cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zoznam geovedných článkov/I
in
Inari (jazero) · Index lomu · Indian Heaven · Indická platňa · Indický oceán · Indigirka · Indogangská nížina · Indus · Inge Lehmannová · Inchavore · Inielika · Inierie · Inn · Inostrancevia · Inovať · Inovec (prítok Bebravy) · Interglaciál · Intermediárna hornina · Interštadiál · Intruzívna hornina · Inverzia teploty vzduchu · Inžinierska geológia
ió
Iónske more · Iótó
ir
Iravadi · Irazú · Iriomote-džima (sopka) · Irritator · Irruputuncu · Irta’ale Isatä Gämora · Irtyš
is
Isère (rieka) · Isar · Ischia (ostrov) · Iskăr · Isla el Tigre · Isla Guadalupe · Isla San Luis · Isla Socorro · Isla Tortuga · Isla Zacate Grande · Islandská cyklóna · Isluga
iš
Išim
it
Itasy
iv
Ivan Zuzula
iw
Iwaki (sopka) · Iwate (sopka) · Iwo-Tori-šima
ix
Ixtepeque
iy
Iya · Iyang-Argapura
iz
Izabal (jazero) · Izalco (sopka) · Izalobara · Izobara (meteorológia) · Izochióna · Izomorfia · Izotacha · Izra (jazero) · Iztaccíhuatl · Izu-Tobu · Izumbwe-Mpoli
Vaux-en-Dieulet
Vaux-en-Dieulet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Les zvláštneho určenia
Les zvláštneho určenia je v Česku podľa lesného zákona (každý) les nachádzajúci sa na území národného parku, národnej prírodnej rezervácie, v pásme hygienickej ochrany vodného zdroja I. stupňa alebo v ochrannom pásme zdroja prírodných minerálnych vôd; do uvedenej kategórie však môžu byť radené aj iné lesy, u ktorých možno doložiť oprávnený verejný záujem na plnení mimoprodukčných funkcií (napr. lesy potrebné pre zachovanie biodiverzity).
Lenka Wienerová
Lenka Wienerová (* 23. apríl 1988, Košice) je slovenská profesionálna tenistka.
Vyhrala 7 turnajov ITF kategórie v dvojhre a 2 turnaje vo štvorhre. Bola vyhlásená za najlepšiu hráčku okruhu ITF za august 2008.
V súčasnosti hráva klubový futbal a futsal vo svojom rodnom meste, Košiciach. Je kapitánkou ženského oddielu futbalového klubu FC Košice. Pravidelne nastupuje aj za ženskú futsalovú reprezentáciu a ako kapitánka družstva si zahrala aj na Majstrovstvách Európy.
Rebríček WTA
Jej najvyššie hodnotenie vo WTA-rebríčku bolo 129. miesto, ktoré dosiahla 20. júla 2009.
Primárna prevencia
Primárna prevencia (iné názvy: tvorivá prevencia, kreatívna prevencia, konštruktívna prevencia, prevencia prvej roviny, prevencia prvej fázy) je prevencia, ktorá skúma predpoklady, podmienky a príčiny javov, ktorým sa má predchádzať, a hľadá spôsoby, ako im predchádzať; býva zameraná na celé obyvateľstvo.
Pojem sa používa najmä v medicíne - podrobnosti pozri v článku prevencia (medicína).
Auterrive
Auterrive je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1548 Palomaa
1548 Palomaa je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 26. marca 1935.
Glauké
Glauké (iné názvy: Glauke, Glauka; Glauké, ) môže byť v gréckej mytológii: Glauke môže byť aj:
Poľany
Poľany (historicky ;, ) sú obec na Slovensku v okrese Trebišov.
Tirschenreuth
náhľad|Centrum mesta Tirschenreuth je hlavné mesto krajinského okresu Tirschenreuth. 31. decembra 2012 tu žilo 9 065 obyvateľov.
Ekonomika
Mesto je známe aj kvalitným porcelánom, ktorého niektoré kusy sú veľmi vyhľadávané zberateľmi.
Prvá slovenská futbalová liga (ženy)
Prvá slovenská futbalová liga žien je najvyššia futbalová ligová suťaž žien na Slovensku, ktorá je zastrešená Slovenským futbalovým zväzom. V sezóne 2018/19 sa majsterkami Slovenska stali futbalistky ŠK Slovan Bratislava.
Sekundárna prevencia
Sekundárna prevencia alebo prevencia druhej fázy je prevencia, ktorá sa snaží príslušné javy včas zachytiť a brániť ich prehlbovaniu, šíreniu a podobne. Zameriava sa na osobitne ohrozené skupiny, napríklad mládež, menšiny alebo sociálne slabých.
Pojem sa vyskytuje najmä v medicíne - podrobnosti pozri v článku prevencia (medicína).
La Haye-du-Puits (obec)
La Haye-du-Puits je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Acta Sanctae Sedis
Acta Sanctae Sedis (doslova z lat. Akty Svätej stolice) bol časopis Rímskej kúrie, založený v roku 1865 a vydávaný v mesačnej periodicite. Pôvodne právny časopis v roku 1904 vyhlásil pápež Pius X. za úradnú zbierku pápežských predpisov. V roku 1909 ho nahradil vestník Apoštolskej stolice Acta Apostolicae Sedis. Celkovo bolo vydaných 41 ročníkov.
Kitty Kat
Kitty Kat je pieseň, ktorú naspievala speváčka Beyoncé.
Zimný štadión mesta Poprad
Zimný štadión mesta Poprad je zimný štadión v meste Poprad.
Hala má kapacitu 4 500 miest. Bola otvorená v roku 1973. Je domovským stánkom hokejového klubu HK Poprad a v sezóne 2011/2012 aj klubu KHL HC LEV Poprad. V roku 1993 sa tu uskutočnili Majstrovstvá sveta kategórie "C", v rokoch 1987 a 1999 bol dejiskom športových disciplín Svetových zimných univerziád a v tom istom roku sa tu odohrávali Európske olympijské dni mládeže. Hráva sa tu aj druhý najstarší hokejový turnaj v Európe Tatranský pohár. Organizujú sa tu aj ďalšie športové a kultúrne podujatia.
Súčasťou štadióna sú 4 bufety, presscentrum a V.I.P. tribúna. Ľadová plocha má rozmery 60 x 29 metrov. V r. 2018 prešlo chladenie i ľadová plocha komplexnou rekonštrukciou. V prípade potreby je možné zúžiť plochu na 26 metrov.
Poloha
Štadión sa nachádza v blízkosti centra mesta na križovatke ciest smerom do mestských častí Spišská Sobota a Matejovce (cesta do Matejoviec je zároveň výpadovkou na Kežmarok). Z vlakovej a autobusovej stanice a z centra mesta je to zhruba 10 minút chôdze.
