cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gemini 5
Gemini 5 (oficiálne Gemini V) bol tretí americký pilotovaný kozmický let v rámci programu Gemini. Hlavným cieľom misie bolo uskutočniť dlhodobý let s trvaním osem dní, čiže dvojnásobok oproti predchádzajúcej misii. Osemdňový let preto, lebo približne rovnakú dobu mali trvať lety k Mesiacu a späť. Gemini 5 bola tiež prvou kozmickou loďou, na palube ktorej boli ako zdroj energie umiestnené dva funkčné palivové články, keďže najmä z hmotnostného hľadiska nebolo možné pre tak dlhý let využívať klasické batérie. Ďalším cieľom misie bol nácvik priblíženia k inému telesu na obežnej dráhe. Gemini 5 tak mala ako prvá kozmická loď na palube aj radar.
Prípravy na let
Dňa 8. februára 1965 NASA zverejnila zloženie posádky tretieho pilotovaného letu programu Gemini. Veliacim pilotom misie sa stal Gordon Cooper a pilotom Pete Conrad. Cooper bol z legendárnej prvej sedmičky astronautov NASA a Conrad bol nováčikom z tzv. novej deviatky astronautov (The New Nine). Vďaka Cooperovej pohodovej povahe a Conradovmu zmyslu pre humor sa z tejto posádky stala zaujímavá dvojica. V záložnej posádke sa na misiu Gemini V začali pripravovať Neil Armstrong a Elliot See, tiež z novej deviatky. Zaujímavosťou je, že táto dvojica sa stala prvou „civilnou“ posádkou, keďže Armstrong bol pred príchodom do oddielu astronautov skúšobným pilotom NASA a See bol skúšobným pilotom General Electric. Pozoruhodná je tiež skutočnosť, že na jar 1965 sa vážne uvažovalo o tom, či sa počas misie Gemini V uskutoční aj výstup do otvoreného vesmíru. Kompetentní však nakoniec došli k záveru, že tento výstup by nič nového nepriniesol a bol by len opakovaním výstupu Edwarda Whitea, ktorý sa uskutočnil počas predošlej misie. Environmentálny systém ešte nedosiahol takej úrovne, aby bol schopný zabezpečiť dlhší a náročnejší výstup, a ďalším faktorom bol neporiadok, keďže vybavenie na výstup mimo loď zaberalo v kabíne pomerne dosť miesta. Navyše počas misie Gemini IV museli astronauti McDivitt a White kvôli poruche poklopu vydržať štyri dni v oveľa nepohodlnejších podmienkach, než pôvodne predpokladali. Misia Gemini V sa plánovala až na osem dní, počas ktorých astronauti vyprodukujú také množstvo odpadu, že na vybavenie k výstupu do otvoreného vesmíru už jednoducho nezostalo miesto. Pomerne dosť miesta zaberali aj skafandre G4C a Cooper s Conradom sa zhodli, že osem dní v značne nepohodlnom skafandri, je už trocha príliš. Snažili sa tak presadiť, aby odštartovali len s leteckými prilbami, kyslíkovými maskami a bežnými leteckými kombinézami. Nadriadení im to však zamietli.
thumb|left|170px|Emblém misie Gemini V s nápisom „8 days or bust“ (8 dní alebo krach)
Po misii Gemini 3 NASA zakázala ďalšie pomenovania kozmických lodí a Gordon Cooper tak bol odhodlaný svoju misiu aspoň nejako vizuálne odlíšiť. Chcel pre svoj let emblém a Conradovi sa raz zdôveril, že nikdy nebol členom žiadnej organizácie alebo spolku, ktorý by nemal svoj znak či emblém. Conradovi sa táto myšlienka zapáčila a využil pritom podnet svojho svokra, ktorý pri jednej príležitosti navrhol, že vzhľadom na priekopnícku povahu letu by nebolo od veci, keby bol v embléme misie zobrazený krytý voz, na akých kedysi cestovali osadníci naprieč Severnou Amerikou. Riadili sa vtedy heslom „California or bust“ (Kalifornia alebo krach). Conrad bol z tohto nápadu nadšený, a tak vznikol emblém s krytým vozom, na ktorého plachte bol nápis „8 days or bust“ (8 dní alebo krach). Cooper s Conradom tak dali tieto emblémy vyrobiť a našiť na svoje skafandre. Niekoľko dní pred plánovaným štartom sa o nich zmienili počas súkromnej večere s riaditeľom Strediska pilotovaných letov (Manned Spacecraft Center) Robertom Gilruthom a vtedajším riaditeľom NASA Jamesom Webbom. Podľa Cooperových spomienok sa Webb veľmi rozčúlil a takmer sa s Conradom pobili. Nakoniec si však nechal poslať vzorku emblému k sebe do kancelárie. Webb napokon emblém schválil 14. augusta s tým, že nápis „8 dní alebo krach“ sa aspoň do úspešného konca misie zakryje. Dôvodom tohto rozhodnutia bola jeho obava z reakcie verejnosti v prípade, že let sa bude musieť skrátiť. Nápis tak bol na skafandroch zakrytý našitým pruhom padákového hodvábu.
Prípravy na let a výcvik posádky medzitým prebiehali v hektickom tempe a výcvikové kapacity boli navyše obmedzené. Istý čas sa na simulátoroch striedalo až šesť posádok, a to Gemini 3, Gemini IV a V s ich náhradníkmi. Až od júna 1965 mohli Cooper a Conrad začať využívať simulátory podľa svojich potrieb. Napriek tomu, že obaja pracovali 16 hodín denne 7 dní v týždni, začínalo byť jasné, že termín štartu 9. augusta sa nepodarí stihnúť. Štart sa nakoniec posunul na 19. augusta. Hoci súčasťou misie Gemini V nemal byť štart zostavy Atlas-Agena, uskutočnila sa 22. júla simulácia štartu Atlasu-Ageny a Titanu-Gemini. Pozemný personál potreboval získať skúsenosti so štartom oboch nosičov v pomerne rýchlom časovom odstupe a v úplne presný moment. Z rôznych dôvodov sa skúška predlžovala a namiesto pôvodných osem a pol trvala až takmer pätnásť hodín. K nepríjemnostiam prispela aj porucha erektora, ktorý sa nechcel zdvihnúť z horizontálnej do vertikálnej polohy, a tak sa Cooper a Conrad nemohli dostať z kozmickej lode normálnym spôsobom. Cooper nakoniec presadil, aby sa použil tzv. cherry picker, čo bola kabína na hydraulickom ramene, ktorá pôvodne slúžila na rýchle opustenie kozmickej lode Mercury v prípade problémov pred štartom.
Medzitým naďalej prebiehali prípravy na štart misie Gemini V, ktorý sa plánoval na štvrtok 19. augusta. Problémy s novými palivovými článkami a súvisiacim prístrojovým vybavením, ktoré boli životne dôležité pre úspešný dlhodobý let na obežnej dráhe, spôsobili neplánované zastavenie odpočítavania o 04:00 miestneho času v deň štartu. Aj počasie sa od rána toho dňa javilo celkom neprívetivo. Keďže štart sa posunul na pravé poludnie, astronauti si mohli dlhšie pospať a do kozmickej lode nastúpili až o 10:35. Odpočítavanie prebiehalo bez problémov až do T-10 minút, kedy zariadenie, ktoré zásobovalo štartovací komplex elektrickou energiou, zasiahol blesk. Vzniknuté fluktuácie napätia a prúdu sa preniesli na palubný počítač Gemini a ten odmietal správne fungovať. Zatiaľ čo technici a špecialisti IBM riešili problém s palubným počítačom, prišla na Cape Kennedy búrka. Štart sa tak musel pre ten deň zrušiť a odložiť o 48 hodín. Cooper a Conrad vystúpili z kabíny kozmickej lode, zišli výťahom dole z obslužnej veže a vrátili sa do ubytovní pre astronautov v Budove pilotovaných letov (Manned Spacecraft Operations Building).
