cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tom Nicholson
Odpočúvania
O dva týždne neskôr boli zverejnené tri nahrávky Nicholsových telefonátov s Jurajom Ondrejčákom, zvaným Piťo, ktorý je od novembra 2011 vo vyšetrovacej väzbe. Má byť lídrom skupiny piťovcov. Nicholson zdôvodnil, že rozhovory z obdobia novembra 2010 boli súčasťou jeho novinárskej práce, keďže sa venoval aj témam organizovaného zločinu, kontakt udržoval aj s podozrivými osobami. Ku kauze sa vyjadril: „Domnievam sa, že ide o organizovanú snahu spochybniť moju prácu a aj mňa ako osobu.“ Na svojom blogu ďalej vysvetlil, že familiárne oslovovanie je súčasťou komunikácie v tomto prostredí a nie znak bližšieho vzťahu s odpočúvaným. Únik odpočúvaní ministerstvo preveruje.
Michael Learnedová
Michael Learned (* 9. apríl 1939, Washington D.C.) je americká herečka. Je známa z televízneho seriálu Waltonovci, kde stvárnila hlavnú rolu. Za svoj herecký výkon v televíznom seriály získala tri ocenenia Emmy Award.
Detstvo a mladosť
Learnedová sa narodila vo Washingtone, D.C., jej otec pracoval ako diplomat. Jej starý otec z matkinej strany bol atašé na veľvyslanectve Spojených štátov amerických v Ríme. Má päť mladších sestier: Gretl, Susan, Sabra, Dorit a Philippa.
Keď mala 11 rokov, presťahovala sa Learnedová do Rakúska, kde jej otec pracoval pre ministerstvo zahraničných vecí USA.
Televízia
Jej prvou veľkou úlohou v televízii bola postava Olivie Waltonovej v televízii seriáli Waltonovci, ktorý trval deväť sérii od roku 1972 do roku 1981. Počas prvých piatich sérií, bola označovaná ako "Miss Michael Learned", pretože bola relatívne neznáma a producenti sa chceli vyhnúť nejasnostiam medzi divákmi o jej pohlaví. Za svoj herecký výkon bola šesťkrát nominovaná na Emmy Award, pričom ocenenie vyhrala trikrát. Získala aj štyri nominácie Zlatý glóbus. Neskôr príležitostne hosťovala až do zrušenia televízneho seriálu a objavila sa aj v štyroch zo šiestich filmov o stretnutí Waltonovcov, ktoré vznikli v 80. a 90. rokoch.
Learnedová hrala ako zdravotnú sestru Mary Benjamin v televíznom seriály Nurse, ktorá bola vysielaná v rokoch 1981 až 1982. Za svoj herecký výkon bola Learnedová nominovaná na dve ceny Emmy Award, pričom jednu získala.
Divadlo
Koncom 60. rokov sa Learnedová a jej vtedajší manžel Peter Donat objavili v rôznych úlohách s American Conservatory Theatre v San Franciscu. Objavila sa v mnohých inscenáciách na Broadwayi, mimo Broadway a aj v iných divadlách, vrátane celoštáteho turné On Golden Pond v rokoch 2006 až 2007. Príležitostne sa venuje divadelnému herectvu.
Súkromný život
Learnedová bola štyrikrát vydatá. Jej prvým manželom bol kanadsko-americký herec Peter Donat, za ktorého sa vydala v roku 1956 a manželstvo skončilo rozvodom v roku 1972. Z manželstva má troch synov – Caleba, Christophera a Lucasa Donata.
Od roku 1988 je vydatá za právnika Johna Dohertyho.
V roku 2002 pre Daily Word, uviedla, že v čase natáčania televízneho seriálu Waltonovci, sa z nej stala alkoholička, čo bol jeden z dôvodov prečo dobrovoľne opustila natáčanie skôr ako skončila seriál. Rozhodla sa abstinovať a zameriavala sa na "duchovnú cestu". Od roku 1977 abstinuje.
Rieumajou
Rieumajou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dominik Kružliak
Dominik Kružliak (* 10. júl 1996, Liptovský Mikuláš) je profesionálny slovenský futbalista hrajúci za slovenský klub FC DAC 1904 Dunajská Streda.
Kružliak začal svoju kariéru v mládežníckych výberoch Ružomberka, odkiaľ sa postupne vypracoval až na kapitána A-tímu. Po jedenástich rokoch v klube odišiel po sezóne 2018/19 do konkurenčnej Dunajskej Stredy, kde sa okamžite stal lídrom obrany.
Kostol svätých Petra a Pavla (Chisaria)
Kostol svätých Petra a Pavla  je rímskokatolícky kostol z druhej polovice 19. storočia ležiaci v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. V chráme sa nachádza etnografická expozícia.
Iné názvy
Kostol je známy aj ako Katolícky kostol svätých Petra a Pavla, Katedrálny kostol svätých Petra a Pavla , alebo Katolícky katedrálny kostol svätých Petra a Pavla.
Lokalita
Budova leží v meste Chisaria v od mesta oddelene ležiacej štvrti Miromir (🇧🇬).
Dejiny a charakteristika
Dedina Davadžovo (🇧🇬) (od roku 1934 Miromir, v súčasnosti štvrť mesta Chisaria) bola jedniu z paulikánských dedín v plovdivskom regióne, ktoré sa v 50. rokoch 17. storočia priklonili ku katolicizmu.
Kostol bol postavený v priebehu roku 1882. V rovnakom roku bola postavená aj budovy fary. Iniciátormi výstavby boli dvaja pôvodom talianskí kňazi. Boli to otec Pavel Cakija  (narodený v Taliansku v roku 1835, prisťahoval sa na územie Bulharska v roku 1871) a otec Karlos   (narodený v talianskom Tridente v roku 1838, prisťahoval sa na územie Bulharska v roku 1879).
V rokoch 19671970 v kostole prebehla reštaurácia interiéru a steny v kostole boli vyzdobené freskami. Autorom fresiek v kostole je umelec Stojan Izov. V júni roku 2004 bola v kostole otvorená etnografická expozícia.
Chrám patrí pod sofijsko-plovdivskú rímskokatolícku diecézu.
Múzejná expozícia
Etnografická múzejná expozícia, ktorá bola otvorená pri kostole sa venuje obyvateľom Miromiru, ich životnému štýlu  ako aj dejinám miestnej farnosti. V rámci expozície je zhromaždených množstvo písomných materiálov spojených s dedinou a farnosťou.
Expozícia bola otvorená v roku 2004.