História
Myšlienka postaviť v Poprade novú krytú halu sa začala realizovať koncom šesťdesiatych rokoch dvadsiateho storočia. Projekt Ing. Zemena z Prahy a dvojice Ing. arch. Krystuf – Ing. Lukáč z popradských Pozemných stavieb začal realizovať v roku 1970 Váhostav Žilina. V roku 1972 prevzali celú akciu Pozemné stavby Poprad. Montáž chladiaceho zariadenia zrealizoval ČKD Praha. Nový štadión privítal prvých hokejistov v roku 1973. Koncom augusta 1973 vkročili popradskí hokejisti po prvý krát na vlastný ľad. Trénovali na ploche a nad nimi pracovali ešte murári. V hale to vyzeralo ako v úli, veď vyše 30-miliónová akcia nebola v tej dobe maličkosť a jej celý komplex chceli dať čo najskôr do poriadku.
Štadión prechádzal priebežne malými úpravami. Od roku 2006 do roku 2008 prešiel postupne komplexnou rekonštrukciou, rozmery ľadovej plochy sa zmenšili na 56 x 26 metrov, vymenila sa technológia chladenia, drevené lavice sa vymenili za umelé sedačky, zrekonštruovala sa strecha. Na štadióne sa ďalej uskutočnila rekonštrukcia vstupných priestorov, prednej fasády zimného štadióna, VIP priestorov, kabín, pribudlo moderné osvetlenie a veľkoplošná obrazovka. Štadión spĺňa aj prísny reglement KHL.
Podujatia
Výber najvýznamnejších športových podujatí:
Terciárna prevencia
Terciárna prevencia je prevencia, ktorá sa snaží zabrániť opakovaniu, napríklad trestných činov, chorôb, drogovej závislosti a podobne. Je zameraná na osoby práve vyliečené, prepustené z výkonu trestu a podobne.
Zem-pretínajúce planétky
Zem-pretínajúce planétky (ECA) sú planétky, ktoré sa môžu v budúcnosti dostať veľmi blízko k Zemi. Táto skupina je odlišná od skupiny Zem križujúcich planétok, ktoré majú afélium väčšie ako afélium Zeme a perihélium menšie ako perihélium Zeme. Precíznejšou definíciou Zem-pretínajúcej planétky je "ktorej pretínajúca časť obežnej dráhy sa kríži s dopadajúcou časťou obežnej dráhy Zeme, čoho výsledkom sú sekulárne (dlhotrvajúce) gravitačné poruchy.
Terciárna prevencia
Pojem sa vyskytuje najmä v medicíne - podrobnosti pozri pod prevencia (medicína).
1549 Mikko
1549 Mikko je planétka s priemerom 11 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 2. apríla 1937.
Vaux-lès-Mouron
Vaux-lès-Mouron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 82 obyvateľov (2009).
Elena Bellušová
náhľad|Hrob Eleny Bellušovej v banskobystrickom evanjelickom cintoríne Elena Bellušová (vydatá Haberernová) (* 8. august 1908, Banská Bystrica – † 14. november 1998, Bratislava) bola slovenská maliarka a sochárka.
Životopis
Študovala na reálnom gymnáziu v Banskej Bystrici, potom na Právnickej fakulte UK (nedokončila), v roku 19391944 na SVŠT v Bratislave na oddelení kreslenia a maľovania u M. Benku, J. Mudrocha, G. Mallého, M. Schurmanna, J. Koniarka a J. Kostku.
Roku 1957 vytvorila kreslené portréty popredných slovenských predstaviteľov kultúrneho života: M. Benku, E. Suchoňa, T. Vansovej, J. Smreka a i. Ucelenú kolekciu skíc a obrazov vytvorila v roku 19501957 ako členka kolektívu, ktorý sa zaoberal dokumentáciou slovenského kroja. V 60. rokoch predmetom zobrazovania v jej diele bol rastlinný svet, maľovala stromy, kvety, výrazný maliarsky talent prejavila hlavne v monumentálnych obrazoch. Viaceré cesty v zahraničí ovplyvnili jej záujem o sochárstvo a tvorbu pre architektúru. Cit pre plastický materiál a bohaté portrétne skúsenosti ju doviedli k realizácii medailí.
V oblasti monumentálnej tvorby je autorkou viacerých významných diel dotvárajúcich budovy a priestranstvá, z ktorých vynikajú najmä hliníkové reliéfy, mozaiky a farebné vitráže (v roku 1978 vytvorila obojstranné hliníkové kompozície pre Krematórium v Banskej Bystrici). Vystavovala na individuálnych a kolektívnych výstavách doma i zahraničí.
Roku 1947 bola členkou Umeleckej besedy slovenskej, od 1949 Bloku slovenských výtvarných umelcov. Jej práce boli viackrát ocenené na domácich a zahraničných prehliadkach a súťažiach.
Kilkenny (mesto v Írsku)
Kilkenny je mesto v juhovýchodnej časti Írska, v grófstve Kilkenny. Žije tu (vrátane predmestí) 24 423 obyvateľov (2011). Je administratívnym sídlom rovnomenného grófstva.
Mesto leží juhozápadne od Dublinu, v provincii Leinster. Mestom preteká rieka Nore. Vo svete je známe predovšetkým prostredníctvom rovnomenného piva.
1550 Tito
1550 Tito je planétka s priemerom 58 km, ktorú objavil Milorad B. Protić 29. novembra 1937.
Pavol Belobradáč
Pavol Belobradáč (Bellobradenus, Bell) (* Beluša) je slovenský náboženský spisovateľ, evanjelický kňaz.
Gala Leónová Garcíová
Gala Leónová Garcíová (* 23. december 1973, Madrid, Španielsko) je bývalá španielska profesionálna tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 1 turnaj WTA v dvojhre.
Miklušova väznica
náhľad|Miklušova väznica je jedným z mála zachovalých gotických objektov v Košiciach. Miklušova väznica v Košiciach je súbor dvoch prepojených gotických meštianskych domov z prvej polovice 15. storočia, ktoré boli na začiatku 17. storočia adaptované pre potreby mestskej väznice a mučiarne. Na tieto účely slúžila až do roku 1909, potom bola daná do správy Hornouhorského múzea (dnešné Východoslovenské múzeum), ktoré v nej plánovalo inštalovať expozíciu dejín mesta. K tomu došlo až po komplexnej rekonštrukcii vo vojnových rokoch 1940 - 1942. Expozícia sa nachádza na ulici Pri Miklušovej väznici.
V roku 2009 bola dokončená rozsiahla rekonštrukcia muzeálneho areálu vo východnej časti košickej mestskej pamiatkovej rezervácie, ktorá prepojila susediace objekty Miklušovej väznice, Katovej bašty a Rodošta - pamätného domu Františka II. Rákociho. Opätovne boli sprístupnené priestory Katovho bytu a na nádvorí vzniklo lapidárium.
Korelát
Korelát je jav alebo predmet, ktorý je v korelácii, t. j. je súvzťažný s iným javom alebo predmetom.
Napoleon
Napoleon (po fr.: Napoléon) môže byť:
Hůrka u Hranic
Hůrka u Hranic je národná prírodná rezervácia ev. č. 125 neďaleko obce Hranice v okrese Přerov. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Poodří.
