cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fulianka
Pamätihodnosti
Zoznam kultúrnych pamiatok, nachádzajúcich sa v obci a sú vedené v Ústrednom zozname kultúrnych pamiatok, ktoré vydalo Krajské stredisko štátnej pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody v Prešove pod číslom 283:
Gerhard Gentzen
Gerhard Karl Erich Gentzen (* 24. november 1909, Greifswald – † 4. august 1945, Praha) bol nemecký matematik.
V rokoch 1944-1945 pracoval na Pražskej univerzite. Venoval sa hlavne základom matematiky a matematickej logike (Gentzenov formálny systém).
Tesne po skončení 2. svetovej vojny bol 7. mája 1945 podobne ako iní Nemci za svoj pôvod zatknutý. Zomrel hladom 4. augusta 1945.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Milhosť
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Milhosť v okrese Košice-okolie.
1. hokejová liga SR 1993/1994
1. hokejová liga SR 1993/1994 bola prvou sezónou 1. hokejovej ligy SR. Stala sa nástupkyňou 1. slovenskej národnej hokejovej ligy. V sezóne 1993/94 mala 10 účastníkov. Víťazom sa stalo družstvo Spartak Dubnica nad Váhom. Nevypadol nikto nakoľko liga sa v nasledújúcom ročníku rozšírila na 12 účastníkov. Nováčikmi pre nasledujúcu sezónu sa stali družstvá ŠK Matador Púchov a HK PPS Detva
Základná časť
Družstvo VTJ Marat Piešťany vystupovalo v sezóne ako Dukla Trenčín "B"
Le Bleymard (obec)
Le Bleymard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Orleans
Orléans môže byť:
Le Bleymard (obec)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Orleans
Orleans môže byť:
Le Bleymard (obec)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Manic Street Preachers
Manic Street Preachers je waleská rocková skupina, ktorá bola založená v roku 1986 a jej súčasnú zostavu tvoria James Dean Bradfield, Nicky Wire a Sean Moore. Do roku 1995 bol súčasťou kapely aj Richey James Edwards, ale 1. februára toho roku záhadne zmizol a dodnes nie je známe, kde sa nachádza, a či je ešte nažive.
Janovík
Janovík je obec na Slovensku v okrese Prešov.
Zoznam planétok 72501 – 72750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Brzeg
Brzeg je mesto v Poľsku v Opolskom vojvodstve v okrese Powiat brzeski v rovnomennej gmine.
Richard Palmer-James
Richard Palmer-James (* 11. jún 1947) je britský hudobník a textár.
V mladosti pôsobil v najrôznejších miestnych skupinách ako The Corvettes, The Palmer-James Group, Tedrad a Ginger Man, kde hral na gitaru a ktorých členmi bol aj John Wetton. V roku 1969 bol jedným zo zakladajúcich členov rockovej skupiny Supertramp (pod menom Richard Palmer). V skupine pôsobil do roku 1972, kedy sa presťahoval do Mníchova.
V rokoch 1972 až 1974 spolupracoval ako textár s britskou skupinou King Crimson (kde sa opäť stretol s Wettonom), podieľal sa na ich troch albumoch Larks' Tongues in Aspic (1973), Starless and Bible Black a Red (obe 1974). Napriek tomu, že členom kapely posielal texty z Nemecka, bol plnoprávnym členom kapely, rovnako ako jeho predchodca Peter Sinfield. V roku 1974 bola činnosť skupiny ukončena a Palmer-James naďalej príležitostne spolupracoval s Johnom Wetton a Davidom Crossom.
V roku 1997 vydal spoločne s Wettonom album Monkey Business, kompiláciu rôznych nevydaných skladieb.
Biely potok (prítok Strážovského potoka)
Pramení v Strážovských vrchoch, v podcelku Zliechovská hornatina, na severozápadnom úpätí Strážova (1 213,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 790 m n. m., severoseverovýchodne od obce Zliechov. Na hornom toku tečie severoseverozápadným smerom, sprava priberá krátky prítok z juhozápadného úpätia Sokolia (1 032,4 m n. m.), zľava prítok (628,1 m n. m.) z oblasti Draštiny, následne sa stáča na severozápad a preteká Hluchou dolinou. Ďalej priberá ľavostranný prítok od obce Mojtín, prudko sa stáča na sever a tečie popri samote Uhliská. Na dolnom toku sa už stáča na severovýchod, sprava ešte priberá krátky prítok zo severozápadného svahu Svrčinovca (759,7 m n. m.) a pri osade Riedka ústi v nadmorskej výške cca 359 m n. m. do Strážovského potoka.
2. december
Narodenia
thumb|upright|[[Nelly Furtado (* 1978)]] thumb|upright|[[Britney Spears (* 1981)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Hernando Cortés († 1547)]]
Monzón
Monzón je malé mesto v španielskom autonómnom spoločenstve Aragónsko. Nachádza sa na severovýchode v okrese Cinca Medio v blízkosti riek Cinca a Sosa.
V stredoveku bolo mesto Monzón významnou pevnosťou, najstaršia časť hradu Torre del Homenaje pocháza z 9. storočia. Hrad bol neskôr sídlom templárov. V období medzi 13. a 17. storočím býval Monzón miestom zasadania aragonských snemov.
Medzi hlavné pamiatky mesta patrí okrem stredovekého hradu aj románska katedrála Santa Maria del Romeral postavená na románsky a zachovalé stredoveké hradby s bránou Puerta de Luzán.
Byczyna
Byczyna je mesto v Poľsku v Opolskom vojvodstve v okrese Powiat kluczborski v rovnomennej gmine.
Žije tu 3 658 obyvateľov (30.6.2007).
Zoznam kultúrnych pamiatok v Moldave nad Bodvou
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Moldava nad Bodvou v okrese Košice-okolie.
Gwen Stefani
Gwen Renée Stefani, známa ako Gwen Stefani (* 3. október 1969, Anaheim, Kalifornia, USA) je americká speváčka, módna návrhárka a príležitostná herečka. Je tiež vedúcou osobnosťou kalifornskej ska-rockovej kapely No Doubt.
Le Born (Lozère)
Le Born je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam historických článkov/?
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 4 články. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
?g
Ġgantija
?i
Ținut
?u
Đurađ Branković
?z
İznik
Seninghem
Seninghem je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Genus proximum
Genus proximum (lat.) je najbližší rod, t. j. bezprostredne širšia trieda predmetov, do ktorej ako druh vstupujú skúmané predmety.
Fat Wreck Chords
Fat Wreck Chords je Kalifornské nezávislé vydavateľstvo, zameriavajúce sa na punk rock. Jeho zakladateľom sú Fat Mike (hlavný spevák punk rockovej skupiny NOFX) a jeho manželka Ervin. Bolo založené v roku 1990.
