cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Daiči
Daiči ( t. j. Zem alebo pevnina, ), predštartové označenie ALOS (z anglického názvu Advanced Land Observing Satelllite) je japonská družica pre diaľkový prieskum Zeme. Postavilo ju stredisko JAXA Tsukuba Space Center (TKSC), Tsukuba, Ibaraki (Japonsko). Prevádzkovateľom je JAXA Earth Observation Research and Application Center (EORC), Tokio (Japonsko) pre kozmickú agentúru Japan Aerospace Exploration Agency (JAXA, predtým NASDA), Tokio (Japonsko). Na zbere, spracovaní a archivácii dát sa podieľajú tiež organizácie Európska vesmírna agentúra (ESA), Paríž (Francúzsko) (pre oblasť Európy a Afriky), National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA), Washington, DC (USA) (pre oblasť Severnej a Južnej Ameriky) a Geoscience Australia, Symonston, ACT (Austrália) (pre oblasť Austrálie a Oceánie).
Jozef Rovder
Životopis
Po skončení štúdia bol v rokoch 1964– 1967 interným ašpirantom Ústavu teórie merania SAV s pobytom na Katedre matematickej analýzy Prírodovedeckej fakulty UK v Bratislave ako školiacom pracovisku. R. 1968 obhájil kandidátsku dizertačnú prácu O istej triede nelineárnych diferenciálnych rovníc a získal vedeckú hodnosť kandidáta fyzikálno-matematických vied. V septembri 1967 nastúpil ako odborný asistent na Katedru matematiky a deskriptívnej geometrie Strojníckej fakulty SVŠT a zotrval tu do r. 1990. Pedagogicky pôsobil v oblasti matematickej analýzy (reálna, komplexná a numerická analýza), pravdepodobnosti a štatistiky, parciálnych diferenciálnych rovníc, teórie transformácií a i. Vyučoval v dennom, diaľkovom aj postgraduálnom štúdiu, venoval sa nadaným študentom a pripravoval ich na súťaže v rámci študentskej vedeckej a odbornej činnosti. Vo vedeckej oblasti publikoval práce najmä z teórie obyčajných diferenciálnych rovníc druhého a tretieho rádu. R. 1972 bol na trojmesačnom študijnom pobyte na univerzite v Readingu (Anglicko), kde spolupracoval s prof. F. M. Arscottom z univerzity v Manitobe (Winnipeg, Kanada). R. 1979 sa prácou Oscilačná teória a trojbodová okrajová úloha pre lineárnu diferenciálnu rovnicu tretieho rádu habilitoval na docenta v odbore matematická analýza. R. 1989 bol na dvojmesačnom pobyte u prof. R. Contiho na univerzite vo Florencii (Taliansko). Od 1. marca 1990 pracoval na Materiálovo-technologickej fakulte STU v Trnave, kde sa pričinil o vznik samostatnej katedry matematiky. R. 1991 sa stal jej prvým vedúcim. Od 1. marca 1993 pracoval na Katedre matematiky Fakulty hospodárskej informatiky Ekonomickej univerzity v Bratislave, kde sa významne podieľal na modernizácii učebných plánov a učebných osnov. Prednášal matematiku (v anglickom jazyku), teóriu rizika a za slovenskú stranu bol gestorom postgraduálneho kurzu Pokročilá aktuárska matematika a poistenie, ktorý organizačne v rámci projektu TEMPUS prebiehal za spolupráce s britskými inštitúciami. Od 1. júla 1996 bol vedúcim katedry matematiky.
Daiči
Popis družice
Trojosovo stabilizovaná družica s hlavným telesom nepravidelného, približne kvádrovitého tvaru s rozmermi 6,5×3,5× je vybavená jedným deväťdielnym rozkladacím panelom fotovoltaických batérií s dĺžkou a plochou, dodávajúcim minimálne 7 kW elektrickej energie (na konci aktívneho života) a dobíjajúcim 5 NiCd akumulátorových batérií. Nesie nasledujúce vedecké prístroje:
Jozef Rovder
Životopis
Viedol vedecké a odborné semináre, bol autorom skrípt z funkcií komplexnej premennej a spoluautorom skrípt Riešené príklady z matematiky. Vo vedeckej činnosti inklinoval k tematike známej školy akademika O. Borůvku, ktorá sa venuje najmä oscilatorickým a asymptotickým vlastnostiam a okrajovým úlohám obyčajných diferenciálnych rovníc. Publikoval 20 samostatných vedeckých prác v domácich i zahraničných časopisoch a vyše 20 ďalších odborných a výskumných prác. Vychoval niekoľko ašpirantov, vykonával rozsiahlu expertnú a recenznú činnosť, bol spoluriešiteľom výskumných úloh a riešiteľom grantových úloh. Svoje vedecké výsledky prezentoval na mnohých seminároch, konferenciách, sympóziách a školách doma i v zahraničí (Anglicko, Bulharsko, býv. ZSSR, Škótsko, Taliansko, Belgicko, Grécko). Bol členom Jednoty slovenských matematikov a fyzikov a pravidelným účastníkom jej konferencií v Jasnej pod Chopkom. R. 1987 mu bolo udelené Čestné uznanie SVŠT za jeho zásluhy o rozvoj SVŠT.
Daiči
Popis družice
thumb|Nákres družice s vyznačením hlavných častí © JAXA
Jozef Rovder
Životopis
Zomrel náhle 19. apríla 1997 v Bratislave.
Daiči
Popis družice
Systémy družice a zber dát je zaisťovaný palubným počítačom, ktorý okrem iného zabezpečuje aj kompresiu nameraných dát. Dáta sú zaznamenávané do polovodičovej pamäte s kapacitou 96 Gbyte. Prenos nameraných telemetrických a vedeckých dát sa uskutočňuje v pásme Ka cez stacionárnu sledovaciu a spojovaciu družicu DRTS rýchlosťou 240 Mbit/s, alebo na pozemné stanice so záznamu v palubnej pamäti rýchlosťou 129 Mbit/s. Na spojenie s DRTS je družica vybavená otočnou parabolickou anténou s priemerom. Orientačný a korekčný systém zisťuje orientáciu družice v priestore s využitím detektorov horizontu Zeme, inerciálnej plošiny, sledovačov hviezd a prijímačov navigačných signálov z družíc GPS. Presnosť určenia orientácie v priestore je ±0,0004° pri autonómnom určení priamo na družici, resp. ±0,0002° pri spracovaní dát na Zemi. Stabilita orientácie je lepšia ako ±0,0004°/5 s. Ako výkonné prvky orientácie a stabilizácie slúžia silové zotrvačníky, magnetické cievky a systém motorčekov RCS (Reaction Control Subsystem) na jednozložkové kvapalné pohonné látky (hydrazín), z ktorých 16 s ťahom 16×1 N slúžia iba pre orientáciu a stabilizáciu a ďalšie štyri motorčeky s ťahom 4×4 N slúžia na korekcie dráhy. Motorčeky RCS sú rozdelené do dvoch nezávislých skupín. Zásoby pohonných látok (celkom ) sú uložené v 3 nádržiach.
Hlavné úlohy
Hlavné pozemné riadiace stredisko sa nachádza v areáli JAXA Tsukuba Space Center (TKSC), Tsukuba, Ibaraki (Japonsko).
