cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Christina Kochová
Kochová bola vybraná ako členka posádky pre let Artemis II, ktorý má v úmysle obletieť Mesiac v roku 2024.
Životopis
Christina sa narodila v Grand Rapids v Michigane a vyrastala v Jacksonville v Severnej Karolíne. Kochovej detským snom bolo stať sa astronautkou.
Kochová v roku 1997 ukončila štúdium na North Carolina School of Science and Mathematics v Durhame a potom nastúpila na North Carolina State University v Raleighu, kde získala dva tituly bakalára v odbore elektrotechnika a fyzika (2001) a magisterský titul v odbore elektrotechnika (2002). V roku 2001 sa stala absolventkou programu NASAAcademy pre Goddardovo centrum pre vesmírne lety.
Výskum a tréning
Kochová pracovala v oblasti vývoja vesmírnych vedeckých prístrojov a diaľkového vedeckého inžinierstva. Počas svojho pôsobenia ako elektroinžinierka v Laboratóriu pre astrofyziku vysokých energií NASA GSFC prispela k vedeckým prístrojom na niekoľkých misiách NASA, ktoré skúmali astrofyziku a kozmológiu.
Kochová pracovala v rokoch 2004 až 2007 ako výskumná pracovníčka v rámci antarktického programu Spojených štátov amerických a strávila tri a pol roka cestovaním po arktických a antarktických oblastiach. Absolvovala zimnú sezónu na Amundsen-Scottovej stanici na južnom póle, kde zažila teploty -79,4 °C. Počas pobytu v Antarktíde Kochová slúžila ako členka hasičských tímov a oceánskych/ľadovcových pátracích a záchranných tímov. Svoj pobyt na južnom póle opísala ako psychicky a fyzicky náročný:
V rokoch 2007 až 2009 Kochová pracovala ako elektroinžinierka na vesmírnom oddelení Laboratória aplikovanej fyziky na Univerzite Johnsa Hopkinsa so zameraním na vývoj vesmírnych vedeckých prístrojov. Podieľala sa na prístrojoch skúmajúcich častice žiarenia pre misie NASA vrátane sond Juno a Van Allen. V nasledujúcom roku Kochová absolvovala exkurzie na Palmerovej stanici v Antarktíde a niekoľko zimných sezón na stanici Summit v Grónsku. V roku 2012 pracovala v Národnom úrade pre oceány a atmosféru (NOAA) na dvoch pozíciách: najprv ako terénna inžinierka na základnom observatóriu Oddelenia globálneho monitorovania NOAA v Barrowe na Aljaške (teraz Utqiaġvik) a potom ako vedúca stanice observatória na Americkej Samoe.
Kariéra NASA
V júni 2013 bola Kochová vybraná NASA ako súčasť skupiny astronautov 21. Výcvik ukončila v júli 2015, vďaka čomu je k dispozícii pre budúce misie. Jej výcvik kandidáta na astronauta zahŕňal vedecké a technické inštruktáže, intenzívnu výučbu systémov Medzinárodnej vesmírnej stanice, výstupy do otvoreného vesmíru, robotiku, fyziologický výcvik, letový výcvik na stroji T-38 a výcvik prežitia vo vode a v divočine.
Kochová 14. marca 2019 odštartovala na Medzinárodnú vesmírnu stanicu na palube Sojuz MS-12 spolu s Alexejom Ovčininom a Nickom Hagueom, aby sa pripojili k posádke Expedície 59/60/61.
Kochová mala 29. marca vykonať svoju prvú EVA; mala to byť prvá čisto ženská prechádzka vesmírom po boku Anne McClainovej, ale problémy s veľkosťou skafandra spôsobili, že ju McClainová preložila na Haguea. 18. októbra Kochová spolu s Jessicou Meirovou vykonala prvý čisto ženský výstup do vesmíru, ktorý bol súčasťou dlhej série modernizácií energetických systémov a fyzikálnych observatórií ISS. Po tomto historickom výstupe Kochová-Meirová nasledovali ďalšie dva ženské tímové výstupy v januári 2020.
Kochová bola vybraná ako jeden z členov posádky pripravovaného programu NASA Artemis, ktorý sa má uskutočniť v roku 2024. 3. apríla 2023 bola oznámená ako špecialistka misie v posádke Artemis II, ktorá plánuje "prekonať 6 400 míľ za odvrátenou stranou Mesiaca", obletieť Mesiac a vrátiť sa v roku 2024. Pridajú sa k nej astronauti NASA Gregory R. Wiseman, Victor Glover a astronaut Kanadskej vesmírnej agentúry Jeremy Hansen.
Externé odkazy
https://www.nasa.gov/astronauts/biographies/christina-hammock-koch/biography
Zoznam chránených území v okrese Jihlava
Toto je zoznam chránených území v okrese Jihlava aktuálny k máju roku 2020, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Jihlava.
Územia, ktorým zanikol status "Chránené"
Fontenay-en-Parisis
Fontenay-en-Parisis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vltavské stráně
Vltavské stráně je prírodná pamiatka ev. č. 1613 neďaleko obce Kvilda v okrese Prachatice. Oblasť spravuje Správa NP a CHKO Šumava.
Władysław Tarnowski
Władysław Tarnowski (* 4. júna 1836, Wróblewice pri Drohobyči, Rakúske cisárstvo – † 19. apríl 1878, zomrel na lodi neďaleko San Francisca, Spojené štáty) (literárny pseudonym: Ernest Buława, francúzsky: Ladislas Tarnowski, nemecky: Ladislaus Tarnowski) bol poľský hudobný skladateľ a klavírny virtuóz z obdobia romantizmu; poľský básnik a dramatik.
Hudobné skladby
(zvyčajne bez opusu)
Victor Glover
Victor Jerome Glover (* 30. apríla 1976) je astronaut NASA, výcvik začal v roku 2013. Glover je pilot prvého operačného letu lode SpaceX Crew Dragon na Medzinárodnú vesmírnu stanicu. Glover je kapitán a pilot lietadla F/A-18 v americkom námorníctve a je absolventom školy pre skúšobných pilotov amerického letectva. Bol členom posádky Expedície 64 a slúžil ako letový inžinier systémov stanice.
Glover bol vybraný za pilota posádky pre let Artemis 2, ktorý je plánovaný na oblet Mesiaca v roku 2024.
Životopis
Glover vyrastal v Pomone v Kalifornii a v roku 1994 absolvoval strednú školu v Ontariu (Kalifornia), kde bol rozohrávačom a bežcom za tím Jaguars a získal ocenenie Športovec roka 1994. Navštevoval Kalifornskú polytechnickú štátnu univerzitu v San Luis Obispo v Kalifornii a v roku 1999 získal bakalársky titul v odbore všeobecné inžinierstvo.
