cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vézannes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ludger Oeing-Hanhoff
Ludger Oeing-Hanhoff (* 22. december 1923, Marl† 6. máj 1986, Tübingen) bol nemecký filozof.
Životopis
Ludger Oeing-Hanhoff študoval filozofiu, katolícku a protestantskú teológiu a klasickú filológiu na univerzitách v Münsteri, Tübingene, Fribourgu a Leuvene. V roku 1951 obhájil na univerzite v Münsteri dizertačnú prácu s názvom ''Ens et unum convertuntur. Stellung und Gehalt des Grundsatzes in der Philosophie des heiligen Thomas von Aquin a získal akademickú titul Dr. phil''.
Od roku 1956 pôsobil na univerzite v Münsteri ako odborný asistent profesora Otta Mosta (1904 – 1968). Zároveň bol členom münsterského interdisciplinárneho inštitútu Collegium Philosophicum, ktoré v tom čase viedol Joachim Ritter (1903 – 1974).
V roku 1962 sa habilitoval v odbore filozofia na univerzite v Münsteri. Témou jeho habilitačnej práce bol Descartes und der Fortschritt der Metaphysik (Descartes a pokrok metafyziky). V roku 1966 bol vymenovaný za riadneho profesora filozofie.
V roku 1967 sa stal riadnym profesorom filozofie na univerzite v Gießene. Zaviedol nový systém štúdia filozofie, inicioval vznik interdisciplinárneho Centra pre filozofiu a základy vedy (Zentrum für Philosophie und Grundlagen der Wissenschaft).
Od roku 1974 pôsobil ako vedúci Katedry filozofických základov teológie (Lehrstuhl für philosophische Grundfragen der Theologie) na univerzite v Tübingene.
Oeing-Hanhoff bol spoluautorom Historického slovníka filozofie (Historisches Wörterbuch der Philosophie) a spoluvydavateľom odborného teologického časopisu Theologische Quartalschrift ako aj ročenky Philosophisches Jahrbuch der Görresgesellschaft.
Ludger Oeing-Hanhoff sa svojím interdisciplinárnym prístupom usiloval súčasne obohatiť tak teológiu, ako aj filozofiu. K riešeniu jednotlivých odborných problémov vždy pristupoval majúc na zreteli komplexné dejiny filozofie, metodológiu, metafyziku a ďalšie filozofické traktáty, náboženskú filozofiu a v neposlednom rade aj teológiu v jej historických súvislostiach.
Ťažiskom jeho práce bola metafyzika a jej vzťah ku katolíckej teológii a vplyv na novovekú filozofiu. Nemožno tiež nespomenúť jeho snahu o filozofickú reflexiu trinitárnej štruktúry ľudskej bytosti ako obrazu Najsvätejšej Trojice.
Véron
Véron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lanrivoaré
Lanrivoaré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lanvéoc
Lanvéoc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jozef Konôpka
Jozef Konôpka môže byť:
Jaroslav Budz
Mgr. Jaroslav Budz (* 4. december 1957 – † 11. jún 2020, Vrútky) bol slovenský stredoškolský pedagóg. Stal sa všeobecne známym vďaka snahe zabrániť útoku v Spojenej škole na Ulici M. R. Štefánika 1 vo Vrútkach, pri ktorej zahynul na následky zranení spôsobených páchateľom.
Život
V roku 2014 sa stal riaditeľom Gymnázia Jozefa Cígera Hronského. Gymnáziu v tomto roku hrozilo zrušenie, preto Budz „bol medzi prvými, ktorí (sic!) bojovali o jeho zachovanie“. Napokon bolo gymnázium zlúčené so Základnou školou s materskou školou, Ulica Milana Rastislava Štefánika 1, Vrútky do Spojenej školy, ktorá vznikla 1. septembra 2015 v zriaďovateľskej pôsobnosti mesta Vrútky so základnou školou, materskou školou a gymnáziom ako jej organizačnými zložkami. J. Budz sa tak stal zástupcom riaditeľky školy pre gymnázium a mimoškolskú činnosť. Na gymnáziu vyučoval matematiku, fyziku a chémiu.
Venoval sa turistike, zberu húb, amatérskemu volejbalu a spoluzaložil partiu turistov s názvom Piatkári, ktorí slovami jej člena Milana Markoviča „každý piatok (...) popoludní po práci štartovali hore na Maguru, kde sme si posedeli, pospomínali“.
Pamiatka
K útoku na Spojenej škole sa prostredníctvom sociálnych sietí a médií vyjadrili mnohí slovenskí politici, ktorí okrem iného ocenili hrdinstvo J. Budza a vyslovili úprimnú sústrasť pozostalým. Pri škole sa večer 11. júna konala spomienková udalosť Sviečka za pána učiteľa Jarka Budza, ktorej sa okrem iných zúčastnila predsedníčka Žilinského samosprávneho kraja Erika Jurinová a primátor mesta Vrútky Branislav Zacharides. Predseda vlády SR Igor Matovič avizoval, že J. Budza navrhne prezidentke SR Zuzane Čaputovej na udelenie štátneho vyznamenania in memoriam.
Kýčera (vrch v Chočských vrchoch)
Kýčera je vrch v Chočských vrchoch. Nachádza sa východne od Valaskej Dubovej, približne severne od Ružomberka.
Poloha
Nachádza sa v juhozápadnej časti Chočských vrchov, v geomorfologickom podcelku Choč. Leží v Žilinskom kraji, okrese Ružomberok a na katastrálnom území obce Valaská Dubová. Kýčera je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Choč.
Popis
Kýčera patrí medzi menej známe vrcholy a leží v hrebeni, ktorý vybieha z Veľkého Choča juhozápadným smerom a v sedle Stredná poľana sa stáča na juh. Severozápadne ležia Soliská, západne Sokol , južným susedom je Zadný Choč , východným Malý Choč a severovýchodne dominuje Veľký Choč. Západné časti masívu odvodňuje potok Choča do Likavky, východne sa zvažujúce potok Turík do Váhu. Najbližším sídlom je západne ležiaca Valaská Dubová, severne sa nachádza Jasenová a Vyšný Kubín a juhovýchodne obec Turík a Lúčky.
Výhľady
Vrcholovú časť Kýčery pokrýva lesný porast, no neďaleké úbočia majú niekoľko horských lúk, umožňujúcich rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť časť Chočských vrchov a Liptovskej kotliny, no tiež pohoria Oravská Magura, Malá a Veľká Fatra a Nízke Tatry.
Prístup
Na vrchol nevedie značkovaná trasa, no traverzuje ho chodník z Likavky do blízkeho sedla Stredná poľana. Na rázcestie vedie prístup:
Pu
Pu môže byť:
PU môže byť:
Vézinnes
Vézinnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Granit (rozlišovacia stránka)
Granit môže byť:
Volejbal na Panamerických hrách 1987
Volejbal na Panamerických hrách 1987 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 1987. Konal sa v Indianapolise, v Spojených štátoch v dňoch od 12.23. augusta 1987, za účasti 6 mužských a 5 ženských tímov. Pôvodne sa turnaja mali zúčastniť aj mužské družstvá Portorika a Venezuely. Volejbal sa na hrách organizuje od roku 1955 a toto bolo jeho 9. vydanie. Zápasy sa hrali v aréne Hinkle Fieldhouse, kde počas finálového zápasu mužov padol divácky rekord arény14 500 divákov.