Priebeh letu
thumb|[[Gordon Cooper (vľavo) a Pete Conrad (vpravo) krátko po nastúpení do kabíny kozmickej lode Gemini 5 ráno v deň štartu]]
V sobotu 21. augusta astronauti vstávali o 04:30 miestneho času. Následne sa Gordon Cooper a Pete Conrad osprchovali a absolvovali krátku lekársku prehliadku. Potom si sadli k raňajkám, ktoré pozostávali zo steaku a vajíčok. Raňajkovali v spoločnosti Deka Slaytona, asistenta riaditeľa pre operácie letových posádok, lekára Howarda Minnersa a ďalších hostí. Potom Cooper a Conrad vyšli z Budovy pilotovaných letov a presunuli sa na štartovaciu rampu 16, kde si v špeciálne upravenom obytnom prívese obliekli skafandre. Nasledovala jazda špeciálne upravenou dodávkou na štartovací komplex 19, odkiaľ mali vyštartovať. Astronauti spolu s niekoľkými technikmi nastúpili do výťahu, ktorý ich vyviezol do 11. poschodia obslužnej veže. Potom sa usadili na svoje miesta v kozmickej lodi Gemini 5 a čakali na štart. Odpočítavanie prebiehalo bez problémov a podľa plánu. Tesne pred štartom sa Cooper vraj opýtal Conrada: „No čo, si pripravený, zelenáč?“ Conrad mu odpovedal mierne roztraseným hlasom: „Ja ti nejako neviem, Gordo...“ Po chvíli ticha sa Conrad usmial a povedal: ''„Dostal som ťa! Poďme odpáliť tú potvoru a ideme!“''
Misia Gemini V úspešne odštartovala 21. augusta 1965 o 08:59:59,518 miestneho času (13:59:59,518 svetového času) pomocou nosnej rakety Titan II GLV zo štartovacieho komplexu 19 na Základni vzdušných síl Cape Kennedy. Vzlet rakety a navedenie kozmickej lode na obežnú dráhu Zeme prebehli bez problémov až na niekoľko epizód poga, čo je nežiaduca pozdĺžna oscilácia raketových motorov spôsobená nestabilitou spaľovania kvapalných zložiek paliva. Zaujímavosťou je, že štart misie Gemini V je historicky prvým známym prípadom, kedy sa podarilo zachrániť prvý stupeň nosnej rakety. V skutočnosti nie úplne celý a v dosť poškodenom stave. Zachrániť sa podarilo len časť, ktorá obsahovala kompletnú nádrž okysličovadla s hornou časťou stupňa. Časť stupňa vyzdvihol z vodnej hladiny torpédoborec USS Du Pont. Potom bola prepravená k výrobcovi The Martin Company na inšpekciu a analýzu. Cooper a Conrad sa medzitým po úspešnom navedení kozmickej lode na obežnú dráhu pustili do plnenia letového plánu. V čase 25 minút a 51 sekúnd po štarte sa v elektrických útrobách ohrievača v nádrži kvapalného kyslíka objavil skrat, ktorý vyradil ohrievač z prevádzky. V tom momente bolo necelých 81 kg kyslíka v nádrži natlakovaných na 5,88 MPa. Tlak v nádrži začal pomaly, ale isto klesať. Astronauti ani sledovacie stanice si zatiaľ ešte ničoho nevšimli. Keď kozmická loď Gemini 5 prvý raz dosiahla apogeum svojej obežnej dráhy, posádka vykonala zážih na úpravu dráhy. V čase 2 hodiny, 17 minút a 15 sekúnd po štarte Cooper potom, čo otočil loď o 90° doprava, uvoľnil zo zadnej časti adaptéra radarový cieľ REP (Rendezvous Evaluation Pod), ktorý posádka prezývala „Little rascal“ (malý nezbedník). REP vážil približne 34 kg a jeho hlavnou súčasťou bol radarový transpondér. Okrem toho bol vybavený aj zábleskovým majákom, ktorý mal poslúžiť k vizuálnym pozorovaniam. REP nemohol meniť svoju vlastnú orientáciu ani upravovať svoju obežnú dráhu, a tak bol úplne pasívnym telesom. Po odhodení REPu Cooper otočil loď tak, aby smerovala prednou časťou k nemu. Palubný radar okamžite REP zachytil a „uzamkol“ vo svojom zornom poli. Potom, čo sa REP vzdialil na 2 353 metrov začali sa obe telesá vplyvom nebeskej mechaniky opäť pomaly približovať.
thumb|Umelecké zobrazenie plánovaného priblíženia kozmickej lode Gemini 5 k pasívnemu [[radar|radarovému cieľu REP na obežnej dráhe Zeme]]
Prvé náznaky problémov s palivovým článkom si všimol Pete Conrad v čase 2 hodiny a 23 minút po štarte. Už o niekoľko desiatok minút skôr operátori prikázali posádke zapnúť ohrievače v nádržiach kvapalného vodíka a kyslíka, aby sa stabilizoval ich tlak na prívode k palivovým článkom. Procedúra očividne fungovala podľa plánu, ale prekvapený Conrad teraz zisťoval, že tlak kvapalného kyslíka neustále klesá. Momentálne bol na úrovni 1,1 MPa a stále klesal zhruba rýchlosťou 7 kPa za minútu, čo už bola vážna situácia. Krátko potom, čo Gemini 5 vyletela z dosahu sledovacej stanice v austrálskom Carnarvone, Cooper s Conradom si uvedomili, že keď to takto pôjde ďalej, palivové články úplne prestanú fungovať. Cooper sa tak rozhodol vypnúť všetko, čo môže a čakať, či sa pokles tlaku sám nestabilizuje. Nácvik priblíženia k REP sa v tejto situácii rozhodne nemohol uskutočniť a hrozilo predčasné ukončenie letu. Pete Conrad vtedy na prístrojovú dosku nakreslil krytý voz, ktorý sa veľmi podobal tomu v embléme misie, ale s tým rozdielom, že na jeho kresbičke voz trčal jednou svojou polovicou nad strmým útesom, čo len dotvorilo vážnosť celej situácie.
