cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fazuľová ulica
Fazuľová ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa historického záhonu Poindl (doslova: zakázaný pozemok), ktorý patril ostrihomskému arcibiskupovi, a ktorého meno bolo neskôr preinterpretované na Boindl = Bohne (fazuľa).
Na čísle 7 má firma Dell svoje European Business Center.
Mauzóleum Georgiho Dimitrova
Mauzóleum Georgiho Dimitrova bolo mauzóleum, ktoré sa nachádzalo v centre mesta Sofia v Sofijskej oblasti v západnom Bulharsku.
Lokalita
Ako lokalita bolo vybrané miesto mestského parku v cenre Sofie. Samotný park bol z tohoto dôvodu zrušený a na jeho mieste vzniklo nové námestie – ploštad "9 septemvri" (, doslova Námestie 9. septembra). Dnes námestie nesie názov ploštad "Kňaz Aleksandăr I" (, doslova Námestie princa Alexandra I.).
História
Mauzóleum bolo postavené ako hrobka pre bulharského komunistického vodcu Georgiho Dimitrova. Bolo naprojektované a postavené hneď po jeho smrti v roku 1949. Celá príprava projektu a výstavba mauzólea trvala len jeden týždeň. Autormi boli architekti Georgi Ovčarov a Račo Ribarov. V roku 1990 bol sarkofág s telom Georgiho Dimitrova odstránený z budovy mauzólea a telo bolo pochované. Následne v roku 1999 bola budova mauzólea zbúraná. Samotný proces búrania z dôvodu masívnosti budovy trval rovnako dlho ako výstavba, teda približne jeden týždeň.
Charakteristika
Mauzóleum bolo postavené podľa sovietskeho vzoru. Budova bola štvorcového pôdorysu a bola postavená v tvare kocky. V samotnej pohrebnej komore sa nachádzal sarkofág s nabalzamovaným telom Georgiho Dimitrova. Mauzóleum malo aj podzemnú časť, kde sa nachádzali elektroinštalácie, vzduchotechnika (zabezpečovala stálu teplotu, ako aj vlhkosť vzduchu) a miestnosť, ktorá slúžila na pravideľnú údržbu tela Georgiho Dimitrova. Súčasťou boli aj podzemné tunely, ktoré mali slúžiť na to, aby sa v prípade potreby mohol sarkofág s telom rýchlo preniesť mimo budovy mauzólea. Pri vchode do budovy stála z obidvoch strán čestná stráž, ktorá strážila mauzóleum 24 hodín denne. Mauzóleum malo vybudovanú až trojitú záštitu slúžiacu na ochranu v prípade bombardovania.
Majstrovstvá Afriky vo futsale
Majstrovstvá Afriky vo futsale je najvyššie medzinárodné africké podujatie vo futsale FIFA, ktoré riadi Africká futbalová konfederácia (CAF). Jeho história siaha do roku 1996, kedy sa v Egypte konal prvý turnaj majstrovstiev Afriky. Prebiehajú so 4-ročnou periodicitou a len mužskej kategórii. Najúspešnejším družstvom majstrovstiev Afriky je tím 🇪🇬.
Účasti družstiev na majstrovstvách Afriky
(do 2020)
Berthez
Berthez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fašiangy (rozlišovacia stránka)
Fašiangy môže byť:
Mandalorián
Mandalorián (alebo The Mandalorian) je americký webový televízny vesmírny western seriál. Premiéru mal 12. novembra 2019 na novospustenej službe Disney+. Odohráva sa v univerze Star Wars, päť rokov po udalostiach filmu Star Wars: Návrat Jediho a sleduje mandalorianského lovca odmien. Prvá séria má osem častí. Tesne po premiére prvej časti bola potvrdená aj druhá séria, ktorá mala premiéru 30. októbra 2020. Od 14. júna 2022 boli obe série dostupné aj na Slovensku po uvedení Disney+ na lokálny trh. Tretia séria mala premiéru 1. marca 2023 a potvrdená bola aj štvrtá séria.
Draplavý
Prírodná rezervácia Draplavý sa nachádza asi 2 km severovýchodne od kostola v Starých Hamroch v Lysohorskej hornatine v Moravsko-sliezskych Beskydoch.
Fialkové údolie
Fialkové údolie v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa údolia s fialkami.
Draplavý
Ochrana
Dôvodom pre vyhlásenie PR bola snaha o ochranu malého zvyšku pôvodnej pralesovej jedľobučiny.
Zoológia
Územie rezervácie je významné ako hniezdisko vzácnych druhov vtákov ako je napríklad muchárik malý (Ficedula parva), bocian čierny (Ciconia nigra) a holub plúžik (Columba oenas).
Denis (rozlišovacia stránka)
Denis môže byť:
Derylov svet
Derylov svet je názov tretieho štúdiový albumu, ktorý nahrala slovenská rocková skupina Desmod. Album vydalo v roku 2001 hudobné vydavateľstvo BMG Ariola.
V januári 2003 sa manažérom skupiny Desmod stal moderátor Rádia Max Michal Kožuch, ktorý začal s vydavateľmi rokovanie o novej nahrávacej zmluve. O nový album malo záujem vydavateľstvo Forza, no voľba nakoniec ostala na BMG. krstnými rodičmi albumu sa stali Andy Kraus a Peter Marcin. Prvým singlom albumu bola skladba „To nie je možné“, ktorá mala úspech, no druhý singel, pieseň „Hemeroidy“, sa na SLovensku stal obrovským hitom. V tom istom roku bol Desmod jednou z predskupín koncertu kapely Motörhead.
Čínske štvrte v Austrálii
náhľad|Čínska štvrť v Melbourne Čínske štvrte v Austrálii je termín používaný na označenie veľkých čínskych etnických enkláv v Austrálii, najmä tých, ktoré si zachovávajú silnú čínsku kultúrnu identitu a silný vzťah k Číne. Čínske štvrte existujú vo väčšine austrálskych štátov a teritórií, najmä vo vysoko obývaných a kozmopolitných hlavných mestách, ale aj vo vidieckych oblastiach. Mnohé veľké súčasné čínske štvrte v Austrálii sa vyvinuli z menších historických čínskych osád v Austrálii, ktoré vznikli už v 19. storočí. Číňania sa prvýkrát prisťahovali do Austrálie vo veľkých vlnách uprostred austrálskej zlatej horúčky (od 50. rokov 19. storočia). Mnohí z nich sa neskôr rozhodli vrátiť do Číny alebo boli z Austrálie násilne deportovaní. Prvým známym čínskym Austrálčanom bol John Shying, ktorý sa do Austrálie prisťahoval v roku 1818.
Austrália zaznamenala výrazné vlny čínskej a zámorskej imigrácie už niekoľko desaťročí od 70. rokov 20. storočia, keď bola úplne zrušená politika Bielej Austrálie (biela nacionalistická austrálska etnická politika, ktorá od roku 1901 do roku 1973 výrazne obmedzovala imigráciu z Ázie). Austrália je obľúbenou destináciou pre čínskych emigrantov kvôli vysokej životnej úrovni a relatívnej geografickej blízkosti k Číne, ako aj preto, že čínska komunita v Austrálii je už dobre zriadená. Čínska vláda, čínske spoločnosti a čínske organizácie majú tiež silné záujmy v Austrálii a môžu čínskym prisťahovalcom do Austrálie poskytnúť rozsiahlu podpornú sieť.