Družica sa pohybuje po heliosynchrónnej dráhe vo výške s dobou obehu 98,6 minúty a sklonom 98,2° k rovníku. Priemet dráhy na zemský povrch sa presne opakuje s periódou preletov, 48 dní, nad určitým miestom (vo vysokých zemepisných šírkach je opakovacia perióda 2 dni). Predpokladaná doba aktívnej životnosti je 3 až 5 rokov.
Priebeh letu
Družica bola vypustená na geostacionárnu obežnú dráhu z kozmodrómu Tanegašima 24. januára 2006 nosnou raketou H-2A.
Električková doprava v Tomsku
Ruské mesto Tomsk obsluhuje električková sieť strednej veľkosti, jej dĺžka je 45,6 km. Električky v Tomsku jazdia už od roku 1954, doplňujú ich trolejbusy.
Bouglon (kantón)
Bouglon  je francúzsky kantón v obvode Marmande departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 10 obcí.
Trisekcia uhla
Trisekcia uhla je geometrická úloha, v ktorej treba prísť na postup ako sa geometrickým spôsobom (teda len za pomoci pravítka a kružidla) dá rozdeliť ľubovolný dutý uhol na tri zhodné uhly.
Trisekcia uhla patrí medzi trojicu geometrických úloh, ktorých riešením sa zaoberali už antickí Gréci (napr. aj Platón a jeho žiak Euklides):
Tomahawk “ je geometrický tvar pozostávajúci z polkruhu a dvoch ortogonálnych úsečiek tak, že dĺžka kratšieho segmentu sa rovná polomeru kruhu. Trisekcia sa vykonáva naklonením konca kratšieho segmentu tomahavku o jeden lúč, okraj kruhu o druhý, takže "rúčka" (dlhší segment) pretína vrchol uhla; čiara trisekcie prebieha medzi vrcholom a stredom polkruhu.
Zatiaľ čo tomahawk je skonštruovaný s kompasom a pravítkom, vo všeobecnosti nie je možné postaviť tomahawk v akejkoľvek požadovanej polohe. Vyššie uvedená konštrukcia teda nie je v rozpore s nerozdeliteľnosťou uhlov iba pomocou pravítka a kružidla.
Antikrates z Epidaurosu
Antikrates alebo Antikratés (Antikrates, iný prepis: Antikratés) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 600 pred Kr.
Trisekcia uhla
Ako tomahawk môže byť použitý ako nastavený štvorec, môže byť tiež použitý pre trisekčné uhly metódou opísanou v § S pravým trojuholníkovým pravítkom.
Tomahawk vytvára rovnaký geometrický efekt ako metóda skladania papiera: vzdialenosť medzi stredom kruhu a špičkou kratšieho segmentu je dvojnásobkom vzdialenosti polomeru, ktorý je zaručený v kontakte s uhlom. Je to tiež ekvivalentné použitiu architekta L-Ruler ( Tesárske námestie ).
Nech l je vodorovná čiara v susednom diagrame. Uhol a (vľavo od bodu B ) je predmetom trisekcie. Najprv sa nakreslí bod A pod uhlom lúč, jedna jednotka od B. Nakreslí sa kružnica s polomerom AB. Potom prichádza do hry označenie pravítka: jedna značka pravítka je umiestnená na A a druhá na B. Zatiaľ čo sa pravítko (ale nie značka) dotýka A, pravítko sa posúva a otáča, kým jedna značka nebude na kruhu a druhá na čiare l. Značka na kruhu je označená Ca značka na riadku je označená D. To zaisťuje, že CD = AB. Nakreslí sa polomer BC, aby bolo zrejmé, že úsečky AB, BC a CD majú všetky rovnakú dĺžku. Teraz, trojuholníky ABC a BCD sú rovnoramenný, teda (o Fact 3 vyššie), každý z nich má dva rovnaké uhly.
Hypotéza : Daná AD je priama čiara a AB, BC a CD majú rovnakú dĺžku,
Záver : uhol b =a/3.
Clearing, a − 3 b = 0, alebo a = 3 b , a veta je dokázaná.
Opäť platí, že táto konštrukcia vyšiel na rámec z povolených stavieb pomocou výrazné pravítka.
Nun
Nun môže byť:
Martin Munkácsi
Martin Munkácsi (* 18. máj 1896, Kolozsvár, Rakúsko-Uhorsko † 13. júl 1963, New York, USA) bol maďarský fotograf, ktorý pracoval v Nemecku a v USA.
Životopis
Narodil sa ako Márton Mermelstein – jeho otec, Lipton Mermelstein, zmenil priezvisko rodiny kvôli antisemitským názorom.
V Nemecku bol predstaviteľom modernej fotožurnalistiky podobne ako Erich Salomon, Tim N. Gidal, Wolfgang Weber, Alfred Eisenstaedt a Felix H. Man. Pracoval pre magazín Berliner Illustrierte Zeitung.
Artemis Fowl (film)
Artemis Fowl je pripravované filmové zobrazenie prvého dielu z úspešnej série kníh z rovnakým názvom Artemis Fowl.
Hlavné fakty
V roku 2002, v rozhovore s BBC, Colfer oznámil, že režisérom filmu bude Lawrence Guterman. Tento fakt sa neskôr ukázal ako nesprávny. Lawrence v skutočnosti film nerežíruje. V nedávnom rozhovore s AFC v roku 2007 Colfer oznámil nasledovné:
''Prerušovane som posledný rok pracoval na scenári s Jimom Sheridanom, írskym režisérom. Zachovali sme pointu knihy jedna a dva, ale ja som ešte chcel niečo filmové a veľkolepé, tak sme pridali veľký vzrušujúci záver. Žiadne nové charakteristiky, ale veľa nových prvkov. Naozaj sa mi páči príbeh a dúfame, že to vyjde už toto leto.''
Vydanie
Film bol pôvodne naplánovaný na 9. augusta 2019 ale vydanie bolo odsunuté na 29. mája 2020, kedy bude vydaná vo formáte 2D, 3D a IMAX. Je možné, že bude uvedený aj v 4DX.
Klatrát metánu
náhľad|vpravo|Horiace kocky hydrátu metánu, vľavo hore jeho kryštálová mriežka. Klatrát metánu alebo hydrát metánu je pevná klatrátová látka, v podstate vodný ľad, ktorého kryštálová mriežka obsahuje veľké množstvo metánu.
Pôvodne sa predpokladalo, že metán sa v takomto skupenstve nachádza iba na niektorých vesmírnych telesách, kde pre nízke teploty spolu koexistuje ľad aj metán vo väčších objemoch. V 30. rokoch 20. storočia bol objavený v potrubiach plynovodov a o 30 rokov neskôr i v ložiskách zemného plynu na Sibíri. Množstvo uhlíka tvoriaceho svetové zásoby hydrátov metánu dvakrát prekračujú obsah uhlíka uloženého v rope, uhlí aj plyne dohromady.
