cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Knock Nevis
Knock Nevis, predtým ako Happy Giant, Jahre Viking, Seawise Giant, Oppama a nakoniec ako Mont, bol japonský supertanker a zároveň najdlhšia loď na svete, ktorú postavili lodenice Sumitomo Heavy Industries v Tokiu v roku 1976. Mal najväčšiu DWT akú kedy loď mala. Jeho objem pri plnom naložení bol 657 019 ton, čo je najviac zo všetkých druhov lodí. Jeho ponor bol 24,6 metra a tak nebol schopný preplávať Lamanšský prieliv, Suezský prieplav alebo Panamský prieplav. Celkovo bol považovaný za najväčšiu loď aká bola kedy postavená, a zároveň ako najväčší samohybný objekt postavený človekom. Počas Iránsko-irackej vojny bol potopený, avšak neskôr bol zachránený, opravený a opäť uvedený do prevádzky. Neskôr bol používaný ako FPSO a kotvila na pobreží Kataru v Perzskom zálive (Al Shaheen Oil Field).
Tanker bol predaný indickej demolačnej spoločnosti, ktorá ho premenovala na Mont pre jeho poslednú plavbu v decembri 2009. Po jeho vyčistení bol presunutý na breh v meste Alang v štáte Gudžarát v Indii, kde bol rozobratý.
Veľkostný rekord
Knock Nevis sa zúčastnil relácie Jeremy Clarkson's Extreme Machines televízie BBC pod názvom Jahre Viking. Podľa jeho kapitána S. K. Mohana, dosahoval v dobrom počasí maximálnu rýchlosť 16,5 uzla (30,6 km/h), z tejto rýchlosti zastaví po 8,9 kilometra a jeho polomer otočenia v dobrom počasí predstavoval približne 3,2 kilometra.
Soblahovský potok
Soblahovský potok je potok na Strednom Považí, v centrálnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Turnianskeho potoka, meria 10,8 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v juhozápadnom výbežku Strážovských vrchov, v podcelku Trenčianska vrchovina, v časti Ostrý, na severnom svahu Ostrého vrchu (767,5 m n. m.) v nadmorskej výške približne 480 m n. m. Od prameňa tečie sprvu na krátkom úseku na severozápad, následne sa prechodne stáča na západ, preteká dolinou Bindárka, v ktorej má tok esovitý tvar a stáča sa na severozápad. Úsek toku v doline je súčasťou prírodnej rezervácie Bindárka, predmetom ochrany sú zachované močiarne a mezofilné biocenózy na brehoch potoka. V dolnej časti doliny sa stáča na západ, vstupuje do Považského podolia, do podcelku Trenčianska kotlina a preteká celým intravilánom obce Soblahov. Na dolnom konci obce tečie juhozápadným smerom, potom sa stáča znovu na západ a opúšťa obec. Severne od Hámrov sa stáča, na krátkom úseku tečie na severozápad, potom na západoseverozápad, podteká cestu II. triedy č. 507 a preteká cez Belú. Následne podteká železničnú trať Trenčín – Chynorany i cestu III. triedy Trenčín - Trenčianska Turná, sprava priberá Lavičkový potok, nevýrazne esovito sa stáča a pokračuje k ústiu juhozápadným smerom. Do Turnianskeho potoka sa vlieva východne od obce Veľké Bierovce v nadmorskej výške cca 204 m n. m.
Horní Újezd (okres Třebíč)
Horní Újezd je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 273 obyvateľov, z toho 140 mužov a 133 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,9 roka (muži 42,0 roka, ženy 43,8 roka).
Balážske Ďarmoty
Balážske Ďarmoty (neoficiálne aj Balašské Ďarmoty; po maďarsky Balassagyarmat) sú mesto v Maďarsku v Novohradskej župe v okrese Balassagyarmat ležiace na maďarsko-slovenských hraniciach.
Má rozlohu 2 903 ha a žije tu obyvateľov .
Saint-Amand-sur-Ornain
Saint-Amand-sur-Ornain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Oravská Magura
Oravská Magura je pohorie a krajinný celok ležiaci na Orave. Najvyšším vrchom pohoria je Minčol, dosahujúci
Polohopis
Pohorie patrí do oblasti Vonkajších západných Karpát s názvom Stredné Beskydy. Oravská Magura sa delí na tri samostatné geomorfologické podcelky: Paráč, Kubínska hoľa a Budín.
Oravská Magura je ohraničená zo severu Podbeskydskou vrchovinou, západným smerom nadväzuje Kysucká vrchovina. Južným a juhovýchodným smerom sa nachádza Oravská vrchovina a severovýchodným smerom krajina klesá do Oravskej kotliny.
Masív Oravskej Magury je budovaný predovšetkým pieskovcami. Povrch je pokrytý hustými lesmi, kde prevažuje smrek a buk lesný. Špecialitou tohto pohoria sú aj porasty briez a predovšetkým liesok. Pohorie patrí do povodia rieky Orava, ktorá sa vlieva do Váhu.
Geomorfológia pohoria
V západnej časti pohoria vybiehajú výraznejšie rázsochy, tvoriace väčšie doliny. Medzi najväčšie z nich patrí Hruštínská dolina, Zázrivská dolina, Lomnianska dolina, Zimná dolina a dolina Novej rieky. Pohorím vedie sedlom Príslop cesta I/78, ktorá spája hornú Oravu s dolnou.
Ďalšími sedlami v Oravskej Magure s vyššou prominenciou ako 100 metrov sú (smer zo Z na V):
Vrcholy
Pohorie ma plynulý charakter hrebeňa s viacerými pomenovanými nízkymi vyvýšeninami (kótami), ktoré netvoria samostatné vrcholy. Aj preto je dôležité okrem nadmorskej výšky prihliadať na prominenciu a dominanciu vrcholu.
Vrcholy Oravskej Magury nad (prominencia nad 30 metrov a dominancia nad 3%)
Hole
náhľad|Krušetnická hoľa v roku 1950, v súčasnosti zalesnená Jedinečným krajinným prvkom pohoria sú tzv. hole (horské pasienky), ktoré sa tu v hojnom počte nachádzajú. Dnes sú niektoré z nich kvôli svojmu jedinečnému fytogeografickému zloženiu chránené (územie európskeho významu – Natura 2000) a tam kde treba, sú predmetom aktívneho manažmentu ochrany. Predmetom ochrany sú tu kvetnaté vysokohorské a horské psicové porasty na silikátovom substráte. Pri Lomnianskej a Lesnianskej holi aj podhorské kosné lúky.
Menoslov jednotlivých holí (smer zo S na J):
Vodstvo
Celé pohorie patrí do povodia rieky Orava. Prakticky všetky severne orientované svahy pohoria odvodňuje jej hlavná zdrojnica Biela Orava, prameniaca na západných svahoch Paráča. Jej najväčšími prítokmi z pohoria od jej prameňa sú Nová rieka, Zimná Voda, Lomnica a Hruštínka. Južné orientované svahy odvodňujú krátke potoky, ktoré sa priamo vlievajú do Oravy. Najväčšími takýmto potokmi je Ráztoka a Zázrivka, ktorá odvodňuje južne svahy Paráča a cez časť Kysuckej vrchoviny a Malaj Fatry ústí do rieky Oravy v obci Párnica.