Eduard Vladimír Tvarožek
Eduard Vladimír Tvarožek, pseudonym Vladimír Gazda (* 13. máj 1920, Horný Ďur – † 9. august 1999, Trenčín; pochovaný na Národnom cintoríne v Martine) bol slovenský esperantista, lingvista, učiteľ, redaktor, básnik a prekladateľ.
Profesijný život
Tvarožek bol stredoškolským učiteľom angličtiny a nemčiny.
Esperantské hnutie
Tvarožek bol medzinárodne známy pre svoju prácu v esperantskom hnutí, najmä pre svoje výborné jazykové schopnosti, ako učiteľ a funkcionár.
Spoluzaložil a bol členom vedenia Slovenskej esperantskej asociácie, členom vedenia Slovenského Esperantského Inštitútu a šéfredaktorom časopisu Esperantisto Slovaka.
Ocenenia
Tvarožek bol viackrát ocenený v Belartaj Konkursoj, literárnej súťaži Svetového esperantského zväzu. V rokoch 1969, 1970 a 1988 boli ocenené jeho pôvodné divadelné hry; v rokoch 1971, 1973 a 1976 jeho pôvodné básne.
Le Cloître-Pleyben
Le Cloître-Pleyben je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Finistère, v regióne Bretónsko.
Eduard Vladimír Tvarožek
Ocenenia
Počas 80. ročníka svetového kongresu esperanta v 1995 bol vyhlásený za Čestného člena UEA.
Le Cloître-Pleyben
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Eduard Vladimír Tvarožek
Preklady
Do slovenčiny z esperanta preložil:
Le Cloître-Pleyben
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dávidov prak
Dávidov prak je izraelský raketový systém protivzdušnej obrany krátkeho a stredného dosahu. Je určený na likvidáciu balistických rakiet dlhého dosahu alebo pomalšie letiacich striel s plochou dráhou letu.
Eduard Vladimír Tvarožek
Preklady
Bol tiež jedným z prekladateľov antológie slovenskej literatúry v esperante Slovaka antologio (red. Magda Šaturová-Seppová), Bratislava: SPN, 1977. Do esperanta potom preložil divadelnú hru Mohajra plejdo (Mohérový pléd, 1966) od Jána Kákoša.
Konôpka (priezvisko)
Známi nositelia
Pozri v článku Konôpka.
Eduard Vladimír Tvarožek
Preklady
Ďalej prekladal tiež diela Alexyho, Vajanského, Záthureckej ai. Prekladal do angličtiny, nemčiny, esperanta, chorvátčiny, maďarčiny a ruštiny.
Dávidov prak
Spolu so systémom Iron Dome (Železná kupola) a Arrow (Šíp) tvorí viacúrovňovú protivzdušnú obranu Izraela.
Dávidov prak je výsledkom spolupráce izraelskej spoločnosti Rafael Advanced Defense Systems a americkej firmy Raytheon, ktorá vyvinula strely Stunner. Rádiolokátor je produktom izraelskej firmy Elta.
Od roku 2006 do roku 2016 prispeli Spojené štáty na vývoj systému čiastkou 1,413 mld. USD.
Nikotínamidadeníndinukleotid
Nikotínamidadeníndinukleotid (NAD) je ústredný kofaktor v metabolizme. Nachádza sa vo všetkých bunkách. NAD je dinukleotid, pretože obsahuje dva nukleotidy spojené fosfátovými skupinami. Jeden nukleotid obsahuje bázu adenín a druhý obsahuje nikotínamid. NAD existuje v dvoch podobách: ako oxidovaná a redukovaná forma, skrátene NAD+ a NADH (H ako vodík). V podobe NAD+ poukazuje "+" na formálny náboj jedného z dusíkových atómov, ale molekula samotná je v skutočnosti jednomocný anión - s jednotkovým záporným náboj - pri fyziologickom pH. Naopak NADH je dvojvalentný anión, kvôli dvom mostíkovým fosfátovým skupinám.
Dávidov prak
Vznik a vývoj
V auguste 2008 Izrael a USA podpísali oficiálnu dohodu o spolupráci pri vývoji systému Dávidov prak. V decembri 2015 boli úspešne ukončené predprodukčné testy systému a v marci 2016 začali Izraelské vzdušné sily integráciu Dávidovho praku do svojho viacúrovňového systému protivzdušnej obrany. Dňa 2. apríla 2017 oznámil izraelský premiér Benjamin Netanjahu, že Dávidov prak je plne operačne spôsobilý.
Nikotínamidadeníndinukleotid
V metabolizme je nikotínamidadeníndinukleotid súčasťou redoxných reakcií a prenáša elektróny z jednej reakcie do druhej. Ako kofaktor sa teda v bunkách nachádza v dvoch formách: NAD+ je oxidačné činidlo - prijíma elektróny od iných molekúl, čím sa redukuje. V tejto reakcii sa tvorí NADH, ktorý potom vystupuje ako redukčné činidlo a odovzdáva elektróny. Tieto reakcie, pri ktorých sa presúvajú elektróny, sú hlavnou funkciou NAD. NAD však vystupuje i v iných bunkových procesoch predovšetkým ako substrát enzýmov, ktoré pridávajú alebo odštepujú funkčné skupiny na alebo z bielkovín v posttranslačných úpravách. Kvôli dôležitosti týchto reakcii sú enzýmy vystupujúce v metabolizme NAD cieľom pre nové liečivá.
Dávidov prak
Popis
Nepriateľské ciele zachytáva Dávidov prak pomocou viacúčelového rádiolokátora Elta EL/M-2084. Po zachytení cieľa posiela radar súradnice do centra bojového riadenia, ktoré zvolí vhodnú obrannú taktiku. V prípade potreby vystrelí raketu Stunner, ktorej úlohou je eliminácia cieľa. Rakety sú umiestnené na odpaľovacích zariadeniach, pričom na každom z nich môže byť až 16 rakiet. Odhadovaná cena rakety Stunner je 1 mil. USD. Systém dokáže ničiť rakety vystrelené zo vzdialenosti, t.j. tie, ktoré vlastní Hizballah v Libanone, Irán alebo Sýria. Dávidov prak je navrhnutý tak, aby bol schopný zničiť strely, na ktorých dolet a trajektóriu letu nie sú systémy Železná kupola a Šíp optimalizované.
Nikotínamidadeníndinukleotid
V organizmoch je možné syntetizovať NAD z jednoduchých základných molekúl (de novo), a to z aminokyselín tryptofánu alebo aspartátu. Alternatívne sú zložitejšie časti koenzýmov prijímané z potravy, napríklad v podobe niacínu. Podobné molekuly sú takisto produkované reakciami, ktoré rozkladajú štruktúru NAD, takže je z nich možné recyklovať a znovu získať aktívnu formu NAD.
