cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Debye
Debye (slovenská výslovnosť [debi] alebo [dybáj] alebo [debaj] ; anglická výslovnosť [dəbai] ; holandská výslovnosť [dəbäjə]), značka D je jednotka dipólového momentu v sústave jednotiek CGS. Jednotka je pomenovaná podľa holandského chemika Petra Debyeho, ktorý sa venoval skúmaniu dipólových momentov. Definovaná je ako 1⋅10−18 statcoulomb centimetrov. Podľa staršej definície je to dipólový moment, ktorý vznikne umiestnením 2 opačných nábojov o veľkosti 10−10 statcoulombov vo vzdialenosti 1 angström od seba.
Ekvivalent tejto jednotky v sústave SI je coulomb meter (jednotka C·m). Na určovanie dipólových momentov sa však poväčšine používa jednotka debye, pretože používanie SI jednotiek je v tomto prípade nepraktické. Dipólové momenty väčšiny dvojatómových molekúl sa pohybujú medzi 0 - 11 D, zatiaľ čo 1 yoktocoulomb metrov sa rovná zaokrúhlene 300 000 D.
Prepočet na iné jednotky
1 D = 10−18 statC·cm
1 D = 10−10 StatC·Å
1 D ≈ 3,33564·10−30 C·m
1 D ≈ 0,020819434 e·nm
Poznámky
<references group="poznámka" />
Juraj Henter
Ing. Juraj Henter (* 8. december 1928, Nové Zámky† 1. október 2014, Bratislava) bol slovenský džezový hudobník. Spolu s Karolom Ondreičkom boli považovaní za „otcov“ slovenského džezu. Venoval sa vtedajším moderným štýlom ako Cool a Bop a mal zásadný vplyv na džezovú hudbu u nás. Aj keď na druhú stranu; tie pravé piliere nášho džezu sú postavené až v rokoch 80.
Orhei
Orhei môže byť:
Juraj Henter
Životopis
Ako mnohí slovenskí džezmeni, aj on vyštudoval Stavebnú fakultu v Bratislave. Začínal v amatérskych a študentských skupinách ako samouk, s hudobnou orientáciou na populárnu hudbu a jazz. Dva mesiace pôsobil v Orchestri Gustava Broma (rok 1953) a potom prešiel do Orchestra Jána Siváčka na dlhých päť rokov (do roku 1958). Hranie v tomto orchestri má pre Hentera zásadný význam pre jeho ďalšie formovanie jeho hudobného výrazu.
Popri tomto hraniu v roku 1954 zakladá Henter a Jelšovský Combo z členov Siváčkovho orchestra (Juraj Henter – tenorsaxofón, Jozef Jelšovský – trúbka, Karol Ondreička – gitara, J. Štefanovič – klavír, Z. Eliška – basgitara, J. Bauer – bicie nástroje), ktoré sa ako prvé na Slovensku špecializovalo na moderný jazz - bebop a cool jazz. Na škodu veci však je, že hudba Comba nie je nikde na žiadnom nosiči zaznamenaná, avšak jeho pôsobenie malo zásadný a veľký význam na ďalší vývoj slovenského jazzu (vplyv na mladšiu nastupujúcu generáciu hudobníkov).
Po rozpadnutí Orchestra Jána Siváčka v roku 1958 následne nastupuje do Orchestra Jaroslava Leifera (19591962) a v týchto časoch bol Juraj Henter považovaný vo vtedajšom Československu za najlepšieho hráča na tenorsaxofón. Takisto pôsobil aj v Bratislavskom štúdiu, ktoré viedol Braňo Hronec a bolo zamerané na mainstream (19611963). Neskoršie bol členom formácie Combo 4, ktorú založil a viedol skladateľ a gitarista Karol Ondreička (19661967) a s touto skupinou nahral v Československom rozhlase v Bratislave aj niekoľko nahrávok.
V 70-tych rokoch sa Juraj Henter orientoval najmä na populárnu hudbu, ale v ďalšom desaťročí sa opäť vracia k džezovej hudbe. V roku 1981 bol zakladajúcim členom Bratislavského Big Bandu, ktorý sa orientoval na swing a už o rok neskoršie vystúpil na festivale Bratislavské jazzové dni 1982. Neskoršie to bolo na spomínanom festivale ešte v rokoch 1987 a 1989, na Medzinárodnom Československom jazzovom festivale 1984 v Karlových Varoch, na Slovenskom jazzovom festivale v Žiline v roku 1986, kde získal Cenu za najlepší sólistický výkon na festivale (ako sólista skupiny M Kvintet). V roku 1987 nastupuje Henter do novovznikajúceho Kvinteta Jána Hajnala s ktorým vystupuje na festivale Bratislavské jazzové dni 1987. Hrá tu spoločne s mladými hudobníkmi – Juraj Bartoš, Juraj Kalász – post bopové štandardy od autorov ako: Charlie Parker, Dizzy Gillespie, Tadd Dameron, ... Po festivale už viac kvinteto neúčinkovalo, ale bolo impulzom pre vznik ďalších mladých formácií.
Juraj Henter v 1992 zakladá formáciu Evergreen-4, ktorá sa orientuje na swingové skladby i piesne. O rok neskoršie, od roku 1995, bol členom Orchestra Gustava Broma už pod vedením Vlada Valoviča a s ktorým vystupuje na festivale Bratislavské jazzové dni 1996. V tom istom roku nastupuje do Big Bandu Vojenského umeleckého súboru. Odvtedy sa prevažne venoval príležitostnému hraniu v malých obsadeniach na súkromných akciách.
In da Club
„In da Club“ je hip-hopová skladba amerického rappera 50 Centa, z jeho komerčného debutového albumu Get Rich or Die Tryin’. Skladbu produkoval Dr. Dre spolu s koprodukciou od Mika Elizonda a napísali ju Dr. Dre, Elizondo a 50 Cent. Skladba bola vydaná v januári 2003 ako hlavný singel albumu, a bola pozitívne prijatá hudobnými kritikmi.
V rebríčku Billboard Hot 100 dosiahla skladba 1. miesto, čím sa stala jeho prvým singlom, ktorý dosiahol 1. miesto. Na 46. ročníku udeľovania cien Grammy v roku 2003 bola skladba nominovaná na cenu Grammy za najlepší mužský sólový rapový výkon a Najlepšiu rapovú pieseň. Hudobné video k skladbe vyhralo ceny Best Rap Video a Best New Artist počas MTV Video Music Awards v roku 2003. V roku 2009 bol singel zaradený na 24. miesto v zozname „Hot 100 Songs of the Decade“ časopisu Billboard. Tiež bol zaradený na 13. miesto v zozname „Best Songs of the Decade“ časopisu Rolling Stone. V roku 2010 bola skladba zaradená na 448. miesto v zozname The 500 Greatest Songs of All Time časopisu Rolling Stone.