Významným krajinným prvkom pohoria sú močaristé zamokrené lúky (PR Dubovské lúky na západných svahoch Minčola), prechádzajúce až do vrchovísk (typ rašeliniska). V pohorí sa nachádzajú na plytkých zníženinách, v okolí pramenisk a v okolí horného toku Bielej Oravy. Sú zásobované povrchovými vodami a zrážkami. Zaujímavosťou je Puchmajerovej jazierko, nachádzajúce sa v pramennej oblasti Hruštínky, na severných svahoch Minčola. Okrem neho ďalším významnejším jazerným prvkom v pohorí je MVE Lomná a Oravská priehrada.
Zaujímavosti
Severná časť podcelku Paráč je považovaná za najchladnejšiu osídlenú oblasť na Slovensku s ročným priemerom teploty 6 °C. Vo všetkých mesiacoch od apríla do januára sú najnižšie namerané teploty na Slovensku viazané na meteorologickú stanicu v Oravskej Lesnej (2. apríla 2013 – 17,3 °C; 15. mája 1954 – 8,8 °C; 2. júna 1977 – 5 °C; 13. júla 1968 – 1,4 °C; 23. augusta −4 °C; 29. septembra -7,8 °C; 28. októbra 1991 – 18,7 °C; 23. novembra 1988 – 28,6 °C; 25. decembra 1961 – 35,2 °C a 27. januára 1954 – 37,1 °C).
Utorok 16. januára 1968 o 10:15 spadla na juhozápadnom svahu Minčola v oblasti Kubínska hoľa lavína, ktorá zasypala 50 účastníkov stredoškolského lyžiarskeho zájazdu z Brna (6 mŕtvych). Lavína sa samovoľne uvolnila vo výške Hrúbka odtrhu bola 1,5 až, jeho šírka aj šírka nánosu. Lavínová dráha mala dĺžku s objemom snehu 300 tisíc m³.
Labin
Labin je mesto v Chorvátsku na polostrove Istria. V roku 2001 tu žilo 12 426 obyvateľov (2001), z toho bolo takmer 68 % Chorvátov, 3 % Talianov, 2 % Srbov a približne 27 % obyvateľov inej, resp. nezistenej národnosti.
Mesto bolo dlhé obdobie najväčším banským obvodom v Chorvátsku. Celkovo tu fungovali štyri bane na uhlie. Baňa neďaleko centra mesta bola zatvorená v 50. rokoch, posledná v okolí až v roku 1989.
Prímorie
Prímorie môže byť:
Getafe
Getafe je mesto v Španielsku.
Situované je v južnej časti autonómnej oblasti Madrid (Španielsko), 13 km južne od Madridu. Je to jedno z najdôležitejších priemyselných miest s najväčšou populáciou v centrálnej oblasti okolo hlavného mesta. Mesto je dôležité aj preto, lebo sa tam nachádza vojenská základňa, jedna z prvých v Španielsku. Považuje sa za geografický stred Pyrenejského polostrova. Nachádza sa tu aj rektorát univerzity Karola III.
V blízkosti Getafe a Madridu sa vytvoril mohutný rozvoj priemyslu najmä počas 20. storočia, čím sa zvýšila populácia na 150 000 obyvateľov. Tento nárast populácie si vyžadoval výstavbu mnohých  prístupových ciest, rozšírenie ponuky verejných služieb a počas 20. storočia sa vytvorilo mnoho sídlisk.
História
V roku 1085 sa kráľovi Alfonzovi VI. podarilo vymaniť osady v tejto oblasti spod arabskej nadvlády. Základom pre výstavbu mesta bolo založenie magdalénskej pustovne, ktorú ale neskôr zbúrali.
MMS
MMS môže byť:
Chlístov (okres Třebíč)
Chlístov (okres Třebíč) je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 257 obyvateľov, z toho 125 mužov a 132 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 38,6 roka, ženy 42,1 roka).
Ben Ellwood
Ben Ellwood (* 12. marec 1976, Canberra, Austrália) je bývalý austrálsky profesionálny tenista.
Astyoché (dcéra Simoeia)
Astyoché alebo Astyocha (starogr. Ἀστυόχη – Astyoché, ) je v gréckej mytológii dcéra riečneho boha Simoeia.
Astyoché sa stala manželkou Erichthonia syna a nástupcu zakladateľa dardanského kráľovstva Dardana.
So svojim manželom mali syna Tróa, ktorý po svojom otcovi Erichthoniovi nastúpil v Dardanii na trón. Jeho kráľovstvo zahŕňalo dnešné severozápadné pobrežie Malej Ázie a po jeho smrti sa rozdelilo medzi jeho synov Assaraka a Ila. Assarakos sa stal kráľom zmenšenej Dardanie, mladší syn Ilos si vybudoval svoje kráľovstvo v druhej časti Dardanie, kde založil a vybudoval mesto, spočiatku pomenované po ňom Ilion, Ilios, neskôr preslávené pod menom Trója.
Meniny na Slovensku
Meniny na Slovensku určuje Oficiálne kalendárium zostavené Kalendárnou komisiou pri Ministerstve kultúry Slovenskej republiky. Takmer každý deň prináleží aspoň jednému menu. Pôvodný zoznam bol vlastne kalendár svätých, keďže meniny boli pôvodne sviatkom svätca alebo svätice, ktorého meno človek nosí. Ľudia s daným menom oslavujú svoj sviatok (meniny) v tento deň. V slovenskej kultúre majú meniny menšiu ale podobnú dôležitosť ako narodeniny.
Zoznam mien priradených dátumu je obyčajne zverejnený v kalendári. Aj keď je v kalendári zobrazené len jedno alebo dve mená (zvýraznené tučným písmom), býva priradených aj viacero mien. Aj keď niektoré mená nie sú vytlačené v kalendári, môžu byť oficiálne dané dieťaťu.
Účinnosť
Účinnosť môže byť:
Ministerstvo vojny
Ministerstvo vojny - v minulosti názov pre Ministerstvo obrany. Za prvej ČSR boli paralelne zavedené obe ministerstvá. Ministerstvu vojny šéfoval Milan Rastislav Štefánik.
Lavičkový potok
Lavičkový potok je potok na Strednom Považí, v centrálnej časti okresu Trenčín. Je to pravostranný prítok Soblahovského potoka, meria a je tokom V. rádu.
