cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bizon (kombajn)
Z058
Pohodlné pracovné podmienky zabezpečuje priestranná, utesnená a dobre odhlučnená kabína kombajnu. Vyfukovaný vzduch čistí kabínový vzduchový filter. Veľká plocha čelného skla uľahčuje videnie hlavičky a lišty noža.
Na želanie je na zadnú časť vyhadzovacieho krytu kombajnu namontovaný drvič, ktorý reže slamu na dĺžku 30-100 mm a rozhodí ju v rovnomernej vrstve na povrch poľa. K štandardnej výbave kombajnu patrí vozík na prepravu zberovej jednotky, ktorý uľahčuje pohyb po verejných komunikáciách.
Musala
Musala je s výškou  najvyšší vrch Bulharska a celého Balkánskeho polostrova. Leží v pohorí Rila (v Národnom parku Rila) na juhozápade Bulharska.
Názov vrchu možno pochádza z tureckého „Mus Allah“ („Boží končiar/modlitebný končiar/blízko k Bohu“) alebo Maşallah („Sláva Boha“) a pochádza z obdobia, keď bolo Bulharsko súčasťou Osmanskej ríše. Staré bulharské meno vrchu je Tangra. V rokoch 19491962 bol vrch pomenovaný po Stalinovi.
Kordafos z Leprea
Kordafos bol olympijský víťaz v neznámej disciplíne v 5. storočí pred Kr.
Vladimíra Marcinková
Mgr. Vladimíra Marcinková (rod. Ledecká; * 17. august 1991, Levoča) je slovenská politička, od roku 2020 poslankyňa Národnej rady SR, kde aktuálne pôsobí aj ako predsedníčka výboru pre európske záležitosti. V súčasnosti je členkou poslaneckého klubu SaS.
Život
Narodila sa v Levoči a pochádza zo Spišského Hrhova, aktuálne žije a pôsobí v Bratislave. Vyštudovala právo na Univerzite Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach. Jej manželom je od roku 2019 slovenský hokejový reprezentant Tomáš Marcinko, v roku 2020 sa im narodila dcéra Lina. Je dcérou bývalého starostu Spišského Hrhova a bývalého štátneho tajomníka na Ministerstve investícií, regionálneho rozvoja a informatizácie, Vladimíra Ledeckého.
Kariéra
Pracovala ako dobrovoľníčka na kampani Andreja Kisku v prezidentských voľbách v roku 2014. Neskôr sa pridala do tímu prezidenta, kde bola vedúcou odboru regionálnej politiky a mala tiež na starosti inovácie a podnikateľské prostredie.
Politika
V roku 2019 bola Marcinková jednou zo zakladajúcich členov novovznikajúcej strany bývalého prezidenta Andreja Kisku, ZA ĽUDÍ. Na jej ustanovujúcom sneme (28. septembra 2019 v Košiciach) bola zvolená za členku predsedníctva strany. V parlamentných voľbách v roku 2020 kandidovala z 11. miesta kandidátky ZA ĽUDÍ a dostala sa do parlamentu ako poslankyňa tejto strany. Vo voľbách získala 15 567 preferenčných hlasov a po zohľadnení prednostného hlasovania skončila na 6. mieste v strane.
V parlamente bola podpredsedníčkou Výboru NR SR pre ľudské práva a národnostné menšiny a členkou Výboru NR SR pre sociálne veci. V máji 2021 bola parlamentom zvolená za predsedníčku Výboru NR SR pre európske záležitosti a stala sa tak prvou ženou na tejto pozícii.
V septembri 2021 spolu s platformou okolo ministerky spravodlivosti Márie Kolíkovej vystúpila zo strany Za ľudí a v poslaneckom klube SaS vytvorili platformu Za spravodlivé Slovensko, ale do strany samotnej nevstúpili.
Dlhodobo podporuje účasť žien a mladých ľudí v politike.
Zákonodarná a politická iniciatíva
V NR SR sa venuje najmä ľudsko-právnym a sociálnym témam.
Ako členka Výboru NR SR pre ľudské práva a menšiny spoločne s poslancom Ondrejom Dostálom v máji 2020 iniciovala poslanecký prieskum na Úrade komisára pre deti kvôli dôvodným obavám, že činnosti úradu a samotnej komisárke nemožno plne dôverovať v agende, akou je ochrana práv detí a presadzovanie ich najlepšiemu záujmu.
Marcinková v súvislosti s prerokovaním petície Za klímu, za budúcnosť v marci 2021 navrhla pozmeňujúce uznesenie, aby parlament vyhlásil stav klimatickej núdze, čo však poslanci neschválili.
V júni 2021 na Výbore NR SR pre európske záležitosti predložila uznesenie zatknutia a únosu bieloruského novinára a aktivistu Romana Pratasevica, ktoré bolo členmi výboru schválené. Následne na tlačovej konferencii spoločne s premiérom Hegerom privítala tvrdé sankcie voči režimu Alexandra Lukašenka v Bielorusku.
Pôsobila ako iniciátorka a spolupredkladateľka viacerých legislatívnych zmien, ktoré rozšírili práva detí či sociálnu pomoc matkám a rodinám. Zákony sa týkali zmien, ako napríklad zvýšenia výšky materskej pre policajtky a vojačky, rozšírenie nároku jednorazového príspevku pre zverení dieťaťa do náhradnej starostlivosti , umožnenie poberať rodičovský príspevok starými rodičmi , rozšírenie pracovných práv pre tehotné príslušníčky a príslušníčky hasičského a záchranného zboru, ktoré sa starajú o dieťa mladšie ako 3 roky , umožnenie prítomnosti blízkej osoby pri pôrode , zavedenie otcovskej dovolenky na 14 dní po pôrode alebo podpora vzniku firemných škôlok.
Výbor NR SR pre európske záležitosti pod jej vedením 24. februára 2022 ako prvý v rámci výborov členských krajín Európskej únie odsúdil agresiu Ruska na Ukrajine, podporil nezávislosť a územnú celistvosť Ukrajiny a vyzval na razantnú, rýchlu a jednotnú reakciu členských štátov Európskej únie a NATO.
V januári 2023 spustila petíciu na podporu zakotvenia práva detí mať pri sebe rodiča v nemocnici. Petíciu v priebehu pár dní podpísalo viac než 50-tisíc ľudí.
V rámci svojej činnosti podporuje práva menšín a iných zraniteľných skupín. V rámci parlamentnej rozpravy sa viac-krát verejne zastala práv transgender osôb. Dlhodobo podporuje rozšírenie práv LGBTI ľudí. V júni 2022 sa postavila proti návrhu zákona, ktorý by zakazoval vyvesenie dúhovej vlajky na verejných budovách a na znak podpory LGBTI komunite vyvesila dúhovú vlajku z okna svojej poslaneckej kancelárie. S podporou zraniteľných skupín obyvateľstva súvisí aj predloženie zákona, ktorý zvýši ochranu obzvlášť zraniteľných obetí trestných činov a ochráni ich pred druhotnou viktimizáciou.