Až do roku 1983 bola najväčšou komunitou pevninských čínskych prisťahovalcov v Austrálii trvalo kantonská austrálska komunita, ktorá pochádzala z mesta Guangzhou v provincii Guangdong; Guangzhou aj Guangdong sú v anglickom jazyku bežne známe ako "Canton". Až do roku 1983 bola najväčšou komunitou pevninských čínskych prisťahovalcov v Austrálii trvalo kantonská austrálska komunita, ktorá pochádzala z mesta Guangzhou v provincii Guangdong; Guangzhou aj Guangdong sú v anglickom jazyku bežne známe ako "Canton". Väčšina obyvateľov ngu pochádza z mesta Guangzhou (či už nedávno alebo vzdialene) a identifikuje sa ako Kantončania. Kantončanov žijúcich v zahraničí najľahšie spoznáte podľa používania kantonského jazyka, ktorý patrí do rodiny čínskych (sinetských) jazykov.
V súčasnosti sa kolektívna čínska komunita v Austrálii skladá z Číňanov pochádzajúcich z rôznych krajín. Najväčšiu komunitu Číňanov v Austrálii tvoria Číňania z pevninskej Číny, a to najmä vďaka tomu, že mnohí Číňania z pevninskej Číny v posledných desaťročiach dočasne žili v Austrálii, aby mohli navštevovať austrálske univerzity. V austrálskych sčítaniach obyvateľstva sa samostatne zaznamenávajú osoby narodené v Hongkongu, Macau a na Taiwane; Hongkončania a Taiwančania tvoria niektoré významné etnické čínske komunity v Austrálii. V Austrálii žije aj veľa zámorských Číňanov, väčšinou z krajín juhovýchodnej Ázie, ako sú Indonézia, Malajzia, Filipíny, Singapur, Thajsko a Vietnam.
Územie hlavného mesta Austrálie
náhľad|Woolley Street v Dickson v noci, niekedy vnímaná ako „čínska štvrť“ v Canberre Súčasná čínska štvrť sa nachádza na ulici Woolley Street v Dickson Centre v austrálskom hlavnom teritóriu. Čínska štvrť sa pomerne nedávno presadila ako reštauračná štvrť.
Sydney
vľavo|náhľad|Paifang v čínskej štvrti Sydney. Čínska štvrť v Sydney je treťou oblasťou s týmto názvom. Pôvodne sa nachádzala v oblasti The Rocks v Sydney, neskôr sa presunula do oblasti v blízkosti Market Street v Darling Harbour a nakoniec na súčasné miesto v Haymarket, okolo paralelných ulíc Dixon Street a Sussex Street. V tejto čínskej štvrti sa konajú rôzne čínske kultúrne aktivity, napríklad Čínska liga austrálskej mládeže a katolícka omša v kantončine v katolíckom kostole svätého Petra Juliána.
Ďalšie prímestské čínske štvrte vznikli v priebehu rokov na predmestiach Burwood, Campsie, Ashfield, Auburn, Cabramatta, Marrickville, Chatswood, Eastwood, Parramatta, Hurstville, Kingsford, Wolli Creek, Zetland pri Waterloo na Gadigal Avenue a najnovšie v okolí železničnej stanice Mascot.
Newcastle
Hamiltonská ulica Beaumont Street sa na týždeň dočasne zmení na čínsku štvrť počas Newcastle China Week, ktorý sa každoročne začína 24. septembra. Hoci vo veľkom meste neexistujú žiadne stále, v okolí a v regióne Hunter sa nachádza mnoho ázijských supermarketov a reštaurácií. Navyše v meste žije veľké etnické zoskupenie čínskych prisťahovalcov a občanov.
Ballarat
Rozsiahla historická čínska štvrť existovala v Golden Point v štáte Victoria, štvrti mesta Ballarat, kde sa nachádzali zlaté polia. Hoci toto osídlenie už neexistuje, pripomína ju neďaleký Sovereign Hill.
Bendigo
náhľad|Vstup do čínskeho okrsku v Bendigo Počas viktoriánskej zlatej horúčky v 50. a 60. rokoch 19. storočia vzniklo v Bendigu niekoľko čínskych štvrtí. Išlo o čínske tábory, ktorých bolo zriadených sedem. Tábor Ironbark v severnom Bendigu sa stal v 50. a 60. rokoch 19. storočia najvýznamnejším. Zostal centrom čínskeho života v Bendigu až do roku 1911, keď ho po druhýkrát spustošil požiar. Na mieste zostal len dom Joss House, jeden z najstarších vo Viktórii. Po požiari v tábore Ironbark tí Číňania, ktorí ešte stále žili v Bendigu, presunuli svoje prevádzky na Bridge St, bližšie k centru Bendiga. Táto čínska štvrť prežila až do roku 1964, keď mestská rada uviedla jej upadajúce využitie a schátraný stav ako dôvod na jej zbúranie. Na jej mieste bolo vybudované parkovisko. V roku 1991 sa čínska štvrť Bridge St stala sídlom Múzea zlatého draka, v ktorom sa nachádza mnoho pamiatok z čínskeho dedičstva mesta.
Castlemaine
Počas viktoriánskej zlatej horúčky v 60. rokoch 19. storočia existovala v Castlemaine historická čínska štvrť v blízkosti rohu ulíc Mostyn a Union Street (súčasné miesto hotela Albion), ktorá zahŕňala až päť domov Joss Houses a čínsku misijnú kaplnku.
Melbourne
vľavo|náhľad|Vstup do čínskej štvrte Melbourne na ulici Little Bourke Street Čínska štvrť v Melbourne sa nachádza na ulici Little Bourke Street. Je to najstaršia čínska štvrť v Austrálii, najstaršia nepretržitá čínska osada v Austrálii a najdlhšie nepretržite fungujúca čínska štvrť mimo Ázie. Predmestské čínske komunity, prevažne kantonskej kultúry, sa nachádzajú v Doncasteri, Box Hill, Springvale a Glen Waverley. Čínska štvrť v Melbourne sa môže pochváliť svetoznámou kuchyňou, napríklad reštaurácia Flower Drum bola v New York Times vyhlásená za jednu z najlepších čínskych reštaurácií na svete. V roku 1945 tu William Wing Young vo svojej reštaurácii Wing Lee po prvýkrát vynašiel Dim Sim, obľúbené čínsko-austrálske občerstvenie, ktoré sa bežne podáva v predajniach so sebou po celej krajine. Veľkú časť podnikov tvoria aj obchody so suvenírmi a darčekovými predmetmi. V Čínskej štvrti Melbourne sa nachádza aj najdlhší čínsky drak na svete, ktorý sa každoročne predvádza v Melbournskom čínskom múzeu. Predpokladá sa, že tento rekord drží mesto od roku 1978, keď bol do prevádzky uvedený pôvodný drak Dai Loong, ktorý bol zároveň prvým čínskym drakom postaveným v Číne od roku 1948. Bol dlhý 92 metrov, na tele mal 6160 šupín a pôvodne sa na ňom konali sprievody, do ktorých sa zapojilo viac ako 200 účastníkov. V roku 2003 bol nahradený novým drakom, Miléniovým drakom, ktorý bol zámerne vyrobený tak, aby sa zachoval rekord, a na udržanie jeho hlavy bolo potrebných 8 ľudí. Tento neskorší drak je miestnymi známy aj pod názvom Dai Loong, keďže niektoré časti pôvodného draka z roku 1978 boli zrekonštruované na použitie v novom drakovi.