Zostava
Informácia pochádzajú z albumových poznámok albumu Get Rich or Die Tryin’.
Sîngerei
Sîngerei môže byť:
Saint-Sulpice-le-Verdon
Saint-Sulpice-le-Verdon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2018
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov 2018 boli jedenáste majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji žien do 18 rokov. Konali sa v ruskom meste Dmitrov od 6. do 13. januára 2018. Zlato získali hokejistky USA, keď vo finále vyhrali nad Švédskom 9 : 3.
O udržanie
Tretí zápas, ktorý bol naplánovaný na 13. januára o 15:30, sa nehral, lebo o zostupujúcom už bolo rozhodnuté. vyhralo 2 : 0 na zápasy a udržalo sa v Top divízii. 🇩🇪 zostupuje do I. A divízie MS 2019.
I. A divízia
Turnaj I. A divízie MS 2018 sa hral v Asiagu v Taliansku od 8. do 14. januára 2018.
I. B divízia
Turnaj I. B divízie MS 2018 sa hral v Katoviciach v Poľsku od 6. do 12. januára 2018.
Kvalifikácia I. B divízie
Kvalifikácia I. B divízie v rámci MS 2018 sa hrala v Mexiku, hlavnom meste Mexika, od 30. januára do 4. februára 2018.
Saint-Urbain (Vendée)
Saint-Urbain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
SanSan (megalopolis)
Hlavnými kalifornskými mestskými oblasťami sú považované dva veľké megalopolisy: jeden v Severnej Kalifornii a jeden v Južnej Kalifornii, ktoré sú od seba oddelené približne 382 míľ alebo 615 km (vzdialenosť od Los Angeles k San Franciscu) s riedko osídleným centrálnym pobrežím, s Veľkým Kalifornským údolím a Transverse Ranges medzi nimi. Iné názory počítajú s jediným megalopolisom skladajúcim sa zo severnej aj južnej časti, alebo rozdelenie pobrežnej Kalifornie proti vnútrozemskej Kalifornii. Tieto regionálne predstavy sú zvyčajne založené na geografických, kultúrnych, politických a environmentálnych rozdieloch, než ako na dopravnej a infraštruktúrnej prepojenosti a hraniciach.
Poňatie Kalifornského megalopolisu (SanSan)
Futuristi Herman Kahn a Anthony Wiener vytvorili názov SanSan ako narážku na mestá San Diego a San Francisco (ako aj BosWash a Chipitts) v práci The Year 2000  pre tento megalopolis pozdĺž pobrežia. Dôraz na pobrežie v tomto prípade ale nespĺňa jeho postupný rastový vzorec rozširujúc sa do oblasti Metropolitného Sacramenta a Inland Empire.
Odborná práca Beyond Megalopolis, vytvorená inštitútom Virginia Tech, definuje dve megaregióny, ktoré siahajú z Kalifornie až do Nevady, nazvanej NorCal. To zahŕňa metropolitnú oblasť Reno v Nevade, a Južnú Kaliforniu pokrývajúc oblasť Veľkého Los Angeles, San Diego a metropolitnú oblasť Las Vegas.
Organizácia America 2050,  sponzorovaná Rockefellerovou a Fordovou nadáciou popisuje 11 megaregiónov v Spojených štátoch a Kanade. To zahŕňa aj Severnú a Južnú Kaliforniu, v ktorej Južnú Kaliforniu tvorí oblasť Veľkého Los Angeles, San Diego – Tijuana, oblasť Inland Empire a Las Vegas Valley.
Žiadne z vytvorených termínov pre megalopolis v Kalifornii nedosiahli významné využitie, keďže verejnosť nepotrebovala rozlišovať medzi Kalifornským megalopolisom od Kalifornie ako takej alebo jej určité čiastkové metropolitné oblasti ako napríklad San Francisco Bay Area ("Bay Area") alebo Veľké Los Angeles ("L.A.").
Región
Kalifornia je prepojená diaľnicou 5, diaľnicou 101, diaľnicou 99 a Tichomorskou pobrežnou diaľnicou, ktorá začína na americko-mexickej hranici, Los Angeles, v blízkosti Bakersfield a južného Orange County, a končí na Oregonskej hranici (medzi Yrekou a Ashland), Oregonskej hranici (medzi Crescent City a Brookings), Red Bluff a v severnom Mendocino County. Kalifornská vysokorýchlostná železnica, ktorá je prvou skutočnou vysokorýchlostnou železničnou sieťou v Severnej a Južnej Amerike, ktorá spája Sacramento a Bay Area s Los Angeles a San Diegom s vysokorýchlostnými vlakmi schopnými dosahovať rýchlosť 220 mph (350 km/h) a tým spojovať San Francisco a Los Angeles za dve a pol hodiny. Výstavba sa začala v auguste 2010 výstavbou nového Transbay terminálu v San Franciscu. Od sčítania obyvateľov v roku 2010 je celková populácia všetkých metropolitných regiónov Kalifornie takmer 28,9 milióna (nepočítajúc San Diego, Reno a Las Vegas), čo predstavuje približne 9,37 % celkovej populácie USA, zatiaľ čo celý štát Kalifornia mal v roku 2017 odhadovanú populáciu  44,2 milióna.
Koncept megalopolisu zahŕňa kombináciu megaregiónov severnej Kalifornie (pozostávajúcej z väčšiny oblasti okrem extrémnej severnej Kalifornie a krajov východnej Kalifornie - Modoc, Lassen, Plumas, Mono a Inyo) a južnej Kalifornii (zloženej z celého regiónu okrem kraja Imperial) a rozlieva sa do Baja California a Nevady s každým navrhovaným megaregiónom vrátane metropolitnej oblasti Reno, metropolitnej oblasti Las Vegas a metropolitnej oblasti Tijuana.
Severná Kalifornia má 21 krajov, ktoré sú súčasťou metropolitných oblastí, vrátane jednej v Nevade a zahŕňa dodatočných 17 susedných krajov a štyri kraje Nevady. V súčasnosti sú všetky tri mestské regióny severnej Kalifornie (Bay Area, Veľké Sacramento a Metropolitan Fresno) prepojené, ale sú oddelené od Veľkého Los Angeles s Kings, Tulare a Kern County v najužšej medzere. Avšak jeden z metropolitných regiónov každej časti štátu hraničí s jedným z dvoch metropolitných regiónov Nevady, Sacramento hraničí s Reno a Veľké Los Angeles s Las Vegas.
Južná Kalifornia má 8 okresov a obcí vo Veľkom Los Angeles, Inland Empire a San Diego-Tijuana. Kern county a dva Nevadské kraje patria do sféry vplyvu Veľkého Los Angeles, zatiaľ čo Imperial County a Mexicali patria do sféry vplyvu San Diego-Tijuana.