NAD sa sčasti konvertuje na koenzým nikotínamidadeníndinukleotidfosfát (NADP). Chemické reakcie NADP sú veľmi podobné NAD, ale NADP vystupuje hlavne ako kofaktor v anabolickom metabolizme.
Fyzikálne a chemické vlastnosti
Nikotínamidadeníndinukleotid pozostáva z dvoch nukleozidov spojených mostíkovými fosfátovými skupinami. Každý nukleozid obsahuje ribózový kruh, jeden s adenínom naviazaným na prvý uhlík (pozíciu 1') cukru (adenozíndifosfátribóza) a druhý s nikotínamidom na danej pozícii. Nikotínamidová skupina môže byť na tento anomérny uhlík pripojená v dvoch rôznych orientáciách. Kvôli týmto dvom možným štruktúram existuje NAD ako dva diastereoméry. V organizmoch sa nachádza β-nikotínamidový diastereomér NAD+. Tieto nukleotidy sú spojené fosfátovými skupinami na uhlíku 5'. náhľad|250x250bod|Redoxná reakcia nikotínamidadeníndinukleotidu. V metabolizme táto zlúčenina prijíma a odovzdáva elektróny v redoxných reakciách. Tieto reakcie spočívajú v odobraní dvoch vodíkových atómov z reaktantu (R) v podobe hydridového aniónu (H-) a protónu (H+). Protón sa rozpustí v roztoku, zatiaľ čo reduktant RH2 sa oxiduje a NAD+ sa redukuje na NADH presunom hydridu na nikotínamidový kruh:
Z elektrónového páru hydridu je jeden elektrón presunutý na kladne nabitý dusík nikotínamidového kruhu NAD+ a druhý vo vodíkovom atóme je presunutý na C4 uhlík oproti dusíku. Elektrodový potenciál redoxného páru NAD+/NADH je -0,32 V, čo z NADH robí silné redukčné činidlo. Táto reakcia je jednoducho reverzibilná, keď NADH redukuje inú molekulu a znovu sa oxiduje na NAD+. Vďaka tomu môže koenzým opakovane prechádzať medzi formami NAD+ a NADH bez spotrebovania.
Všetky podoby tohto koenzýmu sú biele amorfné prášky, ktoré sú hygroskopické a veľmi dobre rozpustné vo vode. Ako pevné látky sú stabilné, ak sú uchovávané v suchu a v tme. Roztoky NAD+ sú bezfarebné a stabilné asi 1 týždeň pri 4 °C a neutrálnom pH, ale rýchlo sa rozkladajú v kyselinách alebo zásadách. Po rozklade tvoria produkty, ktoré inhibujú enzýmy. vpravo|náhľad|250x250bod|[[UV absorpčné spektrum NAD+ a NADH.]] NAD+ i NADH silne absorbujú ultrafialové žiarenie kvôli prítomnosti adenínu. Ako príklad, maximum absorpcie NAD+ je pri vlnovej dĺžke 259 nanometrov (nm) s absorpčným koeficientom 16,900 M−1 cm−1. NADH absorbuje aj pri vyšších vlnových dĺžkach s druhým maximom v UV oblasti pri 339 nm a s absorpčným koeficientom 6,220 M−1 cm−1. Tento rozdiel v absorpčných spektrách medzi oxidovanou a redukovanou formou koenzýmu pri vyšších vlnových dĺžkach umožňuje jednoduché meranie premeny jednej formy na druhú pri stanoveniach enzýmov - meraním množstva absorbovaného UV žiarenia pri 340 nm pomocou spektrofotometra možno stanoviť zmenu koncentrácie NADH v roztoku počas reakcie.
NAD+ a NADH sa líšia aj vo svojej fluorescencii. NADH v roztoku má maximum v emisnom spektre pri 340 nm a polčas fluorescencie 0,4 nanosekundy, zatiaľ čo oxidovaná forma koenzýmu nefluoreskuje. Vlastnosti fluorescenčného signálu sa menia pri naviazaní NADH na bielkoviny, takže tieto zmeny je možné využiť na stanovenie disociačných konštánt, ktoré sú užitočné v enzýmovej kinetike. Tieto zmeny vo fluorescencii je možné využiť na stanovenie zmien redoxných stavov v živých bunkách pomocou fluorescenčnej mikroskopie.
Koncentrácia a stav v bunkách
V pečeni potkanov je celková koncentrácia NAD+ a NADH asi 1 μmol/g hmotnosti (vrátane vody), asi desaťnásobok koncentrácie NADP+ a NADPH v tých istých bunkách. Skutočnú koncentráciu NAD+ v bunkovom cytosóle je zložitejšie zmerať, nedávne odhady v zvieracích bunkách sú približne 0,3 mM a približne 1,0 až 2,0 mM v kvasinkách. Až 80 % fluorescencie NADH v mitochodnriách je však vo viazanej podobe, takže jeho koncentrácia v roztoku je omnoho nižšia.
Biosyntéza
NAD+ je syntetizovaný dvomi metabolickými dráhami. Produkuje sa buď v de novo dráhe z aminokyselín alebo recyklačnej dráhe pomocou recyklácie komponent ako je nikotínamid naspäť na NAD+. Aj keď väčšina tkaniva u cicavcov syntetizuje NAD+ pomocou recyklačnej dráhy, de novo syntéza prebieha vo väčšej miere v pečeni z tryptofánu a v obličkách a makrofágock z kyseliny nikotínovej.
Produkcia de novo
vpravo|náhľad|350x350bod|Niektoré metabolické dráhy, ktorými prebieha syntéza a spotreba NAD+ u [[Stavovce|stavovcov. Skratky sú vysvetlené v texte.]] Väčšina organizmov syntetizuje NAD+ z jednoduchých zložiek. Konkrétna sada reakcií sa medzi organizmami líši, ale spoločným znakom je tvorba kyseliny chinolínovej (QA, z anglického quinolinic acid) z aminokyseliny - buď tryptofánu (Trp) u zvierat a niektorých baktérií, alebo aspartátu (Asp) u niektorých baktérií a rastlín. Kyselina chinolínová sa mení na mononukleotid kyseliny nikotínovej (NaMN, z anglického nicotinic acid mononucleotide) pomocou transferu fosforibózového zvyšku. Následne je naňho pripojený adenylát za tvorby kyselina nikotínová adeníndinukleotidu (NaAD). Nakoniec sa kyseliny nikotínová amiduje na nikotínamid, čím vzniká nikotínamidadeníndinukleotid (NAD).
V ďalšom kroku sa časť NAD+ konvertuje na NADP+ pomocou enzýmu NAD+ kináza, ktorý fosforyluje NAD+. U väčšiny organizmov tento enzým využíva ATP ako zdroj fosfátu, ale niektoré baktérie, ako napríklad Mycobacterium tuberculosis a hypertermofilný archeón Pyrococcus horikoshii, využívajú polyfosfát ako alternatívny zdroj fosfátu.
