cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Volkswagen Golf
Golf GTI Edition 30
Špeciálna edícia piatej generácie Golfu GTI bola vyrobená pri príležitosti osláv tridsaťročnej histórie športového modelu GTI. Do predaja sa dostala v novembri 2006. Na výber bolo šesť farieb: červená Tornado, čierna matná, čierna Diamond Black Pearl, biela Candy, strieborná Reflex a šedá Steel. Vozidlo malo o 22 kW vyšší výkon ako štandardné GTI. Strieborné logo Edition 30 sa použilo na niekoľkých miestach v interiéri. Automobil používal športové osemnásťpalcové kolesá BBS Pescara alebo čierne BBS Monza II z ľahkých zliatin. Maximálna rýchlosť bola /h a zrýchlenie z nuly na /h bolo 6,8 sekundy.
Golf GTI W12
Tento koncept vznikol pri príležitosti 30 narodenín typu GTI. Väčšina dielov pochádza z iných vozidiel koncernu VW. Pomocný rám zadnej nápravy a podlaha pochádza z Audi R8. Náprava a zadné brzdy sú z Lamborghini Gallardo. Prevodovka má pôvod vo vozidle Volkswagen Phaeton. Dvanásťvalec s dvoma turbodúchadlami je od automobilky Bentley, predné brzdy z auta Audi RS4 a karoséria je upravená z klasického GTI. Motor má silu 650 koní.
Golf Cabriolet
thumb|Kabriolet s dizajnom štvrtej generácie Golf kabriolet je odvodený od klasického hatchbacku. Momentálne sa pripravuje výroba tretej generácie kabrioletu.
Prvá generácia Golfu Cabriolet sa predávala v rokoch 1980 až 1993. Technický základ prevzala z prvej generácie a zostala vo výrobe aj po nástupe druhej generácie. Celú výrobu zabezpečovala firma Karmann. Volkswagen dodával podvozok, motory a interiér. Plátená strecha mohla byť sťahovaná manuálne alebo automaticky. Zadné okno bolo vyhrievané. S počtom 388 522 vozidiel sa Golf I stal najpredávanejším kabrioletom na svete. V roku 1993 prvý kabriolet nahradila druhá generácia postavená zo základu tretej generácie hatchbacku. Tá mala na výber tri zážihové alebo jeden vznetový motor. V roku 1999 bol dizajn kompletne prepracovaný, aby sa zjednotila podoba so štvrtou generáciou hatchbacku. Výroba tohto typu bežala do roku 2002. Potom nebol produkovaný kabriolet na základe Golfu do roku 2006. Jediným kabrioletom bol Volkswagen New Beetle. V roku 2006 začal predaj modelu Eos, ktorý je postavený na základe piatej generácie hatchbacku. Oproti predchodcovi má ale pevnú skladaciu strechu. Druhá generácia Eosu však má byť luxusnejšie a postavená na základe modelu Passat. Z šiestej generácie Golfu tak bude opäť odvodený klasický kabriolet s plátennou strechou. Výroba by mala začať v roku 2010.
Golf Syncro
Golf Syncro je klasický hatchback s pohonom všetkých kolies. Prvý Golf s pohonom všetkých kolies bol odvodený z druhej generácie. Predstavil sa vo februári 1986. Dodával sa s motorom s objemom 1,8 l a výkonom 66 kW. Neskôr bol výkon zvýšený na 72 kW. Systém pohonu všetkých kolies vznikol v spolupráci s firmou Steyr-Puch. Verzia Syncro bola približne o 30 % drahšia ako sériový model. Celkom bolo vyrobených 26 000 vozidiel verzie Syncro. V roku 1993 bolo predstavené Syncro postavené na základe tretej generácie.
Golf G60 Limited
Golf G60 bol športový model výkonnejší ako model GTI. Limitovaná edícia 71 kusov postavená športovým oddelením Volkswagenu. Používala šestnásťventilový motor z vozidla GTI. Všetky vozidlá boli lakované v zelenej farbe Gunmetal a všetky okrem dvoch mali päťdverovú karosériu. Vozidlo stálo na pätnásťpalcových kolesách BBS. Maska chladiča bola olemovaná modrým prúžkom, uprostred bolo čierne logo VW a malo 2 kruhové svetlomety Hella. Dva automobily boli vybavené klimatizáciou. Vozidlo stálo okolo 36 000 mariek. Výkon auta bol 154 kW/210 koní a zrýchlenie z 0 na /h zvládlo za 7,2 sekundy.
Golf Country
thumb|Golf Country Golf Country bol terénnym automobilom odvodeným z druhej generácie hatchbacku. Išlo o predchodcu dnešných SUV, ktorý bol postavený na základe druhej generácie. Prvýkrát bol verejnosti predstavený na ženevskom autosalóne v roku 1990. Bolo vyrobených 6 697 kusov. Vozidlo malo veľmi veľkú svetlú výšku a bolo vybavené ochrannými rámami, ako terénne automobily. Kvôli pohonu všetkých kolies bola rezerva umiestnená na konštrukcii za piatymi dverami. Na pohon slúžil zážihový motor s objemom 1,8 l a výkonom 85 kW alebo motor z verzie GTD s výkonom 56 kW. Svetlá výška bola dvadsať a pol centimetra, výška celého vozidla tak vzrástla na. Hmotnosť prázdneho automobilu bola. K dispozícii bol takzvaný Crompaket, ktorý obsahoval ochranné rámy z chrómu. Verzia Country bola odvodená aj zo 4. generácie, ale len ako prototyp.
Golf VR6
Golf VR6 bol ďalší športový model, ktorý bol výkonnejší ako model GTI. Bol najšportovejším a najrýchlejším modelom postaveným na základe tretej generácie. Mal pohon predných kolies alebo stály pohon všetkých kolies (syncro). Poháňal ho motor s objemom 2,8 l alebo 2,9 l (syncro) a výkonom 128 kW a 140 kW (syncro).Hmotnosť bola znížená na. Maximálna rýchlosť vozidla bola /h.
Golf CitySTROMer
Verzia Golf CitySTROMer boli automobily s komponentmi vozidla Golf, ktorým na pohon slúžil elektromotor. Ich výroba prebiehala v rokoch 1992 až 1996. Celkovo bolo vyrobených 120 vozidiel. Vozidlo sa vyrábalo v troch verziách. Najvyššia rýchlosť automobilu bola /h. Vo vozidle bolo umiestnených 6 batérií. Dojazd automobilu bol v lete približne a v zime približne.
Golf R32
thumb|Druhá generácia typu R32 Golf R32 je označenie pre športový model s pohonom všetkých kolies. Je odvodený z klasického hatchbacku a vyrába sa od štvrtej generácie. Ide o najrýchlejší športový model odvodený z Golfu.