Kalifornský megalopolis so severnými aj južnými megaregiónmi obsahuje 3 z desiatich najväčších miest v USA, z ktorých každé dosahuje viac ako 1 milión obyvateľov, a 9 z 50 najväčších amerických miest, čo je najviac zo všetkých megaregiónov v krajine. V celosvetovom meradle megapolitná oblasť obsahuje tri z päťdesiatich najväčších miest v Severnej a Južnej Amerike. Najväčšími mestami v zostupnom poradí sú: Los Angeles, San Diego, Tijuana, San Jose, San Francisco, Mexicali, Las Vegas, Fresno, Sacramento, Long Beach, Oakland, Bakersfield, Anaheim a Santa Ana.
Severná Kalifornia
náhľad|Megaregión Severnej Kalifornie Ekonómia Kalifornie dokopy, je najväčšou spomedzi všetkých štátov Spojených štátov amerických a je štvrtou najväčšou v rámci celého sveta. Tento megaregión je domovom pre oblasť Silicon Valley, v ktorých sa nachádzajú spoločnosti ako: Cisco Systems, AppleInc., Oracle, EBay, Yahoo!, Facebook, YouTube, Google a Hewlett Packard. Taktiež sa tu nachádza the San Francisco Financial District (domov pre vedenie viacerých finančných a biznis firiem ako napríklad VISA, Wells Fargo, Union Bank of California a je najväčším finančným okrskom mimo mesta New York). V oblasti je aj známa vinárska oblasť Wine Country a väčšina územia Veľkého kalifornského údolia, ktoré je jedno zo svetových, najviac produktívnych poľnohospodárskych oblastí, produkujúc 8 % z celkovej národnej úrody. Svoje pobočky hlavných vládnych úradov tu taktiež majú Žalobný súd Spojených štátov pre Deviaty Obvod, Federálny rezervný systém San Francisca, mincovňa Spojených štátov, ako aj Kapitol štátu Kalifornia a Kalifornský najvyšší súd. Oblasť zálivu má najväčšiu koncentráciu sídliacich multimilionárov spomedzi metropolitných oblasti v Kalifornii a najväčšiu koncentráciu miliardárov v rámci všetkých metropolitných oblasti v celých Spojených štátoch, takmer viac než ďalšie tri oblasti dokopy.
Južná Kalifornia
náhľad|Megaregión Južnej Kalifornie Megaregión Južnej Kalifornie je tiež veľmi dôležitým ekonomickým centrom v Spojených štátoch. Zahŕňa v sebe prístavy v Los Angeles, Long Beach (prvý a druhý najvyťaženejší kontajnerový prístav v USA) a prístav v San Diegu. Nachádza sa tu globálne centrum zábavného priemyslu, kde je na popredí svetových priečok vo filmovom, televíznom a hudobnom priemysle so sídlom v Hollywoode so štúdiami ako The Walt Disney Company, ABC, Sony Pictures, Warner Bros., Universal Studios, MGM, Paramount Pictures, a 20th Century Fox. Spoločnosti ako Fox Sports Net, Guess, In-n-Out Burger, ARCO, Farmers a iné logistické finančné a bankovné spoločnosti tu majú taktiež svoje sídla. Južna Kalifornia je taktiež dlhší čas vedúcim regiónom v oblasti letectva a kozmického inžinierstva, a je jedným z piatich regiónov v Spojených štátoch s najvyšším podielom high- tech priemyslu.
Južná Kalifornia je tiež jedným z najväčších svetových centier priemyslu turizmu vďaka ich známym plážam, zábavnými štvrťami ako je L.A. Live a Sunset Boulevard, a zábavné tematické parky zahŕňajúc Disneyland, Knott's Berry Farm a Universal Studios Hollywood. San Diego je dôležitým prístavným mestom, priemyselným, komerčným a lodiarenským centrom. Má prosperujúci priemysel turizmu, veľa výskumných ústavov, obrovský biomedicínsky/biotechnologický priemysel a pokrýva jednu z najväčších koncentrácií amerických vojenských základní spomedzi väčších amerických miest. Las Vegas je najväčším mestom v Nevade, druhé najväčšie gamblingové/hráčske centrum po Macau, a jedno z najrýchlejšie rastúcich miest a metropolitných oblasti v Spojených štátoch.
Populácia
náhľad|Mapa hustoty zaľudnenia Kalifornie
Soroca
Soroca môže byť:
Abataj-chán
Abataj-chán alebo Abataj-Sajn-chán alebo Abtaj-chán (* 1554† 1587) bol severomongolské knieža, zakladateľ dynastie Tüšet-chánov. V roku 1578 sa stretol s dalajlámom Sönam Gjamccho a vyhlásil lamaizmus za štátne náboženstvo. Na ruinách hlavného mesta Mongolskej ríše Karakorum dal v roku 1586 postaviť Erdenedzú, najstarší buddhistický kláštor v Mongolsku.
Taraclia
Taraclia môže byť:
Dieulefit (obec)
Dieulefit je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Valérien (Vendée)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rád svätej Uršule
Rád svätej Uršule (Ordo Sanctae Ursulae, OSU) predtým tiež nazývané sestry Uršulínky, sú rímskokatolíckou ženskou rehoľou založenou Angelou Merici 25. novembra 1535 v Brescii. Rád sa venuje výchove a vzdelávaniu dievčat. Prvé tzv. spoločenstvo sv. Uršule spájala snaha o hlásanie Kristovho učenia a spoločné hodnoty uršulínskej výchovy, ktoré sa utvárali. Ich hlavnými piliermi boli dobro a radosť, sebahodnota, komunikácia, dôvera, láska, pravda, sloboda, dôstojnosť, zodpovednosť.
História
Spoločenstvo založila sv. Angela Merici 25. novembra 1535. Dátum jej založenia si vybrali na sviatok sv. Kataríny Alexandrijskej (podľa legiend kresťanská panna zabitá mučeníckou smrťou v 4. storočí). Rád dostal pomenovanie po sv. Uršule, patrónky mládeže, učiteliek a vychovávateliek.Uršulínske školy sú po celom svete spojené mottom Serviam ( z lat. slúžim ) a hodnotami, vychádzajúcimi z Evanjelia, z učenia Cirkvi a obzvlášť zo Spisov sv. Angely Merici. 8. augusta 1536 ju schválil ordinár diecézy.