Výrazne sa angažovala v rámci voľby Komisára pre deti a Verejného ochrancu práv. Na funkciu ombudsmana nominovala Mariána Töröka, bývalého vedúceho kancelárie ombudsmanky. Zároveň presadila zákon, na základe ktorého ostáva vo svojej funkcii Verejný ochranca práv až do zvolenia svojho nástupcu. Tým sa zamedzí znefunkčnenie tohto úradu.
V rámci svojej činnosti podporuje práva žien a odmieta sprísňovanie interrupčných zákonov, ktoré sa v NR SR pravidelne predkladané.
Odmieta spoluprácu s extrémistami a populistický štýl robenia politiky.
Noailles (Tarn)
Noailles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Noailles má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Noailles má 196 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Heugnes
Heugnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Guilly (Indre)
Guilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2017
Majstrovstvá sveta v hokejbale 2017 bol v poradí 12. turnaj majstrovstiev sveta v hokejbale, ktoré organizuje Medzinárodná hokejbalová federácia (ISBHF). Konal sa v dňoch od 1.10. júna 2017 v Pardubiciach, v Česku, za účasti 18 mužských a 7 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo iba družstvo mužov Libanonu. V mužskej kategórii obhajilo titul 🇸🇰, keď vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇨🇦. U žien získalo titul 🇨🇿, po finálovej výhre nad 🇺🇸.
Organizátor
Česko bolo organizátorom svetového šampionátu tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1998 (v Litoměřiciach) a 2009 (v Plzni). Rozpočet na organizovanie majstrovstiev činil 15 000 000 CZK. Rozhodnutie o udelení dejiska padlo na kongrese ISBHF v júni 2015, pričom Pardubice nemali žiadneho protikanditáta. Dejiskom zápasov boli dve haly štadióna Tipsport arena Pardubice, ktorý je domovským štadiónom klubu ľadového hokeja HC Dynamo Pardubice.
Stretnutie o 7. miesto
Poznámka: India sa zápasu nezúčastnila, keďže jej hráči z rodinných dôvodov ešte pred zápasom z Česka odcestovali.
Zvolenská pahorkatina
Zvolenská pahorkatina je geomorfologický podcelok Zvolenskej kotliny.
Vymedzenie
Podcelok zaberá centrálnu časť Zvolenskej kotliny a z veľkej časti ho obklopujú práve podcelky vlastnej geomorfologickej jednotky. Na západe leží Sliačska kotlina, severne a severovýchodne nadväzuje Bystrická a Ponická vrchovina, východným smerom na krátkom úseku susedí Povraznícka brázda. Poľana susedí so Zvolenskou pahorkatinou podcelkom Detvianske predhorie, juhovýchodným smerom pokračuje Slatinská kotlina. Južná hranica vedie údolím Slatiny a oddeľuje pohorie Javorie a jeho podcelok Lomnianska vrchovina.
Chránené územia
Na území Zvolenskej pahorkatiny leží niekoľko maloplošných chránených území, medzi nimi:
International Bar Association
International Bar Association (IBA) je združenie pozostávajúce z právnikov, advokátskych komôr a právnych spoločností. IBA bola založená v roku 1947 a v súčasnosti má viac ako 80 000 individuálnych právnikov a 190 advokátskych komôr a právnych spoločností. Jej centrála sa nachádza v Londýne v Anglicku. Pobočky má vo Washingtone, D.C., USA, v Soule v Južnej Kórei a v São Paulo v Brazílii.
Vzťahy s inými medzinárodnými organizáciami
IBA má od roku 1947 štatút osobitného poradného orgánu pred Valným zhromaždením OSN a Hospodárskou a sociálnou radou OSN (ECOSOC). 9. októbra 2012 podpísala Memorandum o porozumení s Organizáciou pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (OECD). IBA tiež spolupracuje s OECD a Úradom OSN pre drogy a kriminalitu (UNODC) v Protikorupčnej stratégii pre právnické povolanie, ktorá je protikorupčnou iniciatívou pre právnikov. Uzavrela partnerstvo aj s ďalšími organizáciami vrátane Medzinárodnej federácie účtovníkov (IFAC) a Medzinárodnej organizácie zamestnávateľov (IOE).
Štruktúra IBA
IBA je rozdelená do dvoch divízií - divízia právnej praxe (LPD) a divízia verejného a profesionálneho záujmu (PPID). Každá divízia má rôzne výbory a fóra, ktoré sa venujú konkrétnym oblastiam praxe. Tieto výbory a fóra vydávajú pravidelné publikácie zamerané na medzinárodnú právnu prax.
V rámci PPID sídli Komisia pre advokátske záležitosti (BIC) a Inštitút pre ľudské práva (IBAHRI). BIC bola založená v roku 2004 a tvoria ju zástupcovia advokátskych komôr a právnych spoločností z celého sveta.
Mária Stanková
Doc. Mgr. Mária „Mara“ Stanková, PhD. (* 8. jún 1989, Myjava ) je slovenská spisovateľka, vysokoškolská pedagogička, prekladateľka, redaktorka, korektorka a príležitostná copywriterka.
International Bar Association
Kódexy a usmernenia k právnej praxi
IBA vydáva kódexy a usmernenia pre medzinárodnú právnu prax. Pravidlá IBA o dokazovaní v medzinárodnej arbitráži, prijaté v roku 1999 a revidované v roku 2010, sa používajú v medzinárodnej obchodnej arbitráži.
Mária Stanková
Životopis
V roku 2008 začala štúdium slovenského jazyka a literatúry na Katedre slovenskej literatúry a literárnej vedy Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave. Od roku 2013 pokračovala štvorročným interným doktorandským štúdiom a stala sa zároveň aj lektorkou slovenčiny ako cudzieho jazyka v inštitúcii Studia Academica Slovaca.
International Bar Association
Kódexy a usmernenia k právnej praxi
IBA taktiež vydala: Pokyny IBA o konflikte záujmov v medzinárodnej arbitráži, Pokyny IBA pre vypracovanie doložiek v medzinárodnej arbitráži a Zásady IBA pre výkon právnickej profesie (2011).
Mária Stanková
Životopis
Od roku 2014 pracuje ako prekladateľka z anglického jazyka vo vydavateľstvách NOXI, Vydavateľstvo spolku slovenských spisovateľov, Slovart a Ikar.
International Bar Association
Cena IBA za vynikajúcu medzinárodnú právničku
IBA pravidelne udeľuje cenu ženám - vynikajúcim právničkám. Udeľuje sa každý druhý rok a sponzoruje ju spoločnosť LexisNexis. Zahŕňa dar vo výške 5 000 USD na charitu podľa výberu víťaza.