Chrámový sviatok
Chrámový sviatok sa oslavuje 29. júna, pričom v rámci sviatku prebieha vždy zhromaždenie miestneho obyvateľstva.
RPK
RPK (, Ručnoj pulemjot Kalašnikova) je ľahký (tzv. "ručný") guľomet sovietskej výroby. V podstate je to variant útočnej pušky AKM vybavenej dlhšou a ťažšou hlavňou a dvojnožkou. Pretože nemá vymeniteľnú hlaveň a má menšiu kapacitu zásobníka, nie je určený na streľbu dlhými dávkami. Podobne ako britský ľahký guľomet LSW, aj RPK zaisťuje palebnú podporu pešiemu družstvu pri streľbe na vzdialenosti väčšej, než bežná útočná puška. Obyčajne sa používa segmentový schránkový zásobník na 40 nábojov, podobný ako u AK-47, ale môže byť použitý aj bubnový zásobník s kapacitou 75 nábojov. Vzhľadom k dĺžke segmentového zásobníka sa s ním zle strieľa z polohy ležmo.
RPK bol zavedený do výzbroje v polovici šesťdesiatych rokov 20. storočia, kedy nahradzoval predošlý ručný guľomet RPD. Bol a je široko používaný v krajinách bývalého Sovietskeho zväzu, jeho spojencov a u partizánskych skupín celého sveta.
Od polovice sedemdesiatych rokov je používaná modifikácia RPK-74, čo je variant útočnej pušky AK-74, používajúci strelivo 5,45 × 39 mm.
Krtkovanie (kanalizácia)
náhľad|Špirála na krtkovanie náhľad|Muž čistí upchaté kanalizačné potrubie motorovým krtkom Krtkovanie je čistenie domovej a priemyselnej kanalizácie, rozvodov a strešných zvodov elektromechanickými alebo vysokotlakovými prístrojmi. Inštalatéri pri krtkovaní využívajú mechanizmus na čistenie potrubí (hovorovo) krtko. Krtkovanie vo väčšine prípadov zaberie 30 minút.
Rieumes (obec)
Rieumes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Portia de Rossi
Portia Lee James DeGeneres (* nar. Amanda Lee Rogers, 31. január 1973, Horsham, Melbourne, Austrália) tiež známa pod umeleckým menom Portia de Rossi je austrálsko - americká herečka, modelka, filantropka, priznala sa k homosexuálnej orientácií a od roku 2004 tvorí pár s komičkou Ellen DeGeneres, za ktorú sa v roku 2008 vydala. V auguste 2010 požiadala o zmenu mena na Portia Lee James DeGeneres, ktorá bola koncom októbra schválená.
Životopis
Narodila sa ako Amanda Lee Regers. Jej mama Margareth Rogers bola lekárnička a otec Barry Rogers, zomrel keď mala Portia iba deväť rokov. Už ako dieťa sa objavovala v rôznych reklamách a v pätnástich rokoch, sa rozhodla že bude vystupovať pod umeleckým menom Portia de Rossi. Vyštudovala právo na univerzite v Melbourne.
Kariéra
1994 - 2004
Jedna z jej prvý rolí bola v austrálskom filme Sirény, kde si zahrala spoločne s hercom Hughom Grantom. Neskôr sa presťahovala do Los Angeles, kde dostala menšiu rolu si zahrala aj horrore Vreskot 2, po boku herečiek Neve Campbell či Courteney Cox. O to viac priestoru dostala v seriáli Ally McBeal, kde sa predstavila ako právnička Nelle Porter. V seriáli sa objavila v druhej sérií a zostala nej až do konca natáčania v roku 2002.
V roku 1999 sa po boku herečky Patricii Arquette objavila v horrovej dráme Stigmata. Mala ešte zopár menších rolí v nízkorozpočtvých filmoch. Na začiatku roku 2001 prijala postavu Tess Tobias, ktorú mala pôvodne hrať herečka Sarah Michelle Gellar ale postavu odmietla, vo filme Kto je Cletis Tout? Po skončení seriálu Ally McBeal, dostala hlavnú postavu v dráme Tajomstvo apartmánu, ktorého dej hovorí o manželskom páre, ktorý sa presťahuje do krásneho domu v New Yorku, lenže záhadné okolnosti, ktoré sa im tam dejú ich nenechajú spať a zisťujú záhadnú pravdu o dome a jeho susedoch.
V roku 2003 sa pridala k natáčaniu seriálu Arrested Development, v ktorom účinkovala do roku 2006. Jej postava bola Lindsay Bluth Fünke. Tiež stvárnila manželku Johnna Kennedyho, Carolyn v komédii Nepichajte do Johna Kennedyho! (2003). O rok neskôr patrila ku šiestim kamarátom, ktorí sú podozriví z vraždy vo filme Mŕtvi na raňajky.
2005 - súčasnosť
V roku 2005, si zahrala menšiu postavu v dráme Prekliatie, ktorú režíroval režisér Wes Craven, s ktorým Portia spolupracovala už v roku 1997, pri natáčanií filmu Vreskot 2. Ďalej sa objavila na filmových plátnach až v roku 2009 vo filme Premena. Tiež pôsobila v seriáli Ted a spol. (2009). V roku 2012 si zahrala v mysterióznom filme Mockingbird Lane. V roku 2017 sa objavila v niekoľkých epizódach seriálu Scandal a v rovnakom roku po boku Drew Barrymore si zahrala aj v seriáliSanta Clarita Diet.
Osobný život
Pravidelne sa objavuje v rebríčkoch najpríťažlivejších žien celého sveta. V roku 2010 napísala knihu s názvom Unbearable Lightness, ktorá hovorí o jej živote či zdravotných problémoch.
Pietroso
Pietroso je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Voľby do zastupiteľských orgánov Československa v roku 1960
Voľby do zastupiteľských orgánov Československa v roku 1960 sa konali v nedeľu 12. júna. Boli to v poradí tretie voľby počas komunistického režimu a vlády jednej strany – Komunistickej strany Československa – od Februárového prevratu v roku 1948. Spoločne v rovnaký deň sa konali voľby do Národného zhromaždenia (parlamentu), Slovenskej národnej rady (lokálneho zastupiteľského orgánu v slovenskej časti územia) aj do národných výborov (orgánov miestnej správy). Vo voľbách kandidoval tzv. Národný front Čechov a Slovákov.