Rozšírenie spoločenstva sv. Uršule
Karol Boromejský umožnil spoločenstvu, aby sa venovalo hlásaniu viery. Takto vzniklo kongregované (zoskupené za určitým cieľom) spoločenstvo tzv. uršulínok v Brescii a v Miláne. Neskôr sa hlavným apoštolátom uršulínok stali školy kresťanskej náuky. V 17. storočí sa väčšina domov, v ktorých uršulínky pôsobili, začali meniť na kláštory. Čoskoro bolo toto spoločenstvo rozšírené už po celej Európe. Do roku 1790 bolo ich pomocou založených asi 400 kláštorov.
Vznik Rímskej únie Rádu sv. Uršule
V tom čase však išlo o samostatné a autonómne komunity. Predstavené matky jednotlivých komunít si priali zjednotiť, a tak 15. novembra 1900 boli pozvané do Ríma. 28. novembra 1900 bola ústne schválená Rímska únia Rádu sv. Uršule pápežom Levom XIII. Dnes ide o medzinárodný, kontemplatívno-apoštolský inštitút. Provincie Rímskej únie Rádu sv. Uršule sú zastúpené v Európe, Ázii, Amerike, Afrike a Austrálii.
Rímska únia Rádu sv. Uršule na Slovenku
Sestry uršulínky založili na Slovensku prvé školy pre ženy. Svoje pôsobenie začali v Bratislave v roku 1676. V tomto roku im uhorský primas Juraj Selepcsényi odovzdal dokument, ktorým povoľoval a schvaľoval rozšírenie Rádu svätej Uršule v celej krajine. V roku 1698 bol založený kláštor v Košiciach. V roku 1724 aj kláštor v Trnave. Učili tam dievčatá na ľudovej a meštianskej škole a na dievčenskom učiteľskom ústave.
Dnes má na Slovensku Rímska únia Rádu sv. Uršule komunity v Bratislave, Košiciach, Modre, Suchej nad Parnou a v Trnave.
Heslo serviam
Rímska únia rádu sv. Uršule má heslo serviam , ktoré pochádza z latinskejho jazyka. V preklade znamená- budem slúžiť ( Bohu a ľuďom ). Charakterizuje ho znak, ktorý sa skladá:
5. liga
5. liga je piata najvyššia futbalová súťaž na Slovensku. V sezóne 2023/2024 je rozdelená na sedem skupín.
Jozef Brisuda
Jozef Brisuda (* 21. september 1949, Stará Turá) je slovenský jazzman a hudobný redaktor.
Životopis
V roku 1971 absolvoval Bratislavské štátne konzervatórium (kontrabas). Už v škole hrával na kontrabase a basovej gitare v rôznych kapelách, ako napríklad v orchestri Tatra Revue.
Po absolvovaní vojenčiny vo Vojenskom umeleckom súbore pôsobil v rôznych bratislavských jazzových formáciách (Trio Gabriela Jonáša, kvarteto Ladislava Gerhardta, TOČR) a tiež v Nemecku, Rakúsku a Holandsku v hudobných divadlách a muzikáloch. V rokoch 1982 až 1984 vyučoval na konzervatóriu v Bagdade a hral v Bagdad Symphony Orchestra. Po návrate do Bratislavy pôsobil jednu sezónu v Slovenskej filharmónii. Od roku 1986 je zamestnaný v Slovenskom rozhlase ako hudobný redaktor. Tu vystriedal viacero postov, niekoľko rokov pôsobil v Rock FM Rádiu a tiež na hudobnej stanici Melódia. Jeho hudobná žánrová špecializácia je najmä džez, ktorý prezentuje v reláciách ako Jazzový klub RD, Dnes večer jazz alebo Hudobné mosty. Popri práci hudobného redaktora a moderátora je naďalej aktívnym inštrumentalistom v rôznych bratislavských jazzových formáciách.
Studené (Most pri Bratislave)
Studené je miestna časť obce Most pri Bratislave v okrese Senec.
Prvá písomná zmienka o osade Vtiheth či Mogorheth pochádza z roku 1283, v roku 1294 je doložený názov Heet. Do roku 1947 bola samostatná obec, do roku 1971 sa volala Hideghét. Počet obyvateľov Studeného rastie kvôli individuálnej výstavbe.
Nachádza sa tu kaštieľ RVS zo 17. storočia a židovský cintorín.
Divajeu
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Acre
Acre môže byť:
Telerig
Životopis
V roku 773 Byzantská ríša podnikla útok na bulharské pohraničie, ale hlbšie neprenikla, pretože krátko na to začali strany rokovať o mieri. Ešte v tom istom roku, resp. v roku 774 ale Telerig prepadol byzantské územie v Macedónsku a odviedol do Bulharska okolo 12 000 zajatcov z tamojších slovanských Berzitov, ktorých mal Telerig následne usadiť v Bulharsku. Cisár Konštantín V., ktorý sa vďaka spojencom v Bulharsku o nájazde rýchlo dozvedel, naň zareagoval odvetným útokom a Bulharov na neznámom mieste zvanom Lithosoria porazil. Krátko na to mal Telerig lsťou zistiť mená byzantských agentov v krajine a mal ich dať popraviť. O rok na to počas príprav na novú výpravu zomrel Konštantín V. a vojna medzi Byzanciou a Bulharskom sa skončila. Telerigova pozícia v krajine však bola po konci vojny prekvapivo oslabená, pretože bulharská šľachta sa ďalej necítila byť viazaná vernosťou panovníkovi dovtedy spojenou s bojom o prežitie štátu. Zrejme v dôsledku vnútorných intríg preto Telerig niekedy v roku 776/777 utiekol do Konštantínopola, kde ho prijal nový cisár Lev IV. V Konštantínopole Telerig prijal krst, kresťanské meno Theofylaktos, a za ženu si vzal príbuznú cisárovnej Ireny. Správy o týchto udalostiach pochádzajú prevažne z pera byzantského historika Theofana Homologéta.
Geologické práce
Geologické práce môžu byť:
Saint-Vincent-Sterlanges
Saint-Vincent-Sterlanges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Škoda Scala
Škoda Scala je liftback nižšej strednej triedy, vychádzajúci z dizajnovej štúdie Vision RS. Rozmermi zapadá v ponuke automobilky Škoda medzi modely Fabia a Octavia. Model bol predstavený 6. decembra 2018 v Tel Avive a vyrába sa od apríla 2019 v Mladej Boleslavi. Je to nástupca modelu Rapid. K dispozícií je aj v špeciálnej verzii Monte Carlo s čiernymi dizajnovými prvkami.
TJ FK Veľké Revištia
TJ FK Veľké Revištia je slovenský futbalový klub z obce Veľké Revištia. Počas sezóny 2019/20 hráva v 3. slovenskej futbalovej lige. Farby klubu sú červená a biela.
Saint-Vincent-sur-Graon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kantharos
Kantharos môže byť:
Essie Davisová
Esther Davis (* 19. január 1970, Hobart, Tasmánia, Austrália) známa ako Essie Davis je austrálska herečka a speváčka, ktorá sa predovšetkým preslávila rolou Phryne Fisher z televízneho seriály Miss Fisher's Murder Mysteries, z roku 2012.
