienkach, skôr než bude lietadlo ponúknuté na export. Prvých desať strojov prevzal Svazarm a boli upravené na verziu pre výsadky parašutistov, čomu zodpovedal aj systém otvárania dverí. Toto riešenie sa však ukázalo ako úplne nevhodné, čo sa prejavilo 18. februára 1958, kedy sa jeden z parašutistov zachytil o smerové kormidlo a lietadlo sa aj s pilotom Alfonsom Koblížkom zrútilo neďaleko choceňského letiska. Lietadlo bolo úplne zničené a pilot zahynul. Zvyšné lietadlá z desaťkusovej série boli dokončené v polovici roka 1958 ale výsledky štátnych skúšok boli oznámené až v októbri 1958 a tak bol začiatok výroby značne komplikovaný. Prvé motory M-332 trpeli mnohými závadami, vrtuľa V-410 však aj niektorým drobnostiam problémy nespôsobovala. Meta-Sokol používal rovnaký typ stavebnicových prvkov ako lietadlo L-60, ktorého výroba prebiehala paralelne s L-40. Taktiež používal rovnaké materiály a 60% normalizovaných súčiastok bolo pre obidva typy rovnaké. Všetky tieto fakty sa premietli do konečnej nízkej ceny lietadla, ktorá bola 195 300 Kčs alebo 4 400 £. Sériová výroba bola ukončená na konci roka 1959, kedy bolo vyrobené 106 lietadlo. Modernizáciou lietadla L-40 mal vzniknúť L-140, koncipovaný ako štvorsedadlové lietadlo s motorom M-337 s výkonom 155 kW (210 hp), s komfortnou výbavou a značne vylepšenými vlastnosťami. Jeho vývoj bol rozbehnutý, ale po zrušení výroby motorových lietadiel v Chocni projekt zostal nerealizovaný. K lepšej predajnosti L-40 na západných trhoch mal dopomôcť americký motor Continental O-300B s výkonom 110 kW. Keď sa však ukázalo, že sa pohonná jednotka neúnosne zahrieva, bol celý projekt zastavený.
Montsaugeon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Orličan L-40 Meta Sokol
Použitie
Lietadlo L-40 Meta Sokol vytvorilo mnoho rekordov, spomedzi ktorých je najhodnotnejší ten, ktorý vytvoril pilot Ing. Jiří Kunc, keď medzi 8. a 9. augustom 1959 nalietal na okruhu Letňany – Benátky nad Jizerou – Říp. Bol to uznaný medzinárodný rekord v kategórii C-1-b, medzi lietadlami s hmotnosťou od do. Stroj pre tento let bol špeciálne upravený a voľné miesto v kabíne lietadla bolo obsadené palivovými nádržami. Jedinou špeciálnou výbavou pilota pri tomto lete boli kompas, vrecková baterka a signálna pištoľ. Spomínaný pilot dosiahol ešte jeden rekord, keď dosiahol s L-40 výšku. Tento rekord však nebol nahlásený k registrácii. Ďalším rekordom zabránila letecká nehoda pilota Kunca s lietadlom Tom-8. Veľkú popularitu mal L-40 aj v Svazarme, kde medzi jeho prednosti patrili nízke prevádzkové náklady a náklady na údržbu Stroj získal veľkú popularitu nielen doma, ale aj v zahraničí. Z celkového počtu vyrobených lietadiel L-40 bolo takmer 60% vyvezených do 16 krajín sveta. Spomedzi medzinárodných úspechov lietadla L-40 možno spomenúť výhru rakúskych pilotov Scheyera a Janu, ktorí zvíťazili v dlhom európskom lete  FAI v roku 1965.
Klast
Klast (z gr. klastó - zlomený, prasknutý) je termín označujúci úlomok horniny akejkoľvek veľkosti, či už obliak, pieskové alebo prachové zrno, úlomok schránky organizmu (takéto úlomky sa niekedy nazývajú aj bioklasty) a pod. Podľa pôvodu sa označujú ako:
Lachón z Keu
Lachón (Lachón) bol olympijský víťaz v behu dorastencov na jedno stadion v roku 452 pred Kr.