Keď sa kozmická loď Gemini 5 následne dostala do dosahu sledovacej stanice na Havaji, v riadiacom stredisku už tušili, že nasledujúcich pár hodín bude dosť napínavých. Bez palivového článku bolo nutné sa spoľahnúť na palubné batérie, ktoré však fungovali len ako záloha, čo znamenalo, že pri ich použití už nebola iná možnosť, len vrátiť posádku predčasne späť na Zem. Najbližšie príležitosti na bezpečný návrat boli vtedy na štvrtom, piatom a šiestom oblete. Gemini 5 vtedy práve dokončovala svoj druhý oblet okolo Zeme. Bol tu však problém. Pristávacie oblasti pre tieto alternatívy sa všetky nachádzali v Tichom oceáne, kde neboli k dispozícii tak početné záchranné jednotky ako v Atlantiku. Napriek tomu letový riaditeľ Chris Kraft nariadil pripraviť tieto oblasti. Následne do určených oblastí vzlietlo šesť lietadiel a bol sem presmerovaný jeden torpédoborec a jeden ropný tanker. Medzitým sa situácia na palube Gemini 5 začínala stabilizovať. Pokles tlaku v nádrži O2 sa začal spomaľovať a v čase 4 hodiny a 22 minút po štarte sa zastavil na hodnote približne 0,5 MPa, čo bola hodnota, u ktorej sa nedalo s istotou predpokladať, či dokáže udržať palivové články v prevádzke. Ešte počas pozemných testov kozmickej lode vo vákuovej komore sa uskutočnila na podnet posádky mimo plán aj skúška s priškrteným tlakom vodíka a kyslíka. Vtedy články zvládli dodávať do palubnej siete elektrinu aj za podmienok, ktoré boli mimo hraníc odporúčaných výrobcom. Práve teraz sa táto skúsenosť najviac hodila. Zatiaľ mohla posádka využiť batérie, ktoré by mali pri zdržanlivom využívaní vydržať zhruba 13 hodín. Medzitým v továrni McDonnell v St. Louis začali ďalšie skúšky, ktoré mali určiť, aký je spodný limit tlaku kyslíka pri zachovaní funkčnosti palivového článku. Výsledky testov boli zľahka optimistické a posádka Gemini V tak dostala povolenie na minimálne jeden celý deň letu. Skúšky u výrobcu nakoniec potvrdili, že bezpečne možno získať 50 ampérov prúdu pri tlaku kyslíka len 0,38 MPa. Cooper s Conradom tak dostali opis postupu, ktorý mal znova uviesť do prevádzky elektrický systém. Podarilo sa im to a misia mohla pokračovať, hoci vo veľmi oklieštenej podobe.
thumb|left|170px|Poloha a podoba [[palivový článok|palivových článkov na palube Gemini 5]]
Radarový cieľ REP medzitým vyčerpal vlastný zdroj energie a vplyvom nebeskej mechaniky zmizol ďaleko od Gemini 5 na vlastnej obežnej dráhe. Vyzeralo to, že táto časť letového plánu sa už nesplní, ale zatiaľ čo operátori zápasili s elektrickým systémom kozmickej lode, začali špecialisti s astronautom Edwinom „Buzzom“ Aldrinom pracovať na možnostiach uskutočnenia cvičného stretnutia s teoretickým bodom v priestore. Podarilo sa im vypracovať postup, ako to dosiahnuť a aspoň čiastočne preveriť možnosti priblíženia k inému (hoci hypotetickému) telesu na obežnej dráhe. Posádka Gemini V tieto aktivity vykonala na druhý a tretí deň letu, pričom sa astronautom podarilo s pomocou riadiaceho strediska, palubného počítača a radarového transpondéra na Floride veľmi presne naviesť svoju loď do bodu v čase a priestore, kde sa nachádzalo hypotetické teleso Agena. Definitívne sa tak preverilo, či je vôbec možné vysoko presné manévrovanie v priestore. Cooper a Conrad si zatiaľ museli zvykať na pomerne tvrdé podmienky na palube. V periódach, kedy nebolo potrebné využívať elektrickú energiu na experimenty a manévrovanie, sa všetky nepotrebné zariadenia vypínali. V kabíne tak bolo pomerne chladno, pričom teplota v skafandroch klesla v niektorých momentoch až na 5 °C. Ďalším problémom bol opäť, rovnako ako v prípade Gemini IV, spánok. Takisto aj teraz boli pôvodne naplánované striedavé spánkové periódy, hoci ich efektivita bola opäť veľmi diskutabilná. Navyše skafandre G4C, ktoré mali astronauti oblečené po celú dobu misie, neboli vôbec pohodlné. Počas druhého dňa letu sa Cooper a Conrad rozhodli, že budú spať v rovnakom čase. Neskôr tiež na to dostali povolenie.
thumb|[[Kalifornský polostrov pri pohľade z Gemini 5]]
V pôvodnom letovom pláne bolo pomerne dosť experimentov. Teraz sa však, vzhľadom na okolnosti, musel tvoriť úplne nový plán. Niektoré experimenty sa mohli vykonať v pôvodnej podobe, iné sa museli zdokonaliť, ďalšie zase úplne vynechať. Pozoruhodnou neplánovanou súčasťou misie bola prvá oprava na obežnej dráhe, keď Cooper demontoval a prostredníctvom výmeny kábla opravil nefunkčné osvetlenie optického zameriavača. V letovom pláne však boli najmä medicínske experimenty (meranie krvného tlaku, sledovanie zmien ostrosti zraku a podobne). Astronauti tiež vykonávali pozorovania a fotografovali zemský povrch a nebeské telesá. Na tieto účely mali na palube dve desiatky kamier a fotoaparátov. Získavali tiež informácie, ktoré by umožnili spresniť údaje meteorologických družíc sérií TIROS a Nimbus. Cooper a Conrad fotografovali východy i západy slnka a zvieratníkové svetlo, spektrografmi merali mraky, fotografovali horské oblasti Mexika. Na želanie mexickej vlády sa mali takto získať podklady na zmapovanie týchto oblastí. Posádka pozorovala aj skúšobné obrazce pripravené v určených oblastiach Texasu a Austrálie, aby sa zistili podmienky viditeľnosti pozemných objektov. Zahliadli tiež test raketových saní na Hollomanovej základni v Novom Mexiku a pozorovali odpal rakety Minuteman-I z Air Force Western Test Range (dnešná Vandenbergova základňa vesmírnych síl). Ďalšie problémy misie sa objavili v piaty deň letu. V manévrovacom systéme OAMS (Orbit Attitude and Maneuvering System) kozmickej lode zlyhal motor č. 7, ktorý mal zabezpečovať bočenie lode doľava. Všetky experimenty, pri ktorých sa využívali motory systému OAMS, sa museli do odvolania zrušiť a pozemný personál začal pracovať na riešení situácie. Nepodarilo sa im to a na začiatku šiesteho dňa letu zlyhal aj motor č. 8, ktorý mal tiež zaisťovať bočenie doľava. Nezvyčajne sa začali správať aj ďalšie súčasti systému OAMS a zásoby paliva sa zmenšovali. Z toho dôvodu sa zrušili experimenty, ktoré vyžadovali orientáciu lode v priestore a Gemini 5 tak bola uvedená do voľnej rotácie. Príčinu zlyhania motorov systému OAMS sa nepodarilo presne určiť, ale predpokladalo sa, že opäť zlyhali ohrievače.
