cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marcel Proust
Život
Jeho otec Achille Adrien Proust bol prominentný patológ a epidemiológ zodpovedný za opatrenia proti šíreniu cholery, autor rozsiahlych kníh z odboru medicíny a hygieny. Jeho matka Jeanne Clémence Weil pochádzala z bohatej židovskej rodiny z Alsaska. Bola vzdelaná a vďaka skvelej znalosti angličtiny pomáhala synovi s prekladmi rôznych diel.
V ôsmich rokoch mal astmatický záchvat, od tej doby bol považovaný za choré dieťa. Prázdniny trávil v Illiers. Táto dedina, spolu so spomienkami na dom prastrýka v Auteuil, sa stala modelom pre jeho vymyslené mesto Combray, kde sa odohrávajú niektoré dôležité udalosti z Hľadania strateného času. Pri príležitosti stého výročia Proustovho narodenia bolo Illiers premenované na Combray-Illiers.
V roku 1882 (v jedenástich rokoch) sa stal žiakom prestížneho Lycée Condorcet. Kvôli svojej chorobe často chýbal, ale aj napriek tomu získal v poslednom ročníku cenu, keďže vynikal v literatúre. Vďaka svojím spolužiakom získal prístup do vyššej spoločnosti, čo mu poskytlo bohatý materiál pre Hľadanie strateného času.
Aj napriek svojej chorobe bol rok na vojne (1889 – 1890) v Orléans.
Aby vyhovel svojmu otcovi, ktorý si potrpel na kariéru svojho syna, začal pracovať ako knihovník v lete roku 1896 v Mazarinovej knižnici. Jeho choroba mu však nedovolila pracovať, kvôli častým absenciám a neschopnosti spravovať knižnicu nakoniec na svoju pozíciu rezignoval.
Proust bol skrytý homosexuál a ako jeden z prvých európskych románopiscov vo svojich dielach otvorene zobrazoval vzťahy medzi osobami rovnakého pohlavia.
Po smrti matky v roku 1905 zdedil značné dedičstvo, ktoré mu vystačilo ako hlavný zdroj financií po zvyšok života.
Jeho zdravie sa zhoršovalo, posledné tri roky života trávil v posteli a dokončoval román iba po nociach. Zomrel v roku 1922 na zápal pľúc, je pochovaný na cintoríne Père Lachaise v Paríži.
Dielo
Jeho literárna tvorba sa opiera o filozofiu Henriho Bergsona, kde sa zdôrazňuje význam intuície a protirozumový výklad poznatkov.
Touto metódou Proust vyjadroval svoj „intuitívny prúd vedomia“, je samozrejmé, že tento smer sa podpísal na prehľadnosti deja. Tento štýl značne skomplikoval literatúru, ale umožnil tým opísať veľa nových vecí.
Tento spôsob literatúry ovplyvnil väčšinu vtedajších avantgardných smerov, a to tak v próze, ako aj v poézii.
Krátke prózy:
Eseje:
Po jeho smrti bola niekoľkokrát knižne vydaná jeho korešpondencia.
Internet Message Access Protocol
Internet Message Access Protocol (IMAP) je internetový protokol umožňujúci prístup k e-mailovým schránkam.V súčasnosti sa používa verzia IMAP4 (IMAP version 4 revision 1 – IMAP4rev1), definovaná v RFC 3501.
Na rozdiel od protokolu POP3 je optimalizovaný pre prácu v dlhodobo pripojenom režime, keď správy zostávajú uložené na serveri a priebežne sa sťahujú, keď je to potrebné. Rozdiely zahrňujú podporu pre prácu viacerých pripojených klientov zároveň, uchovávanie stavov správ na serveri, podporu viac zložiek a prehľadávanie správ na strane servera.
Šouc
Šouc je slovenské priezvisko. Je rozšírené predovšetkým na strednom Slovensku (najmä v okresoch Detva, Krupina, Zvolen a Žiar nad Hronom).
Brest-Centre
Brest-Centre je francúzsky kantón v departemente Finistère v regióne Bretónsko. Skladá sa z časti mesta Brest.
Tomas (priezvisko)
Tomas je priezvisko odvodené od slova Tomáš. Na Slovensku je najčastejšie na Spiši, najviac v Slovenskej Vsi, Spišskej Belej a Poprade. V Česku je najrozšírenejšie v Prahe.
Známi nositelia
Pozri v článku Tomas.
Florenc (stanica pražského metra)
náhľad|Stanica Florenc na linke C náhľad|Stredná loď na linke B náhľad|Prestupný eskalátorový tunel Florenc (do februára 1990 Sokolovská) je významná prestupná stanica pražského metra, krížia sa tu linka C a linka B. Každá z nich má vlastné nástupište. Nachádza sa pod rovnomennou križovatkou. Stanica bola otvorená 9. mája 1974 na linke C a 2. novembra 1985 na linke B.
Charakteristika stanice na linke B
Na linke B je stanica trojlodná, stĺpová so zvýšenou strednou loďou. Má 23 párov prestupov. Toto nástupište je založené pod zemou, dostatočne hlboko pod nástupišťom pre linku C. Do roku 1990 plnila funkciu konečnej stanice. Budovaná bola v rokoch 1977 - 1985 Vynaložené náklady boli vo výške 560 miliónov Kčs. Obklad nástupišťa tvoria keramické dlaždice v rôznych odtieňoch hnedej a béžovej a dosky Ekrona. Z nástupišťa vedie jeden priamy výstup a jeden prestupný na nástupište linky C. Ten je vyvedený v osi stanice z východného cípu strednej lode dvomi na seba nadväzujúcimi lomenými eskalátorovými tunelmi. Prestup potom vychádza zo stredu nástupišťa stanice (kolmo na jej os, cez pravú koľaj). Na nástupište linky C sa napojuje pomocou prestupnej chodby so štvorramenným hlbinným eskalátorom. Florenc B je konštruovaná tak, aby v prípade potreby bolo možné zo západného konca strednej lode stanice dobudovať ďalší výstup, ktorý by viedol do ulice Na Poříčí. Zatiaľčo plánovaný výstup nakoniec nevznikol, boli v roku 2006 dobudované dva výťahy, ktoré sprístupňujú stanicu osobám so zníženou pohyblivosťou. Prvý výťah je umiestnený priamo na mostíku, ktorý spojuje nástupište stanice s prestupnou chodbou, druhý vychádza z prestupnej chodby vlastnou chodbou. Jeho horná stanica je umiestnená na křižovatke ulíc Na Florenci a Na Poříčí.