Okrem bakalárskeho vzdelania získal Glover titul magister vedy v odbore letové skúšobné inžinierstvo na Leteckej univerzite (United States Air Force), titul magister vedy v odbore systémové inžinierstvo na Naval Postgraduate School a titul magister vojenského operačného umenia a vedy na Leteckej univerzite.
Glover má certifikát v oblasti vesmírnych systémov z Naval Postgraduate School, ako aj certifikát v oblasti legislatívnych štúdií z Georgetown University.
Glover je ženatý s Dionnou Odom Gloverovou. Majú štyri dcéry.
Vojenská kariéra
Glover bol v roku 1999 vymenovaný za práporčíka námorníctva Spojených štátov. Absolvoval základný letecký výcvik na leteckej základni námorníctva v Pensacole na Floride a v roku 2001 získal krídla námorného letca. Neskôr absolvoval výcvik na lietadle F/A-18C Hornet v rámci VMFAT-101 na základni MCAS Miramar v San Diegu v Kalifornii. V roku 2003 bol pridelený k VFA-34 so základňou na námornej leteckej stanici Oceana vo Virgínii. S VFA-34 sa zúčastnil na poslednom nasadení USS John F. Kennedy na podporu operácie Iracká sloboda. V júni 2006 bol Glover vybraný na školu pre skúšobných pilotov vzdušných síl Spojených štátov. Po jej absolvovaní v júni 2007 bol vymenovaný za skúšobného pilota a začal svoju vývojovú skúšobnú službu v skupine VX-31, ktorá má základňu na námornej leteckej zbraňovej stanici China Lake v Kalifornii. V roku 2011 bol pridelený do VFA-195 na službu vedúceho oddelenia. VFA-195 sa nachádzala v námornom leteckom zariadení Atsugi v Japonsku a nalodila sa na loď USS George Washington na podporu námorných operácií v západnej časti Tichého oceánu. V čase svojho výberu v roku 2013 bol Glover pridelený do osobného štábu Johna McCaina ako legislatívny pracovník vo Washingtone, D.C..
Počas svojej kariéry Glover nalietal 3 000 letových hodín vo viac ako 40 lietadlách a absolvoval viac ako 400 pristátí na lietadlových lodiach a 24 bojových misií. Gloverov volací znak je "Ike", ktorý mu dal jeden z jeho prvých veliacich dôstojníkov, znamená "Viem všetko".
Kariéra v NASA
Glover bol predstavený ako jeden z tímu Astronaut Group 21 v júni 2013 a výcvik ukončil v roku 2015.
Expedícia 64/65
V auguste 2018 bol Glover predstavený ako jeden z astronautov komerčnej posádky, ktorý bol pridelený na prvý operačný let a celkovo druhý let s posádkou lode Crew Dragon spoločnosti SpaceX. V rámci tejto misie bol viac ako šesť mesiacov členom posádky na Expedíciách 64 a 65.
Gloverov prvý výstup do otvoreného vesmíru, ktorý trval viac ako šesť hodín 27. januára 2021, bol tímovou prácou s Hopkinsom, keď pracovali na modernizácii modulu Columbus. Počas druhého výstupu do otvoreného vesmíru, tiež s Hopkinsom, Glover vymenil pokazenú externú kameru. Počas tretieho výstupu do otvoreného vesmíru Glover spolu s Kate Rubinsovou začali pracovať na modernizácii napájania stanice pomocou hardvéru v rámci prípravy na inštaláciu nových solárnych panelov.
Dňa 24. februára 2021 NASA zaznamenala videohovor viceprezidentky Kamaly Harrisovej s Gloverom na vesmírnej stanici. Podľa NASA sa "rozhovor týkal odkazu ľudských letov do vesmíru, pozorovania Zeme z pohľadu vesmírnej stanice, Gloverovho historického pobytu na palube orbitálneho laboratória a prípravy misií od Mesiaca po Mars".
Dňa 3. apríla 2023 bol Glover oznámený ako pilot misie Artemis II, ktorá je v súčasnosti plánovaná na obežnú dráhu Mesiaca koncom roka 2024. Pridajú sa k nemu astronauti NASA Gregory R. Wiseman, Christina Kochová a astronaut Kanadskej vesmírnej agentúry Jeremy Hansen.
Externé odkazy
https://www.nasa.gov/astronauts/biographies/victor-j-glover
Timocharis
Timocharis môže byť: Timocharis môže byť aj:
Boussens (Francúzsko)
Boussens je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fosses
Fosses je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Substrát (biochémia)
Substrát v biochémii označuje reaktant enzýmovej reakcie, ktorý sa mení na produkt. Enzýmová reakcia môže mať niekoľko substrátov a niekoľko produktov, napríklad v reakcii tryptofán-2,3-dioxygenázy sú substrátmi tryptofán a molekulárny kyslík:
Produktom tejto reakcie je N ' -formylkynurenín.
Rýchlosť enzýmovej reakcie je daná koncentráciou substrátu v roztoku či bunke. So zvyšujúcou sa koncentráciou substrátu rastie rýchlosť enzýmovej reakcie až po maximálnu hodnotu, kedy dochádza k nasýteniu enzýmov.
Frémainville
Frémainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Boutx
Boutx je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Frémainville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Boutx
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Frémainville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Boutx
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Frémainville
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Boutx
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fantomas sa hnevá
náhľad|Fantomasovo legendárne lietajúce auto[[Citroën DS 19. ]] náhľad|Sopka [[Vezuv|Vesuv, v ktorej mal Fantomas svoje sídlo.]] náhľad|Hotel kde sa ubytovali je [[Cavalieri Hilton v Ríme.]] náhľad|Komisár Juve (vpravo) a inšpektor Bertrand (vľavo) v Ríme pri kostole [[San Giorgio in Velabro.]] Fantomas sa hnevá je francúzsko-talianska dobrodružná sci-fi krimikomédia z roku 1965, režírovaná André Hunebellom.
Je to druhý diel trilógie o Fantomasovi, v ktorej v hlavných úlohách účinkovali Jean Marais, Louis de Funès a Mylène Demongeot.
Dej
V tejto časti sa Fantomas rozhodne uniesť najvýznamnejších vedcov sveta. Po sérií únosov sa zdá veľmi pravdepodobné, že sa zameria aj na profesora Lefèvra. Všetko sa môže rozhodnúť na vedeckom kongrese v Ríme, kde sa stretávajú najvýznamnejší vedci sveta. Niet divu, že do Ríma sa vyberú komisár Juve, inšpektor Bertrand, novinár Fandor so svojou pôvabnou snúbenicou fotografkou Hélènou, ale aj rafinovaný Fantomas a samozrejme i profesor Lefèvre. Všetci chcú dostať Fantomasa, ten chce dostať profesora Lefèvra, ale ktorý je ten pravý profesor?