Mária Stanková
Životopis
Od roku 2017 pôsobí ako odborná asistentka na Katedre žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave.
International Bar Association
Cena IBA za vynikajúcu medzinárodnú právničku
Medzi držiteľky ceny patria:
Členovia IBA na Slovensku
Spomedzi slovenských advokátskych kancelárií je členom IBA Witt&Kleim Advokátska kancelária s.r.o., White & Case LLP, Kinstellar. Členom je aj Slovenská advokátska komora.
Mária Stanková
Životopis
V roku 2022 získala titul docentka.
Slodičovský vrch
Opis
Slodičovský vrch leží v hlavnom hrebeni medzi Bukovinou a Magurkou. Severne sa nachádza Solisko a Zlomiská, západne Magurka, Prehrštie , Repisko  a Havran , južne Javorinka , Predné Jatky , Skalka  a Pálenica  a východne Krivé , Smrečiny , Bukovina, Furmanec  a Plašný vrch. Severné svahy hrebeňa odvodňuje Frankovský potok do Osturnianskeho potoka v povodí Dunajca, voda z južných odteká prítokmi Bielej do rieky Poprad. Na vrchol vedie značený turistický chodník a dostupnosť uľahčuje aj blízkosť Bachledovej doliny a lanovka, vedúca na hrebeň. Hrebeňom vedie hranica ochranného pásma Pieninského národného parku a ochranného pásma Tatranského národného parku.
Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý, zväčša riedky lesný porast, ktorý umožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrcholy Spišskej Magury, susedné Belianske Tatry, Levočské vrchy a mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
Ingrandes (Indre)
Ingrandes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre, v regióne Centre-Val de Loire.
Milan Kollár
Životopis
Študoval na Gymnáziu Piešťany a Gymnáziu Banská Štiavnica, v rokoch 1984 až 1985 na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave. V rokoch 1985 až 1990 bol študentom na Moskovskom štátnom inštitúte medzinárodných vzťahov. V roku 1991 získal na Právnickej fakulte UK titul JUDr. V rokoch 2006 až 2011 študoval externé doktorandské štúdium na Fakulte práva Paneurópskej vysokej školy.
Ingrandes (Indre)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Milan Kollár
Diplomatické pôsobenie
Od roku 1991 bol referentom Federálneho ministerstva zahraničných vecí v Prahe. Od roku 1993 riaditeľom Medzinárodnoprávneho odboru Ministerstva zahraničných vecí Slovenskej republiky. V období 1994 až 1998 pracoval na veľvyslanectve Slovenska v Ottawe ako 2. tajomník a konzul. Od roku 1998 bol vedúci Oddelenia medzinárodného zmluvného práva na MZV, počas roku 1999 bol poverený generálny riaditeľ sekcie medzinárodnoprávnej a konzulárnej na MZV. V rokoch 1999 až 2000 bol riaditeľom Konzulárneho odboru a v rokoch 2000 až 2001 riaditeľom Medzinárodnoprávneho odboru. V rokoch 2001 až 2004 pracoval na veľvyslanectve Slovenska v Haagu kde bol radcom a zástupcom vedúceho úradu, v roku 2005 tam pracoval ako chargé d’affaires. V rokoch 2005 až 2006 bol vedúci Oddelenia medzinárodného zmluvného práva, následne opäť riaditeľom Medzinárodnoprávneho odboru (20062008). V období 2008 až 2010 bol generálny riaditeľ Sekcie právnej MZV.
Ingrandes (Indre)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Milan Kollár
Diplomatické pôsobenie
Po návrate z Kanady bol v rokoch 2014 až 2018 riaditeľom odboru ľudských práv na MZVaEZ.
Ingrandes (Indre)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Milan Kollár
Diplomatické pôsobenie
Od roku 2018 je veľvyslancom Slovenska v v Kazašskej republike a v Kirgizskej republike. Do tejto funkcie bol vymenovaný 18. apríla 2018. Jeho predchocom bol Peter Juza.
Orban
Orban je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Orban má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Orban má 312 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Issoudun
Issoudun je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Summit OSN pre klimatickú akciu 2019
náhľad|Hlavná rokovacia sála Organizácie Spojených národov v New Yorku Summit OSN pre klimatickú akciu, alebo Klimatický summit OSN 2019 (2019 UN Climate Action Summit) sa konal 23. septembra 2019 v Organizácii Spojených národov (OSN) v New Yorku, pod heslom „Preteky, ktoré môžeme vyhrať, preteky ktoré musíme vyhrať“. Zvolal ho Generálny tajomník OSN António Guterres, aby zmobilizoval politickú a ekonomickú energiu na najvyššej úrovni s cieľom urýchliť opatrenia v oblasti klímy, ktorá umožní realizáciu mnohých cieľov Agendy udržateľného rozvoja do roku 2030. Na summit o klimatických zmenách boli pozvaní predstavitelia všetkých členských krajín OSN „s cieľom urýchliť implementáciu Parížskej dohody o zmene klímy“ a riešiť problémy spojené s globálnym otepľovaním. Dôraz je kladený na partnerstvo medzi národmi, spoločnosťami, mestami a občianskou spoločnosťou. Cieľom summitu je podpora realizácie záväzkov Parížskej dohody a stimulácia politiky udržateľného rozvoja.
Tematické oblasti
Summit bol rozdelený do 9 tematických oblastí:
Podmienky vystúpenia zástupcov štátov
náhľad|Generálny tajomník OSN António Guterres „Nejazdite na klimatický summit s prejavom - prineste plán“, povedal Generálny tajomník OSN António Guterres hlavám štátov a vlád v mesiacoch pred summitom a v pléne mohli hovoriť iba zástupcovia štátov, regiónov a firiem, ktorí sa riadili jeho pokynmi. Aby krajina získala miesto na prejav, musela sa, podľa činiteľov OSN, zaviazať na vykonanie jednej z troch vecí:
Šesťdesiat krajín, regiónov, ale aj firmy a finančné inštitúcie oznámili na Summite ďalšie kroky na zníženie emisií a podporu obyvateľov miest, ktoré sú najviac ohrozené klimatickou krízou. Medzi tieto krajiny patrí Francúzsko, rady ďalších európskych krajín, malé ostrovné štáty, Slovensko a India. Každý z vystupujúcich mal na vystúpenie iba tri minúty.
Za Slovensko vystúpila prezidentka Zuzana Čaputová so záväzkami k odstaveniu uhlia z výroby elektriny do roku 2023 a o uzatváraní lomov v oblasti Hornej Nitry.
