cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Messerschmitt Me 263
Vznik a vývoj konštrukcie
V apríli roku 1945 obsadili továreň Američania a získali 3 prototypy a 1 maketu. V 2 bola zničená, jeden prototyp skončil v USA. Zvyšok bol zanechaný Sovietom, ktorí potom na základe získaných poznatkov vytvorili stíhačku Mikojan-Gurievič I-270.
Dav
Možnosti ovplyvňovania davu podľa Gustava Le Bona
Gustav Le Bon štúdoval správanie sa revolučných más vo francúzskej revolúcii v roku 1789, to ho viedlo k formulovaniu teórie davu. Bol kritikom demokracie. Nazdával sa, že príliš veľké skupiny ľudí (kam zaraďoval aj parlamenty) sú neschopné uskutočňovať racionálne rozhodnutia. Predpokladal, že v demokratických inštitúciách ľudia zabudnú, vzhľadom na vplyv príslušnosti k mase, svoje civilizovanejšie schopnosti.
Petriho miska
Petriho miska je okrúhla, plytká sklená alebo plastová miska s viečkom, ktorá sa používa najmä v mikrobiológii na kultiváciu mikroorganizmov. Za jej vynálezcu sa považuje nemecký bakteriológ Julius Richard Petri.
Dav
Možnosti ovplyvňovania davu podľa Gustava Le Bona
Manipulátori využívajú na svoje ciele nasledovné:
Davové správanie vidí ako výsledok straty individualnej identity, ako snahu jednotlivcov správať sa ako ostatní z dôvodu ich anonymity a emocionality davovej situácie. Dav má kolektívne vedomie a žije nezávisle od vedomia jeho členov a spoločensky platných noriem.
Príklad zo súčasnosti
Masovokomunikačné prostriedky môžu byť vhodným nástrojom na ovplyvňovanie (a manipulovanie) obyvateľstva, ktoré má v zmysle definície davu podľa G. Le Gona všetky znaky davu (masy).
Jedna z akcií, určená na zviditeľnenie spoločnosti Carrefour, jej predchádzajúcou propagáciou a reklamou cez masovokomunikačné prostriedky vyvolala davové správanie sa más kupujúcich.
Na deň 3.1.2005 bol avizovaný „výpredaj storočia“ spoločnosti Carrefour. Akcia bola cez hodnoverné masovokomunikačné prostriedky vopred pripravovaná oboznamovaním verejnosti s obrovskými výhodami a zľavami pri nákupoch. Spoločnosť sľubovala zľavy až do výšky 95 %, i keď v skutočnosti väčšinu tovaru predávala so zľavou 50 - 70 %. Sledovanie správania sa kupujúcich bolo pripravované, keďže vopred bol pripravený špeciálny mostík určený na profesionálne i amatérske fotografovanie a snímanie kamerami televízií.
Následkom obrovskej reklamnej kampane vo viacerých mestách Slovenska i Česka nastal dopravný kolaps, ktorý trval niekoľko hodín. Za lacným nákupom prichádzali tisícky zákazníkov, dokonca aj z okolitých dedín a miest. Niektorí ľudia prišli čakať na otvorenie predajne už o 4. hodine ráno. Pred otvorením predajní boli pred predajňami zhromaždené obrovské davy ľudí a netrpezlivo prešľapávali pred zapnutými pohyblivými schodami. V okamihu otvorenia sa dav pohol a nekontrolovateľne, bez ohľadu na možné škody, strhával starších a slabších jedincov. Ľudia sa pustili do behu a snažili sa získať výhodu pred ostatnými a kúpiť výrobok s čo najvyššou zľavou. Väčšie druhy tovarov pred inými blokovali svojím telom (na tovar si napr. sadali). Podľa psychologičky Jolany Kusej je dominantným faktorom, ktorý ovplyvňuje správanie sa jednotlivcov v podobných akciách, postup ostatných ľudí.,
Referencie
<References/>
Capri Observatory
Capri Observatory sú slnečné pozorovacie stanice v obci Anacapri na talianskom ostrove Capri (+14°1,8'; +40°33,5'; 137 m), založené v roku 1965.
Dve stanice patria ústavu Kiepenheuer Institut für Sonnenphysik v nemeckom meste Freiburg im Breisgau, tretie švédskemu observatóriu Stockholm Observatory. Zamerané sú na výskum slnečnej chromosféry a koróny. Prístroje: 35 cm coudé refraktor, 2 koronografy.
Velenice
Velenice môžu byť:
Zoznam obcí v Štajersku
Toto je zoznam 286 obcí v rakúskej spolkovej krajine Štajersko (2020).
Anaxagoras (kráter)
Anaxagoras je pomerne mladý impaktný kráter na Mesiaci. Je pomenovaný po gréckom filozofovi Anaxagorasovi.
Vestec
Vestec môže byť:
Ristolas
Ristolas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Alpes, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Ristolas má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Ristolas má 96 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
NGC 2713
NGC 2713 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 3. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,9.
Lazarov jav
Lazarov jav je oživenie kremíkových detektorov ochladením na nízke teploty.
thumb|Lazarov jav Pri používaní polovodičových kremíkových detektorov v prostredí s vysokou radiáciou vznikajú v kryštálovej mriežke polovodiča nielen voľné elektróny a diery, ale aj poruchy mriežky vyvolané vysokoenergetickými časticami. Pri prechode mriežkou častice interagujú s jednotlivými atómami mriežky a vychyľujú ich z ich rovnovážnej polohy. Vznikajúce poruchy mriežky, ktoré sú vo forme vakancií a intersticiálov, majú schopnosť na určitú dobu zachytiť časť voľných elektrónov a dier. Zvyšok elektrónov a dier, ktoré sú urýchlené vonkajším elektrickým poľom vytvárajú signál, ktorý registruje prechod vysokoenergetickej častice cez detektor. Záchyt voľných elektrónov a dier vedie teda k zoslabeniu signálu. Postupné zvýšenie počtu porúch mriežky v dôsledku ožiarenia vedie nakoniec k nefunkčnosti kremíkového detektora.