Výroba najrýchlejšieho modelu postaveného na základe štvrtej generácie začala v roku 2002. Poháňal ho dvadsaťštyriventilový motor VR6 s objemom 3,2 litra a výkonom 180 kW. Mal stály pohon všetkých kolies 4motion. Vo výbave bola automatická klimatizácia Climatronic, športové sedadlá König, osemnásťpalcové kolesá OZ Arista, ESP, strešné okno a špeciálne bodykity. Na výber boli štyri farby: čierna Magic Pearl, strieborná Reflex, červená Tornado a modrá Deep Blue Pearl. Vozidlo zrýchlilo z nuly na /h za 6,6 sekundy.
Vozidlo sa vyrábalo aj na základe piatej generácie a to od roku 2005. Poháňal ho rovnaký motor, ktorý bol naladený na 184 kW. Maximálna rýchlosť je kvôli obmedzovačom len /h. Zrýchlenie z nuly na /h je 6,5 sekundy. Oproti predchádzajúcemu R32 je o 40 kilogramov ťažší kvôli lepšiemu systému pohonu všetkých kolies. Kolesá sú osemnásťpalcové od firmy Zolder. Brzdy sú lakované na modro.
Golf Plus
thumb|1. generácia Golfu Plus Golf Plus je automobil kategórie MPV, ktorý je postavený na podvozkovej platforme hatchbacku. Vyrába sa od piatej generácie.
Išlo o prvý automobil kategórie MPV postavený na základe modelu Golf. Výroba začala v decembri 2004 na základe piatej generácie. Golf plus je o 95 mmm vyšší ako klasický hatchback, ale o kratší, než väčší MPV model – Touran.
Na autosalóne v Bologni 2009 bola predstavená druhá generácia populárneho MPV Golf Plus odvodeného zo šiestej generácie. O úspešnosti modelu svedčí aj to, že objem predaja dosahuje štvrtinu odbytu klasického hatchbacku. Design preberá aj od neho. Motory spĺňajú emisné normy EURO5.
CrossGolf
thumb|left|CrossGolf Je to automobil pre voľný čas odvodený od Golfu Plus. Predstavil sa na autosalóne v Paríži v roku 2008. Išlo o prvé SUV vytvorené na základe piatej generácie Golfu vo verzii Plus. CrossGolf je nástupcom Golfu Country odvodeného od druhej generácie. Oproti tomu má ale len pohon predných kolies. Poháňajú ho zážihové motory s objemom 1,6 l a preplňovaný motor s objemom 1,4 l alebo vznetové turbodiesle s objemami 1,9 l a 2,0 l. Vo Veľkej Británii sa tento model predáva pod názvom Golf Plus Dune.
Golf GT
Golf GT bol slabším športovým modelom, ktorý nebol tak výkonný ako verzia GTI. Objavovali sa u neho aj preplňované vznetové motory. V piatej generácii mali zážihové aj vznetové agregáty zhodný výkon 125 kW. Voz používal rovnaké brzdy ako výkonnejšie GTI a bol tiež vybavený športovými kolesami. Tie boli sedemnásťpalcové s názvom ClassiXs. Športové dojem pridávala aj dvojitá koncovka výfuku.
Golf R
Volkswagen Golf R je nástupcom predchádzajúcich športových modelov R32. Prvýkrát bol predstavený v druhej polovici roka 2009. Poháňa ho preplňovaný štvorvalcový motor 2,0 TSI s výkonom 199 kW. Z 0 na /h zrýchli za 5,5 sekundy. Pohon všetkých kolies zabezpečuje systém Haldex. Motor vychádza z piatej generácie GTI. Jeho blok, piesty a ojnice boli zosilnené a jeho hlava je vyrobená z ľahkej zliatiny. Posilnený bol aj vstrekovací systém. Podvozok je tuhší a je znížený o. Na prednom nárazníku sú väčšie nasávacie otvory, zadný je vybavený difúzorom. Vozidlo je vybavené xenónovými svetlometmi a diódovými svetlometmi pre denné svietenie. Spätné zrkadlá sú lakované Carne farbou. Zadné svetlá sú diódové s dymovými krycími sklami. Automobil je vybavený osemnásťpalcovými kolesami, v príplatkovej výbave sú aj devätnásťpalcové. Nové športové sedadlá sú potiahnuté Alcantrou s čiernou látkou. Cena vozidla by sa mala pohybovať okolo 36 500 EUR.
Pretekové verzie
thumb|Golf Kit-Car tretej generácie Golfy získali veľa úspechov v automobilových súťažiach, keď vyhrali napr aj českú Rallye Bohemia v rokoch 1988, 1989 a 1990. Najúspešnejším autom bol model Golf Rallye, špeciál pre skupinu A. Neskôr sa v automobilových súťažiach objavili vozidlá špecifikácie Kit-Car na základe tretej a štvrtej generácie. Tieto autá však nikdy nevyhrali pohár konštruktérov na medzinárodnej úrovni.
Tretia generácia vo verzii Kit-Car sa objavila neskôr ako špecifikácia pre skupinu A. Od špecifikácie A ju odlišovali okrúhle svetlomety a spojler na tretích dverách. Továrenská tím Volkswagen v rallye nepôsobil a účasť vozidla tak zabezpečovali len súkromné tímy. Výkon motora bol 206 kW. Prvýkrát vozidlo štartovalo na RAC Rallye 1996. Britský tím angažoval za jazdca Alistra McRae.
Štvrtá generácia Kit-Car bola najširším vozidlom v tejto kategórii. Kit-Car sa vyrábal aj so vznetovým motorom TDI. Zážihový motor bol vybavený dvadsaťventilovou technikou. Išlo o motor prevzatý z okruhového špeciálu Audi A4. Ani jedna sezóna, ktorej sa Volkswagen s týmto vozidlom zúčastnil nebola úspešná a tak boli autá po dvoch rokoch rozpredané súkromníkom. Prvýkrát štartovali na Vauxhall Rally Wales 1999. Pilotmi boli Mark Higgins a Raimund Baumschlager. O rok neskôr bol angažovaný Tapio Laukkannen, majster Británie z roku 1999, ale nevyhral ani jedny preteky, tak bol tím VW Sony Racing rozpustený. Vozidlo bolo najširšie v kategórii Kit Car. Šesťstupňová sekvenčná prevodovka bola od firmy Gemini. Automobil má len pohon predných kolies. Objem nádrže je 45 litrov.
Vznetový radový osemventilový štvorvalec je uložený naprieč a má objem. Maximálny výkon je až 250 koní a krútiaci moment 480 Nm. Vstrekovacie čerpadlo Motronic je od firmy Bosch. Vozidlo je dlhé, široké a vysoké. Rázvor je, rozchod predných kolies je a vzadu. Hmotnosť vozidla je.
Capelle (Nord)
Capelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fontenailles (Seine-et-Marne)
Fontenailles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mosaic
Mosaic je webový prehliadač a Gopher klient, ktorý bol vyvíjaný centrom NCSA od roku 1992 do 7. januára 1997.