Charakteristika stanice na linke C
Na tejto trase je stanica hĺbená, bezpilierová, so stropom z prefabrikovaných nosníkov, nad ním je vedená pasáž, spájajúca obidva výstupy. Nástupište je obložené doskami z mramoru a libereckej žuly. Z jeho stredu vedú eskalátory dolu pod úroveň stanice a napájajú sa tam na spomínanú prestupnú chodbu na linku B. Zo stanice vychádzajú dva priame výstupy. Južný, ktorý vedie po pevnom schodišti k autobusovej stanici Florenc a severný, s trojramenným krátkym eskalátorom, ktorý má spoločný povrchový vestibul s priamym výstupom z linky B. Obklad stanice v priestore prestupnej chodby tvoria bridlicové doštičky a červený železnobrodský fylit. Na výstavbu stanice medzi rokmi 1969 - 1974 bolo vynaložených 210 miliónov Kčs. Florenc C plnila do roku 1984 funkciu konečnej stanice, kým bol otvorený úsek III.C na Nádraží Holešovice. Na rozdiel od ostatných staníc sa tu vlaky otáčali pred stanicou, a nie za ňou. Do roku 1978 neexistovali severným smerom od stanice Florenc C odstavné koľaje (tie boli dobudované až ako stavba I.C7). Jedinou možnosťou otáčania vlakov teda bolo použiť koľajový prejazd, ktorý sa nachádza práve pred nástupišťom stanice. Ako jedno z mála miest v sieti pražského metra tu má koľajisko štrkové lôžko.
Traťová spojka
Linka C a linka B sú v tejto stanici spojené jednokoľajovou traťovou spojkou. Táto spojka ústi na obidvoch tratiach za stanicou a je napojená na traťové koľaje. Na trati B ústi spojka za stanicou v smere na Černý most a na trati C v smere na Letňany. Vedená je tak pod súčasným hotelom Hilton. Do roku 1990 slúžila časť tejto spojky ako koľaj na otáčanie vlakov, ktoré do toho roku na Florenci končili. Spojka sa ešte využívala na odtiahnutie vlakov z linky B do depa Kačerov na linke C až do doby, kým sa postavilo depo Zličín. Okrem traťovej spojky je za spodnou stanicou Florenc B ešte vyrazená štôlňa smerom k stanici Vltavská. Ústi na traťovom tuneli na linke C zhruba medzi Vltavskou a Florencom.
Povodeň v roku 2002
Stanica bola v roku 2002 zaplavená veľkou vodou, tesne pred zatopením tu boli odstavené dve súpravy typu 81-71, ktoré nešlo stiahnuť do Depa Zličín, alebo odviesť do vyššie položených častí linky. Súpravy boli po vytiahnutí neskôr rekonštruované v plzenskej Škodovke na typ 81-71M. Florenc bola posledná zo staníc, ktoré v roku 2003 po povodni znovu otvorili. Pôvodne aj tu boli umiestnené združené valcové nosiče osvetlenia charakteristické pre celú linku B, avšak tie nakoniec po zaplavení stanice a následnej rekonštrukcii na prelome rokov 2002 a 2003 zmizli. Podhľady v priestoroch medzi loďami sú od tej doby medené, pôvodne boli, ako na celom úseku I. B, z kovových mreží.
Shannon (rieka)
náhľad|Tok rieky. Shannon (angl. River Shannon, ír. Sionainn alebo Sionna) je rieka v Írsku. Je to najdlhšia rieka na ostrove a zároveň najdlhšia rieka celých Britských ostrovov. Má dobre vyvinuté povodie s mnohými prítokmi a odvodňuje západnú časť ostrova. Ústi do Atlantického oceána rozsiahlym, dlhým estuárom (Shannon Estuary). Meria, zaberá povodie cca a na dolnom toku má priemerný prietok /s.
Priebeh toku
Od prameňa tečie sprvu juhozápadným smerom, vteká do jazera Lough Allen, z ktorého pokračuje severojužným smerom. Za mestom Carrick-on-Shannon vytvára oblúk prehnutý na východ a pri Lanesborough vteká do jazera Lough Ree. Následne preteká cez Athlone znovu smerom na juh až k mestu Banagher, odkiaľ prechodne tečie na juhozápad. Pri meste Portumna vteká do Lough Derg a nad Limerickom sa definitívne stáča na západ. Západne od mesta sa tok výrazne rozširuje do estuára. Dolný tok Shannonu je v dosahu slapových javov, ktoré zanikajú východne od Limericka.
Jazerá
Shannon preteká cez viaceré ľadovcové jazerá (loughs), z ktorých najväčšie sú Lough Allen na hornom, Lough Ree na strednom a Lough Derg na dolnom toku. Jazerá v smere toku:
Využitie
Rieka je už od antického obdobia dôležitou dopravnou tepnou, prvýkrát ju zaznačil do mapy Ptolemaios. Viacerými kanálmi je prepojená s inými riečnymi systémami na ostrove, Royal Canal a Grand Canal ju spája s Liffey a Írskym morom, Shannon-Erne Waterway s riekou Erne, Boyle Canal s riekou Boyle. Ďalšími kanálmi sú Ardnacrusha Canal, Lecarrow Canal a Jamestown Canal.
Shannon je splavná takmer na celom toku pre malé plavidlá, kým v estuári aj pre námorné lode. Vo Foynes stojí terminál pre ropné tankery, v blízkosti letiska Shannon International Airport je vybudované veľké prekladisko a v Aughinish stojí huta na výrobu oxidu hlinitého.
V Moneypoint bola v roku 1985 vybudovaná uhoľná elektráreň a v Ardnacrusha stojí vodná elektráreň.
Santa Lucía
Santa Lucía (šp. Svätá Lucia) môže byť:
Edgar Degas
Edgar Degas, vlastným menom Hilaire Germain Edgar de Gas (* 19. júl 1834, Paríž – † 27. september 1917, Paríž) bol francúzsky maliar, grafik a sochár. Je považovaný za jedného z hlavných predstaviteľov impresionizmu. Bol synom bankára talianskeho pôvodu a kreolky z New Orleansu v USA (zomrela, keď mal Edgar 13 rokov). Začal študovať právo, no zakrátko v roku 1855 sa prihlásil na Akadémiu krásnych umení. Mal prirodzený zmysel pre pôvab, bol schopný kvalitne zvládnuť reprodukcie. Obdivoval taliansku renesanciu a Ingresa, s ktorým sa osobne poznal. Mal všetky predpoklady stať sa spoločensky uznávaným maliarom.
V roku 1859 odchádza na študijnú cestu, na tri roky, do Talianska. Počas pobytu vo Florencií, Neapole a Ríme namaľoval niekoľko portrétov. V roku 1862 sa zoznámil s Edouardom Manetom a odvtedy prestáva maľovať klasické námety a inšpiruje sa reálnou skutočnosťou. Začína maľovať konské dostihy, hudobníkov a ženy. Po roku 1867 nasledujú typické obrazy z divadelného života, hlavne postavy tanečníc. Neskôr začína maľovať rozličné scény z prostredia veľkomesta (ulice, nočné podniky, cirkus, nevestince a iné). V 70. rokoch veľa cestoval. Navštívil Španielsko, Taliansko a v USA rodisko svojej matky New Orleans.
V tomto období prehĺbil styky s impresionistami, s ktorými často vystavoval. Hoci impresionizmus bral s výhradami, namaľoval jeden z najslávnejších obrazov tohto hnutia - Absint z roku 1877. Ako model mu sedela herečka Ellen Andréová a grafik a milovník divadla Marcellin Desboutin. Absint sa stal ikonou - asi aj preto, že tento nápoj s mierne halucinogénnymi účinkami bol kultový v parížskej bohéme.