V roku 1997 Vittorio Palmieri, Kurt Borer, Štefan Jánoš, Cincia Da Viá a Luca Casagrande na Univerzite v Berne, Švajčiarsko, zistili, že pri ochladení už nefunkčných kremíkových detektorov na teploty nižšie než 130 kelvinov je možné tieto detektory opäť uviesť do funkčného stavu. Inak povedané, „mŕtve“ detektory možno týmto spôsobom „oživiť“. Tento jav bol nazvaný podľa analógie s biblickým príbehom ako Lazarov jav. Vysvetlenie tohto javu spočíva v pochopení dynamiky ožiarením vzniknutých porúch. Pri izbovej teplote môžu takéto mriežkové poruchy dočasne zachytiť uvoľnené elektróny a diery a po určitej dobe ich opäť emitovať späť do vodivostného alebo valenčného pásma. Ak je táto doba dlhšia, než je charakteristický čas snímacej elektroniky, ktorá meria elektrický náboj vzniknutý po prechode vysokoenergetickej častice, bude registrovaný signál zoslabený a pomer signál/šum nemusí dosiahnúť dostatočnú hodnotu pre registráciu častice. Pri teplotách nižších než 130 kelvinov sú tepelné kmity mriežky oveľa slabšie v porovnaní s izbovou teplotou, a preto zachytené elektróny a diery na poruchách mriežky nebudú po dlhú dobu (dni až roky v závislosti od typu poruchy a teploty) emitované späť do valečného alebo vodivostného pásma. Ak sa väčšina týchto záchytných centier pre elektróny a diery zaplní, bude ďalší záchyt novovznikajúcich elektrónov a dier znemožnený a detegujúci signál sa len málo zoslabí.
Polícia (televízna relácia)
Polícia je slovenská televízna relácia, magazín o práci Policajného zboru.
Vysielanie
Reláciu vysiela vysiela Dvojka, televízna stanica Rozhlasu a televízie Slovenska.
Krovky (jedlo)
thumb|Krovky thumb|right|Mardoklejka
Krovky (po poľsky krówki, doslovný preklad: kravičky) sú tradičný poľský druh sladkostí s karamelovou príchuťou - mliečne cukríky s mäkkou, zvyčajne naťahovaciou náplňou. Krovky s naťahovacou náplňou sa v poľštine ľudovo niekedy volajú mordoklejky (morda znamená huba, kleić znamená lepiť), inak sa krovky volajú kruche, čiže doslova sypké, krehké.
Milan Šimečka
Životopis
V roku 1949 začal študovať na brnianskej univerzite ruskú a českú literatúru a filozofiu. Po skončení fakulty v roku 1953 učil rok češtinu na jedenásťročenke v Kroměříži a v roku 1954 prišiel do Bratislavy. Dráhu vysokoškolského učiteľa začal na katedre marxizmu-leninizmu, kde prednášal študentom medicíny a farmácie základy marxizmu. V roku 1957 zmenil pôsobisko a začal učiť na Vysokej škole múzických umení. Nasledujúcich desať rokov bolo asi obdobím jeho najintenzívnejšieho štúdia filozofie, kedy sa znovu a dôkladnejšie zoznamoval s obsahom všetkých filozofických škôl a systémov minulosti. Je autorom dvoch systematických kníh o dejinách sociálnych utópii. Téma kníh nebola spracovaná striktne marxisticky, preto aj napriek odmäku 60-tych rokov čelil problémom.
Od jesene 1967 do februára 1968 strávil Šimečka pol roka v Mainzi ako štipendista tamojšieho Ústavu európskych dejín. Po okupácii Česko-Slovenska v roku 1968 bol vylúčený z komunistickej strany a 6. marca 1970 dostal výpoveď z Univerzity Komenského. Od jesene roku 1970 až do svojho zatknutia v máji 1981 pracoval v rôznych robotníckych povolaniach. Od 6. mája 1981 bol ako jeden z mála kritikov posttotalitnej moci trinásť mesiacov vo väzení.
Tvorba
Zaoberal sa dejinami filozofie, v päťdesiatych a šesťdesiatych rokoch písal tiež literárne recenzie, kultúrnopolitické a politické eseje. Na prelome päťdesiatych a šesťdesiatych rokov našiel tému sociálna utópia, ktorej zostal verný až do konca života. V šesťdesiatych rokoch vyšli dve jeho knižné práce Sociálne utópie a utopisti a Kríza utopizmu.
Jeho práce zo sedemdesiatych a osemdesiatych rokov analyzujú politickú kultúru a porušovanie ľudských práv komunistickým režimom v Československu. Vychádzali knižne v exilových vydavateľstvách, v samizdatoch a v prekladoch do cudzích jazykov. Niektoré diela vydal spolu so svojim priateľom Miroslavom Kusým.
Jeho kniha Obnovenie poriadku (1978) je analýzou procesu normalizácie, kde normalizáciu rozoberá nielen ako súbor sociálnych a politických procesov, ale aj ako proces kafkovskej depersonalizácie u normalizujúceho jedinca.
Sainte-Croix-sur-Orne
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2714
NGC 2714 je galaxia v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 4. februára 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13.
Vrbice
Vrbice môžu byť:
Onemovanie
Onemovanie alebo devokalizácia je veterinárny zákrok na pozbavenie alebo aspoň obmedzenie hlasu najmä psov a mačiek. Používa sa v mestách, aby hlasité prejavy zvierat nerušili susedov. Používa sa aj na vojenské účely. Devokalizácia sa dosahuje čiastočným alebo úplným odstránením hlasiviek.
Rasmádú
Rasmádú je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 825 (jún 2006), dĺžka ostrova 775 m, šírka 400 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 161,69 km.
Pavol Sedláček
Pavol Sedláček bol ženatý a má tri deti. Bol členom Ľudovej strany – Hnutie za demokratické Slovensko.
Hino Nacional Brasileiro
Hino Nacional Brasileiro je brazílska národná hymna, ktorá bola skomponovaná v roku 1822, ale až v roku 1890 sa stala oficiálne brazílskou národnou hymnou. Najprv bola hymna bez slov, ale v roku 1909 bola vyhlásená súťaž a na sté výročie od vzniku hudby hymny boli prijaté slová. Autorom hudby je Joaquim Osório Duque a slová napísal Francisco Manoel da Silva.
Text
Ouviram do Ipiranga as margens plácidas
de um povo heróico o brado retumbante,
e o sol da liberdade, em raios fúlgidos,
brilhou no céu da pátria nesse instante.
Se o penhor dessa igualdade
conseguimos conquistar com braço forte,
desafia o nosso peito a própria morte!
Ó Pátria amada,
idolatrada,
salve! Salve!
Brasil, um sonho intenso, um raio vívido
de amor e de esperança à terra desce,
Kepler-452
Kepler-452 je žltý trpaslík, ktorý je približne 1400 svetelných rokov od Zeme a nachádza sa v súhvezdí Labuť. Teplotu má podobnú Slnku, ale je o 20 % svietivejší, 3,7 % hmotnejší a je o 11 % väčší v priemere. Jeho gravitácia je 4,32 ± 0,09 CGS a je o 1,5 miliárd rokov starší ako Slnko; to znamená, že má 6 miliárd rokov a preto je v pokročilejšom štádiu svojho vývoja, ale stále je v hlavnej postupnosti.
Planetárna sústava
Kepler-452 má najmenej jednu potvrdenú exoplanétu, Kepler-452b, ktorá bola objavená 23. júla 2015 družicou Kepler.