IBM Multicolor Graphics Adapter
IBM Multi-Color Graphics Array (MCGA) je variant grafickej karty kompatibilnej s VGA vyvinutá spoločnosťou IBM pre PC / AT. Hlavný rozdiel oproti VGA je použitie len 64kB video pamäte čo obmedzuje možné maximálne grafické rozlíšenie na 640x480 s farebnou hĺbkou 1bit.
Lachón z Keu
Lachón z Keu bol na 82. olympijských hrách v roku 452 pred Kr. korunovaný olivovým vencom za víťazstvo v behu dorastencov na jedno stadion. V Olympii túto disciplínu zaradili do programu hier v roku 632 pred Kr. a jej prvým víťazom bol Polyneikes z Élidy. Starogrécky básnik Bakchylides z Keu zložil neznámy počet básní, sčasti aj oslavných básní na víťazov celogréckych hier. Z jeho tvorby sa však zachovali len ukážky, medzi nimi aj óda na jeho krajana Lachóna, ktorú objavili na konci devätnásteho storočia v egyptskom Oxyrhynchu. Bakchylides v tejto básni oslavuje jeho bežecké víťazstvá z celogéckych hier, ktoré si vybojoval ešte pred olympijským víťazstvom. Uvádza, že žiadny dorastenec alebo muž nedosiahol v rovnakom čase toľko víťazstiev ako Lachón. Báseň uzatvára s odkazom na jeho vrcholný triumf v Olympii.
Text básne naznačuje, že Lachón dosiahol dve víťazstvá na nemejských hrách, a to buď v rovnakom čase alebo na dvoch postupným hrách (pravdepodobne v rokoch 455 a 453 pred Kr.). Jeho pýtické víťazstvo odborníci datujú do roku 454 pred Kr. Víťazný veniec z isthmických hier si odniesol možno v roku 454 alebo roku 452 pred Kr. Podľa toho dorastenec Lachón zvíťazil na celogréckych hrách päťkrát, a to v rokoch 455 (alebo 454) až 452 pred Kr.
IBM Multicolor Graphics Adapter
Režimy zobrazenia podporované MCGA boli všetky CGA módy plus 640 x 480 čiernobiele, 60 Hz obnovovacej frekvencie, a 320 × 200, 256 farieb (z palety 262144) pri 70 Hz obnovovacej frekvencii. Táto grafická karta používa 15-pin D-shell konektor.
Drieňová (prírodná rezervácia)
Drieňová je prírodná rezervácia v správe štátnej ochrany prírody Biele Karpaty.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Krivoklát v okrese Ilava v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1997 na rozlohe 25,12 ha a je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Biele Karpaty. Ochranné pásmo nebolo určené. Na území rezervácie platí 5. stupeň ochrany.
Predmetom ochrany je: ''Jeden z mála príkladov starej dubobučiny s množstvom podrastových druhov, s výskytom drieňa a vzácnych druhov bezstavovcov. Je významným refúgiom živočíšstva a výrazným krajinotvorným prvkom.''
Asópos
Asópos alebo Ásópos alebo Asopos (po grécky Ἀσωπός - Asópos/iný prepis:Ásópos; po latinsky Asopus) je v starogréckej mytológii syn Titana Okeana a jeho manželky Tethys, boh rovnomennej rieky v Boiótii.
Elmo Lovano
Elmo Lovano (* 1984, Los Angeles, Kalifornia) je americký hudobník, ktorý hrá na bicie a perkusie. Začínal v projektoch Unwritten Law, Save Ferris, Face to Face a The Devil's Orchestra. Hral s Miley Cyrusovou a Skrillexom. V súčasnosti spolupracuje s takými umelcami ako sú Dirty Murdered Birds, Christina Perriová, Robert Raimon Roy a Symphonic Circles.