Vlastnosti
Najbežnejším klatrátom je látka s kubickou štruktúrou (bodová grupa Pm3n a mriežkovým parametrom približne 12 Å), tvorená 46 molekulami vody a 8 miestami pre molekuly plynu. Tými môže byť metán, etán, oxid uhličitý alebo sírovodík. 1 m3 pevného klatrátu metánu obsahuje asi 164m3 v plynnom skupenstve. Jeho hustota je okolo 0,90 g/cm3. Klatrát metánu je v pri izbovej teplote nestabilný a rozkladá sa na plyn a vodu.
Vznik
Predpokladá sa, že klatráty metánu vznikajú migráciou zemného plynu z väčších hĺbok pozdĺž zlomov a následnou precipitáciou alebo kryštalizáciou na kontakte s oceánskou vodou za nízkych teplôt. Tieto podmienky sú bežné na dne šelfových morí aj oceánov.
Výskyt
náhľad|vpravo|Vzorky hydrátov metánu z vrtných jadier. Klaráty metánu sa nachádzajú v sedimentoch oblastí permafrostu ale i v oblasti kontinentálnych okrajov, v menších hĺbkach ako klasické ložiská ropy a plynu. V oceánskom prostredí sa nachádzajú aj vo väčších hĺbkach.
Využitie
Napriek svojej relatívne dobrej dostupnosti a rozsiahlemu výskytu, neboli hydráty metánu nikdy žiadanou energetickou surovinou. S narastajúcou cenou zemného plynu však možno počítať v skorej dobe so začatím ťažby hydrátov metánu hlavne v oblastiach s ložiskami v permafroste, v blízkosti už existujúcej infraštruktúry na ťažbu zemného plynu.
NGC 280
NGC 280 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 5. decembra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Montjustin-et-Velotte
Montjustin-et-Velotte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Carlyle Smith Beals
Životopis
V akademickom roku 1926/1927 pôsobil ako docent fyziky na Acadia University vo Wolfville. Od roku 1927 do roku 1946 pracoval v Dominion Astrophysical Observatory vo Victorii v kanadskej provincii Britská Kolumbia. Tu skúmal spektrálne čiary v spektre horúcich hviezd. Okrem toho vyvíjal astronomické prístroje.
Káro (farba)
Káro je jedna zo štyroch farieb francúzskych hracích kariet.
Carlyle Smith Beals
Životopis
V roku 1946 bol menovaný Astronómom domínia v Ottawe a pracoval na štúdii o impaktných kráteroch v Kanade. V roku 1964 odišiel do dôchodku.
Káro (farba)
V bridži je kárová farba počas licitácie hierarchicky druhá najnižšia farba.
Carlyle Smith Beals
Životopis
V roku 1969 mu bolo udelené najvyššie kanadské civilné vyznamenanie Officer of the Order of Canada. V roku 1971 dostal Petrie Prize Lecture. Na jeho počesť boli po ňom pomenované planétka 3314 Beals a kráter na Mesiaci.
Káro (farba)
Kódy symbolu
Unicode — U+2662 a U+2666:
HTML — &#9830; a &diams;:
Ska
Ska je hudobný žáner, ktorý sa vyvinul koncom päťdesiatych rokov na Jamajke a je považovaný za predchodcu rocksteady a reggae hudby. Má typický kolísavý rytmus, je však rýchlejšie ako reggae a často sa mieša s punkom či jazzom.
Vznik
Tento hudobný štýl vznikol v päťdesiatych rokoch minulého storočia na Jamajke. Je spojením amerických jazzových big-bandov a menta - jamajskej domorodej hudby. Priekopníkom bol Ernest Ranglin, ktorý svojim pozdravom „Love skavoovie“ tento hudobný štýl pomenoval. Týmto boli položené základy prvej populárnej jamajskej hudby. Popularita ska sa dostavila spolu so získaním nezávislosti Jamajky a odchodom Angličanov začiatkom sedemdesiatych rokov. Hudobní producenti sa ju pokúšajú šíriť do celého sveta v čom majú plnú podporu vlády a v roku 1964 bola ska vyhlásená za národnú jamajskú hudbu.
Rock steady
Texty ska mali niekoľko podôb, od klasických popových popevkov, cez náboženské až politicky orientované texty odrážajúce sociálny dopad života na Jamajke. Časom vznikali nové prúdy ako napríklad rocksteady a reggae. Podľa starej historky, kvôli rýchlemu tempu ska, ktoré ľudí unavovalo vznikol nový prúd – rocksteady. Rocksteady môžeme chápať aj ako pomalšie ska bez náboženských textov. Názov dostala podľa pesničky „Rock Steady“ od speváka Altona Ellisa. Najvýznamnejšími predstaviteľmi tohto prúdu boli skupiny The Paragons, The Kingstonians a The Gaylads.
Reggae
S náboženskou obrodou a rastafariánstvom sa zrodil "najmladší" potomok ska, ktorý dominuje jamajskej scéne dodnes a jeho názov je reggae (skôr tiež nazývaný reggay). Reggae je veľmi ovplyvnené mentom a černošským soulom. Na rozdiel od klasického ska sa tu viac spomínajú africké korene spevákov. Okrem náboženského charakteru textov sa často stretávame so sociálnym komentárom hodnotiacim nerovné pomery vo svete. Aj ľuďom, ktorým štýl reggae nehovorí takmer nič, sa pri jeho vyslovení vybaví meno Bob Marley a jeho najväčšie hity ako „No Woman, No Cry“, „Buffalo Soldiers“ či „Jamming’“.
Cusco
Cusco alebo Cuzco môže byť:
Algebrická operácia
Algebrická operácia (staršie: algebraická operácia) môže byť:
Volkswagen Crafter
Jeho hlavnými európskymi konkurentmi sú Renault Master/Opel Movano/Nissan NV400, Ford Transit, Fiat Ducato/Citroën Jumper/Peugeot Boxer a Iveco Daily.
Alcsútdoboz
Alcsútdoboz je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Bicsskom okrese.
Má rozlohu a žije tu 1492 obyvateľov (2007).
Narnhac
Narnhac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alsószentiván
Alsószentiván je obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v Sárbogárdskom okrese.
Má rozlohu 3965 ha a žije tu 656 obyvateľov (2007).
Castelmoron-sur-Lot (kantón)
Castelmoron-sur-Lot je francúzsky kantón v obvode Marmande departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 7 obcí.
Rešep
Rešep alebo Rašaf alebo Rasap alebo Rešef alebo Rešp (🇪🇬, ), bol semitský boh moru a vojny s hlavou gazely, ktorý zastával dôležité miesto v ugaritskom panteóne, hoci sa neobjavuje v ugaritských mytologických textoch. Tento boh, ako sa zdá, má súvis s mnohými ďalšími božstvami v oblasti Úrodného polmesiaca.
Gazelí boh bol stotožňovaný, či už mylne alebo právom, s babylonským Nergalom, tiež bohom moru a vojny. Ako sa domnievajú niektorí odborníci, mohol byť, tak ako Nergal, spájaný s planétou Mars. Vo fenických textoch je označovaný ako Rešep zo záhrady a Pán šípu. Fenicko-Chetitské texty ho zasa označujú ako gazelieho boha a jelenieho boha.