Vedúci českej delegácie Andrej Babiš nevystúpil - zdôvodnil to nasledujúcimi slovami „Bolo nám povedané, že ak budeme mať nejaký veľmi ambiciózny prejav, tak priestor dostaneme, ak nie, tak ho nedostaneme“. Český premiér tiež odmietavo zareagoval na možnosť vytvorenia medzinárodného fondu na boj s klímou, z ktorého by čerpali chudobnejšie krajiny, ako navrhujú okrem iných India alebo Čína. Povedal „''Nevidím dôvod, prečo by sme prispievali. My budeme potrebovať desiatky, možno stovky miliárd, aby sme riešili klimatické zmeny u nás. Musíme transformovať energetiku, investovať do jadra, vysadiť až 18 miliárd stromčekov, zadržiavať vodu v krajine''“
Priebeh summitu
Summit otvoril generálny tajomník OSN António Guterres a okrem iného povedal „''Toto nie je summit pre diskusiu o klíme, ani pre rokovania o klíme, pretože o prírode nemôžete vyjednávať. Toto je summit pre akciu''“. V úvodnej časti vystúpili taktiež traja zástupcovia mládeže, medzi nimi aj Greta Thunbergová. Thunbergová vo svojom veľmi emotívnom vystúpení reagovala na skutočnosť, že neočakávala, že by summit priniesol nejaké radikálne nové plány na obmedzenie emisií skleníkových plynov.
Na summite vystúpila tiež slovenská prezidentka Zuzana Čaputová ako jedna z mála zástupcov východnej Európy. Vo svojej reči povedala: „''Máme dlh voči planéte a musíme zmeniť náš životný štýl. Úspešné to ale bude len vtedy, keď sa zvýši blahobyt všetkých ľudí, aj tých najzraniteľnejších''“.
Nemecká kancelárka Angela Merkelová vo svojom vystúpení prisľúbila dvojnásobné navýšenie príspevku do Zeleného klimatického fondu na pomoc menej rozvinutým krajinám v boji s klimatickými zmenami a predstavila tiež novú nemeckú stratégiu na boj s klimatickými zmenami.
Tiež britský premiér Boris Johnson oznámil, že Spojené kráľovstvo zdvojnásobí príspevky do rozvojových programov na celkom 11,6 mld. libier počas nasledujúcich 5 rokov.
Hodnotenie výsledkov summitu
Aj keď od summitu neboli očakávané žiadne prevratné výsledky, komentátori hodnotia jeho výsledky ako veľmi slabé. Napriek tomu boli predstavené niektoré nové zaujímavé iniciatívy, najmä z finančného sektora a taktiež hodnotné záväzky priniesli aj niektoré malé štáty. Rozpaky budí predovšetkým to, že ani jedna z troch krajín, ktoré najviac rozvíjajú dobývanie uhlia - India, Čína a Turecko - boli síce pozvané k vystúpeniu, ale žiadny záväzok nepriniesli.
Klimatický summit mládeže
Klimatickému summitu predchádzal v sobotu 21. septembra 2019 Klimatický summit mládeže, na ktorom vystupovali rečníci z radov mládeže. Podľa stránok Klimatického summitu OSN to bol: „''Klimatický summit mládeže - prvý summit OSN o klíme pre mladých ľudí - poskytne platformu pre mladých vodcov, aby mohli predstaviť svoje riešenia a zmysluplne sa zapojili do rozhodovacích procesov. Táto historická udalosť sa bude konať ako súčasť týždňa akcií, ktoré povedú k vrcholnému summitu generálneho tajomníka OSN o zmene klímy 23. septembra. Na summite o klíme mládeže bude predstavený celodenný program združujúci mladých aktivistov, inovátorov, podnikateľov a tvorcov zmien, ktorí sa zaviazali riešiť klimatickú krízu globálne. Bude to akcia zameraná, medzigeneračne a inkluzívne a s rovnakým zastúpením mladých vodcov zo všetkých oblastí života''“.
Za Slovensko sa Klimatického samitu mládeže zúčastnila Petra Pauerová z Nitry.
Padiès
Padiès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Padiès má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Padiès má 194 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Alexander Ballek
Ing. Alexander Ballek (* 15. február 1969) je predsedom Štatistického úradu Slovenskej republiky od 24. novembra 2016.
Vzdelanie
Alexander Ballek vyštudoval v rokoch 19871991 Vysokú školu ekonomickú v Bratislave, Fakultu riadenia, Odbor / špecializácia: Ekonomická štatistika.
Priebeh zamestnaní
18. augusta 2022 prezidentka Zuzana Čaputová za predsedu úradu vymenovala Petra Peťka, ktorý bude vo funkcii pôsobiť od septembra 2022.
Paulikánstvo
náhľad|Perzekúcie paulikánov po smrti posledného obrazoboreckého cisára [[Teofil (Byzantská ríša)|Theofila v roku 842]] Paulikánstvo (iné názvy: pauliciánstvo, paulikiánstvo či pavlikiánstvo, gr. Παυλικιανοί – Paulikianoi, arm. Պաւղիկեաններ) bol kresťanský heretický, pravdepodobne dualistický prúd, ktorý vznikol v 7. storočí v Malej Ázii alebo Arménii. Názov hnutia znamená „prívrženci svätého Pavla“, pre nejasný pôvod hnutia avšak nie je zrejmé o ktorého Pavla sa jedná. Zakladateľom prvej paulikiánskej skupiny v Kibosse neďaleko Koloneie bol zrejme Armén Konštantín z Mananalisu, ktorý prijal meno Silvánus. Podľa názorov vychádzajúcich z arménskych prameňov boli potomkami arménskych starovercov odmietajúcich helenizáciu Arménskej cirkvi. Ich učenie malo vychádzať z adopcionistických myšlienok Pavla zo Samosaty (a jeho smeru paulianizmu). Iné názory paulikiánstvo označujú za dualistického, gnostického myšlienkového následníka manicheizmu alebo markionizmu. Preto boli paulikáni (či paulikiáni, pavlikáni, pavlikiáni alebo pavliciáni ) v Byzancii zjednodušene (a nesprávne) nazývaní aj manichejci. Po páde paulikánskej základne v Tefrike bola časť paulikánov presídlená do Bulharska, kde sa postupne inkorporovali do hnutia bogomilov a neskôr sa niektoré ich náuky vo forme katarskej herézy dostali aj do západnej Európy. Niektorými významnými bádateľmi, ako napr. Edwardom Gibbonom boli označovaní aj ako predchodcovia reformácie.