Detstvo a mladosť
Davisová sa narodila a vyrastala v meste Hobart, v Tasmánii. Navštevovala Národný Inštitút dramatických zmení v Sydney.
Kariéra
Jej herecká kariéra sa začala v roku 1993, keď bola obsadená do divadelnej inscenácie Rómeo a Júlia, kde získala rolu Julie a o rok neskôr sa objavila v divadelných predstaveniach ako Macbeth či Skrotenie zlej ženy.
V roku 2003 získala ocenenie Olivier Awards, za jej herecký výkon v divadelnej inscenácii A Streetcar Named Desire a o rok neskôr, účinkovala v divadle Broadway v inscenácii Jumper, za ktorú bola nominovaná na ocenenie Tony Awards.
V roku 2008 si zahrala po boku Nicole Kidman a Hugha Jackmana vo filme Australia. V rokoch 2012 až 2015 stvárnila postavu Phryne Fisher v televíznom seriály Miss Fisher's Murder Mysteries. Seriál sa dočkal aj filmového spracovana s názvomm Miss Fisher and the Crypt of Tears, ktorý vyšiel v roku 2020. V roku 2014 stvárnila hlavnú ženskú postavu v horore The Babadook, za ktorú získala nomináciu na ocenenie AACTA či Saturn.
Od roku 2016 účinkovala v televíznom seriály Game of Thrones, kde sa objavila s šiestej sérii. Začiatkom roku 2019 stvárnila rolu Anny v dráme Babyteeh, za jej herecký výkon získala ocenenie AACTA v kategórii najlepšia herečka vo vedľajšej úlohe.
Osobný život
V roku 2002 sa vydala za Justina Kurzela, s ktorým má dve dve deti - dvojičky.
Štvorcová míľa
Ekvivalenty
Jedna štvorcová míľa sa rovná:
Sekcia
V Spojených štátoch Public Land Survey System je „štvorcová míľa“ neformálnym synonymom pre „sekciu“.
Saint-Vincent-sur-Jard
Saint-Vincent-sur-Jard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Targaryenovci
thumb|Erb rodu Targaryenov a ich motto, „Oheň a krv“. Targaryenovci sú fiktívny kráľovský rod autora G. R. R. Martina. Zohrávajú kľúčovú úlohu v jeho knižnej sérii Pieseň ľadu a ohňa, vystupujú aj v dielach Oheň a krv a Rytier siedmich kráľovstiev. Sú známi tým, že jazdili na chrbtoch lietajúcich drakov. Ich mottom je „oheň a krv“.
Charakteristika
Pre rod Targaryenovcov sú typické fialové oči a strieborné vlasy. Hovoria o sebe, že sú krvou draka. Podľa tradície by mali byť odolní voči ohňu a chorobám, minimálne u niektorých jedincov to však neplatí. Tradične sa ženili bratia so sestrami a iní blízki príbuzní, aby zachovali čistotu svojej línie. V dôsledku toho však začal rod postupne upadať, rodilo sa v ňom čoraz viac duševne postihnutých jedincov. To viedlo k tomu, že boli po takmer tristoročnej vláde nad Siedmimi kráľovstvami zvrhnutí. Séria Pieseň ľadu a ohňa rozpráva o ich ambíciách vrátiť sa na kráľovský trón. Kniha Oheň a krv mapuje prvú polovicu histórie tohto rodu a v Rytierovi siedmich kráľovstiev zohrávajú úlohu vedľajších postáv.
Sainte-Cécile (Vendée)
Sainte-Cécile je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Targaryenovci
Draky
Draky sú vo svete G. R. R. Martina divoké a nebezpečné tvory, ktoré dokážu lietať a chrlia oheň. Targaryenovci majú v erbe trojhlavého draka, hoci skutočné draky mali iba po jednej hlave. Liahli sa z nádherne vyzerajúcich vajec, žili celé stáročia, rástli po celý život, ich šupinami pokryté telo bolo na dotyk horúce a živili za len pečeným mäsom. Nijaký človek neosedlal za svoj život viac než jedného draka, ale po smrti pôvodného jazdca mohli na drakovi jazdiť aj iní.
Dejiny
thumb|rodokmeň Targaryenovcov Targaryenovci pochádzali z Valýrie, prosperujúcej ríše, ktorú postihla neznáma katastrofa. Vo Valýrii neboli jediným rodom schopným jazdiť na drakoch, ale zostali posledným rodom s touto schopnosťou. Dynastiu založil Aegon Dobyvateľ, ktorý vtrhol do Západozemia, fiktívneho svetadiela zo sveta G. R. R. Martina. V Západozemí vtedy existovalo sedem kráľovstiev, v ktorých vládlo sedem kráľovských rodov. Šesť z týchto kráľovstiev Aegon za pomoci dvoch sestier, Visenye a Rhaenys, a troch drakov zjednotili dobytím. Posledné kráľovstvo, Dorn, sa k nim pridalo vďaka svadbe. Aegon dal z mečov ukoristených nepriateľom vykovať kráľovský trón, takzvaný železný trón. Sedenie na ňom bolo nepohodlné a nebezpečné, čo bolo Aegonovým zámerom. Po Aegonovi a jeho dvoch sestrách boli pomenované pahorky v hlavnom meste ríše, Kráľovom prístave.
Sainte-Cécile (Vendée)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Targaryenovci
Dejiny
Aegon vládol 37 rokov. Oženil sa s oboma svojimi sestrami a s každou splodil syna, ktorí postupne jeden po druhom vládli ríši po Aegonovej smrti. Jeho drak, Balerion, bol považovaný za najstrašnejšieho draka, ktorý kedy žil. Draky, na ktorých jazdili jeho potomkovia, boli čoraz menšie a zdegenerované podobne, ako opakovaným incestom degeneroval celý targaryenský rod. Asi v polovici 283-ročnej vlády Targaryenovcov, za vlády Aegona III., draci na svete úplne vymreli a to vrátane divoko žijúcich drakov. Ostalo len niekoľko starých dračích vajec, ktoré sa považovali za skamenené a neschopné vyliahnuť sa.
Medzi známejších dávnych targaryenských panovníkov spomínaných v sérii Pieseň ľadu a ohňa patrili napríklad Maegor Krutý, ktorý dal postaviť Maegurovu pevnosť, kráľovské sídlo, či Baelor Požehnaný, hlboko veriaci panovník.