Ochrana
Predmetom ochrany je vrchol a významná časť svahov rovnomenného 370 metrov vysokého vrchu spadajúceho do podbeskydskej pahorkatiny so vzácnou kvetenou, faunou a krasovými javmi.
Súčasťou národnej prírodnej rezervácie Hůrka u Hranic sú Hranická priepasť, zrúcanina hradu Svrčov a vyhliadka U Svätého Jána.
Vaux-lès-Mouzon
Vaux-lès-Mouzon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 83 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Židova strouha (prírodná pamiatka)
Židova strouha je prírodná pamiatka pozdĺž rovnomenného potoka v Táborskej pahorkatine na rozhraní okresov České Budějovice a Tábor.
Predmetom ochrany je geomorfologicky významné kaňonovité údolie s fragmentami prirodzených reliktných borov na skalách, významnými lišajníkovými a machovými spoločenstvami s mnohými významnými rastlinnými a živočíšnymi druhmi.
Otto Bang-Haas
Otto Bang-Haas (* 20. január 1882, Drážďany, Nemecko – † 30. júl 1948, Drážďany, Nemecko) bol významný a veľmi známy nemecký entomológ – prevažne lepidopterológ, koleopterológ a obchodník s hmyzom.
Biografia
Otto Bang-Haas bol synom dánskeho entomológa Andreasa Bang-Haasa (18461925) a Staudingerovej dcéry Carmen Dolores. Po Stadingerovej smrti v roku 1900 pokračoval vo vedení firmy Ottov otec Andreas Bang-Haas. Asi od roku 1913 bol jediným šéfom firmy už iba Otto Bang-Haas, ktorý viedol firmu až do svojej smrti. Spočiatku sa firme veľmi darilo, ale neskôr mali vplyv na pokles záujmu o hmyz obe svetové vojny a hlavne po druhej svetovej vojne bola firma prakticky pred krachom – už i pre tú skutočnosť, že Otto Bang-Haas bol Nemec. Posledné roky svojho života bol Otto Bang-Haas vážne chorý a jeho firmu nezachránili ani snahy iných entomológov, napr. Hansa Kotzscha (19011950). Spoločne s Adolfom Müllerom a Manfredom Kochom zaviedli do praxe Fabríciovu medailu, ktorá sa udeľovala (a udeľuje dodnes) každoročne najvýznamnejšiemu nemeckému zoológovi.
Otto Bang-Haas zomrel v roku 1948 v nemeckých Drážďanoch.
Otto Bang-Haas počas svojho života popísal veľa nových druhov a poddruhov hmyzu, hlavne z radu motýľov. Jeho meno sa v zoologickej literatúre zvykne uvádzať v skratke: „Bang-Haas“.
Jeho privátna zbierka hmyzu je uložená na viacerých miestach: zbierka chrobákov z čeľade Scarabaeidae sveta a Staphylinidae z Filipín, ktoré determinoval Bernhauer sa nachádzajú v Museo di storia naturale Giacomo Doria v Ženeve. Zbierka hmyzu (palearktické motýle), ktorá bola predmetom podnikania Firmy „Staudinger & Bang-Haas“ bola po smrti Otta Bang-Haasa prevzatá firmou Hansa Kotzscha a asi od roku 1961 je uložená v Museum für Tierkunde Dresden. Jeho zbierka malých motýľov (Microlepidoptera) sa nachádza v Dánskom národnom múzeu v Kodani - Nationalmuseet. Zbierku chrobákov, Hymenopter a Hemipter po zániku firmy prevzal nemecký entomológ Werner Heinz Muche (19111987).
Autevielle-Saint-Martin-Bideren
Autevielle-Saint-Martin-Bideren je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Stadion
Stadion môže byť:
Alexander Belóczy
Jeho otec Karol Belóczy, jeho matka Anna rod. Kellnerová
Životopis
Študoval na gymnáziu v Banskej Bystrici, na učiteľskom ústave v Lučenci a pedagogickom inštitúte v Budapešti. Od 1882 učiteľ na meštianskej, 1892 obchodnej škole v Kežmarku, neskôr jej riaditeľ. Autor dejín škôl, na kt. pôsobil, článkami o ochrane prírody a o hospodárskej problematike prispieval do novín a časopisov, vrátane slov. (Slov. noviny, Obzor).
Koreň idealizmu
Koreň idealizmu je príčina vysvetľujúca vznik a existenciu idealizmu. O koreňoch idealizmu hovrí napr. Lenin, ktorý rozlišoval gnozeologické a triedne korene idealizmu.
Štefan Mečár
Život
V roku 1978 absolvoval Vojenské gymnázium Slovenského národného povstania v Banskej Bystrici a v roku 1982 Vojenskú vysokú školu vo Vyškove na Morave a zároveň bol menovaný do hodnosti poručík ako vojak z povolania. Následne pôsobil v Česku, kde vykonával základné veliteľské funkcie v tankovom vojsku. Po ukončení postgraduálneho štúdia na Vojenskej akadémii A. Zápotockého v Brne bol v roku 1990, ustanovený do funkcie zástupcu veliteľa 2. tankového pluku v Rakovníku.
Po zániku Česko-Slovenska sa v roku 1993, stal náčelníkom štábu brigády v Nitre. Od roku 1994 do roku 1995 absolvoval jazykový kurz a štúdium v Nemecku. Po ich absolvovaní sa stal v roku 1996 riaditeľom úradu na ministerstve obrany SR v Bratislave. V roku 1999 absolvoval štúdium na univerzite v Hamburgu a v roku 2001 jazykový kurz v Kanade. V roku 2005 absolvoval štúdium na Akadémii obrany v Paríži. Po jeho absolvovaní sa stal zástupcom veliteľa Národnej akadémie obrany v Liptovskom Mikuláši. V roku 2006 bol ustanovený do funkcie veliteľa 2. mechanizovanej brigády v Prešove. V tejto funkcii ho prezident SR v roku 2007 vymenoval do prvej generálskej hodnosti brigádny generál. Od roku 2007 vykonával funkciu veliteľa 1. mechanizovanej brigády v Topoľčanoch kde svoju vojenskú kariéru ukončil v tom istom roku.
Ovláda francúzsky, nemecký a ruský jazyk.
Vyznamenania
Za službu vlasti, Čestný odznak OS SR, Za vernosť OS SR, Za službu v mierových pozorovateľských misiách,  Pamätná medaila ministra obrany a ďalšie.
Upgrade U
Upgrade U je pieseň, ktorú naspievala speváčka Beyoncé a Jay-Z.
La Haye-Pesnel (obec)
La Haye-Pesnel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam planétok 99501 – 99750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Plechotice
Plechotice sú obec na Slovensku v okrese Trebišov.