Cooper a Conrad sa posledné tri dni letu dosť nudili. Conrad neskôr prezradil, že s Cooperom spolu pred misiou strávili stovky hodín počas výcviku, a tak všetky príhody a témy na konverzáciu už boli vyčerpané. Conrad ľutoval, že si so sebou nevzal knihu. Navyše ho ešte začali bolieť aj kolená a v stiesnených priestoroch kabíny lode si ich ani nemohol aspoň na chvíľu natiahnuť. Napriek tomu, že astronauti sa snažili svoju kabínu upratovať, lietali okolo nich rôzne odpadky a omrvinky. V čase 4 dni, 23 hodín a 16 minút po štarte letový riaditeľ Chris Kraft astronautom oznámil dobrú správu. Zablahoželal im, že pred pár minútami prekonali doteraz platný rekord v dĺžke kozmického letu s ľudskou posádkou, ktorý od roku 1963 držal sovietsky kozmonaut Valerij Bykovskij. Na palube kozmickej lode Vostok 5 strávil 4 dni, 23 hodín a 7 minút. Dodnes ide o najdlhší sólový kozmický let s ľudskou posádkou. Cooperovi a Conradovi zablahoželali aj ich náhradníci Armstrong a See ako „vaša priateľská záložná posádka“. Pozoruhodný bol tiež hovor, ktorý sa odohral počas posledného ôsmeho letového dňa medzi Gemini V a Cooperovým kolegom Scottom Carpenterom, členom pôvodnej sedmičky astronautov, ktorý sa vtedy nachádzal 62 metrov pod hladinou na palube podmorskej stanice SEALAB II pri pobreží Kalifornie. Ich konverzácia bola krátka, nie celkom uvoľnená, signál kolísal, ale Carpenterov hlas, zmenený héliom v atmosfére SEALAB II, bol zábavný.
La Louvière-Lauragais
La Louvière-Lauragais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aude, v regióne Languedoc-Roussillon.
Gemini 5
Priebeh letu
thumb|Vyzdvihnutie posádky Gemini V po pristátí v [[Atlantický oceán|Atlantiku, 29. august 1965]]
Jozef Kello
Jozef Kello (* 18. október, 1889, Bobrovec – † 17. marec 1951, Bratislava) bol slovenský herec a spoluzakladateľ Slovenského národného divadla.
Zo života
Jozef Kello pochádzal z dedinky Bobrovec pri Liptovskom Mikuláši, kde sa zoznámil s ochotníckym divadlom. Absolvoval štúdium murárčiny, po štúdiách si v Košiciach založil kníhkupectvo a už onedlho popri ňom fungoval aj divadelný spolok. V roku 1921 sa po vyhlásenom konkurze do súboru SND stáva jedným z prvých piatich slovenských profesionálov. Kvôli svojmu výzoru hrával väčšinou staršie postavy. V činohre pôsobil vyše 30 rokov a zahral si temer 300 postáv. Ako prvý hral (jemu ako na mieru šitú) postavu Jožka Púčika. Mal sklon k nadrávaniu a preháňaniu, čo bolo vo fraškách vtedy vítané, ale vo vážnejšom repertoári kritikmi vyčítané.
Gemini 5
Priebeh letu
Kozmická loď Gemini 5 v poriadku pristála 29. augusta 1965 o 07:55:14 miestneho času (12:55:14 UTC) na hladine Atlantického oceánu. Miesto pristátia sa nachádzalo 540 km juhozápadne od Bermúd, 35 km od torpédoborca USS Du Pont a 128 km od lietadlovej lode USS Lake Champlain. Potom, čo kabína bezpečne pristála, astronauti zistili, že pristáli 130 km pred plánovaným cieľovým bodom. Vyšlo najavo, že palubný počítač fungoval správne, ale so zlými dátami. Pozemný operátor pri programovaní počítača na pristátie zadal zlý údaj ohľadom rotácie Zeme. Vložená hodnota bola 360°, lenže Zem sa za jeden deň otočí o 360,98 °. Z toho dôvodu sa počítač domnieval, že kabína preletí cieľový bod. Cooper svojím manévrom síce naviedol kabínu na pristátie pred cieľom, ale tá paradoxne pristála onomu miestu bližšie, než keby nezasiahol. Po 18 minútach od pristátia už boli na mieste vrtuľníky a žabí muži pripevnili na kabínu bezpečnostný plavák. Medzitým priplával torpédoborec USS Du Pont a za ďalších 30 minút Cooper a Conrad vystúpili z kabíny a vrtuľníky ich dopravili na palubu lietadlovej lode USS Lake Champlain medzi nadšených námorníkov, vedcov a novinárov. Na štartovacom komplexe 19 na Cape Kennedy už medzitým prebiehali prípravy na misiu Gemini VI, ktorej štart sa plánoval na 25. októbra 1965.
La Louvière-Lauragais
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 83 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov
náhľad|221x221bod|Logo IUCN Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov (iné preklady: Medzinárodná únia pre ochranu prírody a prírodných zdrojov, Medzinárodná únia ochrany prírody a prírodných zdrojov, Medzinárodný zväz na/pre ochranu prírody a prírodných zdrojov, Medzinárodný zväz ochrany prírody a prírodných zdrojov;, skr. IUCN) je medzinárodná organizácia, ktorá sa zaoberá ochranou prírody.
Založená bola v roku 1948, sídli v oblasti Ženevského jazera vo Švajčiarsku v meste Gland. Združuje 83 krajín, 108 vládnych kancelárií, 766 nekomerčných organizácií a 81 medzinárodných organizácií a okolo 10-tisíc expertov a vedcov z krajín celého sveta.
Názvy
right|thumb|Sídlo v meste Gland|221x221bodV rokoch 1990 - 2008 (do februára) bol paralelný názov Svetová únia ochrany prírody alebo Svetový zväz ochrany prírody,. Do roku 1955 názov znel International Union for the Protection of Nature, skr. IUPN. Mimo právnych kontextov sa organizácia dnes volá skrátene Medzinárodná únia na ochranu prírody (iné preklady: Medzinárodná únia na/pre ochranu prírody, Medzinárodná únia ochrany prírody, Medzinárodný zväz na/pre ochranu prírody, Medzinárodný zväz ochrany prírody),.
Eric Berne
Eric Berne rodený Eric Lennard Bernstein (* 10. máj 1910, Montreal, Kanada – † 15. júl 1970, Carmel-by-the-Sea, Kalifornia, USA) bol americký psychiater a psychológ, vytvoril vlastnú psychologickú teóriu a terapiu s názvom transakčná analýza.
Narodil sa v Kanade ako Eric Lennard Bernstein ale neskôr sa vysťahoval do USA a v roku 1938 získal americké občianstvo. V roku 1943 si zmenil meno na Eric Berne.
Walking Dead (seriál)
The Walking Dead je americký post-apokalyptický hororový televízny seriál založený na rovnomennom komiksovom seriáli od Roberta Kirkmana, Tonyho Moora a Charlieho Adlarda – spolu tvoria jadro franšízy The Walking Dead. Séria obsahuje veľký súbor ľudí, ktorí prežili zombie apokalypsu, ktorí sa snažia zostať nažive pod takmer neustálou hrozbou útokov zombíkov známych ako „chodci“ (okrem iných prezývok). S kolapsom modernej civilizácie musia títo preživší konfrontovať iných ľudí, ktorí prežili, ktorí vytvorili skupiny a komunity s vlastnými zákonmi a morálkou, čo niekedy vedie k otvorenému, nepriateľskému konfliktu medzi nimi.