V osemdesiatych rokoch sa jeho tvorba sústreďuje zväčša iba na baletné scény a umývajúce sa ženy. V tomto období modeloval aj známe voskové plastiky tanečníc a aktov, odliate neskoršie do bronzu. Jeho aktivitu obmedzovala očná choroba, ktorá vyvrcholila okolo roku 1900, keď takmer oslepol.
Oproti obdivu impresionistov k voľnej prírode a slnečnému svetlu uprednostňoval Degas umelé svetlo divadelných rámp a lokálov. Bol jedným z prvých maliarov, ktorí umelecky znázornil efekty nového plynového osvetlenia. Jeho impresionistické poňatie prejavovalo sa skôr v atmosfére ako v technike, v podstate ostával na pozíciách realizmu.
Bermejo
Bermejo môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v Ilave
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v meste Ilava v okrese Ilava.
Bogève
Bogève je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
San Carlos (sopka)
San Carlos je názov neaktívneho štítového vulkánu, prevažne bazaltového zloženia, nachádzajúceho sa na juhozápadnej strane ostrova Bioko, patriaceho Rovníkovej Guinei. O jeho vývoji nie je veľa poznatkov, ale je predpoklad, že posledné erupcie sa odohrali na začiatku náško letopočtu.
Holásecká jezera
Holásecká jezera je prírodná pamiatka ev. č. 1128, ktorá sa nachádza na západe brnianskej mestskej časti Brno-Tuřany prevažne v katastrálnom území Holásky, malá časť sa nachádza tiež v katastrálnom území Brněnské Ivanovice. Leží v tesnom západnom susedstve zástavby štvrti Holásky. Správa AOPK Brno. Ide o sústavu 10 jazier na Černovickom potoku, z ktorých sa v katastrálnom území Holásek nachádzajú jazerá Lávka, Opleta , Kocábka , Strakovo , Plavecké , Ledárenské, Roučkovo , Kmuníčkovo a Typfl ; v katastrálnom území Brněnských Ivanovic sa nachádza iba jazero Kašpárkovo.
Predmetom ochrany je systém vodných plôch charakteru nížinných riečnych jazier s brehovými porastami – refúgiom obojživelníkov.
Oblasťou vedie cyklotrasa, ktorá pokračuje ďalej až do Rakúska.
Geológia
Podložie je tvorené treťohornými bádenskými ílmi karpatskej priehlbiny. Na nich sú uložené fluviálne naplaveniny riečnej nivy Svitavy a Černovického potoka. Naspodku štrkopiesky pleistocénneho veku, nad nimi hliny a piesky holocénu. Jazero Kocábka, Lávka a Opleta sú vytvorené umelo, ostatné vznikli rozdelením starého riečneho ramena.
Flóra
left|thumb|Leknica žltá – ilustračné foto Z drevín je zastúpený jaseň štíhly, javorovec jaseňolistý, brest väzový, jelša lepkavá, topoľ biely, topoľ čierny a ďalšie. Medzi kríkmi je najčastejšou baza čierna. Na brehoch jazier rastie záružlie močiarne, kosatec žltý alebo trsť obyčajná. Na Plaveckom jazere a Typfle rastie leknica žltá.
Fauna
thumb|Skokan škrekotavý – ilustračné foto Bezstavovce sú zastúpení – vodniak vysoký alebo lat. Radix auricularia, z rýb žijú v jazerách pleskáč vysoký, kapor obyčajný, lieň obyčajný, ostriež zelenkastý, šťuka a ďalšie. Populácie obojživelníkov tvoria najmä ropucha zelená a skokan škrekotavý, zastúpenie majú aj ropucha bradavičnatá, skokan štíhly a ojedinele rosnička zelená. Z lokality vymizla kunka červenobruchá, rovnako ako mlok bodkovaný a hrabavka škvrnitá. V mokradiach hniezdia bučiačik močiarny, kúdeľníčka lužná, trsteniarik obyčajný, trsteniarik veľký, v brehových porastoch krutohlav hnedý, muchár sivý, slávik obyčajný, ďateľ hnedkavý, žlna zelená. Na jazerách žije i bobor európsky.
Brest-Kerichen
Brest-Kerichen je francúzsky kantón v departemente Finistère v regióne Bretónsko. Skladá sa z časti mesta Brest.
El Espinillo
El Espinillo môže byť:
Dolný Kalník
Dolný Kalník je obec na Slovensku v okrese Martin.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1355.
Spálenec
Spálenec je osada v okrese Prachatice, 6 km juhovýchodovýchodne od Volarov. Nachádza sa v širokom údolí Blanice na severe Želnavskej hornatiny v nadmorskej výške 840 m. Značnú časť katastra zaberá Národná prírodná pamiatka Blanice.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1720. Obživou obyvateľov rozptýlenej horskej dediny bolo drevárstvo, pastierstvo, ľanárstvo a domácke remeslá. V rokoch 1886 - 1889 sa odtiaľ 50 osôb vysťahovalo do Štajerska. V roku 1910 tam stálo 99 domov s 546 obyvateľmi (všetci nemeckej národnosti). V rokoch 1918 - 1919 bola pozdĺž Blanice vystavaná úzkorozchodná Arnoštovská lesná železnica a v Spálenci bolo prekladisko. Po vysídlení Nemcov zostalo veľa domov neobývaných (v roku 1950 tam žilo iba 47 obyvateľov) a postupne došlo k ich demolácii.
Súčasnosť
V súčasnosti tam stojí 19 roztrúsených domov a obnovená kaplnka.
Brest-Lambezellec
Brest-Lambezellec je francúzsky kantón v departemente Finistère v regióne Bretónsko. Skladá sa z časti mesta Brest.
Blanche-Église
Blanche-Église je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1. slovenská futbalová liga 1994/1995
1. slovenská futbalová liga 1994/95 bol v poradí druhý ročník slovenskej najvyššej futbalovej súťaže. Pravidelne ju usporadúva Slovenský futbalový zväz.
Tomáš (priezvisko)
Tomáš je priezvisko odvodené od mena Tomáš. Na Slovensku je najčastejšie na východe, najviac v Prešove, Michalovciach, Hencovciach (okres Vranov nad Topľou) a Sečovciach. V Česku je najrozšírenejšie v mestách Praha, Teplice a Hradec Králové.
Blíženci (súhvezdie)
Blíženci (Gemini, ♊) sú jedno zo zvieratníkových súhvezdí. Sú súčasťou zimnej oblohy, ležia medzi súhvezdím Býk na západe a nevýrazným súhvezdím Rak na východe.