Vydavateľstvo vydalo materiály pre skupiny ako NOFX, Good Riddance, Descendents, Me First and the Gimme Gimmes, The Loved Ones, Propagandhi, Rise Against, Lagwagon, Strung Out, No Use for a Name, Less Than Jake, Against Me!, Anti-Flag a mnoho ďalších.
Sempy
Sempy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Juhoslovanská zväzová republika
Juhoslovanská zväzová republika bola cieľom leteckých útokov Severoatlantickej aliancie na jar roku 1999. Ich cieľom bolo zastaviť vyháňanie Albáncov z Kosova. Nasledoval ekonomický prepad a buldozérová revolúcia, ktorá zvrhla doterajšieho prezidenta Slobodana Miloševića a nastolila vládu Vojislava Koštunicu.
Kubova Huť
Kubova Huť je obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 106 obyvateľov, z toho 57 mužov a 49 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,7 roka (muži 38,7 roka, ženy 38,6 roka).
Dobrodzień
Dobrodzień je mesto v Poľsku v Opolskom vojvodstve v okrese Powiat oleski v rovnomennej gmine.
Žije tu 4 089 obyvateľov (30.6.2007).
Vanessa Redgravová
Vanessa Redgravová CBE (* 30. január 1937, Londýn, Spojené kráľovstvo) je britská herečka a politická aktivistka. Ide o zrejme najznámejšiu členku významnej britskej hereckej a divadelníckej rodiny Redgraveových, nositeľku cien Tony, Grammy, BAFTA, Zlatého glóbusu a Oscara.
Pochádza z významnej a početnej hereckej rodiny, ktorej umelecké korene spadajú do 19. storočia. Obaja jej rodičia Michael Redgrave a Rachel Kempsonová boli herci. Britskú hereckú školu Central School of Speech and Drama ukončila v roku 1957 a odvtedy hrá divadlo. Prvú významnú divadelnú rolu dostala v roku 1961 v Britskej kráľovskej shakesperovskej spoločnosti.
Počas svojej viac ako šesťdesiatročnej kariéry vo filme a v televízii vystupovala vo viac ako 80 filmoch (audiovizuálnych dielach). Jej dcéry Natasha (* 1963 – † 2009) a Joely (* 1965) (otec režisér Tony Richardson) sa tiež stali herečkami. Jej druhým manželom sa stal taliansky herec Franco Nero s ktorým má syna Carla Gabriela (* 1969).
Okrem herectva sa preslávila aj svojimi bohatými politickými aktivitami a občianskou angažovanosťou.
David Hartley
David Hartley (* 21. jún 1705, Halifax, Spojené kráľovstvo – † 28. august 1757, Bath) bol anglický filozof a lekár, spoluzakladateľ asociačnej psychológie.
V roku 1736 bol zvolený za člena Kráľovskej spoločnosti.
Zemský tieň
Tieň Zeme je tieň, ktorý vrhá do priestoru planéta Zem pri svojom osvetlení Slnkom. Rozlišujeme polotieň (penumbru) a úplný tieň (umbru) Zeme. Hranice medzi polotieňom a úplným tieňom tak ako aj hranice okrajov polotieňa nie sú ostré, pretože Zem má atmosféru, ktorá rozptyľuje slnečné svetlo. Množstvo rozptýleného slnečného svetla v zemskom tieni je tým menšie, čím sa pozorovateľ nachádza bližšie k povrchu Zeme a bližšie k osi tieňa.
Úplný tieň má tvar zbiehajúceho sa kužeľa, ktorého základňa je vymedzená neosvetlenou (nočnou) pologuľou Zeme. Špička tieňa sa nachádza približne milión kilometrov za obežnou dráhou Mesiaca. Polotieň Zeme má tvar zrezaného rozširujúceho sa kužeľa siahajúceho teoreticky donekonečna za obežnú dráhu Zeme, ale so vzrastajúcou vzdialenosťou sa stáva čoraz menej tmavým.
Zemský tieň je príčina, prečo s výnimkou obdobia okolo letného slnovratu nemôžeme pozorovať na oblohe družice okolo polnoci. Vtedy totiž zostávajú ukryté v zemskom tieni a nepozorovateľné. Do zemského tieňa môže vstúpiť tiež Mesiac - vtedy nastáva zatmenie Mesiaca. V strednej vzdialenosti Mesiaca od Zeme má zemský tieň šírku ešte 9 170 km, čo sú necelé tri polomery Mesiaca.
Poprad (rozlišovacia stránka)
Poprad môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižná Kamenica
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižná Kamenica v okrese Košice-okolie.
Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v seriáli (dráma)
Zlatý glóbus za najlepší ženský herecký výkon v seriáli (dráma) udeľuje Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov (HFPA) na ceremónii Zlatých glóbusov od roku 1962. Pôvodne sa kategória nazývala Najlepšia herečka v seriáli a do roku 1970 sa nerozlišoval žáner.
náhľad|Rekordmanka Angela Lansbury Rekordných šesť cien (z desiatich nominácií) získala Angela Lansbury. Všetky za postavu Jessicy Fletcher v kriminálnom seriáli To je vražda, napísala. Herečky Sharon Gless a Edie Falco získali zhodne dva Glóbusy zo siedmich nominácií. Stefanie Powers bola nominovaná päťkrát za sebou, nevyhrala však ani raz.
19611970
Hollywoodska asociácia zahraničných novinárov v databáze neuvádza, za ktorý seriál herečka Pauline Fredericks cenu získala.
Kvilda
Kvilda je obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 167 obyvateľov, z toho 82 mužov a 85 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,1 roka (muži 42,3 roka, ženy 39,8 roka).
Látkovce
Látkovce sú miestna časť slovenskej obce Uhrovec (okres Bánovce nad Bebravou), ku ktorej boli pripojené v roku 1968. Ležia juhovýchodne od samotného Uhrovca, v kotline za Ostrým vrchom. Stojí tu dvojpodlažný klasicistický kaštieľ z 1. polovice 19. storočia.
Dejiny
Prvým doloženým vlastníkom Látkoviec bolo Zuborské opátstvo (1113), po ňom rodina Latkóczyovcov, od nej ho kúpila rodina Záblatských (Záblathy). Člen prvej zo zmienených rodín Pavol Latkóczy bol v roku 1485 veliteľom hradu Uhrovec.
Dedina sa prvýkrát spomína v roku 1364.
V roku 1598 tu bolo 23 domov, v roku 1828 už len 8 domov (195 obyvateľov) a v roku 1910 len 63 obyvateľov (všetko Slováci).Ďalším majiteľom bol veľkostatkár Náchlinger, ktorý sa sem prisťahoval z Čiech, zo Zvěstova, spolu s manželkou Mariou Sedničkovou. Tá sem postupne priviedla svojich bratov s rodinami, ktorí zastávali rôzne funkcie na panstve. Panstvo vlastnili až do znárodnenia.
Názov Látkovce je odvodený z osobného mena *Vladk > *Ladk.