Mosaic popularizoval World Wide Web a internet. Bol tiež klientom pre rané internetové protokoly ako napr. File Transfer Protocol, Network News Transfer Protocol a Gopher. Prehliadač bol pomenovaný pre svoju podporu viacerých internetových protokolov. Jeho intuitívne rozhranie, spoľahlivosť, port na Microsoft Windows a jednoduchá inštalácia prispeli k jeho popularite na webe aj na operačných systémoch Microsoft. Mosaic bol tiež prvým prehliadačom, ktorý zobrazoval obrázky vložené v texte namiesto ich zobrazovania v samostatnom okne. Často sa označuje ako prvý grafický webový prehliadač, i keď mu predchádzal WorldWideWeb, menej známy Erwise a ViolaWWW.
Klub národnostných menšín
Klub národnostných menšín v Košiciach je komunálnym združením národnostných spolkov existujúcich v tomto meste. Združenie je jedným z praktických vyjadrení pomenovania Košíc ako mesta tolerancie. Sídli v meštianskom dome na Mäsiarskej ulici číslo 35, kde strávil svoje detstvo košický rodák, svetoznámy autor maďarskej národnosti Sándor Márai. V dome bola zriadená v roku 1998 spomienka na tohto košického lokálpatriota – Pamätná izba Sándora Máraiho. Izba bola v roku 2018 nahradená pamätnou expozíciou.
Klub združuje košické pobočky týchto slovenských národnostných spolkov:
Poggersdorf
Poggersdorf (🇸🇻) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Klagenfurt-vidiek.
Žije tu obyvateľov.
Ząbrowo
Ząbrowo môže byť:
dedina v Poľsku:
Belogorsk
Belogorsk môže byť:
Méasnes
Méasnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Gençay (kantón)
Gençay je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z 10 obcí.
Méasnes
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v atletike
Majstrovstvá sveta v atletike je atletické podujatie, ktoré sa koná každé dva roky. Výnimkou bolo rozmedie v rokoch 1983 až 1991, kedy sa konali každé štyri roky. Prvé majstrovstvá sveta sa konali v Helsinkách v roku 1983. V súčasnosti sa súťaží v 47 disciplínach.
NGC 2277
NGC 2277 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 20. apríla 1865.
Kečup
náhľad|Paradajkový kečup. Kečup je druh hustej zeleninovej omáčky. Jeho otcom je Henry Heinz (18441919). Je vyrobený z paradajkového pretlaku, korenia a ďalších prísad, preto má červené zafarbenie. Zvyčajne sa používa na ochutenie jedál. Kečup sa obvykle konzumuje s klobásami, hamburgermi, hranolčekmi, hotdogmi, s cestovinami, alebo so syrom.
Paradajkový kečup
Prvý recept na dnes známy paradajkový kečup bol publikovaný v roku 1812 Jamesom Measeom.
Popularita kečupu v minulosti spočívala aj v tom, že mohol byť skladovaný až rok bez toho, aby sa pokazil. Aj napriek tomu sa na začiatku objavili mnohé problémy s konzervovaním kečupu - niektorí výrobcovia ho skladovali v takých zlých podmienkach, že sa v ňom často rozšírili baktérie, kvasinky a plesne.
Neskoršie výskumy ukázali, že komerčne vyrábané kečupy obsahovali nadmerné množstvo zdraviu škodlivých konzervantov (napríklad benzoan sodný alebo uhľový decht), ktoré boli používané aj na zvýraznenie červenej farby.
Kečup Heinz
náhľad|Paradajkový kečup Heinz. Henry James Heinz a Dr. H. W. Wiley spolu začali v roku 1876 vyrábať kečup Heinz. Obaja boli presvedčení, že Američania nechcú konzervanty v kečupe. Heinz vytvoril nový recept, v ktorom používal zrelé paradajky - tie majú vysoký obsah prírodného konzervantu pektínu. Zároveň radikálne zvýšil množstvo octu, ktorý bráni skazeniu kečupu. Jeho kečup bez konzervantov sa stal veľmi obľúbeným a v roku 1905 firma predala 5 miliónov fliaš.
V dnešnej dobe je kečup Heinz svetovo najpredávanejší. Z celkového počtu predaného kečupu v Spojených štátoch je až 60% od značky Heinz, v Spojenom kráľovstve je to až 82%.
FEMAN - Európsky festival kultúry národov a národností
Prvý ročník festivalu sa konal v roku 2000, v súčasnosti sa festival viac orientuje na podporu cestovného ruchu v rámci propagovania vínnej cesty medzi ukrajinskou obcou Seredné a Spišskou Kapitulou.
Externé odkazy
FEMAN, Slovensko - európska kultúrna spoločnosť: Festival Feman
Ebersdorf (Štajersko)
Žije tu 1 237 obyvateľov (31. 12. 2010).
Štátny znak Etiópie
thumb|Štátny znak [[etiópia|etiópie]]
Štátny znak Etiópie je vo svojej súčasnej podobe od roku 1996. Obsahuje zlatý pentagram, ktorý vyžaruje lúče, vložený na modrom štíte. Znamená to jednotu človeka a etiópskeho národa.
Emblém je tiež súčasťou vlajky Etiópie. thumb|Znak Etiópie súčasťou [[vlajka Etiópie|vlajky Etiópie]]
Fontenay-Trésigny
Fontenay-Trésigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
NGC 2278
NGC 2278 je dvojhviezda v súhvezdí Blíženci, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 1. januára 1865.
NGC 2276
náhľad|vľavo|NGC 2276 (v stredu) a NGC 2300 (vpravo) V Arpovom katalógu podivných galaxií je zmienená dvakrát, po prvý raz ako Arp 25 v kategórii špirálové galaxie s jedným výrazným ramenom a po druhý raz spolu s NGC 2300 ako Arp 114 v kategórii eliptické galaxie blízko špirálových galaxií a narušujúce ich. Je členom skupiny galaxií NGC 2300, ďalší členovia sú NGC 2300, NGC 2268, IC 455 a pravdepodobne aj UCG 03670. Prebieha v nej rýchla tvorba hviezd. Jej asymetrický tvar je predmetom mnohých výskumov. Je zrejmé, že je výsledkom interakcie s ďalšími galaxiami, ale nie je zhoda, aký fyzikálny proces k ňomu viedol.
Supernovy
Za posledných 60 rokov v nej bolo pozorovaných šesť supernov: SN 1962Q (16,9 magnitúd), SN 1968V (15,7 magnitúd), SN 1968W (16,6 magnitúd), SN 1993X (typ II, 16,3 magnitúd), SN 2005dl (typ II, 17,1 magnitúd) a SN 2016gfy (typ II, 16,3 magnitúd). Tiež v nej bolo pozorovaných nezvyčajne veľa röntgenových zdrojov. Zatiaľ ich bolo objavených pätnásť a z nich najmenej osem je klasifikovaných ako ultražiarivé röntgenové zdroje (ULX).