Počas 18. dynastie sa Rešep spolu s iným semitským božstvom, Keteš, bohyňou sexuálnych aktivít, udomácnil v Egypte. V zemi faraónov bol považovaný za otca boha plodnosti Mina. Rešepovo meno sa objavuje v biblickej hebrejčine s dvoma významami – plameň a mor. Podľa niektorých hypotéz má Rešep súvis s gréckym Apolónom a védskym bohom Rudrom.
Wilhelm Wolff Beer
Wilhelm Wolff Beer (* 4. január 1797, Berlín, Nemecko – † 27. marec 1850, Berlín) bol nemecký bankár a amatérsky astronóm. Spolu s Mädlerom vydal mapu Mesiaca.
Muhammad Ali
Muhammad Ali, rodným menom Cassius Marcellus Clay, Jr. (* 17. január 1942, Louisville – † 3. jún 2016, Scottsdale), bol americký profesionálny boxer a aktivista, štvornásobný majster sveta v ťažkej váhe a víťaz zlatej medaily na olympijských hrách v roku 1960. V roku 1999 získal Ali ocenenie „Športovec storočia“, toto ocenenie udeľovali Sports Illustrated a BBC. Dňa 3. decembra 2012 dostal kráľovskú korunu, ktorá ho označuje za „kráľa boxu“.
Meno dostal po svojom otcovi Cassius Marcellus Clayovi Sr, ktorý dostal meno po abolicionistovi 19. storočia Cassiovi Clayovi. Svoje meno si zmenil v roku 1964, po tom čo vstúpil do organizácie Nation of Islam a v roku 1975 konvertoval na islam. V roku 1982 sa u neho prejavili symptómy Parkinsonovej choroby. V roku 2001 natočil Michael Mann film s názvom Ali, v ktorom Muhammada Aliho stvárnil Will Smith. Ali bol štyrikrát ženatý, má sedem dcér a dvoch synov. Jeho dcéra Laila Ali pokračuje v jeho šľapajach a venuje sa ženskému boxu.
Citáty
Medzi jeho slávne citáty patria vety „nič nie je nemožné“ (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿) a „lietam ako motýľ, bodám ako včela“ (🏴󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿󠁧󠁢󠁥󠁮󠁧󠁿).
Klenoty a odpadky
Klenoty a odpadky je výberový album skupiny Zóna A. Pozostáva zo singlov a demonahrávok nahratých prevažne v 90. rokoch.
Skladby „Súčasť stroja“, „Šikovný zlodej“, „Stupid Games“, „Odpoveď“, „Posledný mohykán“, „Kde ste boli?“ „Prečo to tak vždycky skončí?“ a „Pravda (neexistuje)“ sa objavili v iných verziách aj na albume Nie je to tak zlé, kým piesne „Na to zabudni“, „Len žiadne obavy“ a „Opica“ sú v inej podobe na albume V životnej forme. Pieseň „Pravda (neexistuje)“ tu má úplne odlišnú hudbu ako na albume Nie je to tak zlé. Ostatné skladby boli predtým nevydané mimo singlov alebo výberoviek s viacerými interpretmi.
Skladba „M. K. ml. je nevinný“ prebrala hudbu z piesne „No One Is Innocent“, ktorú nahrali Steve Jones a Paul Cook zo Sex Pistols spolu s účastníkom veľkej vlakovej lúpeže, Ronaldom Biggsom.
Duras (kantón)
Duras je francúzsky kantón v obvode Marmande departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 15 obcí.
NGC 281
NGC 281 je emisná hmlovina v súhvezdí Kasiopeja, ktorú objavil americký astronóm Edward Emerson Barnard 16. novembra 1881.
NGC 282
NGC 282 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 13. októbra 1879.
Naucelles
Naucelles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Čerňa
Čerňa je veľká obec v Maďarsku v Stoličnobelehradskej župe v okrese Mór.
STS-117
right|thumb|255px|Atlantis sa presúva na rampu 39-A STS-117 je misia amerického raketoplánu Atlantis, ktorá sa uskutočnila v dňoch 8. až 22. júna 2007. Cieľom letu bolo pripojenie nosníka ITS-S3/S4, PVA-S4 obsahujúceho 4 fotovoltaické panely k Medzinárodnej vesmírnej stanici a zloženie pravobočného solárneho panelu na ITS-P6, ktorý bol od roku 2000 umiestnený v provizórnej polohe „nad stanicou“. Plánované boli tiež tri výstupy do otvoreného priestoru (EVA), napokon prebehli až 4 výstupy.
Iba pristáva
Astronaut Mark Polansky mal byť pôvodne pilotom tejto misie, ale povýšili ho na veliteľa misie STS-116.
V zátvorkách je uvedený celkový počet letov do vesmíru vrátane tejto misie.
Prípravy na štart
left|thumb|235px|Raketoplán [[Atlantis (raketoplán)|Atlantis krátko po privezení do haly VAB]] Družicový stupeň Atlantis bol 7. februára prevezený do raketovej montážnej haly VAB, kde bol pripojený k motorom SRB a hlavnej palivovej nádrži ET. Jeho prevoz na štartovaciu rampu 39-A prebehol 15. februára, o deň neskôr oproti pôvodnému dátumu, kedy sa presun nemohol uskutočniť pre nepriaznivé počasie. Z tejto rampy budú štartovať už všetky zostávajúce misie raketoplánov, pretože druhá identická rampa 39-B bude prestavaná, aby mohla byť použitá na štarty rakiet Ares.
12. februára, 3 dni predtým, ako dorazil samotný raketoplán sa na odpaľovaciu rampu premiestnil jeho užitočný náklad. 22. februára prebehol nácvik riešení núdzových situácií a hneď na druhý deň, 23. februára prebehlo simulované odpočítavanie za účasti celej posádky až to času T-0 sekúnd. Začiatok skutočného odpočítavania v čase T-43 hodín bol naplánovaný na 12. marca a Atlantis sa mal vydať do vesmíru 15. marca o 11:43 SEČ (10:43 UT).
V pondelok 26. februára sa Floridou prehnala búrka s krupobitím. Krúpy poškodili najmä vrchnú časť vonkajšej palivovej nádrže ET. NASA sa teda 27. februára rozhodla odložiť štart na neurčito. Raketoplán bol 4. marca prepravený naspäť do montážnej haly VAB, kde sa začala oprava poškodených častí. Nebola vylúčená ani úplná demontáž štartovacej zostavy. V prípade že by sa tak stalo, poškodená nádrž by bola vymenená za novú, ktorá je určená pre misiu STS-118. Celkove technici opravili 2 660 poškodení na ET. Nový termín štartu bol oficiálne oznámený až 10. apríla 2007 po zhodnotení stavu opráv nádrže ET. Pokiaľ sa nevyskytnú žiadne ďalšie problémy, Atlantis mala byť na štartovaciu rampu prepravená 16. mája. Nakoľko však prípravy prebehli rýchlejšie, ako sa pôvodne očakávalo, raketoplán bol na rampu prevezený o deň skôr, 15. mája. Prvým možným termínom štartu bol 8. jún, štartovacie okno trvalo až do 18. júla.