Jesse Douglas
Jesse Douglas (* 3. júl 1897, New York, USA – † 7. september 1965, New York, USA) bol americký matematik, ktorý sa zaoberal predovšetkým variačným počtom. V roku 1936 dostal Fieldsovu medailu za vyriešenie Plateauovho problému.
Šiki Masaoka
Život
Noboru sa učil v strednej škole v Macujame, ktorej riaditeľom bol vodca demokratického hnutia Japonska Itagaki Taisuke. Taisuke mal veľký vplyv na jeho vývin. V roku 1883 odišiel do Tokia s úmyslom venovať sa politike a filozofii. Písal pre denník Nippon, cestoval po Japonsku a zanechal po sebe viacero cestovných denníkov (haibun). Po ukončení strednej školy začal študovať na Tokijskej univerzite v januári 1890. V mladších rokoch hrával bejzbal.
V roku 1889 ochorel na tuberkulózu, vtedy si zmenil meno na Šiki (kukučka malá – Cuculus poliocephalus). Slovo Šiki je čínske čítanie japonského slova hototogisu. Jeho choroba sa sťažila počas jeho vyslania ako vojnového korešpondenta v Prvej čínsko-japonskej vojne. Po návrate z vojenskej služby v roku 1895 sa zotavoval v sanatóriu v Macujame ale uvedomoval si, že jeho choroba je fatálna. Do roku 1898 chorľavel a bol pripútaný na lôžku. V rokoch 1901 – 1902 napísal sériu denníkov, v ktorých podrobne opísal klinický priebeh svojej choroby. Tieto denníky tiež obsahujú početné básne tanka a haiku.
Stanica metra
300px|thumb|right|Jednoloďová stanica metra Kobylisy v Prahe 300px|thumb|right|Stanica metra Rådhuset v Štokholme
Šiki Masaoka
Literárna tvorba
Šiki bol intenzívny obhajca modernizácie haiku a oživenie žánru tanka. Starší názov haiku  – hokka – premenoval na haiku. Tanka mala nahradiť názov 31-slabičnej (mórovej) básne s tradičným názvom waka kvôli jasnému rozlíšeniu od všeobecného názvu pre japonskú poéziu (waka). Svojimi súčasníkmi bol považovaný za avantgardného reformátora poézie. Šiki tiež začal písať voľný verš. Jeho štýl je svieži a jednoduchý a v súčasnosti populárny. Šiki je zaraďovaný medzi štyroch najlepších tvorcov haiku spolu s autormi Busonom Josom, Bašóm Macuom a Issom Kobajašim. Pri skladaní haiku sa snažil o bežný tón  – cukinamičó, ktorého bol prvým postulátorom. Šlo mu o rozšírenie tematického okruhu a uvedenie nových výrazových prostriedkov, ktoré mali súvis s rýchlo sa rozvíjajúcim moderným životom v Japonsku. Tento jeho štýl mal taký vplyv, že koncom rokov deväťdesiatych 19. stor. v Japonsku už všeobecne prevládol. V roku 1897 založil významný básnický časopis Hototogisu (kukučka malá). Šiki Masaoka mal výrazný vplyv na japonskú modernú poéziu a prózu.
Stanica metra
Stanica metra je stanica mestskej hromadnej dopravy, na ktorej stoja vlaky metra. Nachádzajú sa väčšinou v podzemí, tam, kde sa linky metra križujú, stanice metra sú viacúrovňové.
Na povrchu sú stanice metra obyčajne označené logom spoločnosti, ktorá metro prevádzkuje. Logo označuje vstupy do stanice. Každá stanica má niekoľko samostatných vstupov, ktoré uľahčujú pohodlný prístup do stanice a umožňujú pohyb cestujúcich bez toho, aby museli na povrchu prechádzať ulicu. Vstupy do metra sa preto často nachádzajú v podchodoch. Pri každom vchode býva prehľadná mapa alebo schéma, ktorá uľahčuje orientáciu cestujúcich v stanici a orientáciu v prepravnej sieti metra.
V niektorých prípadoch sú stanice priamo spojené s dôležitými budovami a umožňujú tak priamy prístup do vstupných priestorov budovy.
Stanice metra v niektorých mestách, ako napríklad Montreal, Štokholm alebo Moskva sú známe svojou vyspelou architektúrou a bohatou výzdobou.
Stanice metra majú omnoho častejšie ako železničné alebo autobusové stanice svoje osobitné architektonické a umelecké stvárnenie, čo pomáha ľahko identifikovať každú stanicu.
Podzemné
right|300px|thumb|Stanica metra Obor v Bukurešti
Plytko založené, hĺbené
Stanica je budovaná v otvorenej jame, v hĺbke okolo 10 metrov pod povrchom. S povrchom väčšinou býva spojená pevným schodiskom. Príkladom hĺbenej stanice je Opatov v Prahe.
Hlboko založené, razené
Razená stanica sa nachádza hlboko pod zemou, v hĺbke obyčajne 20 až 60 metrov. Pozostáva z niekoľkých lodí a jej výstup je vyvedený von väčšinou jedným alebo viacerými eskalátorovými tunelmi. Stanice tohto typu je možné použiť ako protilietadlový alebo protiatómový kryt. Príkladom razenej stanice je Náměstí Míru v Prahe.
Trojloďové
Trojloďové stanice sú medzi razenými najrozšírenejšie. Sú konštruované tak, že existujú bočné dve lode, v každej je jedna koľaj. Prostredná loď potom slúži pre prístup cestujúcich, býva z nej vyvedený výstup. Lode vzájomne spájajú prestupy, medzi nimi sa nachádzajú stanicu podopierajúce piliera. Počas výstavby sa najprv vyrazí bočné tunely, potom stredné, a nakoniec sa medzi vystřílejí samotnej prestupy; tým vzniknú piliera. Príkladom trojloďovej stanice je Anděl v Prahe.
Le Buisson (Lozère)
Le Buisson je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Stanica metra
Dvojloďové
Dvojloďové stanice sa vyskytujú veľmi zriedkavo. Usporiadané sú tak, že pre každú koľaj existuje jedna loď, obe sú spojené zhruba uprostred nástupišťa. Příkladom dvojloďovej stanice je Bratislavskaja v Moskve.
Jednoloďové
Jednoloďové stanica tvorí iba jediný rozsiahly podzemný priestor, ktorý nie je ničím podopieraný; všetka váha skaly nad stanicou sa prenáša do jej stien. Príkladom jednoloďovej stanice sú Kobylisy v Prahe.
Le Buisson (Lozère)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Stanica metra
Povrchové
Povrchové stanice metra sú najľahšie postaviteľné a samozrejme najlacnejšie. Môžu však byť dekoratívne architektonicky spracované alebo sa môžu podobať len obyčajným železničným zastávkam. Príkladom povrchovej stanice je Rajská zahrada v Prahe.