Dejiny
V tamojšom chotári sa našli zvyšky sídliskových objektov a črepy keramiky pochádzajúcej z 9.-10. storočia. Šľachtic Ján, syn Andronika predal v roku 1245 albínsky a dvoriansky územný majetok šľachticovi Petrovi, synovi Petra. Predaj listinou potvrdil kráľ Belo IV. a v opise hranice predaných majetkov je prvý písomný doklad o susediacom majetku Parchovian a jeho časti zvanej Turna.
Jean Siméon Chardin
Jean Siméon Chardin, uvádzaný tiež ako Jean-Baptiste-Siméon Chardin (* 2. november 1699, Paríž, Francúzsko - 6. december 1779 tamtiež) bol francúzsky maliar, majster žánrov a zátišia a jeden z najlepších a najobdivovanejších maliarov 18. storočia.
Životops
Narodil sa v Paríži. Už od mladosti prejavoval záujem o holandských maliarov a odpor k akademickým zväzujúcim pravidlám. Študoval holandských žánrových maliarov Claesza, či Heema. V roku 1740 si niekoľko jeho obrazov kúpil aj francúzsky kráľ Ľudovít XV.
Približne od roku 1749 jeho umelecká produktivita klesala. K starobe namaľoval ešte dva portréty, na ktorých starnúci maliar spodobnil seba a neskôr svoju manželku. Zomrel v roku 1779 v Paríži.
Kasta
Kasta je prísne ohraničená a uzavretá spoločenská skupina s presne vymedzenými právami a povinnosťami členov líšiaca sa spoločenským postavením od iných členov spoločnosti; klasickú formu nadobudla v hinduizme (brahmani, vaišovia, šúdrovia, páriovia).
Imrich Petrík
Imrich Petrík (* 2. júl 1983) je bývalý slovenský hokejový brankár.
Je odchovancom klubu VTJ MEZ Michalovce, debutoval v 1. lige za HK Dragon Prešov. V sezóne 2003-04 hosťoval v klube MHC Martin, ktorý v tom čase trénoval Milan Hovorka. Po skončení hosťovania prestúpil do HC Košice. V sezóne 2006-07 hral za MsHK Žilina a v Česku za HC Kometa Brno. V sezónach 2008-09 a 2009-2010 bol brankárom HC ’05 Banská Bystrica. Neskôr prestúpil do nemeckého klubu Wölfe Freiburg.
V roku 2009 ho tréner Ján Filc nominoval na Majstrovstvá sveta 2009 vo Švajčiarsku.
Po skončení hráčskej kariéry sa stal trénerom.
Poklep (medicína)
Poklep (iné názvy: poklepávanie, preklepávanie, perkusia (z - perkusia, poklep), vyšetrenie poklepom/poklepávaním/preklepávaním, staršie poklop, poklopávanie, preklopávanie, vyšetrenie poklopom/poklopávaním/preklopávaním) je v medicíne jedna z častí fyzikálneho vyšetrenia. Ide v podstate o kombináciu posluchového a pohmatového vyšetrenia. Technika spočíva v pružnom klepaní prostredníkom pravej ruky na na plocho priložený prostredník ruky ľavej, konkrétne na jeho stredný článok. Hodnotí sa jednak zvuk a jednak chvenie spôsobené poklepom.
Charakter poklepu závisí na telovej stene (vrstva podkožného tuku, svaly, kosti) a na výplni telových dutín (vzduch, voda, solídne hmoty). Poklep podľa charakteru môže byť: Vyšetrenie poklepom umožňuje posúdiť vzdušnosť pľúcneho parenchýmu, určiť hranice niektorých orgánov (pečeň, slezina), identifikovať prítomnosť ascitu. Je hrubo orientačné, jeho výhodou je predovšetkým okamžitá dostupnosť pri pacientovi.
Vinidarius
O Vinidariovi ako takom nie je inak nič známe. Pravdepodobne to bol vysokopostavený Gót so záujmom o kuchárske umenie, žijúci v Itálii v časoch Ostrogótskeho kráľovstva (493-553)keď sa príslušníci bohatých vrstiev snažili plniť nariadenie kráľa Theodoricha Veľkého, aby „chudobní Rimania napodobňovali Gótov a zámožní Góti zase Rimanov” (Romanus miser imitatur Gothum et utilis Gothus imitatur Romanum).
Vinidariovo skutočné gótske meno znelo zrejme Vinithaharjis (Winiþa-harjis); tak sa volal aj Theodorichov prastarý otec, ostrogótsky kráľ Vinitharius, spomínaný rímskym historikom zo 6. storočia Jordanom.
Glykokonjugát
Glykokonjugáty sú všeobecne biomolekuly, ktoré vznikajú glykozyláciou, čiže pripojením sacharidového zvyšku kovalentnou väzbou na inú molekulu, najčastejšie na bielkovinu, peptid alebo lipid. Ide o biologicky dôležité molekuly podieľajúce sa na mnohých bunkových procesoch, akými sú medzibunková komunikácia, značenie bielkovín a určovanie ich lokalizácie v bunke, či deštrukcia bielkovín. Na povrchu skoro každej eukaryotickej bunky sa nachádzajú špecifické oligosacharidové reťazce napojené na cytoplazmatickú membránu, ktoré majú informačnú, rozpoznávaciu a kontaktnú funkciu. Hrajú dôležitú rolu v procesoch ako hojenie rán, imunitná odpoveď a migrácia buniek.
K najpočetnejším skupinám glykokonjugátov patria proteoglykány, glykoproteíny a glykolipidy. Proteoglykány aj glykoproteíny sú tvorené bielkovinovou a sacharidovou zložkou. Zatiaľ čo v proteoglykánoch hmotnostne prevažuje sacharidová zložka, v glykoproteínach prevažuje zložka bielkovinová. Glykolipidy sú konjugáty sacharidu s membránovými zložkami buniek. Mnoho molekúl obsahuje sacharidovú podjednotku, no medzi glykokonjugáty nie sú zaraďované. Ide napr. o DNA, RNA, ATP, cAMP, NADH, NADPH, acetylkoenzým A a mnohé ďalšie.
Proteoglykány
Proteoglykány sú makromolekuly tvorené tzv. jadrovou bielkovinou (angl. core protein), ktoré majú cez serínové zvyšky O-glykozidovou väzbou naviazanú jednu alebo viac lineárnych sulfatovaných glykozaminoglykánových podjednotiek. Glykozylácia sa typicky nachádza v sekvencii -Ser-Gly-X-Gly, kde X značí ľubovoľnú aminokyselinu. Glykozaminoglykány sú sacharidy pozostávajúce z opakujúcej sa disacharidovej podjednotky, pričom jeden sacharid je vždy N-acetylglukozamín alebo N-acetylgalaktozamín a druhý sacharid je uronová kyselina, typicky glukuronová alebo iduronová.
Bunky cicavcov sú schopné vytvoriť 40 typov proteoglykánov. Väčšina z nich je sekretovaná do extracelulárneho priestoru alebo tvorí integrované membránové bielkoviny. Membránové proteoglykány majú dôležitú funkciu ako molekuly sprostredkujúce väzbu ligandov a medzibunkový kontakt. Sekretované extracelulárne proteoglykány sú dôležitou zložkou spojivových tkanív, v ktorých silne interagujú s kolagénom, elastínom a fibronektínom, ktoré navzájom prepájajú a udeľujú tak tkanivu pružnosť a pevnosť.