Capinghem
Capinghem je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
DCUP
DCUP, vlastným menom Duncan MacLennan, (* 13. marec 1985, Sydney, Austrália) je austrálsky hudobný producent, DJ a remixér. Je najviac známy svojou spoluprácou s dvojicou Yolanda Be Cool na medzinárodne úspešnom hite „We No Speak Americano“, ktorý obsahuje prvky zo skladby „Tu Vuò Fà L'Americano“ od Renata Carosoneho a Nicola Salerna z roku 1956. Singel bol vydaný prostredníctvom nezávislého vydavateľstva Sweat It Out.
„We No Speak Americano“ dosiahol vrcholové pozície v Spojenom kráľovstve, Írsku a Dánsku a dostal sa do prvej päťky v rebríčkoch v Austrálii, Holandsku, Španielsku, Švédsku a Nórsku. „We No Speak Americano“ nie je prvou spoluprácou DCUP s Yolanda Be Cool, ale v roku 2009 spolupracovali na remixe „Afro Nuts“.
Errico Malatesta
Život
Malatesta sa narodil v mesta Santa Maria Capua Vetere na juhu Talianska. Prvýkrát bol zatknutý už vo svojich štrnástich rokoch, keď napísal list kráľovi Viktorovi Emanuelovi II., v ktorom písal o nespravodlivosti, ktorú videl okolo seba. Neskôr začal študovať medicínu na univerzite v Neapole, no z univerzity bol vyhodený v roku 1871 kvôli účasti na protivládnej demonštrácii. V tom čase akurát existovala Parížska komúna, a Malatesta sa stal jej veľkým obdivovateľom, a vstúpil do Neapolskej sekcie Medzinárodnej asociácie pracujúcich (známej aj ako Prvá internacionála). V roku 1872 sa stretol s Bakuninom. V nasledujúcich rokoch šíril anarchistické myšlienky po celom Taliansku, začo bol dvakrát zatknutý.
V roku 1877 Malatesta a ďalších tridsať anarchistov, medzi ktorými boli aj Carlo Cafiero a Rus Sergius Stepniak, začalo povstanie v talianskej provincii Benevento. Povstalci spálili daňové registre, zrušili panovanie kráľa a vyhlásili územie za anarchistické. Miestne obyvateľstvo bolo povstaním nadšené, podporil ho dokonca aj jeden farár. Po krátkom čase tam však vtrhli vládne vojská a anarchistické územie bolo násilne včlenené späť do Talianska. Povstalci boli prepustení po šestnástich mesiacoch vo väzení, no boli pod neustálym dohľadom polície. Krátko po prepustení Malatesta na dlhý čas odchádza z Talianska.
Najprv išiel do Egypta, no zakrátko bol z tade vyhostený. Vstup mal zakázaný aj do Sýrie a Turecka, tak sa vylodil v Marseille, skade odišiel do Ženevy, ktorá bola vtedy anarchistickým centrom. Spoznal sa tu s anarchistami Élisée Reclusom a Piotrom Kropotkinom. V roku 1880 bol vyhostený aj zo Ženevy a odišiel do Londýna.
V roku 1882 išiel bojovať proti Britským koloniálnym jednotkám v Egypte, skade sa na ďalší rok tajne vrátil do Talianska. Vo Florencii založil anarchistický týždenník La Questione Sociale (Sociálna otázka). V roku 1884 sa vrátil do Neapola, no čoskoro musel pred zatknutím utiecť do Buenos Aires. Tam sa stal členom militantnej robotníckej organizácie. Malatesta na Argentínčanov urobil dojem, dodnes tam pôsobí najväčšie anarchistické hnutie v Južnej Amerike.
Po Prvej svetovej vojne sa Malatesta už natrvalo vrátil do Talianska. V roku 1921 bol opäť odsúdený, a prepustený na slobodu dva mesiace pred nástupom fašistov k moci. V rokoch 1924 až 1926 vydával noviny Pensiero e Volontà, ktoré boli jedny z posledných, ktoré boli ukončené fašistickou cenzúrou. Posledné roky života žil pokojný život, zarábal si ako elektrikár. Zomrel 22. júla 1932 na zápal pľúc.
Fontány v Ríme
Viac ako 1000 fontán existuje v Ríme, hlavnom meste Talianska. Viaceré z nich boli postavené v stredoveku alebo ešte skôr a sú stále funkčné. Medzi hlavné turistické atrakcie patrí Fontana di Trevi (1762) a Fontána štyroch riek (1651).
Tento (neúplný) zoznam obsahuje dôležité fontány v meste:
Pörtschach am Wörther See
Pörtschach am Wörther See (🇸🇻) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Korutánsko v okrese Klagenfurt-vidiek.
Žije tu obyvateľov.
Explorer 10
Explorer 10 bola americká vedecká družica, vypustená v roku 1961. Cieľom bol výskum magnetických polí a plazmy v magnetosfére a priestore medzi Zemou a Mesiacom. Satelit bol vynesený raketou Delta-DM19 25. marca 1961 a bol umiestnený na silno eliptickú dráhu.
Družica bola valcovitého tvaru stabilizovaná rotáciou. Rýchlosť rotácie bola 109 otáčok za minútu, čo zodpovedá jednej otáčke za 0,548 sekundy. Dodávku elektrickej energie zabezpečovali iba batérie, ktoré nebolo možné dobíjať a životnosť družice tak bola veľmi obmedzená. Dáta boli vysielané v reálnom čase po dobu 52 hodín od štartu, teda iba vo vzostupnej fáze prvého obehu. Prístrojové vybavenie tvoril rubídiové magnetometre a dve magnetické indukčné sondy na štúdium magnetických polí. Indukčné sondy boli umiestnené na ramenách, vzdialené 790 milimetrov od tela sondy, aby sa zabránilo možnému rušeniu spôsobenému prítomnosťou sondy. Pre meranie plazmových polí bola na vrchu valcovej časti umiestnená Faradayova plazmová sonda, ktorá dokázala zaznamenať protóny s energiami 0-5, 0-20, 0-80, 0-250, 0-800 a 0-2300 eV. Pozíciu Zeme, Slnka a Mesiaca zisťoval optický snímač polohy.
Otakar Švec
Otakar Švec môže byť:
Písky
Písky môže byť:
Okřešické louky
Okřešické louky sú chránenou lokalitou, prírodnou pamiatkou vo východnej časti územia mesta Česká Lípa, asi 1 km od pripojenej obce Okřešice, na katastri obce Žizníkov. Ako Okřešice, tak Žizníkov sú obce pripojené k Českej Lípe. Jedná sa o lúky s hojným výskytom mnohých druhov i chránených rastlín.