== Filmový štáb ==
Fakty a zaujímavosti
== Chyby vo filme ==
Stožec (prírodná pamiatka)
Stožec je prírodná pamiatka ev. č. 1150 neďaleko obce Stožec v okrese Prachatice. Oblasť spravuje Správa NP a CHKO Šumava.
Predmetom ochrany je prirodzený ekosystém horských zmiešaných lesov s ich druhovým bohatstvom rastlín a živočíchov.
Frémécourt
Frémécourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Strana budúcnosti Sýrie
Strana budúcnosti Sýrie (, prepis hizb súrijá al-mustakbal, skratka HSA, po anglicky Syria's Future Party, Future Syria Party) je sýrska politická strana, pôsobiaca od roku 2018 v Autonómnej samospráve Severnej a Východnej Sýrie (ASSVS). Ideologicky je strana sekulárna, je postavená na rovnosti Kurdov, Arabov a kresťanov, ktorí na severe krajiny žijú, žiada väčšiu spoluprácu medzi etnikami a decentralizáciu moci pri zachovaní celistvosti Sýrie. Spolu-predsedníčka strany, Hevrin Chalafová, bola brutálne zavraždená protureckými islamistickými silami počas tureckej invázie (Operácia Prameň mieru) do ASSVS 12. septembra 2019. Strana sa podieľa na vládnutí v sýrskych regiónoch, ktoré sú pod správou ASSVS.
Frémécourt
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Strana budúcnosti Sýrie
Pri vzniku strany jej kritici tvrdili, že vznikla z dopytu USA ako protiturecká sila či ako protiváha Ľudových obranných jednotiek (YPG), čo však lídri HSA odmietli a deklarovali, že strana vznikla z popudu sýrskeho ľudu po zmene. Strana sa vybrala ako sídlo Rakku z dôvodu, aby očistila mesto od negatívnej nálepky hlavného mesta Islamského štátu a urobila z neho „maják demokracie“.
Politický program
Strana sa profiluje ako nie prokurdská, ale prosýrska. Je oponentom režimu Baššára al-Asada a Turecka a chce zachovať jednotu Sýrie. V rámci nej chce pristúpiť k decentralizácii a rovnosti všetkých občanov Sýrie nezávisle od toho, či sú moslimovia alebo kresťania či Arabi, Kurdi, Asýrčania alebo Turci.
Tri strategické ciele programu HSA, tak ako ich predstavil predseda al-Kaftan v júni 2018, sú:
Železničná stanica Galanta
Železničná stanica Galanta je železničná stanica v meste Galanta. Leží na dvojkoľajnej trati a obsluhuje ju trať č. 130 Bratislava – Nové Zámky – Štúrovo a 133 Galanta – Sereď – Leopoldov; Trnava – Sereď. Je elektrifikovaná striedavou sústavou 25 kV/50 Hz.
Doupský a Bažantka
Doupský a Bažantka je prírodná rezervácia ev. č. 717 neďaleko obce Doupě v okrese Jihlava v nadmorskej výške 593 - 598 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Železničná stanica Galanta
Železničnou stanicou prechádzajú osobné vlaky, rýchliky a EuroCity smerujúce do Maďarska.
Najľahší prístup je z ulice Staničná, na ktorej majú tiež nástupištia autobusy mestskej a prímestskej dopravy. Železničná stanica sa nachádza pár minút od centra mesta, kam cesta trvá približne 10 minút a do metskej časti Hody 31 minút, do metskej časti Nebojsa 55 minút a do metskej časti Javorinka 45 minút. Stanica umožňuje predaj cestovných lístkov, poskytuje tiež čakáreň, rôzne občerstvenie a toalety. Pred vestibulom, je kryté nástupište, z ktorého je priama možnosť prístupu ku koľajam.
Doupský a Bažantka
Ochrana
Predmetom ochrany sú cenné rastlinné spoločenstvá údolného a prechodového rašeliniska a biotopy radu ohrozených druhov rastlín a živočíchov, zachované vodné a mokraďové spoločenstvá podhorského rybníka s výskytom kriticky ohrozeného rastlinného druhu leknica malá (Nuphar pumila).
Železničná stanica Liptovský Mikuláš
Železničná stanica Liptovský Mikuláš je železničná stanica v Liptovskom Mikuláši. Leží na trati Žilina – Košice. Je elektrifikovaná jednosmernou sústavou 3 kV.
Frépillon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Železničná stanica Liptovský Mikuláš
Na stanici sa nachádza zákaznícke centrum ZSSK. V stanici je ďalej k dispozícii osobná pokladňa ZSSK s Komplexným vybavením cestujúcich a úschovňa batožín.
Frépillon
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Železničná stanica Liptovský Mikuláš
V rámci modernizácie má stanica byť premiestnená k areálu vodného slalomu. Prekládka železnice v rámci mesta vrátane novej stanice by mala stáť 600 miliónov eur. Podľa správ z roku 2017 bol projekt preložky presunutý medzi rezervné projekty ŽSR.
Nazareth
Nazareth je belgická obec vo Flámskom regióne v provincii Východné Flámsko.
Frépillon
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nazareth
Obyvateľstvo
Obec má približne 11 252 obyvateľov (2011).
Časti obce
Od 1. januára 1977 obec Nazareth pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Afroman
Joseph Edgar Foreman (* 29. júl 1974, Palmdale, Kalifornia, USA), viac známy ako Afroman, je americký rapper, známy vďaka svojím singlom „Because I Got High“ a „Crazy Rap“. Afroman bol nominovaný na cenu Grammy v roku 2002. Dodnes vydal 11 štúdiových albumov, 2 kompilácie a 2 single.
Theofylaktos Simokattes
náhľad|Symokattova Morálna epištola (Ep(isto)le morales, rurales et amatorie interpretatione latina), latinské vydanie ([[Mikuláš Kopernik|Kopernik), 1509]] Theofylaktos Simokattes, niekedy prepisované aj skrátene ako Theofylakt , či ako Simokattés (gr. Θεοφύλακτος Σιμοκάτ(τ)ης, lat. Theophylactus Simocatta; * 580, Alexandria, byzantský Egypt† asi 630) bol byzantský historik a básnik. V mladosti vyštudoval právo v Konštantínopole, kde sa dostal do povedomia patriarchu Sergia, vďaka ktorému získal viacero vyšších úradov. Jeho dielo do latinčiny na začiatku 16. storočia preložil Mikuláš Kopernik. Simokattes bývava označovaný aj ako posledný historik píšuci v antickom historiografickom duchu.