Andrew Lincoln hral hlavnú postavu Ricka Grimesa až do svojho odchodu v deviatej sérii. Medzi ďalších dlhoročných členov obsadenia patria Norman Reedus, Steven Yeun, Chandler Riggs, Melissa McBride, Lauren Cohan, Danai Gurira, Josh McDermitt, Christian Serratos, Seth Gilliam a Ross Marquand. The Walking Dead je produkovaný AMC Studios v štáte Georgia, pričom väčšina natáčania sa odohráva vo vonkajších priestoroch Riverwood Studios neďaleko Senoia, Georgia. Séria bola pôvodne adaptovaná z komiksu Frankom Darabontom, ktorý tiež slúžil ako showrunner v prvej sezóne. Konflikty medzi Darabontom a AMC si však vynútili jeho odchod zo série a vyústili do viacerých súdnych sporov zo strany Darabonta a ďalších. Glen Mazzara, Scott M. Gimple a Angela Kang slúžili ako ďalší showrunneri.
Séria mala premiéru 31. októbra 2010. Vysiela sa výhradne na káblovom kanáli AMC v Spojených štátoch a medzinárodne prostredníctvom Fox Networks Group a Disney+. Jedenásta a posledná séria mala premiéru 22. augusta 2021 a očakáva sa, že skončí v roku 2022. Počnúc treťou sériou The Walking Dead prilákala najviac 18- až 49-ročných divákov zo všetkých káblových alebo vysielaných televíznych seriálov. sledovanosť v neskorších sezónach klesala. Okrem toho bola séria celkovo pozitívne prijatá kritikmi. Bol nominovaný na niekoľko ocenení, vrátane Zlatého glóbusu za najlepší televízny seriál – dráma a na Cenu spisovateľov Guild of America za nový seriál.
AMC tiež rozšírila sériu do súvisiacich médií, vrátane vedľajšej série Fear the Walking Dead (2015 – súčasnosť) a The Walking Dead: World Beyond (2020 – 21), ako aj niekoľkých webových epizód a videohier. AMC oznámilo plány na tri filmy, ktoré budú sledovať Rickov príbeh po Lincolnovom odchode. V roku 2020 boli oznámené dva ďalšie spinoffy: jeden zameraný na postavy Reedusa a McBridea a antologická séria, ktorá obsahuje príbehy jednotlivých postáv.
Prehľad sérií
The Walking Dead sa odohráva po nástupe celosvetovej zombie apokalypsy. Zombie, označované ako „chodci“, sa rútia k živým ľuďom a iným tvorom, aby ich zjedli; priťahuje ich hluk, ako sú výstrely, a rôzne vône, napr. ľudí. Hoci sa spočiatku zdá, že iba ľudia, ktorých chodci pohryzú alebo poškrabú, sa môžu zmeniť na iných chodcov, na začiatku série sa ukázalo, že všetci žijúci ľudia sú nositeľmi patogénu zodpovedného za mutáciu. Mutácia sa aktivuje po smrti hostiteľa patogénu a jediný spôsob, ako natrvalo zabiť chodca, je poškodiť jeho mozog alebo úplne zničiť telo, napríklad jeho spopolnením.
Séria sa sústreďuje na zástupcu šerifa Ricka Grimesa, ktorý sa prebudí z kómy. Kým je v kóme, svet ovládli chodci. Stáva sa vodcom skupiny preživších z oblasti Atlanty v štáte Georgia, ktorí sa snažia udržať a chrániť sa nielen pred útokmi chodcov, ale aj iných skupín preživších ochotných použiť akékoľvek prostriedky potrebné na to, aby zostali nažive.
1. séria (2010)
Keď sa zástupca šerifa Rick Grimes z okresu King v štáte Georgia prebudí z kómy, zistí, že svet zaplavili zombie („chodci“). Po spriatelení sa s Morganom Jonesom cestuje Rick sám do Atlanty a potom nájde svoju manželku Lori, syna Carla a svojho policajného partnera a najlepšieho priateľa Shana Walsha v lese s ďalšími preživšími. Po útoku chodcov v noci celá skupina cestuje späť do Atlanty do budovy Centra pre kontrolu chorôb (CDC), ale od jediného zostávajúceho vedca zistí, že na pandémiu zatiaľ neexistuje žiadny liek.
2. séria (2011-12)
Rickova skupina, ktorá hľadá Carolinu nezvestnú dcéru Sophiu, sa ukrýva na farme, ktorú vedie Hershel Greene. Napätie s Hershelovou rodinou sa zhorší po tom, čo sa zistí, že má stodolu plnú chodcov: bývalých priateľov a rodinných príslušníkov. Rick sa dozvie, že Shane a Lori boli romanticky zapletení, keď bol v kóme, a že Lori je tehotná. Priateľstvo Shana a Ricka sa zhoršuje, až kým Rick nie je nútený zabiť Shana v sebaobrane. Rozruch priťahuje chodcov na farmu a núti Rickovu skupinu a Hershelovu rodinu k evakuácii.
3. séria (2012-13)
Osem mesiacov po úteku z farmy Rickova skupina – bez Andrey, ale s Hershelovou rodinou – nachádza odľahlé väzenie, z ktorého si urobí nový domov po tom, čo ho očistí od chodcov. Lori je zabitá v núdzovej sekcii C a Rick začína byť bez pántov a má halucinácie. Andreu zachránila Michonne a obe objavia Woodbury, opevnené mesto vedené podvodným mužom známym ako „guvernér“, ktorý sa snaží zničiť skupinu vo väzení. Rickova skupina spustí nájazd, ktorý zničí Woodbury, ale guvernér zabije Andreu a utečie. Zvyšní občania Woodbury sa sťahujú do väzenia.
4. séria (2013-14)
Niekoľko mesiacov po guvernérovom útoku zabije veľa ľudí vo väznici smrteľná chrípka. Guvernér nájde Martineza, jeho bývalú pravú ruku a zabije ho, pričom prevezme jeho skupinu predtým, ako ich zavedie do väzenia. Rickova skupina je nútená oddeliť sa a utiecť, zatiaľ čo Hershel a guvernér sú zabití. Rozdelení preživší sa postavia proti nemŕtvym a nadviažu nové známosti. Všetci nachádzajú početné znaky ukazujúce na bezpečný prístav s názvom Terminus. Skupina po skupine sa opäť zjednocuje na Terminuse, ale Rickova skupina bez Carol je zajatá s neznámym účelom.
5. séria (2014-15)
Z obyvateľov Terminusu sa stali kanibali. Carol vedie útok, ktorý oslobodí Rickovu skupinu. Niektorí zo skupiny sú zajatí skupinou skorumpovaných policajtov sídliacich v nemocnici Grady Memorial. Po migrácii skupiny do Virgínie sa blíži cudzinec menom Aaron, ktorý ich pozýva, aby sa pripojili k opevnenej komunite s názvom Alexandria, ktorú vedie Deanna Monroe. Rýchlo si uvedomia, že obyvatelia sú zle pripravení urobiť to, čo je potrebné na prežitie. Ricka začne priťahovať Jessie Andersonová a zistí, že má násilného manžela. Deanna signalizuje Rickovi, aby muža popravil po tom, čo zabije jej manžela, keď v tom nečakane príde Morgan.