Poznámky
<references group="pozn." />
Piève
Piève je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Rieux-Volvestre
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Piève
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Rieux-Volvestre
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Piève
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Riolas
Riolas je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zakomara
náhľad|[[Chrám svätého Demetera (Vladimír)|Chrám svätého Demetera, 11941197, Vladimír, Rusko]] Zakomara je architektonický prvok ruskej architektúry. Ide o charakteristické oblúkovité alebo klinovité zakončenie vonkajšieho čela valenej klenby na priečelí chrámu medzi dvoma lizénami. Obvykle je doplnená o sochársku výzdobu. Počet zakomár zodpovedal členeniu fasády krížového centrálneho pôdorysu chrámu. Výraznejšie sa používala v ruskej architektúre hlavne od 12. storočia do 17. storočia na území dnešného Ruska, Ukrajiny a Bieloruska. Veľmi častá je kombinácia zakomar a kokošníkov.
Opis
Zakomara vychádza čiastočne z byzantskej architektúry a neskôr čerpá inšpiráciu z architektonických bulharských či srbských škôl počas palaiologovského obdobia. Avšak byzantská, bulharská či srbská architektúra nepozná termín zakomara. Pôvodne išlo o oblúkovité alebo klinovité zakončenie vonkajšieho čela valenej klenby na priečelí chrámu. Vzhľad zakomary je spojený s túžbou odhaliť vnútornú štruktúru chrámu. Prvýkrát sa objavuje na Chráme svätej Sofie v Novgorode, ktorý bol vystavaný medzi rokmi 10451050. Ďalej sa zakomara objavuje od druhej polovici 12. storočia na chrámoch v Kyjevskej Rusi, Vladimírsko-suzdaľskom kniežatstve alebo Černigovskom kniežatstve, ako napríklad Kláštor svätého Michala so zlatou kupolou, brána Najsvätejšej trojice v komplexe Kyjevsko-pečerskej lavry v Kyjeve a Borisoglebský sobor v Černigove. Vo Vladimírsko-suzdaľskom kniežatstve sa objavujú chrámy s kompozitne klenutou zakomarou a románskymi dekoratívnymi prvkami. Naopak v Černigovskom kniežatstve sa rozvíja medziregionálna klenutá konzola chrámu rovnako ako Černigovský variant zakomary, kým Novgorodský a Vladimírsko-suzdaľský variant bol skôr lokálny. Podobné chrámy ako boli v Černigove sa stavali v Kyjeve, Kanive, Vladymyr-Volynskoje, Smolensku a Perejaslave. Ďalšie príklady chrámov z 13. storočia sa nachádzajú v Novgorode, Pskove a Staraja Ladoge.
Zo zakomary neskôr vychádza kokošník, polkruhový oblúk so stupňovitými bohato profilovanými, nad sebou radenými, ustupujúcimi, poprípade sa zmenšujúcimi štítmi. Často sa používa ich kombinácia, ktorá spolu tvorí jednotný architektonický celok smerom k tamburu vežičky s nasadenou cibuľovitou prilbicou, Takéto použite sa objavuje v 15. storočí na území Moskovského veľkokniežatstva. V moskovskej architektúre zo 16. storočia sa zakomara objavuje, ako samostatný polkruhový výrez nad stenou spojenou s pilastrami a rímsami, niekedy s bohatým renesančným profilovaním, ako napríklad Archanjelský chrám v Moskve. Niekedy je zakomara len čisto plochým dekoratívnym prvkom. V tradičnej drevenej ruskej architektúre zo zakomary vychádza štruktúra tzv. bočkovej strechy (bočka). Táto strecha v tvare valenej klenby bola formovaná z dreva. Z pôvodného polkruhového tvaru sa stala tzv. bočka. Steny boli vtlačené dovnútra a strecha sa sformovala na tvar polvalca so zvýšenou alebo špicatou hornou časťou, ktorá čoraz viac pripomínala tvar kokošníka.
Do 17. storočia bola strecha v ruskej architektúre nesená priamo na klenbách a nie na samostatnej strešnej konštrukcii. V prípade zakrivenej strešnej krytiny je odtok vody a snehu zo strechy oveľa ťažší, preto boli od 17. storočia postavené strechy stanového a pyramidálneho typu, takže zakomara zostala skrytá, napríklad Katedrála Zosnutia presvätej Bohorodičky alebo Chrám dvanástich apoštolov v Moskve. Ruskú architektúru na konci 17. storočia začal ovplyvňovať poľský a ukrajinský barok, kvôli čomu sa vytráca pôvodná funkcia zakomary. V 18. a 19. storočí boli tieto strechy nahradené štvorstupňovými a rôzne tvarovanými strechami. V druhej polovici 19. storočia bola zakomara opäť využívaná ako dekoratívny prvok v architektúre historizmu. Na konci 20. storočia došlo k znovu oživeniu použitia. Bolo to kvôli praktickému vzhľadu a funkcii strechy, ktorá lepšie odolávala náporu dažďu alebo snehu, ako sú napríklad Chrám Zosnutia presvätej Bohorodičky vo Vladimíre a Uspenský chrám v Jaroslavľi.
Mária Schumerová
Mária Schumerová (* 18. máj 1995, Michalovce ) je slovenská herečka.
Absolvovala VŠMU v Bratislave. Ako hosť účinkuje v SND, v Divadle Astorka a taktiež v Divadle Pavla Országha Hviezdoslava. Na Letných shakespearovských slávností v hre Romeo a Júlia stvárňuje postavu Júlie. Jej filmový debut je Sviňa.
S hrou Krása nevídaná (DPOH) získala Cenu Dosky za Mimoriadny počin 2022 a taktiež hlavnú cenu Grand Prix Nová Dráma 2022.
V rokoch 2019 – 2022 stvárňovala postavu Lenky v seriáli Oteckovia.
Momentálne účinkuje v seriáli Chatári a Dunaj - k vašim službám.
Oľšavka (prítok Oľky)
Oľšavka je potok v regióne Horný Zemplín, v obci Oľka v okrese Medzilaborce a v obci Ruská Kajňa v okrese Humenné v Prešovskom kraji. Je pravostranným prítokom vodného toku Oľka; má dĺžku. Je vodným tokom VI. rádu. Hydrologický identifikátor: 4-30-08-3126. Geomorfologická kategorizácia: geomorfologická oblasť Nízke Beskydy, geomorfologický celok Laborecká vrchovina.
Prameň
Pramení v nadmorskej výške v lesnom extraviláne premiešanom s trvalými trávnymi porastmi v území obce Oľka, na severovýchodnom svahu vrchu Kačarník s nadmorskou výškou  v okrese Medzilaborce v Prešovskom kraji, v geomorfologickej oblasti Nízke Beskydy, v geomorfologickom celku Laborecká vrchovina.