Dielo
V ôsmich knihách dielo opisuje vládu cisára Maurikia (582602). Spis nadväzuje na prácu Menandra Protektora a pravdepodobne vznikali niekedy v rokoch 628638. Dielo je i napriek drobným nepresnostiam považované za spoľahlivé, narozdiel od klasických antických diel je už písané v kresťanskom duchu, obsahuje však aj rôzne mytologické narážky. V diele sú využité viaceré ranejšie diela (napr. Ján z Epifanie) i primárne dobové pramene. Okrem východorímskych (byzantských) dejín dielo popisuje aj geografické a etnografické znaky vtedajších známych krajín, mimo iné o Egypte, Avaroch, či Číne.
V češtine vyšlo v rámci zbierky Listy hetér.
Bouzin
Bouzin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Velká Čantoryje
Velká Čantoryje je vrch v Sliezskych Beskydách. Leží na česko-poľskej hranici nad obcou Nýdek, približne východne od Třinca. Poľská časť masívu patrí do chránenej oblasti Park Krajobrazowy Beskidu Slaskiego.
Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Sliezskych Beskýd, v geomorfologickom podcelku Čantoryjská hornatina a jej časti Čantoryjský hřbet. Leží na hranici Česka a Poľska, Moravsko-sliezskeho kraja a Sliezskeho vojvodstva a okresov Frýdek-Místek a Tešín. Zasahuje na katastrálne územie obce Nýdek a miest Ustroń a Wisła, ktoré sú zároveň najbližšími sídlami v okolí.
Opis
Velká Čantoryje leží v hraničnom hrebeni, ktorý vedie od vrchu Krkavice severným smerom na Czantoriu Malu. Západne sa nachádza Ostrý a Prašivá hora, južne Mionší , Veľký Sošov  a Cieslar , východne Trzy Kopce Wislanskie , Bukowa  a Orlowa  a severne Równica  a Czantoria Mala. Hrebeňom vedie rozvodie, preto voda z juhozápadných svahov odteká potokom Hluchová do Olše v povodí Odry, z východných a severných vodu odvádzajú kratšie prítoky Visly. Na vrchole je niekoľko stavieb, vrátane vyhliadkovej veže a vedie sem značený turistický chodník.
Výhľady
Súvislý lesný porast obklopuje malú vrcholovú lúku umožňujúcu obmedzený rozhľad. Z vyhliadkovej veže je nerušený kruhový rozhľad a možno z nej tak pozorovať okolité vrchy Sliezskych Beskýd, Moravsko-sliezskych i Kysuckých Beskýd, nezriedka tiež Malú Fatru, Turzovskú vrchovinu a ojedinele i Západné Tatry.
Železničná zastávka Partizánske
thumb|Železničná zastávka Partizánske v júli 2018.
Železničná zastávka Partizánske je hlavná železničná zastávka v meste Partizánske.
Nachádza sa v centre mesta pri autobusovej stanici, medzi stanicou Veľké Bielice a zastávkou vo východnej časti mesta. Železničnú zastávku obsluhuje jednokoľajná železničná trať Nové Zámky – Prievidza. K dispozícií je tu kryté nástupište, bezbariérový prístup i pokladňa na predaj cestovných lístkov, sídlo prednostu je v železničnej stanici Chynorany.
Frouville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2008
náhľad|Oslavy dánskych fanúšikov po triumfe dánskeho tímu
Majstrovstvá Európy v hádzanej mužov 2008 bol v poradí 8. turnaj majstrovstiev Európy v hádzanej mužov, ktoré organizuje Európska hádzanárska federácia (EHF). Konal sa v piatich nórskych mestách: Lillehammer, Stavanger, Drammen, Trondheim a Bergen, v dňoch od 17.27. januára 2008, za účasti 16 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Čierne Hory. Zápasy sa odohrali v piatich arénach. Titul získalo 🇩🇰, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇭🇷.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia európskych družstiev na Majstrovstvá sveta 2009, ktoré organizovalo Chorvátsko. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá. Rovnako slúžili ako kvalifikácia európskych družstiev na Letné olympijské hry 2008 v Pekingu, na ktoré postúpilo iba víťazné družstvo.
Nasadenie do výkonnostných košov
Družstvá boli pred žrebovaním do skupín, ktoré sa uskutočnilo 22. júna 2007, nasadené do nasledovných výkonnostných košov:
Kofaktor (biochémia)
Kofaktory sa dajú rozdeliť na dva druhy: anorganické ióny a komplexné organické molekuly nazývané koenzýmy. Koenzýmy sú zvyčajne odvodené od vitamínov a iných organických živín esenciálnych v malých množstvách. Niektorí vedci využívajú termín "kofaktor" len na anorganické látky, ale v tomto článku sa spomínajú oba druhy. V slovenčine sa medzi kofaktory typicky radia oba druhy.
Koenzýmy sa ďalej delia na dva druhy. Prvým z nich sú "prostetické skupiny," ktoré pozostávajú z koenzýmov, ktoré sú pevne (alebo kovalentne) a permanentne viazané na bielkovinu. Medzi prostetické skupiny patria napríklad FMN či FAD. Druhý druh so koenzýmy zvané "kosubstráty," ktoré sú viazané na proteín len dočasne. Kosubstráty môžu byť z enzýmu odštiepené a následne znovu naviazané. Mezdi kosubstráty patria typicky NAD+ alebo NADP+. Prostetické skupiny i kosubstráty majú rovnakú funkciu, teda sprostredkovávať reakcie enzýmov a proteínov. Hlavným rozdielom medzi nimi je spôsob ich regenerácie. Prostetická skupina je pevne viazaná na enzým, takže k jej regenerácii dochádza priamo na enzýme počas inej reakcie. Kosubstráty sú disociovateľné, takže často dochádza k regenerácii pri druhej reakcii na inom enzýme. Neaktívny enzým bez kofaktoru sa nazýva apoenzým (skladá sa z čisto bielkovinovej zložky) a kompletný enzým i s kofaktorom sa nazýva holoenzým. Definícia koenzýmu podľa IUPAC je trochu iná: konkrétne sú to nízkomolekulové neproteínové organické látky, ktoré sú slabo spojené s enzýmom a účastnia sa enzýmových reakcií ako disociovateľné nosiče chemických skupín či elektrónov. Naproti tomu IUPAC definuje prostetickú skupinu ako pevne viazanú nepolypeptidovú jednotku v proteíne, ktorá sa regeneruje počas každej reakcie. V slovenčine sa pojmy "prostetická skupina" a "koenzým" často zamieňajú.