Obnovovacie dráhy
náhľad|300x300bod|Obnovovacie dráhy využívajú tri prekurzory NAD+: kyselinu nikotínovú, nikotínamid a nikotínamidribozid. Napriek prítomnosti dráhy na syntézu de novo existujú recyklačné reakcie, ktoré sú u človeka dôležité. Nedostatok niacínu v potrave spôsobuje vitamínovú deficienciu (nedostatok) zvanú pelagra. Tento vysoký nárok na NAD+ vychádza z konštantnej spotreby koenzýmu v reakciách ako sú posttranslačne úpravy, keďže cyklovanie NAD+ medzi oxidovanou a redukovanou formou v redoxných reakciách nemení celkové množstvo koenzýmu. Hlavným zdrojom NAD+ u cicavcov sú obnovovacie dráhy, ktoré recykluju nikotínamid produkovaný enzýmami využívajúcimi NAD+. V prvom kroku tejto dráhy, ktorý je zároveň rýchlosť určujúcim krokom, vystupuje enzým nikotínamidfosforibozyltransferáza (NAMPT), ktorá produkuje nikotínamidmononukleotid (NMN). NMN je priamym prekurzorom NAD+ v tejto dráhe.
Okrem skladania NAD+ de novo z jednoduchých aminokyselinových prekurzorov využívajú bunky aj zlúčeniny obsahujúce pyridínový základ. Tri vitamínové prekurzory využívané v recyklačných metabolických dráhach sú kyselina nikotínová (NA), nikotínamid (Nam) a nikotínamidribozid (NR). Tieto zlúčeniny je možné prijať priamo z potreby a sú označované ako vitamín B3 alebo niacín. Tieto zlúčeniny sú však produkované aj priamo v bunke a spotrebou bunkového NAD+. Niektoré enzýmy vystupujúce v týchto obnovovacích dráhach sa zrejme združujú u bunkového jadra, čo môže kompenzovať vysokú spotrebu NAD+ v tejto organele. Podľa niektorých poznatkov môžu bunky cicavcov prijímať extracelulárny NAD+ zo svojho okolia a rovnako môžu byť nikotínamid a nikotínamidribozid prijímané v črevách.
Obnovovacie reakcie prebiehajúce u mikroorganizmov sa líšia od cicavčích. Niektoré patogény, ako kvasinky Candida glabrata a baktéria Haemophilus influenzae, sú NAD+ auxotrofy - nevedia syntetizovať NAD+ - ale majú recyklačné dráhy a teda sú závislé na zdrojoch NAD+ alebo jeho prekurzoroch zo svojho okolia. Ešte prekvapujúcejší je vnútrobunkový patogén Chlamydia trachomatis, ktorému chýbajú rozpoznateľní kandidáti na akékoľvek gény vystupujúce v biosyntéze či obnove NAD+ i NADP+, takže musí tieto koenzýmy získavať od svojho hostiteľa.
Smrekov
Smrekov môže byť:
Nikotínamidadeníndinukleotid
Funkcie
vpravo|náhľad|272x272bod|Rossmannov fold tvorí časť [[Laktátdehydrogenáza|laktátdehydrogenázy mikroorganizmu Cryptosporidium parvum. NAD+ je znázornený červenou farbou, beta listy žltou a alfa helixy fialovou. ]] Nikotínamidadeníndinukleotid má niekoľko dôležitých úloh v metabolizme. Funguje ako koenzým v redoxných reakciích, ako donor ADP-ribózy v ADP-ribozylačných reakciách, ako prekurzor druhého posla cyklickej ADP-ribózy, zároveň vystupuje ako substrát pre bakteriálne DNA ligázy a skupinu enzýmov zvaných sirtuíny, ktoré využívajú NAD+ na odstránenie acetylových skupín z bielkovín. Okrem týchto metabolických funkcií vystupuje NAD+ ako adenínový nukleotid, ktorý môže opustiť bunku spontánnymi a regulovanými mechanizmami, takže môže mať dôležité mimobunkové úlohy.
AKK
AKK môže byť:
Nikotínamidadeníndinukleotid
Oxidoreduktázová väzba NAD
Hlavná úloha NAD+ v metabolizme je presun elektrónov z jednej molekuly na druhú. Reakcie tohto typu sú katalyzované veľkou skupinou enzýmov zvaných oxidoreduktázy. Správne názvy týchto enzýmov obsahujú názov oboch ich substrátov: napríklad NADH-ubichinón oxidoreduktáza katalyuje oxidáciu NADH koenzýmom Q. Tieto enzýmy sú však často označované ako dehydrogenázy a reduktázy, napríklad NADH-ubichinón oxidoreduktáza sa bežne nazýva NADH dehydrogenáza alebo koenzým Q reduktáza.
Mnoho rôznych superrodín enzýmov viaže NAD+/NADH. Jedna z najbežnejších superrodín obsahuje štruktúrny motív známy ako Rossmannov fold. Tento motív je pomenovaný po Michaelovi Rossmannovi, ktorý si ako prvý vedec všimol ako často sa táto štruktúra nachádza v bielkovinách, ktoré viažu nukleotidy. Príklad bakteriálneho enzýmu vystupujúceho v metabolizme aminokyselín, ktorý viaže NAD a nemá Rossmannov fold, je možné nájsť u Pseudomonas syringae pv. tomato (PDB: 2CWH, InterPro: IPR003767). vľavo|náhľad|V tomto obrázku je C4 uhlík, ktorý prijíma hydridový anión, zobrazený navrchu. Keď leží nikotínamidový kruh v rovine stránky s karboxyamidom vpravo, ako na obrázku, hydridový donor leží "nad" alebo "pod" rovinou stránky. Ak je "nad", presun hydridu je v triede A, ak je "pod", presun hydridu je v triede B. Keď sa nikotínamidadeníndinukleotid viaže na aktívne miesto oxidoreduktáz, nikotinamidový kruh koenzýmu je natočený tak, aby mohol prijať hydridový vodík od druhého substrátu. Hydridový donor môže byť u rôznych enzýmov umiestnený "nad" alebo "pod" rovinou planárneho C4 uhlíku, ukázaného na obrázku. Oxidoreduktázy triedy A presúvajú hydridový vodík zhora, oxidoreduktázy triedy B ho presúvajú zospodu. Keďže tento C4 uhlík je prochirálny, možno toho využiť u enzýmovej kinetiky a tým zistiť, akým mechanizmom reakcia prebieha. Pri tomto procese sa zmieša enzým so substrátom, ktorý má vodíky substituované za deutérium, takže enzým redukuje NAD+ presunom deutéria namiesto vodíku. Takto môže enzým vytvoriť jeden z dvoch stereomérov NADH. Podľa toho, ktorý stereomér vzniká, sú enzýmy riadené na dve triedy: trieda A (donor je nad rovinou) a trieda B (donor je pod rovinou).
Univerzitná nemocnica Martin
Univerzitná nemocnica Martin je štátna príspevková organizácia, nemocnica s nadregionálnym charakterom so sídlom v Martine. Svoju prevádzku začala ako župná nemocnica v Turčianskom sv. Martine v apríli 1889.