Opis toku
Od prameňa tečie juhovýchodným smerom územím obce Oľka, ľavým brehom obmýva pole aj les Briežky v obci Oľka, preteká cez lesný extravilán premiešaný s trvalým trávnym porastom, pravým brehom obmýva pole Poľaniská v obci Oľka, veľkým oblúkom sa stáča na juh, pravým brehom obmýva les Vrátočká v obci Oľka, pravým brehom obmýva dolinu Pod záhradkami v obci Oľka, v nadmorskej výške vteká na obecnú hranicu medzi obcami Oľka v okrese Medzilaborce a Ruská Kajňa v okrese Humenné, ľavým brehom obmýva les Ščob v obci Oľka, pravým brehom obmýva les Vrch v obci Ruská Kajňa, v nadmorskej výške  odteká z obecnej hranice medzi obcami Oľka a Ruská Kajňa a tečie cez územie obce Ruská Kajňa v okrese Humenné, pravým brehom obteká ovčín a na severnom okraji intravilánu obce Ruská Kajňa v nadmorskej výške  ústi do vodného toku Oľka ako jej pravostranný prítok. Vodný tok Oľšavka má päť bezmenných prítokov, suchšiu časť roka bez vody. Vodný tok Oľšavka vzniká, preteká a ústi do Oľky v obciach  Oľka v okrese Medzilaborce a Ruská Kajňa v okrese Humenné v Prešovskom kraji, v geomorfologickej oblasti Nízke Beskydy, v geomorfologickom celku Laborecká vrchovina.
Pôvod názvu
Pôvod hydronyma Oľšavka na území obcí Oľka a Ruská Kajňa zatiaľ nie je uspokojivo doriešený. Pôvod môže byť spájaný s výskytom zatiaľ neidentifikovaného porastu jelše opadavej, v miestnom nárečí olše, môže byť spájaný s názvom niektorého z potokov Olšava/ Oľšava (iba v Prešovskom kraji a v Košickom kraji je k februáru 2022 sedem štandardizovaných názvov potokov s touto podobou a to ešte nemusí byť konečné číslo), môže byť spájaný so sídelným názvom alebo s nesídelným názvom Olšava/ Oľšava, ktorých frekvencia výskytu je tiež vysoká. Výskum pokračuje ďalej. Z toponyma/ hydronyma Oľšava/ Olšava rozšírením o formant -ka bolo utvorené jednoslovné hydronymum Oľšavka ako súčasť veľmi početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov potoka Oľšavka bol štandardizovaný v roku 1990. Predchádzajúca podoba štandardizovaného názvu Olšavka účinná v období rokov 1976 - 1990 bola štandardizovaná v roku 1976. V priestore slovenskej hydronymie je to osobitne frekventované hydronymum prinášajúce úskalia spojené s homonymiou názvov vodných tokov.
Ľudovít Mikuláš
Ľudovít Mikuláš (* 24. júl 1896, Jelšava† 1. august 1977, Revúca) bol slovenský včelár - výskumník, obuvník, vicestarosta a starosta mesta Jelšava.
Ustálil rámikovú mieru 45x30 cm, uplatňoval vzdušné zimovanie pomocou machu, zimné napájanie v úli, napájanie včiel po prvom prelete slanou vodou, zimovanie bez peľu, apod. Odborné články publikoval v časopise Včelár a novinách Szabad Földmüves. V roku 1973 dostal za osvetovú prácu ocenenie II. Stupeň - Strieborná včela.
Životopis
Bol synom obuvníka Jána Mikuláša a Rozálie Mikulášovej rod. Berecovej. Otec, matka aj starí rodičia sa narodili v Jelšave, boli slovenskej národnosti. Vychodil šesť tried ľudovej školy v [Jelšave. Po jej ukončení sa pri svojom otcovi vyučil obuvníckemu remeslu a po otcovej smrti prevzal obuvnícku živnosť. Na vojne dosiahol hodnosti čatár. V roku 1921 sa oženil s rodáčkou z Jelšavy, Máriou Kučerovou, s ktorou mal dve deti. Syn Július bol učiteľom a dcéra Eva pokračovala v otcovej záľube a včelám sa venovala až do roku 2005. Počas života sa aktívne zúčastňoval na spoločenskom dianí v meste. Bol pokladníkom a predsedom Slovenského dobrovoľného hasičského zboru v Jelšave a taktiež podpredsedom okresného Slovenského ovocinárskeho spolku v Revúcej, kde sa zaslúžil najmä o vysadenie ovocných stromov popri poľných cestách. Pôsobil tiež vo funkcii zástupcu starostu Jelšavy od roku 1931 do roku 1938, kedy sa dokonca stal starostom. V tejto funkcii zotrval do roku 1945. Zomrel vo veku 81 rokov v Revúcej 1. augusta 1977. Pochovaný je na cintoríne v rodnej Jelšave.
Včelárstvo
Popri činnosti v spolkoch si našiel záľubu v chove včiel. Včeláriť začal v košoch a neskôr vyvinul nadstavcový úľ na rámikovú mieru. V roku 1923 založil „Krajinský včelársky spolok v Jelšave“, ktorý bol v Revúckom okrese ako prvý. V roku 1927 bol tento spolok zaregistrovaný v SZV v Bratislave. Od roku 1932 bol podpredsedom Gemerskej župy včelárov v Rimavskej Sobote a od roku 1936 sa stal jej predsedom až do roku 1938. V roku 1938 na schôdzi v Prahe bolo prijaté uznesenie, aby sa predišlo užívaniu cukru pre domácnosti, ktorý bol určený pre včely, aby sa tento cukor miešal s denaturovaným liehom. Na tento účel pre celé Slovensko bol poverený práve on.
Po vojne v roku 1946 založil včelnicu na Hrádku pri Jelšave. Tam chodili autobusové zájazdy včelárov na rady a praktické skúsenosti k včelárovi. Do 15. augusta 1976 navštívilo túto včelnicu 28 zájazdov včelárov v počte 1450 z celého Slovenska, 74 včelárov z Maďarska a 51 z Česka. Plánoval napísať knihu, bohužiaľ mu to časovo nevyšlo, keďže v lete robil prednášky, exkurzie a pokusy na svojom včelstve a v zime odpovedal na množstvo dopisov.
Celý svoj život zasvätil práci s včelami, ktoré pre neho boli všetkým. Svoje skúsenosti rozdával prostredníctvom praktických prednášok alebo odborných článkov v tlači.