Senlecques
Senlecques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Stanica metra
Nadzemné
Nadzemné stanice vznikajú na nadzemnej konštrukcii, spolu s povrchovými patrí k rozšíreným u tzv. ľahkého metra a tiež v sieti klasického metra v New Yorku a ostatných mestách USA (v Európe sa toľko neuplatnili).
Senlecques
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Le Buisson (Lozère)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Senlecques
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Buisson (Lozère)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pavel Hartl
Doc. PhDr. Pavel Hartl, CSc. je český psychológ.
Pavel Hartl vyštudoval psychológiu a pedagogiku na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde dnes prednáša na katedre andragogiky. Venoval sa pedagogickej psychológii, psychoterapii, sociálnej patológii, v poslednom čase ako teoreticky, tak organizačne najmä vzdelávaniu dospelých. Publikoval množstvo kníh, skrípt a článkov v odborných časopisoch.
Casey Neistat
Casey Neistat (/ˈkæsɪˌˈnaɪstæt/; * 25. marec 1981) je známy tvorca YouTube videí, producent, režisér a spoluzakladateľ sociálno mediálnej spoločnosti Beme. Casey a jeho brat, Van, sú tvorcovia HBO seriálu, The Neistat Brothers.
Mladosť
Casey Neistat sa narodil a vyrástol v New London, Connecticut. Ako 16 ročný ukončil školskú dochádzku na Ledyard High School a už sa nevrátil. Od 17 do 20 žil v prívese s jeho priateľkou, Robin, a jeho synom, Owenom. Neskôr začal poberať sociálne dávky a rozhodol sa presťahovať do New Yorku
Po tom čo ukončil školskú dochádzku pracoval ako umývač riadu. Jeho prvou prácou v New Yorku bolo roznášanie pošty na bicykli.
Reklamy
Okrem jeho kariéry v televízii a na YouTube, natočil aj reklamy. Natočil ich pre Nike, Inc., Google, J.Crew, a aj Mercedes-Benz.
Osobný život
29. februára 2013 si v Kapskom Meste zobral za manželku Candice Pool. Majú dcéru Francine. Neistat má syna, Owena, z predchádzajúceho vzťahu s Robin Harrisovou.
Návšteva Slovenska
Casey navštívil aj Slovensko. Dňa 23. novembra 2019 prišiel do Košíc, za účelom točenia dokumentárneho filmu o youtuberovi pochádzajúcom z Košíc – Dávidovi Dobríkovi.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižná Myšľa
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižná Myšľa v okrese Košice-okolie.
Samo Chalupka
Samo Chalupka (* 27. február 1812, Horná Lehota – † 19. máj 1883, Horná Lehota) bol slovenský romantický básnik a evanjelický kňaz, mladší brat Jána Chalupku.
Životopis
Narodil sa v rodine evanjelického farára Adama Chalupku a Anny Fruniovej. Vzdelanie získaval u otca, neskôr navštevoval gymnázium v Gemeri a od roku 1822 študoval na lýceu v Kežmarku. Od roku 1824 študoval v Rožňave, od roku 1827 na bratislavskom lýceu filozofiu a teológiu, kde v 1829 patril k iniciátorom vzniku Spoločnosti českoslovanskej, neskoršieho ohniska štúrovcov. Chalupka pôsobil spočiatku ako knihovník, neskôr sa stal podpredsedom tejto spoločnosti. Členovia spoločnosti sa nevenovali len literatúre, ale zaujímali sa i o dejiny, osud národov a ich zápas za slobodu. Preto sa po vypuknutí povstania poľskej šľachty v roku 1830 vydal do Poľska ako dobrovoľník a v nasledujúcom roku bol zranený v bojoch pri Haliči. Po uzdravení pôsobil najprv ako vychovávateľ v Demänovej, no už v roku 1833 pokračoval v štúdiu na evanjelickej teologickej fakulte vo Viedni. V roku 1834 pôsobil ako evanjelický kaplán v Chyžnom, 1836 farár v Gemerských Tepliciach a po otcovej smrti v roku 1840 zaujal jeho miesto v rodnej Hornej Lehote, kde pôsobil až do svojej smrti. náhľad|Pamätník pripomínajúci Sama Chalupku. Pohľad z [[Radlinského ulice v Bratislave.]] Od mladosti sa angažoval v slovenskom národnom hnutí; 1837 člen tajného mladoslov. Spolku vzájomnosť, 1844 štúrovského spolku Tatrín, 1861 spolutvorca Memoranda národa slovenského a 1863 spoluzakladateľ Matice slovenskej. Jeho básnická dikcia zásadne ovplyvnila ďalšie smerovanie slovenskej poézie na báze ľudovej piesne, balady a historickej epiky, ale aj v oblasti používania literárneho jazyka, ako jeden z prvých tvoril v stredoslovenčine. Zaradil sa k hlavným reprezentantom romantizmu, v ňom rozvinul najmä ľudový jánošíkovský, ale aj protiturecký motív. V historickom speve Mor ho! zobrazil hrdinský odpor Slovákov v boji proti Rimanom, ktorý sa často aktualizoval v našich dejinách počas boja za národ.
Tvorba:
Debutové básne mu vyšli v almanachu Plody v roku 1836. V jeho dielach sa objavuje zobrazovanie slovenskej prírody, Slovenska a jeho krajov, ale tiež jeho vlastenectvo, vernosť rodnej krajine a ľudu a uvedomenie si neslobodného postavenia jeho krajanov. Vo svojej tvorbe však, podobne ako napr. Ján Botto, využíval ľudové piesne a slovenskú ľudovú poéziu všeobecne. V 40. rokoch 19. storočia sa pridal k hnutiu Ľudovíta Štúra, no trval na väčšom uznaní nárečia svojho kraja, v čom ostal celé roky neústupný, aj keď už bola uzákonená nová slovenská gramatika a pravopis (svedčí o tom i jeho jediná básnická zbierka Spevy). Písal vlastenecké básne, lyrické básne, básne angažované za politický program národného oslobodenia, ale tiež je i tvorcom historickej epiky a historického spevu. Jeho lyrika aj historická epika je zhrnutá v zbierke Spevy z roku 1868. Tá je inšpirovaná ľudovou piesňou a preniká ňou pátos boja za národné oslobodenie.
Venoval sa aj tvorbe duchovnej poézie a ľudovýchovnej spisbe (náboženskými piesňami prispel do Zpěvníka evanjelického, 1842).
Boris Nikolajevič Delone
Boris Nikolajevič Delone, v západnom svete známy najmä ako Delaunay (* 15. marec 1890, Petrohrad, Ruská ríša – † 17. júl 1980, Moskva, ZSSR, dnes Rusko) bol ruský matematik, jeden z prvých ruských horolezcov a otec fyzika Nikolaja Borisoviča Deloneho. Správna transkripcia jeho mena je Delone, transkripciu Delaunay používal vo svojich skorších dielach publikovaných vo francúzštine a nemčine. Svoje priezvisko zdedil po francúzskom napoleonskom dôstojníkovi de Launayom, ktorý bol v Rusku v roku 1812 zajatý.