Glykoproteíny
Glykoproteíny sú bielkoviny, ktoré majú cez postranné reťazce aminokyselín O- alebo N-glykozidovou väzbou konjugované sacharidy. Sacharidová zložka je v porovnaní s proteoglykánmi menšia, je rozvetvená a štruktúrne diverznejšia. Na bielkovinu je napojená cez anomérny uhlík buď na hydroxyskupinu serínu alebo treonínu (O-glykozylácia) alebo na aminoskupinu asparagínu (N-glykozylácia). Glykoproteíny vznikajú zložitou glykozylačnou dráhou v endoplazmatickom retikule a Golgiho aparáte.
Viac ako polovica bielkovín cicavcov je glykozylovaná a až 1 % všetkých génov cicavcov kóduje enzýmy, ktoré sa zúčastňujú glykozylácie. Glykozylácia predovšetkým zvyšuje rozpustnosť bielkovín, tiež ich chráni pred proteázami a slúži na kontrolu kvality novo syntetizovaných bielkovín. U niektorých bielkovín je sacharidová zložka dôležitá pre ich správnu funkciu. Najviac glykozylovaných proteínov má imunologickú funkciu, glykozylovaná je tiež väčšina bielkovín krvnej plazmy, niektoré hormóny, mnoho mliečnych bielkovín, väčšinu bielkovín nachádzajúcich sa v lyzozóme, dôležitou glykozylovanou bielkovinou je tiež v malom množstve všadeprítomná ribonukleáza (enzým, ktorý štiepi RNA).
Glykolipidy
Glykolipidy sú konjugáty sacharidu a lipidu. Ako zložky biologických membrán ide o gangliozidy, čo sú membránové lipidy s hydrofilnou polárnou hlavou substituovanou sacharidovým reťazcom. Tieto sacharidové reťazce môžu byť vetvené a často sú rovnaké ako reťazce na membránových glykoproteínoch. Takéto špecifické oligosacharidové štruktúry určujú aj krvnú skupinu.
Lipopolysacharidy sú zase dominantnou štruktúrou na vonkajšej membráne Gram-negatívnych (G-) baktérií. Ide o štruktúru, ktorá je rozpoznávaná nešpecifickými receptormi imunitných buniek a proti ktorej sa tiež tvoria protilátky. Štruktúrna časť lipopolysacharidu, lipid A, je zodpovedný za toxicitu celej molekuly. Lipopolysacharid je niekedy nazývaný aj endotoxín.
Synoda s mŕtvolou
náhľad|Jean-Paul Laurens: Pápež Formozus a Štefan VII., [[1870]] Synoda mŕtvych (lat. Synodus Horrenda) sa nazýva posmrtný cirkevný súdny proces s pápežom Formozom (891 – 896), ktorý sa konal v januári 897.
Priebeh synody
Formozov nástupca, pápež Štefan VI. (896 – 897) dal vykopať 9 mesiacov starú mŕtvolu svojho predchodcu, ktorú obliekli do slávnostného pápežského odevu, posadili na trón a takto súdili za priestupky proti cirkevnému právu.
Neexistujú oficiálne záznamy z pojednávania, ale má sa za to, že pápež Štefan VI. predsedal porote zloženej z rímskych klerikov. Jeden z diakonov bol určený ako Formozov obhajca a mal za neho odpovedať na otázky. Zhromaždení v tichosti sledovali, ako Štefan VI. vykrikoval na mŕtvolu obvinenia a urážky. Mŕtvy Formozus bol odsúdený, jeho voľba za pápeža prehlásená za neplatnú, jeho rozhodnutia boli zrušené a prsty, ktorými žehnal, mu odsekli. Strhli z neho pápežský odev, obliekli ho do žobráckych handier a pochovali ho. Neskôr dali mŕtvolu opätovne exhumovať, bola vláčená ulicami a hodená do rieky Tiber. Traduje sa, že nejaký pustovník potom vyzdvihol jeho ostatky a pochoval ich.
Historické pozadie
Synoda mŕtvych sa odohrala na vrchole obdobia rokov 880 – 1046, ktoré Caesar Baronius († 1607) označil ako saeculum obscurum – temné storočie. Obraz pápežstva vtedy nezodpovedal svojmu očakávanému významu, klesol na obyčajné biskupstvo a stal sa predmetom politických záujmových bojov rímskej šľachty.
Formozus sa stal biskupom talianskeho mesta Porto v roku 864 a v roku 891 prijal voľbu za pápeža. Na synode bol obvinený z toho, že prijal biskupský úrad (pápež je súčasne rímskym biskupom), aj keď už bol biskupom inej diecézy.
Skutočná motivácia procesu bola politická. Pápeža Formoza totiž prinútili korunovať vojvodu Lamberta zo Spoleta za spoluvládcu Svätej ríše rímskej. Ale Formozova lojalita nepatrila vládnucim Spoletovcom, ale východofranským nemanželským potomkom Karla Veľkého. Formozus pozval Frankov na inváziu do Talianska, ktorá sa uskutočnila v roku 896. Korunoval potom Arnulfa Korutánskeho za cisára Svätej ríše rímskej. Franská armáda sa čoskoro stiahla a pápeža Formoza nahradil Bonifác VI., ktorý zomrel po dvoch týžňoch pontifikátu. Keď sa Štefan, prívrženec Spoletovcov dostal na pápežský stolec, Lambert ho naviedol na proces s mŕtvolou, aby podkopal Arnulfov nárok na cisársky trón.
Iróniou osudu, synoda s mŕtvolou vyvinila aj samotného Štefana VI. z takého istého priestupku, z akého bol obvinený Formozus. Aj Štefan sa stal rímskym biskupom, hoci bol v tom čase už v biskupskom úrade mesta Anagni. Do tohto biskupského úradu ho požehnal sám Formozus, takže zrušenie jeho rozhodnutí anulovalo Štefanovu konsekráciu do úradu v Agnani. Štefan tak legalizoval ex post svoju kandidatúru na pápeža.
Dohra
Temné divadlo obrátilo verejnú mienku v Ríme proti Štefanovi. Šírili sa chýry, že Formozovo telo bolo vyvrhnuté na breh Tiberu a začalo konať zázraky. Verejné povstanie viedlo k zosadeniu a uväzneniu Štefana VI. V júli alebo v auguste 897 bol vo väzení uškrtený.
Pápež Teodor II., ktorý bol v úrade počas 20 dní v novembri 897 anuloval verdikt Synody s mŕtvolou. Formozovo telo vrátili do Baziliky svätého Petra, kde ho obliekli do pápežského rúcha a vrátili do krypty. Neskôr pápež Ján IX. (898 – 900) vyhlásil všetky posmrtné procesy za nezákonné.