DDR2 SDRAM
right|thumb|PC2-6400 DDR2 SO-DIMM (pre notebooky)
DDR2 SDRAM sú priamymi nástupcami DDR SDRAM. Pracovné frekvencie sú v rozmedzí 400 - 1200 MHz. Výhodou oproti DDR je možnosť lepšieho prístupu k nastaveniam frekvencie ako aj časovania prostredníctvom BIOSu. DDR2 pamäte dokážu pracovať v zapojení SINGLE ale aj DUAL Chanel. Toto pripojenie je viac odporúčané kvôli rýchlosti. Väčšina DDR2 pamätí sa vyrába už s pasívnymi medenými chladičmi po celom povrchu modulu.
Štandard JEDEC
Je to nastavenie, pri ktorom by nemalo dôjsť k zničeniu pamätí alebo iných pamätí a ktorým sa štandardizuje továrenské nastavenie pamätí.
Štandardná frekvencia pamätí je do 1066 MHz.
Neštandardné pamäte
Frekvencia 1200 MHz je zatiaľ maximálna normálna rýchlosť predávaných pamätí (pretaktovaním je možné ísť vyššie). Potom už hlavne nastupujú DDR3 pamäti s frekvenciou presahujúcou 2 GHz.
Zdroj
DDR-SDRAM DRAM
Breuschwickersheim
Breuschwickersheim je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Bas-Rhin, v regióne Alsasko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Miloš Petrikovich
Miloš Petrikovich (* 10. január 1880, Banská Bystrica-Radvaň - † 1. jún 1969, Bratislava) pokrstený ako Miloslav Ede Sándor Petrikovich bol úradník, kultúrny pracovník zemianskeho pôvodu.
Jeho otec Samuel Petrikovich, matka Karolína rod. Rožová, manželka Gabriela rod. Petrikovichová, Marta rod. Horváthová.
Životopis
Navštevoval ľudovú školu v Banskej Bystrici-Radvani, 1890-1898 študoval na gymnáziu v Banskej Štiavnici a v Banskej Bystrici, 1898-1902 na Vysokej škole zverolekárskej v Budapešti. Úradník neskôr riaditeľ Tatra banky v Martine. Prívrženec Slovenskej národnej strany, signatár martinskej Deklarácie slovenského národa 30. októbra 1918. Pôsobil v Muzeálnej slovenskej spoločnosti (MSS), od roku 1937 ako jej pokladník. Autor spomienkových článkov o Martinskej deklarácii.
Väzeň svedomia
Väzeň svedomia je termín vytvorený organizáciou zaoberajúcou sa ľudskými právami, Amnesty International na označenie ľudí väznených alebo inak fyzicky obmedzovaných na základe ich presvedčenia, pôvodu alebo postavenia, za predpokladu, že títo ľudia nikdy nepoužili ani nepresadzovali násilie.
Keďže Amnesty International nemá prostriedky na vyšetrenie všetkých kontroverzných prípadov, jednotlivé osoby vyhlásené za väzňov svedomia sú často len konkrétnymi príkladmi širšieho porušovania ľudských práv. Skupiny členov AI si môžu „adoptovať“ osoby vyhlásené za väzňov svedomia a zaoberať sa ich prípadom. Skupina sa nesmie zaoberať väzňom svedomia zadržiavaným v krajine tejto skupiny. Toto opatrenie slúži na udržanie nestrannosti a zníženie rizika hroziaceho aktivistom.
3486 Fulchignoni
3486 Fulchignoni je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil Edward L. G. Bowell 5. februára 1984.
Brucín
Má podobné vlastnosti ako strychnín i keď nie je tak jedovatý. Aj 2 mg čistého brucínu telo zvládne bez trvalých následkov. Dá sa získať z viacerých rastlín, najvýznamnejšia je však strychnínovník indický (Strychnos nux-vomica).
Nemá významné využitie v medicíne, používa sa hlavne na zníženie vysokého krvného tlaku. Ďalej sa používal v analytickej chémii na dôkaz dusičnanov (charakteristické červené sfarbenie).