Popis
Lúky sú v blízkosti železničnej trate z Českej Lípy na Doksy (Trať 080), 3 km JV od hustejšie obývaných obytných častí Českej Lípy. Slatinné lúky sú na rade miest v trojuholníku tratí, chránená lúka je len na ploche 2,46 ha, pretiahnutého tvaru o najväčšej dĺžke cca 600 metrov a široká 40 - 50 metrov. Na severe sú ohraničené pasienkami, z ostatných strán zmiešaným lesom, v ktorom sú zastúpené brezy, jelše, osiky, lesné borovice aj letné duby. Ochranné pásmo je stanovené vyhlasovateľom, tj. Libereckým krajom, na ploche ďalších 7 ha. Chránené lúky sa nachádzajú vo výške 258 - Býval tu v blízkosti Okřešický rybník. K zamokreniu lúk došlo zrejme postavením násypu železničnej trate. vľavo|náhľad|Okřešické lúky smerom k pastvinám Na podmáčaných lúkach rastú vo veľkom množstve lúčne orchidey, napr kosatec sibírsky. Nie je tu možné bez súhlasu príslušného orgánu ochrany prírody vykonávať stavebné práce, trhať kvety a odchytávať živočíchy. Aby sa zamedzilo zarastaniu náletovými drevinami, je vykonávané pravidelné kosenie. Kvôli potrebnej ochrane chránených druhov hmyzu je kosenie šachovnicové, v pruhoch.
Vyhlásenie pamiatky
Vyhlasovateľom PP, ktorý spracoval aj potrebnú dokumentáciu, bol na jar roku 2008 Krajský úrad Libereckého kraja, odbor rozvoja vidieka, poľnohospodárstva a životného prostredia. Stalo sa tak 30. apríla 2008 v súlade s ustanovením. § 77a ods. 2 zák.č. 114/1992 Zz (Zákon o ochrane prírody). Územie je z zaradené do Ralského bioregiónu, do faunistického kvadrátu 5353. Z geomorfologického hľadiska patrí lokalita do okrsku Českolipská kotlina, ktorá je časťou Zákupskej pahorkatiny. Lúky patria do povodia Ploučnice, sú odvodňované kanálikom do regulovaného Žizníkovského rybníka.
Prieskum botanický
Detailný botanický prieskum bol uskutočnený v rokoch 2006 až 2008. Bolo dokladovaných 223 taxónov vyšších rastlín, z ktorých 39 patrí medzi druhy ohrozené, niektoré kriticky (príklady: Allium angulosum, Carex davalliana). náhľad|Katastrálna mapa aj s Okřešicami vľavo|náhľad|Kvetinka na Okřešickej lúke
Prieskum fauny
Počas roka 2007 vykonal pracovník českolipského múzea RNDr Miroslav Honc rozsiahly prieskum bezstavovcov. Našiel tu postupne 159 druhov, z toho 14 je zaradených do kategórie osobitne chránených (napr. Vážka klinovka hadia či 2 druhy motýľov).
Prístup
K chránenej lúke nevedie žiadna udržiavaná cesta. Od blízkeho násypu železničnej trate ju delí lesík prechádzajúci do mokrade. Po južnej strane trate je vedená turisticky neznačkovaná cesta od pieskovne v Srní do Okřešíc.
Lencloître (kantón)
Lencloître je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z deviatich obcí.
Mérinchal
Mérinchal je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Horka (prírodná pamiatka)
Horka je prírodná pamiatka ev. č. 893, lokalita Podolí u Brna v okrese Brno-venkov. Správa AOPK Brno.
Ochrana
Predmetom ochrany je zachovalý prirodzený biotop stepného charakteru s chránenými rastlinami, napr.: poniklec veľkokvetý, jagavka konáristá, zvonček sibírský, kozinec vičencovitý, leopoldia tenkokvetá, hadomor rakúsky.
Mérinchal
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Špice
Špice môže byť:
Anemometer
thumb|Miskový anemometer
Anemometer alebo vetromer je prístroj na meranie rýchlosti vetra. Nachádza sa na každej meteorologickej stanici.
V súčasnosti existujú prístroje na meranie vetra pod názvom anemometer a anemograf (po grécky anemos je vietor). Anemometrami sa merajú okamžité hodnoty vetra, zatiaľ čo anemografmi sa získava trvalý záznam o prvkoch vetra. Ručný anemometer umožňuje merať len rýchlosť vetra. Slúžia na to otáčavé časti prístroja s krížom, na koncoch ktorého sú polguľovité misky alebo lopatkový rotor. V prvom prípade sa misky roztočia v dôsledku rôzneho odporu dutej a vypuklej časti, kým v druhom je príčinou náklon roviny lopatiek voči vetru. Rýchlosť vetra je úmerná počtu otočiek rotujúcich častí prístroja za jednotku času. Ručičky počítadla sa pohybujú prostredníctvom prevodových koliesok. Počet otáčok umožňuje určiť priemerné hodnoty rýchlosti vetra. Namiesto mechanického počítadla otáčok je veľmi výhodné použiť elektrické počítadlo, ktoré môže byť od miesta merania vzdialené; spojenie sa uskutočňuje káblom. Pokiaľ ide o snímanie smeru vetra, jestvuje niekoľko možností. Najčastejšie býva časť smerovky opatrená po kruhovom obvode segmentmi (spravidla ide o 8,16 alebo 32 vodivých prúžkov), ktoré zabezpečujú kontakt podľa smeru vetra. Na zobrazovacej časti prístroja, ktorá sa podobá nástenným hodinám, svieti žiarovka zodpovedajúca smeru vetra. Dômyselný princíp sa využíva na meranie okamžitých rýchlosti vetra. Ide o známu Pitotovu trubicu prispôsobenú na tento účel, sú to vlastne dve vodorovné trubice so spojkou v tvare U. Jedna z trubíc je obrátená proti vetru a druhá po vetre. Rozdiel hladín je úmerný okamžitej hodnote rýchlosti vetra. Tento dynamický anemometer tvorí súčasť komplexného anemografu, ktorý zaznamenáva na registračnú pásku smer vetra, jeho priemernú rýchlosť a okamžité hodnoty rýchlosti. Anemografické záznamy sa každodenne spracúvajú a sú základným zdrojom informácii o veterných pomeroch daného miesta. Z hľadiska veterných pomerov sa udáva zastúpenie jednotlivých smerov vetra na celkovom počte prípadov jeho výskytu, priemerné rýchlosti vetra i jeho okamžité rýchlosti.
Theodore Maiman
Theodore Harold Maiman, známy aj ako Ted Maiman, (* 11. júl 1927, Los Angeles, Kalifornia, USA – † 5. máj 2007, Vancouver, Britská Kolumbia, Kanada) bol americký fyzik, ktorý zostrojil prvý laser.
Je nositeľom Wolfovej ceny za fyziku za rok 1983/4. Bol tiež dvakrát nominovaný na Nobelovu cenu za fyziku, ale nikdy mu nebola udelená.