Nikotínamidadeníndinukleotid
Oxidoreduktázová väzba NAD
Enzýmy takmer vždy vykazujú vysoký level špecificity buď pre NAD+, alebo NADP+, napriek podobnosti ich väzby na proteín. Táto špecificita sa odráža na rôznych metabolických úlohách týchto koenzýmov a je výsledkom rôznych skupín aminokyselinových reziduí v dvoch druhoch vreciek viažucich koenzýmy. V aktívnom mieste NADP-dependentných enzýmov vzniká iónová väzba medzi bazickým aminokyselinovým postranným reťazcom a kyslou fosfátovou skupinou NADP+. Naopak u NAD-dependentných enzýmov je náboj vo vrecku opačný, čo zabraňuje väzbe NADP+. Exisuje však niekoľko výnimiek, ako sú enzýmy aldózareduktáza, glukóza-6-fosfátdehydrogenáza a metyléntetrahydrofolátreduktáza, ktoré môžu u niektorých druhov využiť oba koenzýmy.
Úloha v redoxnom metabolizme
Redoxné reakcie katalyzované oxidoreduktázami sú životne dôležité pre všetky časti metabolzmu, ale obzvlášť dôležitou funkciou týchto reakcií je umožniť živinám získať energiu uloženú v relatívne slabej dvojitej väzbe v molekule kyslíku. Redukované zlúčeniny, ako sú glukóza a mastné kyseliny, sú oxidované, čím sa uvoľňuje chemická energia z O2. Pri tomto procese sa NAD+ redukuje na NADH v procesoch glykolýzy, beta-oxidácie a citrátového cyklu. U eukaryotov sú elektróny prenášané na NADH, ktorý sa tvorí v cytoplazme a následne sa presúva do mitochondrie (na redukciu mitochondriálneho NAD+) pomocou mitochondriálnych člnkov, ako je glycerolfosfátový člnok alebo malát-aspartátový člnok. Mitochondriálny NADH je potom oxidovaný v dýchacom reťazci, ktorý prenáša protóny cez membránu a vytvára ATP pomocou oxidačnej fosforylácie. Tieto člnkové systémy majú rovnakú transportnú funkciu aj v chloroplastoch. náhľad|250x250bod|Zjednodušený prehľad redoxných metabolizmov, ukazujúci ako NAD+ a NADH prepájajú [[citrátový cyklus a oxidačnú fosforyláciu.]] Keďže oxidovaná i redukovaná forma nikotínamidadeníndinukleotidu je využívaná u týcho spojených skupín reakcií, bunka udržiava vysokú koncentráciu NAD+ i NADH. Vysoký pomer NAD+/NADH umožňuje tomuto koenzýmu vystupovať ako oxidačné i redukčné činidlo. Naproti tomu NADPH vystupuje hlavne ako redukčné činidlo v anabolizme, a to v dráhach ako je syntéza mastných kyselín alebo fotosyntéza. Keďže NADPH je nutné ako silné redukčné činidlo, aby mohli prebiehať redoxné reakcie, je udržiavaný veľmi nízky pomer NADP+/NADPH.
Aj keď je NADH dôležité v katabolizme, objavuje sa i v anabolických reakciách, ako napríklad glukoneogenéze. Potreba NADH v anabolizme vytvára problém pre prokaryoty rastúce zo živín, ktoré poskytujú len malé množstvo energie. Nitrifikačné baktérie, ako napríklad rod Nitrobacter, oxidujú dusitany na dusičnany, čím sa uvoľňuje dostatočné množstvo energie na presun protónov a tvorbu ATP, ale nie na priamu produkciu NADH. Keďže NADH je i tak vyžadované u anabolických reakcií, tieto baktére využívajú nitritoxidoreduktázu na tvorbu dostatočnej protónmotívnej sily (protónového gradientu), aby mohla časť dýchacieho reťazca bežať v opačnom smere a mohlo sa tvoriť NADH.
Neredoxné reakcie
Koenzým NAD+ je takisto spotrebovaný v reakciách, kde dochádza k presunu ADP-ribózy. Enzýmy zvané ADP-ribozyltransferázy presúvajú ADP-ribózovú skupinu z tejto molekuly na bielkoviny v posttranslačnej úprave nazývanej ADP-ribozylácia. ADP-ribozylácia pozostáva buď z presunu jednej ADP-ribózovej jednotky, teda sa jedná o mono-ADP-ribozyláciu, alebo presunu ADP-ribózy na bielkoviny v podobe dlhých vetvených reťazcov, čo sa nazýva poly(ADP-ribozyl)ácia. Mono-ADP-ribozylácia bola prvýkrát identifikovaná ako mechanizmus pôsobenia skupiny bakteriálnych toxínov, hlavne toxínu cholery, ale prebieha i u bežnej bunkovej signalizácie. Poly(ADP-ribozyl)áciu vykonávajú poly(ADP-ribóza)polymerázy. Štruktúra poly(ADP-ribózy) je využívaná v regulácii niekoľkých bunkových dejov a je najdôležitejšia v bunkovom jadre, v procesoch ako sú oprava DNA a údržba telomér. Okrem týchto funkcií v bunke bola nedávno objavená skupina extracelulárnych ADP-ribozyltransferáz, ale ich úloha ostáva nejasná. NAD+ môže byť pridané i na bunkovú RNA ako 5'-terminálna modifikácia. vľavo|náhľad|280x280bod|Štruktúra [[Cyklická ADP-ribóza|cyklickej ADP-ribózy.]] Ďalšia funkcia tohto koenzýmu v bunkovej signalizácii je, že slúži ako prekurzor cyklickej ADP-ribózy, ktorá sa produkuje z NAD+ pomocou ADP-ribozylcykláz ako šúčasť systému druhých poslov. Táto molekula pôsobí vo vápnikovej signalizácii uvoľnením vápniku z intracelulárnych zásob. Viaže sa na takzvané ryanodínové receptory, umiestnené na membránach organel, ako je napríklad endoplazmatické retikulum, čím dochádza k otvoreniu týchto vápnikových kanálov.
NAD+ spotrebovávajú i sirtuíny, čo sú NAD-dependentné deacetylázy, ako je Sir2. Tieto enzýmy presúvajú acetylovú skupinu zo substrátového proteínu na ADP-ribózovú zložku NAD+, čo rozštiepi tento koenzým a uvoľní nikotínamid a O-acetyl-ADP-ribózu. Sirtuíny zjavne vystupujú hlavne v regulácii transkripcie pomocou deacetylácie histónov a zmeny štruktúry nukleozómu. Sirtuíny však môžu deacetylovať i nehistónové bielkoviny. Táto aktivita sirtuínov je zaujímavá predovšetkým kvôli jej dôležitosti v regulácii procesu starnutia.
Ďalšie NAD-dependentné enzýmy zahŕňajú bakteriálne DNA ligázy, ktoré spájajú dva konce DNA s využitím NAD+ ako substrátu, ktorý dodáva adenozínmonofosfát (AMP) na 5' fosfátovú skupinu jedného konca DNA. Na tento intermediát sa potom viaže 3' hydroxylová skupina druhého konca DNA, čím vzniká fosfodiesterová väzba. Naproti tomu eukaryotické DNA ligázy využívajú ATP na tvorbu DNA-AMP intermediátu.