Organické kofaktory sú často vitamíny alebo tvorené z vitamínov. Mnohé obsahujú nukleotid adenozínmonofosfát (AMP) ako časť ich štruktúry, napríklad ATP, koenzým A, FAD alebo NAD+. Táto spoločná štruktúra môže poukazovať na spoločný evolučný pôvod ako súčasť ribozýmov v RNA svete. Takisto bolo navrhnuté, že AMP ako súčasť molekuly sa dá považovať za "rúčku," ktorou enzým "zachytí" tento koenzým na presun medzi katalytickými centrami.
Klasifikácia
Organické kofaktory možno ďalej deliť na koenzýmy a prostetické skupiny. Pojem koenzým poukazuje konkrétne na enzýmy a teda funkčné vlastnosti proteínu. Na druhej strane prostetická skupina zdôrazňuje spôsob viazania kofaktoru na proteín (pevne alebo kovalentne), teda poukazuje na štruktúrne vlastnosti. Rôzne zdroje používajú mierne rozličné definície koeznýmov, kofaktorov a prostetických skupín. Niektorí považujú pevne viazané organické molekuly za prostetické skupiny a nie koenzýmy, zatiaľ čo iní definujú všetky nebielkovinové organické molekuly nutné pre enzýmovú aktivitu ako koenzýmy a klasifikujú tie z nich, ktoré sú pevne viazané, ako koenzýmové prostetické skupiny. Tieto pojmy sa v slovenčine často zamieňajú.
V roku 1980 list v Trends in Biochemistry Sciences poznamenal tento zmätok v literatúre a principiálne arbitrátny rozdiel medzi prostetickými skupinami a koenzýmami a navrhol nasledovné používanie. Kofaktory sú v ňom definované ako dodatočné látky mimo proteínu a substrátov, ktoré sú potrebné na enzýmovú aktivitu, a prostetická skupina je látka, ktorá podstupuje celý katalytický cyklus viazaná na jednu konkrétnu molekulu enzýmu. Autor však nenašiel konkrétnu definíciu pre koenzým, ktorá by popisovala všetky prípady, a navrhol, aby sa tento výraz prestal v literatúre používať.
Ióny kovov
V mnohých prípadoch obsahuje kofaktor anorganickú i organickú zložku. Jedným z príkladov by mohli byť napríklad hemové proteíny, ktoré obsahujú porfyrínové kruhy viazané na železo.
vpravo|náhľad|220x220bod|Jednoduchý [Fe2S2] klaster obsahujúci dva atómy železa a dva atómy síry, ktorý je koordinovaný štyrmi cysteínovými reziduami bielkoviny.
Železo-sírne klastre
Železo-sírne klastre sú komplexy atómov železa a síry, ktoré sa v proteínoch viazané cysteinylovými reziduami. Hrajú štruktúrnu i funkčnú úlohu, vrátane prenosu elektrónov, snímania redoxného potenciálu a ako štruktúrne moduly.
Organické kofaktory
Organické kofaktory sú malé organické molekuly (typicky s molekulovou hmotnosťou nižšou než 1000 Da), ktoré môžu byť slabo alebo pevne naviazané na enzým a priamo sa účastniť enzýmovej reakcie. Organické molekuly pevne viazané na enzým, ktoré je zložité oddeliť bez denaturácie enzýmu, sa nazývajú prostetické skupiny. Je dôležité upozorniť, že neexistuje presná hranica medzi slabo a pevne viazanými kofaktormi. Mnohé z nich, napríklad NAD+, môžu byť viazané slabo v jednom enzýme a pevne v iných. Ďalším príkladom je tiamínpyrofosfát (TPP), ktorý je pevne viazaný v transketoláze alebo pyruvátdekarboxyláze, ale slabo viazaný v pyruvátdehydrogenáze. Iné koenzýmy, napríklad flavínadeníndinukleotid (FAD), biotín a lipoamid, sú pevne viazané. Pevne viazané kofaktory sú zvyčajne regenerované počas jedného reakčného cyklu, zatiaľ čo slabo viazané kofaktory sú regenerované v ďalšej reakcii katalyzovanej iným enzýmom. V tomto druhom prípade je možné kofaktory pokladať za substrát alebo kosubstrát.
Vitamíny fungujú ako prekurzory mnohých organických kofaktorov (napríklad vitamíny B1, B2, B6, B12, niacín, kyselina listová) alebo fungujú priamo ako koenzýmy (napríklad vitamín C). Vitamíny však majú v tele aj iné funkcie. Mnohé organické kofaktory obsahujú aj nukleotidy, napríklad koenzým A, ktorý prenáša acylovú skupinu, alebo prenášače elektrónov NAD a FAD. Väčšina týchto kofaktorov sa nachádza vo veľkom počte živočíšnych druhov a niektoré sú univerzálne vo všetkých formách života. Výnimkou tejto širokej distribúcie je skupina unikátnych kofaktorov, ktorá sa vyvinula v metanogénoch, ktoré sú prítomné len v tejto skupine archeónov.
Nevitamínové organické kofaktory
vpravo|náhľad|250x250bod|Redoxná reakcia nikotínamidadeníndinukleotidu
Kofaktory ako metabolické intermediáty
Metabolizmus sa skladá z veľkého množstva chemických reakcií, ale väčšina z nich pozostáva z niekoľkých základných typov reakcií, ktoré pozostávajú z prenosu funkčných skupín. Tento spoločný chemický základ umožňuje bunkám používať malú sadu metabolických intermediátov na prenos chemických skupín medzi rôznymi reakciami. Tieto intermediáty, ktoré prenášajú skupiny, sú slabo viazané organické kofaktory, teda koenzýmy.
Každá skupina reakcií prenášajúcich skupinu prebieha pomocou konkrétneho kofaktoru, ktorý je substrátom skupiny enzýmov, ktoré ho produkujú, a skupiny enzýmov, ktoré ho spotrebovávajú. Príkladom takého kofaktoru je nikotínamidadeníndinukleotid, ktorý je používaný dehydrogenázami. V tomto prípade existujú stovky druhov enzýmov, ktoré štiepia elektróny zo svojho substrátu a redukujú tak NAD+ na NADH. Tento redukovaný kofaktor je potom substrátom pre reduktázy, ktoré potrebujú elektróny na redukciu svojich substrátov.