Ďalší prívrženec Spoletovcov, pápež Sergius III. (904 – 911) zase zrušil rozhodnutia Teodora II. a Jána IX., potvrdil rozsudok nad Formozom a nechal na náhrobok Štefana VI. vytesať oslavný epitaf.
Špinavé ulice
Dej
Taliansko-Americký zločinec Charlie Cappa (Harvey Keitel) žije komplikovaný život. Je zbožným katolíkom, no zároveň pracuje ako vyberač dlhov pre mafiu. Charlie vysvetľuje, že pokánie v kostole preňho nemá žiadny význam, a rozhodne sa odčiniť svoje hriechy tým, že sa začne starať o svojho priateľa Johna, prezývaného "Johnny Boy" (Robert De Niro). To mu prináša veľa starostí a problémov, lebo Johnny je nielen nezodpovedný a impulzívny, ale navyše dlhuje peniaze veľmi veľkému množstvu ľudí, medzi ktorých patrí aj úžerník Michael (Richard Romanus).
Charlie sa snaží dosiahnuť v mafii vyššiu pozíciu, a zároveň má tajný milostný vzťah s Johnnyho sesternicou Teresou (Amy Robinson). Teresa sa chce odsťahovať zo susedstva a začať žiť s Charliem, no on jej vysvetľuje, že na to bude vhodnejší čas až keď bude povýšený. Neskôr sa Charlie stretáva v reštaurácii so svojim strýkom Giovannim (Cesare Danova), miestnym mafiánskym šéfom, pre ktorého pracuje. Giovanni hovorí, že by mal ukončiť svoje priateľstvo s Johnnym, lebo je to nečestný muž. Počas konverzácie tiež spomenie Teresu a ponižuje ju kvôli jej epilepsii.
Michael sa chodí Charliemu opakovane sťažovať na Johnnyho a jeho dlhy, až kým začne strácať trpezlivosť a vyhrážať sa, že Johnnymu doláme nohy. Charlie ho upokojuje, hovoriac, že Johnny je na tom momentálne zle a potrebuje viac času. Podarí sa mu prehovoriť Michaela aby znížil dlh z 3000 dolárov na 2000, a uisťuje ho, že Johnny sa s ním stretne v bare, ktorý patrí Charlieho starému priateľovi Tonymu (David Proval). Charlie potom rýchlo ide za Johnnym a hovorí mu, že všetko bude v poriadku ak sa Johnny stretne s Michaelom a dá mu všetky peniaze, čo má. Johnny však pri sebe má iba 30 dolárov, ale súhlasí, že sa s Michaelom stretne.
Michael prichádza do Tonyho baru vyzdvihnúť od Johnnyho peniaze, ale ten ho namiesto toho uráža a začne mu hroziť zbraňou. Pri tejto napätej situácii sa Micheal rozhodne odísť. Nahnevaný Charlie vysvetľuje Johnnymu, že by sa mali na istý čas skryť mimo mesta. Nasadnú do auta a zoberú so sebou aj Teresu. Nevšimnú si však, že ich prenasleduje Michael, ktorého auto prejde popri nich a zo zadného sedadla na nich začne strielať jeho poskok. Ten zasiahne Johnnyho do krku, a Charlie havaruje s autom potom, čo je postrelený do ruky. Na miesto prichádzajú policajti a záchranári, a odnášajú ich preč.
Mikuláš Kasarda
Mikuláš Kasarda (* 26. júl 1925, Sačurov, ČSR, dnes Slovensko† 19. júl 2013, Trebišov, Slovensko) bol slovenský básnik, prekladateľ, rozhlasový redaktor a učiteľ. Bol strýkom rozhlasového dramatika a spisovateľa Štefana Kasardu (19352006).
Mladosť a štúdium
Narodil sa v Sačurove (cca 8 km južne od Vranova nad Topľou) v roľníckej rodine. Ľudovú školu absolvoval v rodisku, prvý ročník meštianskej školy vychodil vo Vranove nad Topľou a druhý v neďalekých Sečovciach. Následne prestúpil do tretej triedy Československého štátneho reálneho gymnázia v Michalovciach (od roku 1980 Gymnázium Pavla Horova), kde v roku 1945 zmaturoval. V rokoch 19461950 študoval slovenčinu a filozofiu na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave (od roku 1954 Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave).
Rozhlasová a učiteľská kariéra
V rokoch 19521954 pôsobil v literárno-dramatickej redakcii štúdia Československého rozhlasu v Košiciach. V rokoch 19541970 pôsobil ako učiteľ na Strednej všeobecnovzdelávacej škole v Sečovciach (dnes Gymnázium v Sečovciach, súčasť Spojenej školy v Sečovciach), popri čom v rokoch 19601964 študoval nemčinu na Filozofickej fakulte Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove (od roku 1997 Filozofická fakulta Prešovskej univerzity v Prešove). V rokoch 19701988 vyučoval na Dvanásťročnej strednej škole v Michalovciach (od roku 1980 Gymnázium Pavla Horova).
V roku 1988 odišiel do penzie. Spolu s manželkou žil v Sečovciach. Zomrel 19. júla 2013 v Nemocnici s poliklinikou Trebišov.
Tvorba
Literárne začal tvoriť počas gymnaziálnych štúdií a svoje básne časopisecky publikoval už počas vysokoškolských štúdií. Debutoval zbierkou Širokými ulicami (1953), v ktorej – podľa básnika a literárneho vedca Jána Zambora – „napriek prijatiu dobového schematického modelu poézie zazneli aj presvedčivé tóny“.
V štyroch cykloch zbierky Kohútí spev (1958) sa prejavil ''„výrazne senzualistickým videním, podfarbovaným citovou reflexiou, navodzovanou raz bezprostredným zážitkom, inokedy spomienkou na rodný zemplínsky kraj. Osobitnú tóninu majú básne z cyklu Pri Ostravici, v ktorých rezonuje básnikovo očarenie zo stretnutí s českou krajinou i s českou poéziou. Clivá krása v menlivých podobách rodného kraja pripomína básnikovi jeho ľudský čas, plynutie života a zákony bytia.“ Jeho nasledujúca zbierka Pre teba (1963) sa vyznačuje elegickým tónom, do lyrických zátiší každodennosti v nej prenikajú „motívy osamotenia, zranenej ľudskosti i trpkého poznania“''. Vo výbere zostavenom z celoživotnej tvorby Predletie (1974), rozdelenom do oddielov Minúta po vojne, Jašterička na kameni a Plný deň slnovratu, sa striedajú reminiscencie na mladosť a obdobie druhej svetovej vojny s optimisticky vyznievajúcimi veršami a motívmi rodného kraja a prírody.
Okrem tvorby pre dospelých sa sporadicky venoval i písaniu poézie pre deti. V roku 1962 vydal zbierku drobných, tematicky tradičných veršov o živote školskej mládeže Lopta na oblohe.
Popri pôvodnej básnickej tvorbe sa venoval aj umeleckým prekladom. V časopisoch a antológiách zverejňoval ukážky z básnickej tvorby nemeckých autorov Johanna Wolfganga von Goetheho a Friedricha Schillera, maďarského básnika Endreho Adyho i českého spisovateľa, májovca Jana Nerudu.
