cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sliezsky parlament
Zasadalo v ňom 48 poslancov, predseda sa nazýval maršalek (marszałek = doslova maršal). Volebné obdobie bolo štvorročné.
Abrahám Bodon
náhľad|333x333bod| Hrob Abraháma Bodona na cintoríne v Gemerských Michalovciach Abrahám Bodon (* 1810 Gemerské Michalovce – † 31. január 1871, Rimavská Sobota, bol uhorský statkár, politik a poslanec.
Životopis
Školské vzdelanie ukončil v Sárospataku. Pôvodne chcel byť inžinierom a až do vysokého veku sa zaoberal matematickými problémami. Právnické vzdelanie získal ukončením štúdia na univerzite v Pešti v roku 1839. V roku 1840 sa zúčastnil ako člen parlamentnej mládeže zasadnutia parlamentu v Bratislave, kde sa spriatelil s Ľudovítom Košútom. Redigoval rukopisný časopis o snemovnej činnosti Országgyűlési Tudósítások. V rokoch 1842 až 1847 bol podnotárom Gemerskej župy. V roku 1848 bol vyslancom okresu Kameňany v uhorskom sneme.
Po porážke revolúcie sa utiahol na svoje panstvo v rumunskej Boarte. Písal učebnice pre deti a snažil sa výchovne vplývať na pospolitý ľud. V roku 1861 sa po obnovení žúp stal hlavným notárom. Bol zvolený za volebný obvod Kavečany do uhorského snemu. V roku 1867 bol zvolený za druhého podžupana Gemerskej župy.
V rokoch 1854 až 1856 bol aj hlavným dozorcom reformovaného cirkevného dištriktu vo Valiciach.
Jeho diela
V časopise Pesti Hírlap (1842–47) publikoval početné články a správy o dianí v župnom sneme. Ďalšie články mu vyšli v rokoch 1839 a 1840 v časopise Sárospatak Füzeteki, Vasárnapi Ujság (1866).
Kani-Kéli
Kani-Kéli je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Mayotte.
Obyvateľstvo
Kani-Kéli má 4527 obyvateľov (2009).
Šafranovka
Šafranovka je vrch v Pieninách, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží v hraničnom hrebeni nad obcou Lesnica, približne severozápadne od Starej Ľubovne.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti Pienin, priamo na štátnej hranici s Poľskom. Zasahuje tak na územie Prešovského kraja a Malopoľského vojvodstva, okresov Stará Ľubovňa a Nový Targ a katastrálne územie obce Lesnica a mesta Szczawnica. Najbližším sídlom je juhozápadne situovaná Lesnica a na severnom úpätí ležiace poľské mesto Szczawnica, juhovýchodným smerom leží tiež obec Veľký Lipník.
Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva v južnej časti súvislý lesný porast, severná je odlesnená a poskytuje tak obmedzený rozhľad. Z vhodných častí preto umožňuje pozorovať okolité vrcholy Pienin, susednú Spišskú Maguru a vrcholy Tatier, severným smerom mnohé prihraničné vrchy v Poľsku.
Letné olympijské hry mládeže 2014
Letné olympijské hry mládeže 2014, oficiálne '''II. letné olympijské hry mládeže''' (, oficiálne ) boli medzinárodné športové podujatie.
Konali sa 16. augusta až 28. augusta 2014 v čínskom meste Nanking. Hier sa zúčastnilo 3579 športovcov z 203 krajín, súťažili v 222 súťažiach v 28 športoch.
Voľba miesta konania
Výberový proces budúceho miesta konania bol Medzinárodným olympijským výborom oficiálne odštartovaný 19. decembra 2008, kandidáti sa mohli prihlásiť do 2. februára 2009.
Rozhodnutie prideliť hostiteľské právo Nankingu bolo oznámené 10. februára 2010 počas zimnej olympiády 2010 v kanadskom Vancouveri. Nanking získal 47 hlasov, na druhom mieste sa umiestnila poľská Poznaň so 42 bodmi.
Organizácie hier
Štafeta s olympjiským ohňom začala 30. apríla 2014 o 11:16 v Aténach, oheň putoval 108 dní. Poslednou bežkyňou bola Čchen Žuo-lin, olympijská víťazka v skokoch do vody z Londýna 2012. Otváracieho ceremoniálu sa zúčastnilo 39 381 divákov.
Hry otvoril čínsky prezident Si Ťin-pching, otváracieho ceremoniálu sa zúčastnili tiež Pan Ki-mun, generálny tajomník OSN či Thomas Bach, predseda Medzinárodného olympijského výboru.
18 551 dobrovoľníkov spolu odpracovalo viac než 2 milióny hodín. Celkovo sa predalo 519 483 vstupeniek zo 650 000. Odovzdaných bolo 402 zlatých, 393 strieborných a 423 bronzových medailí. Predpokladaný rozpočet na podujatie bol v auguste 2012 315 miliónov USD, rozpočet strávený na letnej olympiáde 2008 v Pekingu bol oficiálne 15 miliárd dolárov, reálne však podľa odhadov mohol byť až viac než 40 miliárd USD.
Športy
Súťaže sa uskutočnili v týchto športoch :
V takzvanom Sports Lab boli predvádzané neolympijské športy: korčuľovanie na kolieskových korčuliach, skejtbording, lezenie a wušu.
Športoviská
Hry využili celkom 35 športovísk, z toho 27 súťažných a 8 tréningových.
Le Périer
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Špecialisti (TV seriál)
Produkcia
Natáčanie prvej série seriálu prebiehalo od 12. decembra 2016 do konca februára 2017.