Edelsbach bei Feldbach
Edelsbach bei Feldbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Südoststeiermark.
Žije tu obyvateľov.
John Carlos
John Carlos (* 5. jún 1945, New York, New York, USA) je bývalý americký atlét, ktorý sa venoval šprintérskym tratiam. Na letných olympijských hrách 1968 v behu na 200 metrov skončil tretí.
Mexico City 1968
John Carlos spolu s Tommiem Smithom počas štátnej hymny USA na stupňoch víťazov zdvihli zaťatú ruku v čiernej rukavici a sklonili hlavu na znak utláčania černochov v USA. Za to boli vyhodení z olympijskej dediny.
Brušná vodnatieľka
Brušná vodnatieľka (odb. ascites, zriedkavo hydroperitoneum, vodnatieľka, brušná vodnateľnosť) je patologické nahromadenie tekutiny v brušnej dutine.
Voľnú tekutinu v brušnej dutine dokazujeme:
Príčiny
Má mnoho príčin, k najčastejším patrí zápalové alebo nádorové postihnutie pobrušnice alebo hypoproteinémie (zvyšuje sa onkotický tlak a intravaskulárna tekutina začína prechádzať do intersticiálneho priestoru), zriedkavejšie hyperaldosteronizmus.
Železničná trať Matadi – Kinshasa
Železničná trať Matadi – Kinshasa je jednokoľajná neelektrifikovaná železničná trať v Konžskej demokratickej republike, ktorá spája prístavné mesto Matadi a hlavné mesto Kinshasa.
Dejiny
Na úseku Matadi – Kinshasa nie je rieka Kongo splavná, a preto sa v roku 1890 začala výstavba železničnej trate. Tá bola dokončená v roku 1898, no vyžiadala si 1,932 obetí, z toho 1,800 černochov a 132 Európanov. V rokoch 1923 až 1931 bola trať rekonštruovaná s novými parametrami.
NGC 2280
NGC 2280 je galaxia v súhvezdí Veľký pes, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. februára 1837.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,5.
Forfry
Forfry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cappelle-Brouck
Cappelle-Brouck je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov 2015
Majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov 2015 boli v poradí 18. majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v Mexiko City, v Mexiku od 31. augusta12. septembra 2015, za účasti 10 tímov. Mexiko bolo organizátorom amerického šampionátu mužov druhýkrát, predtým hostilo toto podujatie v roku 1989, rovnako v Mexiko City. Pôvodne miesto bolo plánované v Monterrey s dejiskom v Monterrey Arena. V máji 2015 bolo ale dejisko presunuté do arény Palacio de los Deportes s kapacitou 20 000 miest na sedenie. Víťazom sa stala 🇻🇪, ktorá vo finálovom stretnutí zvíťazila nad 🇦🇷. Obhajca tituludomáce 🇲🇽skončilo na štvrtom mieste, keď v stretnutí o bronz podľahlo aktuálneho víťazovi Panamerických hier z 🇨🇦.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia amerických družstiev na basketbalový turnaj Letných olympijských hier 2016, ktoré hostilo Rio de Janeiro. Kvalifikovalo sa naň (popri priamo postupujúcim 🇺🇸, ktoré sa kvalifikovali ako aktuálny majster sveta) 2 najlepšie družstvá. Ďalšie 3 družstvá postúpili na svetovú olympijskú kvalifikáciu.
Nasadenie do výkonnostných košov
Žrebovanie majstrovstiev prebehlo 25. marca 2015 podľa nasledovných výkonnostných dvojíc: Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA v roku 2014.
Antony Dupuis
Antony Dupuis (* 24. február 1973, Bayonne, Francúzsko) je súčasný francúzsky profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 1 turnaj ATP v dvojhre a 1 turnaj vo štvorhre.
Loudun (kantón)
Loudun je francúzsky kantón v departemente Vienne v regióne Poitou-Charentes. Skladá sa z 12 obcí.
Prírodný park Údolí prunéřovského potoka
Turistika
thumb|left|Prunéřovské údolí pod Hasištejnom Prírodným parkom vedú dve turisticky značené trasy. Modrá turistická značka začína pri železničnej stanici Kadaň-Prunéřov a vedie okolo Hasištejna cez chatovú osadu Úbočí, odkiaľ sleduje proti prúdu tok Prunéřovského potoka k železničnej zastávke Nová Ves. Žlto značená trasa vedie z Místa do Výsluní a väčšinu svojej dĺžky kopíruje modro značený chodník.
thumb|Kýšovický vodopád Približne v polovici vzdialenosti medzi turistickými rázcestníkmi Pod Celnou a Úbočí sa do Prunéřovského potoka vlieva drobný bezmenný prítok, na ktorom sa nachádza najvyšší vodopád Krušných hôr asi 25 m vysoký Kýšovický vodopád.
Na území prírodného parku sa nachádzajú dve maloplošné zvlášť chránené územia: prírodná pamiatka Kokrháč a prírodná pamiatka Lokalita břízy ojcovské u Volyně (len jedna z dvoch častí).
Vnútri prírodného parku rastú pamätné stromy:
Forges (Seine-et-Marne)
Forges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-et-Marne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cena Akadémie za najlepší film
Cena Akadémie za najlepší film (anglicky Academy Award for Best Picture) je jednou z cien, ktorú každoročne udeľuje americká Akadémia filmových umení a vied za najlepšie filmové počiny roku. Je to jediná kategória, kde členovia Akadémie majú právo nielen hlasovať vo finálnom hlasovaní, ale taktiež nominovať filmy. Pri ceremoniáli vyhlasovania cien sa táto kategória udeľuje ako posledná.
História
Na 1. ročníku udeľovania Oscarov nebola udelená cena za najlepší film. Namiesto toho tam boli rôzne ceny, jedna za najlepšiu produkciu – tu vyhral film Wings -, a druhá za najlepšiu umeleckú kvalitu produkcie – tú vyhral film Východ slnka. Ďalší rok sa Akadémia rozhodla udeliť len jednu cenu, a to za najlepšiu produkciu. Spätne sa rozhodla, že cena, ktorú vyhral film Wings, je rovnaká ako táto, a preto je tento film často chybne označovaný ako výherca ceny za najlepší film na prvý rok. Názov ceny sa nakoniec na "najlepší film" zmenil v roku 1931.
Víťazi a nominovaní
V nasledujúcom zozname sú uvedené filmy, ktoré vyhrali Oscara. Okrem prvých rokov udeľovania cien (keď Akadémia nepoužívala kalendárne roky) je tento rok rokom, v ktorom mal film prvú premiéru v Los Angeles County v Kalifornii; to je väčšinou aj rok vydania filmu, ale môže to byť aj o rok neskôr (ako napríklad pri filme Casablanca). Odovzdávanie Oscarov, na ktoré môže byť film nominovaný, sa uskutoční o rok neskôr; napríklad film uvedený v roku 2005 môže byť nominovaný na Oscara za najlepší film za rok 2005 udeľovaných v roku 2006. V zozname je názov každého filmu nasledovaný produkčnej firmou a producentom. Do roku 1950 sa Oscar za najlepší film, udeľoval produkčnej firme; od roku 1951 je udeľovaný výrobcovi. Názov kategórie sa počas jej trvania často menil:
Losenice
Losenice môže byť:
Trvalková škôlka
Trvalková škôlka je odvetvie záhradníckej produkcie, ktorá je zameraná na pestovanie vytrvalých bylín - trvaliek.