Voľby do zastupiteľských orgánov Československa v roku 1964
Voľby do zastupiteľských orgánov Československa v roku 1964 sa konali v nedeľu 14. júna. Boli to v poradí štvrté voľby počas komunistického režimu a vlády jednej strany – Komunistickej strany Československa – od Februárového prevratu v roku 1948. Zároveň boli poslednými voľbami uskutočnenými pred Vpádom vojsk Varšavskej zmluvy v roku 1968, následným začiatkom normalizácie a federalizáciou Československa. Spoločne v rovnaký deň sa konali voľby do Národného zhromaždenia (parlamentu), Slovenskej národnej rady (lokálneho zastupiteľského orgánu v slovenskej časti územia), do národných výborov (orgánov miestnej správy), ako aj voľby sudcov okresných súdov. Vo voľbách kandidoval tzv. Národný front Čechov a Slovákov.
Výsledky
Volebná účasť a počet hlasov pre Národný front, ako o nich informoval oficiálny denník Komunistickej strany Rudé právo v stredu 17. júna 1964:
Borovniak
Borovniak je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad osadou Dobšinská Ľadová Jaskyňa, približne severozápadne od Dobšinej. Lokalitou prechádza Cesta hrdinov SNP. Je najvyšším vrcholom Slovenského raja.
Poloha
Nachádza sa vo východnej časti Spišsko-gemerského krasu, v geomorfologickom podcelku Slovenský raj. Leží v Košickom kraji, v okrese Rožňava a na katastrálnom území mesta Dobšiná. Najbližšími sídlami sú severovýchodne situovaná osada Dobšinská Ľadová Jaskyňa a obec Stratená, severne sa nachádza Vernár, západne Telgárt, južne Rejdová a juhovýchodne mesto Dobšiná. Vrch je súčasťou Národného parku Slovenský raj.
Opis
Borovniak je súčasťou hrebeňa, ktorý vystupuje nad údolím Hnilca na južnom okraji Slovenského raja a vedie od Duče cez Ondrejisko. Práve za súčasť masívu Ondrejiska bol v minulosti Borovniak považovaný. Severným smerom sa nachádza Predná hoľa, Popová , Javorina , Kopa a Kopanec , východným ležia Doštianky , Štrbáková , Duča , Honzovské , Ondrejisko  a Čierna hora , južným Veľký Radzim , Skálie , Buchvald  a Stolica  a západným Trsteník , Gregová , Rakytovec  a Kráľova hoľa. Masív patrí do povodia rieky Hnilec, kde vodu zo západných a severných svahov odvádza Spišský potok. Na vrchol vedie značená turistická trasa.
Výhľady
Vrchol pokrýva nesúvislý riedky lesný porast, ktorý umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné pozorovať okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, no tiež Levočské vrchy, Branisko, Volovské vrchy, Revúcku vrchovinu, Stolické vrchy, východnú časť Nízkych Tatier, Vysoké Tatry a údolie Hnilca.
Johanna Nordbladová
Johanna Nordbladová (* Pori ) je fínska dizajnérka a plavkyňa.
Životopis
Johanna Nordbladová je dizajnérka. Od roku 1994 žije v Helsinkách. Otužovaniu sa začala venovať po nehode na bicykli, ktorú mala v roku 2010. Po nehode predala svoju agentúru a viac než rok a pol sa sústredila na rehabilitáciu. Trvalo ďalší rok kým mohla kráčať bez palice, ale stále cítila obrovskú bolesť. Lekár jej odporučil terapiu studenou vodou.
V roku 2016 o nej vznikol film Johanna.
Plávanie
V roku 2004 na Cypre prekonala svetový rekord žien v preplávaním horizontálnej vzdialenosti 158 metrov. 19. marca 2021 prekonala svetový rekord v potápaní pod ľadom bez plutiev. V dvojstupňovej vode iba v plavkách preplávala za dve minúty 42 sekúnd 103 metrov. V roku 2015 sa stala prvou ženou, ktorá pod ľadom preplávala 50 metrov. Trvalo jej to 55 sekúnd.
Roquefort-sur-Garonne
Roquefort-sur-Garonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cesta III. triedy 2181 (Slovensko)
'''Cesta III. triedy číslo 2181' (III/2181, staré číslo III/065043 '') je cesta III. triedy na Slovensku v okrese Turčianske Teplice. Jej celková dĺžka je 4,861 km.
Priebeh
Cesta začína v katastri obce Ivančiná križovatkou s cestou III/2176, križuje potok Teplica a pokračuje smerom na západ do Ivančinej. V obci sa križuje s cestou III/2182 a prechádza cez Ivančinský potok a rieku Turiec. Následne pokračuje smerom na východ, priberá cestu III/2194 smerom z Laclavej až napokon sa pri Slovenskom Pravne napája na cestu II/519.
Stav
Podľa údajov z roku 2008 bola cesta na úseku dlhom 4,616 km (94,8 % priebehu) v nevyhovujúcom stave, zvyšok cesty bol v stave veľmi dobrom. V roku 2017 prebehlo zosilnenie povrchu vozovky na dĺžke 700 m, počínajúc od začiatku cesty smerom do Ivančinej. V roku 2019 prebehla rekonštrukcia mosta cez rieku Turiec (MO 2181/013) v katastri Ivančinej.
Žigmund Turzo
Žigmund Turzo (* okolo 1465 ? – † 12. september 1517, Oradea, Uhorsko) nitriansky biskup (nekňaz) a humanista.
Životopis
Žigmund Turzo sa narodil ako syn kupca a banského podnikateľa Martina III. Turzu z Betlanoviec. Bol známym humanistom, ktorý vyštudoval na univerzite v Padove. Od roku 1496 bol arcidiakonom, potom desať rokov (1496 - 1507) kráľovským tajomníkom. Súčasne bol v rokoch 1500 - 1502 ostrihomským kanonikom - lektorom. V rokoch 1503 - 1504 stal sa ako prvý z Turzovcov nitrianskym biskupom, ďalšie dva roky (1505 - 1506) bol sedmohradským biskupom a napokon oradejským biskupom (1506 - 1512). Ako nitriansky a oradejský biskup sa zdržiaval na kráľovskom dvore, a ako kráľovský sekretár sa zúčastňoval na diplomatických misiách. V roku 1505 pripravil jagelovsko - habsburgskú zmluvu o vzájomnom nástupníctve. V roku 1507 sa stal vyslancom pri pápežskej kúrii. Vo svojom dome v Budíne udržiaval humanistický krúžok, postaral sa o vzdelanie Mikuláša Oláha, budúceho ostrihomského arcibiskupa, ktorý ho na oplátku nazval "druhým pápežom".