Dammarie-sur-Loing
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Hino Nacional Brasileiro
Text
Gigante pela própria natureza,
Dammarie-sur-Loing
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hino Nacional Brasileiro
Text
és belo, és forte, impávido colosso,
e teu futuro espelha essa grandeza.
Terra adorada,
entre outras mil,
és tu, Brasil,
ó pátria amada!
pátria amada,
Brasil!
Deitado eternamente em berço esplêndido,
ao som do mar e à luz do céu profundo,
fulguras, ó Brasil, florão da América,
iluminado ao sol do novo mundo!
Do que a terra, mais garrida,
teus risonhos lindos campos têm mais flores;
Nossos bosques têm mais vida,
Ó pátria amada,
Brasil, de amor eterno seja símbolo
o lábaro que ostentas estrelado,
e diga o verde-louro dessa flâmula
- paz no futuro e glória no passado.
Mas, se ergues da justiça a clava forte,
verás que um filho teu não foge à luta,
nem teme, quem te adora, a própria morte.
Ref:
Terra adorada…
Work Bitch
„Work Bitch“ (alebo aj Work B**ch!) (Pracuj mrcha) je debutový singel speváčky Britney Spears z jej 8. štúdiového albumu Britney Jean (2013). Singel bol vydaný 17. septembra 2013. Na texte sa podieľala samotná speváčka a produkoval ho Will.i.am. RCA Records vydali verziu vhodnejšiu pre rádia s názvom „Work Work“. Pieseň debutovala na 12. mieste amerického hudobného rebríčka Billboard Hot 100, v ďalších krajinách sa singel prebojoval do TOP 10. V Slovenskom hudobnom rebríčku Rádio Top 100 obsadila 26. miesto. Štýl piesne je prevažne electronic a dance a získala pozitívne hodnotenia od rôznych hudobných kritikov a hlavne od fanúšikov. V USA sa ho predalo viac ako 1 000 000 a získal platinovú platňu. Speváčka touto piesňou pravidelne otvára svoju show v Las Vegas s názvom Britney: Piece Of Me (2013 - 2017).
Videoklip
Videoklip k tejto skladbe sa natáčal 3 dni (8., 9. a 10. septembra 2013). Režisér videa je Ben Mor, ktorý natočil video aj k Scream & Shout. Veľmi očakávaný klip mal premiéru na oficiálnom speváčkinom VEVO kanáli 1. októbra 2013. Britney sa vo videoklipe objaví na púšti, pri bazéne, na parkete s tanečnicami, na párty v luxusom dome v Las Vegas, čo je vlastne odkaz na jej angažmá v tomto meste kde bude vystupovať počas v rokoch 2013 - 2017. Vo videu sa objavia aj luxusné autá značky Lambhorgini alebo Bugatti. Práve na luxusnom Lambhorgini je skratka "BB", ktorá znamená "Britney Bitch". Video je veľmi sexi a speváčka v ňom niektoré tanečnice udiera bičom, avšak samotná speváčka prezradila, že je veľmi sklamaná z toho, kam sa hudobný priemysel uberá, pretože niekedy vraj do videa stačil jeden outfit a išlo len o hudbu a tanec. Z videa vraj muselo byť vystrihaných veľmi veľa scén, ktoré boli veľmi erotické a Britney tým chcela chrániť svojich synov pred prílišnou erotikou. Video prekonalo 180 000 000 pozretí a po vydaní videa sa dostala pieseň na 1. miesto iTunes v 40 krajinách sveta. Vo Veľkej Británii je video kvôli jeho kontroverzii zakázané vysielať pred 22. hodinou.
Priebeh natáčania videa je možné vidieť v speváčkinom dokumente „I Am Britney Jean".
NGC 2715
NGC 2715 je galaxia v súhvezdí Žirafa, ktorú objavil Alphonse Borrelly v roku 1871.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,1.
Dopravné lietadlo
náhľad|vpravo|[[Boeing 737 (v popredí) a Airbus A320 (vzadu) sú v súčasnosti najrozšírenejšie osobné dopravné lietadlá na svete]]
Linux
Linux môže byť:
Dopravné lietadlo
Dopravné lietadlo je typ lietadla využívaného a prispôsobeného na prepravu cestujúcich alebo nákladu (poštových zásielok, súčiastok, zásobovania).
Porsche Carrera GT
right|thumb|270px|Porsche Carrera GT zozadu (s vysunutým krídlom) right|thumb|200px|Interiér Porsche Carrera GT right|thumb|200px|Motor 5,7L V10 Porsche Carrera GT right|thumb|200px|PCCB brzdy Porsche Carrera GT Porsche Carrera GT (Projektový kód 980) je superšportový automobil s motorom v strede, ktorý v rokoch 2004 až 2006 vyrábala automobilka Porsche v Lipsku, Nemecko.
Dizajn
Carrera GT je poháňaná 5,7-litrovým vidlicovým desaťvalcom, ktorý produkuje výkon 450 kW/612 koní, pričom pôvodný koncept bol predstavený s 5,5-litrovou verziou motora s výkonom 416 kW/558 koní. Porsche tvrdí, že zrýchlenie z 0 na /h zvládne Carrera GT za 3,9 sekundy a maximálna rýchlosť 330 km/h, aj keď cestné testy ukázali, že v skutočnosti môže zrýchliť z 0 na /h za 3,5 sekundy a z 0 na /h za 9,5 sekundy. Carrera GT má základných päť farebných schém, Guards Red (červená), Fayence Yellow (žltá), Basalt Black (čierna), GT Silver (strieborná) a Seal Grey (sivá). Voliteľné farby boli tiež továrensky dostupné. Tradičná 6-rýchlostná manuálna prevodovka je jedinou prevodovkou k dispozícii. Radiaca páka je z bukového dreva a tak "vzdáva úctu" radiacej páke používanej v pretekárskych modeloch 917 Le Mans. Vo svojom druhom roku výroby bola k dispozícii limitovaná edícia s karbónovou hlavicou radiacej páky.
Carrera GT má veľké bočné vstupy vzduchu, ktoré pomáhajú chladiť veľký motor V10 krytý karbónovou zadnou kapotou. Carrera GT je vybavená najnovšou uhlík-uhlík laminátovou (C/SiC) keramickou kompozitnou brzdovou sústavou s prednými brzdovými kotúčmi SGL Carbon, ktoré pod 19" prednými a 20" zadnými diskami kolies majú pekný vzhľad. Podobne ako pri ostatných modeloch Porsche ako je napríklad 911, má Carrera GT elektronicky ovládaný zadný spojler, ktorý sa automaticky vysunie pri rýchlosti /h.
Vádú (Káfu)
thumb|Ostrov Vádú Vádú je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách. Nachádza sa približne 8 km juhozápadne od hlavného mesta Male. Jeho rozmery sú približne 240 m x 130 m.