Boris Nikolajevič Delone je známy predovšetkým vďaka tzv. Deloneho triangulácii, ktorú objavil v roku 1934. Pracoval aj v abstraktnej algebre a geometrii čísel. Vyvinul tiež tzv. matematickú kryštalografiu a všeobecné matematické modely kryštálov.
Ako horolezec podnikal výpravy najmä v Kaukaze a Altaji, kde je po ňom pomenovaný jeden vrchol.
Jan Václav Stamic
Ján Václav Antonín Stamic (* 19. jún 1717, Německý Brod – † 27. marec 1757, Mannheim) bol vynikajúci český hudobný skladateľ a huslista svetového významu. Ten spočíva v objavení klasickej cyklickej sonátovej hudobnej formy, podieľal sa na výstavbe štvorvetvovej symfónie a rozšírení nástrojového obsadenia orchestra. V. Stamic zdokonalil vtedy slabo známy klarinet a zaviedol ho do orchestra. Vďaka svojmu novátorskému prístupu predbehol dobu a stal sa spolutvorcom novo vznikajúceho klasicistného hudobného slohu. Farebnosť jeho hudby, svieže a odvážne nápady obdivoval aj Wolfgang Amadeus Mozart. Bol tiež považovaný za najlepšieho dirigenta svojej doby. Spočiatku sa preslávil ako husľový virtuóz. Založil tzv. „mannheimskú školu“, z ktorej neskôr vyšli ďalší skladatelia klasicizmu.
Životopis
Rodina Stamicovcov pochádzala zo slovinského Mariboru. Do Čiech prišiel skladateľov starý otec začiatkom 60. rokov 17. storočia a usadil sa v Pardubiciach. Skladateľovho otca ako prvého z rodu upútala hudba; keď dostal ponuku miesta pri nemeckobrodskom kostole, presťahoval sa a nastúpil ako organista a učiteľ. V roku 1714 sa oženil s dcérou zemského prokurátora a zaradil sa tak medzi ctihodných mešťanov.
Ján Václav bol prvým z jeho jedenástich detí. Otec skoro rozpoznal synovo nadanie a ujal sa jeho hudobnej výchovy. Ďalšie hudobné vzdelanie si prehĺbil v rokoch 1728 - 1734 pri štúdiách na jezuitskom gymnáziu v Jihlave. V roku 1735 bol zapísaný v Prahe na univerzitu. Vyštudoval prvý ročník filozofie, ale stredobodom jeho života bola hudba.
Pravdepodobne v roku 1741 za bavorského vpádu do Prahy odišiel do Nemecka, kde našiel uplatnenie vo falcbavorskej kapele. V roku 1742 oslnil ako husľový virtuóz na koncerte, ktorý sa konal pri príležitosti cisárskej korunovácie vo Frankfurte nad Mohanom. V roku 1744 sa oženil, o rok neskôr sa mu narodil syn Karol Filip Stamic (1745-1801). V roku 1750 navštívil rodné mesto, kde sa mu narodil druhý syn Antonín a v roku 1754 tretí syn Ján Antonín. Spolu mal päť detí.
V dejinách hudby je spojený predovšetkým s Mannheimom. Vo službách Karla Theodora sa Ján Václav Stamic stáva koncertným majstrom a riaditeľom komornej hudby. Sústreďuje okolo seba radu vynikajúcich hudobníkov a čoskoro mannheimský orchester získava európsku povesť. Stojac na čele súboru ho v rokoch 1754-55 privádza k dosiaľ neslýchanému majstrovstvu, ktorým sa tento orchester stal známym - nielen pre svoju dobu, ale vďaka svojim umeleckým výbojom, pre vývoj klasicistného hudobného slohu a to predovšetkým v oblasti symfonickej tvorby. V dobe, keď Bachom a Händlom vrcholil barok, dokázal Stamic vo svojich vrcholných dielach spojiť nové slohové prvky, ktoré sa už pred tým rozptýlene objavovali v dielach talianskych, viedenských, nemeckých a starších českých skladateľov. J. V. A. Stamic zomrel mladý vo veku 40 rokov v Mannheime a prenecháva svoj odkaz synom Karlovi a Antonínovi, ktorí tradíciu niesli ďalej, hoci nedosiahli taký význam ako ich otec.
Tvorba
Stamicov prínos bol mnohostranný. Syntéza, dynamika a výrazový kontrast sa stávajú dôležitými stavebnými prvkami jeho práce. Tieto vlastnosti boli určené pre nový spôsob orchestrálnej hry. Preto sa mohutné crescendá a pôsobivé decrescendá stali neodmysliteľnou súčasťou kompozičného štýlu. Tak umožnil vývoj sonátovej formy ako doposiaľ najvyspelejšieho skladobného útvaru inštrumentálnej hudby. Proti barokovému ideálu „jednej nálady“, výrazovej jednotnosti hudobnej vety, postavil V prvých vetách svojich symfónií nový ideál dramatického konfliktu v hudbe. Jeho zmysel pre kompozíciu celku a spontánnosť výrazu boli tiež príčinou vzniku novej formy orchestrálnej symfónie. Nová schéma mala nasledujúce rysy: Prvá veta bola dynamická, druhá zamyslená, tretiu tvoril zmenený menuet, posledná časť bola myšlienkovým a kompozičným strhnutím skladby. Charakteristickým štýlovým znakom jeho vrcholných orchestrálnych diel sa vtedy stalo členenie doposiaľ jednotvárneho metrického členenia skladby dynamickými, melodickými a harmonickými akcentmi. Tak sa akcent postupne premenil z pôvodného jedného zmyslového efektu v dôležitý formotvorný, syntaktický prvok. Ľudové korene Stamicovho umenia prezrádza i výrazné použitie dychových nástrojov, hlavne lesných rohov. Mannheimský orchester mal za Stamica 4 hráčov na lesný roh. Veľký krok vpred urobil v štýlovom vývoji tým, že opustil starý spôsob generálbasovej hry. Basový hlas jeho skladieb už netvorí harmonickú základňu, ale samostatne sa podieľa na tematickej práci a úlohe prvého hlasu.
Holografia
Holografia (gr. Όλος-holos celý + γραφή-graphe zápis) je tvorba (pravých) hologramov, teda trojrozmerných obrazov založených na zachytení predmetu pomocou oporného koherentného žiarenia a vĺn odrazených od predmetu. Je to vyspelá forma fotografie.
Prehľad
Holografia bola vynájdená maďarským fyzikom Dennisom Gaborom(1900-1979) v roku 1947, za čo v roku 1971 získal Nobelovú cenu. Objav bol neočakávaným výsledkom výskumu zdokonalenia elektrónového mikroskopu. Tento objav nemal uplatnenie až do roku 1960, kedy sa vyvíjal laser.