Raketoplán odštartoval hneď v prvom termíne, 9. júna (v USA v tom čase stále 8. jún) o 1:38 SELČ. Približne o 22:19 začala posádka nastupovať do raketoplánu, o 23:48 bol uzavretý vstupný prielez. Jediné možné ohrozenie štartu bolo v počasí na záložných pristávacích základňach, to sa však nečakane zlepšilo a tak raketoplán mohol bez problémov štartovať. Štart na prvý pokus je pre raketoplán veľmi zriedkavý. left|thumb|Štart raketoplánu Atlnatis STS-117
Štart
Zážih pomocných motorov SRB a tým pádom aj štart nastal o 1:38:04 SEČ (23:38:04 GMT). Rotácia raketoplánu prebehla podľa plánu a v čase 1:40 sa od nádrže ET oddelili motory SRB. V čase 1:43:50 sa raketoplán otočil o 180° (nádržou ET nadol). O 1:46 nastal manéver MECO, vypnutie hlavných motorov a vzápätí bola odhodená hlavná palivová nádrž ET. Korekciou dráhy v čase 2:16:34 bola Atlantis úspešne navedená na východiskovú obežnú dráhu. O 3:23 sa otvorili dvere do nákladového priestoru.
Kontrola tepelného štítu
Ešte pred začiatkom kontroly, v čase okolo 03:45 UT si posádka všimla poškodenie tepelnej ochrany na ľavom bloku orbitálnych motorov OMS (Orbital Maneuvering System). Išlo o odškerenie plsti, ktorá tvorí tepelnú ochranu tejto aerodynamicky málo namáhanej časti raketoplánu. Vzniknutá trhlinka má veľkosť približne 10x15 a nemala by predstavovať nijaké vážne nebezpečenstvo pre posádku. NASA sa napriek tomu rozhodla predĺžiť misiu o 2 dni, počas ktorých mal prebehnúť ešte jeden výstup do otvoreného priestoru a a astronauti mali poškodenie opraviť. Napokon sa oprava podarila už počas tretieho výstupu do otvoreného priestoru (EVA-3). O 17:03 UT sa tyč so senzormi OBSS zdvihla z lôžka a o 18:03 UT bol zahájený prieskum najprv pravoboku raketoplánu, potom prednej časti a následne aj ľavoboku. Prieskum neukázal nijaké ďalšie poškodenia. Nasledujúceho dňa Olivas ešte podrobnejšie nasnímal poškodenú časť tepelnej ochrany.
Priebeh letu po spojení s ISS
10. júna okolo 19:36 UT sa raketoplán Atlantis spojil s Medzinárodnou vesmírnou stanicou (ISS). Predchádzal tomu manéver zvaný BackFlip, oficiálne RPM (Rotation Pitch Maneuver alebo Rendezvous Pith Maneuver). Počas neho sa raketoplán otočil o 360° okolo kratšej vodorovnej osi a posádka ISS zatiaľ filmovala jeho tepelný štít. Po pripojení raketoplánu k uzlu PMA-2 (Pressurized Mating Adapter Two) nasledovalo pritiahnutie raketoplánu až sa v čase približne 19:45 UT dokončilo pevné spojenie. Nastala kontrola hermetickosti spoja a zároveň manipulátor RMS uchopil priehradkovú konštrukciu ITS-S3/S4 Medzinárodnej vesmírnej stanice. V čase 21:04 UT sa otvoril prielez medzi raketoplánom a stanicou a posádky sa stretli. Kreslo z transportnej lode Sojuz-TMA 10 pre Williamsovú preniesli do raketoplánu, Andersonove kreslo z raketoplánu preniesli zase do Sojuzu. Po jeho namontovaní sa Anderson stal oficiálne členom posádky ISS a Williamsová členkou posádky Atlantidy.
11. júna o 01:00 UT mechanický manipulátor ISS dokončil pripojenie nosníka S3/S4 k ISS. Astronauti Olivas a Reilly začali nocovanie v prechodovej komore Quest, kde bol tlak znížený na 700 hPa ako príprava na výstup do otvoreného priestoru. O 19:35 UT sa začala dekompresia prechodovej komory a o 21:03 UT sa s hodinovým oneskorením začal prvý výstup do otvoreného priestoru (EVA-1). Oneskorenie bolo spôsobené tým, že pripojenie nosníka S3/S4 k ISS nešlo tak hladko, ako sa čakalo. Nastal totiž problém so silovými zotrvačníkmi CMG (Control Moment Gyroscope), ktoré neboli schopné udržiavať orientáciu a stabilizáciu komplexu stanica-raketoplán. Až po odstránení tohoto problému sa mohlo pokračovať v manévrovaní so segmentmi STC-S3 zavesenými na manipulačnom ramene ISS. right|thumb|240px|Poškodená tepelná izolácia na bloku jedného z modulov OMS right|240px|thumb|Atlantis približujúca sa k ISS
EVA-1
Prvý výstup do otvoreného priestoru absolvovali James Francis Reilly a John Daniel Olivas. Ich úlohou bolo pokračovať v pripájaní nosníka so slnečnými panelmi (STC-S3) k ISS. Astronauti prepájali konektory, uvoľnené boli prepravné poistky a kryt, kýlový tŕň bol premiestnený a nakoniec bol roztvorený radiátor na S4. Výstup sa skončil o 3:18 UT. Trval 6 hodín a 15 minút.
Nasledujúceho dňa, 12. júna boli nové panely fotovoltaických batérií (na P4) postupne vysunuté na plnú dĺžku. Vysúvanie panelov prebehlo bez problémov a bolo dokončené o 17:53 UT. Po ich vysunutí sa posádky venovali vedeckým experimentom a prenosom nákladu medzi raketoplánom a stanicou. V ruskej časti stanice však zlyhal navigačný počítač systému SUDN (sistema upravlenija dviženijem i navigacijej). V dôsledku toho bolo prerušené riadenie orientácie a stabilizácie americkými silovými zotrvačníkmi CMG (Control Moment Gyroscope). Riadiace stredisko Mission Control Center v Houstone vypracovalo metódu, ako obnoviť a udržiavať stabilizačný systém v prevádzke bez využitia ruského navigačného počítača, ktorá však nefungovala. Preto bolo riadenie orientácie predané autopilotovi DAP (Digital Autopilot) s využitím motorov RCS stanice. Orientáciu a stabilizáciu komplexu s využitím zotrvačníkov CMG sa podarilo obnoviť až 13. júna okolo 01:00 UT. 12. júna o 21:20 UT navyše nastal ešte falošný požiarny poplach v module Zarja.
13. júna sa začalo diaľkove riadené zaťahovanie panelu fotovoltaických batérií SWA (Solar Wing Array) 2B na priehradovej konštrukcii ITS-P6. Bolo však prerušené problémami: panel sa začal vlniť a jednotlivé diely panelu sa prestali správne skladať. Po neúspešných pokusoch o uvoľnenie zaseknutých dielov bolo ďalšie zaťahovanie prerušené. Okrem toho v ranných hodinách došlo k totálnemu zlyhaniu ruského navigačného systému SUDN. Všetku orientáciu a stabilizáciu museli preto prebrať motory RCS raketoplánu Atlantis.
O 18:28 UT začali astronauti Patrick G. Forrester a Steven Swanson druhý výstup do kozmu, technici v stredisku CUP-M zatiaľ pokračovali v pokusoch o oživenie riadiacich počítačov.