6. séria (2015-16)
Obyvatelia Alexandrie veria Rickovej skupine, že ochráni mesto. Skupina známa ako Wolves využíva hordu zombie na útok na Alexandriu a Deanna a celá rodina Andersonovcov (okrem iných) sú zabití. Počas zotavovania sa Alexandria dozvie o komunite zvanej Hilltop. Muž menom Jesus ich pozýva, aby vymenili zásoby s Hilltopom, ak môžu pomôcť ukončiť hrozbu vydieračských Spasiteľov vedených mužom menom Negan. Hoci Rickova skupina zdecimuje jednu základňu Spasiteľa, neskôr ich chytí Negan a prinúti sa mu podriadiť sa.
7. séria (2016-17)
Negan brutálne zavraždí Glenna a Abrahama, čím iniciuje svoju vládu nad Alexandriou. Jeho činy spočiatku vedú Ricka k tomu, aby sa podvolil, ale Michonne ho presvedčí, aby sa bránil. Stretnú komunitu s názvom Scavengers a požiadajú ich o pomoc. Carol a Morgan sa spriatelia s kráľom Ezechielom, vodcom Kráľovstva, zatiaľ čo Maggie a Sasha zhromaždia kopec. Rosita a Eugene vystrelia guľku, aby zabili Negana. Keď guľku zablokuje Lucille, Neganova bejzbalová pálka, Negan násilne naverbuje Eugena ako Spasiteľa. Spasitelia a Scavengers zaútočia na Alexandriu, no Sasha sa obetuje a pomôže vojakom Kráľovstva a Hilltopu odraziť Neganových Spasiteľov.
8. séria (2017-18)
Rick, Maggie a Ezekiel zhromaždili svoje komunity do vojny proti Neganovi a Spasiteľom. Straty sú ťažké na oboch stranách a mnoho vojakov Kráľovstva je zabitých. Alexandria prepadne Spasiteľovmu útoku a Carla medzitým pohryzie chodec. Pred eutanáziou Carl presvedčí Ricka, aby ukončil vojnu a znovu naštartoval spoločnosť. Negan sa pokúsi vymazať Ricka a jeho spojencov v poslednej bitke, ale Eugene prekazí jeho plán tým, že sabotuje guľky Spasiteľov. Rick potom zraní Negana. Proti vôli Maggie je Negan ušetrený a uväznený, čím sa vojna skončí.
10. séria (2019-21)
Alpha začne rozbíjať komunity zdanlivo náhodnými chodeckými útokmi a sabotážnymi činmi. Na Carolin príkaz Negan infiltruje Whisperers (Šepkačov) a zavraždí Alfu. Jej pravá ruka Beta prevezme velenie nad Whisperers (Šepkačmi), no on a horda sú porazení preživšími (Daryl a ostatní). Eugene vedie skupinu do Západnej Virgínie, aby sa stretol s novou skupinou preživších. Dozvedel sa o nej volaním cez rádiovysielač rozprávaním ženy s menom Stephanie. Medzitým Michonne cestuje na sever, aby hľadala Ricka po tom, čo našla dôkazy, že prežil svoju zdanlivú smrť.
11. séria (2021-22)
Keď Alexandria potrebuje jedlo, Maggie vedie skupinu, ktorá sa snaží získať späť svoju starú komunitu Meridian od vražedného gangu vojnových veteránov z Afganistanu, Reaperov. Daryl je nútený pripojiť sa k Reaperom ako špión po tom, čo zistí, že jeho bývalá priateľka Leah je jednou z nich. Leah zabije a nahradí svojho vodcu Popea, len aby pokračovala v boji proti Maggienej skupine, keď sa dozvedela o Darylovej skutočnej oddanosti. Medzitým Eugenova skupina vstúpi do Commonwealthu, masívnej prosperujúcej komunity, len aby zistila, že má prísny triedny systém.
Darabontské spojenia
V seriáli vystupuje niekoľko hercov, s ktorými vývojár série Frank Darabont v minulosti spolupracoval, vrátane Laurie Holdenovej (Andrea), Jeffreyho DeMunna (Dale Horvath), Melissy McBride (Carol Peletier), Juana Pareju (Morales) a Sama Witwera (mŕtveho vojaka v tanku, kde sa Rick Grimes skrýva v epizóde "Days Gone Bye"). Všetkých päť sa objavilo v jeho filme The Mist z roku 2007 spolu s Thomasom Janeom, ktorý mal pôvodne hrať v seriáli ako Rick Grimes, keď bol uvedený na HBO. Jane bola neskôr v rozhovoroch s Darabontom o možnom hosťovaní hviezdy v seriáli na jeseň 2010, avšak po Darabontovom odchode nie je známe, či sa miesto hosťa uskutoční alebo nie. Holden sa objavil aj vo filme The Majestic z roku 2001, ktorý Darabont aj režíroval. DeMunn sa objavil v niekoľkých Darabontových filmoch, okrem The Mist a The Majestic sa objavil aj vo filmoch Vykúpenie z väznice Shawshank (1994) a Zelená míľa (1999). Plánovalo sa, že Witwer (súkromný Jessup v Darabont's The Mist) zopakuje svoju rolu „Days Gone Bye“ v pôvodnej koncepcii premiéry druhej sezóny seriálu a vo webovej epizóde, ale oba plány boli zavrhnuté.
Rozvoj
20. januára 2010 AMC oficiálne oznámilo, že objednalo pilotný diel pre možnú sériu upravenú zo série komiksov The Walking Dead, pričom Frank Darabont a Gale Anne Hurd pôsobili ako výkonní producenti a Darabont písal a režíroval. Celá séria bola predobjednaná len na základe sily zdrojového materiálu, televíznych scenárov a Darabontovej účasti. V januári 2010 prilákala ďalšiu pozornosť recenzia scenára pilotnej epizódy. Pilotný diel sa začal natáčať v Atlante v štáte Georgia 15. mája 2010 po tom, čo AMC oficiálne objednalo prvú sezónu so šiestimi epizódami. Zostávajúce epizódy seriálu sa začali natáčať 2. júna 2010, pričom Darabont slúžil ako showrunner. Dňa 31. augusta 2010 Darabont oznámil, že The Walking Dead bol vyzdvihnutý pre druhú sériu, pričom produkcia sa začala vo februári 2011. 8. novembra 2010 AMC potvrdilo, že bude druhá séria pozostávajúca z 13 epizód. Chcel by tiež zahrnúť niektoré z „environmentálnych prvkov“, ktoré sa odohrávajú počas 2. zväzku Kirkmanovej knihy.
Štáb
Prvý tím tvorili scenáristi série a výkonný producent Frank Darabont (ktorý napísal/spolupísal štyri zo šiestich epizód), výkonný producent Charles H. Eglee, výkonný producent a tvorca komiksu, Robert Kirkman, spoluvýkonný producent, Jack LoGiudice, konzultačný producent, Adam Fierro a Glen Mazzara, z ktorých všetci prispeli do jednej epizódy. Spolu s Darabontom, ktorý režíroval pilotnú epizódu, zvyšných päť režírovali Michelle MacLaren, Gwyneth Horder-Payton, Johan Renck, Ernest Dickerson, respektíve Guy Ferland.
Dňa 1. decembra 2010 Deadline Hollywood oznámil, že Darabont prepustil svojich spisovateľov, vrátane výkonného producenta Charlesa „Chic“ Egleeho, a plánoval využiť na druhú sériu nezávislých spisovateľov. Kirkman označil oznámenie za "predčasné" a objasnil, že Eglee odišla, aby sa venovala iným projektom, keď sa Darabont rozhodol zostať ako showrunner, a neboli urobené žiadne definitívne plány týkajúce sa písacieho štábu pre druhú sezónu.