Učenie
Paulikiánske učenie bolo tvorené kompiláciou myšlienok viacerých orientálnych smerov a kresťanstva. Odmietali oficiálnu hierarchiu Cirkvi. Pôvodne boli organizovaní v štyroch stupňoch - apoštoli, proroci, tulácki kazatelia a opisovatelia, neskôr sa zachovali len posledné dve funkcie. Z hierarchického hľadiska boli považovaní za spolupracovníkov (synechdemoi), kazatelia mali avšak väčší vplyv. Počas pôsobenia používali kazatelia nové mená. Úlohou opisovatelov bolo starať sa o sväté knihy a starať sa o modlitebne (proseuchai), kde sa schádzali ich veriaci. Významným dielom paulikánov bola Kľúč pravdy. Naopak odmietali Starý zákon a Listy apoštola Petra, ako i uctievanie Panny Márie ako Bohorodičky a neuznávali ani sviatosti. Materiálny svet bol podľa nich výtvorom zlého princípu, či zlého Boha, Demiurga, všetko telesné bolo podľa nich zlé, hriešne. Naopak, tvorcom duší bol Nebeský Pán Ich doketická christológia označila Vtelenie za ilúziu a Krista za anjela zoslaného na zem, pretože Boh - Logos nemohol prijať hriešnu telesnosť. Kristovou hlavnou náplňou bolo kázanie a učenie Božieho slova. Až na výnimky neuznávali krst vodou, a ani Eucharistiu, či inú matériu, ako jedinú náplň videli počúvanie Božieho slova. Nevyznávali preto ani kríž, ale iba knihy. Spolu s obrazoborcami tvorili opozíciu ikonodúlom, a obzvlášť ortodoxným mníchom, ktorí uctievali sväté obrazy, ikony, za čo si vyslúžili podporu ikonoklastických cisárov.
História hnutia
náhľad|Vývoj dualistických heréz od paulikánstva po [[Katari|albigénske katarstvo a valdénsku herézu]] Počiatky učenia siahajú do 7. storočia. V roku 657 začal Konštantín z Mananalisu (aj Konštantín Mananali), neskôr nazývaný aj Silvánus verejne učiť a založil v Kibosse v byzantskej arménskej Koloneii prvú známu paulikiánsku komunitu. Paulikiáni zakladali nové náboženské spoločenstvá ich náuka sa z Arménie a okolia Čierneho mora začala šíriť aj do západnej Malej Ázie. Cisári Konštantín III. Pogonátus a Justinián II. poslali do oblasti úradníkov, ktorí mali herézu potlačiť. Konštantín Silvánus bol počas šírenia náuky v Malej Ázii okolo roku 684 popravený, avšak represie koniec sekty nepriniesli. Nakoniec aj samotný cisársky vyslanec Symeon, ktorý Konštantína Silvána zajal prešiel na stranu heretikov. Paulikánski kazatelia náboženstvo ďalej šírili v okolitej krajine. V ôsmom storočí sa paulikiánstvo vďaka kazateľovi Sergiovi (Tychikovi) posilnilo a rozšírilo sa ďalej do Kilikie a Malej Ázie. Veľkú odozvu našlo hnutie na vidieku, ktorý oceňoval chudobný spôsob života paulikiánov. Naopak mestský život bol spájaný skôr s ortodoxiou. Pozastavené boli aj represie zo strany obrazoboreckých cisárov, ktorí mali v paulikiánoch prívržencov v boji proti ortodoxii a ikonodúlom, vďaka čomu sa počet paulikiánov sa tak vyšplhal na vyše stotisíc. Po páde obrazoborectva (843) a za vlády Macedónskej dynastie začalo byť paulikiánstvo prenasledované a jeho prívrženci vyhnaní do arabských krajín. Usadili sa na území melitenského emira, kde si vybudovali autonómny štát s hlavným, novovybudovaným mestom Tefrike v severovýchodnej Kapadócii. Pod vedením Karbea a Chrysocheira (Zlatej ruky) okolo rokov 869/870 nájazd na byzantské územie a vyplienili Efez a Nikomédiu. Cisár Bazil I. sa pokúsil s paulikánmi vyjednávať, avšak Chrisocheirove požiadavky boli nereálne. Bazil preto proti paulikánov vyrazil do boja. V roku 871 bol pod hradbami Tefrike porazený, ale keď sa v roku 872 vrátil, bol paulikánsky štát v Tefrike rozvrátený. Spoluúčasť na tom malo aj zemetrasenie, ktoré Tefrike v tom období postihlo. Časť paulikiánov bola konvertovná, časť presídlená do Bulharska (najmä okolie Plovdivu, vtedy nazývaného Filipopolis a bulharského Nikopolu), či na Sicíliu, kde mali obraňovať hranice pred nepriateľmi. Niektorí utiekli do Sýrie, kde žili v tieni moslimských vládcov minimálne do obdobia križiackych výprav a kde v období križiackych výpravách bojovali na oboch stranách. Za vlády Alexia I. sa paulikiáni taktiež ozvali v Bulharsku, kde sa spolu s bogomilmi vzbúrili, avšak boli porazení a rozdrvení. Časť paulikánov v Arménsku bola inkorporovaná do arménskej sekty tondrakitov. Paulikánstvo svojim myslením výrazne ovplyvnilo bogomilov a následne aj európskych katarov a valdéncov.
Malé skupiny paulikiánov prežili až do 17. storočia, keď konvertovali prevažne na katolícku vieru. V súčasnosti sa označenie paulikiáni používa pre ich potomkov, bulharských katolíkov žijúcich najmä v okolí Plovdivu, Nikopolu a v Banáte.
Quad Small Form-factor Pluggable
náhľad|Quad Small Form-factor Pluggable 40G Transceiver
Quad Small Form-factor Pluggable (skratka QSFP) je štandard kompaktného modulu sieťového rozhrania, poddruh SFP. Slúži ako transceiver (vysielač-prijímač) v počítačových sieťach využívajúcich optické vlákna a umožňuje pripájanie za chodu. QSFP prepája sieťový hardware s optickým káblom, ktorý može byť jednovidový a aj mnohovidový. Podporuje Ethernet, Fiber Channel, InfiniBand a SONET/SDH štandard s rôznymi možnosťami rýchlosti prenosu dát.
QSFP
„Q“ v názve znamená quad, keďže má 4 nezávislé kanály. Tieto kanály individuálne prenášajú až 1.25 Gb/s s celkovou rýchlosťou cez 4 Gb/s. QSFP môžeme najsť v niektorých Fiber Channels a InfiniBand.
QSFP+
Aktualizovaná verzia QSFP je QSFP+ (Quad Small Form-factor Pluggable Plus), ktorá podporuje štyri 10 Gb/s kanály prenášajúce 10 gigabitový Ethernet, 10GFC Fiber Channel alebo QDR InfiniBand. Tieto štyri kanály sa môžu skombinovať do jedného 40 gigabitového Ethernetu.  Medzi hlavné typy QSFP+ konektorov patria QSFP+ SR4, QSFP+ PLRL4, QSFP+ LR4 a OTU3, QSFP+ CSR4, QSFP+ UNIV, QSFP+ LR4L, QSFP+ SR Bi-Directional, QSFP+ PLR4, QSFP+ER4 a OTU3.