Queensland
náhľad|Dvojjazyčnosť na predmestí Fortitude Valley v [[Brisbane|Brisbane, Austrália. Čínska štvrť sa nachádza nad zemou.]]
Brisbane
Čínska štvrť Brisbane sa nachádza na predmestí Fortitude Valley a má vlastnú čínsku bránu. Čínska štvrť sa nachádza v blízkosti mosta Story Bridge a je veľmi obľúbená aj u Austrálčanov.
Zlaté pobrežie
V Southporte sa navrhuje čínska štvrť na Zlatom pobreží. Navrhovaný dizajn zahŕňa tri peifangové brány (oblúky) pri každom z troch vstupov na uliciach Davenport a Young.
Táto moderná čínska štvrť sa nachádza na uliciach Young a Davenport v Southporte. Bude to miesto, kde bude Gold Coast oslavovať svoju rozmanitosť prostredníctvom kultúry, dizajnu, ľudí a jedla. Čínska štvrť bude vzrušujúcim mixom reštaurácií, kultúrnych festivalov a butikov; miestom kultúrneho vyžitia a osláv.
Bola odhalená štyri metre vysoká socha Konfucia a čoskoro budú vstupy do areálu označovať tri paifangy - tradičné čínske brány.
Adelaide
náhľad|Čínska štvrť v Adelaide. Čínska štvrť v Adelaide sa nachádza v štvrti Adelaide Central Markets na ulici Moonta medzi ulicami Grote a Gouger. Dva impozantné Paifangy označujú vchody na oboch koncoch. Čínsku štvrť Adelaide tvoria najmä orientálne reštaurácie, obchody s potravinami a trhy.
Darwin
Prvá čínska štvrť v Darwine existovala v 80. rokoch 19. storočia. V súčasnosti sa pripravuje nová syntetická čínska štvrť v Darwine v Severnom teritóriu, ktorá má byť dokončená v roku 2010 a bude stáť 90 miliónov austrálskych dolárov.
Broome
náhľad|Pohľad na sever pozdĺž západnej strany čínskej štvrte Broome. Niektoré budovy pochádzajú z obdobia pred rokom 1900. Po založení mesta Broome vznikla čínska štvrť, ktorá sa koncom 19. storočia stala domovom početného ázijského obyvateľstva.
Perth
Perth má čínsku štvrť na ulici Roe Street na predmestí Northbridge. Na William Street v Northbridge sa nachádza oveľa viac ázijských podnikov ako v oficiálnej čínskej štvrti. V minulosti sa v Northbridge usadilo mnoho Číňanov (zvyčajne malajzijského, singapurského alebo indonézskeho pôvodu) spolu s inými skupinami prisťahovalcov. Nízka hustota osídlenia mesta a pomerne lacné nehnuteľnosti podnecujú migrantov, aby sa sťahovali na rozširujúce sa predmestia. Ázijskí študenti si často vyberali bývanie na predmestiach v blízkosti univerzít, ako sú Bentley, Murdoch a Nedlands.
Ticho (rozlišovacia stránka)
Ticho môže byť:
Daniel Fischer (herec)
Daniel Fischer (* 2. júl 1987, Bratislava) je slovenský herec a hudobník. Absolvoval VŠMU a Konzervatórium v Bratislave. Je snúbenec herečky Dominiky Kavaschovej. Posledne účinkoval v seriáloch Najhorší týždeň môjho života ako farár a Oteckovia ako bezdomovec.
PENTA INVESTMENTS LIMITED
náhľad|Sídlo na Einsteinovej v Bratislave
Spoločnosť PENTA INVESTMENTS LIMITED má rovnomenné organizačné zložky na Slovensku, v Česku, Poľsku a Holandsku. Slovenská organizačná zložka sa konkrétne volá PENTA INVESTMENTS LIMITED, o.z., sídli na Einsteinovej ulici v budove Digital Park II (predtým sídlila na Križkovej 9) a jej vedúcim je Jaroslav Haščák a Lucia Toperczerová.
Charakteristika
PENTA INVESTMENTS LIMITED je jedna z dvoch veľkých investičných skupín na Slovensku (druhá je J&T). Najprv podnik fungoval ako obchodník s cennými papiermi, neskôr začal investovať v oblasti private equity a v oblasti nehnuteľností, t.j. real estate (na stránkach firmy sa uvádza, že do nehnuteľností investujú od roku 2005, ale podľa obchodného registra vlastnili dcéru Penta REALITY - pozri nižšie - už oveľa skôr). Od roku 2008 investuje už v 14 krajinách Európy, hlavným pôsobiskom zostáva (od roku 1994) Slovensko, (od roku 2001) Česko a (od roku 2005) Poľsko.
Firma od posledných rokov 20. storočia podniká alebo podnikala najmä vo finančnom sektore, energetike, spracovateľskom priemysle, zdravotníctve, maloobchode, zábavnom priemysle a nehnuteľnostiach.
Na výročnej správe z roku 2010 sú ako hlavné osobnosti PENTA HOLDING LIMITED a PENTA INVESTMENT LIMITED uvedené mená: Marek Dospiva, Jaroslav Haščák, Jozef Oravkin, Martin Kúšik, Iain Child, Eduard Maták a Jozef Špirko.
Z pôvodného počtu menej ako 5 zamestnancov sa Penta rozrástla na dnešných 200 zamestnancov v zastúpeniach v piatich štátoch. Nepriamo, teda prostredníctvom spoločností v portfóliu, podnik zamestnával v apríli 2013 asi 30 000 ľudí.
Dejiny činnosti podniku (skupiny)
Zakladateľmi boli Marek Dospiva a Jaroslav Haščák, ktorí zakladateľský kapitál získali z dovozu textilných výrobkov z Číny (kde boli na študijnom pobyte) do Česko-Slovenska začiatkom 90. rokov. V roku 1994 potom títo dvaja spolu s Jozefom Oravkinom, Martinom Kúšikom a Jurajom Herkom založili firmu Penta Brokers (pozri nižšie) na obchodovanie s cennými papiermi. Názov "Penta" pochádza zo skutočnosti, že zakladateľov bolo päť (po grécky penta). Juraja Herku v roku 2002 nahradil Jozef Špirko, ktorý pracoval v Pente prakticky od jej začiatku ako investičný manažér.