Je to súhvezdie severnej oblohy, ktorým Slnko prechádza od 21. júna do 19. júla. Predstavuje dórskych hrdinov z gréckej mytológie Kastora a Polydeukésa. Jasné hviezdy Blížencov utvárajú nepravidelný obdĺžnik medzi Rakom a Býkom, pričom jeho dve najjasnejšie hviezdy, Kastor a Pollux, znázorňujú hlavy bratov. Na večernej oblohe sú Blíženci viditeľní u nás od novembra do začiatku júna. Vrcholia o polnoci začiatkom januára vo výške asi 65° nad južným obzorom. Na oblohe zaberajú 0,157 sr. Obsahujú 70 hviezd zdanlivej jasnosti do 6m. Mekbuda je jednou z najjasnejších cefeíd na oblohe. Najznámejšími deep-sky objektami Blížencov sú napríklad planetárna hmlovina Eskimák či pulzar Geminga, obsahujú aj veľa otvorených hviezdokôp, napr. M 35. Ďalej sa v súhvezdí nachádza kopa galaxií pozostávajúca asi z 200 galaxií, vzdialená od nás asi 340 Mpc, a radiant najmladšieho meteorického roja Geminíd. V Blížencoch objavil roku 1781 W. Herschel Urán, prvú planétu novoveku.
Legenda
Báj hovorí o dvoch nevlastných bratoch Kastorovi a Polydeukovi (v latinčine Castorovi a Polluxovi). Pollux ako Diov syn bol nesmrteľný a vynikal v zápasení, naopak Kastor bol smrteľný, ale dokázal skrotiť aj najdivšie kone. Ich spoločná matka bola Léda. Mali dve sestry – Helenu (pre ktorú vznikla trójska vojna), ktorá bola Diovou dcérou, a Klytaimnestru, ktorá bola dcérou Tyndarea. Obaja patrili medzi najslávnejších dórskych hrdinov. Zúčastnili sa na love nebezpečného kalydónskeho diviaka s hrdinom Melegrom, na vojne proti Amazonkám s Heraklom a na známej výprave do Kolchidy s Iásonom, cieľom ktorej bolo ukoristiť zlaté rúno. Počas plavby jedného dňa vypukla strašná víchrica. Moreplavci sa už vzdávali všetkej nádeje na záchranu, len spevák Orfeus nestrácal vieru. Začal hrať na svoju kúzelnú lýru (ktorá sa tiež dostala na nebesá) a prosil pritom bohov o pomoc. Búrka zrazu ustala a v tej chvíli sa na čelách Kastora a Polydeuka rozžiarili jasné hviezdy. Od tej doby ich námorníci považovali za svojich ochrancov.
Keď Kastor prišiel o život pri bitke s bratrancom Idasom, Pollux pomstil smrť svojho brata tým, že zabil Idasovho brata Linkea. Potom musel s Idasom bojovať o svoj život. Pollux s pomocou Zeusa tento boj vyhral, no preklial svoju nesmrteľnosť, lebo chcel zomrieť spolu s bratom. Zeus, dojatý Polluxovou láskou, mu ponúkol dve možnosti: buď ostane večne mladým uprostred bohov Olympu, alebo bude žiť jeden deň s bratom v podzemnom kráľovstve Háda a jeden deň na Olympe uprostred bohov. Pollux si vybral druhú možnosť. Vzájomná spätosť Polluxa a Kastora sa stala symbolom bratskej lásky. Zeus premenil bratov na hviezdy a umiestnil ich na nebo do súhvezdia Blíženci.
Súhvezdie Blížencov však bolo známe už dávno predtým, ako túto báj začali pred 3 000 rokmi rozprávať grécki rapsódovia. Podľa sumerského eposu o Gilgamešovi to boli priatelia Enkidu a Gilgameš, ktorí zvádzajú boj s býkom.
Hviezdy
Ako α je označená hviezda Castor, hoci v skutočnosti je o niečo jasnejší Pollux. Polluxa uprednostňovali astronómovia už od dávnoveku, ale je nepravdepodobné, že by dovtedy došlo k nejakej významnej zmene jasnosti. Castor a Pollux sú si podobné svojou jasnosťou, ktorá sa líši len o pol magnitúdy, ale ide o veľmi odlišné systémy. Castor patrí k najzaujímavejším viacnásobným hviezdam na oblohe. Je to vizuálna trojhviezda. Všetky zložky tejto trojhviezdy sú navyše spektroskopickými dvojhviezdami. Castor je teda až šesťnásobný hviezdny systém zložený z troch veľmi tesných dvojhviezd.
Jasnejšia hviezda β Pollux je na rozdiel od Castora osamotenou hviezdou, oranžovým obrom. Jeho nápadná oranžová farba sa dá pozorovať už voľným okom.
γ Geminorum má meno Alhena alebo Almeisan, čo znamená „žiariaca“ či „vznášajúca sa“. δ je tiež pomenovaná. Nesie meno Wasat, ktoré pochádza z arabského „Uasat“, čo znamená „stred“ (v tomto prípade súhvezdia). Má spoločníka, ktorým je do oranžova sfarbený trpaslík s jasnosťou 8,1 (8,2) magnitúd.
Meno hviezdy ε Geminorum znie Mebsuta (prípadne Melucta alebo Meboula, „natiahnutá ruka“). Je to nadobor so slabým sprievodcom 9. magnitúdy, ktorého je možné uvidieť aj v menšom amatérskom ďalekohľade. Ďalšou dvojhviezdou je ζ Mekbuta, ktorej meno znamená „zatiahnutá laba“. Nezvyčajné pomenovanie súvisí s pôvodným veľkým súhvezdím Asad, Lev, ktoré sa tu kedysi rozprestieralo. So svojím sprievodcom, ktorého jasnosť sa udáva v rozsahu od siedmej do desiatej magnitúdy tvorí optickú dvojhviezdu. Hlavná zložka je zároveň premenná hviezda, cefeida.
η Geminorum sa volá Propus, Praepes, alebo Tejat Prior, čo značí „predná noha“. Je to červený obor s povrchovou teplotou približne 3 600 °C a žiarivosťou 2 000-krát väčšou ako žiarivosť Slnka. Už pri pohľade cez triéder je nápadne červená. Propus je polopravidelná premenná, ktorý mení svoju jasnosť v perióde asi 223 – 234 dní.
Ďalšou pomenovanou hviezdou je mí Geminorum Tejat alebo Tejat Posterior („zadná noha“, ďalšie názvy sú Calx, Rish Pai). Je to červený obor so sprievodcom vzdialeným 122,5´. Hlavná zložka má jasnosť 3,2, sprievodca 9,8 mag. Medzi ďalšie dvojhviezdy rozlíšiteľné aj amatérskym ďalekohľadom patrí Ní Geminorum, Kappa Geminorum a 38 Geminorum.
Premenné hviezdy
Hviezda ksí Geminorum mení svoju jasnosť v rozsahu 3,6 až 4,2 magnitúd s periódou 10,15 dňa. Je to premenná hviezda typu delta Cephei (Cefeida), pričom zmeny jasnosti sprevádzajú zmeny spektrálneho typu od F7 po G3. R Geminorum je premenná hviezda typu Mira Ceti. Kolísanie magnitúd je v rozsahu 6,0 až 14,0 v perióde 370 dní. Napokon je tu ešte U Geminorum, prototyp kataklizmickej premennej hviezdy. Je to tesná dvojhviezdna sústava zložená z červenej hviezdy hlavnej postupnosti, ktorá obieha a zakrýva bieleho trpaslíka. right|thumb|[[Otvorená hviezdokopa M35]]
Deep-sky objekty
Západnou časťou súhvezdia prechádza Mliečna cesta, dalo by sa povedať, že Blíženci si v nej „namáčajú nohy“. V tejto oblasti nachádzame mnohé pozoruhodné hviezdokopy. Z nich vyniká M35 (NGC 2168), ktorú možno za jasnej noci vidieť aj voľným okom. Nachádza sa asi dva a pol stupňa severozápadne od hviezdy Propus. Je považovaná za najkrajšiu hviezdokopu zimnej oblohy. Má jasnosť 5,3 magnitúd.