QSFP28
QSFP28 je modul transceiveru s možnosťou výmeny za chodu, ktorý je určený na prenos dát rýchlosťou 100 Gb/s, čo znamená že každý kanál dokáže prenášať dáta rýchlosťou až 28 Gb/s. QSFP28 je vysoko flexibilný a používa sa v kombináciách 100 Gb/s, 2 x 50 Gb/s a 4 x 25 Gb/s. Niekedy sa uvádza ako „QSFP100“ alebo „100G QSFP“ pre zjednodušenie. Hlavné typy QSFP28 sú QSFP28 SR4, QSFP28 PSM4, QSFP28 CWDM4 a QSFP28 LR4.
QSFP56
QSFP56 je určený na prenos dát rýchlosťou 200 Gb/s, čiže 50 Gb/s pre jeden kanál čo umožňuje viac dát na existujúcom optickom vlákne. Prenáša 200 gigabitový Ethernet, HDR InfiniBand alebo 64G Fibre Channel. Fyzickú špecifikáciu má rovnakú ako QSFP28 a taktiež sa uvádza ako „200G QSFP“. Najnovšia verzia QSFP56 je QSFP56-DD, tiež zvaná „400G QSFP-DD“. DD znamená double density, teda dvojtá hustota, vznikajúca zdvojením dátových kanálov zo 4 na 8 kanálov.
Jeu-les-Bois
Jeu-les-Bois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Faethón (mytológia)
Ovidius sa vo svojom diele Premeny o Faethónovi zmieňuje takto: Bol to krásny mladík, hrdý na svojho božského otca. Keď raz Diov syn Epafos vyslovil pochybnosti o jeho pôvode, na matkinu radu sa vydal za samotným bohom Héliom, aby získal zadosťučinenie. Avšak samotné slová mu nestačili, chcel dôkaz a Hélios sa mu zaprisahal nezrušiteľnou prísahou pri vodách rieky Stygy, že mu splní akékoľvek prianie. A Faethón požiadal, aby mu boh Slnka požičal na jeden deň bájny slnečný voz, s ktorým denne koná svoju cestu po nebeskej klenbe. Hélios mu to vyhováral, poukazoval na jeho neskúsenosť, presviedčal ho, že neudrží okrídlené kone a nepremôže strach z nesmiernej výšky nebies. Ale Faethón si nedal povedať.
Samozrejme tak, ako to Hélios predvídal, sa aj stalo. Jazda trvala krátko, kone hneď spoznali, že ich riadi neskúsená ruka, vyšli zo svojej obvyklej dráhy a leteli najskôr vysoko až ku hviezdam, preleteli pri súhvezdiach Škorpióna a Býka, ale keď leteli okolo súhvezdia Kentaura, zľakli sa jeho luku a zleteli veľmi nízko nad zem. Žiarom spálili úrodné pláne Arábie, Núbie aj Sahary a celú oblasť zmenili na púšť. Obyvateľom Afriky žiara opálila pleť, takže navždy ostali čierni. Začali vysychať moria a krajina praskala, až sa otvárala Hádova ríša podsvetia.
Matka zeme Gaia zvolala na Dia, nech zachráni svet pred úplnou skazou. Zeus sa hrozne nahneval a Faethóna zrazil bleskom do hlbín. Faethón musel zomrieť, aby nezahynul na svete život, ale jeho odvaha, aj keď nerozvážna mu priniesla sympatie. Jeho spálené telo našli nymfy pri vodách Éridanu a na náhrobok mu vraj napísali slová: "Padol, ale pri veľkom odvážnom čine". Faethóntove sestry Héliady sa zo žiaľu zmenili na topole a z ich sĺz, padajúcich do vôd Éridanu, vraj vznikol jantár.
Land of the Free
Land of the Free je štvrtý radový album od nemeckej power metalovej skupiny Gamma Ray nahraný 29. mája 1995.
Venus and Adonis
Báseň má 199 strof po šiestich veršoch (celkom 1194 veršov), ktoré sa rýmujú podľa schémy ababcc. Na titulnej strane je báseň uvedená dvojverším z Ovídiových Amores: „Vilia miretur vulgus: mihi flavus Apollo Pocula Castalia plena ministret aqua.“
Báseň sa vyznačuje silným erotickým nábojom, rafinovanou prácou s jazykom, formálnou presnosťou, premyslenou štruktúrou a výraznou vizualizáciou deja. Autor pracuje s konvenčnými metaforami sexuálnej túžby a vášne (oheň, hlad, para), ako aj s množstvom zvierat a loveckých metafor. Pre Shakespeara typické zrkadlenie deja sa dá nájsť v zmienke o Adonisovom koňovi – cvála za kobylou a tá na jeho milostnú hru pristupuje.
V tejto naratívnej básni sa objavujú aj motívy neskôr využité v Shakespearovej lyrickej poézii, v sonetoch (motív sebalásky a motív nesmrteľnosti prostredníctvom potomstva).
Dej
Vtedy však jeho kôň zacíti kobylu a odcvála s ňou preč, čo Adonisovi znemožní ísť na lov. Venuša sa k nemu priblíži a pokračuje v prehováraní a nežnom boji. Adonis sa od nej pohŕdavo odvráti so slovami, že sa na lásku cíti primladý, čo Venušu privedie do mdlôb. Adonis od strachu, či ju nezabil, pokľakne k nej a kriesi ju bozkami a dotykmi. Venuša sa preberie a požiada o posledný bozk. Adonis sa neochotne poddáva. Nastáva noc a bohyňa pozýva Adonisa na milovanie. Varuje ho, aby zajtra nešiel loviť diviaka, lebo má predtuchu, že ho diviak zabije. On ju však nepočúva a odchádza.
Nešťastná Venuša v obavách o Adonisov život prebdie celú noc a ráno sa ho vydá hľadať do lesa. Nájde už iba jeho skrvavené telo. Bohyňa prednesie proroctvo, že láska bude odteraz zmiešaná s podozrievavosťou, strachom a smútkom, „nestála, falošná a plná podvodov“. Adonisovo telo medzitým vychladlo a zbledlo. Jeho krv zafarbí farbu rastliny všade naokolo. Z pôdy pod ním vyrastá kvet. Je biely a fialový, ako krv na Adonisovom mäse. Trúchliaca bohyňa Venuša odchádza do Pafosu na Cypre, kde bola uctievaná.
Tu sa báseň oproti mýtu aj Ovídiovmu spracovaniu končí. Láska nebola naplnená a hlavná mužská postava básne zostáva mŕtva.
Dobové vnímanie
V čase publikovania básne bola poézia chápaná ako nadradená dráme, určenej nižším vrstvám, a preslávila Shakespeara viac ako divadelné hry, ktoré do tej doby napísal. Neopätovaná láska či milostná túžba bola v renesancii obľúbeným námetom. Shakespeare pritom túto tematiku obracia naruby – oproti obvyklému vzorcu necháva jednostrannou vášňou trpieť ženu, navyše bohyňu.