Tečie v Považskom podolí, v podcelku Trenčianska kotlina, pramení na území obce Soblahov, severozápadne od jej centra v nadmorskej výške približne Najprv tečie západo-juhozápadným smerom. Vchádza na územie mesta Trenčín a prúdi popri záhradkárskej osade Halalovka, ktorá je na jeho ľavom brehu. Od úrovne mestskej spaľovne až po vyústenie funguje ako regulovaný tok. Tok sa postupne stáča sa na západ. Lemuje južný okraj sídliska Juh, ktorý je na pravej strane toku a záhradkársku osadu Pod sekerou, ktorá je na ľavom brehu. V týchto miestach vytvára oblúk ohnutý na juhozápad. Zo severovýchodu sa približuje k areálu Technických služieb mesta Trenčín, vo vnútri ktorého sa stáča na severozápad. Podteká Soblahovskú ulicu odkiaľ smeruje ako rovný kanálový úsek na západ. Zľava medzitým priberá prítok z lokality Dolné močiare a po rovnej nive Váhu tečie k Biskupiciam. Pri nich podteká cestu II. triedy č. 507, železničnú trať Trenčín – Chynorany a cestu III. triedy z Biskupíc do Trenčianskej Turnej. V týchto miestach sa stáča juhozápadným smerom. Napokon v katastrálnom území Veľkých Bieroviec, severovýchodne od obce, ústi v nadmorskej výške cca do Soblahovského potoka.
Potok má prirodzenú ekostabilizačnú funkciu. Najmä v hornej časti mu dominujú prirodzené brehové porasty, v ktorých nachádzajú útočisko mnohé druhy živočíchov. Vo svojej vrchnej tretine oživuje monotónny charakter poľnohospodárskych plôch obrábaných Poľnohospodárskym družstvom Trenčín-Soblahov. Na strednom toku vytvára príjemný kontrast k panelovej zástavbe trenčianskeho sídliska Juh. Na dolnom úseku je ekostabilizčný potenciál potoka využitý najmenej a už len sekunduje poľnohospodárskej a priemyselnej krajine v okolí Trenčína.
Flagy (Haute-Saône)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Amplepuis (kantón)
Amplepuis je francúzsky kantón v obvode Villefranche-sur-Saône v departemente Rhône v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 6 obcí.
Željko Komšić
Študoval na univerzite v Sarajeve a neskôr na Diplomatickej škole Edmunda A. Walsha pri Georgetown University vo Washingtone. V priebehu bosnianskej vojny slúžil Komšić v Armáde Republiky Bosna a Hercegovina a dostal Zlatú ľaliu - najvyššie vojenské vyznamenanie udeľované bosniansku vládou. Po vojne vstúpil do politiky ako primátor Sarajeva, potom pracoval ako veľvyslanec Bosny a Hercegoviny vo Juhoslovanskej zväzovej republike a dvakrát ako starosta mestskej časti Novo Sarajevo.
Profesiou je právnik, je predsedom strany Demokratska fronta.
Saint-André-en-Barrois
Saint-André-en-Barrois je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sonnenbornov-Bergerov systém
Sonnenbornov-Bergerov systém je dodatkové kritérium pre určenie konečného poradia v šachovom turnaji, ktorý sa hrá systémom každý s každým. Ak hráč nad súperom vyhral do SB sa mu pripočíta počet bodov, ktoré súper v turnaji celkovo získal, ak s ním remizuje, priráta sa mu polovica, ak prehral, nezaráta sa mu nič.
Württembersko-Hohenzollernsko
náhľad|Württembersko-Hohenzollernsko (červeným) na mape dnešnej spolkovej krajiny [[Bádensko-Württembersko]] Württembersko-Hohenzollernsko (po nemecky: Württemberg-Hohenzollern) je bývalá spolková krajina v Nemecku. Vznikla z južnej časti spolkovej krajiny Württembersko a z bývalej Pruskej provincie Hohenzollernsko. Táto krajina mala rozlohu 10 406 km², a mala asi jeden milión obyvateľov. Hlavné mesto krajiny bol Tübingen. Po druhej svetovej vojne sa krajina stala súčasťou Francúzskej okupačnej zóny. V roku 1952 bolo Württembersko-Hohenzollernsko zlúčené s Württemberskom-Bádenskom a s (Južným) Bádenskom a vytvorili tak dnešnú nemeckú spolkovú krajinu Bádensko-Württembersko.
Kostol Najsvätejšieho srdca Ježišovho a Nepoškvrneného srdca Panny Márie
náhľad|Kostol Archa Locus Kostol Najsvätejšieho srdca Ježišovho a Nepoškvrneného srdca Panny Márie zvaný aj Archa Locus alebo Kostol dvoch sŕdc je kostol v Liptovských Sliačoch. Jeho autormi sú Ing. arch. Peter Abonyi, Ing. arch. Jozef Hýravý a Ing. Vladimír Konfál.
Zrodenie
Celá stavba bola postavená svojpomocne z prostriedkov občanov a darcov. Občianske a cirkevné spoločenstvo je teda zároveň investorom, dodávateľom, aj užívateľom stavby.
Stavieb, ako je Kostol Dvoch sŕdc v Liptovských Sliačoch, na Slovensku nie je veľa ak vôbec sú. Toto nevšedné umelecké dielo, ktoré svojím avantgardným vzhľadom borí akýkoľvek stereotyp, zaručene nadchne nielen priaznivcov modernej architektúry, ale i ľudí, ktorí inak k fanúšikom moderne riešených sakrálnych stavieb nepatria. Okrem prekrásneho exteriéru, ktorý evokuje Noemovu archu, a vďaka ktorému sa kostol označuje i ako „Sliačanská archa“, stojí za vzhliadnutie i interiér plný náročných výtvarných diel umelcov z piatich európskych krajín – Slovenska, Česka, Maďarska, Poľska a Francúzska. Názov „Kostol Dvoch sŕdc“ je odvodený od dvoch kamenných sŕdc, ktoré sa našli na pozemku, kde dnes stavba stojí, a ktoré evokovali Najsvätejšie srdce Ježišovo a Nepoškvrnené srdce Panny Márie.
Exteriér
Kostol má zvonka tri vlastné tváre. Tri štýly, každý s autonómnou výpoveďou. Idúc cez dolnú bránu privíta nás prvá tvár tvarovou a materiálnou bohatosťou. V eklektike sa objavuje „bok archy“. Pestrosť objemov a tvarov, priamkových, či krivkových mierne potiera dva vstupy s bežnými dverami. Pred nimi je vytvorené celkom príjemné miesto na pobudnutie. Južná modrá tvár kostola je striedma. Dominuje farba a najväčší pokoj tvarov a významov na tomto objekte. Tretia biela tvár, tvorená ako kompozičná hra línií a plôch nás vovedie opäť do bohatstva materiálov, povrchov, tvarov, ale aj rôznych znakov a ich významov. Za zmienku tiež stojí vstupná brána, akýsi portál, zhotovený z masívneho dreva a kováčskej ocele, ktorý významovo (ako jediný prvok aj kompozične) oddeľuje areál kostola od okolitej prírody.