Prvý hologram so zaznamenaným 3D objektom, bol vytvorený Yurim Denisyukom v Sovietskom zväze v roku 1962, neskôr Emmettom Leithom a Jurisom Upatnieksom z Michiganskej univerzity, USA v roku 1962.
Fyzikálny princíp holografie
Vlny šíriace sa prostredím sú nositeľmi optických informácii o zobrazovanom bode. Pri dopade vĺn na záznamový materiál sa vlny prichádzajúce z rôznych bodov skladajú a tým sa produkujú kontrasty, vďaka ktorým obraz vidíme. Gabor si uvedomil, že klasický obraz možno vylepšiť zachytením nielen amplitúdy, ale aj fázy a pri farebnom zobrazení aj frekvencii zobrazujúcich vĺn. Preto nechal na záznamové médium dopadať svetlo odrazené od zobrazovaného predmetu, a priame svetlo zo zdroja. Tieto zväzky dopadajú na film, kde interferujú. Pri interferencii sa uplatňujú amplitúdy aj fázy obidvoch lúčov. Táto interferencia prebieha v celej ploche, prípadne objeme záznamového prostredia. Na výslednej snímke obraz predmetu nenájdeme, je ukrytý v takzvanom koherentnom pozadí, ktoré zapríčinil referenčný zväzok. Na jej odkrytie je potrebné osvietiť hologram zdrojom s tou istou vlnovou dĺžkou vyžarovaného svetla.
Keďže na každý bod hologramu dopadne svetlo z každého bodu zobrazovaného predmetu, stačí relatívne malý úlomok filmu na jeho rekonštrukciu.
Existuje viacej metód holografického zobrazenia:
Głogówek
Głogówek (po česky Horní Hlohov,, ) je mesto v Poľsku v Opolskom vojvodstve v okrese Powiat prudnicki v rovnomennej gmine.
Žije tu 5 741 obyvateľov (30. 6. 2007).
Nikolaj Borisovič Delone
Nikolaj Borisovič Delone (* 22. máj 1926, Leningrad, ZSSR – † 11. september 2008, Moskva, Rusko) bol ruský fyzik a syn matematika Borisa Nikolajeviča Deloneho. Je známy predovšetkým vďaka prvým pozorovaniam multifotónovej ionizácie, ktoré uskutočnil v roku 1965.
1. hokejová liga SR 1994/1995
1. hokejová liga SR 1994/1995 bola druhou sezónou 1. hokejovej ligy SR. Súťaž sa od tejto sezóny rozšírila na 12 účastníkov. Víťazom sa stalo družstvo ŠK Iskra Banská Bystrica. Vypadlo družstvo HK Agro White Lady Levoča. V nasledujúcej sezóne ho nahradilo družstvo Polygón Nitra.
Adolf von Harnack
Karl Gustav Adolf Harnack (* 17. máj 1851, Tartu, Estónsko – † 10. jún 1930, Heidelberg, Bádensko), od roku 1914 von Harnack bol nemecký protestantský teológ, významný odborník na dejiny dogmy, znalec dejín náboženstva, organizátor kultúrneho života v Prusku.
Život
Adolf Harnack pochádzal zo sveta baltského luteránstva. Jeho otec, Theodosius Harnack, sa zaoberal výskumom života a diela Martina Luthera na univerzitách v Dorpate a Erlangene. V Dorpate začal svoje štúdiá aj Adolf Harnack, vstúpil tu i do študentského spolku Corporation Livonia. Neskôr študoval v Lipsku evanjelickú teológiu, promoval v roku 1873. V Lipsku sa v roku 1874 aj habilitoval. Lipská univerzita ho v roku 1876 vymenovala za mimoriadneho profesora. Ako ordinarius pre cirkevné dejiny pôsobil neskôr v Gießene (1879 - 1886), v Marburgu (1886 - 1888) a v rokoch 1888 až 1924 v Berlíne na Friedrich-Wilhelms-Universität. Od roku 1903 bol korešpondentom Nemeckého archeologického inštitútu.
Teologické dielo
Už ako mladý súkromný docent – ovplyvnený teológiou Albrechta Ritschla – zastával kritický názor voči kresťanským dejinám dogmy. Harnack chápal protestantizmus ako reformáciu a revolúciu: reformáciu učenia a revolúciu proti autorite katolíckej cirkvi, proti jej hierarchickému aparátu s vlastným cirkevným právnym systémom a proti jej kultu. To, čo bolo v židovstve kultické, predsa Ježiš úplne odstavil. Nestaval na kultickom očisťovaní a posväcovaní, ale na očisťovaní a posväcovaní duše človeka. Morálne konanie jednotlivca, dielo lásky jednotlivca je tým, čo rozhoduje, či dotyčný vojde do Božieho kráľovstva alebo nie. Rímsky katolicizmus a ortodoxné kresťanstvo sa podľa Harnacka podobá židovskému kultu. Len protestantské kresťanstvo znovu očistilo Ježišovo posolstvo. Za Wilhelmovského cisárstva vyučoval Harnack na Friedrich-Wilhelms-Unversität v Berlíne. Jeho šestnásť prednášok o Podstate kresťanstva, ktoré mal počas zimného semestra 1899/1900, počúvalo viac než 600 študentov zo všetkých fakúlt. Tieto prednášky sa však stali podnetom na intenzívnu kritiku zo strany konzervatívnych teológov, menovite od Theodora Zahna a Eduarda Rupprechta. Už v roku 1895 kritizoval konzervatívny Greifswalderský profesor teológie Martin von Nathusius Harnackove teologické názory ako, podľa jeho mienky, príliš orientované len na tento svet. Leo Baeck sa v roku 1905 vo svojom diele Podstata kresťanstva kriticky vyjadril k Harnackovym teologickým pozíciám, avšak bez toho, že by ho menovite spomenul.
Harnackovo trojzväzkové dielo Lehrbuch der Dogmengeschichte (1886 – 1890; neskôr viaceré rozšírené vydania) sa považuje za jeho najdôležitejšie teologické dielo. V tomto diele „…dokazuje, že dogma má pôvod v helenistickej metafyzike a je produktom Pavlovho myslenia a neskorého katolicizmu; ak má byť znovuobjavené pravé 'jadro' Ježišovho učenia, musí sa helenistická šupka … odstrániť“.
Vplyv
K Harnackovym žiakom a žiačkam patrili viaceré generácie teológov, ako napr. neskôr medzinárodne uznávaný cirkevný historik a teológ Ernst von Dobschütz (1870 - 1934), Dietrich Bonhoeffer a v zimnom semestri 1904 aj neskorší marburgský profesor Nového zákona Rudolf Bultmann.
Harnackovo teologické dielo sa vyznačuje odmietaním Starého zákona a zreteľným antijudaizmom. Z tohto dôvodu v ňom pápež Benedikt XVI. videl teológa, ktorý vlastne rozvinul dedičstvo starovekého kresťanského heretika Marciona (85 - 160), ktorý chcel kresťanstvo oslobodiť z akéhokoľvek spojenia so Starým zákonom.