Sainte-Cécile (Vendée)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Targaryenovci
Dejiny
Posledným vládnucim Targaryenovcom bol tzv. Šialený kráľ Aerys. Oženil sa s vlastnou sestrou Rhaellou a mal s ňou tri deti s veľkými vekovými odstupmi: synov Rhaegara a Viserysa a pohrobka, dcéru Daenerys, ktorá sa narodila až po Rhaegalovej smrti. Rhaegal, zvaný posledný drak, teda za svojho života nemal sestru, s ktorou by sa oženil. Aerysov bývalý pobočník, Tywin Lannister, chcel Rhaegala oženiť so svojou krásnou dcérou Cersei, ktorá po tomto manželstve tiež tajne túžila. Z vôle Aerysa si však namiesto toho vzal princeznú Eliu z Dorne. Mali spolu dve deti, princeznú Rhaenys a princa Aegona.
Aerys dal brutálne zavraždiť vládcu najsevernejšieho zo Siedmich kráľovstiev, Rickarda Starka a tiež jeho syna Brandona. Rhaegar zase uniesol Rickardovu dcéru Lyannu, snúbenicu Roberta Baratheona, a znásilňoval ju. V dôsledku toho prepukla v Siedmich kráľovstvách vzbura vedená Starkamovcami, Baratheonovcami, Arrynovcami a Tullyovcami. Neskôr Aerysa zradil a na stranu vzbúrencov sa pridal aj rod Lannisterovcov. Jaime Lannister, syn Aerysovho pobočníka Tywina, bol členom Aerysovej kráľovskej gardy, čiže jeho osobnej stráže. Porušil však prísahu, že bude kráľa ochraňovať, a Aerysa zabil. Lannisterovi muži zavraždili aj princeznú Eliu a obe jej deti. Robert Baratheon zabil Rhaegara Targaryena svojím bojovým kladivom v bitke na rieke Trojzubec. Tým sa vláda Targaryenovcov v Západozemí skončila.
Na posledný hrad Targaryenovcov, ostrovný Dračí kameň, však ušiel vtedy osemročný princ Viserys a jeho tehotná matka Rhaella. Tá tam porodila dcéru Daenerys, pričom pri pôrode zomrela. Princ a princezná boli po čase nútení ujsť aj z Dračieho kameňa na východný kontinent, kde žili v exile až do Viserysovej dospelosti. Viserys, podľa dedičného práva panovník Siedmich kráľovstiev, žije len preto, aby ríšu svojho otca vydobyl naspäť. Sám však prejavuje známky duševnej choroby a týra svoju mladšiu sestru, ktorá je jedinou rodinou, ktorá mu zostala.
Električková dilema
náhľad|Náčrt električkovej dilemy Električková dilema je myšlienkový experiment zameraný na ľudskú etiku.
Opis problému
Po koľajniciach ide nezastaviteľná električka. V smere jazdy električky je na trati päť ľudí, ktorí nemôžu uhnúť. Električku je možné odkloniť na vedľajšiu koľaj, kde sa nachádza jeden človek.
Vedľa trati sleduje dianie jedna osoba, ktorá má možnosť pohnúť výhybkou a ovplyvniť tak vývoj celej situácie. Má dve možnosti:
Iné verzie
Problém je možné modifikovať tak, že existuje iba jedna trať bez výhybky, nad ktorou sa nachádza most. Na trati je päť ľudí, ktorí si električku nevšímajú a na moste stojí pozorovateľ a tučná osoba. Pozorovateľ môže nechať všetko tak a zomrie päť ľudí alebo zhodiť tučnú osobu na trať, ktorá električku zastaví a zomrie iba jedna osoba.
Ďalšou alternatívou tohto problému je napríklad situácia, kedy lekár zabije zdravého človeka, aby za pomoci jeho orgánov zachránil život piatim pacientom (možnosť neúspechu je zanedbaná).
História
Tento problém predstavila filozofka Philippa Foot v roku 1967.
S rozvojom výskumu a používania autonómnych vozidiel sa stala električková dilema súčasťou diskusie o tom, aký „etický softvér“ by tieto vozidlá mali mať.
V roku 2017 bol v seriáli Mind Field urobený experiment s električkovou dilemou nie ako myšlienkový, ale ako reálny experiment. Zo siedmich ľudí, ktorí sa experimentu zúčastnili (bez toho, aby vopred vedeli, že nešlo o reálnu situáciu, ale len simuláciu), dvaja prehodili výhybku, aby vlak odklonili na koľaj s jedným človekom a zachránili tak päticu na prvej koľaji. Päť ľudí výhybku nechalo vo východzej polohe.
Échevis
Échevis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Donzère
Donzère je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Irish Albums Chart
Irish Albums Chart je štandard, podľa ktorého sa v írskom hudobnom priemysle hodnotí rebríček popularity oficiálne vydaných hudobných albumov. V súčasnosti sa pri tomto rebríčku využíva britská metodológia prieskumu trhu, ktorá pod názvom Chart-Track vznikla v roku 1996. Albumy sú írskou asociáciou hudobného priemyslu (IRMA) hodnotené na týždennej báze. Čísla z predaja sú zostavené z každý deň elektronicky nasnímaných maloobchodných dát, ktoré sú prepojené v systémoch ich elektronických pokladní, ako aj z niektorých oficiálnych digitálnych zdrojov na sťahovanie albumov. Rebríčky ich obchodných výsledkov poskytujú všetci hlavní a viac ako štyridsiati nezávislí hudobní predajcovia, čím je dosiahnuté viac ako 80% pokrytie hudobného trhu. Výsledky predaja, Irish Albums Chart, sú pravidelne zverejňované v piatok večer. Logicky teda ide o uzávierky predaja od piatku rána predošlého týždňa do posledného štvrtkového večera.
Majstrovstvá sveta v podhladinovom ragby
Majstrovstvá sveta v podhladinovom ragby je vrcholné medzinárodné podujatie národných družstiev v podhladinovom ragby, ktoré riadi Svetová konfederácia činností pod vodou (CMAS). Jeho dejiny siahajú do roku 1981, kedy sa v Nemecku konal prvý turnaj majstrovstiev sveta, vtedy len v mužskej kategórii. O 10 rokov neskôr sa v Dánsku konali majstrovstvá sveta už aj so ženským turnajom. Majstrovstvá pebiehajú so 4-ročnou periodicitou. Dominujú v nich krajiny Severnej Európy a kolíska tohoto športuNemecko.
Tomojuki Itamura
Tomojuki Itamura je japonský režisér, animátor a umelec storyboardu. Začal pracovať v animačnom štúdiu OLM v roku 2002 ako „in-between“ animátor. Pracoval tam do roku 2007, a potom odišiel do štúdia Shaft. Itamura mal ako svoj režisérsky debut sériu Monogatari, ktorú prebral od režiséra, a taktiež bývalého zamestnanca štúdia Shaft, Tacuju Oišiho.