Pigna (Korzika)
Pigna je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Roques (Haute-Garonne)
Roques je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
TTV
TTV môže byť:
Tambov
Tambov (rus. Тамбов) je mesto v Rusku, administratívne, ekonomické a kultúrne centrum Tambovskej oblasti. Mesto regionálneho významu. Nachádza sa v centrálnej časti Ocko-Donskej nížiny, na rieke Cna (prítok Volgy), 460 km juhovýchodne od Moskvy. Je tiež významnou železničnou križovatkou do Mičurinska (smerom na Moskvu), do Saratova a do Kamyšinu. Má približne 287 407 obyvateľov (2022).
Mesto bolo pôvodne založené roku 1636 ako pevnosť na ochranu Moskovského kniežatstva pred útokmi Tatárov. V roku 1779 sa stalo sídlom samostatnej gubernie. Mesto je centrom jedného z tradičných ruských poľnohospodárskych oblastí. Odohralo sa tu viacero roľníckych povstaní (proti cárovi aj proti boľševikom). Vidiek Tambovskej oblasti silne zasiahol hladomor v 30. rokoch 20. storočia, ktorý bol dôsledkom sovietskej kolektivizácie poľnohospodárstva. Za sovietskej éry sa v meste rozvíjal strojársky, potravinársky a chemický priemysel. Počas druhej svetovej vojny v meste prebiehal výcvik československých tankistov.
V meste sídlia dve univerzity, Tambovská Dzeržavinova štátna univerzita a Tambovská štátna technická univerzita a tiež dve vojenské vysoké školy. Tambovská galéria obsahuje rozsiahlu zbierku malieb ruských a západoeurópskych umelcov. V Tambove sa nachádza najstaršie ruské činoherné divadlo.
Bistro
Bistro môže byť:
Piobetta
Piobetta je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Roquesérière
Roquesérière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Signatúra (umenie)
náhľad|Signatúra slovenského maliara [[Martin Benka|Martina Benku ]] Signatúra (z latinského slova signum „označenie“) je znak označujúci identitu umelca, najčastejšie jeho podpis alebo podpisová značka. Signatúra (identifikátor, symbol) vznikla v starovekom Grécku v súvislosti so spoločenským ocenením umelca. V Grécku signovali svoje diela nielen umelci, ale aj majstri umeleckých remesiel t. j. hrnčiari, maliari váz, rytci kameňa, zlatníci a pod. Podpis umelca sa mohol nachádzať na rôznych umeleckých predmetoch, vyrobených z kameňa, hliny, polodrahokamov, slonoviny, drahých kovov, dreva atď. Väčšina umeleckých diel nebolo signovaných a ich tvorcovia sú neznámi.
Signatúry maliarov
Signatúry maliarských umelcov majú rozmanité podoby. Popri bežných podpisoch sa môžeme stretnúť s monogramami, autorskými pečiatkami a s rôznymi symbolmi (šifra, skrátený podpis, parafa (podpisová značka). ). Tieto symboly obrazne môžu odkazovať na meno autora, ako je to v nasledujúcich ukážkach:
Znalosť maliarskych signatúr je užitočná pri identifikácii obrazov. Nejedná sa však o jediný spôsob určenia autorstva diela. Ak uvažujeme o signatúrach vo všeobecnejšej rovine, za najdôležitejší podpis môžeme považovať charakteristiky umeleckého prejavu autora (rukopis, farebná a tvarová kompozícia, námet atď.). Preto znalec dokáže určiť autorstvo aj pri nesignovaných obrazoch.
Signatúry na keramických nádobách
Nápisy sa na keramiku maľovali počas ich výroby pred vypálením, napríklad signatúry hrnčiarov a maliarov, mená postáv zobrazených na keramike a niekedy aj slová, ktoré tieto postavy prednášali.
Signatúry na sochárskych dielach
Signatúry sa pri sochárskych dielach umiestňujú buď na samotnej soche alebo na podstavci. Často sa stáva, že signatúry starogréckych sochárov na podstavcoch dokumentujú sochy, ktoré nie sú uvedené v písomných zdrojoch. Napríklad vďaka signovaným podstavcom zo sôch vieme, že okrem už známym sochám aténski sochári Leóchares a Praxiteles so svojmi rodinami prevádzkovali čulý obchod s portrétnymi sochami.
Lupita Nyong'o
Lupita Amondi Nyong'o (* 1. marec 1983, Mexiko, Mexiko) je mexická herečka, ktorá v roku 2013 získala Oscara, za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe za film 12 rokov otrokom.
Detstvo a mladosť
Je kenského pôvodu, má mexické aj kenské občianstvo. Vyrastala v Keni, je druhou najstaršou zo šiestich detí. V Nairobi si zahrala v divadelnej inscenácií Rómea a Júlie, kde stvárnila postavu Julie. V šestnástich rokoch sa vrátila do Mexika, pod tým, že sa naučí španielsky. Neskôr sa dostala na dramatickú fakultu Yale. Počas štúdia sa objavila v niekoľkých divadelných predstaveniach.
Kariéra
V roku 2013 bola obsadená do autobiografického príbehu o otroctve, ''12. rokov otrokom''. Aj keď sa režisérovi zdala moc krásna na úlohu Patsey, jej herecký výkon každého očaril a presvedčil. Za tento film získala ocenenie Academy Awards, za najlepšiu herečku vo vedľajšej úlohe. Jedná sa tak o šiestu černošskú herečku, ktorá získala toto ocenenie.
V roku 2014 si zahrala po boku Liama Neesona a Julianne Moore v dráme Non - Stop. V roku 2015, 2017 a 2019 pôsobila v sérií filmov Star Wars, ako Maz Kanata. O rok neskôr si zahrala vo filme Queen of Katwe, ktorí sa natáčal aj v Dominikánskej republike. V rovnakom roku si zahrala aj v dobrodružnom filme Kniha džungle.
Súkromný život
Patrí k najlepšie obliekajúcim sa celebritám a pôsobí tiež ako modelka. Hovorí plynule anglicky, španielsky luo a swahílsky. Je zapojená do organizácie Monther Health International, ktorej cieľom je poskytnúť pomoc ženám a deťom v Ugande, založením pôrodných centier.
Stará škola
Stará škola môže byť:
Roquettes
Roquettes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Peter Kalmus
Peter Kalmus (* 28. august 1953, Piešťany) je slovenský výtvarník a autodidakt.