Li et al. zistili, že NAD+ priamo reguluje proteín-proteínové interakcie. Takisto ukázali, že jeden z dôvodov poklesu opráv DNA spojených so starobou by mohla byť zvýšená väzba proteínu DBC1 (Deleted in Breast Cancer 1, "vymazaný pri rakovine prsníka 1") na PARP1 (poly(ADP-ribóza)polymeráza 1), keďže pri starnutí sa znižuje hladina NAD+. Úprava hladiny NAD+ by teda mohla ochrániť pred rakovinou, radiáciou a starnutím.
Extracelulárne pôsobenie NAD+
V posledných rokoch bol NAD+ odhalený ako extracelulárna signalizačná molekula, ktorá vystupuje v medzibunkovej komunikácii. NAD+ sa uvoľňuje z neurónov v cievach, močovom mechúre, hrubom čreve, z neurosekrečných buniek a mozgových synaptozómov a bol navrhnutý ako nový neurotransmiter, ktorý prenáša informáciu z nervov na efektorové bunky v orgánoch s hladkou svalovinou. U rastlín indukuje extracelulárny nikotínamidadeníndinukleotid rezistenciu voči patogénnej infekcii a bol identifikovaný prvý extracelulárny receptor NAD. Ďalšie výskumy sú nutné na určenie základných mechanizmov jeho extracelulárneho pôsobenia a ich dôležitosti pre zdravie človeka a životné procesy u ostatných organizmov.
Klinický význam
Enzýmy, ktoré tvoria a využívajú NAD+ a NADH, sú dôležité pre farmakológiu i pre výskum novej liečby chorôb. Dizajn liekov a vývoj liekov využíva NAD+ tromi spôsobmi: ako priamy cieľ pôsobenia liekov, dizajnovaním enzýmových inhibítorov alebo aktivátorov založených na jeho štruktúre, ktoré menia aktivitu NAD-dependentných enzýmov, a snahou inhibovať biosyntézu NAD+.
NAD bol študovaný pre potenciálne použitie v terapii neurodegeneratívnych porúch, ako je napríklad Alzheimerova alebo Parkinsonova choroba. Klinické skúšky (bez prekurzorov NAD) s kontrolnou skupinou s placebom, ktoré testovali efekt NADH, nepreukázali žiadny efekt u ľudí s Parkinsonovou chorobou.
NAD+ je takisto cieľom liekčiva izoniazid, ktorý sa používa pri liečbe tuberkulózy, infekcie spôsobenej baktériou Mycobacterium tuberculosis. Izoniazid je "prodrug" (liek, ktorého aktívna forma vzniká ako metabolit v tele) a keď sa dostane do baktérie, je aktivovaný peroxidázovým enzýmom, ktorý túto zlúčeninu oxiduje do podoby voľného radikálu. Tento radikál potom reaguje s NADH, čím vznikajú adukty, ktoré pôsobia ako veľmi silné inhibítory enzýmu enoyl-acyl carrier protein reduktázy a dihydrofolátreduktázy.
Keďže mnoho oxidoreduktáz využíva NAD+ a NADH ako substráty a viažu ich pomocou vysoko konzervovaných štruktúrnych motívov, je prekvapivá predstava, že by inhibítory založené na NAD+ mohli byť špecifické pre konkrétny enzým. Napriek tomu je to však možné - napríklad inhibítory založené na zlúčeninách ako kyselina mykofenolová a tiazofurín inhibujú IMP dehydrogenázu na väzbovom mieste pre NAD+. Tento enzým je dôležity v metabolizme purínov, takže sa tieto molekuly dajú využiť ako lieky proti rakovine, vírusom, alebo ako imunosupresíva. Iné lieky nie sú enzýmové inhibítory, ale namiesto toho aktivujú enzýmy vystupujúce v metabolizme NAD+. Sirtuíny sú obzvlášť zaujímavým cieľom týchto liekov, keďže aktivácia týchto NAD-dependentných acetyláz v niektorých zvieracích modeloch predlžuje život. Zlúčeniny ako resveratrol zvyšujú aktivitu týchto enzýmov, čo môže hrať dôležitú úlohu v ich schopnosti oddialiť starnutie v modelových organizmoch ako u stavovcoch, tak i u bezstavovcov. V jednom experimente sa u myší, ktorým bol podávaný NAD po dobu jedného týždňa, zlepšila komunikácia medzi jadrom a mitochondriami.
Vďaka rozdielom v metabolických dráhach biosyntézy NAD+ u rôznych organizmov, napríklad baktérií a človeka, je táto oblasť metabolizmu veľmi sľubnou oblasťou pre vývoj nových antibiotík. Napríklad enzým nikotínamidáza, ktorá premieňa nikotínamid na kyselinu nikotínovú, je cieľom pre dizajn liečiv, keďže tento enzým sa nachádza u kvasiniek a baktérií, ale nie je prítomný u človeka.
V bakteriológii sa občas NAD označuje ako faktor V a využíva sa ako doplnok pre kultivačné média pre niektoré baktérie so špecifickými rastovými nárokmi.
História
náhľad|283x283bod|[[Arthur Harden, spoluobjaviteľ NAD]]
Koenzým NAD+ prví objavili birtskí biochemici Arthur Harden a William John Young v roku 1906. Všimli si, že prídavok povareného a filtrovaného extraktu kvasiniek zrýchlil priebeh alkoholového kvasenia v nepovarenom extraktu kvasiniek. Neidentifikovaný faktor zodpovedný za tento efekt pomenovali koferment. Po dlhej a náročnej purifikácii extraktu kvasiniek bol tento teplu odolný faktor identifikovaný Hansom von Euler-Chelpinom ako nukleotid-cukor-fosfát. V roku 1936 ukázal nemecký vedec Otto Heinrich Warburg úlohu tohto nukleotidového koenzýmu v prenose hydridu a identifikoval nikotínamidovú zložku ako miesto priebehu redoxných reakcií.
Vitamínové prekurzory NAD+ boli prvýkrát identifikované v roku 1938, keď Conrad Elvehjem ukázal, že pečeň má účinok "proti čiernemu jazyku" ("anti-black tongue") v podobe nikotínamidu. Následne v roku 1939 predniesol prvý dôkaz, že niacín sa využíva pri syntéze NAD+. Začiatkom 40. rokov 20. storočia bol Arthur Kornberg prvý, kto detekoval enzým v biosyntetickej dráhe. V roku 1949 potom americkí biochemici Morris Friedkin a Albert L. Lehninger dokázali, že NADH prepája metabolické dráhy ako sú citrátový cyklus so syntézou ATP v oxidačnej fosforylácii. V roku 1958 objavili Jack Preiss and Philip Handler intermediáty a enzýmy vystupujúce v biosyntéze NAD+ - obnovovacia dráha z kyseliny nikotínovej sa označuje ako Preiss-Handlerova dráha.V roku 2004 odhalili Charles Brenner a jeho spolupracovníci nikotínamidribozidkinázovú dráhu syntézy NAD+.