Interiér
Interiér sa snaží priniesť zhromaždeným veriacim vlahu a osvieženie, pokoj, kresťanský pokoj. Uplatňuje centralitu objemu vrcholiacu vo svetlíku. Zároveň sa rozvíja i pozdĺžne smerovanie. Vnemov je však viac v drobnom detaile, v častiach priestoru a vo výtvarných dielach. Množstvo symbolov, významov, zaujímavých farieb, tlmeného i priameho svetla. Sakrálne je niečo iné ako všednosť dňa, preto napriek mystériu, tajomstvu od ktorého akoby odstupujeme a zároveň nás láka, kostol má poskytovať duchovnú istotu. Archa ju ponúka svojím spôsobom. Potvrdzuje symboly zdvojenosťou. Napríklad vertikálny exteriérový Kristov kríž a Kristov monogram. Kruhová línia kupoly a vedľa nej kruhová línia svetelných bodov. Vnútorný vzkriesený Kristus, prítomný i neprítomný pri dreve svojho kríža a neďaleký korpus Krista. Inou istotou je vnášaná estetika ale vždy v malej čiastke kostola lebo celok oplýva viacerými postupmi. Nemožno nespomenúť pravdivosť v snahe umelecky stvárniť všetky štruktúry priestoru až po textílie. Oltár a ambona sú zvláštnymi a presvedčivo vypovedajúcimi prvkami. Kompletné výtvarné dotvorenie je na Slovensku skôr ojedinelé. Kostol v Sliačoch je kostolom dvoch sŕdc: Krista a Márie. Archa priniesla to, čo mnohým kostolom na Slovensku chýbalo, symboliku. Symboliku, ktorá je tu zreteľná i nezreteľná. Tradičná, i taká, čo je na hranici prijateľnosti.
Konštrukcia
Konštrukcia kostola v Liptovských Sliačoch plne vychádza z architektonického konceptu a pri jej vytváraní bola v prvom rade zohľadňovaná tvarová náročnosť priestorového riešenia prienikov hlavnej hmoty s prístavbami a vstavbami ako aj prieniky strešnej konštrukcie so zvislými konštrukciami.
Z hľadiska definovania, konštrukčné riešenie je stavba kombináciou stenového a skeletového stĺpového systému. Dominantným priestorom kostola je hlavná loď, zo severozápadu ohraničená pôdorysne zvlnenou dvojitou stenou, ktorá so stojkami z oceľových valcovaných profilov vytvára zvislý nosný systém, na ktorých je uložená pôdorysne kruhová, v priereze šošovkovitá strecha. Na oceľových stĺpoch uložený pôdorysne polkruhový, stupňovitý železobetónový chórus, ktorý pokračuje rampou, oblúkovito sa zvažujúcou k sanktuáriu.
Stupňovitá stena od severu, ktorá nad strechou kostola vytvára zvonicu, je zdvojená z dvoch murív s vnútorným medzipriestorom, kde je umiestnené rebríkové schodisko ku zvonom a k vedľajšiemu oceľovému schodisku, končiacom pri vonkajšom nerezovom kríži.
Strešná konštrukcia hlavnej lode je tvorená drevenými, fošnovými, zbíjanými väzníkmi, v strede lode uchytávaných na oceľový priehradový zrezaný kužeľ.
Vstupná časť kostola je riešená v tvare boku drevenej lode, ktorej reminiscencia je odrazená i v interiéri kostola tvarom stupňovitej chórusovej rampy.
Obdobne ako je to v hlavnej lodi, strešnú a stenovú konštrukciu vytvára sústava vodorovných nosníkov – väzníc, na ktoré je uchytávaný vonkajší strešný a stenový záklop a zo strany interiéru sústava drevených vodorovných nosníkov, na ktoré sú uchytávané podhľady a interiérové úpravy steny.
Drevený antický chrám je vstavbou do hlavnej lode a dispozične tvorí cez siluetu Krista vstupný priestor do chrámu v pokračovaní kaplnkou a na poschodí v nadväznosti na chórus miesto pre spevokol a miestnosť pre farskú radu. Konštrukcia chrámu je materiálový hybrid. Strop a strecha nad chrámom je stolársky vyrobená konštrukcia gréckeho chrámu, podľa dielenskej dokumentácie architekta Abonyiho.
Idea
Ideová myšlienka stavby kostola je symbol lode – archy, ktorej bok ľudia našli uprostred polí na sliačanskom Ararate a k nej dostavili kostol. K hlavnej pôdorysnej časti kruhovej lode sú konštrukčne i dispozične „pristavené“ ďalšie časti stavby, a to sanktuárium vo forme polkužeľovitej apsidy, vstupná časť kostola v tvare boku lode s nástupným mostíkom na loď prepájajúci exteriér s interiérom, pod ktorým je umiestnená spovedelnica. Vstavaný „drevený grécky chrám“ na prízemí slúžiaci ako adoračná kaplnka, na podlaží v pokračovaní chóru ako miesto pre spevokol a miestnosť pre farskú radu.
Realizácia
Statik a konštruktéri sa v plnej miere podriadili výtvarnému riešeniu architektov, hľadali spôsoby a formy riešenia, a na kompromisy pristupovali až po vyčerpaní, v danej situácii všetkých riešení. Statika, ako technická disciplína v stavebníctve, tu nebola ako slúžka technológie a nepodriaďovala sa diktátu stavebných firiem, ale bola tvorivou a koncepčnou partnerkou architektonickému a výtvarnému návrhu stavby, a dotvárala stavebné diely až do ich konečného efektu.
Pre vyriešenie problému na stavbe bol väčším prínosom na stavbe naškicovaný detail riešenia konkrétnemu pracovníkovi a s následným vysvetlením, ako dopredu v kancelárii rozpracovaný nákres. Týmto spôsobom tím projektantov a realizátorov fungoval počas celej doby výstavby, t. j. päť rokov. To znamená, že počas výstavby bol projekt živý a priebežne aktualizovaný, samozrejme pri dodržiavaní architektonickej línie.
Referencie
archív Rímsko katolíckeho úradu v Liptovských Sliačoch
Berettyóújfalu
Berettyóújfalu je mesto v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe v obvode Berettyóújfalu.
Subnautica
Subnautica je dobrodružná hra vytvorená spoločnosťou Unknown Worlds Entertainment. Hra bola vydaná v predbežnom prístupe 16. decembra 2014, a bola plne vydaná na platforme Steam 23.1 2018. Hra obsahuje slovenský a český preklad. A dodatočné nastavenia grafiky.
Príbeh
Hráč havaroval na planéte 4546-B na lodi, nazvanej "Aurora" ktorá približne po 2 hodinách hrania exploduje. Celá planéta je pokrytá oceánom a dvomi ostrovmi. Úlohou hráča je sa dostať z planéty. Zároveň sa musí vyliečiť z choroby nazvanej Kharaa (v predbežnom prístupe "carrar") a vyhýbať nepriateľským stvoreniam a kontrolovať si hladinu kyslíka a taktiež vodu a jedlo. Počas hrania sa hráč dozvedá príbeh planéty a mimozemskej rasy Precursors, ktorí prileteli na planétu pred viac ako tisíc rokmi pred stroskotaním Aurory. Na planéte ponechali štyri základne ktoré musí hráč preskúmať a získať ich výskumné dáta o chorobe, ich rase alebo aj nejaké tie plány pre pokročilú technológiu.