Iba pol stupňa od M 35 sa nachádza ďalšia otvorená hviezdokopa NGC 2158, ktorá však dosahuje iba 8,6 magnitúd. Ďalšie štyri otvoreného hviezdokopy sú NGC 2304, NGC 2355, NGC 2420 a NGC 2266, no dajú sa nájsť iba väčšími amatérskymi ďalekohľadmi. NGC 2420 (8,3 mag.) je z nich najjasnejšia a jej zaujímavosťou je, že sa nachádza na ekliptike. Ostatné tri otvorené hviezdokopy dosahujú desiatu hviezdnu veľkosť.
Východne od hviezdy Wasat je možné aj amatérskym ďalekohľadom s priemerom vyše uvidieť planetárnu hmlovinu NGC 2392 nazývanú Eskimák alebo Eskymo. Vo väčšom amatérskom ďalekohľade sa javí ako modrozelený kotúčik 8. magnitúdy veľkosti disku Jupitera. Z nášho pohľadu pripomína hlavu človeka, ktorá je obklopená kožušinovou kapucňou.
Tomáš (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Tomáš.
Haacht
Haacht je obec vo Flámskom regióne v provincii Flámske Brabantsko.
Obyvateľstvo
Obec má približne 14 159 obyvateľov (2010).
Dejiny
Od 1. januára 1977 obec Haacht pozostáva z týchto častí (bývalých obcí):
Blíženci (súhvezdie)
Deep-sky objekty
Abell 21 je tiež planetárna hmlovina, ktorá vynikne najmä na astrofotografii. Dostala meno Medúza, pretože je tvorená spletitými vláknami žiariaceho plynu pripomínajúcimi hlavu mýtickej Medúzy. Jej vzzdialenosť od Zeme je 1 500 svetelných rokov a priemer vyše 4 svetelné roky.
Pri Castorovi sa nachádza radiant meteorického roja Geminíd. Je to jeden z hlavných meteorických rojov. Sú činné od 7. do 19. decembra, maximum nastáva okolo 13. až 14. decembra. Ich frekvencia býva až 100 meteorv za hodinu. Existuje aj druhý meteorický roj, Ró Geminidy. Jeho meteory vylietavajú od konca decembra do konca januára z radiantu v blízkosti hviezdy Ró Gem. Ich prvé maximum pripadá na 8. januára, druhé na 21. januára.
Karla
Karla je ženské krstné meno pôvodom so starogermančiny, slovensky "Karola", meniny má 4.novembra.
Field programmable gate array
Field programmable gate array (skratka FPGA, do slovenčiny niekedy prekladané ako pole logických členov programovateľné užívateľom ) je druhom programovateľnej digitálnej logiky. Predstavuje preprogramovateľnú verziu hradlových polí.
Chránená krajinná oblasť České středohoří
Chránená krajinná oblasť České středohoří sa rozkladá medzi mestami Louny a Česká Lípa. Je súčasťou podkrušnohorskej subprovincie. Rozloha je (celé pohorie ), čo ju radí čo do veľkosti na druhé miesto v Česku. Prirodzene ju delí rieka Labe. CHKO bola založená v roku 1976.
Zaberá časti územia siedmich okresov (Česká Lípa, Děčín, Litoměřice, Louny, Most, Teplice a Ústí nad Labem) Najvyšším bodom je vrchol Milešovky a naopak najnižším je hladina Labe v Děčíne. Správa CHKO České středohoří sídli v Litoměřiciach. Medzi hlavné body, ktoré viedli k vyhláseniu CHKO patrí stredoeurópska jedinečnosť krajinného reliéfu mladotreťohorného vulkanického pohoria, pestrosť geologickej stavby, druhové bohatstvo rastlinstva a zodpovedajúce oživenie krajiny charakteristickou faunou. Génové lesné základne v CHKO sú zamerané predovšetkým na buk, avšak je tu ďalej udržiavaný a reprodukovaný genetický materiál brestu, javora, lipy a jarabiny.
Založenie, sídlo CHKO
thumb|Mapa s obrysom CHKO České středohoř CHKO České středohoří bola založená 19. marca 1976 výnosom Ministerstva kultúry ČSR č.j. 6.883 / 76. Pri svojom založení mala vo svojej pôsobnosti a sídlo v Litoměřiciach, Michalskej ulici. Mala na starosti 21 SPR - Štátnych prírodných rezervácií, 2 CHN - chránené náleziská, 10 CHPV - chránený prírodný výtvor a 2 náučné chodníky.
Terajší stav
Správa CHKO České středohoří sa stará o rad maloplošných chránených území. Prevažná väčšina lokalít v správe CHKO České středohoří sa nachádza v Českom středohoří, ale niektoré aj v susedných oblastiach (napr. V Lužických horách). Uvedený zoznam nie je kompletný.
Národná prírodná rezervácia (NPR)
Veľmi cenné sú tieto lokality: Lovoš, Milešovka, Oblík, Raná, Sedlo
Národná prírodná pamiatka (NPP)
Rad ďalších je zaradená tu: Biele stráne, Boreč, Březinské tisy, Dubí hora, Jánský vrch, Kamenná slunce, Panská skála v okrese Česká Lípa a Vrkoč.
Prírodná rezervácia (PR)
Predmetom ochrany sú ďalej: Bohyňská lada, Březina (prírodná rezervácia), Číčov (prírodná rezervácia), Holý vrch, Hradišťanská louka, Kalvárie, PR Kamenná hůra, Kozí vrch, Lipská hora, PR Milá, Sluneční stráň a Vrabinec
Prírodná pamiatka (PP)
Posledný zo skupín patriacich pod maloplošné ochranné územia: Babinské louky, Bobří soutěska v okresoch Česká Lípa a Děčín, Divoká rokle, Farská louka v okrese Česká Lípa, PP Hradiště, Jílovské tisy, Košťálov, Kuzov, Loupežnická jeskyně, Lužické šipáky, Magnetovec - Skalní hřib, Nebočadský luh, Plešivec, Radobýl, Stříbrný roh, Štěpánovská hora, Tobiášův vrch, Třtěnské stráně
Turistika
Oblasť má veľmi dobré a husté turistické značenie, najmä v časti na západ od spojnice Litoměřice-Velké Březno. Na významnejších vrcholoch sú rozhľadne a turistické reštaurácie. Autobusové a železničné spojenia sú taktiež na dobrej úrovni, aj keď plánované prerušenia prevádzky na tratiach Čížkovice-Obrnice a Lovosice-Teplice spojenie zhorší. Trate z Velkého Března do Verneříc a Úštěku boli zrušené už v roku 1978. Na časti tejto trati je snaha o obnovu prevádzky.