Tieto kofaktory sú teda v metabolizme opakovane recyklované. Príkladom je i ATP, ktorého celkové množstvo v tele je asi 0,1 molu. ATP sa konštantne rozkladá na ADP a potom sa konvertuje naspäť na ATP. V každom momente je teda množstvo ATP + ADP približne rovnaké. Energia používaná ľudskými bunkami vyžaduje hydrolýzu 100 až 150 molov ATP denne, čo je približne 50 až 75 kg. V typických situáciách ľudia využívajú v priebehu dňa množstvo ATP odpovedajúce ich telesnej hmotnosti. To znamená, že každá molekula ATP je denne recyklovaná 1000 až 1500 krát.
Evolúcia
Organické kofaktory, ako napríklad ATP alebo NADH, sú prítomné vo všetkých znýmych formách života a tvoria ústrednú časť metabolizmu. Toto zachovanie kofaktorov naznačuje, že tieto molekuly sa vyvinuli veľmi skoro pri vývoji živých organizmov. To znamená, že aspoň niektoré z aktuálne používaných kofaktorov boli pravdepodobne prítomné i v poslednom spoločnom predkovi, ktorý žil asi 4 miliardy rokov dozadu.
Organické kofaktory mohli byť prítomné v ešte skorších etapách histórie života na Zemi. Nukleotid adenozín je prítomný v kofaktoroch, ktoré katalyzujú mnohé základné metabolické reakcie, ako sú prenos metylovej, acylovej a fosforylovej skupiny alebo redoxné reakcie. Tento všade prítomný motív bol teda označený sa pozostatok RNA sveta, kde sa rané ribozýmy vyvinuli tak, že viazali konkrétne sady nukleotidov a príbuzných zlúčenín. Predpokladá sa, že kofaktory založené na adenozíne pôsobili ako zameniteľné adaptory, ktoré umožnili enzýmom a ribozýmom viazať nové kofaktory pomocou malých modifikácií v existujúcich doménach viažucich adenozín, ktoré sa pôvodne vyvinuli na väzbu s iným kofaktorom. Tento proces adaptácie predvyvinutej štruktúry na nové použitie sa nazýva exaptácia.
Výpočtová metóda, IPRO, prednedávnom určila mutácie, ktoré experimentálne zmenili kofaktorovú špecificitu xylózareduktázy z Candida boidinii z NADPH na NADH.
História
Prvý objavený organický kofaktor bol NAD+, ktorý bol identifikovaný Arthurom Hardenom a Williamom Youngom v roku 1906. Všimli si, že pridaním prevareného a filtrovaného extraktu z kvasiniek urýchlili alkoholovú fermentáciu v neprevarenom kvasinkovom extrakte. Neidentifikovaný faktor zodpovedný za tento efekt nazvali "koferment". Po dlhom a náročnom procese purifikácie kvasinkového extraktu identifikoval Hans von Euler-Chelpin tento faktor, ktorý bol stabilný i pri vysokých teplotách, ako nukleotidfosfát. Ďalšie kofaktory boli identifikované na začiatku 20. storočia: ATP bolo izolované v roku 1929 Karlom Lohmannom a v roku 1945 Fritz Albert Lipmann objavil koenzým A.
Kofaktory odvodené od proteínov
V mnohých enzýmoch je skupina, ktorá pôsobí ako kofaktor, tvorená posttranslačnými úpravami časti proteínovej sekvencie. Tieto úpravy často nahradzujú potrebu externého faktoru, ako je ión kovu, na funkciu proteínov. Potenciálnemodifikácie môžu byť oxidácia aromatických reziduí, väzby medzi reziduami, štiepenie alebo tvorba kruhu. Tieto zmeny sa líšia od iných posttranslačných modifikácií, ako napríklad fosforylácie, metylácie či glykozylácie, v tom, že tieto aminokyseliny zvyčajne nadobudnú nové funkcie. Tým sa zvyšuje funkcionalita proteínu, pretože nemodifikované aminokyseliny sú zvyčajne limitované na acidobázické reakcie a úpravy týchto reziduí môžu dodať proteínu elektrofilné miesta či stabilizovať voľné radikály. Príkladom tvorby takého kofaktoru je tryptofántryptofylchinón (TTQ), ktorý vzniká z dvoch bočných reťazcov tryptofánu alebo 4-metylidén-imidazol-5-ón (MIO), ktorý vzniká z Ala-Ser-Gly motívu. Charakterizácia kofaktorov odvodených od proteínov využíva röntgenovú kryštalografiu a hmotnostnú spektroskopiu. Na určenie sú nutné štruktúrne údaje, pretože sekvenovanie nemusí ľahko identifikovať pozmenené reziduá.
Neenzýmové kofaktory
Tento pojem sa používa v iných oblastiach biológie a v širšom zmysle označuje nebielkovinové (alebo i bielkovinové) molekuly, ktoré buď aktivujú, inhibujú alebosú potrebné pre funkciu proteínov. Ligandy, ako napríklad hormóny, ktoré sa viažu na a aktivujú receptorové proteíny, sa nazývajú kofaktory alebo koaktivátory. Molekuly, ktoré receptorové proteíny inhibujú, sa nazývajú korepresory. Jedným z príkladov je rodina receptorov spojených s G-proteínmi, ktoré sa často nachádzajú v senzorových neurónoch. Ligandy sa viažu na receptory, čím sa aktivujú G-proteín, ktorý potom aktivuje enzým na aktiváciu efektoru. Aby sa predišlo zmätku, pre tento typ proteínov, ktoré sú aktivované alebo reprimované väzbou ligandu, bol navrhnutý názov koregulátory.
Rašelinné jezírko Rosička
Rašelinné jezírko Rosička je prírodná pamiatka ev. č. 831 neďaleko obce Sedlejov v okrese Jihlava v nadmorskej výške 570 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie rašelinového jazierka s bohatou populáciou lekna jasnobieleho.
Zdroj
}
Eurovision Song Contest 2018
Eurovision Song Contest 2018 bol 63. ročník súťaže Eurovision Song Contest (ESC). Súťaž sa konala v Altice Arena (kapacita 20 000 divákov) v Lisabone, v hlavnom meste Portugalska a to vďaka víťazstvu portugalského speváka Salvadora Sobrala s piesňou "Amar Pelos Dois" na minuloročnej súťaži v Kyjeve na Ukrajine. Portugalsko v Eurosongu zvíťazilo po prvýkrát v histórii a tak po prvýkrát i túto súťaž organizovalo. 1. semifinálové kolo sa konalo 8. mája, 2. semifinále 10. a veľké finále bolo 12. mája.
Po ročnej prestávke sa do súťaže vrátilo Rusko, ktoré bolo v dôsledku nevpustenia ruskej reprezentantky Julie Samoylovovej na Ukrajinu v roku 2017 diskvalifikované. 17. novembra 2017 bola oficiálne potvrdená účasti 43 krajín.