Okrem erotického námetu stojí za úspechom básne predovšetkým jej elegantný štýl, ospevovaný napríklad Francisom Meresom v Palladis Tamia z roku 1598. „Keby Múzy hovorili anglicky, hovorili by Shakespearovými krásne plynúcimi vetami.“
StudioCanal
StudioCanal SAS (iné názvy: Le Studio Canal+, Canal Plus, Canal+ Distribution, Canal+ DA, Canal+ Production, Canal+ Image alebo StudioCanal International) je francúzska filmová koprodukčná, akvizičná, produkčná a distribučná spoločnosť, ktorá vlastní tretiu najväčšiu filmovú knižnicu na svete. Spoločnosť je súčasťou skupiny Canal+, ktorej vlastníkom je spoločnosť Vivendi.
Firma pôsobiaca v troch hlavných Európskych krajinách, konkrétne Francúzsko, Spojené kráľovstvo a Nemecko, ako aj Austrália a Nový Zéland či Oceánia a nedávno aj v Quebecu. StudioCanal distribuuje každý rok v Európe okolo päťdesiat filmov.
StudioCanal má aj zoznam 5 000 britských, talianskych, francúzskych, nemeckých a amerických filmov, ktorým zabezpečuje zachovanie, reštaurovanie a vysielacie práva na televíznych kanáloch a streamingových stránkach. Taktiež spravuje aj predaj práv na tieto filmy.
Kráľova skala
Kráľova skala môže byť:
Jeu-Maloches
Jeu-Maloches je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tabon
Tabon môže byť:
Palleville
Palleville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Palleville má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Palleville má 420 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Pampelonne (obec)
Pampelonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Pampelonne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Pampelonne má 736 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Eurydiké (manželka Lykourga)
Eurydiké alebo Eurydika alebo zriedkavo Eurydike (starogr. Εὐρυδίκη – Eurydiké, ) je v gréckej mytológii manželka nemejského kráľa Lykourga.
Ladislav Ballek
Ladislav Ballek môže byť:
Kloc
Kloc bola prírodná rezervácia ev. č. 173 neďaleko obce Vílanec v okrese Jihlava. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany bol prirodzený porast buku, jedle, smreku a javora.
Zlúčením PR Kloc a PR Loučky vznikla prírodná rezervácia V Klučí.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2009 – I. divízia
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2009 – I. divízia boli dva hokejové turnaje druhej najvyššej kategórie v rámci Majstrovstiev sveta v ľadovom hokeji, ktoré každoročne organizuje Medzinárodná hokejová federácia. Mužstvá boli vyžrebované do dvoch skupín po šiestich. Víťazi turnajov postúpili do Top divízie MS pre rok 2010.
Skupina B
Turnaj skupiny B sa hral v Toruni v Poľsku od 11. do 17. apríla 2009.
Eurydiké (manželka Kreonta)
Eurydiké alebo Eurydika alebo zriedkavo Eurydike (starogr. Εὐρυδίκη – Eurydiké, ) je v gréckej mytológii manželka tébskeho kráľa Kreonta.
Eurydikin manžel Kreón vládol v Tébach dvakrát, prvýkrát po smrti kráľa Laia, potom sa vzdal vlády v prospech Oidipa. Keď bol Oidipus po neúmyselnej vražde vlastného otca Laia a sobáši s vlastnou matkou Iokasté vypovedaný z Téb, ujal sa Kreón vlády druhýkrát.
Spočiatku vládol spolu s dvoma Oidipovými synmi Eteoklom a Polyneikom. Potom Eteokles vyhnal Polyneika z Téb. Polyneikes si však našiel spojencov v Argu a vrátil sa s veľkým vojskom. V následnej vojne, bratia vo vzájomnom súboji zahynuli. Kráľ Kreón Eteoklovi usporiadal veľkolepý pohreb a Polyneika zakázal pochovať za to, že pred brány Téb priviedol cudzie vojsko. Antigona, ich sestra, ho však napriek zákazu pochovala. Kreón ju za to nechal zamurovať do hrobky, kde spáchala samovraždu. Keď sa to dozvedel Kreontov syn Haimón, jej snúbenec, prebodol sa mečom pred očami svojho otca. Tragédiu dovŕšila kráľovná Eurydika, ktorá sa tiež usmrtila potom, čo jej oznámili synovu smrť.
Satoshi Nakamoto
Satoshi Nakamoto (po slovensky aj Satoši Nakamoto) je meno alebo pseudonym osoby alebo skupiny, ktorá navrhla a vytvorila protokol pre Bitcoin a potrebný softvér, Bitcoin-Qt. V roku 2008 na e-mailovej konferencii metzdowd.com zverejnil popis digitálnej meny Bitcoin.
V roku 2009 vydal prvý softvér, ktorý zahájil chod celej siete a prvých jednotiek Bitcoin meny. Jeho skutočná identita nie je známa.
Nakamoto ďalej prispieval do ďalších verzií Bitcoin softvéru spoločne s ostatnými vývojármi, v polovici roku 2010 sa postupne vytratil jeho kontakt s vývojárskym tímom a celou komunitou. Zhruba v tejto dobe prenechal kontrolu nad úložiskom zdrojového kódu a kľúčových funkcií softvéru Gavinovi Andresenovi. Taktiež predal doménu Bitcoin.org a niekoľko ďalších domén do rúk predných členov komunity Bitcoinu.
Podľa domnienok by Nakamoto mohol mať vo vlastníctve zhruba jeden milión bitcoinov.
Malokamenský kanál
Malokamenský kanál je kanál v regióne Dolný Zemplín, na území obcí Streda nad Bodrogom a Malý Kamenec v okrese Trebišov v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina. Ústi do Hornobereckého kanála. Má dĺžku. Rád toku V.
Začiatok
Začína sa v na juhovýchodnom okraji intravilánu obce Streda nad Bodrogom a zároveň na okraji poľnohospodárskeho extravilánu na severnom okraji poľa Požiarne v okrese Trebišov v Košickom kraji.