Turisticky významnými bodmi sú napríklad Opárenské údolí, Milešovka alebo Vaňovský vodopád.
Diaľnica D8
Veľké spory (vrátane odporu niekoľkých mimovládnych organizácií) sa viedli o trasovanie diaľnice D8, ktorá mala v úseku Lovosice - Řehlovice pretnúť západnú časť CHKO České středohoří. Stavba diaľnice bola nakoniec zahájená v roku 2007, podľa posledných plánov by k jej sprevádzkovaniu malo prísť v roku 2016.
Ťažba kameňa
V CHKO České středohoří sa na niekoľkých miestach ťaží kameň. Lomy ohrozujú, alebo už z veľkej časti zlikvidovali niektoré vrchy.
Zdroj
Böhmisches Mittelgebirge
Brest-L'Hermitage-Gouesnou
Brest-L'Hermitage-Gouesnou je francúzsky kantón v departemente Finistère v regióne Bretónsko. Skladá sa z dvoch obcí, z čoho je časť mesta Brest.
Blies-Ébersing
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Wojciech Lemański
Wojciech Michał Lemański (* 22. september 1960, Legionowo, Poľsko) je suspendovaný poľský rímskokatolícky kňaz, vysvätený v roku 1987.
Blies-Ébersing
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Wojciech Lemański
Životopis
V júli 2013 ho biskup Henryk Hoser zbavil funkcie farára potom, čo Lemański verejne kritizoval dokument, v ktorom zbor poľských biskupov odsúdil umelé oplodnenie, interrupcie, eutanáziu a antikoncepciu. Na základe výnosu mal Lemański 15. júla 2013 opustiť farnosť v Jasienici na východe Poľska za nerešpektovanie a neuposlúchnutie nadriadeného. Biskup Hoser, ktorý Lemańskému už predtým zakázal vyučovať náboženstvo, ho požiadal, aby sa odsťahoval do domova pre kňazov v dôchodku, hoci mal iba 52 rokov.
Keď sa v nedeľu predtým objavili v kostole, kde bol Lemański farárom, tri emisári vyslaní Hoserom, rýchlo ich obklopil nahnevaný dav. Lemański vtedy vyhlásil, že sa stále cíti byť pastierom svojho stáda v zmysle kánonického práva. Traja duchovní sa nakoniec dali na ústup. Sotva nasadli do svojho auta, dav ho začal roztláčať smerom na Varšavu.
Napriek podpore farníkov a napriek tomu, že výnos biskupa považoval za nespravodlivý, sa Lemański nakoniec rozhodol rezignovať. "Dnes tlačíte auto, ale zajtra ho prevrátite a možno aj niekoho zraníte," povedal svojim stúpencom. Potom si zbalil svoje veci a opustil faru s tým, že vo svojom spore s nadriadenými bude čakať na rozhodnutie Vatikánu.
Okrem farníkov sa za kňaza postavila tiež rada pre dialóg medzi židmi a kresťanmi, v ktorej sa aktívne angažoval. Usporiadal napríklad modlitby v priestoroch bývalého koncentračného tábora Treblinka, v ktorom nemeckí nacisti vyhladzovali v Poľsku Židov. Lemański v minulosti tiež kritizoval vedenie cirkvi za to, že nerobí dosť proti antisemitským názorom medzi poľskými katolíkmi. Ďalším predmetom jeho kritiky cirkvi bolo mierne zaobchádzanie s kňazmi obvinenými zo sexuálneho zneužívania.
V auguste 2013 sa Lemański, ktorého prípad v Poľsku vzbudil veľkú pozornosť, objavil na titulných stranách poľského vydania časopisu Newsweek alebo listu Gazeta Wyborcza. Na konci júna 2014 arcibiskup Hoser zmenil svoje pôvodné rozhodnutie a ustanovil Lemańského kaplánom v neuropsychiatrickom centre pre deti a mládež v osade Zagórze pri obci Wiązowna. Dňa 22. augusta 2014 bol znovu suspendovaný, dôvodom mal byť nedostatok ľútosti nad minulosťou a porušenie zákazu vyjadrovať sa v médiách.
Ceboruco
Ceboruco je v súčasnosti neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v Mexiku v štáte Nayarit. Je to jediný aktívny vulkán na severozápadnom okraji mexického vulkanického pásma. Vrchol sopky je ukončený dvoma sústredenými kalderami. Väčšia, štvorkilometrová kaldera vznikla mohutnou erupciou približne pred 1 000 rokmi. Pozostatky tejto erupcie sú masívne depozity ryolitovej až ryodacitovej pemzy, známej pod názvom Jala Pumita. Mladšia, 1,5 km široká kaldera vznikla počas kolapsu dacitového dómu Dos Equis. Posledná erupcia sa začala 21. februára 1875 a počas nej bolo vyvrhnutých viac ako 1 000 km3 dacitovej lávy a približne rovnaký objem vulkanického popola a prachu.
Iné projekty
.
Spievajúca fontána (Košice)
Spievajúca fontána (oficiálny názov Dynamická fontána, zaužívaný je aj názov Hrajúca fontána) je fontána na Hlavnej ulici v Košiciach. Nachádza sa medzi košickým štátnym divadlom a Dómom sv. Alžbety. Pri hraní hudby je striekanie vody a farebné osvetlenie fontány regulované na základe hudobných frekvencií hrajúcej hudby. Fontána pozostáva z 22 vodných okruhov, ktoré sú riadené pomocou rôznych kalových čerpadiel. Ich výkon je regulovaný prostredníctvom frekvenčných meničov umiestnených priamo v strojovni. Jej výnimočnosť pozostáva aj v tom, že je najstaršou spievajúcou fontánou v Československu. Postavili ju v roku 1986 a o dvadsať rokov neskôr zrekonštruovali do terajšej podoby na základe návrhu Arch. Juraja Kobana. V repertoári má viac ako 200 piesní, ktoré spríjemňujú obyvateľom mesta i turistom chvíle strávené v metropole východu. Od rána do večera si na hrajúcej fontáne môžete vychutnať kľudnú a relaxačnú hudbu a vo večerných hodinách známe filmové skladby či klasickú hudbu.
Fontána synchrónne reaguje nielen na tóny spomínanej zvonkohry, ale dokonca aj na živú hudbu znejúcu zo Štátneho divadla, čo je záruka nezabudnuteľného zážitku pre všetkých, ktorí zavítajú do centra Košíc. Vo fontáne sa nachádza 750 dýz, ktoré dokážu vystrieknuť vodu až do výšky 19 metrov. Každý z okruhov je riadený samostatne a má priradené presné frekvenčné pásma. Vo večerných hodinách vizuálny zážitok dopĺňa farebné osvetlenie v piatich farbách. Riadi ho počítač, ktorý sa nachádza v nenápadnom presklennom altánku v blízkosti fontány. Hrajúca fontána je tak čarovná, že pri nej často vidieť svadobčanov pri fotení. Prichádzajú do Košíc aj zo širšieho okolia, aby si svoje svadobné momenty zaznamenali pri najkrajšej fontáne v Košiciach.