Ocenenia
17. februára 2011 bol v Zrkadlovej sieni Primaciálneho paláca ocenený cenou Fra Angelica za rok 2010 v kategórií slovesné umenie. Cenu udeľuje rímskokatolícka cirkev umelcom za prínos kresťanských hodnôt do umenia. V roku 2011 mu primátor mesta Sečovce Jozef Gamrát udelil Cenu Pro Nobis za celoživotné dielo. Kasarda sa stal prvým individuálnym držiteľom tejto ceny, ktorú podľa § 37 písm. c) Štatútu mesta Sečovce udeľuje primátor za „úspešnú a záslužnú činnosť v prospech mesta“.
Židokresťanstvo
Židokresťanstvo označuje v cirkevných dejinách kresťanské skupiny prvých dvoch storočí, ktoré pochádzali zo židovstva, oproti kresťanom z pohanstva, označovaným obvykle ako pohanokresťania.
Prvé kresťanské spoločenstvá boli tvorené v 1. storočí z väčšej časti zo židov. Takmer všetci z prvých nasledovníkov Ježiša z Nazaretu a autori Nového zákona boli židokresťanmi.
Ako zvláštna skupina židokresťanov sa však označujú tie židokresťanské komunity, ktoré sa ku koncu 1. storočia začínajú stavať proti misii namierenej k pohanom a zvlášť proti učeniu Pavla z Tarsu. Ako charakteristiku týchto skupín možno uviesť snahu vnútiť pohanokresťanom dodržovanie rituálnych predpisov Tóry. Súdobá cirkev však tieto skupiny prakticky, a neskôr aj teoreticky, odsúdila ako heretické. Cirkevní Otcovia označujú tieto skupiny ako ebionitov, elchasaitov, hebrejov či nazorejcov.
Medzi odborníkmi nepanuje úplná zhoda ohľadne toho, čo pojem židokresťanstvo zahrnuje. Označenie židokresťania pochádza zrejme od Ferdinanda Christiana Baura (17921860), ktorý takto označuje všetky vyššie zmienené skupiny bez rozdielu. Jean Daniélou takto označuje celé myšlienkové dedičstvo, ktoré kresťanstvu priniesol midraš. Marcel Simon označuje ako židokresťanov tých, ktorí prakticky dodržovali ustanovenie mojžišského Zákona, iní potom len tých, ktorí ich dodržovanie vyžadovali aj teoreticky.
Poklep
Poklep (iné názvy: poklepanie (poklepávanie), poklopanie (poklopávanie), staršie poklop) môže byť:
Poklepanie (poklepávanie) môže byť aj mierne upravenie (napr. kosy) klepaním.
Koreň slova
Koreň slova je nedeliteľný základ slova (-žen-, ženba, oženiť, ženský, vyženiť).
Chabenec (1 515,5 m n. m.)
Chabenec je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad obcou Pohronský Bukovec, približne západne od Brezna.
Poloha
Nachádza sa v západnej časti Nízkych Tatier, v geomorfologickom podcelku Ďumbierske Tatry a časti Prašivá. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Banská Bystrica a zasahuje na katastrálne územie obcí Brusno a Pohronský Bukovec. Najbližšími sídlami sú južne ležiaci Pohronský Bukovec, Ráztoka, Medzibrod a Hiadeľ, juhovýchodne sa nachádza Jasenie a severným smerom Liptovská Lúžna. Masív patrí do Národného parku Nízke Tatry.
Opis
Chabenec tvorí vetvu rázsochy, vybiehajúcej juhovýchodným smerom z Košariska na Ráztockú hoľu. Západne susedí Holica a v hrebeni ležiaca Prašivá, Malá  a Veľká Chochuľa , severne leží Košarisko, Ondrejská hoľa , Skalka  a Veľká hoľa , východne Ráztocká hoľa , Ráztocké poľany  a Matúšová  a južne Mlynárová  a Bukový diel. Masív patrí do povodia Hrona, kde vodu odvádza zo západnej časti Sopotníckou dolinou potok Sopotnica, južné a východné svahy odvodňuje potok Bukovec. Na vrchol nevedie značený chodník, no blízkym sedlom vedie trasa z Ráztoky na Košarisko.
Výhľady
Hrebeň i vrchol Chabenca je čiastočne porastený kosodrevinou a riedkym lesom, umožňujúcim obmedzený rozhľad. Z vhodných miest je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, pri priaznivých podmienkach aj Vtáčnik, Štiavnické vrchy, Javorie, Poľanu a Veporské vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značkovaný chodník a najľahšie dostupný je odbočkou z modro značenej trasy, vedúcej z obce Ráztoka blízkym hrebeňom pod Ondrejskou hoľou
Paul Allen
Do roku 2007 sa umiestňoval v desiatke najbohatších ľudí sveta, v rokoch 1999 až 2001 bol na treťom mieste. V roku 2018 bol časopisom Forbes označený za 44. najbohatšieho človeka na svete, hodnota jeho majetku je odhadovaná na 21,7 miliárd amerických dolárov.
Investor
Po odchode z Microsoftu investoval do rôznych podnikov. V roku 1998 sa stal väčšinovým majiteľom káblového operátora Charter Communications, ktorý v roku 2009 zbankrotoval a Allen stratil na tejto investícii 7-8 miliárd dolárov. Podľa časopisu Forbes, to bola jedna z najväčších investičných strát jednotlivca vôbec. Medzi známe firmy, do ktorých investoval patria aj DreamWorks Animation a America Online.
Filantropia
Mal široké portfólio záujmov a celkovo na filantropiu venoval cez 2 miliardy dolárov. Medzi jeho najdôležitejšie filantropické záujmy patril výskum mozgu, ľudské zdravie, vzdelávanie, umenie, záchrana ohrozených druhov a umelá inteligencia. Už v roku 1988 založil nadáciu Paul G. Allen Family Foundation. V roku 2010 sa stal signatárom iniciatívy The Giving Pledge, ktorá zaväzuje darovať viac ako polovicu svojho majetku na filantropiu.
Inštitúty Paula Allena
V roku 2003 založil inštitút na výskum mozgu Allen Institute for Brain Science, ktorému venoval viac ako 500 miliónov dolárov. Z počiatočného cieľa výskumu mozgu rozšíril svoj záujem aj na biológiu bunky a biovedy všeobecne. V roku 2014 založil inštitút na výskum bunky Allen Institute for Cell Science a v roku 2016 výskumnú iniciatívu The Paul G. Allen Frontiers Group. Tieto tri subjekty zdieľajú administratívnu podporu ako jeden Allenov inštitút. Známym výsledkom týchto inštitútov sú atlasy mozgu.
V roku 2014 založil inštitút na výskum umelej inteligencie Allen Institute for Artificial Intelligence (skr. AI2).