EVA-2
Hneď na začiatku druhého výstupu do kozmu sa Forrester a Swanson presunuli na priahradkovú konštrukciu ITS-P6 (Forrester bol na konci staničného manipulátoru SSRMS) a začali urovnávanie dielov a vodiacich lán zaseknutého panelu. Napokon sa pomaly a s problémami podarilo zatiahnuť 5 jeho ďalších dielov a potom bolo skladanie odložené o ďalší deň. Potom astronauti prešli k ďalšej úlohe výstupu, ktorou bola demontáž aretačných poistiek na otočnom spoji medzi konštrukciou ITS-S3 a ITS-S4. V priebehu aktivácie spoja sa ale zistilo, že v zapojení riadenia spoje je chyba a príkazy pre motor č.1 vykonáva motor č.2 a naopak. Do rozhodnutia o vyriešenie problému tak astronauti nechali na spoji jednu aretačnú poistku, aby nedošlo k jeho nepredvídateľnému pohybu. Plné spojazdnenie spoja tak muselo byť odložené na niektorý z ďalších výstupov do kozmu. Výstup EVA-2 sa skončil 14. júna o 01:44 UT a trval 7 hodín 16 minút.
Nasledoval odpočinok obidvoch posádok, počas ktorého sa na 7 minút podarilo riadiacemu stredisku nadviazať spojenie s jednou dvojicou riadiacich počítačov CVM. Spojenie však následne opäť vypadlo. Problém je nutné vyriešiť do oddelenia raketoplánu od stanice, pretože bez raketoplánu už nebude mať čo stanicu stabilizovať. NASA preto zvažovala, že predĺži pobyt raketoplánu pri stanici o ďalší deň. Williamsová a Anderson neúspešne hľadali príčinu výpadku počítačov. O 11:23 UT bol opäť vyhlásený falošný požiarny poplach.
Pokračovali tiež pokusy o zatiahnutie panelu. Panel sa podarilo zložiť o ďalšie 4 diely. Panel tým bol zatiahnutý asi z polovice. Ďalšie skladanie bolo odložené až do tretieho výstupu do otvoreného priestoru (EVA-3), ktorý sa začal 15. júna o 18:48 SEČ. Okrem iného sa astronauti na začiatku výstupu mali pokúsiť opraviť aj odškerenú tepelnú izoláciu. left|thumb|245px|Olivas sa pokúša zložiť solárny panel počas tretieho výstupu do otvoreného priestoru EVA-3
EVA-3
Tretí výstup do otvoreného priestoru absolvovali Reilly a Olivas. Pomocou manipiulátora RMS sa Olivas dostal k miestu s poškodenou izoláciou. Najprv kus izolácie zatlačil dovnútra rukou a potom ho zašil a zaistil 21 sponami (podľa iných zdrojov špendlíkmi) z nehrdzavejúcej ocele. Okrem toho ju ešte zaistil zasvorkovaním. Reilly medzitým pracoval na generátore kyslíku na vonkajšej strane modulu Destiny. Nainštaloval na ňom nový ventil a potom obaja astronauti spoločne nainštalovali dosku protimeteorického štítu modulu Destiny. v závere výstupu sa im podarilo úplne zložiť problematický panel. Výstup EVA-3 trval 7 hodín 58 minút.
16. júna ruské riadiace stredisko pomaly uviedlo do prevádzky väčšinu svojich počítačov. Za hlavnú príčinu ich zlyhania sa považuje poškodenie ochranných prepäťových poistiek sekundárnych napájacích zdrojov počítačov. Po premostení poistiek sa podarilo všetky počítače uviesť do prevádzky a po otestovaní opäť prebrali orientáciu stanice. Odloženie odpojenia raketoplánu od stanice sa preto nekonalo. Na palube ISS zatiaľ pokračovali práce a prípravy na štvrtý mimoriadny výstup do otvoreného priestoru. Ten sa začal 17. júna o 18:26 SELČ a absolvujú ho astronauti Forrester a Swanson. Ich cieľom bolo predovšetkým zakončenie zapojenia nových solárnych panelov, predovšetkým uvoľnenie rotačného mechanizmu SAJR, ktorý umožní novým solárnym panelom otáčať sa za Slnkom.
EVA-4
Okolo 17:00 UT astronauti nainštalovali nosník pre vonkajšiu televíznu kameru segmentu priehradovej konštrukcie. Potom došlo na prácu na spojovacom uzle SARJ. Forrester testoval stav prevodoviek otočného spoja, Swanson zatiaľ začal demontáž zostávajúcich aretačných poistiek otočného spoja. Potom demontovali kýlový tŕň a pomocné vzpery priehradkovej konštrukcie, nainštalovali podnožky PFR a začali oživovať nové segmenty. Po dokončení tejto práce sa obaja presunuli do prechodovej komory Quest, kde si vymenili náradie a okolo 20:30 UT sa presunuli k priehradovej konštrukcii ITS-Z1. Spätná montáž protimeteorických panelov sa však nepodarila. Boli preto len provizórne pripútané istiacimi lankami. O 22:45 UT sa Forrester a Swanson vrátili do prechodovej komory. Výstup EVA-4 trval 6 hodín 29 minút. right|thumb|Medzinárodná vesmírna stanica pri pohľade z raketoplánu Atlantis po jeho odpojení 18. júna mala posádka raketoplánu voľný deň. Skafandre pre výstup do otvoreného priestoru boli prenesené na palubu raketoplánu. Po prenesení poslednej dávky vody z raketoplánu na stanicu sa o 22:30 UT posádky slávnostne rozlúčili. O 22:51 UT sa uzavreli prielezy medzi telesami. Vlastné odpojenie však nastalo až po ukončení odpočinku posádky, dňa 19. júna o 14:42 UT.
Priebeh letu po odpojení od ISS
Po štandardnom oblete okolo stanice sa v čase 16:01 UT raketoplán separačným manévrom od stanice vzdialil. O 19:13 UT bol opäť zahájený prieskum tepelnej ochrany raketoplánu.
20. júna začali prebiehať prípravy na pristátie, ktorého prvá termín bol 21. júna na Kennedyho vesmírnom stredisku (KSC). Na palube orbitera sa začalo upratovanie nákladu a skúšky systémov potrebných na pristátie – riadiaceho systému FCS (Flight Control System), skúšobné spustenie hydraulického čerpadla APU-1 (Auxilliary Power Unit) a skúšobný zážih motorov RCS. Konala sa tiež tlačová konferencia.