Riadenie fontány
Fontána pozostáva z 22 vodných okruhov, ktoré sú riadené kalovými čerpadlami umiestnenými pod jej hladinou. Tie sú následne uvádzané do výkonu prostredníctvom frekvenčných meničov, ktoré sa nachádzajú v strojovni. Každý z okruhov má nastavené vlastné frekvenčné pásmo a tak teda fontána dokáže reagovať na hudbu skutočne veľmi dynamicky.
Vo fontáne je umiestnené aj jej osvetlenie, ktoré pozostáva zo štyroch farieb a to konkrétne: Biela/Žltá, Zelená, Červená a Modrá. Svetlá takisto reagujú na hranú skladbu a tak sa pri jej prehrávaní mení intenzita osvetlenia fontány. Zaujímavosťou je aj to, že pri zapnutí osvetlenia fontány fontány sa vypne okolité osvetlenie parku aby sa tak vynikla samotná fontána.
Koncept
V roku 1984 vtedajší primátor mesta Košíc Ing. Rudolf Schuster inicioval po návšteve v ZSSR v meste Vladimír pri Moskve realizáciu dynamickej fontány. Jej autori čerpali z vynálezu piatich autorov z mesta Voronež z 20.09.1978 s názvom „zariadenie k farebnému dynamickému osvetleniu a riadeniu výšky výstrekov fontán“. V roku 1984 som bol poverený ing. arch. Jánom Rašim - vedúcim 1. ateliéru Stavoprojektu, naprojektovaním areálu Parku medzi divadlom a Dómom s fontánou. Spracoval som niekoľko variantov riešenia, jeden počítal so sochami, jeden riešil zapustenú fontánu s amfiteátrovým sedením okolo vodného telesa a jedným, ktorý do existujúceho telesa požiarnej nádrže vložil nové – železobetónové dno s minimalizáciou stavebných úprav. Táto alternatíva bola odporúčaná na realizáciu. Autor fontány p. Juraj Koban sa rozhodol som sa postaviť jej koncept na čistej vodnej hre dynamizovanej hudbou zo zdrojov v divadle, v technologickej miestnosti a Urbanovej veži. Koncept predpokladal vytvoriť nové betónové „plávajúce“ dno umožňujúce prístup k telesu fontány - max. hĺbka vody 500mm.
Kompozičné schémy rešpektovali: - osový vzťah k divadlu - novovytvorený vstup do parku od Dómu - zachovanie 4 vzrastlých smrekov a možnosť ich obchádzania popri telese fontány - pôvodný koncept fontány s piatimi kruhovými prvkami – stredný výstrek a prstenec okolo.
Koncom roka 1985 autori fontány z mesta Vladimír pomohli priamo pri vypracovaní projektu a realizácii technologickej časti pracovníkmi VSŽ.
Princíp dynamickej fontány spočíva v prispôsobení pohybu prúdu vody v jednotlivých okruhoch a intenzity jeho farebného osvetlenia k hudobnému signálu. Riadenie fontány zabezpečuje počítačový systém riadenia. Vstupnou informáciou pre uvedený systém je nízkofrekvenčný signál rozdelený do 4 oblastí frekvenčného spektra, ktorým sú priradené základné farby (žltá, modrá, zelená, červená) a vodné okruhy. Osvetľovacie telesá sú pod vodnou hladinou pri tryskách. Intenzita ich svietivosti je regulovaná riadenými tyristorovými meničmi.
Samotný vodný okruh pozostával z čerpadla, spojovacieho potrubia a rozdeľovača s tryskami. Jedno spoločné čerpadlo vody pre všetky technologické okruhy s tým, že jednotlivé vodné okruhy boli regulované špeciálnym  membránovým ventilom s pomocným vodným elektromagnetickým ventilom pre zabezpečenie riadenia výšky a dynamiky výstreku. Riadenie fontány zabezpečoval mikropočítačový riadiaci systém SAPI-1. Vodu pre trysky zabezpečovalo jedno čerpadlo výkonu 75l/sek, výkon pohonu bol 45kW. Výšky výstrekov boli regulované špeciálnym membránovým ventilom s pomocným vodným ovládaním so spätnou väzbou výšky výstreku. Samotne regulovaných vodných okruhov bolo 11. Počet podvodných svietidiel bolo 40.
Spievajúca dynamická fontána v Košiciach bola uvedená do činnosti 1.5.1986. Testovanie však začalo už mesiac pre jej uvedením do prevádzky.
Fontána využila existujúce teleso fontány a deliace dno vytvorila z monolitických žb rebier a betónových panelov používaných na prekrytie kanálov a kolektorov.
Ťažisková membrána bola vyrobená z duše pneumatiky z traktora, ako svetlá boli požité reflektory z automobilu Warburg s 12 V napájaním.
1. mája 1985 bola otvorená južná časť parku medzi Dómom a Divadlom v Košiciach. Andezitová dlažba bola z haldy odpadu na dvore Dopravného podniku mesta Košíc, ktorá vznikla po zaasfaltovaní Starej Spišskej cesty – časť z pôvodného odpadu vybagrovali.
Rekonštrukcia v 1997
Dynamická fontána v Košiciach bola v roku 1997 rekonštruovaná a uvedená do činnosti 1. mája 1997.
Predmetom tejto rekonštrukcie boli úpravy spevnených plôch parku a telesa fontány, úpravy plôch z kamennej žulovej a mramorovej dlažby, náhrada a doplnenie dýz a tzv. lineárnych stien, náhrada oceľového materiálu rozvodov a dýz za nerezové, zmena koncepcie regulovania výstrekov zo systému dvoch čerpadiel na sústavu ponorných čerpadiel s frekvenčnými meničmi, výmena a doplnenie svietidiel. Zároveň bola vymenená celá elektronika. Boli doplnené výstreky pre hry detí na východnom a západnom okraji telesa fontány.
Výška  výstrekov vodného stĺpca každého z okruhov je regulovaná zmenou otáčavej rýchlosti príslušného čerpadlá zmenou hodnoty a frekvencie napájacieho napätia frekvenčným meničom.
Na rozdiel od Pražského variantu, kde sú čerpadlá inštalované v samostatnom objekte, variant v Košiciach z technických príčin (nedostatok priestoru pre inštalovanie čerpadiel) je realizovaný ponornými čerpadlami.
Technologická časť má 25 samostatných vodných okruhov.
Napájanie príslušných ponorných čerpadiel je frekvenčnými meničmi výkonu 3kW, 4kW, 5,5kW a 7,5kW.
Počet svietidiel je 163.
Rekonštrukcia v 2022
V súčasnosti je spievajúca fontána vypnutá a prebieha na nej rekonštrukcia. Jej otvorenie sa plánuje na jeseň 2023.