V rokoch 1994-1997 firma investovala predovšetkým do nákupu opcií. Rok 1997 bol v dejinách firmy rozhodujúci tým, že ovládla fond VÚB Kupón s hodnotou aktív okolo 9 mld. Sk, ktorý spravoval vyše 100 podnikov. Podľa slov M. Dospivu: ''Po VÚB Kupóne nám dostatok kapitálu umožnil získavať v podnikoch majoritu, reštrukturalizovať ich, zvyšovať ich trhové podiely a následne takto zhodnotené predať. Toto sú v podstate princípy, na ktorých funguje podnikanie Penty dodnes.'' V rokoch 1997 - 2002 takto firma "reštrukturalizovala" napríklad podniky: V roku 1999 Penta reštrukturalizovala svoje podnikanie do holdingovej podoby s materskou spoločnosťou na Cypre (pozri nižšie). V roku 2001 Penta vstúpila na český trh, kde investovala do podnikov: V rokoch 2002–2006 nastal vysoký rast čistej hodnoty aktív (NAV) celej skupiny z cca 70 mil. EUR na 460 mil. EUR; v tomto období firma napríklad investovala do zdravotných poisťovní: V roku 2005 Penta: V roku 2008 začala významná investícia do mäsopriemyslu v Maďarsku, investície v ďalších desiatich krajinách Európy a Penta bola organizačne rozdelená na dve oblasti podnikania "private equity" a "real estate". V roku 2010 dosahoval NAV Penty 859 mil. EUR a jej aktíva 2,7 mld. EUR.
V roku 2014 ovládla Penta denník Plus 1 deň, týždenníky Plus 7 dní a Trend a čiastočne aj denník SME.
Dejiny právnej štruktúry podniku (skupiny)
Celá Penta (ako podnik vlastnený predovšetkým istou skupinou ľudí) de facto vznikla v roku 1994 na Slovensku pod názvom Penta Brokers, s.r.o. (zápis do obch. registra 21.9.1994). Tento podnik bol v roku 1995 premenovaný/premenený na podnik Penta Brokers, a.s., obchodník s cennými papiermi, ktorý bol v roku 1998 zrušený zlúčením s podnikom AKS, a.s. (založeným v roku 1997 a zlikvidovaným v roku 2000). V roku 1998 bol "namiesto" podniku Penta Brokers založený podnik Penta Group, a.s., ktorý bol v apríli 2005 premenovaný na WFSE, a.s. (existuje dodnes, (najneskôr) od roku 2002 bol jeho vlastníkom cyperský podnik PENTA HOLDING LIMITED a od roku 2006 cyperský podnik PENTA INVESTMENTS LIMITED s reg. č. C 158996). Pre oblasť realít bol v roku 1997 (odkúpením a kompletnou transformáciou známeho vydavateľstva PRÍRODA a.s. ) paralelne vytvorený podnik EAST REAL, a.s., ktorý bol v roku 2001 premenovaný na Penta REALITY, a.s.; tento podnik je od roku 2011 v likvidácii.
Súčasný podnik de iure vznikol až v roku 2005 na Cypre pod názvom PENTA TRUST LIMITED a po pár mesiacoch bol premenovaný na PENTA INVESTMENTS LIMITED (reg. č. C 158996). Táto cyperská spoločnosť však de facto vznikla už v roku 1999 ako podnik pod rovnakým názvom (PENTA INVESTMENTS LIMITED, reg. č. C 101571), ktorý bol v roku 2005 premenovaný na PENTA FIRST FUND LIMITED (pod týmto názvom existuje dodnes, ale investičné aktivity, zdá sa, prebral podnik PENTA INVESTMENTS LIMITED s reg. č. C 158996). V rovnaký deň ako PENTA INVESTMENTS LIMITED s reg. r. C 101571 bola na Cypre založená aj holdingová spoločnosť PENTA HOLDING LIMITED (=PENTA HOLDINGS LIMITED; reg. č. C 101570).
Pokiaľ ide o súčasný stav na Slovensku, cyperská PENTA INVESTMENTS LIMITED (resp. istý čas bola vlastníkom pre zmenu PENTA HOLDINGS LIMITED) v roku 2004 založila samostatný podnik pod názvom WFGD, a.s. (2004-2005), ktorý bol čoskoro premenovaný na Penta Investments, a.s. (2005-2007) a potom na Penta Investments, s.r.o. (2007-2008). Podnik Penta Investments. s.r.o. bol v roku 2008 zlúčený s cyperskou PENTA INVESTMENTS LIMITED (a teda zrejme aj s jej slovenskou organizačnou zložkou). V roku 2011 cyperská PENTA INVESTMENTS LIMITED na Slovensku opäť založila paralelne k svojej slovenskej organizačnej zložke nový podnik pod názvom Penta Investments, s. r. o. (s medzerami v skratke na konci názvu).
Kritika
V roku 2012 sa Penta stala podozrivou z účasti na kauze Gorila. Kauza hovorí o korupcii a podozrivých prepojeniach spoločnosti a jej zástupcov na slovenskú politiku. Tieto podozrenia mali ďalekosiahly spoločenský ohlas a vyústili začiatkom roku 2012 do viacerých, verejných zhromaždení a protestov (tzv. Protest Gorila). Penta na podozrenie reagovala vyhláseniami na svojej webovej stránke (stav 4. 2. 2012), v ktorých kategoricky odmietla pravdivosť uvedených spisov.
Gunnar Riebs
Gunnar Ilse Gustav Riebs (* 10. apríl 1960, Leuven) je belgický spisovateľ, hudobný kritik a animátor klasických koncertov. V roku 2003 sa stal honorárnym konzulom Slovenskej republiky v Antverpách, od roku 2017 vykonáva funkciu generálneho honorárneho konzula. Okrem iného je aj autorom viacerých diel, napr. o pápežovi Jánovi XXIII., skladateľovi Jeanovi de Middeleerovi, belgickom princovi Karlovi, či niekoľkých básnických zbierok. Je nositeľom mnohých významných ocenení, o.i. aj Medaily prezidenta Slovenskej republiky.
Životopis
Gunnar Riebs je synom Paula Riebsa a Celine Bols. Vyrastal v dome „Villa De Preter“ v Aarschote, ktorý postavil koncom 19. storočia pracovník súdu E. De Preter. Dom patrí rodine Riebsovcov od roku 1953.
Svoju kariéru začal ako učiteľ na Arcibiskuskom kolégiu sv. Jozefa v Aarschote a v roku 1984 sa stal riaditeľom-správcom Centra Jozefa Cardijna.