Opis toku
Malokamenský kanál tečie od začiatku juhovýchodným smerom cez poľnohospodársky extravilán obce Streda nad Bodrogom, po priblížení sa k ceste zo Stredy nad Bodrogom do Malého Kamenca mení smer na južný a sleduje túto cestu, v opúšťa územie Stredy nad Bodrogom a vteká do severnej časti územia obce Malý Kamenec, ľavým brehom obmýva vinice, približuje sa k intravilánu Malého Kamenca, na západnom okraji intravilánu obce Malý Kamenec sa v pravom uhle skrúca do smeru juhozápad a pokračuje v priamke cez extravilán až do svojho ústia, pravým brehom obmýva pole Lúky, preteká cez pole Chránené, v ktorom priberá kanál Svätá Mária - Kamenec ako svoj ľavostranný prítok, ľavým brehom obmýva pole Krížne jarky a v  ústi do vodného toku Hornoberecký kanál priamo na slovensko-maďarskej štátnej hranici ako jeho pravostranný prítok. Pred rokom 2005, podľa staršieho dovtedajšieho hydrologického členenia, súčasný Hornoberecký kanál bol dolným úsekom vodného toku Malá Krčava. Po spresnení hydrologického členenia v roku 2005 bola Malá Krčava skrátená a jej niekdajší dolný tok dostal názov Hornoberecký kanál.
Hornoberecký kanál tečie po štátnej slovensko-maďarskej hranici, opúšťa štátnu hranicu a už na území Maďarska ústi do Bodroga.
Malokamenský kanál patrí do okresu Trebišov v Košickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Východoslovenská rovina v geomorfologickom podcelku Medzibodrocké pláňavy. Má jediný prítok vodný tok Svätá Mária - Kamenec.
La Berthenoux
La Berthenoux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Indre, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Enigma (hudobný projekt)
Enigma je elektronický hudobný projekt založený v Nemecku Michaelom Cretom, Davidom Fairsteinom a Frankom Petersonom v roku 1990. Cretu je skladateľ a tiež hudobný producent v projekte. V nahrávkach sa často objavuje aj jeho vtedajšia manželka, speváčka Sandra.
Otakar Krámský
Otakar Krámský (* 1. júl 1959, Jilemnice, Česko – † 25. apríl 2015, Rechberg, Rakúsko) bol český automobilový pretekár, majster Európy z rokov 1995, 1997 a 1998, vicemajster Európy 1996 a 2002 a druhý vicemajster Európy 2001 a takisto mnohonásobný majster Česka. Zomrel potom, ako jeho monopost počas tréningovej jazdy po technickej poruche vyletel z trate a čelne narazil do stromu.
Životopis
Ako žiak sa pretekársky venoval bežeckému lyžovaniu. Bol druhým v Česko-Slovensku medzi dorastencami a dostal sa aj do dorasteneckej reprezentácie. Už ako vysokoškolák (Vysoká škola strojná a textilná v Liberci) sa kvalifikoval na univerziádu. V tom čase už ale pomaly začínal aj s automobilovým športom - motokros, preteky automobilov do vrchu. Najprv jazdil na Škode 130L, s ktorou sa zúčastnil Majstrovstiev Európy v pretekoch automobilov do vrchu. Od roku 1989 jazdil na Škodu Favorit 136L. Počas sezóny 1990 začal jazdiť s Fordom Sierra Cosworth skupiny N, neskôr jazdil na monoposte Reynard 99L.
Javorinka (Galanta)
Javorinka (staršie názvy pozri nižšie) je časť obce a základná sídelná jednotka mesta (a katastrálneho územia) Galanta. V roku 2011 mala 256 obyvateľov.
Xifos
Xifos (gr. ξίφος) bol krátky jednoručný dvojsečný meč v tvare listu, ktorý bol v starovekom Grécku používaný na sekanie, rezanie a bodanie. Bol využívaný od doby bronzovej a vo svojich dielach ho spomínal už Homér.
Javorinka (Galanta)
Od centra Galanty je Javorinka dosť vzdialená, nachádza sa bezprostredne vedľa obce Matúškovo. Do roku 1960 bola Javorinka samostatná obec a do roku 1936 to bola súčasť obce Matúškovo (podrobnosti pozri nižšie).
Xifos
Napriek jeho ikonickému vzhľadu nebol xifos primárnou zbraňou starogréckeho bojovníka. Tou bola väčšinou kopija nazývaná doru. Rad na meč prišiel až vtedy, keď kopija zlomila alebo ju bojovník stratil v boji. Xifos tasili bojovníci tiež vtedy, keď potrebovali odhodiť svoju kopiju a štít, aby mohli prenasledovať unikajúcich nepriateľov.
Javorinka (Galanta)
Názvy
Oficiálne slovenské názvy  :
Maďarské názvy: V rokoch 1923 - 1938 boli polooficiálne maďarské názvy sídla Stefankó a Stefanyikó, neoficiálne názvy boli Stefankói fődek a Sárditelep. V rokoch 1938 - 1945 bolo sídlo prechodne de-facto súčasťou Maďarska, kde jeho oficiálny názov znel Sárditelep (pričom Sárditelep bol zrejme znovu pripojený k obci Takšoň). Niektoré zdroje nepresne uvádzajú, že maďarský názov obce je Kórószegmajor; Kórószegmajor bol v skutočnosti trochu iná historická lokalita (severne od Javorinky).
Dejiny
Sídlo vzniklo pod názvom Štefánikov (časť obce Takšoň, čiže Matúškovo) v rámci prvej česko-slovenskej pozemkovej reformy podľa zákona 215/1919 osídlením 39 slovenských rodín pôvodom hlavne z Považia (Papradno, Brvnište, Strečno) a Rajeckej doliny. Štefánikov je uvádzaný ako prvá česko-slovenským štátom organizovaná kolónia na Slovensku. Kolónia vznikla podľa projektu staviteľa Ing. Mášu zo Žiliny, prvé stavby boli skolaudované v roku 1925. Významnú časť osídlencov tvorili navrátilci „z Ameriky“ (USA) z rokov 19111920. V roku 1936 sa kolónia stala samostatnou obcou. Po prvej viedenskej arbitráži v roku 1938 sa Štefánikov de facto stal súčasťou Maďarského kráľovstva. Od roku 1945 bol de facto znovu súčasťou Česko-Slovenska. V roku 1948 bol premenovaný na Štefánikovo. V roku 1960 bolo Štefánikovo pripojené k mestu Galanta ako jeho mestská časť, a to pod novým názvom Javorinka.
Kostol
Bol postavený až v roku 2000 na mieste pôvodnej drevenej zvonice z roku 1924, ktorá bola aj požiarnou zbrojnicou.
Pamätník založenia obce
Prvý pamätník bol vyhotovený ako pilier s menoslovom zakladateľov kolónie, a to na mieste bývalej požiarnej zbrojnice. Pri výstavbe kostola pamätník zanikol a zoznam zakladateľov kolónie je umiestnený na dvoch pamätných tabuliach na kostole (pri vstupnej bráne do kostola).
Nad Svitákem
Nad Svitákem je prírodná rezervácia ev. č. 5741 v okrese Jihlava. Správa AOPK ČR. Rozkladá sa pri rybníku Sviták 400 metrov východne od Milíčova a 800 metrov severozápadne od Hojkova. Čiastočne sa prekrýva s územím európskeho významu Na Oklice.