Ján Bojmír Petrikovich
Ján Bojmír Petrikovich (* 26. apríl 1816, Banská Bystrica-Kráľová - † 19. jún 1865, Banská Bystrica) bol právnik, verejný činiteľ šľachtického pôvodu.
Životopis
Ľudovú školu navštevoval v Banskej Bystrici-Radvani, strednú v Banskej Bystrici, 1835-1838 študoval právo v Bratislave a 1838-1840 v Kežmarku. Od roku 1840 vykonával administratívno-právnu prax vo Zvolenskej stolici v Banskej Bystrici. Účastník revolúcie 1848-1849, organizoval odboj vo Zvolenskej stolici. V jeho pozostalosti sa zachoval o. i. dokumentov Pamätník z rokov 1837-1840, kt. svedčí o jeho slov. a slovanskom cítení a kontaktoch v Bratislave a v Kežmarku.
Brloh (prírodná pamiatka)
Brloh je prírodná pamiatka v správe štátnej ochrany prírody SSJ.
Nachádza sa v katastrálnom území obce Nitrica v okrese Prievidza v Trenčianskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1994 a naposledy novelizované v roku 2009. Ochranné pásmo nebolo určené.
Predmetom ochrany je: Jaskyňa je prístupná návštevníkom z účelom zotavenia a poznávania jej prírodných a historických hodnôt.
4. symfónia (Brahms)
'''Symfónia č. 4 e-mol, Op. 98''' je dielo nemeckého skladateľa Johannesa Brahmsa.
Skladateľ začal na svojej poslednej symfónií pracovať v roku 1884, rok po dokončení svojej tretej symfónie, a dokončil ju v roku 1885. Prevažná časť diela (podobne je tomu i u ďalších veľkých Brahmsových diel) vznikla v Alpách, ktoré posobili blahodárne a inšpiratívne na skladateľovu dušu. V korešpondencii svojmu priateľovi Hansovi von Bülow dielo prirovnal k trpkým nedozretým alpským čerešniam. V inej časti korešpondrencie vyhlásil: "Mám tu trochu medziaktovej hudby, čomu sa súhrnne zvyčajne hovorí symfónia". Za čiernym humorom typickým pre Brahmsa sa však skrývala najmä obava z prijatia nového diela. Tá sa ale ukázala ako neopodstatnená. Na premiére v októbri 1885 v Mainingen symfónia pod dirigentským vedením samotného Brahmsa zaznamenala veľký úspech.
Symfónia má štyri vety:
Zloženie orchestra: 2 flauty, pikola, 2 hoboje, 2 klarinety, 2 fagoty, kontrafagot, štyri lesné rohy, 2 trúbky, 3 pozauny, tympany, triangel a sláčikové nástroje (1. a 2. husle, violy, violončelá, kontrabasy). Typická dĺžka skladby je približne 40 minút.
Symfóniu otvára hlavná téma založená na terciových intervaloch a po nej vedľajšia téma. Prevedenie je krátkšie, než je zvykom, avšak bohaté. V repríze je hlavná téma uvedená do meditatívnej polohy. Celá veta je dramatická a navodzuje dojem nespokojnosti a hľadania. Druhá veta Andante moderato patrí medzi najkrajšie skladateľové melódie. Vetu otvárajú lesné rohy melancholickou fanfárou, po ktorej ju v umiernenom duchu opakujú klarinety a fagoty. Až v polovici veci preberú dominantnú úlohy sláčiky s dojímavou melódiou vo vysokej polohe. Melancholické časti vety vyvažuje krátke dramatické tutti, ktoré sa objavuje viackrát počas svety. Tú nakoniec uzatvára výrazná fanfára, ktorá ale doznieva až do pokojného úplného ticha. Tretia veta je najživšou časťou celej symfónie. Má tanečný charakter a bola veľmi populárna už za Brahmsovho života. V tejto vete ako jedinej z celého diela sa uplatňuje triangel. Štvrtá veta je úplne iného charakteru - nemá nič zo spontánnosti tretej vety a je až filozoficky založená. Brahms v nej veľmi netradične využil starú barokovú formu chaconna, čo je variácia nad nemenným basovým doprovodom. Veta obsahuje tridsať variácií ale zároveň má i prvky sonátovej formy. Posledná variácia vedie k zakončeniu, ktoré pripomína naliehavosť a pátos z úvodu diela. Touto náročnou a formálne dokonalou vetou Brahms príznačne zakončil svoju symfonickú tvorbu.