Sermoise
Sermoise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Sermoise má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Sermoise má 311 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Sainte-Gauburge-Sainte-Colombe
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 2716
NGC 2716 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 3. marca 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Bazilika svätej Klotildy
thumb|Bazilika svätej Klotildy Bazilika svätej Klotildy a Valérie (fr. Basilique Sainte-Clotilde-et-Sainte-Valère) je katolícky farský kostol a bazilika minor v 7. obvode v Paríži, na námestí Square Samuel-Rousseau.
Dejiny
Kostol bol postavený v rokoch 1846 – 1857. Na stavbe sa podieľali architekti Christian Gau a po jeho smrti v roku 1853 Théodore Ballu, ktorý postavil aj kostol Najsvätejšej Trojice. Kostol bol zasvätený svätej Klotilde a svätej Valérii.
V rokoch 1859 – 1890 tu bol organistom hudobný skladateľ César Franck, tvorcom organu je Aristide Cavaillé-Coll.
V roku 1897 pri príležitosti osláv 1400. výročia prijatia krstu kráľom Chlodovikom I., ktorého druhá manželka bola svätá Klotilda, pápež Lev XIII. povýšil kostol na baziliku minor. V roku 2007 bol zriadený nový hlavný oltár.
Architektúra
Neogotická stavba je charakteristická svojimi dvomi špicatými vežami s výškou. Vnútorný priestor je presvetlený. V oknách sú vitráže, obrazy namaľoval Jules Eugène Lenepveu (kaplnka Panny Márie), sochy vytvorili James Pradier, Francisque Duret a Eugène Guillaume, ktorý vytvoril sériu zo života svätej Valérie.
Bazilika poslúžila architektovi Léonovi Vautrinovi ako vzor pri vytvorení fasády katedrály Najsvätejšieho Srdca Ježišovho v Kantone.
Vádú (Rá)
Vádú je jeden z obývaných ostrovov na atole Rá na Maldivách. Počet obyvateľov je 495 (jún 2006), dĺžka ostrova 1 450 m, šírka 400 m. Vzdialenosť od hlavného mesta Male je 194,36 km.
Dampierre-en-Burly
Dampierre-en-Burly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Železnica v jaskyni Afon Čyc
right|thumb|Vozeň podzemnej dráhy
Železnica v jaskyni Afon Čyc alebo v jaskyni Achali Atoni je podzemná elektrická železnica (metro) v Jaskyni Achali Atoni/Afon Čyc (doslova "Nový Athos") v Abcházsku v Gruzínsku. Otvorená bola v roku 1975. Má dĺžku 1,3 km a 3 stanice. Vlak "Turist" bol postavený v Rige a má šesť vagónov, z čoho 5 je prístupných verejnosti, spolu prepraví 90 pasažierov. Rozchod koľají je 900 mm. Systém má dva vlaky, z ktorých však iba jeden sa používa a v roku 2005 bol zrekonštruovaný v Moskve. Metro má tri stanice: Anakopea, Apsny a vchod.
Dvory (okres Nymburk)
Dvory sú obec v Česku v okrese Nymburk v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 555 obyvateľov, z toho 284 mužov a 271 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,6 roka (muži 39,2 roka, ženy 42,0 roka).
Obchvat
vpravo|náhľad|Obchvat Bratislavy
Alexandr Ivanovič Marinesko
Alexandr Ivanovič Marinesko, rus. Александр Иванович Маринеско, rum. Alexandru Marinescu (* 15. január 1913, Odesa, cárske Rusko, dnes Ukrajina – † 25. november 1963 Leningrad, ZSSR) bol sovietsky ponorkový kapitán, hodnostne podľa sovietskej stupnice kapitán 3. stupňa (zodpovedajúca hodnosť major). Počas druhej svetovej vojny s ponorkou S-13 potopil nemeckú dopravnú loď Wilhem Gustlof, pri následnej katastrofe zahynulo najmenej 5000 ľudí. (Niektoré odhady hovoria až o 11 000 obetiach). Bola to najväčšia katastrofa spôsobená pri potopení jednej lode počas vojny v histórii. Potopil tiež loď General von Steuben, ktorá viezla 3608 osôb, zachránilo sa 659, čím sa General von Steuben zaradil na piate miesto najväčších katastrof.
Obchvat
Obchvat je v cestnej doprave označenie pozemnej komunikácie (spravidla cesta alebo miestna komunikácia), ktorá je určená na obchádzanie obce alebo jej časti, väčšinou preto, aby centrum obce nebolo zahltené veľkým množstvom vozidiel. V súčasnosti má obchvat už takmer každé mesto.
Alexandr Ivanovič Marinesko
Život
Pochádzal z Odesy, jeho matka bola Ukrajinka, otec bol rumunský námorník. Patril medzi najkontroverznejších a najnedisciplovanejšich sovietskych kapitánov ponoriek. V roku 1942 mu bol udelený Rad Lenina za potopenie fínskej transportnej lode Helena. Na prelome rokov 1944 – 45 bola S-13 v doku v Helsinkách. Marinesko sa po celú dobu opíjal a chodil do mesta za svojou milenkou, fínskou učiteľkou. Bol 4 dni nezvestný, 3. januára sa vrátil na základňu triezvy. Bol vyšetrovaný NKVD, hrozilo mu obvinenie z dezercie a špionáže. Vypovedal, že sa nepamätá, kde bol. Mal byť postavený pred vojnový súd a zastrelený za svojvoľné opúšťanie základne. Admirál Tribuc, veliteľ Baltickej flotily, mu povedal aby hrdinským činom ospravedlnil svoje správanie. Nakoniec dostal reverz s tým aby nemeckou krvou zmyl svoje previnenia.
Karel Poláček
Život
Narodil sa v Rychnově nad Kněžnou, jeho otec bol židovský obchodník. Od roku 1907 žil v Prahe, kde absolvoval gymnázium. Potom začal študovať právo, začína prvá svetová vojna a Poláček odchádza z Prahy, vracia sa až po vojne.
Alexandr Ivanovič Marinesko
Život
V noci z 30. januára na 31. januára 1945 s ponorkou hliadkoval pri Nemcami okupovanej Gdyni. Vo veľmi zlom počasí však zachytil blížiacu sa loď Wilhem Gustloff plaviacu sa so zapnutými navigačnými svetlami. Marinesko vystrelil na ňu 3 torpéda, ďalšie 2, ktoré minuli vystrelil po jej sprievodnej lodi. Gustloff sa po zásahoch v zlom počasí rýchlo potopil. Útok na loď, plnej utečencov však mal aj značný vojenský význam, zahynulo aj 918 (podľa niektorých až 3450 príslušníkov 2. cvičnej ponorkovej flotily 2. Unterseeboot-Lehrdivision) – čerstvých absolventov ponorkovej školy v Gdansku., ktorí boli prepravovaní do Nemecka k prebratiu nových ponoriek. Mali obsadiť 70 ponoriek Waltrovho typu pre chystanú ponorkovú ofenzívu. Ich eliminácia mala značný vojenský význam a predišla stratám z radov západných Spojencov. Nemci na S-13 zorganizovali dvojdňovú pátraciu akciu a nemecké lode zvrhli celkovo 250 hlbinných bômb.