Externé odkazy
Oficiálny web vývojárov hry
Bachja ibn Pakuda
Bachja ibn Pakuda, celým menom Bachja ben Josef ibn Pakuda, známy tiež ako Rabbenu Bechaja („náš učiteľ Bechaja”) bol židovský filozof a rabín. Žil v španielskej Zaragoze v prvej polovici 11. storočia. O jeho živote sa vie len to, že pôsobil ako dajan (člen rabínskeho súdu). Z početných odkazov v jeho diele možno usudzovať, že bol vzdelaný nielen v tradičnom rabínskom judaizme, ale aj vo filozofickom písomníctve arabského, gréckeho a latinského pôvodu.
Je autorom prvého židovského systému etiky, ktorý napísal okolo roku 1040 v arabčine pod názvom Al-hidája ilá fará'id al-qulúb (Sprievodca k povinnostiam sŕdc). Do hebrejčiny ho v rokoch 1161–1180 preložil Jehuda ibn Tibbon pod názvom Chovot ha-levavot (Povinnosti sŕdc).
Anse (kantón)
Anse je francúzsky kantón v obvode Villefranche-sur-Saône v departemente Rhône v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 15 obcí.
Fax cez internet
Fax cez internet (angl. Fax over Internet) alebo fax2mail je služba ponúkajúca obdobné služby ako faxového prístroja, ale cez internet.
Táto nová technológia nahradzuje stále viac fyzické faxové prístroje, ktoré sú veľkými spotrebiteľmi papieru a toneru.
Táto služba má oproti klasickému faxovému prístroju mnoho výhod, a to aj po stránke praktickej, aj po stránke ekonomickej. Napríklad nie je potrebné inštalovať žiadny softvér, pretože sa všetka manipulácia vykonáva z webového rozhrania dodávateľa. Nie je potrebné mať faxový prístroj, takže sa ušetrí za papier, opravy atď. Okrem toho fax možno prijímať kedykoľvek, aj keď je počítač vypnutý je možnost prijať viacero faxov naraz. Tieto služby môžete využívať z akéhokoľvek počítača a smartfónu na svete pripojeného k internetu.
Derecske
Derecske je mesto v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe v Derecskom okrese.
Má rozlohu 10 358 ha a žije tu obyvateľov .
Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov 2015
Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov 2015 boli v poradí 13. Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Západoázijská basketbalová asociácia (WABA). Konali sa v Ammáne, v Jordánsku v dňoch od 29. mája2. júna 2015, za účasti 5 tímov. Jordánsko bolo organizátorom západoázijského šampionátu šiestykrát, predtým hostilo turnaj v rokoch 2001, 2002, 2008, 2012 a 2014, vždy v Ammáne. Zápasy sa hrali v aréne Emil Lahoud Court s kapacitou 3 500 divákov. Turnaj pozostával iba z jednej päťčlennej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým. Svoj štvrtý titul získal 🇱🇧.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie 2015, ktoré organizovala Čína. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá. 🇮🇷 sa na turnaji nezúčastnil, na majstrovstvách Ázie mal účasť zabezpečenú na základe víťazstva v Ázijskom pohári 2014.
Pôvodne sa mal turnaj uskutočniť v iránskom Teheráne v dňoch od 25.31. mája a okrem domáceho 🇮🇷 sa na ňom mal predstaviť aj 🇾🇪.
Účastníci
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIBA k septembru 2014.
Výsledky
Play-off sa nehralo.
Kamenná (okres Třebíč)
Kamenná je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 217 obyvateľov, z toho 103 mužov a 114 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,6 roka (muži 42,6 roka, ženy 44,5 roka).
Émile Zola
Émile Zola (* 2. apríl 1840, Paríž, Francúzsko – † 29. september 1902) bol francúzsky spisovateľ, najvýznamnejší predstaviteľ naturalizmu. Zohral veľkú úlohu v Dreyfusovej afére.
Životopis
Émile Zola, syn talianskeho inžiniera, staviteľa železníc Francesca Zolu a Émilie Aubertovej, rodenej de la Beauce pôvodom de la Beauce, sa narodil v Paríži. Rodina sa usadila v Aix-en-Provence a po smrti otca pocítila ťažké finančné problémy. V roku 1858 sa Zola vrátil do Paríža. Na škole v Aix-en-Provence bol jeho spolužiakom Paul Cézanne. V roku 1859 dvakrát prepadol pri maturitách a keďže nechcel byť viac matke na ťarchu, opustil štúdiá aby si hľadal prácu. V roku 1862 začal pracovať vo vydavateľstve Hachette ako radový zamestnanec. Napísal svoje prvé dielo a spolupracoval s literárnymi rubrikami vo viacerých novinách. Od roku 1866 sa poznal s maliarmi Édouardom Manetom, Camille Pissarrom, zoznámil sa so spisovateľmi bratmi Julesom a Edmondom de Goncourt. Pripravoval projekt Rougon-Maquart, ktorý dokončil v roku 1893. V roku 1870 sa oženil s Alexandrine Mélay, v tom istom roku sa angažoval ako sekretár ľavicového poslanca Alexandra Glais-Bizoina. Od roku 1873 sa spojil s Gustavom Flaubertom a Alphonsom Daudetom, stretol Joris-Karl Huysmansa, Paula Alexisa, Léona Henniquea a Guy de Maupassanta, ktorí sa stali vernými členmi Médanskych večerov, miestu blízko Poissy, kde si zaobstaral malý vidiecky dom, založený v roku 1878.
Stal sa členom prúdu naturalistov. Kolektívny význam týchto Večerov sa objavil až o dva roky neskôr. V roku 1886, Zolov priateľ Paul Cézanne sa mohol spoznať v osobe Clauda Lantiera, maliara zo Zolovho diela L’Oeuvre (Dielo). Publikovanie La Terre (Zem) vyvolalo polemiku: Manifeste des cinq poukázal na kritiku mladých naturalistických spisovateľov. V roku 1888 si zobral učiteľku Jeanne Rozerot, s ktorou mal dve deti. V roku 1890 sa mu nepodarilo vstúpiť do Francúzskej Akadémie. V roku 1898 sa Zola angažoval v Dreyfusovej afére, publikoval v L’Aurore famózny otvorený list „J’accuse“ (Žalujem), v ktorom obhajoval nevinu kapitána Alfreda Dreyfusa a dal tak nový rozmer opakovanému procesu. Za svoju angažovanosť v procese hanobenia bol odsúdený na rok väzenia a prenasledovaný, preto odišiel do exilu v Londýne, aby sa vyhol väzbe. Po návrate publikoval v La Verité en marche články týkajúce sa tejto záležitosti. 29. septembra 1902 zomrel doma nešťastnou náhodou na otravu oxidom uhoľnatým. Bol pochovaný na cintoríne Montmartre v Paríži, jeho pozostatky previezli do Pantéonu 4. júna 1908.