Životopis
Od deviatich rokov žije a tvorí prevažne v Košiciach. V sedemdesiatych rokoch a počas normalizácie bol výraznou súčasťou neoficiálnej undergroundovej umeleckej scény, od roku 1973 členom Jazzové sekce Svazu hudebníků ČSR. V rokoch 19721975 realizoval niekoľko akcií a experimentov (prevažne v undergroundovej sfére), skúmajúcich vzťahy života a umenia. Jeho tvorba sa zaoberá prevažne kresbou, asamblážou, maľbou, objektom, akčným umením, inštaláciou grafiky a performancom (majú často povahu verejného otvoreného a nenásilného protestu). V júni 1989 bol signatár petície Niekoľko viet a v novembri 1989 spoluzakladateľ Občianskeho fóra v Košiciach. Dňa 21. novembra 1989 zorganizoval prvú demonštráciu občanov Košíc na Hlavnej ulici v miestach, kde v roku 1968 zabili sovietski vojaci študenta Michala Hamráka.
náhľad|Peter Kalmus s [[Václav Havel|Václavom Havlom vo Zvolene počas krátkeho rozhovoru (rok 2008)]] V rokoch 19902012 bol členom Spolku C + S, od roku 1992 členom spolku Združenie 1992. Zúčastnil sa na množstve kolektívnych výstav, medzinárodných výstavných sympózií a medzinárodných festivalov akčného umenia. Vo svojom výtvarnom programe má viacero tém, ktorým sa pravidelne, až obsesívne venuje. Od roku 1988 dennodenne rituálne obalil minimálne jeden kameň drôtom za každého deportovaného Žida počas existencie Slovenského štátu. Časť z 80 000 mosadzným drôtom obalených kameňov, sa stali súčasťou monumentálneho pomníka Park ušľachtilých duší, ktorý vznikol vo Zvolene ako pocta všetkým, ktorí riskovali život aby zachránili prenasledovaných Židov. Vo vynovenej synagóge v Lučenci jeho životné monumentálne dielo Memento, pozostávajúce zo štyroch kamienkami naplnených sklenených tunelov, v Pamätný deň holokaustu a rasového násilia r. 2016 odhalil prezident SR Andrej Kiska. K jeho dlhodobým projektom patrí cyklus Partitúr, či Koróznych grafík. Od 90. rokov vytvára inštalácie, v ktorých ventiluje svoju posadnutosť konzumom a konzumnou spoločnosťou. Ďalšou sférou jeho záujmu je aj akčné umenie, ktorému sa venuje už od druhej polovice sedemdesiatich rokov. Umenie považuje za životný štýl.
V roku 2013 zorganizoval neúspešnú petičnú akciu, ktorej cieľom bolo zozbierať 15 000 podpisov, za to aby Predseda Národnej rady Slovenskej republiky prijal návrh jeho kandidatúry vo Voľbách prezidenta Slovenskej republiky v roku 2014.
V rodisku signatára Pozývacieho listu komunistického normalizátora Vasiľa Biľaka, v obci Krajná Bystrá dňa 22. februára 2015, spolu s Ľubošom Lorenzom, obliali červenou farbou jeho bustu. Neskôr stratená busta bola súčasťou novoodhaleného pamätníka. Na pylón pamätníka napísali slovo „SVIŇA“. K svojmu počinu sa prostredníctvom sociálnej siete Facebook okamžite prihlásili. KSS ako majiteľ pamätníka sa na Okresnom súde Svidník od nich neúspešne domáhala zaplatenie majetkovej ujmy 3 500€. Krajský súd v Prešove však v novembri 2016 vrátil kauzu späť na Okresný súd Svidník.
T.TV
T.TV bol luxemburský satelitný, káblový, internetový a mobilný televízny kanál. Bola spustená 2. februára 2002 ako konkurent de facto celoštátnej vysielacej spoločnosti RTL Télé Lëtzebuerg. Kanál bol dcérskou spoločnosťou švédskej telekomunikačnej spoločnosti Tele 2, ktorá bola v tom čase druhou najväčšou mobilnou spoločnosťou v Luxembursku, Tango, od ktorej pochádza aj názov.
TTV prestala vysielať v roku 2007.
Pioggiola
Pioggiola je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Magical Mystery Tour
Magical Mystery Tour (skrátene MMT) je štúdiový album britskej rockovej skupiny the Beatles vydaný v roku 1967. MMT bol pôvodne vydaný 27. novembra 1967 v Spojenom kráľovstve ako dvojité EP a o jedenásť dní neskôr bol vydaný už ako LP v Spojených štátoch.
Rovnako ako ich predchádzajúci album Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band je aj Magical Mystery Tour silne poznačený hudobnou experimentáciou. Počas nahrávania boli použité rôzne štúdiové techniky ako efekt oneskorenia zvuku, flanging, spomalenie hudobných nástrojov a podobne. Pre piesne na albume je význačný psychedelický zvuk, ktorý bol pre Beatles v období 1966-1967 charakteristický. Toto je na niektorých skladbách sprevádzané aj surreálnymi textami, ktoré môžu byť zložité na interpretáciu. Nahrávanie albumu bolo tiež poznačené smrťou manažéra kapely Briana Epsteina.
V Británii bol Magical Mystery Tour vydaný na EP ako soundtrack k filmu s rovnakým názvom. Hoci film veľký úspech nezaznamenal, toto EP dosiahlo druhé miesto na UK Singles Chart hneď po skladbe „Hello, Goodbye“, ktorá vyšla na samostatnom singli. V americkom rebríčku časopisu Billboard album dosiahol prvé miestom a udržal sa tam osem týždňov. V tom istom roku bol nominovaný na cenu Grammy.
Zoznam skladieb
Autormi skladieb sú Lennon/McCartney, okrem uvedených výnimiek.
Poggio-d’Oletta
Poggio-d’Oletta je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rouède
Rouède je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
James McAvoy
James McAvoy (* 21. apríl 1979, Glasgow, Škótsko) je škótsky herec. V roku 2006 sa stal prvým držiteľom ceny BAFTA v kategórii Vychádzajúca hviezda. V roku 2008 bol nominovaný na cenu Zlatý glóbus, v kategórii Najlepší herec v dramatickom filme.
Životopis
McAvoy je synom zdravotnej sestry, ktorá pôsobila na psychiatrií a staviteľa. Bol vychovaný ako katolík. Jeho rodičia sa rozviedli keď mal 11 rokov. Kvôli zlému zdravotnému stavu jeho matky, vyrastal McAvoy spoločne s jeho mladšou sestrou u starých rodičov. Od detstva nebol v kontakte so svojím otcom.