Karel Poláček
Život
Písať začal z existenčných dôvodov, pôsobil ako redaktor Lidových novin odkiaľ bol v roku 1939, pre svoj židovský pôvod, prepustený.
Alexandr Ivanovič Marinesko
Život
O 10 dní neskôr Marinesko potopil pri ďalšej akcii inú veľkú transportnú loď SS General von Steuben. Loď sprevádzala torpédovka T 196, z mora vylovila 165 stroskotancov, viac sa na ňu nevošlo, na lodi malo byť 6395 ľudí, zväčša vojakov. Marinesko je podľa sovietskych tabuliek považovaný za najúspešnejšieho sovietskeho ponorkového kapitána, bolo mu priznaných 68 000 BRT potopenej tonáže. Podľa nemeckých zdrojov 42 000 BRT. Rozdiel vyplýva asi z faktu že Nemci registrovali potopenie tonáže pasažierskych lodí, ktoré bolo verejne prezentované, ale nie celkovú činnosť Marineska ako ponorkového kapitána. Táto plavba bola jeho piata, z toho druhá na S-13. Potopenie Wilhema Gustloffa je považované za najväčšiu katastrofu 1 lode v dejinách, potopenie von Steubena je na piatom mieste katastrof jednotlivých lodí.
Karel Poláček
Život
V roku 1943 bol zavretý v Terezíne a potom transportovaný do Osvienčimu, kde zomrel.
Alexandr Ivanovič Marinesko
Život
Marineskovi bol za potopenie Gustloffa udelený Rad červenej zástavy. Pretože pri útoku nebol v predpísanej oblasti a samotné potopenie nemocničnej lode bol dosť diskutabilný čin, nebol mu udelený titul Hrdina ZSSR, na ktorý ho pôvodne navrhli.
Karel Poláček
Dielo
Patril k najvýznamnejším českým humoristom (často používal satiru aj sarkazmus), orientáciu v jeho diele komplikuje fakt, že niektoré jeho diela boli vydané pod menom niektorého z jeho priateľov.
Alexandr Ivanovič Marinesko
Život
Po vojne bol v septembri 1945 pre nedisciplinovanosť a alkoholizmus degradovaný a zbavený funkcie. V roku 1949 bol dokonca za krádež odsúdený na dva roky nútených prác v najťažších pracovných táboroch na rieke Kolyma. V roku 1960 bol celkom nečakane Chruščovom rehabilitovaný a bola mu vrátená hodnosť. Zomrel v roku 1963 v Leningrade. Na námestí v Kaliningrade má postavený pomník. Ďalšie pomníky má postavené v Odese, Kronštande, ruské aerolínie EI-DJR majú po ňom pomenovali jedno zo svojich lietadiel. Rad Lenina mu bol opakovane udelený spolu s titulom Hrdina ZSSR in memoriam r. 1990.
Trigonálna sústava
Trigonálna (alebo romboédrická v staršom názvosloví aj klencová) sústava je jedna zo siedmich kryštálových sústav. Možné prvky súmernosti sú: trojnásobná os súmernosti (symbol 3), tri dvojnásobné osi (2), tri roviny súmernosti (m), stred súmernosti (<u style="text-decoration:overline">1 ) ako aj ich kombinácie. Romboédrická základná bunka nemôže mať rovinu súmernosti kolmú na trojnásobnú os súmernosti, preto sú grupy 3/mm a 3/m uvádzané v hexagonálnej sústave ako <u style="text-decoration:overline">6 m2 a <u style="text-decoration:overline">6. Bravaisova mriežka je zastúpená jedna: špeciálna romboédrická (R).
Karel Poláček
Dielo
Poláček sa snažil s humorom zobraziť "malého človeka" v každodennom živote, častým námetom jeho diel je ľudská malosť. Je tvorcom mnohých vtipných novotvarov napr.: Ten mně může být ukradenej.
Trigonálna sústava
Výber súradnicovej sústavy
Pre morfologické štúdium sa využívajú hexagonálne súradnicové osi. Ak sú na trojnásobnú os súmernosti kolmé dvojnásobné osi, potom tieto definujú súradnicové osi X1, X2 a X3. Ak dvojnásobné osi chýbajú, je možnosť vybrať súradnicové osi X1 až X3 v ich predpokladanom smere, alebo v rovinách súmernosti. V prípade nízkej súmernosti nie je výber týchto osí ničím viazaný.
Karel Poláček
Dielo
Poláček chcel napísať pentalógiu, vo forme fresky zo života malomesta. Stihol napísat len štyri diely:
Poznámka
<references group="pozn."/>
NGC 2718
NGC 2718 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 24. marca 1786.
NGC 2717
NGC 2717 je galaxia v súhvezdí Kompas, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 20. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Lyginodendrorasty
Lyginodendrorasty (iné názvy pozri nižšie) sú vyhynuté parafyletické oddelenie (resp. pododdelenie) nahosemenných rastlín. Niekedy sa tento taxón zaraďuje - s patričnou úpravou koncovky - ako trieda, podtrieda, rad či ako klád bez úrovne - pozri nižšie.
Názvy
Tento taxón má tieto názvy:
Znaky
Lyginodenderorasty boli rastliny podobné papradiam s výrazne perovito zloženými listami. Ich stonka (kmeň) druhotne hrubla. Vzrastom išlo väčšinou o nižšie stromy, ale niektoré druhy boli aj pomerne vysoké. Mali dobre vyvinutú kutikulu, ktorá ich chránila pred vysušením.
Na rozdiel od papradí sa u nich vyvinula tvorba semien. Ich rozmnožovacie orgány (sporofyly) boli heterospórne, obsahovali samčie mikrosporangiá aj samičie makrosporangiá. Makrosporangiá zrastali a všetky okrem jedného zosterilneli. Sterilné makrosporangiá vytvorili obal pre to zvyšné plodné a tak vzniklo vajíčko.
Oplodnenie prebiehalo pravdepodobne až po páde semena na zem.
Fosílny záznam
Je to pomerne heterogénna skupina. Taxonomické rozdelenie fosílií je založené na anatómii a vývine semien. Fosílny nález je však často zlomkovitý, preto niektoré taxóny je ťažké, alebo aj nemožné spoľahlivo zaradiť.
Lyginodendrorasty v najširšom zmysle sa pravdepodobne vyvinuli v devóne, ale boli typické hlavne pre pralesy v karbóne a perme. Vo vrchnom perme veľa druhov lyginodendrorastov vyhynulo, časť pokračovala ešte do konca druhohôr (väčšinou do jury, pomenej do kriedy).