13. januára 1998 sa konala v parížskom Pantéone slávnosť. Élisabeth Guigou, poverená ministrom spravodlivosti, poslala pri príležitosti stého výročia publikovania „J’accuse“ (Žalujem) v L’Aurore, otvorený list prezidentovi republiky. Boli prednesené dva prejavy, prvým ministrom Lionelom Jospinom a čestným prvým prezidentom súdu pre zrušenie rozsudkov, Pierre Draiom na tému „úloha súdu pre zrušenie rozsudkov v odhaľovaní Dreyfusovej aféry“.
Povedali o ňom
"Vše, cokoli se vyblilo nejprostřednejšího, nejšpinavějšího u obchodních cestujících nebo v nízkých feuilletonech antiklerikálních, redigovaných pro bezbožné prťáky, všechny usazeniny starých smradlavých mínění, vrhnuté kdysi toliko odřezanci a odpadlíky, hltavě zpolykané mrzkými zkostnatělými pedanty a opětně vydávené v dlouhých vlnách do tlamy posledních psů Materialismu, - p. Zola sebral je jako předrahocenné koření a přehoušlím vházel je do svého kotle na vaření." - Léon Bloy "Cirkevných a vojenských súdnych tribunálov zložených z podlých pokrytcov sa dá za rok zostaviť milión a ešte mnohí zostanú, je však treba päť storočí, aby vyrástli taká Jeanne d´Arc alebo taký Zola". - Mark Twain
"Zola zostupuje do stoky, aby sa v nej vykúpal, ja, aby som ju vyčistil." - Henrik Ibsen
Dielo
200px|náhľad|Zolov podpis
Chlum (okres Třebíč)
Chlum (okres Třebíč) je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 152 obyvateľov, z toho 74 mužov a 78 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,9 roka (muži 40,3 roka, ženy 47,3 roka).
Poiplie (región)
Poiplie (Ipeľský región cestovného ruchu) je slovenský región a región cestovného ruchu. Často pre tento región používajú pôvodné (župné) pomenovania Hont a Novohrad.
Ako región cestovného ruchu oficiálne zahŕňa:
IQ
IQ môže byť:
Vodnjan
Vodnjan je mesto v Chorvátsku na polostrove Istria. V roku 2001 tu žilo 5 651 obyvateľov (2001), z toho bolo takmer 56 % Chorvátov, 20 % Talianov, 4 % Rómov, 3 % Srbov a približne 17 % obyvateľov inej, resp. nezistenej národnosti.
Členenie mesta
Mesto Vodnjan sa člení na štyri časti:
Fleurey-lès-Faverney
Fleurey-lès-Faverney je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Búri
náhľad|Búrska rodina v roku 1886
Ich potomkovia sa dnes (najmä čias po druhej búrskej vojne) označujú zvyčajne ako Afrikánci, čo je však slovo často používané aj pre všetkých bielych v Juhoafrickej republike (a aj v tomto zmysle sa niekedy hovorovo zamieňa so slovom Búri).
Prví (holandskí) osadníci prišli do dnešného Kapského Mesta v polovici 17. storočia. Nasledovali ich ďalší prisťahovalci z už uvedených oblastí, ktorých v Európe prenasledovali. V roku 1707 mala ich Kapská kolónia 1779 obyvateľov, prevažne Holanďanov, Nemcov a francúzskych hugenotov. Roku 1808 sa Kapskej kolónie zmocnili Angličania a Búri sa začali presídľovať na sever do oblastí bečuánskych a basutských černošských kmeňov, kde si vytvorili dve samostatné republiky Transválsku republiku a Slobodný Oranžský štát (tzv. búrske republiky). V dôsledku búrskych vojen (1899 - 1902) so Spojeným kráľovstvom republiky zanikli a boli začlenené do britskej Juhoafrickej únie (dnešná Juhoafrická republika).
Saint-Aubin-sur-Aire
Saint-Aubin-sur-Aire je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Inteligenčný kvocient
thumb|Rozloženie IQ v dostatočne veľkej populácii môže byť modelované pomocu [[normálne rozdelenie|normálneho rozdelenia]]
Inteligenčný kvocient alebo IQ je číslo opisujúce inteligenciu človeka v pomere k ostatnej populácii.
Pôvodná definícia IQ pri meraní inteligencie detí bola: IQ je pomer mentálneho veku k fyzickému veku vynásobený stomi.
Mentálny vek bol stanovený na základe priemerného výkonu testu inteligencie v danej vekovej skupine.
Anne Riceová
Anne Riceová (* 4. október 1941, New Orleans, Louisiana – † 11. december 2021, Rancho Mirage, Kalifornia) bola americká spisovateľka hororových a fantasy kníh. Mala širokú základňu priaznivcov a jej knihy patrili v USA medzi najpredávanejšie. Ovplyvnila nimi gotické hnutie. Publikovala aj niekoľko kníh s tematikou sadizmu a masochizmu.
Narodila sa ako druhá dcéra v katolíckej írsko-americkej rodine. Jej rodné meno bolo Howard Allen O'Brienová, ale od prvého dňa v škole začala používať namiesto Howard meno Anne. Jej sestra Alice Borchardtová je tiež spisovateľka horor/fanatasy. Anne bola 41 rokov vydatá za básnika Stana Ricea až do jeho smrti v roku 2002. Ich syn Christopher Rice je románopisec. Dcéra Michele sa narodila 21. septembra 1966 a zomrela na leukémiu 5. augusta 1972.
Dielo
Tituly kníh sú v češtine
O upíroch:
Nové príbehy o upíroch: Ďalšie príbehy o upíroch nie sú pokračovaním, ale odohrávajú sa v rovnakom fiktívnom svete.
Trilógia čarodejníc rodiny Mayfair – ISBN 80-7185-037-3
Samostatné romány:
Romány o Ježišovi Kristovi:
Belleville (kantón)
Belleville je francúzsky kantón v obvode Villefranche-sur-Saône v departemente Rhône v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Anne Riceová
Dielo
Pod pseudonymom Anne Rampling:
Erotická literatúra pod pseudonymom A. N. Roquelaure:
Džungárska brána
Džungárska brána je úzky priesmyk, ktorý pretína pohoria Džungársky Alatau a Barlyk. Je to zníženina s nadmorskou výškou 450 m, široká 10 až 40 km a dlhá 100 km. So vzdialenosťou je to najvzdialenejšie miesto od mora na Zemi. V súčasnosti slúži ako železničný koridor medzi Čínou a západom. V minulosti viedla priesmykom významná hodvábna cesta.
Obec (Poľsko)
right|thumb|Poľské obce
Obec alebo gmina (poľ. gmina, slovo pochádza z nem. Gemeinde = obec) je pred druhou svetovou vojnou a potom znova od roku 1990 najnižšia administratívna (samosprávna) jednotka v Poľsku.