21. júna sa začali vlastné prípravy na pristátie – členovia posádky sa napríklad v skafandroch pripútali na svoje miesta v kreslách, bol deaktivovaný systém na odstraňovanie oxidu uhličitého zo vzduchu a prebehli skúšky vychyľovania motorov OMS. Predpoveď počasia pre KSC však bola zlá a potom, čo sa počasie ešte zhoršilo bolo pristávanie odložené o jeden oblet a napokon zrušené a preložené na 22. júna. To sa už aktivovalo aj záložné letisko Edwards AFB v Kalifornii, pretože na Floridu bola predpovedaná veľká oblačnosť a búrky. Okrem KSC a Edwards AFB už môže raketoplán pristávať iba na základni White Sands v Novom Mexiku, pre ktorú však boli takisto hlásené búrky. left|thumb|230px|Raketoplán Atlantis dosadá na pristávaciu dráhu na základni [[Edwards AFB]]
Pristátie
22. júna o 20:25 SELČ dalo riadiace stredisko súhlas s pristátím v Kalifornii. Raketoplán sa obrátil do pozície pre zážih motorov OMS, ktorý sa začal o 20:43:47. Po 2 minútach a 33 sekundách boli motory vypnuté a perigeum sa tým znížilo len na výšku niekoľkých kilometrov. Raketoplán sa nachádzal na nenávratne zostupnej dráhe. Z bezpečnostných dôvodov boli vypustené pohonné hmoty. Okolo 21:20 SELČ Atlantis vstúpila do atmosféry vo výške asi. O 21:24 raketoplán začal sériu otáčok (2 otáčky v tvare S), aby znížil svoju rýchlosť. V čase 21:30 nastal okamih najväčšieho aerodynamického namáhania. Plazma v okolí raketoplánu dosahovala teploty miestami až 1 300 °C. O 21:48 raketoplán začal manéver HAC (Heading Alignment Cylinder), čiže okruh nad miestom pristátia. O 21:50 (podľa iných zdrojov 21:49) sa zadné kolesá podvozku dotkli pristávacej dráhy. Vzápätí na dráhu dosadli aj predné kolesá, bol odhodený brzdiaci padák a o 21:50:48 sa raketoplán zastavil. Do tohoto okamihu jeho misia trvala 13 dní, 20 hodín, 12 minút a 44 sekúnd.
Raketoplán bol prepravený naspäť na Floridu pomocou špeciálneho transportného lietadla Shuttle Carrier Aircraft (SCA). Preprava sa začala 1. júla ráno. Pre nepriaznivé poveternostné podmienky ale muselo lietadlo prečkať noc z 2. na 3. júla vo Fort Campbel v Kentucky. Na Floride pristálo SCA s raketoplánom 3. júla 2007 okolo 14:30.
Lauzun (kantón)
Lauzun je francúzsky kantón v obvode Marmande departemente Lot-et-Garonne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 15 obcí.
Zdvojenie kocky
Zdvojenie kocky je geometrická úloha, v ktorej treba prísť na postup, ako sa geometrickým spôsobom (teda len za pomoci pravítka a kružidla) dá skonštruovať hrana kocky, ktorá má dvojnásobný objem ako kocka so zadanou dĺžkou hrany.
Zdvojenie kocky patrí medzi trojicu geometrických úloh, ktorých riešením sa zaoberali už antickí Gréci (napr. aj Platón a jeho žiak Euklides):
Tieto úlohy sa nedajú riešiť pomocou jednoduchého kružidla a pravítka (teda Euklidovskej konštrukcie). Práve úloha zdvojenia kocky vyvolala diskusiu o oprávnenosti toho, aby sa trvalo na hľadaní konštrukčných metód založených výhradne na používaní kružidla a pravítka. Je známe, že aj sám Platón, dokázal úlohu zdvojenia kocky riešiť využitím iných metód.
Kopala studienku
Kopala studienku je slovenská ľudová pieseň.
Jej melódiu Janko Matúška roku 1844 odporučil pre svoj hymnický text Nad Tatrou sa blýska, s ktorým sa neskôr stala oficiálnou hymnou Slovenska, napred ako druhá časť česko-slovenskej hymny, neskôr ako samostatná slovenská hymna. Rovnakú melódiu má aj maďarská ľudová pieseň „Azt mondják, nem adnak engem galambomnak”, ktorú zaznamenal Béla Bartók v zbierke ľudových piesní z roku 1908, 10 Easy Pieces, Sz.39. Bartók sa od roku 1906 venoval zbieraniu slovenských ľudových piesní a v knihe Slovenské ľudové piesne zaznamenal ešte dve ďalšie verzie tejto piesne s mierne odlišným textom a melódiou.
Text
Kopala studienku pozerala do nej, Kopala studienku, pozerala do nej. Aká je hlboká,taká je široká, skočila by do nej. Aká je hlboká, taká je široká, skočila by do nej.
/: A na tej studienke napájala páva:/ /:Milý sa spytuje, milý sa spytuje, čieho je to pána:/
/:A ja ti nepoviem, lebo sama neviem:/ /:Príď navečer do nás, príď navečer do nás, Ja sa mamky dozviem:/
/:A keď prídeš do nás,na vranom koníčku:/ /: Priviaž si ho u nás, priviaž si ho u nás o našu jedličku:/
Gustav Peichl
Gustav Peichl (* 18. marec 1928, Viedeň, Rakúsko† 17. november 2019, tamže ) bol rakúsky architekt a karikaturista. Patrí do skupiny medzinárodne známych rakúskych architektov, „ktorí pomohli tvarovať rakúsku sebestačnosť“ (Friedrich Achleitner).
Život
Ako architekt sa stal známym vďaka stavbe šiestich budov štúdia ORF, ktoré sú postavené na rovnakom princípe. V Nemecku sú známe jeho stavby spolkového domu umenia v Bonne a družiny pri Ríšskom sneme v Berlíne. V Taliansku je oceňované centrum Palazzo Tergesteo v Terste. V poslednej dobe sa zviditeľnil druhou najvyššou budovou Rakúska Millenium Tower s výškou 202 metrov. Vlastní architektonické štúdio Peichl & Partner ZT (od roku 2002 v súčasnom zložení).
Ako politický karikaturista sa objavil pod menom Ironimus prvýkrát v roku 1954 v týždenníku Die Presse. Neskôr kreslil aj pre Süddeutsche Zeitung a ORF. Mával pravidelnú výstavu spolu s Manfredom Deixom v Múzeu karikatúr v Kremse.
Býval v rodinnom dome na Himmelstrasse č. 19 vo Viedni, ktorý si sám navrhol.
Je ženatý, má 3 deti:
Charakteristika tvorby
Názory Gustava Peichla na architektúru sa nachádzajú niekde medzi tradičným a avantgardným. Jeho tvorba reprezentuje hi-tech svojej doby s duchom klasickej moderny. Peichl nikdy neprepadol módnym trendom postmoderny ani dekonštruktivizmu. Neznamená to ale, že prvky týchto avantgardných štýlov sa neobjavili v jeho architektúre. Jeho tvorba je ťažko kategorizovateľná, vždy si išiel svojimi vlastnými estetickými princípmi.
Architektúru opisuje ako „ výsledok funkcie, materiálu, farby, svetla, priestoru a objemu“. Peichl vnáša do svojich diel aj zmysel pre humor a záľubu v karikatúrach.
Charakteristický prvok, ktorý sa opakuje na viacerých jeho budovách je ihlanovitý alebo kužeľovitý svetlík. Fasády budov sú čisté, väčšinou z jedného druhu materiálu ako napr. pohľadový betón.
Zdroj
Caryl Ch. a kol.: Gustav Peichl : neue Projekte. Birkhäuser, Basel, 1995, ISBN 3-7643-5351-1
Menhit
thumb|Chnum s Menhit-Sechmet na reliéfe z Esny
Menhit (🇪🇬) alebo Menchit, pôvodne cudzia bohyňa, sa stala družkou egyptského boha Anhura v egyptskom panteóne. Tvrdilo sa, že prišla z Núbie s Anhurom, ktorý bol na oplátku jej druhom tam. Jej meno odkazuje na jej funkciu božstva vojny, keďže značí „Tá, ktorá zabíja“.