Kariéra
Itamura začal pracovať v štúdiu OLM v roku 2002 ako „in-between“ animátor v anime sérii Pokémon Chronicles.
V roku 2006 pracoval na storyboardoch pre dve epizódy v Ray the Animation, a o rok na to prešiel do štúdia Shaft. V ten istý rok debutoval ako režisér epizód s treťou epizódou Sajonara, Zecubou-sensei, a v roku 2008 debutoval ako plnohodnotný režisér pod Akijuki Šinbom v Mahou Sensei Nedžima!: Široki Cubasa Ala Alba. So štartom Nisemonogatari, Itamura narežíroval všetky nasledujúce televízne seriály zo série Monogatari, až do Owarimonogatari II, ktoré vyšlo v roku kedy odišiel zo štúdia Shaft.
Ligue 1 2012/2013
Ligue 1 2012/2013 bol 75. ročník najvyššej francúzskej futbalovej súťaže. Titul obhajoval Montpellier, nováčikmi súťaže boli Bastia, Reims a Troyes. Sezóna začala 10. augusta 2012 a skončila 23. mája 2013.
Paris Saint-Germain získal 3. titul v klubovej histórii. Do Ligy majstrov UEFA 2013/2014 sa spolu s ním kvalifikovali aj Marseille a Lyon. Do Európskej ligy UEFA 2013/2014 sa kvalifikovali Nice, Saint-Étienne a Bordeaux. Do 2. ligy zostúpili Nancy, Troyes a Brest.
Tabuľka
# - pozícia; Z - zápasy; V - výhry; R - remízy; P - prehry; G - skóre; +/- - rozdiel skóre; B - body
Stella Kyriakidisová
Životopis
Stella Kyriakidisová vyštudovala psychológiu na University of Reading a MA z psychológie získala na University of Manchester. Zaoberala sa psychológiou (dopady leukémie na psychiku detí a adolescentov, domáce násilie a poruchy učenia) a právami pacientov.
V roku 2000 sa stala predsedníčkou organizácie venujúcej sa rakovine prsníka, Europa Donna na Cypre. V rokoch 2004 až 2006 bola predsedníčka Europa Donna na európskej úrovni.
Cyperský parlament
V Snemovni reprezentantov cyperského parlamentu od roku 2006 pôsobila ako zástupkyňa okrsku Nikózia. V parlamente bola podpredsedníčka parlamentného Výboru pre zdravie a členka Stálej komisie pre ľudské práva a rovnaké príležitosti mužov a žien.
Vo svojej strane DISY je od roku 2006 členkou predstavenstva, od roku 2008 komisárka pre rodinu a pre záležitosti mladých delikventov; od roku 2009 komisárka pre zdravotné záležitosti a od mája 2013 podpredsedníčka strany. V rokoch 2012 až 2018 bola cyperskou reprezentantkou v Parlamentnom zhromaždení Rady Európy. Vo februári 2018 bola vymenovaná za reprezentantku PACE pri Benátskej komisii.
Európska komisia
Koncom júla 2019 bolo oznámené, že Stella Kyriakidisová bola nominovaná za komisárku Európskej komisie. Nikos Anastasiadis, cyperský prezident, ju mal odporučiť predsedníčke komisie Ursule van der Leyen. Jej predchodcom bol Christos Stylianidis. Kyriakidisová chcela posilniť rolu svojej krajiny v EÚ a zároveň priniesť EÚ do svojej krajiny. Chcela upevňovať rovnosť príležitostí a pohlaví, ľudských práv a vymožiteľnosti práva. Uvítala tiež rozhodnutie predsedníčky Európskej komisie umožniť rovnaké zastúpenie mužov a žien v komisii. 1. októbra vypovedala pred Európskym parlamentom v schvaľovacom procese. Európsky parlament ju neskôr schválil. Jej predchodcom bol Vytenis Andriukaitis.
V roku 2002 získala druhé miesto v ocenení Žena Európy.
Heinrich Lotyšský
Heinrich Lotyšský (,, ; * asi 1188, pri Magdeburgu† 1259, Papendorf, dnes Rubene, Lotyšsko) bol nemecký historik a katolícky kňaz a misionár pôsobiaci od roku 1205 na území dnešnej Litvy a Lotyšska.
O Henrichovom živote sa veľa nevie. Okrem jeho nemeckého pôvodu mu býva niektorými, prevažne lotyšskými historikmi, pripisovaný baltský pôvod. Henrich mal byť podľa ich teórie jedným z chlapcov poslaných livónskym biskupom Meinhardom v detstve do Nemecka, kde mal byť v kláštore v Holštajnsku len vychovávaný. Sám autor sa však vo svojom diele Livónska kronika (Chronicon Livoniae) viackrát stotožňuje s Nemcami. Dielo popisuje pokresťančovanie pobaltských krajín a je významným historickým prameňom pre štúdium stredovekých dejín Litvy, Lotyšska a Estónska.
Livónska kronika
Henrichova Livónska kronika je najstaršou kronikou zaoberajúca sa livónskymi dejinami a obsahuje veľké množstvo informácií, ktoré autor priamo zažil. Bola napísaná z cirkevného hľadiska a popisovala históriu Pobaltia v období livónskych križiackych výprav. Dnes slúži ako jeden z autoritatívnych prameňov k štúdiu pobaltských dejín. Pôvodne bola zrejme písaná ako report pápežskému legátovi Viliamovi z Modeny, ktorý Livónsko navštívil, aby urovnal spor medzi Livónskym rádom a livónskymi biskupmi, a ktorému Henrich robil v čase vzniku kroniky (1225 až 1227) prekladateľa.
Eucheiros
Eucheiros (Eucheiros) môže byť:
Papadopulos
Papadopulos môže byť:
Sainte-Flaive-des-Loups
Sainte-Flaive-des-Loups je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dassault Mirage IV
Dassault Mirage IV bol francúzsky prúdový strategický bombardér, ktorý bol neskôr vyrábaný aj v prieskumnej verzii. Toto dvojmotorové nadzvukové lietadlo bolo vyvinuté spoločnosťou Dassault Aviation v počte 62 kusov. Lietadlo slúžilo výlučne vo francúzskom letectve a stalo sa jednou zo zložiek francúzskej jadrovej triády.
Vznik a vývoj
Suezská kríza, ktorá v októbri 1956 prerástla do ozbrojeného konfliktu, viedla neskôr Francúzsko k tomu, aby si vytvorilo "strategickú intervenčnú jednotku" vybavenú jadrovými zbraňami. Tento projekt počítal prvom rade s vývojom vhodného lietadla, ku ktorému mala neskôr pribudnúť balistická strela. V tej dobe už malo Francúzsko nadzvukovú stíhačku Mirage III, ktorá však dokázala dosiahnuť rýchlosť 2 Machy len na niekoľko minút. Preto bolo potrebné pri požiadavkách na nové lietadlo zohľadniť nielen parametre veľkosti a hmotnosti, ale aj požiadavky na odolnosť konštrukcie, ktorá bude schopná zniesť vysoké trenie a zahrievanie. Špecifikácie nového bombardéra boli zadefinované štátnymi orgánmi spoločne so zamestnancami spoločnosti Dassault a 20. marca 1957 boli definitívne schválené.