Rodina
Adolf von Harnack bol synom teológa Theodosia Harnacka, profesora na Universität Dorpat. Jeho dvojča Axel bol matematik, mladší brat Erich farmakológ a najmladší brat Otto literárnym vedcom. Adolf Harnack sa 27. Decembra 1879 v Lipsku oženil s Amaliou Thiersch (31. August 1858, Erlangen – 28. December 1937, Berlín). Amalia bola dcérou profesora chirurgie a štátneho radcu Saského kráľovstva v oblasti medicíny Carla Thierscha (1822 – 1895), profesora na Universität München, Erlangen a Leipzig a jeho manželky Johanny Freiin von Liebig, dcéry chemika Justa von Liebiga (1803 – 1873). Adolf Harnack mal spolu s manželkou sedem detí. Ich syn Ernst von Harnck (1888 – 1945) sa angažoval v SPD, počas nacistickej diktatúry bol prenasledovaný, keďže sa podieľal na atentáte na Hitlera 20. júla 1944, nakoniec bol popravený. Najmladší syn Axel von Harnack (1895 – 1974) bol historik a filológ, súkromný docent na Universität Tübingen. Dcéra Agnes von Zahn-Harnack (1884 - 1950) bola prominentnou zástupkyňou meštianskeho hnutia žien a členkou Deutsche Demokratische Partei. Vydala sa za ministerského úradníka Karla von Zahna. Dcéra Elisabet von Harnack (1892 – 1976) bola významnou sociálnou pracovníčkou. Harnckovymi synovcami boli Arvid Harnack (1901 – 1942), popravený nacistami za protinacistický odboj, a jeho brat Falk Harnack (1913 – 1991), režisér a tiež člen protinacistického odboja.
Literatúra
Články
Delaunay
Delaunay môže byť:
CryoSat
CryoSat je prvý z projektov Európskej kozmickej agentúry zameraných na výskum Zeme. S projektom družice prišiel v roku 1998 profesor University College v Londýne profesor Duncan Wingham. Misia má za úlohu prieskum a výskum kryosféry, zamrznutej vody vo forme snehu, ľadovcov, plávajúcich krýh a trvalo zamrznutej pôdy.
Popis
Družica Cryosat s hmotnosťou 650 kg mala pracovať vo výške 720 km od zemského povrchu. S rozmermi 4,6 m na dĺžku a 2,34 m na šírku mala byť na meranie vybavená novým nástrojom SIRAL (Synthetic Aperture Interferometric Radar Altimeter). SIRAL je novou generáciou radarových altimetrov, ktorý dokáže merať aj plávajúci ľad v oceánoch. Ostatné zariadenia na palube Cryosatu mali slúžiť najmä na presné určenie polohy družice na obežnej dráhe a na udržanie stability družice. Tieto zariadenia boli skonštruované pre zmapovanie svetových zásob ľadu s presnosťou 1 — 3 cm vo vertikálnom a 300 metrov v horizontálnom smere.
Zničenie družice
8. októbra 2005 došlo k zničeniu družice, keď zlyhala nosná raketa Rockot. Chyba riadiaceho softvéru rakety zapríčinila, že sa od rakety neoddelil druhý stupeň, ktorý sa potom s tretím stupňom a družicou zrútil do Severného ľadového oceánu severne od Grónska. Pre ruský nosič sa ESA rozhodla z dôvodu, že nosič zodpovedajúcej nosnosti vo svojom portfóliu nemá.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižný Klátov
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Nižný Klátov v okrese Košice-okolie.
Lažiště
Lažiště je obec v Česku v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 306 obyvateľov, z toho 158 mužov a 148 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,9 roka (muži 34,8 roka, ženy 37,2 roka).
Delone
Delone môže byť:
Le Collet-de-Dèze
Le Collet-de-Dèze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lozère, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anton Habovštiak
PhDr. Anton Habovštiak, CSc. (* 22. september 1924, Krivá – † 14. apríl 2004, Bratislava) bol slovenský jazykovedec, etnograf, spisovateľ, publicista a zberateľ ľudovej slovesnosti. Jeho manželka bola Katarína Habovštiaková.
Životopis
Narodil sa na Orave v roľníckej rodine. Navštevoval Gymnázium v Trstenej a v Dolnom Kubíne a v rokoch 1946 – 1951 filozofickú fakultu Slovenskej univerzity v Bratislave.
Po ukončení štúdia na fakulte pracoval do roku 1994 v Jazykovednom ústave Ľudovíta Štúra SAV. Zaoberal sa dialektológiou slovenského jazyka a pracoval na medzinárodnom všeslovanskom jazykovom atlase. Spracoval najmä oravské nárečia a nárečia Gemeru.
Základné prvky slovenských nárečí zhodnotil v práci Atlas slovenského jazyka. Práca má mimoriadny význam, pretože poukazuje na pôvod slovenského jazyka vôbec a na základe slovotvorných prejavoch považuje západné Slovensko za najstaršie slovanské osídlenie.
Anton Habovštiak veľmi horlil za zachovanie nárečových prvkov v spisovnej slovenčine, do čoho veľmi nabádal spisovateľov, novinárov i publicistov. Poukazoval na to, že ide o obrovské národné bohatstvo vytvorené po stáročia našimi ľuďmi.
Jeho veľmi rozsiahla a dôkladná práca sú Oravské nárečia, kde aj tieto delí na dolnooravské, stredooravské a hornooravské. Materiál, ktorý sa v prácach nachádza sám osobne zozbieral. Sú tu aj veľmi cenné autentické nárečové ukážky z jednotlivých oblastí ale aj dedín od miestnych rozprávačov. Tie využil ešte v ďalšej svojej práci Oravci o svojej minulosti, kde sa nachádzajú zvyky, obyčaje, veršovanky a texty pri rôznych príležitostiach i v ročných obdobiach.
Geochémia
Geochémia je veda skúmajúca chemické zloženie Zeme. Skúma obsah, distribúciu a migračné procesy chemických prvkov a ich izotopov v zemskom telese, ako aj ich interakcie s atmosférou, hydrosférou a biosférou.
Anton Habovštiak
Životopis
Osobitnou oblasťou jeho odbornej práce bolo pôsobenie v medzinárodnom komitéte pre všeslovanský jazykový atlas. Tejto činnosti sa venoval viac ako 30 rokov. Bol stálym zástupcom Slovenska v tejto inštitúcii, ktorá zahrňovala odborníkov zo všetkých slovanských krajín a rečových skupín. Výsledkom bola ucelená práca aká nemá v doterajších dejinách slovanstva obdobu. Počas jazykovedného výskumu a návštev jednotlivých dedín a miest v stykoch s roľníkmi, pastiermi, drevorubačmi, pltníkmi a remeselníkmi zachytil stovky najrôznejších povestí, rozprávok aj mýtov, ktoré spracoval v osobitných zbierkach nielen z Oravy, ale aj z celého Slovenska v desiatkach kníh.