Hudobné vzdelanie absolvoval na Mestskej hudobnej akadémii v Tienene. Už ako 15-ročný vytvoril mládežnícku komisiu v programe Mládež a hudba v Tienene. Vo veku 18 rokov sa stal najmladším členom Spolku flámskych literárnych vedcov po svojom debute s monografiou o Jeanovi de Middeleerovi. Jeho básne zhudobnili Jean De Middeleer a Marinus de Jong. O pár rokov neskôr sa zúčastnil 70. ročníka Driekoningenkunstweekend, akcie organizovanej Hélène du Sart de Bouland, lepšie známou ako grófka d’Hespel. V tom období sa spoznal s princom Karlom Belgickým a pomáhal mu s organizáciou výstav, okrem iného v Tienene. Bývalý regent vystupoval pod menom Karol Flámsky. Tieto priateľstva vybudované na jeseň jeho života – keď sa zriedkavo stretával s inými ľuďmi – spolu s historickým výskumom sa stali podkladom pre knihu „Karel, Graaf van Vlaanderen, Prins van België, Regent van het Koninkrijk“.
Dňa 26. augusta 2003 sa stal Gunnar Riebs honorárnym konzulom a od 26. októbra 2017 je generálnym honorárnym konzulom Slovenskej republiky v Antverpách. Od roku 2009 pôsobí ako sudca Odvolacieho súdu pre oblasť pracovného práva v Antverpách so zameraním na sociálne záležitosti. Už od roku 2006 bol obchodným sudcom na Obchodnom súde v Antverpách.
Drevená ulica (Bratislava)
Drevená ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa toho, že sa tadiaľ zvážalo drevo z Malých Karpát.
Gunnar Riebs
Životopis
Okrem toho má Gunnar Riebs dobré vzťahy s Vatikánom (bol jedným z mála belgických priateľov pápeža Jána Pavla II.) a belgickou kráľovskou rodinou.
Drevená ulica (Bratislava)
Je rovnobežná s Poštovou ulicou, ktorá z druhej strany obklopuje hotel Crowne Plaza, jeden z najväčších hotelov v Bratislave.
História
Strmá ulička Ferdinandovho mesta spája Vysokú ulicu so Schöndorfskou (Obchodnou), respektíve so Suchým mýtom. Už v 15. storočí figuruje pod menom Holzgassl. V starom mestskom súpise sa vyskytuje pod menom Hochstrass holtzgessel, z čoho môžeme usudzovať, že menom Vysoká ulica sa neoznačovala len dnešná Vysoká, ale aj Drevená ulica. Pokiaľ ide o meno ulice, tušíme iba toľko, že ho dostala podľa predavačov dreva (Holzler), ktorí sa už v stredoveku častejšie spomínajú. Od týchto predavačov však odlišujeme obchodníkov s drevom, ktorí si stavebné a nástrojové drevo dopravovali po Dunaji a takisto ho predávali v skladoch na brehu. Keďže naše mesto bolo bohaté na lesy, ťažba a predaj dreva tu vždy hrali významnú úlohu. Známe sú lesné úseky Herrnlust a Burgerlust. Z prvého dostávali naturálne dávky dreva členovia magistrátu, z druhého mešťania. Pre mesto je drevo aj dnes významným zdrojom príjmov, pretože za rozličné drevo na kúrenie inkasuje 44 801 a za nástrojové drevo a guľatinu 4 214 zlatých.
Gunnar Riebs
Životopis
V roku 2010 Le Soir umiestnil Gunnara Riebsa na 68. miesto medzi najvplyvnejších Belgičanov v katolíckej cirkvi hneď za Rika Torfsa a pred Wilfrieda Martensa. V roku 2021 daroval Riebs katolíckej cirkvi v Nieuwrode obraz Antona Paduánskeho, ktorý roky vlastnila jeho rodina.
Ako mladý dvadsiatnik sa spoznal s monsignorom Hansom Schwemmerom, keď bol tajomníkom nunciatúry v Bruseli. Priateľmi zostali až do Schwemmerovej nečakanej smrti v roku 2001. Gunnar Riebs podal svedectvo o priateľovi vo svojom článku la Colonna, die Saüle Hans Schwemmer, v Brücke und Hoffnung, publikovanom v roku 2002 s ďalšími príspevkami od nemeckého prezidenta Johannesa Raua a kardinálov Angela Sodana a Karla Lehmanna. Schwemmer tiež vnukol Gunnarovi Riebsovi nápad vydať knihu Ján XXIII., Jednoduchý a pokorný, požehnaný muž v spolupráci s pápežovým osobným tajomníkom Lorisom Capovillom.
Gunnar Riebs je aj:
Beychac-et-Caillau
Beychac-et-Caillau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Orlando (Florida)
Orlando je hlavné mesto okresu Orange County v štáte Florida v Spojených štátoch amerických. Rozkladá sa na ploche a má asi 220 000 obyvateľov (2006). Ide tak o šieste najväčšie mesto na Floride.
Mesto je známe najmä vďaka mnohým turistickým atrakciám, predovšetkým neďalekému Walt Disney World Resort, situovanému do oblasti Lake Buena Vista. Ďalšími zaujímavými atrakciami je SeaWorld, Universal Orlando Resort. Ale aj druhá časť Universal Orlando Resport Island of Adventure (S Jurským parkom).
Námestie sv. Alžbety (Nová Baňa)
Námestie svätej Alžbety v Novej Bani sa nachádza v centre mesta a nazvané bolo na počesť svätej Alžbety. Gotický kostol sv. Alžbety vo východnej časti námestia bol postavený v roku 1391, ale odvtedy bol viackrát renovovaný.
Na čísle 15 je základná škola Sv. Alžbety Uhorskej.
Dom-múzeum Georgiho Dimitrova (Sofia)
Dom-múzeum Georgiho Dimitrova   je obytný dom, ktorý sa nachádza v meste Sofia v Sofijskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku. Kultúrna pamiatka národného významu. Predstavuje miesto, kde dlhé roky žil bulharský komunistický vodca Georgi Dimitrov.
Lokalita
Dom-múzeum Georgiho Dimitrova sa nachádza v centrálnej časti mesta Sofia v rajóne Văzraždane na ulici „Opălčenska“ (, doslova Opolčenecká ulica)   č. 66.  Budova sa nachádza v areáli sofijského Národného polytechnického múzea.
Dejiny
Dom nechal v rokoch 18891890 postaviť otec bulharského komunistického vodcu Georgiho Dimitrova, Dimităr Michajlov, ktorý sa do Sofie prisťahoval s rodinou tri roky predtým. Pozemok na výstavbu bol rodine Georgiho Dimitrova pridelený sofijskou mestskou správou. Budova fungovala ako dvojdom, pričom Georgi Dimitrov s rodinou obývali južnú časť budovy a v severnej časti žila Dimitrovova teta, ktorá neskôr svoju časť domu predala súdnemu pisárovi Petkovi Gumnerovovi, ktorý bol stúpencom duchovného vodcu a filozofa Petăra Dănova, ktorý neskôr v dome nejaký čas tiež žil (od roku 1904) a v budove uskutočňoval besedy a stretnutia s priaznivcami a stúpencami jeho učenia. S Georgim Dimitrovom boli dobrí priatelia. Samotný Georgi Dimitrov v dome žil do roku 1926.