Systematika
Vysvetlivky:
Systém: lyginodendrorasty (v najširšom zmysle; synonymá pozri vyššie): Ako vidno podľa uvedených AZ, v extrémnom prípade sú v systéme nahosemenných rastlín celé alebo skoro celé lyginodendrorasty presunuté do cykasorastov a ginkorastov (resp. v menšej miere aj ihličnanov a benetitorastov).
Alvin 1967 do lyginodendrorastov zaraďoval aj problematické rady Archeopteridales, Diplopteridales a Sphenospermales. Němejc do lyginodendrorastov zaraďoval aj rad kordaitotvaré.
Ojedinele sa do lyginodendrorastov zaraďujú aj †papraďovité stromy/prvosemenné rastliny (Progymnospermae/Progymnospermopsida).
Zdroje kapitoly Systematika:
Sainte-Honorine-la-Chardonne
Sainte-Honorine-la-Chardonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bruniquel
Bruniquel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn-et-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Bruniquel má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Bruniquel má 594 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bitka pri Grunwalde
Bitka pri Grunwalde alebo Bitka pri Tannenbergu alebo Bitka pri Žalgirise bolo ozbrojené stretnutie medzi Rádom nemeckých rytierov a poľsko-litovskou koalíciou, výrazne podporenou českým vojvodcom Janom Sokolom z Lamberka, ktorá sa odohrala 15. júla 1410. Veliteľmi víťaznej poľsko-litovskej koalície bol poľský kráľ Vladislav II. Jagelo a veľké litovské knieža Vytautas, Rád nemeckých rytierov viedol veľmajster Ulrich von Jungingen. Išlo o rozhodujúcu bitku poľsko-litovsko-teutonskej vojny (1409 – 1411) a jednu z najväčších rytierskych bitiek v dejinách stredovekej Európy. Po porážke v tejto bitke Rád nemeckých rytierov svoj bývalý vplyv už naspäť nezískal. Vzhľadom na okolnosť, že vojsko Rádu nemeckých rytierov bolo umiestnené pri dedine Grunwald a koaličné poľsko-litovské vojská pri Stębarku sa v jednotlivých krajinách pre názov bitky používajú rôzne názvy.
Lokalita a názov
Dnes sú tieto dediny všetky súčasťou Poľska. Najbližšie mesto pri bojisku je Dąbrówno. Mená Žalgiris (z litovského Žalia giria) a Grunwald (z nemeckého Grüner Wald) znamenajú vo voľnom preklade „Zelený les“. V rôznych jazykoch sú pre túto bitku zaužívané rôzne názvy:
V slovenčine je obvyklý názov Bitka pri Grunwalde.
Príčiny vojny
Rád nemeckých rytierov prišiel do Pruska v 13. storočí na základe pozvania mazovského kniežaťa Konráda Mazovského. Pozvánka nasledovala po zničujúcom nájazde (pohanských) Prusov v roku 1218. Hlavnou úlohou Rádu nemeckých rytierov bol odboj proti Prusom, ktorí ohrozovali Konrádove kniežatstvo. Rád nemeckých rytierov sa po predošlých skúsenostiach v Sedmohradsku, odkiaľ bol vyvlastnený a vyhnaný, prostredníctvom Riminskej bule cisára Fridricha II. a listiny potvrdenej pápežom Gregorom IX. právne poistil. Prostredníctvom týchto listín mu bola zaručená absolútna zvrchovanosť nad krajinami získaními od pohanov. Niektorí historici dodnes tvrdia, že získanie zvrchovanosti sa uskutočnilo na základe podvodu zo strany Rádu nemeckých rytierov. Tieto rozhodnutia boli v rozpore s pôvodným Konrádovým zámerom, ktorý sa usiloval o to, aby dobyté pruské územia boli pripojené k Poľskému kráľovstvu. Rádu nemeckých rytierov sa v priebehu piatich desaťročí podarilo Prusko za cenu ťažkých bojov ovládnuť a miestne obyvateľstvo prinútiť k prijatiu kresťanstva. Na dobytí Pruska sa podieľali i križiacke výpravy smerujúce do tejto oblasti. Rád nemeckých rytierov sa po zlúčení s Rádom mečových bratov v roku 1237, začal snažiť o christianizáciu Pobaltia.
Po príchode do Pruska sa Rád nemeckých rytierov teda nechcene stal súperom poľských kniežatstiev, najmä Mazovska. Iniciatíva Rádu nemeckých rytierov sa čoskoro zamerala nielen na východ, ale i na juh a západ. K najväčšiemu napätiu medzi zjednocujúcim sa Poľským kráľovstvom a Rádom nemeckých rytierov došlo na začiatku 14. storočia, v spore o Pomoransko, na ktoré si nárokovalo Poľské kráľovstvo, ktorému do roku 1226 patrilo, Brandenbursko a Rád nemeckých rytierov. Keď sa brandenburskí markgrófi pokúsili ovládnuť Pomoransko s Gdanskom, požiadalo Poľské kráľovstvo o pomoc pre ohrozený Gdansk Rád nemeckých rytierov. Rád nemeckých rytierov situáciu využil a Pomoransko (1309) celkom obsadil, čím Poľské kráľovstvo stratilo na viac ako 100 rokov prístup k Baltskému moru. Pomoransko sa stalo predmetom ďalších sporov medzi Rádom nemeckých rytierov a Poľským kráľovstvom v 14. a 15. storočí.
Po dohode s Poľským kráľovstvom v Kališi v roku 1343 a uzatvorení mieru na dobu 66 rokov sa Rád nemeckých rytierov snažil ovládnuť na východe územie Žemaitska, na ktoré si nárokovalo (pohanské) Veľké litovské kniežatstvo. V roku 1385 prijalo veľké litovské knieža Jogaila a s ním formálne celé Veľké litovské kniežatstvo krst. Tým pominuli pre Rád nemeckých rytierov dôvody bojovať za christianizáciu Veľkého litovské kniežatstva. Aj napriek tomuto faktu, sa Rád nemeckých rytierov snažil Žemaitsko definitívne pripojiť k svojmu územiu. Vďaka krstu Jogaila prichádzal do úvahy ako jeden z dvoch nápadníkov dedičky poľského trónu Hedvigy. Dňa 13. apríla 1385 sa prostredníctvom Krewskej zmluvy a vďaka voľbe poľskými stavmi, stáva poľským kráľom. Jogailovou korunováciou za poľského kráľa Vladislava II. Jagela o rok neskôr, vzniklo poľsko-litovské suštátie, jedna z najväčších krajín vo vtedajšej Európe.