Kariéra
Jeho prvý film bol The Near Room z roku 1995. V roku 2001 si zahral v menej úspešnom filme Swimming Pool - Der Tod feiert mit, v ktorom hral po boku hercov ako Isla Fisher, Kristen Miller či John Hopkins.
V roku 2003 sa pripojil k hereckému obsadeniu seriálu Children of Dune, ktorý mal tri epizódy. V roku 2005 hral vo filmovej adaptácií letopisov Narnie, kde stvárnil postavu fauna Tumnusa, ktorého uväzní ľadová kráľovná (Tilda Swintonová). O rok neskôr, odcestoval do Ugandy, kde hral vo filme The Last King of Scotland. V rovnakom roku hral tiež v romantickej komédií Penelope, po boku herečky Christiny Ricciovej.
Neskôr hral tiež vo filmoch ako Wanted (2008), The Conspirator (2010), Filth (2011) a v roku 2013 hral po boku Jessicy Chastain ovej v trojdielnom filme The Disappearance of Eleanor Rigby: Her, Him, Them.
V roku 2016 prijal postavu Kevina Crumba, vo filme Split, ktorý je trpí disociatívnou poruchou identity a uniesol tri dievčatá. Film vyšiel v roku 2017. Rolu Crumba si zopakoval aj v pokračovaní filmu, s názvom Glass, ktorý vyšiel v roku 2019. V rovnakom roku hral tiež vo filme It: Chapter Two a rolu prijal pretože je veľkým fanúšikom Stephena Kinga.
Európska spoločnosť
Európska spoločnosť (skratka SE, z latinského Societas Europea) je druh akciovej obchodnej spoločnosti, vytvorený za účelom zjednodušenia podnikania vrámci celého priestoru Európskej únie. Tento druh spoločnosti je možné založiť v ktoromkoľvek členskom štáte Európskej únie a jeho hlavná výhoda spočíva v jednoduchosti zmeny sídla spoločnosti. Sídlo je možné preložiť do iného členského štátu bez toho, aby spoločnosť musela zaniknúť a znovu vzniknúť. Kedže sa spoločnosť riadi zákonmi krajiny, kde má sídlo, presun sídla je atraktívny primárne z dôvodu daňovej optimalizácie, prípadne za účelom využitia lepšieho právneho systému inej krajiny. Uľahčuje taktiež cezhraničné zlučovanie firiem a umožňuje monistické riadenie (ktoré na Slovensku pre akciové spoločnosti inak nie je možné). Považuje sa za najprestížnejšiu formu podnikania vrámci Európskej únie.
James McAvoy
Kariéra
Venuje sa tiež dabingu, napríklad jeho hlas môžeme počuť v originálne animovanej rozprávky Gnomeo and Juliet (2008).
Európska spoločnosť
Založenie
Založenie SE sa zväčša riadi právom vzťahujúcim sa na akciové spoločnosti v členskom štáte, kde si zriaďuje sídlo. Spoločnosť je taktiež povinná umiestniť svoje ústredie (miesto z ktorého sa riadi činnosť celej spoločnosti ) do rovnakého členského štátu, kde má registrované sídlo. Základné imanie je 120 000€. Existuje viacero spôsobov, ako spoločnosť môže vzniknúť:
James McAvoy
Súkromný život
Počas natáčania seriálu Shameless, sa McAvoy spoznal s herečkou Anne-Marie Duff, s ktorou začali počas natáčania chodiť. Svoj vzťah spečatili 11. novembra 2006. Majú spolu syna menom Brendan (* 2010). V máji 2016 sa pár rozviedol.
Európska spoločnosť
Riadenie
Sú možné dve formy riadenia:
Špecifickým prvkom SE, na rozdiel od slovenskej akciovej spoločnosti, je participácia zamestnancov na riadení. Pri založení SE je vedenie povinné dohodnúť sa so zástupcami zamestnancov, ako sa budú zamestnanci zúčastňovať v orgánoch spoločnosti a o spôsoboch, ako sa bude so zamestnancami konzultovať o riadení firmy.
Hongkonské národné futbalové mužstvo
Hongkonské národné futbalové mužstvo reprezentuje Hongkong na medzinárodných futbalových akciách, ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1914. Hongkong sa nikdy nekvalifikoval na Majstrovstvá sveta vo futbale. Na Majstrovstvách Ázie vo futbale sa zúčastnil trikrát pričom hostil prvé Majstrovstvá Ázie vo futbale 1956. Na turnaji obsadil tretie miesto čo je najväčší úspech Hongkongu na Majstrovstvách Ázie vo futbale.
Poggio-di-Nazza
Poggio-di-Nazza je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Corse, v regióne Korzika.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vestfjarðagöng
Vestfjarðagöng je cestný tunel na severozápade Islandu. Leží na polostrove Vestfirðir na cestách č. 60 a 65. Jeho výstavba začala v roku 1991; pre dopravu bol otvorený v decembri 1995, ale dokončenie všetkých prác sa pretiahlo až do septembra 1996.
Uprostred Vestfjarðagöngu sa nachádza trojsmerová križovatka, na ktorej sa stretávajú jednotlivé vetvy tunela: východná (od Ísafjörðuru), severozápadná (od Suðureyri) a juhozápadná (od Flateyri). S ​​celkovou dĺžkou 9 113 metrov ide o najdlhší samostatný tunel na Islande.
Zdroj
vľavo|náhľad|Križovatka v strede tunela
Marek Vašut
Marek Vašut (* 5. máj 1960, Praha) je český divadelný a filmový herec a dabér.
Rouffiac-Tolosan
Rouffiac-Tolosan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marek Vašut
Život
Absolvoval pražskú jazykovú základnú školu na Ostrovní ulici v Prahe. Po maturite na gymnáziu Jana Nerudu pokračoval v štúdiu a roku 1983 ukončil DAMU v Prahe. Svoje prvé úlohy hral v Národnom divadle v Brne v rokoch 1983 až 1984, od roku 1985 do roku 1992 (s výnimkou rokov 1990 – 1991, kedy bol ako štipendista Lee Strasberg Theatre Institute v USA) vystupoval v Národnom divadle v Prahe.
V roku 2001 daboval v českej počítačovej hre Mafia: The City of Lost Heaven hlavnú postavu Thomasa (Toma) Angela.
V roku 2020 si opäť nadaboval hlavného hrdinu Toma Angela v remaku známej českej hry Mafia: Definitive Edition.