Neredoxné úlohy NAD(P) boli objavené neskôr. Ako prvá bola identifikovaná úloha NAD+ ako ADP-ribózového donoru v ADP-ribozylačných reakciách pozorovaných na začiatku 60. rokov 20. storočia. Štúdie v priebehu 80. a 90. rokov odhalili aktivitu metabolitov NAD+ a NADP+ v bunkovej signalizácii - ako je aktivita cyklickej ADP-ribózy, ktorá bola objavená v roku 1987.
Lavabo
náhľad|Gotické lavabo, [[15. storočie, Notre-Dame v Rosenwiller]] Lavabo (slovenská výslovnosť: [lavábo]; ) je liturgické umývadlo v sakristii kostola alebo v refektári kláštora. Hornú časť tvorí obvykle kamenná alebo kovová nádrž na vodu, často s ozdobným kohútikom zasadená do steny či niky. Dolnú časť tvorí kamenná alebo kovová misa na vodu vyčnievajúca zo steny. Lavabo slúži pre obradné potreby, v ktorom si kňaz umýva ruky pred bohoslužbou, po príprave darov, pred premenením Eucharistie a v kláštore pred spoločným jedlom. V 16. a 17. storočí sa objavuje aj v svetskom interiéri.
Etymológia
Termín lavabo sa všeobecne používa, ako zastrešujúci výraz pre viac príbuzných typov liturgických umývadiel. Pochádza z latinského slova lavo = umývať alebo lavatorium = miesto na umývanie, ktoré označuje symbolicky kresťanský obrad (lavabo) umývania si rúk sprevádzaný prednesom žalmu (V nevinnosti si ruky umývam... Žalm 26, 6).
Opis
Lavabo ako liturgické umývadlo sa úzko spája so symbolickým obradom umývania rúk (lavabo) sprevádzaný prednesom žalmu, v ktorom si kňaz umýva ruky pred bohoslužbou, po príprave darov, pred premenením Eucharistie a v kláštore pred spoločným jedlom. V latinskom obrade bolo zavedené v 16. storočí po Tridentskom koncile. Bol však používaný už v 4. storočí v v sýrskom, koptskom obrade neskôr aj byzantskom obrade. Využívanie lavaba sa rozšírilo hlavne v sakrálnej barokovej architektúre. V 16. a 17. storočí sa rovnako objavuje v svetskom interiéri a od polovice 18. storočia sa jeho používanie rozšírilo. Jeho dôležitosť vzrástla v 19. storočí s nástupom ideálu osobnej čistoty. Bolo priamym predchodcom dnešného umývadla. Použitie v interiéri mizne po zavedení vodovodného systému.
Aak (hudba)
Aak (výslovnosť IPA: [a.ak]; hangul: 아악, hanča: 雅樂, prepis: aak; doslova: „elegantná hudba“) je žáner kórejskej dvorskej hudby, ktorý sa vyvinul počas vlády dynastie Korjo (9381392) z importovanej čínskej dvorskej hudby jajüe, ktorá sa do Kórey dostala s darom 428 hudobných nástrojov, ktoré spolu s kostýmami a predmetmi na rituálny tanec i hudobníkmi kórejskému cisárovi Jedžongovi v roku 1116 venoval čínsky cisár Chuej-cung.
Andrzej Konopka
Andrzej Konopka môže byť:
Trestný rozkaz
Trestný rozkaz je v rámci právneho poriadku Slovenskej republiky zjednodušená forma odsudzujúceho rozhodnutia v trestnom konaní, ktorý má povahu odsudzujúceho rozsudku. Možno ním rozhodnúť o vine, o treste, o náhrade škody a o ochrannom opatrení. Právnu úpravu trestného rozkazu obsahujú §§ 353 – 357 Trestného poriadku.
Realizmus (medzinárodné vzťahy)
Realizmus je teória medzinárodných vzťahov, ktorá sa zameriava na problematiku moci a národných záujmov. Existuje viac obmien tejto teórie, ale všetky vychádzajú z tézy, že pri neexistencii celosvetovej vlády, ktorá by hrala úlohu globálneho policajta, sa jednotlivé štáty v záujme vlastnej obrany budú správať racionálne. Súčasné anarchické pomery vo svete ich donútia, aby na ochranu vlastnej bezpečnosti využívali všetky silové prostriedky, ktoré majú k dispozícii. Hlavným z nich je armáda, pričom realisti očakávajú ozbrojené konflikty vyvolané úsilím štátov posilniť svoju vojenskú pozíciu na úkor iných štátov. Ďalšou súčasťou moci štátov je ekonomický potenciál, zásoby surovín a v neposlednom rade kultúrna hegemónia. Realizmus ponúka aj vysvetlenie, prečo sa svetu tak dlho darí vyhýbať naozaj veľkému vojnovému konfliktu. Za celú studenú vojnu nenastala priama ozbrojená konfrontácia medzi Spojenými štátmi a Sovietskym zväzom preto, lebo obidve mocnosti vedeli, že druhá strana vlastní jadrové zbrane a vojna by sa skončila vzájomnou deštrukciou, čo by vážne poškodilo aj vlastnú bezpečnosť tej či onej strany. Niektorí poprední realisti ako napríklad Kenneth Waltz, tvrdia, že rozšírenie jadrových zbraní na viac krajín nemusí byť až tak zlá vec, lebo ak ich budú mať všetky, nepoužije ich ani jedna.
Podľa realistov jednotliví politickí vodcovia a medzinárodné inštitúcie nie sú až takí dôležití, lebo stačí, ak sa podrobnejšie pozrieme na ich mocenský potenciál a miesto v medzinárodnom systéme. Kritici tohto názoru však na príkladoch Winstona Churchilla (v porovnaní s Nevillom Chamberlainom) a Ronalda Reagana (v porovnaní s Jimmym Carterom) poukazujú na rozdiel, aký vo vzťahoch Spojeného kráľovstva, resp. Spojenými štátmi spôsobila zmena vodcu, a že medzinárodné inštitúcie naozaj môžu zohrávať vplyvnú úlohu v medzinárodnej politike.
Ménas (aksumský biskup)
Ménas (amh. ሚናስMinas; iné tvary pozri pod Ménas; známy aj ako: ሰላማSälama II. ; fl. medzi 4.6. storočím ) bol podľa etiópskej tradície druhý etiópsky (aksumský) metropolita (abuna), nástupca svätého Frumentia.
Život
Obdobie, kedy žil nie je isté, keďže medzi obdobím Frumentia a vládou Anbása Wedema, počas ktorej mal Ménas žiť, vládlo v Etiópii podľa neskorších kroník najmenej 25 kráľov. Meno Sälama II. môže preto podľa Coptic Encyclopedia znamenať, že za Ménovho episkopátu kresťanstvo v Etiópii ožilo po dlhšom útlme, čo majú potvrdzovať aj jeho diela. O Ménovom živote sa s istotou v podstate nič nevie.