[Chic Eglee] bol privedený do The Walking Dead s myšlienkou, že Frank bude pracovať na prvej sérii a potom pôjde robiť filmy [...] Chic nechcel byť druhým veliteľom v šou, keďže je zvyknutý byť špičkovým veliteľom, a tak sa rozhodol odísť a urobiť niečo iné, čo sa stáva a nie je to veľký problém.
— Robert Kirkman, TV sprievodca
3. decembra 2010 v rozhovore pre Entertainment Weekly, výkonná producentka Gale Anne Hurdová poznamenala: Je to úplne nepresné. [V] miestnosti pre scenáristov sú ľudia, ktorí vytvorili iné projekty, ktoré budú ich prvou prioritou. Myslím, že [Eglee] sa práve rozhodol, že chce spustiť vlastnú show.“ Prezradila, že je pravdepodobné, že sa séria vráti v októbri 2011, keďže Darabont a Kirkman plánovali naplánovať nasledujúcu sezónu začiatkom roka 2011. Potvrdila tiež, že „každý z hlavných hercov je prihlásený na viacero sezón. " V júli 2011 bol vývojár série a showrunner Frank Darabont prepustený z pozície showrunnera série kvôli neetickým obchodným praktikám zo strany nadriadených AMC
Výkonný producent Glen Mazzara bol vymenovaný za nového showrunnera namiesto Darabonta. V druhej sezóne sa k spisovateľskému štábu pridali noví spisovatelia, vrátane spoluvýkonného producenta Evana Reillyho, producenta Scotta M. Gimplea, redaktorky príbehu Angely Kang a Davida Leslieho Johnsona. Medzi nových scenáristov v tretej sezóne patrili producenti Nichole Beattie a Sang Kyu Kim, pričom Frank Renzulli prispel scenárom na voľnej nohe.
Po skončení tretej sezóny Glen Mazzara odstúpil zo svojej pozície showrunnera a výkonného producenta seriálu na základe vzájomnej dohody medzi Mazzarom a AMC. Tlačová správa znela: „Obe strany uznávajú, že existuje rozdiel v názoroch na to, kam by sa show mala uberať vpred, a dospeli k záveru, že najlepšie je rozísť sa.“ Scott M. Gimple vystriedal Mazzaru ako showrunnera vo štvrtej sérii, s novými spisovateľmi, ktorí sa pripojili k spisovateľskému štábu, ako Curtis Gwinn, Channing Powell a Matt Negrete. V januári 2018 bolo oznámené, že Gimple bude povýšený na novovytvorenú pozíciu riaditeľa obsahu celej franšízy Walking Dead a že Angela Kang ho nahradí ako showrunnera počnúc deviatou sezónou.
Písanie
Televízny seriál má vo všeobecnosti tendenciu sledovať Kirkmanove komiksové seriály naprieč hlavnými postavami a zápletkami; napríklad udalosti premiérovej epizódy siedmej sezóny korelujú s udalosťami v čísle 100 komiksu. Séria sa nepokúša ísť krok za krokom s komiksom a má voľnosť v rozprávaní. Najmä scenáristi série spolu s Kirkmanom často „prenášajú“ to, ako postava zomrela v komikse, na inú postavu v sérii. Napríklad vo štvrtej sezóne, kde je Hershel Greene sťatý guvernérom v spore s Rickovou skupinou vo väzení; v komikse je týmto osudom Tyreese. Niektoré z televíznych postáv, ako Carol, ďaleko prežili svoje komiksové náprotivky, zatiaľ čo iné, ktoré už boli zabité, ako Sophia a Andrea, zostali nejaký čas nažive v prebiehajúcej komiksovej sérii. Okrem toho scenáristi zahrnuli do seriálu úplne nové postavy, ako je Daryl Dixon, o ktorom producentka Gale Anne Hurd hovorí, že pomáha vytvoriť novú dynamiku seriálu a núti divákov hádať z toho, čo už v komiksovej sérii vzniklo.
Obsadenie
Niekoľko hercov opustilo show podľa svojich vlastných podmienok kvôli iným záväzkom alebo zmenám, pričom spisy prijali zápletku okolo týchto zmien:
Castingové platy pre hlavných hercov v priebehu šou výrazne vzrástli až do siedmej sezóne. Celkovo boli platy nižšie v porovnaní s inými podobnými drámami, vrátane vlastnej šou Mad Men od AMC, ale to bolo opodstatnené kvôli nestálosti akejkoľvek postavy, ktorá bola potenciálne odpísaná zo seriálu. Norman Reedus a Melissa McBride, hrajúci Daryl Dixona a Carol Peletierovú, zarobili počas prvej sezóny okolo 9 500 USD za epizódu a v siedmej sezóne sa dostali až na 80 000 USD za epizódu. Lincoln sám zarábal iba 90 000 USD za epizódu v siedmej sezóne. Do deviatej sezóny, s odchodom Lincolna, si Reedus opakovane zabezpečil výplatu 350 000 USD za epizódu plus ďalšie stimuly, čo mu počas troch sezón potenciálne zarobilo 50 – 90 miliónov USD. McBridová podobne dostala v deviatej sezóne predĺženú zmluvu v hodnote 20 miliónov USD na tri sezóny. Obidve boli určené na zabezpečenie dvojice ako ústredných postáv pre show, ktorá bude pokračovať v Lincolnovej neprítomnosti.
Muzika
Bear McCreary bol najatý, aby zložil pieseň pre seriál. McCreary uviedol, že hlavná téma bola založená na jeho prezeraní produkčných návrhov pre úvodnú titulnú sekvenciu. Namiesto toho, aby urobil celú ústrednú pieseň ako vo svojich skorších dielach, McCreary sa rozhodol použiť jednoduchý, opakujúci sa motív zo sláčikovej sekcie.
Opakuje sa to znova a znova a v skutočnosti to v pilotnej epizóde začnete počuť skôr, ako začne hlavný názov, a to je niečo, čo pokračuje od epizódy k epizóde. Hudbu hlavného názvu počujete skôr, ako začne hlavný názov, takže viete, že sa to blíži. To bol podľa mňa ten malý háčik – tá maličkosť, ktorú vždy, keď ju počujete, Vás prenesie do seriálu.
— Medveď McCreary
Zvukové stopy (soundtrack)
K dnešnému dňu boli vydané štyri soundtracky k The Walking Dead. The Walking Dead: AMC Original Soundtrack, pre prvú sezónu (Vol. 1) vyšiel 17. marca 2013. Soundtrack pre druhú sezónu (Vol. 2) vyšiel 25. marca 2014. Songs of Survival je soundtrack pre tretiu sezónu a bol vydaný 27. augusta 2013 vydavateľstvom Republic Records ako exkluzívny Walmart pre špeciálne vydanie tretej sezóny. Songs of Survival (Vol. 2) je soundtrack pre štvrtú sezónu a bol vydaný 26. augusta 2014 vydavateľstvom Republic Records ako Walmart exkluzívne pre vydanie štvrtej sezóny.