V Egypte boli tradične všetky symboly vojny spájané s levicou, zvieraťom známym svojou agresivitou a loveckými schopnosťami. Menhit nebola výnimkou – objavovala sa vyobrazená ako levica. Verilo sa o nej, že, podobne ako iné božstvá vojny, predchádza egyptské vojsko a kosí jeho nepriateľov šípmi.
V 3. hornoegyptskej nome, obzvlášť v meste Esna, bola Menhit považovaná za manželku boha Chnuma.
Keďže bohyňa bola uctievaná hlavne v južných oblastiach Egypta, teda v Hornom Egypte, začala tu splývať s inou hornoegyptskou bohyňou-levicou – Sechmet. Po zjednotení Sechmet postupne prebrala jej funkcie a asimilovala ju.
Llista de personatges de la mitologia egípcia
Kostol svätej Kataríny (Ostrava)
Kostol svätej Kataríny je dominantou ostravského mestského obvodu Hrabová. Ide o renesančný drevený kostol zasvätený sv. Kataríne, ktorý bol po požiari 2. apríla 2002 znovu postavený v roku 2004, pričom boli využité fragmenty pôvodnej stavby. Boli použité aj pôvodné tesárske postupy – trámy do seba zapadajú natoľko dokonale, že nemuseli byť použité klince. Slávnostné otvorenie sa konalo 30. októbra 2004.
K najcennejšiemu vybaveniu patrili sochy svätej Barbory a svätej Kataríny, ktoré boli nahradené sadrovými kópiami a ktorých originály sú uložené v Ostravskom múzeu. Najstarší zvon z roku 1600 bol zničený pri požiari v roku 2002, ostatné zvony boli použité pre vojnové účely v prvej a druhej svetovej vojne.
Fernandina
Fernandina je ostrov vulkanického pôvodu, nachádzajúci sa v súostroví Galapágy v Pacifiku. Je to geologicky najmladší, tretí najväčší a najzápadnejšie umiestnený ostrov Galapág. Je pomenovaný podľa španielskeho kráľa Ferdinanda Aragónskeho, ktorý sponzoroval výpravy Krištofa Kolumba do Nového sveta.
Plocha ostrova je, najvyšší bod je 1 476 m. Celý ostrov je vlastne masívny štítový vulkán a jeho hnacou silou, rovnako ako hnacou silou vulkanizmu celého súostrovia je hotspot, nachádzajúca sa pod Galapágami. Vrchol ostrova je tvorený kalderou s rozmermi 5 ×, na severnej časti dna ktorej sa niekedy vytvára jazierko. Počas erupcie v roku 1968 došlo k poklesu kalderového dna o 350 m.
FIFA (séria videohier)
thumb FIFA, tiež známa ako FIFA Football, alebo FIFA Soccer, je séria futbalových videohier, alebo futbalových simulátorov, vydávaná každý rok štúdiom Electronic Arts, pod značkou EA Sports. Keďže nebola konkurencia pre hry od EA Sports ako Madden NFL, alebo NHL, Electronic Arts oznámilo novú hru pod značkou EA Sports, hru FIFA. Momentálne najaktuálnejšia hra je FIFA 23.
Hra bola vydaná v roku 1993, a bola prvá s oficiálnou licenciou od futbalovej federácie FIFA. Posledné úpravy hry obsahujú množstvo medzinárodných líg, ako napríklad nemecká Bundesliga, britská Premier League, talianska Serie A, španielska La Liga, a množstvo ďalších.
Od hry FIFA 21 je na prednej strane obalu Kylian Mbappé. Nahradil Edena Hazarda, ktorý bol na obale hry FIFA 20. Naj populárnější Mód je /FIFA ultimate Team. Ktorý je založený na otváraním Balíčkov. Z balíčkov vám padajú hráči ktorých môžete predať alebo si ich nechať a taktiež ich môžete dať do SBC. Tento mód sa prvýkrát ukázal v hre FIFA 09
NGC 283
NGC 283 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Bakonykúti
Má rozlohu 1245 ha a žije tu 111 obyvateľov (2007).
Montot (Haute-Saône)
Montot je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ecuador (sopka)
Ecuador je názov neaktívnej štítovej sopky, nachádzajúcej sa na severozápadnom konci ostrova Isabela v súostroví Galapágy. Západná stena vulkánu, najmenšieho zo šestice sopiek na ostrove je deštruovaná. Sopka je taktiež jediná na ostrove, ktorej erupcie neboli priamo pozorované. Na pobreží Pacifiku sa nachádzajú dva väčšie pyroklastické kužele, dno kaldery je pokryté viacerými menšími troskovými kužeľmi a lávovým prúdom, ktorý sa rozkladá približne na polovici kalderového dna.
Josef Sahánek
Životopis
Narodil sa v Prahe. Po maturite na vyššej reálke na Žižkove v r. 1914 sa zapísal na Filozofickú fakultu Karlovej univerzity, kde študoval matematiku a fyziku. V šk. roku 1917/1918 bol tiež riadnym poslucháčom štúdia poistnej matematiky na pražskej technike. Prvé tri roky po absolutóriu pôsobil ako asistent na technike v Brne. V tomto období získal spôsobilosť vyučovať matematiku a fyziku. V roku 1921 obhájil dizertáciu Denné variácie smeru vetra v Brne, za čo mu PFKU v Prahe udelila titul RNDr. V dvadsiatych rokoch bol asistentom Fyzikálneho ústavu PF Masarykovej univerzity v Brne ( 1921– 1927).
Po dvoch rokoch pôsobenia na reálnom gymnáziu v Brne sa v roku 1929 stal na PFMU docentom experimentálnej fyziky na základe habilitačného spisu Výklad vzniku ultrakrátkych elektromagnetických vĺn v elektrónových lampách. Hoci už po smrti riaditeľa FÚ PF MU prof. Macků ( 1929) robil prednášky v zastúpení druhého profesora experimentálnej fyziky, profesorom fyziky, aj to iba nehonorovaným, sa stal až v r. 1934. Medzitým sa habilitoval na brnianskej technike ( 1934) a bol vymenovaný za docenta pre odbor technická fyzika. S účinnosťou od 1. júla 1938 bol dr. J. Sahánek menovaný mimoriadnym profesorom technickej fyziky na Vysokej škole technickej M. R. Štefánika v Košiciach. Po administratívnych a organizačných zmätkoch zavinených hlavne Viedenskou arbitrážou začal prednášať až na jeseň 1939. Krátko nato bol vymenovaný za profesora technickej fyziky a prednostu I. fyzikálneho ústavu brnianskej techniky, preto z Bratislavy odišiel. Lenže práve v deň, keď sa mal oficiálne ujať funkcie – 17. novembra 1939, nemecké úrady uzavreli české vysoké školy. Prof. Sahánek neodpovedal na neskoršie ponuky, aby sa vrátil na Slovensko a zostal v protektoráte. V roku 1942 zahynul v koncentračnom tábore.