Cieľom Rádu nemeckých rytierov vo vojne bolo upevnenie svojich dŕžav, ovládnutie celého Žemaitska a prípadné ďalšie územné zisky na úkor Poľského kráľovstva. Veľké litovské kniežatstvo naopak považovalo Žemaitsko za súčasť svojho územia a chcelo ho získať späť. Poľské kráľovstvo malo záujem nadobudnúť naspäť územie Pomoranska a Rádom nemeckých rytierov údajne neoprávnene obsadené mesto Drezdenko a v konečnej fáze potom definitívne rozbiť nebezpečný susedný štát Rádu nemeckých rytierov. Drezdenko držal Ulrich van der Ost, ktorý sa uznal za vazala poľského kráľa a aj ho v roku 1402 poľskému kráľovi odkázal, ale o tri roky neskôr ho v rozpore s predošlou dohodou postúpil Rádu nemeckých rytierov.
Vyústenie vojny do bitky
Bezprostredne po vypovedaní vojny obsadil Rád nemeckých rytierov Dobrzyńsko, pričom dobyli a zničili sídla Dobrzyń, Rypin a Lipno. Vladislav II. Jagelo s vojskom iba manévroval, pretože litovská armáda nebola na vojnu dostatočne pripravená a nemohla prísť na pomoc. Poľský kráľ sa dvakrát vyhol ponúknutej bitke. Nakoniec po dobytí Borownikov a Złotorie Rádom nemeckých rytierov, bolo na konci septembra prostredníctvom českého posolstva dojednané deväťmesačné prímerie (do 24. júna 1410).
Prímerie neznamenalo koniec tejto tzv. Veľkej vojny. Obe strany ho využili na prípravu budúcich stretnutí. V zime 1409 – 1410 bol na porade v Brest-Litovsku prijatý úniový plán ohľadne ďalšieho pokračovania vojny. Poľské vojsko sa malo zísť vo Wolborzi, litovské vojsko pri rieke Narva a po následnom spojení spoločne tiahnuť na sídelné rádové mesto Malbork. Medzitým český kráľ Václav IV. rozhodol v spore medzi Rádom nemeckých rytierov a Poľským kráľovstvom. Rozhodcovský výrok z februára 1410 priznával nárok na Dobrzyňsko Poľskému kráľovstvu a nárok na Žemaitsko Rádu nemeckých rytierov. Pre oboch rivalov, ale najmä pre poľsko-litavskú úniu, bolo takéto rozhodnutie neakceptovateľné a bolo jasné, že po vypršaní prímeria príde k rozhodujúcemu stretnutiu.
Približne mesiac predtým, 13. júna sa v Pomoransku odohrala bitka medzi úniovým pohraničným vojskom pod velením Mateja z Wąsosze, ktoré vtrhlo na územie Rádu nemeckých rytierov, a vojskom Rádu nemeckých rytierov, ktorému velil narýchlo povolaný Michal Kuchmeister. Bitka vyznela v prospech vojakov Rádu nemeckých rytierov, Matej z Wąsosze údajne bojisko uprostred bitky opustil a demoralizované úniové vojsko utrpelo porážku. Medzi zajatými poľskými rytiermi bol Jaroslav Iwiňski, poznaňský práporčík, ktorý predtým bojoval v Španielsku. O tejto porážke sa mlčalo a Vladislav II. Jagelo sa o nej dozvedel až po bitke pri Grunwalde.
Vojsko Rádu nemeckých rytierov sa rozhodlo prehradiť nepriateľovi cestu a prinútiť úniové vojsko k rozhodujúcej bitke a tak tiahlo cez Lubawu smerom ku Grunwaldu. V noci z 14. na 15. júla postihla obe znepriatelené vojenské tábory prudká víchrica. Nad poľským táborom lietali stany a vytvárali obrazce, ktoré boli vysvetľované ako znamenia osudu. Niektorým z úniového vojska sa zdalo, že na bielej ploche mesiaca vidia boj kráľa a mnícha, ktorý kráľ vyhral a zhodil mnícha z mesiaca, čo bolo považované za dobré znamenie. Ešte horšie dopadol tej noci križiacky tábor, ktorý bol celý zdevastovaný a vojaci sa pred rozhodujúcou bitkou vôbec nevyspali. 15. júla sa obe vojská stretli pri dedine Grunwald v dnešnom severovýchodnom Poľsku na Mazurskej jazernej plošine, juhozápadne od dnešného mesta Olsztyn. Úniové vojsko sa rozostavilo po rannom dvojmíľovom pochode nad jazerom v lesnom poraste, kde kázal Vladislav II. Jagelo postaviť poľnú kaplnku chránenú pred prudkým vetrom. Veliteľ Zbigniew zatiaľ vyslal niekoľko hliadok severným smerom k dedine Grunwald. Postupne, ako sa hliadky vracali, sa dozvedal o stúpajúcom počte koruhví vojska Rádu nemeckých rytierov, ktoré pribudli do priestoru dedín Grunwald a Tannenberg.
Sily protivníkov
Skoro ráno, 15. júla 1410 sa armády rozmiestnené v líniových formáciách stretli blízko dedín Grunwald, Tannenberg a Łodowigowo (Ludwigsdorf). Poľsko-litovská armáda sa rozložila pred dedinami Łodowigoweo a Tannenberg a jej ľavé krídlo bolo zložené prevažne z poľskej ťažkej jazdy. Na pravom krídle boli rozmiestnené vojská litovského veľkokniežaťa Vytautasa, zložené hlavne z ľahkého jazdectva, práporov z celého Litovského veľkovojvodstva vrátane tatárskych húfov a pravdepodobne i moldavských žoldnierov. Vojsko protivníka tvorilo prevažne ťažké jazdectvo a pechota. Vo vojsku Rádu nemeckých rytierov sa na bitke zúčastnilo mnoho žoldnierov z celej Západnej Európy, ktorí boli nazývaní „hostia Rádu“. Presné množstvo vojakov na oboch stranách je ťažké odhadnúť. Sú známe dva spoľahlivé zdroje popisujúce bitku. Najlepšie dochovaný a najkompletnejší bol napísaný Janom Długoszom, ktorý sa nezmieňuje o presných počtoch účastníkov bitky. Ostatné zdroje z 16. storočia poskytujú krátke a neúplné údaje. Päť mesiacov po bitke, v decembri 1410, nový veľmajster rádu Heinrich von Plauen zaslal západoeurópskym vládcom listy, v ktorých bitku popisuje ako boj proti zlým pohanským silám. Tento uhol pohľadu bol neskôr prevzatý mnohými kronikármi. Od tej doby bolo toto stretnutie predmetom propagandistických kampaní na oboch stranách, mnoho autorov napríklad zveličuje veľkosť síl poľsko-litovskej únie, aby tak jednoducho vysvetlili nečakaný dramatický výsledok bitky.Sily na oboch stranách boli zložené z vojakov mnohých národností a pochádzajúcich z rôznych krajín. Bez ohľadu na jednotky postavené Poľskom, Litovským veľkovojvodstvom a Rádom nemeckých rytierov, sa na bitke zúčastnilo mnoho žoldnierov z celej Európy (najviac z Alsaska, Lotrinska, nemeckých krajín, Sliezska, Moravy, Čiech a pravdepodobne i Moldavska).