V roku 1954 bolo v budove otvorené múzeum venované Georgimu Dimitrovovi, pričom za týmto účelom bola v areáli postavená aj nová moderná budova. V roku 1955 bol budove udelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu. V dôsledku politických zmien v roku 1989, sa v roku 1992 zmenil účel modernej budovy postavenej v areáli v roku 1954, ktorá bola premenená na Národné polytechnické múzeum.
V súčasnosti (2023) je budova v havarijnom stave.
Charakteristika
Budova predstavuje malý obytný jednoposchodový dvojdom.
Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany
Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku v Štátnom vestníku č. 6 z roku 1955, pričom ako dôvod ochrany bola stanovená historická hodnota budovy. Štatút bol obnovený aj v rokoch 1987 a 1998. Názov stavby ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Kăštata-muzej na Georgi Dimitrov (, doslova Dom-múzeum Georgiho Dimitrova).
Evanjelický kostol (Rača)
náhľad|Evanjelický kostol, Alstrova ulica, Bratislava - Rača
Evanjelický kostol v Rači je pôvodne klasicistický kostol, ktorý bol postavený v roku 1835, po tom, čo sa v roku 1834 osamostatnila račianska evanjelická obec od bratislavskej evanjelickej obce, hoci dejiny evanjelickej cirkvi v Rači siahajú omnoho hlbšie – do 2. polovice 16. storočia. Povolenie na stavbu kostola a pozemok získali račianski evanjelici od grófa Antona Pálffyho. Pozemok, ktorý sa nachádzal na mieste dvoch pustých urbariálnych domov, bol však veľmi vlhký a staviteľ vypočítal, že upravenie pozemku na stavbu prekročí rozpočet samotnej stavby. Na zásah seniorálneho inšpektora Pavla Škultétyho dostali račianski evanjelici možnosť vybrať si nový pozemok na stavbu kostola a 4. augusta 1834 sa rozhodli pre terajšie miesto.
Základný kameň položili už 6. augusta a 7. augusta sa začalo so stavbou. Staviteľom kostola bol Bohumil Pendl z Bratislavy. 27. septembra už stáli hotové múry a pred príchodom zimy bola strecha pokrytá bielymi bridlicami. Vo februári 1835 práce pokračovali tak úspešne, že 17. mája 1835 kostol vysvätil Kristián Treml, senior z Bratislavy. Náklady na stavbu kostola činili 14 447 florenov. Kostol bol postavený za 9 mesiacov.
Na posviacke kostola sa zúčastnil i vtedajší katolícky farár, kanonik Adam Hájek, ktorý do farskej kroniky urobil o tom zápis; priložil k nemu pieseň, ktorá sa spievala pri posviacke chrámu. Pieseň je písaná po nemecky, švabachom.
Opis kostola
Kostol bol postavený bez veže a mal vonkajšiu dĺžku 20,5 m, šírku 13,5 m a výšku po strechu 10 m. Prvým kazateľom v novom kostole bol Ján Pospich, ktorý v Rači žil až do svojej smrti v roku 1846.
V roku 1851 bol do kostola dodaný organ, ktorý postavil Martin Čaško z Brezovej.
Pre účely fary bola v roku 1858 za pôsobenia farára Gustava Mockovčáka zakúpená bývala kúria mariatálskych paulínov. V roku 1877 bola fara obnovená a 24. júna v tom roku bola vykonaná kanonická vizitácia.
Veža
V roku 1905 – za pôsobenia Otta Schulzeho bola ku kostolu pristavaná veža, ktorú projektoval architekt I. B. Kauser a postavil J. Terebes. Na vežu boli 22. augusta 1905 umiestnené, ako dar obetavých veriacich, tri zvony. Zhotovila ich šopronská firma Synovia Fridricha Seltenhofera. Veľký zvon s váhou 710 kg má maďarský nápis: „Zo zbierky veriacich dala odliať račišdorfská evanjelická obec a. v. 1905.“ Stredný zvon vážil 334 kg a mal maďarský nápis: „Pre račišdorfskú evanjelickú obec a. v. dali uliať Michal Wenzl starší a manželka Juliana rodená Folrichová 1905.“ Malý zvon vážil 199 kg a mal maďarský nápis: „Pre račišdorfskú evanjelickú obec a. v. dali uliať Pavel Gschweng starší a manželka Katarína, rodená Wenzlová, Pavel Gschweng mladší a manželka Róza, rodená Pražáková, Juliana Petschuchová, Bedrich Kompauer a manželka Juliana Gschwengová 1905.“ Vežové hodiny dodal Ferdinand Winkler z Bratislavy.
Súčasne so stavbou veže, sa uskutočnila aj prestavba kostola do súčasného stavu.
Na posviacke veže evanjelického kostola sa zúčastnil aj vtedajší račišdorfský katolícky farár Štefan Bezák. V tomto období žilo v Račišdorfe 754 evanjelikov.
Otto Schulze vydal na pamiatku stavby a posvätenia veže i zvonov brožúrku pod názvom Erinerungs buchlein an die Turm und Glocken Weihe der Ewangelichen Kirchengemeide A. C. zu Récze.
16. septembra 1918 boli na vojenské účely zabavené dva zvony a tiež veľké píšťaly z organa. Ostal len veľký zvon s váhou 710 kg.
Pri 100. výročí postavenia kostola v roku 1935 zadovážili obetaví veriaci nové zvony namiesto tých, ktoré padli za obeť prvej svetovej vojne.
Generálnu opravu kostola uskutočnil za svojho pôsobenia Dr. Ján Michalko, ktorý bol zborovým kazateľom v rokoch 1955 až 1959. Kostol opravili zvonka i zvnútra.
K 150. výročiu postavenia kostola (1985) opravili vonkajšiu fasádu a chrám zvnútra vymaľovali.
Architektúra
Kostol je jednopriestorový sieňového typu na oválnom pôdoryse s predstavanou vežou na osi kostola. Interiér je po stranách členený pilastrami.
V nástupnej časti sa nachádza murovaná drevená empora.
Stĺpový dvojetážový rokokový oltár s kazateľnicou je z 2. polovice 18. storočia. V spodnej časti pod kazateľnicou je obraz Krista na Olivovej hore. Po stranách kazateľnice guľaté stĺpiky so štylizovanými hlavicami nesú volútový nadstavec s obrazom sv. Trojice.
Pred oltárom sa nachádza rokoková kamenná krstiteľnica z 2. polovice 18. storočia kalichového tvaru s vrchnákom so sochou Krista a Jána Krstiteľa. V pravej časti kostola pred lavicami je soška Dr. Martina Luthera.
Na čelnej stene kostola vpravo sa nachádzajú dve pamätné tabule s menami padlých veriacich v I. a II. svetovej vojne.
Bieujac
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karen Uhlenbecková
Karen Keskulla Uhlenbecková (* 24. august 1942, Cleveland, Ohio, USA) je americká matematička. Je emeritná profesorka matematiky na University of Texas at Austin, kde má tiež pozíciu držiteľa Sid W. Richardson Foundation Regents Chair. V roku 2019 získala Abelovu cenu za priekopnícke výsledky v obore geometrických parciálnych diferenciálnych rovníc, kalibračných teórií a integrabilných systémov a za zásadný dopad jej práce na analýzu, geometriu a matematickú fyziku. Stala sa prvou ženou, ktorá túto cenu získala.