1. semifinále
V prvom semifinále sa zúčastnilo 19 krajín. Portugalsko, Španielsko a Spojené kráľovstvo hlasovali v tomto semifinále.
Zámena manželiek: Austrália
Zámena manželiek: Austrália je austrálsky televízny program založený na britskom formáte Wife Swap. Relácia sa vysielala na Lifestyle You od 9. januára 2012.
Eurovision Song Contest 2018
2. semifinále
V druhom semifinále sa zúčastnilo 18 krajín. Taliansko, Nemecko a Francúzsko hlasovali v tomto semifinále.
Zámena manželiek: Austrália
V októbri 2018 bolo oznámené, že Seven Network oživí formát v roku 2019, avšak v septembri 2019 bola séria odložená a mala sa vysielať niekedy v roku 2020, ale v októbri 2020 bola opäť odložená. Vysielať sa má v roku 2021. Séria sa začala vysielať 11. februára 2021.
Na Slovensku mala relácia premiéru 21. augusta na TV DOMA.
Súkromná stredná odborná škola DSA Trebišov
náhľad|Zrekonštruovaná budova SSOŠ DSA v Trebišove
Súkromná stredná odborná škola DSA Trebišov je súčasťou školskej siete slovenskej vzdelávacej spoločnosti Deutsch-Slowakische Akademien (DSA) od roku 2015, kedy došlo k zmene zriaďovateľa školy z VÚC na spoločnosť DSA. DSA patrí do portfólia nemeckej firmy Europäisches Bildungswerk für Beruf und Gesellschaft (EBG), ktorá v Nemecku prevádzkuje 36 škôl a vzdelávacích centier. Vďaka silnému nemeckému partnerovi s dlhoročnými skúsenosťami v oblasti vzdelávania, bol nový zriaďovateľ schopný od prebratia školy implementovať mnoho inovatívnych postupov v oblasti vzdelávania a zároveň došlo k zlepšeniu situácie aj v iných oblastiach ako obnova majetku školy, modernizácia technického vybavenia či diverzifikácia a optimalizácia ponúkaných študijných odborov.
Riaditeľom školy je Mgr. Miroslav Tóth.
Študijné odbory
náhľad|Študentky SSOŠ DSA Trebišov v odbore Biotechnológia a farmakológia počas dňa otvorených dverí
Centrum excelentnosti DSA pre vodárenské profesie
náhľad|Centrum excelentnosti DSA pre vodárenské profesie - pri SSOŠ DSA v Trebišove Centrum excelentnosti DSA pre vodárenské profesie bolo zriadené pri SSOŠ DSA v Trebišove. Dokončenie a otvorenie centra sa uskutočnilo v roku 2018. Momentálne je centrum excelentnosti DSA najmodernejším centrom na výučbu vodárenských profesií v EÚ, disponuje najmodernejšou technikou a vybavením.
Zriadenie centra excelentnosti nadväzuje na podpis memoranda o spolupráci a pomoci v oblasti vzdelávania a uplatnenia absolventov, ktoré 26. apríla 2016 podpísal Slovenský vodohospodársky podnik a dvoch stredných odborných škôl, medzi ktorými bola SSOŠ DSA v Trebišove. Podpis memoranda sa uskutočnil v gescii rezortu školstva. Podpis tohto memoranda zabezpečuje nastavenie podmienok odboru Technik vodár vodohospodár, priamo podľa požiadaviek trhu práce a Slovenského vodohospodárskeho podniku. S ohľadom na meniace sa životné prostredie, generačnú obmenu, ale aj dnešný stav odborníkov v oblasti vodohospodárstva si absolventi nájdu široké uplatnenie nielen priamo v Slovenskom vodohospodárskom podniku, ale aj v iných vodárenských spoločnostiach či stavebných dodávateľských firmách, ale aj pri nadväzujúcom vysokoškolskom štúdiu.
Súkromná materská škola DSA Trebišov
Súkromná materská škôlka DSA Trebišov je súčasťou školskej siete zriaďovanej vzdelávacou spoločnosťou DSA a sídli na rovnakej adrese so Súkromnou strednou odbornou školou DSA Trebišov na Komenského ulici 12.
Výučba cudzieho jazyka je zameraná na získavanie základných znalostí a schopností používať angický a nemecký jazyk. V každej téme počas dňa sa deti naučia jednoduchú pieseň, báseň so slovnou zásobou danej tematiky, deti získavajú slovnú zásobu nemeckého jazyka použitím rôznych didaktických metód, foriem a hier, ktoré prebiehajú každodennou hrou so slovami, hračkami a rôznorodým materiálom.
Anglický jazyk sa v materskej škole vyučuje formou krúžkovej činnosti. Organizuje sa v popoludňajších hodinách u detí predškolského veku (5-6 rokov).
Chmelinec (vrch v Nízkych Tatrách)
Chmelinec je vrch v Nízkych Tatrách. Leží juhovýchodne od Svarína, približne juhovýchodne od Liptovského Hrádku.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Kráľovohoľské Tatry a časti Priehyba. Leží v Žilinskom kraji, v okrese Liptovský Mikuláš a na katastrálnom území obce Východná. Najbližšími sídlami sú severne ležiace osady Svarín a Čierny Váh, západným smerom leží Nižná Boca a Malužiná a východným Liptovská Teplička. Vrch je súčasťou Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Chmelinec je súčasťou rázsochy, ktorá vybieha severovýchodným smerom z masívu Veľkého boku cez Nemeckú  a následne sa stáča na severozápad k vrchu Pálenica. Je pokračovaním hrebeňa, ktorý vedie severným smerom zo Zadnej hole v hlavnom hrebeni medzi Bacúšskym sedlom a sedlom Priehybka a pokračuje cez Zadnú Širokú  na Veľký bok, kde sa vetví. Západným smerom sa nachádza Mačacia a Pukanec, severným Pálenica , Hošková  a Turková , východným Mendíčka , Holica  a Malá Vápenica  a južným Veľká Vápenica , Nemecká  a Veľký bok. Masív patrí do povodia Váhu, kde vodu z južných a západných svahov odvádza Svarínka, zo severných potok Nižný Chmelinec. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Hrebeň i vrcholovú časť pokrýva nesúvislý, miestami riedky les s viacerými holinami v okolí, umožňujúcimi tak obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať mnohé vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Vysoké a Západné Tatry a Chočské vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značená trasa, no juhozápadným úpätím vedie údolím Torysa žlto značený turistický chodník zo Svarína do sedla Nemecká a ďalej do Sedla pod Veľkým bokom.