Vrchným veliteľom úniových spojeneckých vojsk nebol Zyndram z Maszkowic (z čoho sa nesprávne donedávna vychádzalo), ale kráľ Vladislav II. Jagelo, veliteľom poľských síl spojeného vojska Zbigniew z Brzezie a litovských síl veľkoknieža Vytautas. Silám Rádu nemeckých rytierov velil ich veľmajster, Ulrich von Jungingen.
V jednej z pruských kroník sa uvádza: „Sily poľského kráľa boli tak početné, že ich nedokáže vyjadriť žiadna dosť vysoká číslica v ľudskom jazyku“. Jeden z anonymných kronikárov nemeckého hanzového mesta Lübeck sa zmieňuje, že „sily Jagella“ dosahovali počet 1 700 000 vojakov, sily Vytautasa okrem 2 700 000 vojakov (rovnako i Rusov) aj 1 500 000 Tatárov. Medzi silami, ktoré pomáhali poľsko-litovskej armáde boli Saracéni teda Turci, pohania z Damasku, Perzie a ďalších moslimských krajín. Podľa Enguerranda de Monstrelet, Rád postavil okolo 300 000 ľudí a jeho nepriatelia 600 000. Ondrej Regensburský odhaduje poľsko-litovské sily na 1 200 000 ozbrojených mužov. Súčasní historici odhadujú veľkosti nepriateľských síl na menšej úrovni. Ludwik Kolankowski odhaduje veľkosť spojených poľsko-litovských síl na 16 000 – 18 000 poľských jazdcov a 6 000 – 8 000 jazdcov ľahkej litovskej jazdy. Sily rádu odhaduje na 13 000 – 15 000 ťažkých jazdcov. Jerzy Dabrowski sa domnieva, že celkovú silu Vladislavovho vojska tvorilo 18 000 poľských jazdcov a 11 000 Litovcov a Rusov, sily protivníka 16 000 vojakov. Bez ohľadu na tieto odhady, väčšina historikov do počtu síl započítava iba jazdu. Okrem 16 000 jazdcov disponovalo vojsko rádu ešte zhruba 9 000 pešiakov, lukostrelcov a strelcov z kuše. Podľa diela Jana Długosza Banderia Prutenorum armády mali veľké vojenské tábory a iné jednotky, ktoré tvorili zhruba 10 % ich celkovej sily a boli organizované do práporov. Každý prápor ťažkej jazdy mal svoje označenie a bojoval nezávisle zložený približne z 240 rytierov na koňoch, zbrojnošov a štítonošov. Litovské prápory boli menšie a zložené približne zo 180 ľahkých jazdcov. Zloženia peších jednotiek lukostrelcov, strelcov z kuší, bojovníkov s kopijou a delostrelectva nie sú známe.
Propaganda
Historici v bývalom Sovietskom zväze sa pokúšali neúspešne zdôrazňovať ruskú úlohu v bitke. Napríklad zahrnovali niektoré prápory, ako napr. Smolenský, medzi ruské sily. Snažili sa tiež popisovať bitku tak, aby z nej vyplynula rozhodujúca pomoc ruských zborov. V skutočnosti je možné považovať za smutný vtip tvrdenie, že „bitku proti fašistickým silám vyhrali spojené poľsko-sovietske sily“, pretože väčšina bývalého územia Litovského veľkovojvodstva bola v 20. storočí súčasťou Sovietskeho zväzu.
Bitka
Bitky sa zúčastnili rytieri z celej Európy. Veľmajster rádu požiadal poľského kráľa o odloženie bitky z polovice júna o dva týždne neskôr, aby mohol dopriať „česť európskemu rytierstvu zúčastniť sa vyhubenia pohanov“. Kráľ Vladislav II. Jagelo súhlasil, pretože ten čas mu poskytol možnosť ďalšej konsolidácie armády. Výzbrojne teda bola prevaha na strane Rádu nemeckých rytierov – napríklad diel malo úniové spojenecké vojsko šestnásť, Rád nemeckých rytierov viac ako sto. Zdroje sa v tomto údaji rozchádzajú. Nevýhodou pre Poľsko-litavskú úniu bolo, že bojovníci Rádu nemeckých rytierov (križiaci) boli v poli považovaní za najlepších rytierov na svete. Napríklad vrchný komtúr Kuno von Lichtenstein bol majstrom meča, o ktorom sa šírili neuveriteľné povesti. Výzbroj a výstroj bola na strane Rádu nemeckých rytierov lepšia.
Tesne pred bitkou
thumb|Východiskové rozostavenie vojsk Po zistení, že vojsko Rádu nemeckých rytierov sa blíži na dohľad k táboriacim úniovým vojakom začal Vytautas presviedčať Vladislava II. Jagela, aby ukončil účasť na omšiach v poľných kaplnkách a sám začal radiť svoje vojsko. Vladislav II. Jagelo vraj ďalej pokračoval v omši. Zatiaľ Vytautas a Zbigniew začali urýchlene šikovať odpočívajúce vojsko, ktoré bolo rozložené v hájoch a krovinách pri jazere Lubna. Oblasť okolo jazera bola kombináciou otvorenej planiny, močiarov a lesíkov. Najmä bezprostredné okolie jazera bolo silne zalesnené a obsahovalo veľké mokrade, tvorené potokmi, napájajúcimi jazero.
Vojsko Rádu nemeckých rytierov zatiaľ zaujalo pozície na vyvýšenine západne od Poliakov, medzi dedinami Tannenberg a Lodwigowo, sformované do 52 práporov. Blízko Tannenbergu bolo rozmiestnené ľavé krídlo armády Rádu nemeckých rytierov a pri Lodwigove, ležiaceho blízko mokradí, pravé. V tejto chvíli nastala pre Rád nemeckých rytierov tá najvýhodnejšia chvíľa na úder proti nepripravenému poľsko-litovskému vojsku a v tomto zmysle začali aj niektorí z veliteľov naliehať na veľmajstra von Jungingena. Ten sa ale rozhodol pre defenzívnu stratégiu – pred svojimi rytiermi dal rozostaviť množstvo prekážok, ktoré mali zadržať alebo spomaliť postup nepriateľa. Za týmito prekážkami boli rozmiestnení strelci z kuší, anglickí lukostrelci, pešiaci a delostrelectvo. Za nimi v dvoch radoch rytierstvo. Pravému krídlu velil Konrad von Lichtenstein, ľavému rádový maršal Friedrich Wallenrod. Veľmajster von Jungingen riadil celú bitku zo stredu križiackej formácie. Záloha zhruba 16 oddielov bola umiestnená za stredom formácie v blízkosti osady Grunwald.