Jednodruhové
Jednodruhové trvalkové škôlky sa špecializujú na pestovanie iba jedného, alebo niekoľko málo rastlinných druhov. Známe sú škôlky zamerané napr. na produkciu rastlín rodu Hosta, Hemerocallis či Helleborus.
Botanické
Botanické škôlky pestujú široký sortiment trvaliek, ktorý často obsahuje niekoľko stoviek až tisíc taxónov s odlišnými nárokmi na pestovanie. Patria sem tiež škôlky, ktoré sa špecializujú na určitú skupinu rastlín, ako napr. skalničky a skalničkové rarity, okrasné trávy alebo vodné rastliny. Trvalkové škôlky na Slovensku sa profilujú ako botanické. Tento typ produkcie je náročný na vytvorenie špecifických pestovateľských podmienok pre veľké množstvo rastlinných druhov s odlišnými pestovateľskými nárokmi.
Trvalkové škôlky v EU
Trvalkové škôlkárstvo je najviac rozvinuté v krajinách, ako je Nemecko, Anglicko či Holandsko. V mnohých krajinách vznikajú združenia pestovateľov trvaliek, ktorých úlohou je šírenie osvety, propagácia trvaliek a podpora domácej produkcie. . Nezriedka tiež vytvárajú významnú edukačnú činnosť.
Preitenegg
Žije tu 1 052 obyvateľov (31. 12. 2009).
Montaigut-le-Blanc (Creuse)
Montaigut-le-Blanc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Creuse, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2281
NGC 2281 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Povozník, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 4. marca 1788.
Haleakala
Heleakala je masívny štítový vulkán, ktorý zaberá viac ako 75 % rozlohy havajského ostrovu Maui. Sopka je vysoká 3 055 metrov, kráter je hlboký 800 metrov a obvod je približne 34 kilometrov. Heleakala naposledy vybuchla v roku 1790, takže ide o spiacu sopku. So svojou veľkou hĺbkou a šírkou je najväčšou spiacou sopkou na svete.
Cappelle-en-Pévèle
Cappelle-en-Pévèle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Nord, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anna Leopoldovna
Detstvo a mladosť
Alžbeta Katarína Kristína Meklenbursko-Šverínska sa narodila vojvodovi Karlovi Leopoldovi Meklenburskému a jeho žene Kataríne Ivanovne 18. decembra 1718 v meklenburskom meste Rostock (dnes Nemecko). Manželstvo nebolo šťastné, Katarína Ivanovna dlho nevydržala znášať manželovo hrubé až brutálne správanie a spolu s dcérou Alžbetou v roku 1722 opustila manžela a vrátila sa do Ruska. Manželstvo nebolo nikdy oficiálne rozvedené, ale manželia sa už nikdy nestretli. Malá Alžbeta s matkou žila u príbuzných v Moskve, Petrohrade a v rodinných sídlach v okolí týchto miest. Po nástupe matkinej sestry Anny Ivanovny na trón ako imperátorky Anny I. bola od roku 1730 Alžbeta Meklenburská vychovávaná na cárskom dvore. Keďže imperátorka nemala žiadnych potomkov a chcela zanechať trón v rukách rodiny, v roku 1732 vyhlásila za dediča ruského trónu a svojho následníka budúceho mužského potomka svojej netere (dcéry Kataríny Ivanovny), Alžbety Meklenburskej. V máji 1733 prestúpila Alžbeta Meklenburská na pravoslávie a podľa tradície prijala pravoslávne meno Anna Leopoldovna. Krátko po krste jej matka a sestra cárovnej zomrela, čo ešte viac zblížilo Annu Leopoldovnu s cárovnou Annou I.
Vo svojich 21 rokoch sa v roku 1739 Anna Leopoldovna vydala za vojvodu Antona Ulricha Brunšvického a v auguste 1740 sa im narodil vytúžený následník trónu Ivan VI. O dva mesiace neskôr – 17. (28. októbra) 1740 – cárovná Anny I. umiera. Na smrteľnej posteli potvrdila svoje dávnejšie želanie a podpísala listiny o následníctve dvojmesačného Ivana Antonoviča a za regenta ustanovila svojho milenca Ernesta Birona.
Regentská vláda
Rodičia nového imperátora si s regentom Bironom už počas prvých dní vlády nerozumeli. Viacerým mocenským táborom nevyhovoval bývalý cárovnin milenec a cudzinec s neobmedzenou mocou na ruskom cárskom tróne. Аnna Leopoldovna získala na svoju stranu silného spojenca – poľného maršala grófa Christopha von Münnicha. Münnich za pomoci armády v noci 8. (19. novembra) 1740 zatkol a uväznil regenta Birona aj s jeho manželkou. Následne Birona zbavili regentstva a poslali do vyhnanstva na Sibír.
Všeobecná nespokojnosť, ale i neustále intrigy a boj o moc sa stupňovali a o rok neskôr, v noci na 25. novembra (6. decembra) 1741 sa uskutočnil ďalší prevrat a na trón sa posadila dcéra Petra I. Veľkého ako Alžbeta I. Na cársky trón sa tak dostáva druhá dedičská línia – línia potomkov Petra Veľkého.
Vyhnanstvo a smrť
Alžbeta I. po svojom nástupe na cársky trón najprv vypovedala zvrhnutého imperátora Ivana VI. s jeho rodičmi (Annou Leopoldovnou a Antona Ulricha Brunšvického) z Ruska, ale nakoniec sa rozhodla celú rodinu uväzniť. Anna Leopoldovna zomrela na následky vyčerpania krátko po pôrode svojho piateho dieťaťa v Cholmogorách pri Archangeľsku v marci 1746.