Štvrtá symfónia je považovaná za skladateľovo "opus magnum" a patrí medzi najváženejšie diela svetovej symfonickej tvorby.
Endymion
Endymion môže byť:
Carlos Sainz
Kariéra
Už odmala ho otec viedol k športu – hral futbal, squash a lyžoval. V sedemnástich sa stal juniorským šampiónom Španielska v squashi. Jazdiť začal v roku 1980, kedy v národnom šampionáte porážal aj svojho brata. V začiatkoch kariéry mu veľmi pomohol Juan Jose Lacalle. Stal sa jeho manažérom, kúpil prvý pretekársky Fiat Panda a stal sa aj jeho navigátorom. Navyše zvíťazil aj v pohári vozov Renault 5 Turbo. Na Katalánskej rely 1986 mu zapožičali voz Opel Manta 400.
Ford 1987 – 1988
Od roku 1987 sa zúčastnil majstrovstiev sveta s vozidlom Ford Sierra Cosworth a hneď na seba upozornil výbornými časmi v Portugalsku. Začal v tíme Ford M-Šport, ale snažil sa o angažmán v tíme Lancia Racing. Hneď v prvej sezóne získal 7 bodov a o rok neskôr skončil celkovo jedenásty.
Toyota 1989 – 1992
V majstrovstvách sveta v rely 1989 sa stal jazdcom za tím Toyota Motorsport a štartoval s vozidlom Toyota Celica GT-4. Jeho tímovým kolegom bol Juha Kankkunen. O rok neskôr bol prvým neškandinávcom, ktorý zvíťazil na Fínskej rallye, ale svoje prvé víťazstvo získal už na gréckej Akropolis rallye 1990. V tejto sezóne získal svoj prvý titul majstra sveta. V roku 1991 sa snažil titul obhájiť, ale mal veľkého súpera v Kankkunenovi. Pred poslednou súťažou mali rovnako bodov, ale RAC rellye nakoniec vyhral Kankkunen a Sainz došiel tretí. V MS 1992 bol vyvinutý nový automobil – Toyota Celica 4WD Turbo a Carlos o titul bojoval s triom Kankkunen, Ari Vatanen a Didier Auriol. Zvíťazil na RAC rallye a získal svoj druhý titul.
Lancia 1993
thumb|Sainzova Lancia Delta Na jeden rok sa stal jazdcom súkromného Jolly Clubu a štartoval s vozidlom Lancia Delta HF Integrale. V tej dobe však už tieto vozy nestačili na konkurenciu a Sainz skončil piaty, keď iba dvakrát skončil medzi prvými tromi.
Subaru 1994 – 1995
Sainz sa podieľal na vývoji vozidla Subaru Impreza WRC a jeho tímovým kolegom bol Colin McRae. Sainz skončil v oboch sezónach druhý, keď ho v MS 1994 porazil Auriol a v roku 1995 McRae. V tom istom roku získal ich Subaru World Rally Team i pohár konštruktérov.
Ford 1996 – 1997
thumb|left|Sainz v Escorte WRC 1997 Obe sezóny riadil vozidlo Ford Escort a skončil tretí. Zvíťazil na Indonézskej rallye a skončil päťkrát na stupňoch víťazov. Porazili ho Tommi Mäkinen a McRae. V roku 1997 Ford vyvinul nový Escort WRC a Sainz obhájil víťazstvo v Indonézii a na Akropole. Opäť skončil tretí, keď ho porazili rovnakí jazdci. Vyhral ale prestížne preteky Race of Champions.