Cena Grammy za najlepšiu rapovú pieseň
Cena Grammy za najlepšiu rapovú pieseň (angl. Grammy Award for Best Rap Song) je ocenenie udeľované na slávnostnom odovzdávaní cien Grammy Awards, ktoré bolo založené v roku 1958 a pôvodne sa nazývalo Gramophone Awards. V tejto kategórii sú oceňovaní umelci za kvalitu piesní v žánri rapovej hudby. Vyznamenania vo viacerých kategóriách každoročne udeľuje Národná akadémia umení a vied Spojených štátov s cieľom „oceniť umelecké úspechy, technické znalosti a celkovú excelentnosť v hudobnom priemysle bez ohľadu na predaj albumov alebo pozíciu v hudobných rebríčkoch“.
Bohuslavické stráně
Bohuslavické stráně je prírodná pamiatka ev. č. 1488, lokalita Bohuslavice – miestna časť mesta Kyjov v okrese Hodonín. Správa AOPK Brno.
Prírodnú pamiatku tvoria dve izolované lúčne enklávy na svahoch nad obcou Bohuslavice. Lokalita s väčšou rozlohou „Hrad“ sa nachádza v susedstve cintorína a kostola na mieste hradu, ktorý zanikol ešte v 15. storočí. Nachádza sa v nadmorskej výške medzi 224260 m. Druhá časť „Chrástka“ leží na juhozápadne orientovanom svahu nad východným okrajom obce. Nadmorská výška sa pohybuje v rozmedzí 230
Ochrana
Motívom ochrany je v súčasnej dobe zachovanie cenných xerotermných spoločenstiev na kyslom podloží s výskytom zvlášť chránených či vzácnych druhov rastlín – kozinec vičencovitý (Astragalus onobrychis), zlatovlások obyčajný (Linosyris vulgaris), vratička mesiačikovitá (Botrychium lunaria), hlaváč sivastý (Scabiosa canescens) a kavyľ vláskovitý (Stipa capillata).
Zo zástupcov teplomilných druhov hmyzu môžeme uviesť modlivku zelenú (Mantis religiosa), drevára fialového (Xylocopa violacea) a mravce Messor muticus.
Atomoxetín
Atomoxetín, predávaný napríklad pod názvom Strattera, je liečivo, ktoré sa používa na liečbu ADHD. Môže sa používať osamote alebo s psychostimulantmi. Takisto sa používa na zlepšenie kognitívnych schopností na zlepšenie bdelosti, pozornosti a pamäte. Použitie atomoxetínu sa odporúča pre osoby, ktoré sú staršie ako 6 rokov. Atomoxetín sa podáva perorálne. Pre použitie v USA bol povolený v roku 2002. V roku 2020 to bol 287. najčastejšie predpisovaný liek v USA a bol predpísaný viac ako miliónkrát.
Atomoxetín spomaľuje spätné vychytávanie norepinefrínu a predpokladá sa, že pôsobí zvyšovaním hladiny norepinefrínu a dopamínu v mozgu.
Hannivka (Lypovecký rajón)
Hannivka je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne vo Vinnyckej oblasti. Žije tu 179 obyvateľov.
Chórezmčina
Chórezmčina alebo menej často chorezmijčina môže byť:
Biganos
Biganos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hojkovské rašeliniště
Hojkovské rašeliniště je národná prírodná pamiatka, ktorá sa nachádza neďaleko obce Hojkov v okrese Jihlava. Bola vyhlásená v roku 1982 a nachádza sa na území prírodného parku Čeřínek. Územie sa rozkladá na ploche 4,90 ha a nachádza sa v nadmorskej výške 640 - 650 metrov nad morom. Predmetom ochrany je rašelinisko, podmáčané lúky a močaristá jelšina s typickou ohrozenou kvetenou.
Ide o jedno z najstarších rašelinísk na Českomoravskej vrchovine. Vzniklo v neskorom glaciáli, čo môžeme dokázať pomocou peľových analýz. V minulosti na tomto území dochádzalo k ťažbe rašeliny, čomu predchádzalo odvodnenie lokality. Najintenzívnejšia ťažba tu prebiehala v období od konca 19. storočia do začiatku prvej svetovej vojny. Ťažba sa potom obnovila po prvej svetovej vojne a ustala zrejme v roku 1950. V tomto období tiež došlo k zalesneniu tejto lokality jelšou.
Lokalita
vľavo|náhľad|Pohľad na chránené územie zo severnej strany Územie je obklopené lesom a nachádza sa približne 600 metrov južným smerom od obce Hojkov. Národná prírodná pamiatka je súčasťou sklonovo asymetrického údolia v severnom okraji Prírodného parku Čeřínek. Nachádza sa tu pramenisko Hojkovského potoka.
História
Najdôležitejším faktom v histórii bola ťažba rašeliny, ktorá zásadne ovplyvnila dnešnú podobu národnej prírodnej pamiatky. Prvé pokusy o ťažbu sa konali v 70. rokoch 19. storočia, pričom v tomto období bolo rašelinisko zarastené predovšetkým brezou a jelšou. Po odvodnení a zarovnaní povrchu sa začalo s intenzívnou ťažbou. K najväčšej intenzite ťažby dochádzalo od konca 19. storočia až do začiatku prvej svetovej vojny, počas ktorej k ťažba neprebiehala. K čiastočnej obnove ťažby došlo medzi svetovými vojnami. Postupne dochádzalo k odťažovania kvalitnej rašeliny a začiatkom 50. rokov 20. storočia ťažba ustala a územie bolo zalesnené jelšinami. Na území poškodenom ťažbou dochádzalo k cyklu obnovy drevín, ako napríklad brezy a smreku. Na začiatku 80. rokov 20. storočia bol stav rašeliniská dobrý, obklopovali ho vlhké lúky, avšak tu roku 1981 sa začalo odvodňovanie. Pôvodným zámerom bolo odvodnenie celej lokality, ale vďaka Múzeu Vysočiny v Jihlave a orgánom ochrany prírody sa podarilo najcennejšiu časť územia ochrániť tým, že sa lokalita vyhlásila ako Chránený prírodný výtvor. V okolí však došlo k drastickému odvodneniu vlhkých lúk. K starostlivosti o Národnú prírodnú pamiatku dochádza od roku 1993, kedy bol zriadený plán starostlivosti na roky 1993-1998. Došlo k odstráneniu náletových drevín v centrálnej časti územia, kde v súčasnosti dochádza k občasnému koseniu. Na mieste v roku 1995 tiež došlo pokusnému vystreleniu tône pomocou trhaviny, ktorá slúži na rozmnožovanie obojživelníkov.