Obec však v Poľsku nie je definovaná ako na Slovensku, t. j. ako jedna dedina či jedno mesto, ale väčšinou ako spoločenstvo niekoľkých dedín (wieś alebo wioska) či dedín a mesta, ktoré však nemajú vlastnú právnu subjektivitu.
Na čele obce stojí Rada obce (vo vidieckych gminách rada gminy, vo mestsko-vidieckych gminách rada miejska, vo mestských gminách rada miasta) a starosta (vo vidieckych gminách wójt, vo mestách burmistrz, vo mestách s právami powiatu prezydent miasta). Obec zabezpečuje všetko, čo nie je dané do právomoci vojvodstva a powiatu (šport, knižnice, predškolské zariadenia, základné a stredné školstvo, ale aj zdravotníctvo).
Malina
Malina môže byť:
Fotodióda
right|thumb|Fotodióda right|thumb|Schematická značka fotodiódy
Fotodióda je polovodičový prvok - dióda - určený predovšetkým pre detekciu zmien svetla a premenu svetla na elektrický prúd/napätie.
Fotodiódy môžu obsahovať optické filtre, zabudované šošovky a môžu mať veľké alebo malé povrchy. Fotodiódy so zvyšovaním plochy majú zvyčajne pomalší čas odozvy. Bežná, tradičná solárna bunka používaná na výrobu elektrickej solárnej energie je veľkoplošná fotodióda.
Fotodiódy sú podobné bežným polovodičovým diódam s tým rozdielom, že môžu byť buď exponované (na detekciu vákuových UV alebo röntgenových lúčov) alebo sú zabalené s okienkom alebo optickým vláknom, aby umožnili svetlu dosiahnuť citlivú časť zariadenia. Mnohé diódy špecifický určené na použitie ako fotodióda používajú namiesto p-n spojenia spojenie PIN, aby sa zvýšila rýchlosť odozvy. Fotodióda je konštruovaná tak, aby fungovala zapojená v opačnom smere, kladne napätie sa pripája na katódu.
Šípkovec
Šípkovec je vodný tok na západnom Slovensku, preteká územím okresu Piešťany. Je to ľavostranný prítok Holešky, má dĺžku 5,8 km a je tokom V. rádu.
Fotodióda
Princíp fungovania
Fotodióda je p-n spojenia alebo PIN štruktúra. Keď fotón s dostatočnou energiou zasiahne diódu, vytvorí sa pár elektrón - diera. Tento mechanizmus je tiež známy ako vnútorný fotoelektrický efekt. Ak absorpcia nastane v oblasti vyčerpania spojenia alebo v jednej difúznej dĺžke od nej, tieto nosiče sú unesené zo spojenia prostredníctvom zabudovaného elektrického poľa oblasti vyčerpania. Diery sa teda pohybujú smerom k anóde a elektróny smerujú ku katóde a vytvára sa fotoelektrický prúd. Celkový prúd cez fotodiódu je súčet tmavého prúdu (prúd, ktorý sa generuje pri absencii svetla) a svetelného prúdu, takže tmavý prúd musí byť minimalizovaný, aby sa maximalizovala citlivosť zariadenia.
Šípkovec
Pramení v Malých Karpatoch, v podcelku Čachtické Karpaty, na južnom úpätí Drieňovice (454,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 265 m n. m. Na hornom toku tečie severojužným smerom Trnavskou pahorkatinou (časťou Podmalokarpatská pahorkatina) cez obec Šípkové. Za obcou priberá pravostranný prítok prameniaci západne od obce a stáča sa na juhovýchod. Napokon sa oblúkom stáča na juhozápad a preteká okrajom mesta Vrbové, kde sa v nadmorskej výške cca 175 m n. m. vlieva do potoka Holeška.
Fotodióda
Fotovoltaický režim
Pri použití v režime s nulovým napätím v obvode alebo fotovoltaickým režimom, je tok fotovoltaického prúdu zo zariadenia obmedzený a vzniká napätie. Tento režim využíva fotovoltaický efekt, ktorý je základom solárnych článkov - tradičná solárna jednotka je len fotodióda veľkého priestoru.
Fotovodivý režim
V tomto režime je dióda často zapojená v opačnom smere (s kladnou katódou vzhľadom na anódu). Tým sa skracuje čas odozvy, pretože dodatočné opačné napätie zvyšuje šírku vyčerpávajúcej vrstvy, čo znižuje kapacitu spojky. Zapojenie v opačnom smere taktiež zvyšuje tmavý prúd bez veľkej zmeny fotoelektrického prúdu. Pre danú spektrálnu distribúciu je fotoelektrický prúdu lineárne úmerný osvetleniu (a ožiareniu).
Aj keď je tento režim rýchlejší, fotovodivý režim má tendenciu vykazovať väčší elektronický šum. Unikový prúd dobrej PIN diódy je tak nízky (<1 nA), že v bežnom obvode často dominuje Johnson-Nyquistov šum zaťaženia.
Externé odkazy
https://www.youtube.com/watch?v=yMmXHg0hRok
Gleizé (kantón)
Gleizé je francúzsky kantón v obvode Villefranche-sur-Saône v departemente Rhône v regióne Auvergne-Rhône-Alpes. Tvorí ho 14 obcí.
Patrik (prvé meno)
Patrik je mužské krstné meno. Pochádza z latinského patricius „urodzený“, „patricijský“.
Pôvod a význam
Pochádza z latinského patricius „urodzený“, „patricijský“. Základ mena môžeme hľadať v 3 slovách: „Pater“ – otec, „Patricius“ – urodzený a „Patria“ – vlasť. Pôvodný význam mena sa odvádza od slov „Pater“ a „Patricius“, pričom treba podotknúť súvislosti s rímskym statusom patricijov. V doslovnom preklade sa meno Patrik vykladá ako – „ten, ktorého otec svoje otcovstvo uznal a vie sa o tom“. Slovenské meno Patrik je ale v neskoršej dobe odvodené od mužského mena Petrik, čo je pôvodná írska podoba.
Meniny
Meniny má 6. júla.
Štatistika
*  – poradie medzi novorodencami
Koprofágia
Koprofágia alebo skatofágia je pojedanie výkalov. Príslušný jedinec sa volá koprofág alebo skatofág.
Patrícia
Patrícia je ženské krstné meno. Pochádza z latinského patricius, čo v preklade znamená „urodzený“, „vznešený“, „patricijský“. Meniny oslavuje spolu s Patrikom 6. júla. Patrícia má veľké predpoklady do budúcnosti. Už od staroveku sa vraví, že meno Patrícia bude mať dlhú životnosť. Znamená aj že v budúcnosti bude mať dostatok peňazí, dobrú prácu a skvelých ľudí okolo seba.
Žulovská pahorkatina
Žulovská pahorkatina je geomorfologický celok v juhovýchodnej časti Krkonošsko-jesenického podhoria, ležiaci v okrese Jeseník v Olomouckom kraji.