Endoskopia
Endoskopia je lekárska vyšetrovacia metóda, umožňujúca priame prehliadnutie telesných dutín pomocou optického prístroja - endoskopu. Uplatňuje sa v mnohých lekárskych odboroch. V súčasnosti umožňujú aj vykonanie endoskopických výkonov a operácii, takže pacienti sú ušetrení od náročnejších operácii z otvoreného prístupu. Endoskopy sa zavádzajú do tela prirodzenými telesnými otvormi, alebo cez malé umelo vytvorené otvory, ktoré sa rýchlo hoja a zanechávajú malé jazvy.
Endoskopia sa využíva v humánnej aj veterinárnej medicíne. Použitie obdobných zariadení v priemysle sa nazýva boroskopia.
Dejiny
alt=Gastroskopické vyšetrenie rigidným gastroskopom|náhľad|Gastroskopické vyšetrenie rigidným gastroskopom. Vyšetrenia neohybným endoskopom, vlastne tubusmi primeraných rozmerov sa začali vykonávať asi pred 200 rokmi. Dodnes sa takto vyšetruje vonkajší zvukovod - otoskopia, pomerne bežne bolo vykonávané vyšetrenie konečníka - rektoskopia, močového mechúra - cystoskopia. Menej často sa s neohybným prístrojom vyšetrovali dolné dýchacie cesty - bronchoskopia, skôr výnimočne žalúdok - gastroskopia, a to aj napriek skonštruovaniu čiastočne ohybných prístrojov. Problémom bývalo až do zavedenia technológie vláknovej optiky aj osvetlenie.
Za začiatok modernej endoskopie s použitím ohybného (flexibilného) endoskopu sa považuje predvedenie vyšetrenia žalúdku ohybnou trubicou so zväzkami optických vlákien na kongrese Americkej gastroenterologickej spoločnosti v roku 1957 Basilom Hirschowitzom. Experimentátori potom skúšali prvé, ešte pomerne hrubé a málo ohybné prístroje zavádzať do rôznych telesných otvorov. Endoskopia flexibilnými prístrojmi sa začala vo svete postupne rozširovať až po roku 1963, kedy sa začali vyrábať komerčne dostupné gastroskopy. V rámci ďalších inovácii sa zlepšovalo ovládanie konca prístroja, zmenšoval jeho priemer a pribudol kanál pre nástroje, ktoré umožňovali najskôr odber vzoriek a potom aj jednoduché operačné zákroky. Začali sa vyrábať tenšie bronchoskopy, dlhšie kolonoskopy a ďalšie špecializované flexibilné endoskopy.
Zásadný prelom bol prechod od vláknovej optiky k videoendoskopii. Technicky to umožnilo zdokonalenie polovodičového CCD čipu na snímanie obrazu. Endoskopy mohli byť užšie, ohybnejšie a kvalita obrazu sa zvýšila. Možnosť súbežného zobrazenia na viacerých obrazovkách zjednodušila a skvalitnila výuku nových špecialistov. Moderné endoskopy dokážu poskytnúť aj rôzne spôsoby zobrazenia buď spracovaním farebného spektra obrazu, alebo jeho zväčšením až k hranici mikroskopického zobrazenia štruktúry sliznice a endoskopicky je možné zaviesť do telesných dutín aj ultrazvukovú sondu.
Rozvoj endoskopie umožnil vznik nového odvetvia - laparoskopickej chirurgie, pri ktorej chirurg vidí operačné pole optikou kamery a pracuje s nástrojmi, zavedenými cez brušnú stenu.
Vyšetrenie kĺbov
V súčasnosti dochádza k rýchlemu rozširovaniu možností endoskopickej diagnostiky aj chirurgie v mnohých ďalších odvetviach medicíny.
Poznámka: v tomto prehľade nie sú uvedené metódy vyšetrovania telesných dutín inými prístrojmi, ako endoskopmi, napríklad pomocou zrkadiel alebo kapslí.
Budačina
Budačina je prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza v Kudlovickej doline na katastrálnom území obce Halenkovice v najzápadnejšom výbežku okresu Zlín, asi 300 m po značenej turistickej ceste od cesty vedúcej z obce Kudlovice do obce Kostelany v pohorí Chřiby. Chránené územie je v správe Krajského úradu Zlínskeho kraja. Prírodná pamiatka je súčasťou európsky významnej lokality Chřiby.
Predmet ochrany
vľavo|náhľad|Pamätná doska Antonína Rozsypala Prírodná pamiatka bola vyhlásená na ochranu geologickej a historickej lokality, tvorenej skupinou štyroch väčších pieskovcových skál pleistocénneho obdobia. Súčasťou chráneného územia je aj 5 metrov dlhá puklinová jaskyňa a opustený pieskovcový lom na úpätí. Skaly sa nachádzajú v nadmorskej výške 315 až 375 metrov na chrbte, stúpajúcom v závere Kudlovické doliny ku kóte Krásna hora
Jednotlivé skaly sú prirodzeným skalným odkryvom, tvoreným značne naklonenými (s náklonom medzi 70 ° až 80 °) pieskovcovo - zlepencovými skalnými lavicami o hrúbke až 4 m. Najväčším skalným útvarom je zhruba 12 metrov vysoká Veľká skala, ktorá je v dolnej časti dlhá približne 15 metrov. Na severnej strane Veľkej skaly sa veternou eróziou vytvorili voštiny.
V tiesňave na Veľkej skale je umiestnená pamätná bronzová doska od kroměřížského sochára Sylvestra Harnu na uctenie pamiatky Antonína Rozsypala, ktorý bol umučený v roku 1942 v Mauthausene. Na území prírodnej pamiatky sa nachádza studnička Šerifka, nazvaná podľa niekdajšieho šerifa tunajšej trampskej osady Jozefa Sklenaříka z Halenkovíc.
Povesti
Podľa miestnych povestí sa traduje, že jaskyne v skalách Budačiny slúžili ako úkryt pre lúpežníkov Ondráša a Juráša, ktorí odtiaľ vyrážali prepadať kupcov, prechádzajúcich po neďalekom chodníku.
Bragayrac
Bragayrac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam literárnych článkov/?
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 2 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
?e
'Ebdúlla Gorán
?s
…si pořádně zařádit
Libanonské národné futbalové mužstvo
Libanonské národné futbalové mužstvo reprezentuje Libanon na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1933. Libanon sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na ázijskom šampionáte sa zúčastnil dvakrát z toho hostil Majstrovstvá Ázia vo futbale 2000 a zahral si na Majstrovstvách Ázie vo futbale 2019. V oboch prípadoch skončil v skupine.
Berne
Berne môže byť:
Gadancourt
Gadancourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Val-d’Oise, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.