Katedrála Povýšenia svätého kríža (Užhorod)
náhľad|Katedrála Povýšenia svätého kríža náhľad|Ikonostas v katedrále Katedrála Povýšenia svätého kríža (ukr. Храм приурочений Воздвиження Хреста Господнього) je katedrála Mukačevskej gréckokatolíckej eparchie v ukrajinskom meste Užhorod v Zakarpatskej oblasti.
História
Keď pápež v roku 1773 zrušil jezuitský rád, chrám bol odovzdaný gréckokatolíckej cirkvi a stal sa jej katedrálnym chrámom. Po druhej svetovej vojne bol gréckokatolíkom násilne odobratý komunistickou mocou a pre svoje potreby ho až do roku 1991 využívala ruská pravoslávna cirkev. Po získaní nezávislosti Ukrajiny a legalizácii gréckokatolíckej cirkvi bol chrám v roku 1991 vrátený gréckokatolíckej cirkvi a stal sa opäť katedrálou Mukačevskej gréckokatolíckej eparchie. V roku 2003 tu boli slávnostne uložené ostatky blahoslaveného mučeníka Teodora Romžu, gréckokatolíckeho biskupa umučeného komunistami.
Architektúra
Chrám nesie typické znaky barokového štýlu. Interiér má typické prvky rokoka. Neskôr bol prispôsobený potrebám byzantského obradu. Ikonostas chrámu pochádza z roku 1799. V roku 1877 bol prestavaný v neoklasicistickom architektonickom štýle a dostal dnešnú podobu.
La Lande-d’Airou
La Lande-d’Airou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vaux-lès-Rubigny
Vaux-lès-Rubigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
La Lande-d’Airou
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vaux-lès-Rubigny
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
La Lande-d’Airou
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vaux-lès-Rubigny
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 47 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Promachos (syn Parthenopaia)
Promachos  je v gréckej mytológii syn Parthenopaia.
Promachos bol synom Parthenopaia, jedného zo siedmich vodcov neúspešného ťaženia proti Tébam vo vojne Siedmi proti Tébam, ktorého usmrtil tébsky obranca Periklymenos.
O desať rokov neskôr sa Promachos ako jeden z epigonov (potomkov) zúčastnil opätovného útoku proti Tébam, aby pomstil smrť svojho otca. Tentoraz bolo vojenské ťaženie úspešné a zatiaľ, čo v predchádzajúcej výprave sa ako jediný z vodcov zachránil Adrastos, tentoraz ako jediný z vodcov padol Adrastov syn Aigialeus.
Antický autor Pausanias, ktorý v druhom storočí návštívil Boiótiu uvádza, že sedem stadií od vrchu Teumessos (pri Tébach) videl hrob Promacha (zaiste symbolický) a ďalších vodcov vojenskej expedície Argu proti Tébam. Táto informácia je však v rozpore z predošlou, že Aigialeus bol jediný z vodcov Argu, ktorý v bitke zomrel.
Hlavný kapitanát
Hlavný kapitanát môže byť:
Leopold Ján Belohorský
Životopis
Navštevoval školu v Dražkovciach, vo Vrútkach a v Martine, študoval v Ožďanoch, na evanjelických lýceách v Banskej Štiavnici a v Bratislave, od 1804 na univerzite vo Wittenbergu. V roku 1802 - 1804 bol pomocný učiteľ v Banskej Bystrici, neskôr vychovávateľ v šľachtických rodinách, začas kaplán v Banskej Bystrici, od 1813 evanjelický farár v Slatine, od 1824 farár, 1829 - 1836 seniorátny notár v Kráľovciach. Zomrel na následky popálenín utrpených pri požiari fary. Početnou zbierkou ľudových piesní prispel do Kollárových Národných spievaniek.
Letisko Štokholm-Arlanda
Letisko Štokholm-Arlanda je medzinárodné letisko ležiace v obci Sigtuna v blízkosti mesta Märsta v kraji Stockholm, približne 42 kilometrov na sever od Štokholmu a takmer 40 kilometrov po ceste na juhovýchod od Uppsaly. Vlakom je to z Uppsaly výrazne bližšie. Vzdialenosť cesty alebo železnice zo Štokholmu je približne rovnaká.
Letisko Arlanda je najväčším letiskom vo Švédsku. V roku 2009 tu bolo odbavených 16 064 071 cestujúcich.
História
Letisko bolo prvýkrát použité v roku 1959, ale len pre výcvikové lety. V roku 1960, začalo slúžiť bežnej doprave. Oficiálny ceremoniál, ktorým bolo letisko otvorené, bol až v roku 1962. Bolo používané pre medzikontinentálne lety už v roku 1960, pretože ranvej na letisku Bromma bola príliš krátka. Meno Arlanda bolo zvolené súťažou, ktorá otvoreniu letiska predchádzala. Názov je odvodený od Arland, starého mena pre farnosť Ärlinghundra (teraz Husby-Ärlinghundra v Märsta) - miesto, kde bolo letisko umiestnené. Písmeno a bolo pridané v analógii s ostatnými švédskymi názvami končiacich na -landa a tiež tvoria slovnú hračku vo švédčine, kde sloveso landa znamená pristáť. Pôvodný terminál je terajší terminál číslo päť.
V roku 1983 sa sem presunuli vnútroštátne lety z letiska Bromma.
Nákres letiska
thumb|right|Nákres letiska Arlanda po plánovanom rozšírení. Štyri terminály majú byť nahradené dvoma väčšími: Terminál Sever a Terminál Juh. Letisko má štyri terminály. Terminály 2 a 5 sa používajú pre medzinárodné lety. Pre vnútroštátne lety slúžia terminály 3 a 4. Nová hlavná budova, Arlanda Sever, otvorená v roku 2003, spája terminál 5 s novo postaveným Mólom F. Všetky medzinárodné lety odbavované spoločnosťou SAS a jej partnermi z aliancie Star Alliance používajú novú budovu. Bola plánovaná aj budova Arlanda Juh, tá by mala spájať terminály 2, 3 a 4. Stavba je zatiaľ odložená pre nedostatok finančných prostriedkov. Medzi terminálmi 4 a 5 je obchodné centrum Sky City, ktoré má stanicu pre hlavnú železničnú trať, rýchlovlak Arlanda Express spája obe stanice na letisku s centrom Štokholmu.
Vybavenie letiska
thumb|right|Riadiaca veža
Pedro de Paz
Pedro de Paz (* 26. október 1969, Madrid) je španielsky spisovateľ.
Životopis
Pracoval pätnásť rokov ako programátor a v roku 2002 sa rozhodol venovať písaniu literatúry. Jeho prvý román El hombre que mató a Durruti (2004) vyhral Certamen de Novela corta "José Saramago" 2003 a bol následne preložený do angličtiny. Píše kriminálne romány a horory. Prispieva aj kratšími poviedkami do antológií a časopisov.
Aydie
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Pedro de Paz
Životopis
V roku 2010 vyhral 20. ročník Premio Internacional de novela Luis Berenguer s dielom La senda trazada.
Aydie
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.