Toyota 1998 – 1999
thumb|Sainzova Corolla WRC V nasledujúcich rokoch sa Sainz vrátil k Toyote, aby s Auriolom pomohol pri vývoji vozidla Toyota Corolla WRC. Sainz zvíťazil na Rallye Monte Carlo 1998 a na Rallye Nový Zéland 1998. Napriek tomu skončil druhý za Makinenom. V nasledujúcej sezóne došiel osemkrát medzi prvými tromi, ale nezískal žiadne víťazstvo.
Ford 2000 – 2002
thumb|left|Sainz na Focuse v roku 2001 V roku 2000 sa vrátil k Fordu a jeho tímovým kolegom bol opäť McRae. S vozidlom Ford Focus WRC vyhral Cyperskú rallye a skončil celkovo tretí. O rok neskôr Sainz nemal tak úspešný rok a Ford stratil aj titul medzi značkami. V MS 2002 vyhral iba v Argentíne, čo stačilo na celkové tretie miesto.
Citroën 2003 – 2005
thumb|Sainz vo Fínsku v roku 2004 Sainz aj McRae prestúpili pre MS 2003 do tímu Citroën Šport, ktorý sa zúčastnil svojej prvej kompletnej sezóny. V tomto tíme získal Sainz na Argentínskej rallye svoje posledné víťazstvo a následne ukončil kariéru v rallye. V nasledujúcom roku sa zúčastnil dvoch súťaží ako náhradník za Francoisa Duvala a skončil na treťom a štvrtom mieste.
Volkswagen 2006-
thumb|left|Sainz na Dakare 2007 Od roku 2006 sa stal členom tímu Volkswagen Motorsport, ktorý sa s vozidlami Race Touareg zúčastnil Dakarskej rallye. V roku 2007 štartoval v celom šampionáte Cross-Country. V roku 2008, kedy bol Dakar zrušený vyhral Sainz Central European Rally. O rok neskôr pri Dakare viedol, ale kvôli havárii musel odstúpiť. V priebehu roka potom vyhral Silk-Way Rally a zvíťazil aj na Rely Dakar 2010. Na Rely Dakar 2011 skončil druhý a tím sa rozhodol v budúcnosti neštartovať. Sainz sa stal riaditeľom tímu Volkswagen Motorsport pre účasť v MS v rallye 2012 s typom Volkswagen Polo R WRC. Počas svojho angažmánu tiež štartoval s vozidlom Volkswagen Scirocco GTR24 na okruhoch.
Alexandr Jurievič Fomičov
Alexandr Jurievič Fomičov, (* 19. február 1979) je ruský hokejový brankár. Meria 174 cm a váži 79 kg (2006).
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu ruskej hokejovej superligy CSKA Moskva.
Reprezentácia
Tréner Vladimir Krikunov ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na reprezentačnom drese nosí číslo 45.
3385 Bronnina
3385 Bronnina je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 24. septembra 1979.
Enhanced Graphic Adapter
right|thumb|EGA grafika, program Arachne
EGA (Enhanced Graphic Adapter) je štandard grafickej karty, ktorý nahradil predchádzajúci štandard CGA. Sám bol po niekoľkých rokoch vytlačený štandardom VGA. Grafické karty EGA sa objavili v roku 1984, spoločne s novou radou počítačov IBM AT.
EGA karty sa pripájali k PC pomocou ISA zbernice a boli k dispozícii v 8-bit verzia. Základné IBM EGA karta prišli s 64 kilo bytmi s video pamäte ,stačí zvládnuť čiernobiele - vysoké rozlíšenie grafiky, pri neskoršom rozšírení video pamäte na 256 KB mohli zobrazovať aj vo vysokom rozlíšení farebne.
Standard EGA sa stal zastaraný potom, čo spolu s novou radou IBM PS/2 bol v roku 1987 predstavený nový štandard VGA.
Morancourt
Morancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.