Makeup
Greg Nicotero je výkonným producentom a kľúčovým maskérom špeciálnych efektov v seriáli. Každý chodec prejde „zombie školou“ a naučí sa, ako sa pohybovať ako zombie. Existujú tri úrovne zombie make-upu: Hero, Midground a Deep Background. Zombí hrdinovia (Hero) sú chodci a sú kompletne prerobení od hlavy po päty. Zombie (Midground) dostávajú na tvári svetlá a tiene, ale nepribližujú sa dostatočne blízko k fotoaparátu, aby si vyžadovali úplný make-up. Zombie (Deep Background) často nosia masky a sú určené len na použitie ako pozadie.
Filmovanie
The Walking Dead sa natáča prevažne v Georgii. Od roku 2002 štát ponúka daňové stimuly pre veľké filmové produkcie, aby priviedol producentov do štátu a podporil jeho ekonomiku.
Niektoré scény sú natočené mimo štúdia. Woodbury (mesto, ktorému velil Guvernér), počas tretej sezóny, bol natočený v centre mesta Senoia. Medzi ďalšie výnimky patrí Kráľovstvo, ktoré sa natáča na bývalej vojenskej základni Fort McPherson, teraz prerobenej na štúdiá pre Tylera Perryho.
Séria bola natočená na 16 mm film až do konca desiatej sezóny predtým, ako prešla do digitálnej podoby pre posledných 30 epizód série. Zmena bola spôsobená pandémiou COVID-19, kde bolo menej „kontaktných bodov“ s digitálom ako s filmom. David Tattersall bol kameramanom pilotnej epizódy a David Boyd ako kameraman zvyšných epizód. O produkciu sa postarali Greg Melton a Alex Hajdu. V tíme efektov sú skúsení dizajnéri líčenia špeciálnych efektov Greg Nicotero a Toby Sells, koordinátor špeciálnych efektov Darrell Pritchett a supervízori vizuálnych efektov Sam Nicholson a Jason Sperling.
Marketing
The Walking Dead debutovali v ten istý týždeň v 120 krajinách. Ako súčasť rozsiahlej kampane zameranej na reklamu a zvýšenie očakávaní premiéry, AMC a Fox International Channels koordinovali 26. októbra 2010 celosvetovú inváziu zombie. Tento kúsok zahŕňal inváziu do 26 veľkých miest v priebehu 24 hodín, počnúc Tajpeju a Hong Kongu a končí v Los Angeles na americkej premiére.
Oficiálna webová stránka seriálu sa vydala, tesne pred Comic-Conom v San Diegu v roku 2010, pohyblivý komiks založený na vydaní č. 1 pôvodného komiksu, ktorý bol vyjadrený Philom LaMarrom. Stránka tiež zverejnila dokument o tvorbe primárne o prvej epizóde, ako aj množstvo ďalších videí a rozhovorov zo zákulisia. Tvorca komiksu a výkonný producent televízneho seriálu Robert Kirkman, ako aj umelec Charlie Adlard v dokumente hovoria, že sú spokojní s tým, ako je seriál verný komiksu, a poznamenávajú podobnosť medzi hercami a pôvodnými kresbami postáv komiksu.
Akčné figúrky postáv zo série boli vytvorené na vydanie v novembri 2011 a pokračovali v priebehu rokov v ôsmich zostavách. Figúrky, ktoré vyrába McFarlane Toys, sú navrhnuté tak, aby pripomínali hercov zo seriálu. Figúrky vytvorené tak, aby pripomínali postavy nakreslené v komikse, boli vydané v septembri 2011. V decembri 2020 spoločnosť AMC oznámila, že Chris Hardwick bude hosťovať špeciál pre show s vystúpeniami rôznych členov obsadenia s názvom The Walking Dead Holiday Special, s cieľom propagovať show a „spomínať si na minulosť franšízovej série“. Špeciál bol vydaný 13. decembra 2020.
Zelené iniciatívy
S hlavným cieľom znížiť vplyvy filmových a televíznych produkcií na životné prostredie, vrátane The Walking Dead, producentka Gale Anne Hurd nasmerovala herecké obsadenie, štáb, produkčný tím, dodávateľov a blogerov o svojom seriáli, aby si osvojili aplikáciu Doddle na výrobu. takmer bez papiera; funguje to digitálnym prenosom interaktívnych zoznamov hovorov a inej komunikácie v rámci tímu a tímov s dodávateľmi (ako sú pokyny, obrázky, menu a aktualizácie) do mobilných telefónov a tabletov ľudí. Hurd o používaní Doddle povedal: okrem šetrenia papiera: „Je to tiež jednoduchšie a je to lepšie z hľadiska bezpečnosti. Ľudia menej často nechajú svoj smartfón alebo tablet ležať niekde inde, aby ich zobral niekto iný.“
Hurd popisuje ďalšie kroky podniknuté na zvýšenie efektívnosti a zníženie výrobných nákladov: „Ak používate vozidlá s lepším dojazdom na plyn, či už ide o elektrické alebo hybridné vozidlá, zaplatíte oveľa menej za palivo. Ak používate kompaktné žiarivky, "Ušetríte veľa peňazí na verejných službách. Ak recyklujete dokonca aj svoje vlastné súpravy a znova ich použijete, ušetríte peniaze. Nemusíte kupovať nové rezivo. Takže sú tu úspory nákladov, absolútne." Okrem toho sa produkčný tím zameriava na zníženie voľnobehu vozidla, čo znižuje emisie oxidu uhličitého.
Hurd tiež znižuje plastový odpad tým, že osobne používa znovu naplniteľnú fľašu na vodu EcoUsable z nehrdzavejúcej ocele a propaguje jej používanie medzi svojimi kolegami.
Web epizódy
K dnešnému dňu boli na webovej stránke AMC vydané štyri webové série založené na The Walking Dead – Torn Apart (2011), Cold Storage (2012), The Oath (2013) a Red Machete (2017).
Talking Dead
Živá televízna aftershow s názvom Talking Dead mala premiéru na AMC 16. októbra 2011 po prídavnej prezentácii premiéry The Walking Dead v druhej sezóne. Talking Dead predstavuje moderátora Chrisa Hardwicka, ktorý diskutuje o najnovšej epizóde s fanúšikmi, hercami a producentmi The Walking Dead.
Filmy
Po odchode Andrewa Lincolna ako Ricka Grimesa počas deviatej sezóny, hlavný obsahový riaditeľ Scott Gimple uviedol, že plánujú vytvoriť tri originálne filmy AMC, aby preskúmali udalosti súvisiace s Rickovou postavou v budúcnosti, s Lincolnom v hlavnej úlohe a očakáva sa, že prvý začne produkcia vytvárať v roku 2019. Okrem Lincolna si v týchto filmoch zahrajú aj Danai Gurira (Michonne) a Pollyanna McIntosh (Jadis / Anne). Gimple uviedol, že nepôjde len o predĺžené epizódy, ani sa nepokúsia adaptovať žiadny z komiksových príbehov, ale výrazne zapojí Kirkmana do ich vývoja. Filmy uvedie do kín Universal Pictures.
Fear the Walking Dead
Fear the Walking Dead je sprievodná séria k The Walking Dead, ktorú vyvinula spoločnosť AMC. AMC začala s vývojom seriálu okolo septembra 2013 a zaviazala sa k dvojsezónnemu vysielaniu do marca 2015. Fear the Walking Dead bol prvýkrát odvysielaný 23. augusta 2015.