Telo Anny Leopoldovny bolo prevezené do Petrohradu a pochované v Blagoveščenskom chráme lavry Alexandra Nevského. Manžel Anny Leopoldovny Anton Ulrich Brunšvický zomrel v Cholmogorách o 29 rokov. Jej najstarší syn, bývalý imperátor Ivan Antonovič bol ako „štátny väzeň“ premiestnený v roku 1756 do väznice pevnosti v Šlisseľburgu pri Petrohrade, kde bol neskôr zavraždený. Zostávajúce štyri deti prežili vo vyhnanstve vyše 36 rokov. Až počas vlády imperátorky Kataríny II. im po dlhom vyjednávaní s dánskou kráľovnou (sestrou Antona Ulricha) bolo dovolené v roku 1780 odísť z Ruska do dánskeho mesta Horsens. Katarína II. im vyplatila „odškodné“ 200.000 rubľov a každoročne posielala po 8.000 rubľov na každého. V Horsense žili deti Anny Leopoldovny až do svojej smrti – princezná Alžbeta zomrela v októbri 1782, v novembri 1787 princ Alexej a vo februári 1798 Peter. Ako posledná zomrela v roku 1807 princezná Katarína, ktorá už hluchá a nevládna, hovoriaca iba po rusky žiadala o umožnenie návratu do Ruska, aby tu mohla dožiť. Návrat jej však nebol z ruskej strany nikdy umožnený.
Poznámka k uvádzaniu dátumov
V článku sú uvádzané dvojité zápisy dátumov udalostí spätých s územím Ruského impéria. Je to z dôvodu, že do februára 1918 platil na území Ruska juliánsky kalendár. Dátumy podľa juliánskeho kalendára sú o niekoľko dní „posunuté dozadu“ oproti dnes používanému gregoriánskemu kalendáru. Odchýlka dátumov sa s pribúdajúcimi rokmi zväčšovala (približne 1 deň za 128 rokov), preto rozdiel v historických dátumoch nemusí byť stále rovnaký. V období života Anny Leopoldovny a jej syna Ivana VI. bol tento rozdiel 11 dní.
Tuleň obyčajný
Tuleň obyčajný (zriedkavo neformálne prístavný tuleň; ) je najrozšírenejší plutvonožec, žijúci v miernom arktickom pobreží Severnej pologule. Najrozšírenejšie druhy plutvonožcov sa vyskytujú v pobrežných vodách severného Atlantického oceánu, Tichého oceánu, Baltského a Severného mora.
Tulene sú sfarbením hnedé, strieborne-biele, hnedasté alebo sivé s výraznými nozdrami tvaru V. Dospelý jedinec môže dosiahnuť dĺžku 1,90 metra a hmotnosť až 170kg. Vrstva podkožného tuku mu pomáha udržiavať telesnú teplotu. Samice sa dožívajú dlhšieho veku ako samce (30-35 vs. 20-25 rokov). Tulene zvyčajne oddychujú na skalnatých miestach (ale môžu použiť aj ľad alebo piesok), ak sú chránené pred poveternostnými podmienkami a predátormi. Samci môžu bojovať medzi sebou vo vode aj na súši. Samici sa po deviatich mesiacoch tehotenstva narodí jedno mláďa o ktoré sa stará sama. Tulenie mláďa môže vážiť 16kg a sú schopné plávať a potápať sa niekoľko hodín po narodení. Vďaka výživnému mlieku ich samica odstaví od mlieka po 4 až 6 týždňoch.
Celosvetová populácia sa odhaduje na 315 - 500 tisíc, ale niektoré poddruhy môžu byť ohrozené
Taxonómia
Prvý raz ho v roku 1758 opísal švédsky botanik a zoológ Carl Linné. Tuleň obyčajný má veľa poddruhov. P. vitulina concolor je jeden z piatich poddruhov tuleňa obyčajného, ktorý opísal James Ellsworth De Kay. Ďalším poddruhom je Phoca vitulina mellonae, ktorý opísal Doutt.
Rozšírenie
Tuleň obyčajný obýva pobrežie severného Atlantiku a severného Pacifiku. Jeho globálna populácia má zhruba 400 – 500 tisíc jedincov. Na súši sa plazí po bruchu.
Opis
Váži 55 – . Je dlhý 1,4 – . Pod veľkými očami sú tesne pri sebe postavené nozdry v tvare písmena V. Farba tela je variabilná, väčšinou tmavohnedá alebo svetlo sivohnedá s malými škvrnami. Tuleň obyčajný je oportunistický druh a môže tiež spôsobovať problémy v oblastiach rybolovu. Jeho hlavnou potravou sú slede, hlaváče, šťukozubce a tresky, ktoré loví pri ponoroch trvajúcich 3 – 5 minút.
Poddruhy
Druh sa delí na päť poddruhov :
Chov v zoo
Na Slovensku sa chovu tuleňov od roku 2007 ako jediná venuje Zoologická záhrada Košice. Aktuálne (od. r.2016) zoo chová tuleňov obyčajných (v minulosti tu chovali tulene sivé).
Pustý mlýn
Pustý mlýn môže byť:
Pustý Mlýn môže byť:
Velká skála
Velká skála môže byť:
Bachovský absolutizmus
Bachov absolutizmus alebo bachovský absolutizmus alebo neoabsolutizmus je vládny systém (politický režim) v habsburskej monarchii v rokoch 18491859/1860. Išlo o formu tvrdého absolutizmu. Začal sa oktrojovanou ústavou z marca 1849, definitívne ho legalizovali silvestrovské patenty z 31. decembra 1851. Skončil sa odvolaním najvyšších úradníkov, vrátane Alexandra von Bacha, roku 1859 a vydaním októbrového diplomu v roku 1860, ktorý obnovil konštitučnú monarchiu, ktorá už bola nakrátko vznikla počas revolúcie 1848/1849. Nazýva sa podľa rakúskeho ministra vnútra Alexandra von Bacha, ktorý bol jeho hlavným predstaviteľom a vykonávateľom, ktorý bol pred revolúciou paradoxne odporcom metternichovského absolutizmu a počas revolúcie sa správal ako liberál.
Charakteristika
Pri Bachovom absolutizme išlo o reakcie Rakúska a jeho viedeňských vládnych kruhov na odpor, ktorý vznikol počas revolúcie 18481849. Ich cieľom bolo obnoviť a upraviť jednotu rozkladajúcej sa mnohonárodnej monarchie a odstrániť demokratických predstaviteľov národných a iných hnutí. V porovnaní s metternichovským absolutizmom išlo o pokrokovejšiu formu absolutizmu. Bachov absolutizmus potvrdil zrušenie poddanstva a rovnosť ľudí pred zákonom (oboje výdobytky revolúcie 1848/1849). Zmodernizovalo sa súdnictvo, podporovala sa výstavba železníc a továrenská veľkovýroba.
Mocenský režim počas Bachovho absolutizmu zabezpečovala policajná sieť, občianske a demokratické práva boli značne obmedzené – slobodu zhromažďovania, slova, spolčovania nahradila cenzúra, policajné sledovanie a hustá sieť agentov. Boli zrušené ústavné formy vlády – zákony vydával panovník formou nariadení. Uskutočňovala sa dôsledná centralizácia - korunné krajiny obdržali len symbolické právomoci, bola zrušená samospráva, na Slovensku boli zrušené stolice a vznikli štátne administratívne celky na čele so štátnymi úradníkmi, najmä rakúskymi Nemcami a Čechmi. Úradným jazykom celej monarchie vrátane Uhorska sa stal nemecký jazyk.