Charakteristika územia
Členitá pahorkatina sa skladá z žúl a granodioritov žulovského plutónu. V strednom pleistocéne bola zaľadnená kontinentálnym ľadovcom s teplou bázou. Kopovitý povrch holoroviny (etchplén) tvorený nízkymi exfoliačnými klenbami (ruwarmi) bol čiastočne zmenený v guliakovú krajinu. Nad plochý povrch sa dvíhajú vysoké ostrovné hory (vysoké exfoliačné klenby - bornhardty) s početnými tvarmi zvetrávania a odnosu žuly (izolované skaly, skalné misy, žliabkové škrapy, tafoni, žokovité balvany a pod.), početné hrance, na okraji pri obci Vidnava hlboké tropické zvetraliny (kaolíny), pri obci Supíkovice zvyšky tropického krasu, početné mramorové a žulové kameňolomy, mozaika polí, lúk a lesíkov (smrekové a borovicové porasty).
Geomorfologické členenie
Pahorkatina susedí s jedným celkom Krkonošsko-jeseníckeho podhoria (Vidnavská nížina na severozápade) a s dvoma celkami Jesenickej podsiete (Rychlebské hory na juhozápade a Zlatohorskej vrchoviny na juhovýchode). Na východe je obmedzená česko-poľskou štátnu hranicou.
Geomorfologické členenie Žulovskej pahorkatiny uvádza nasledujúca tabuľka:
Adrasteia
Adrasteia je v starogréckej mytológii:
Adrastea (variant tvaru Adrasteia) je:
Arabské more
Arabské more (arabs. بحر العرب Bahr al-Arab, perzs. دریای عرب Darjá-je Arab, urds. بحیرہ عرب Bahíra Arab, angl. Arabian Sea, hinds. अरब सागर Araba ságara, gudžaráts. અરબ સાગર Araba ságar) je more v severnej časti Indického oceánu. Zaberá plochu 3,832 mil. km² a dosahuje max. hĺbku. Teplota vrchných vrstiev vody je 22 – 28 °C, priemerná slanosť 35 – 36 ‰.
S Červeným morom ho spája prieliv Báb el-Mandáb, s Perzským zálivom. Na východe obmýva Malabarské pobrežie. Najväčším ostrovom je Sokotra.
Zálivy
Do Arabského mora ústia dve veľké rieky: rieka Indus – najdlhšia rieka južnej Ázie pritekajúca z Pakistanu a rieka Narmada z Indie. Ďalše rieky ktoré ústia do Arabského mora sú: Šat al-Arab a Tapti. Z Arabského mora vybiehajú dva veľké zálivy: Ománsky záliv ktorý spája Arabské more cez Hormuzský prieliv s Perzským zálivom a Adenský záliv spája Červené more s Arabským morom. Na Indickom pobreží Arabského mora sa nachádza zopár malých zálivov ako Kambajský a Kačský záliv.
Fauna
Arabské more je domovom veľkého množstva zvierat. Je veľmi rozsiahle a žije tu mnoho druhov rýb. Medzi živočíchy Arabského mora patria aj delfíny, úhory, žraloky, morské korytnačky, korčule, kraby,medúzy,delfíny skákavé a mnohé ďalšie živočíchy.
Klíma
More má monzúnovú klímu. V zime prevládajú severovýchodné vetry prinášajúce jasné a chladné počasie. Juhozápadné vetry sú typické pre letá a prinášajú so sebou oblačnosť a vlhké počasie. Na jar, v lete a na jeseň bývajú časté tajfúny. Pod vplyvom Červeného mora a Perzského zálivu nie je nikdy teplota vody nižšia ako 5 °C.
Morské dno
Povrch morského dna je pomerne rovný a na niektorých miestach sa môžu nachádzať koralové útesy. Dno má všeobecný sklon – zo severu na juh. Je prevažne bahnité. Len pri pobrežiach a na koralových útesoch, dno pokrýva koralový piesok.
Význam
Arabské more má veľmi veľký význam pre námornú dopravu. Hlavná obchodná cesta vedie z Perzského zálivu, odkiaľ sa cez Arabské more vyváža ropa. Ďalšie dôležité spojenie vedie cez Arabské more z Červeného mora do Indie. Prístavov je v Arabskom mori veľmi veľa. Medzi tie najznámejšie patria veľký prístav Bombaj v Indii, Karáčí v Pakistane, Aden v Jemene a Maskat v Ománe. Ďalšie prístavné mestá: Bandar-e-Abbás, Surat, Mangalore, Kalikat, Kočin, Trivandrum a iné.
Červené more
thumb|Červené more zo satelitnej snímky
Červené more (arabs. البحر الأحمر, al-Bahr al-Ahmar, alebo الخليج العربي, al-Chalídž al-arabí, dosl. Arabský záliv; hebr. ים סוף, Jam suf, dosl. Trstinové more; tigr. ቀይሕ ባሕሪ, Qäjih bahiri) je vnútorné more v Indickom oceáne medzi Afrikou a Áziou.
Geologicky vypĺňa riftovú zónu, zárodok nového oceánu, medzi Africkou a Arabskou platňou. Na juhu Červené more nadväzuje na Východoafrický zlomový systém a na severe na zlom Mŕtveho mora.
V 19. storočí bol vybudovaný Suezský prieplav, ktorý prepojil Červené a Stredozemné more a výrazne tak skrátil lodnú cestu medzi Európou a Áziou.
Doprava
Červené more je vďaka Suezskému prieplavu dôležitou námornou cestou spájajúcou Stredozemné more a Indický oceán.
Existujú plány na premostenie Báb el-Mandeb či Tiranskej úžiny.
Významné prístavy na pobreží
thumb|Suez
Turistika
Na pobreží Červeného mora v druhej polovici 20. storočia vyrástli turistické strediská.
Potápanie
Červené more je jedným z najsevernejších koralových morí na Zemi a vzhľadom na pomerne malú vzdialenosť od Európy patrí medzi najnavštevovanejšie potápačské lokality na svete. Hlavným lákadlom je najmä množstvo koralových útesov a podmorského života v ich okolí. Väčšina najpopulárnejších potápačských lokalít je pri egyptskom pobreží. Nemenej zaujímavé lokality sú však aj pri pobreží Sudánu, Eritrey alebo Saudskej Arábie.
Barentsovo more
right|thumb|Barentsovo more
Barentsovo more je okrajové more Severného ľadového oceánu medzi severným pobrežím Európy a Medvedím ostrovom, Špicbergami, Zemou Františka Jozefa a Novou zemou. Lovia sa tu vo veľkom množstve tresky, slede, kambaly a iné morské živočíchy. Významný je prístav Murmansk, ktorý nikdy nezamŕza.
Lamure-sur-Azergues (kantón)
Lamure-sur-Azergues je francúzsky kantón v obvode Villefranche-sur-Saône v departemente Rhône v regióne Auvergne-Rhône-Alpes. Tvorí ho 10 obcí.
Hajdúdorog
Hajdúdorog je mesto v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe v obvode Hajdúböszörmény.