Dielo
Ménovi býva prisudzovaných viacero homílií, pričom najmenej 6 sa zachovalo a dodnes býva počas cirkevného roka čítaných v etiópskych kláštoroch. Tematicky hovoria napríklad o apoštoloch, 70 učeníkoch Krista, Zosnutí Panny Márie, kríži či otcoch Nicejského koncilu. Býva mu pripisovaný tiež preklad Knihy Zjavení do jazyka ge'ez, resp. mu niekedy býva pripisovaná aj tvorba samotného (kultúrneho) jazyka, keďže spomínané diela patria k jeho najranejším literárnym pamiatkam. Je tiež možné, že do jazyka preložil Rufinovo dielo o Frumentiovi.
Vignes (Yonne)
Vignes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Taron Egerton
Taron Egerton (* 10. november 1989, Birkenhead, Cheshire, Anglicko) je waleský herec a spevák.
Detstvo a mladosť
Egerton sa narodil 10. novembra 1989 v meste Birkenhead v grófstve Cheshire, v Anglicku. Jeho matka je z polovice anglického a waleského pôvodu a otec je anglického pôvodu, pochádzajúci z Liverpoolu. Má dve mladšie sestry - Mari a Rosie.
Egerton hovorí plynule anglicky aj walesky. Jeho rodičia sa rozviedli keď mal dva roky a s matkou žil na waleskom ostrove Anglesey, kde chodil aj do základnej školy. Ako dvanásťročný sa presťahoval s matkou do mesta Aberystwyth.
Kariéra
Debutoval v roku 2013 v dvoch epizódach televízneho seriálu Lewis. V roku 2014 sa dostal do širšieho podvedomia vďaka filmu Kingsman: The Secret Service. Daboval hlavnú postavu v animovanom filme Sing, kde naspieval aj niekoľko piesní k filmu.
V roku 2018 si zahral po boku Jamieho Foxxa, Eve Hewson a Jamieho Dornana v dobrodružnom filme Robin Hood. O rok neskôr stvárnil Eltona Johna v životopisnom filme Rocketman. Za svoj herecký výkon získal ocenenie Zlatý glóbus a Satellite. V júni 2019 naspieval duet s Eltonom Johnom, „Your Song“.
Súkromný život
Egerton žije v západnom Londýne. Podporuje práva LGBT komunity a je veľvyslancom asociácie MND. Časopisom British GO, bol umiestnený medzi 50 najlepšie obliekaných mužov roku 2015 a 2016.
Thargélia
Thargélia bol starogrécky sviatok zasvätený Apolónovi. Starovekí Aténčania oslavovali na začiatku leta pred zberom úrody, a to 6. a 7. thargélióna (podľa atického kalendára) slávnosť Thargéliu, ktorá sa konala na počesť boha Apolóna (podľa niektorých zdrojov aj Artemidy). Tento sviatok sa slávil aj v niektorých iónskych mestách a ich kolóniách.
V prvý sviatočný deň bol obetovaný baran bohyni Demetre Chloé a mesto bolo vyčistené od zla pomocou dvoch farmakoi. V iónskych mestách malo byť zlo, miasma (poškvrna), vytlačené v osobe farmakosa, obetného baránka, prednostne vybraného z okrajových vrstiev spoločnosti, ktorý vedený mestom zozbieral všetky negativizmy komunity a po vyhostení ich odniesol so sebou. Niektoré staršie písomné zdroje (scholia) uvádzajú, že to nebol len symbolický rituál, ale že farmakoi boli usmrcovaní (napr. pre odvrátenie morovej nákazy či hladomoru ). Či boli farmakoi počas rituálu zabíjaní alebo nie (prinajmenšom v historickom období), je otázkou, na ktorú nemali jednoznačnú odpoveď už starovekí spisovatelia a ani dnešní (Gréci takéto praktiky považovali za barbarské ). náhľad|Vľavo trojnožka ([[tripus) pod hrniec (chytru), vpravo chytra s pieckou, 6. až 4. stor. pred Kr., Atény]]
Na druhý deň k obradom tohto starogréckeho sviatku patril sprievod, ktorý podľa Porfyria (konal sa v Aténach ešte počas jeho života) niesol poľné byliny, ale aj žalude (kedysi boli najdôležitejšou rastlinnou potravinou ), plody jablone, jačmeň, pšenicu, kopu sušených fíg, koláče z pšeničnej a jačmennej múky a na poslednom mieste hrniec (chytra). Thargélos, hrniec s pokrmom, sa ponúkol ako obetný dar Apolónovi. Nie je celkom jasné, čo bol presne thargélos. Niektorí starovekí lexikografi ho opísali ako aparché „prvotinu z úrody“ (celogrécka náboženská prax od archaického do konca helenistického obdobia ), pokrm z prvej zozbieranej úrody pripravovaný v hrnci. Hésychios z Alexandrie spomína „hrnec so semenami“, rovnako ako Fotios, ktorý tiež opisuje thargélos ako „hrnec plný semien na posvätné varené jedlo“. Athénaios však cituje Kratea, ktorý uviedol, že thargélos bol chlieb (ἄρτος - artos), ktorý bol po žatve upečený ako prvý. Bez ohľadu na to z čoho bol zhotovený, neskôr bol pravdepodobne skonzumovaný. Ak bol zhotovený z prvých vypestovaných plodín, akoby chcel zdôrazniť prednosť bohov pred ľuďmi pri vychutnávaní si prvej úrody. Počas tohto sviatku bola eiresióné (εἰρεσιώνη, ratolesť olivy prepletená vlnou, z ktorej viseli rôzne plody ) pripevnená nielen na dvere Apolónovej svätyne (umiestnil ju tam chlapec, ktorého rodičia boli nažive ), ale aj na dvere domu každého Aténčana. V scholiu na Aristofanovu hru Ploutis je o eiresioné na rozdiel od iných starovekých písomných zdrojov uvedené, že ju počas Thargélií obetovali Héliovi a Hóram. Existujú však nezhody v tom, či bola eiresióné spojená s týmto sviatkom, najnovšie prevláda názor, že bola špecifická pre slávnosť Pyanepsia. Suda uvádza, že sa počas tohto slávnostného dňa uskutočnila aj súťaž v speve a že jej víťaz obetoval svoju víťaznú cenu, ktorou bol tripus, Apollónovej svätyni známej ako Pythion.
Konopka (priezvisko)
Konopka je poľské, české a slovenské priezvisko. V Česku je najrozšírenejšie v mestách Havířov, Mladá Boleslav, Praha a Turnov. Na Slovensku je najčastejšie v Banskej Štiavnici, Lučenci a Demandiciach (okres Levice).
Známi nositelia
Pozri v článku Konopka.
Rožná ulica
Premenovaná bola v roku 1950 z dôvodu duplicity pomenovania po pripojení obce k Bratislave.
Pôvodne bola pomenovaná podľa Fiodora Michajloviča Dostojevského (1821-1881), ruského spisovateľa.
Pôvodne tu bola individuálna domová zástavba a radová domová zástavba. Zanikla v súvislosti s novou sídliskovou zástavbou Dvory.
Nachádzala sa medzi dnešnou Fedinovou a Ševčenkovou ulicou.
Villeblevin
Villeblevin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yonne, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
László Szabó (šachista)
László Szabó (* 19. marec 1917, Budapešť, Maďarsko† 8. august 1998, Budapešť) bol maďarský šachový veľmajster.