Prírodné pomery
náhľad|Porast ostríc Oblasť Národnej prírodnej pamiatky sa rozkladá na horninách moldanubického plutónu, čo sú adamellit a dvojsľudová žula. V uzávere údolia dochádza k prekrytiu ílovitopiesčitým až ílovitým zvetralinovým plášťom. Vďaka početným prameniskám je tu pôda celoročne nasýtená vodou. Terajšie rašelinové ložisko má mocnosť okolo 1,7 metra, zatiaľ čo pôvodná maximálna mocnosť pred ťažbou dosahovala až 3 metre. Typická a glejová organozem sa nachádza na centrálnej a južnej časti tejto lokality, okraje tvoria gleje a pseudogleje. Širšie okolie tvorí dystrická kambizem. Stav lokality je v súčasnosti dobrý. Lokalita slúži predovšetkým na výskumné účely, nenachádza sa v blízkosti turistických ciest a preto je verejnosti v podstate neznáma. Na území prebieha odstraňovanie náletových drevín a pravidelné kosenie. Zrážky tu ročne v priemere dosahujú až 700mm a priemerná ročná teplota je 6° C. Lokalita sa nachádza v povodí rieky Jihlavy a je odvodňovaná Hojkovským potokom, ktorý vteká do Jedlovského potoka.
Gardista (noviny)
21. číslom prvého ročníka sa Gardista stal aj úradným orgánom Hlinkovej dopravnej gardy (HDG). Vychádzal v Bratislave a Žiline týždenne, neskôr denne okrem pondelka. Prvé číslo vyšlo 18. januára 1939, posledné po viac ako piatich rokoch 5. apríla 1945. Prvý rok malo vydanie priemerne 16 strán, neskôr 8. V Gardistovi vychádzala na pokračovanie kniha Karola Murgaša Tretia ríša – kniha o tvorení Veľkonemeckej ríše, práci a živote jej vodcu Adolfa Hitlera. Na konci augusta 1944 a začiatkom septembra noviny nevychádzali, pretože počas bojov v SNP bola zničená jeho tlačiareň.
Oráč
Oráč môže byť:
Gardista (noviny)
Zameranie
Gardista uverejňoval:
V prvom ročníku bol Gardista zameraný viac na organizačné, personálne a ideologické vystužovanie Hlinkovej gardy a jej zložiek, potom bol spravodajsky aj publicisticky a komentármi otvorený spoločenskému a politickému životu v Slovenskom štáte (branná výchova, duchovný život, hospodárstvo, jubileá politikov a národovcov, kultúra, šport a pod.) i k svetovej politike. Kládol dôraz na budovanie upevňovanie slovenskej štátnosti a jej národno-kresťansko-sociálneho obsahu v duchu ideológie národného socializmu a verného spojenectva s Nemeckou ríšou. Gardista publikoval úvahy a komentáre a pretláčal všetky prejavy vedúcich funkcionárov Hlinkovej gardy spočiatku najmä Karla Sidora, potom Alexandra Macha, uverejňoval príspevky rôznych nižších funkcionárov a oslavné vlastenecké i militaristické básničky významnejších i bezvýznamných autorov. Podporoval nemeckú vojenskú expanziu aj slovenskú vojenskú účasť na nej, pretláčal a vítal protižidovské zákonodarstvo a i jeho realizáciu (arizácie, deportácie), so sympatiami komentoval dianie v spojeneckých krajinách, najmä v Chorvátsku a v Taliansku, dezinformatívne útočil na antifašistické mocnosti, v priebehu Slovenského národného povstania a po jeho potlačení povzbudzoval režimistické udavačstvo a represie. Nacionalistické, antisemitské a germanofislké zameranie si Gardista zachoval do konca existenie a jeho dlhoročný šefredaktor M. Urban bol v r. 1948 odsúdený na "verejné pokarhanie".
Hojkovské rašeliniště
Flóra
vľavo|náhľad|Južná časť chráneného územia Miesta, kde v minulosti dochádzalo k intenzívnej ťažbe rašeliny a kde sa nachádza veľa priehlbín a tôní postupne zarastali drevinami a vznikla tu močaristá jelšina. Hlavnými drevinami tu sú jelša lepkavá (Alnus glutinosa), breza previsnutá (Betula pendula) a smrek obyčajný (Picea abies). Kríkové poschodie tejto lokality je tvorené predovšetkým krušinou jelšovou (Frangula alnus). Veľmi pestrou časťou lokality je bylinné poschodie. Na narušených plochách s rašelinou sa nachádza ohrozená rosička okrúhlolistá (Drosera rotundifolia), ktorej prospieva občasná disturbancia plochy, na ktorej sa vyskytuje. Nájdeme tu aj ohrozený diablik močiarny (Calla palustris), ktorý sa nachádza na brehoch tôní. Najdôležitejšou rastlinou lokality je smlz purpurový (Calamagrostis purpurea), ktorý je kriticky ohrozený a tvorí tu rozsiahly porast medzi hájikom a lesom. Nájdeme tu aj niektoré druhy ostríc, ako napríklad ostricu zobáčikatú (Carex rostrata), ostricu sivastú (Carex canescens), ostricu ježatú (Carex echinata) a ostricu čiernu (Carex nigra). Ďalšími zástupcami sú páperník úzkolistý (Eriophorum angustifolium), fialka močiarna (Viola palustris), nátržnica močiarna (Potentilla palustris), sitina niťolistá (Juncus filiformis). Tiež ohrozený vstavačovec májový (Dactylorhiza majalis) sa tu ešte nedávno vyskytoval. Na severnej hranici chráneného územia, kde sa nachádzal rybníček môžeme nájsť páperník pošvatý (Eriophorum vaginatum), vachtu trojlistú (Menyanthes trifoliata) a vŕbu rozmarínolistú (Salix rosmarinifolia). Dominantnou rastlinnou vrstvou machového poschodia sú rašeliníky (Sphagnum sp.).
Fauna
náhľad|Človekom vytvorená tôňa Lokalita tvorí významné útočisko pre živočíchy, ktoré sú viazané na biotopy vodné, rašelinové a mokraďové. Významnú časť živočíchov, ktoré sa tu vyskytujú tvoria bezstavovce. Z ohrozených druhov motýľov to sú napríklad hnedáčik čermeľový (Melitaea diamina) a ohniváčik štiavový (Lycaena hippothoe). Na severnej hranici územia je nálezisko mravca rašelinového (Formica picea). Nájdeme tu aj rad obojživelníkov, ktorí sa na lokalite v tôňach rozmnožujú a prežívajú tu. Sú to predovšetkým skokan krátkonohý (Rana lessonae), skokan hnedý (Rana temporaria) a mlok horský (Triturus alepstris). Rašelinové lúky obýva vretenica severná (Vipera berus), jašterica živorodá (Zootoca vivipara). Vyskytuje sa tu 35 druhov vtáctva. Predovšetkým močiarnica mekotavá (Gallinago gallinago), ľabtuška hôrna (Anthus trivialis), ľabtuška lúčna (Anthus pratensis), pŕhľaviar červenkastý (Saxicola rubetra) a svrčiak zelenkavý (Locustella naevia). V starších jelšiach bol pozorovaný ďateľ veľký (Dendrocopos major).