Zvonkohra
Súčasťou fontány je aj zvonkohra pozostáva z 22 zvonov, symbolov rovnakého počtu mestských častí, ktoré spolu vážia skoro 1,35 tony a sú usporiadané do tvaru strapca. Zvonkohru navrhli dvaja významní košickí architekti – Peter Sceranka a Juraj Koban. Zvony sa odlievali vo zvonárskej dielni Tomášková-Dytrychová v Brodku u Přerova.
V roku 2022 prešla zvonkohra generálnou opravou riadenia.
Complex programmable logic device
Complex Programmable Logic Device alebo CPLD (po slovensky niekedy prekladané ako zložitý programovateľný logický obvod) je druhom programovateľnej digitálnej logiky. Vznikol integráciou jednoduchších obvodov typu GAL s prepojovacím poľom.
Hans Arp
thumb|Socha Hansa Arpa
Marián Slovák
Maturoval ako záhradník na SPTŠ v Malinove. Vyštudoval herectvo na VŠMU (1972). V rokoch 19721991 člen Divadla Andreja Bagara v Nitre, v rokoch 19911995 člen činohry Novej scény v Bratislave. Od roku 1995 na voľnej nohe. K jeho najvýraznejším postavám patria: Titus Andronicus (rovnomenná hra Williama Shakespeara), Ametistov (Zojkin byt – Bulgakov), postava Jourdaina (Meštiak šľachticom – Molière), Tovje vo Fidlikantovi na streche, Rozprávač v Pokrvných bratoch, Grék Zorba, Ján v Evanjeliu o Márii, Paul vo Wirgínii Woolfovej. Člen rady STV. Má tri deti, najstarší syn Samuel Slovák je známy slovenský futbalista, syn Stanislav sa stal hercom a režisérom Mestského divadla Brno, dcéra Svetlana vyštudovala muzikálové herectvo na JAMU v Brne a je rovnako členkou ansámblu Mestského divadla Brno.
Hans Arp
Hans Arp alebo Jean Arp (* 16. september 1886, Štrasburg – † 7. jún 1966 Bazilej) bol francúzsky sochár, maliar a básnik, spoluzakladateľ dadaizmu.
Matka Hansa Arpa bola Alsasanka, otec Nemec. Narodil sa v období po francúzsko-pruskej vojne, kedy oblasť, známu ako Alsasko-Lotrinsko, zabralo Nemecko. Len čo sa na konci prvej svetovej vojny Alsasko vrátilo pod vládu Francúzska, musel si Hans podľa francúzskych zákonov zmeniť meno na Jean Arp.
V roku 1904, po skončení štúdia na École des Arts et Métiers v Štrasburgu, odišiel do Francúzska, kde po prvý raz publikoval svoje básne. V rokoch 1905–1907, študoval na výtvarnej škole v nemeckom Weimare, a v roku 1908 sa znova vrátil do Paríža, kde navštevoval Académie Julian.
Arp ako jeden zo zakladateľov dada sa zúčastnil na ich prvom stretnutí v Cabaret Voltaire v roku 1916 v Zürichu. V roku 1920, spolu s Maxom Ernstom, a spoločenským aktivistom Alfredom Grünwaldom založil Dada v Kolíne nad Rýnom, ale napriek tomuto smerovaniu sa jeho práce objavovali aj na prvých surrealistických výstavách (1925) v galérii Pierre v Paríži. So surrealizmom sa neskôr rozišiel.
Neskôr navštívil New York, kde usporiadal výstavu v Buchholzovej galérii (1949).
Polrovina
Priamka, ktorá rozdelila rovinu, sa nazýva hraničná priamka polroviny. Na bližšie určenie polroviny sa v polrovine volí ďalší bod neležiaci na hraničnej priamke, ktorý sa nazýva pomocný bod.
Bonne
Bonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Internetový slang
right|thumb|Graffiti v štýle internetového slangu
Internetový slang je slang (až žargón) používaný pri neformálnej komunikácii používateľov internetu. Zahŕňa rôzne výrazy, skratky, skomoleniny a aj zvláštne značky so špeciálnym významom, napr. tzv. smajlíkov.
Výrazy a skratky bývajú odvodené obvykle z angličtiny, keďže internet vznikal v anglicky hovoriacom prostredí. Niektoré zo skratiek pochádzajú z iných odborných slangov či z bežných hovorových výrazov a skratiek; naopak, niektoré boli prevzaté z internetového slangu do bežnej reči. V slovenskom internetovom slangu sa často používajú skomoleniny pôvodných anglických výrazov.
Skratky prevzaté z angličtiny
Niektoré bežnejšie používané skratky z angličtiny:
Úsmevy
Smajlíky alebo emotikony (angl. smiley) sú zvláštnym druhom ASCII umenia - kresieb tvorených znakmi, ktoré sa dajú napísať na bežnom alfanumerickom termináli. Smajlíky tvoria obvykle znaky len na jednom riadku a väčšinou sa na nich treba pozerať s hlavou natočenou doľava. Základný smajlík je schematická kresbička usmievajúcej sa tváre, ktorú tvoria znaky :), pričom dvojbodka : predstavuje oči a zátvorka ) predstavuje úsmev (ústa).
História
Postupne sa začalo používanie smajlíkov rozširovať, prvý „slovník“ smajlíkov vydal v marci 1993 David Sanderson, ktorý má 93 strán.
Strelec (súhvezdie)
Strelec je zvieratníkové súhvezdie. Prechádza ním časť ekliptiky a preto v ňom môžeme za vhodných podmienok nájsť planéty a Mesiac. Slnko ním prechádza v období od 18. decembra do 18. januára Tri dni po tom, ako do neho Slnko vstúpi, dosiahne na oblohe svoju najnižšiu deklináciu a tým pádom aj najnižšiu výšku na oblohe vôbec. Tento bod so súradnicami rektascenzia = 18h, deklinácia = -23,5° sa nazýva zimný slnovratový bod. Nastáva deň zimného slnovratu – začiatok astronomickej zimy. Slnko vtedy napoludnie kulminuje nad rovnobežkou 23° 30´ južnej zemepisnej šírky. Táto rovnobežka sa nazýva Obratník Kozorožca, pretože pred tisíckami rokov sa zimný slnovratový bod nachádzal v súhvezdí Kozorožca. Súhvezdie Strelec má medzi zvieratníkovými súhvezdiami ešte jednu zvláštnosť: je to jedno z dvoch zvieratníkových súhvezdí, ktoré v našich zemepisných šírkach nikdy nevychádza celé nad obzor. Strelca možno bezpochyby označiť za najzaujímavejšie súhvezdie oblohy, čo sa týka objektov pozorovateľných hoci aj malým ďalekohľadom. Aj keď neobsahuje nijaké zvlášť jasné hviezdy, na jeho ploche sa nachádza obrovský počet hviezdokôp a hmlovín (len Messierov katalóg ich obsahuje až 15) a v neposlednom rade sa smerom do súhvezdia Strelec nachádza jadro našej Galaxie.
Internetový slang
Príklady smajlíkov
Smajlíky sa často najmä v chatoch používajú pre rýchlosť bez „nosa" (-), ako napríklad :), :(, :D apod.