Súbežne s konštrukciou strategického bombardéra prebiehal aj vývoj lietadla elektronického spravodajstva a elektronického boja. Toto lietadlo malo v prípade náletu pripraviť cestu pre bombardéry a malo byť tiež postavené na báze Mirage IV.
Prototyp Mirage IV prvýkrát vzlietol 17. júna 1959 a tento let trval 40 minút. Dňa 19. septembra 1960 prelomil Mirage IV 01 svetový rýchlostný rekord na 1 000 km okruhu, keď dosiahol rýchlosť 1 822 km/h. O pár dní neskôr počas 138. letu bola na 500 km okruhu dosiahnutá rýchlosť 1 972 km/h, lietajúce medzi 2,08 mach a 2,14 Mach.
V októbri 1959 boli schválené nové požiadavky na lietadlo nazvané Mirage IV A, ktoré malo byť poháňané motormi Snecma Atar 9 D: vzletová hmotnosť 32 ton, minimálny dolet 1 100 km (z toho jedna polovica pri nadzvukovej rýchlosti), pričom lietadlo malo byť schopné predĺžiť svoj dolet doplnením paliva počas letu.
Dňa 29. mája 1962 bola podpísaná objednávka na 50 lietadiel a 4. novembra toho istého roku na ďalších 12 lietadiel, ktoré mali mať rovnaké charakteristiky, ale mali byť schopné niesť prieskumný kontajner. Prvé sériovo vyrobené lietadlo bolo dodané francúzskemu letectvu vo februári 1964. Do októbra toho istého roku bola oficiálne zavedená do služby prvá bombardovacia letka na leteckej základni Mont-de-Marsan. Francúzske vzdušné sily získavali každý dve lietadlá Mirage IV a dodávky týchto strategických bombardérov prebiehali až do marca 1968.
Keď Mirage IV A vstúpil v roku 1964 do služby, bol prvým európskym vojenským lietadlom, ktoré dokázalo letieť udržateľnou rýchlosťou 2 Machy. Francúzsko sa tým stalo skutočnou jadrovou veľmocou. Tieto strategické bombardéry prevádzkovalo francúzske letectvo až do roku 1996 a v roku 2005 boli vyradené aj stroje v prieskumnom prevedení.
Konštrukcia
Mirage IV svojim vzhľadom nápadne pripomína Mirage III, od svojho predchodcu sa však líšil asi o 50% dlhším trupom a dvojnásobnou hmotnosťou. Ďalším rozdielom bola dvojica motorov s maximálnym výkonom 70,61 kN (namiesto jedného s výkonom 60,8 kN). V prívodoch vzduchu do motorov sa nachádzali pohyblivé polokužely, ktorých poloha sa menila v závislosti od rôznych podmienok prúdenia vzduchu.
Mirage IV bolo celokovové lietadlo, vyrobené väčšinou zo zliatin hliníka. Bol to dolnoplošník s rozpätím krídel. Delta krídla mali šípovitosť 60o, čo bola rovnaká hodnota ako u Mirage III. V krídlach a v strede trupu sa nachádzali integrálne palivové nádrže.
Keďže lietadlá s delta krídlom potrebujú dlhšiu vzletovú dráhu, Mirage IV bol vybavený pomocnými raketovými motormi (štyri kusy, pripojené v zadnej časti každého z krídel). Kvôli delta krídlu pristával Mirage IV pri vyššej rýchlosti, preto bol vybavený brzdiacim padákom.
Kabína posádky mala tandemové usporiadanie. Pilot mal z nej veľmi slabý výhľad dozadu a navigátor mal po oboch stranách len malé okienka, aj keď mal k dispozícii ešte periskop, ktorý mu umožňoval pohľad dolu. Obaja členovia posádky sedeli na vystreľovacích sedadlách značky Martin Baker Mark 4, ktoré umožňovali katapultovanie aj v nulovej nadmorskej výške, ale aby sa správne otvoril padák, vyžadovala sa aspoň minimálna dopredná rýchlosť.
Používatelia
Francúzsko
Výkony
Maximálna rýchlosť: Mach 2,2 /h vo výške
Sainte-Florence (Vendée)
Sainte-Florence je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Vendée, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ergotimos
náhľad|Ergotimov a Kleitov [[kratér, nazývaný „Françoisova váza“, cca 570 pred Kr., Archeologické múzeum, Florencia]] Ergotimos bol grécky hrnčiar v 6. storočí pred Kr.
Hrnčiar Ergotimos, zrejme rodák z Atén, bol majiteľom keramickej dielne, kde spolupracoval s maliarom Kleitiom. Činnosť Ergotima sa datuje do rokov 570 až 540 pred Kr. Jeho meno sa stalo známym po objave niekoľkých hrnčiarskych diel (aj ich fragmentov) podpísaných oboma umelcami, medzi ktoré patrí napr. čaša z Gordionu, uložená v Štátnom múzeu v Berlíne (Berlin VI 4604) s nápisom:
Ich signatúry sa nachádzajú aj na niekoľkých keramických fragmentoch nájdených v Naukratide a na kratéri známom ako „Françoisova váza“ (nazvaný podľa jeho reštaurátora Alexandra Françoisa), ktorý sa našiel v jednej etruskej hrobke v Chiusi (etruskyClevsin) v roku 1844. Nádherný tvar (priamo napodobňujúci bronzové nádoby) a predovšetkým výzdoba tohto kratéra je skvelým príkladom majstrovstva týchto umelcov. Jeho najväčší obvod meria asi dva metre, výzdoba usporiadaná do šiestich vlysov nad sebou zachycuje dvesto postáv (vďaka nápisom sa dajú identifikovať) z epických a mytologických výjavov. Tento kratér a aj ostatné výrobky tejto tvorivej dvojice celkom určite nepredstavovali bežnú produkciu atických dielní a preto sa vyvážali až do Etrúrie.
Pokiaľ ide o jeho dielňu, prekvitala aj po jeho smrti, pretože sa našli hrnčiarske výrobky podpísané i jeho synom Eucheirom.
Épinouze
Épinouze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Érôme
Érôme je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Drôme, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Milan Hutta (1928)
Ing. Milan Hutta (* 2. júl 1928, Osuské† 5. jún 1989, Bratislava) bol slovenský pedagóg a strojár.