Senlis (Pas-de-Calais)
Senlis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Anton Habovštiak
Životopis
Ako prvá mu vyšla v roku 1963 zbierka: Pastierik a zbojníci. Nasledovali desiatky zbierok, z ktorých je hodné spomenúť aspoň: Poklad nad všetky poklady, O kaštieli v šírom poli, Tri píšťalôčky, Kukučkine slzy, Zakliate ovečky pod Rozsutcom a iné. Osobitnú časť jeho diela tvoria eseje z konkrétneho života a romány. Takými sú: Dni sviatočné a všedné, Oravské chodníčky, Kráľ nad kráľmi sa narodil a podobne. Mnohé z nich boli publikované v dennej tlači. Mimoriadny význam má román Plátenícka pieseň zo života oravských plátenníkov z hornej Oravy. Novely a poviedky zo života oravského i slovenského človeka spracoval v zbierkach: Volanie domova, Aj také sú božie cesty, Mať moja, mať moja a podobne. Anton Habovštiak zomrel 14. apríla 2004 v Bratislave.
Manželka Katarína Habovštiaková napísala autobiografické dielo Môj život s Antonom Habovštiakom (2009) v ktorom sumarizuje manželovu prácu a životné osudy.
Geochémia
Za zakladateľov modernej geochémie sú považovaní sovietsky geológ Vladimir Ivanovič Vernadskij a nórsky geológ Victor Goldschmidt.
Rozdelenie
Geochémia sa rozdeľuje na viaceré odbory:
Klaus Friedrich Roth
Klaus Friedrich Roth (* 29. október 1925, Vroclav, Poľsko – † 10. november 2015, Inverness, Spojené kráľovstvo) bol nemecký matematik pôsobiaci v Spojenom kráľovstve. Zaoberal sa predovšetkým diofantickou aproximáciou a analytickou teóriou čísel. Bol nositeľom Fieldsovej medaily za rok 1958.
Karneval zvierat
Karneval zvierat (Le Carnaval des Animaux) je dielo francúzskeho skladateľa Camille Saint-Saënsa.
Skladbu je možno považovať za suitu, hoci skladateľ ju vtipne otituloval ako "veľkú zoologickú fantáziu". Dielo bolo zložené vo februári 1886 počas Saint-Saënsovej dovolenky v Rakúsku. Humorne ladené dielo malo na premiére v roku 1887 úspech, skladateľ sa však obával, aby mu neprinieslo povesť skladateľa ľahšej múzy. Chcel si udržať reputáciu vážneho skladateľa, ktorý skladá hlbokú hudbu, a preto doživotne zakázal hrať Karneval zvierat, s výnimkou Labute. Po skladateľovej smrti bolo ale dielo vydané a stalo sa jeho najpopulárnejším. Skladba je akýsi odľahčený a duchaplný hudobný cyklus, ktorý využíva viaceré humorné prvky. Ide predovšetkým o parodované citácie melódií iných skladateľov. Napriek tomu, že charakterovo ide o ľahšie dielo, oba klavírne party sú mimoriadne náročné.
Dielo je určené pre dva klavíry a komorné hudobné teleso. Zvonkohra (prípadne čelesta) v skladbe nahradila dnes už veľmi vzácnu sklenenú harmoniku, ktorá sa vyskytovala v skladateľom požadovanom obsadení. Ide tiež o jedno z prvých diel klasickej hudby, v ktorom je využitý xylofón. Dielo sa však dnes často hráva i v úprave pre dva klavíry a veľký orchester.
Cyklus začína tremolom oboch klavírov, do ktorého vstupujú sláčikové nástroje. Melódiu ukončia klavíry rýchlym behom po klávesnici v protichodnom smere. Nasleduje sláčiková pochodová téma, ktorú doprevádzajú klavíry. V druhej časti, Sliepky a kohúti počujeme oba klavíry, kontrabas a občasné klarinetové sóla. Antilopy (rýchle zvieratá), alebo tiež Divoké somáre (rýchle zvieratá) vykresľujú klavíry rýchlym preháňaním sa po klávesnici. Ide o somáre ázijské ktoré sú známe svojou schopnosťou behať veľkou rýchlosťou. Časť Korytnačky je založená na drastickom spomalení melódie slávneho kankánu z Offenbachovej operety Orfeus v podsvetí v podaní jedného klavíra a sláčikov. Pri zhudobnení Slona zasa skladateľ využil Tanec sýlf od Hectora Berlioza. Je tu počuť klavír hrajúci triolovu melódiu a ťažkopádny kontrabas. V časti Klokany napodobujú klavíry tieto zvieratá pomocou povabných kvínt. Akvárium je jednou z najlepších častí celej skladby. Sláčiky, klavíry, flauta s pomocou glissánd zvonkohry (prípadne čelesty) vďaka skvelej inštrumentácií navodzujú dojem mágie a tajomna. Časť Bytosť s dlhými ušami je opäť parodická a zámerne nie je skladateľom nazvaná osol. Koho dvoje husle v tejto najmenej melodickej časti skladby parodujú, však známe nie je. Nasleduje časť Kukučka v hlbokom lese, kde známeho vtáka napodobňuje klarinet na pozadí oboch klavírov. Skladateľ ostal pri vtáčej téme aj v nasledujúcej Voliére, kde vtáči spev imituje flauta, klavír a sláčiky. V diele dostali Klaviristi možnosť precvičiť si stupnice, podobným spôsobom ako poslucháči konzervatória. Ide o ďalší z humorných prvkov. Nasledujú Skameneliny, kde Saint-Saëns využíva svoju vlastnú melódiu zo symfonickej básne Tanec kostlivcov (Danse macabre). Potom už prichádza najslávnejšia melódia celej skladby – lyrická Labuť v podaní violončela a sprievodu dvoch klavírov sa svojím charakterom vymyká z celej skladby. Melodická linka je tu majstrovsky vystavaná a Labuť sa stala repertoárovou skladbou každého violončelistu. Vo Finále sa v plnej sile predvedie celý súbor – sú tu zreprízované fragmenty tém všetkých častí cyklu. Táto energická veta efektne uzatvára celú skladbu.
Karneval zvierat sa stal skladbou často hravanou na koncertoch vážnej hudby určených pre deti, a výbornou pomôckou pre učiteľov snažiacich sa deťom spopularizovať a priblížiť klasickú hudbu. Je to však vďačná skladba i pre dospelých poslucháčov. Niektoré časti skladby, najmä Labuť, Akvárium a Finále sa často objavujú na filmových soundtrackoch.
Železničná trať Zvolen – Diviaky
Železničná trať Zvolen – Diviaky (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 171) je železničná trať na Slovensku, spájajúca Zvolen a Diviaky (Turčianske Teplice) cez Kremnicu.