V relácií Volejte Novu bolo oznámené, že 2. séria tohto seriálu sa natáčala od marca 2017.
Specialisté tematicky čerpajú z nemeckých seriálov SOKO Leipzig a Kobra 11.
Tempo natáčania je veľmi rýchle; jeden diel – aj akčných scén – sa natočia za štyri a pol dňa.
Epizódy sú prepísané z nemeckého seriálu SOKO Leipzig; hlavným scenáristom Špecialistov bol Dan Wlodarczyk (prvá až tretia séria), neskôr vystriedaný Michaelem L. Bínou.
Odborní poradcovia: Luděk Jelen a mjr. JUDr. Jaromír Badin
S&P 500
S&P 500, skratka pre Standard and Poor's 500 v USA, je akciový index ktorý zahŕňa akcie 500 najväčších spoločností kótovaných na burzách v USA. Mnoho investorov to považuje za najlepší indikátor amerického fondového trhu. Index zahŕňa 500 vedúcich spoločností a pokrýva asi 80% dostupnej trhovej kapitalizácie. V praxi veľa z 500 kótovaných spoločností má iba obmedzený vplyv na dynamiku indexu. Desať najväčších akciových fondov v S&P 500 malo na konci júna 2021 v indexe celkovú váhu, ktorá činila okolo 26,6%.
Špecialisti (TV seriál)
Produkcia
SFX špeciálne efekty: Martin Oberländer
S&P 500
Index S&P 500 bol vytvorený v roku 1957 a vypočítava sa pomocou váženej priemernej hodnoty základných akcií, a preto akcie s vyšším trhovým hodnotením majú väčší vplyv na celkovú hodnotu indexu. Od roku 2005 index zohľadňuje počet akcií vo voľnom obchodovaní.
Hlavným kritériom pri výbere spoločností je trhová kapitalizácia, zohľadňuje sa však likvidita akcií, miera rastu, druh činnosti spoločnosti. Akcie finančného sektoru, sektorov informačných technológií a energetiky tvoria takmer polovicu hodnoty indexu. Ak spoločnosť už nespĺňa vyššie uvedené požiadavky, nemá to za následok jej okamžité vymazanie. Hlavným dôvodom vymazania z indexu je jej predaj alebo zlúčenie.
Od začiatku roku 2003 existuje index S&P 500 EWI, v ktorom má všetkých 500 účastníkov rovnakú váhu 0,2%. Index sa upravuje štvrťročne.
Termix
Termix je termizovaný tvarohový dezert s dlhodobou tradíciou na Slovensku a v Česku. Vyrába sa z tvarohu s pridaným cukrom, dochucovadlami, ovocím, kakaom, kávou atď. a zmiešaním stabilizátorov (želatína, agar, modifikované škroby atď.), vyrábaných zahrievaním s parou pri zníženom tlaku (0,07 – 0,09 MPa) na 65 až 70°C s intenzívnym miešaním do pastovitej konzistencie udržiavaným po dobu 1 minúty, po ktorom nasleduje balenie, kým je produkt ešte horúci.
V Poděbradoch sa vyrába od roku 1976, mliekareň Nika v Považskej Bystrici ho vyrába od roku 1997 a vyrába sa taktiež aj v Kuníne.
Stobski piramidi
Stobski piramidi (, doslova Stobské pyramídy) sú prírodná pamiatka nachádzajúca sa v Kiustendilskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku.
Lokalizácia
Nachádzajú sa v juhozápadnej časti pohoria Rila vo svahoch hrebeňa  Klisurski rid, ktorý sa nachádza medzi dolinami Grăčkovec  a Bukovec  na ľavom brehu rieky Rilska reka v katastri dediny Stob    v okrese Kočerinovo v oblasti Kiustendil.
Charakteristika
Jedná sa o skalné útvary,   kužeľovitého tvaru pripomínajúce pyramídy. Veľká časť z pyramíd je na vrchu zakončená veľkým kusom kameňa, tzv. čiapkou,  čo útvarom následne dáva tvar podobný tzv. skalným hríbom. Farba pyramíd je obvykle tmavo žltá až červenkastá alebo hnedastá. Vytvorili sa v časti hrebeňa, ktorý je tvorený približne 40 metrov vysokou vrstvou nánosov z obdobia kvartéru. Pyramídy sú tak tvorené z hrubozrnných častíc farebných pieskovcov pospájaných sedimentom. Vznikli procesom erózie. Z dôvodu rôznorodého zloženia ako aj relatívne slabého spojenia jednotlivých základných materiálov sú pyramídy zachovalé v rôznych stupňoch vývoja.
Pyramíd je niekoľko oddelených skupín, pričom každá zo skupín má svoj špecifický názov. Tie jednotlivým skupinám dali miestni obyvatelia, podľa toho čo im útvary pripomínali. Pomenovania jednotlivých skupín sú napríklad Kulite (, doslova Veže), Argačo,  Zăberite (, doslova Ostré skalné výbežky),  Čukite (, doslova Kladivá),    Samodivskite komini (, doslova Vílie komíny),   Kuklite (, doslova Bábiky), Braťata (, doslova Bratia),   alebo Svatovete (, doslova Svatovia),   pričom skupina Svatovete je najznámejšia.
Stobski piramidi sú často vyhľadávaným turistickým objektom.
Ochrana a predmet ochrany
Kategória: prírodná pamiatka
Rozloha: 7,4 ha
Za prírodnú pamiatku boli Stobski piramidi vyhlásené rozkazom Výboru pre lesy a lesný priemysel pri Rade ministrov  č. 378 zo dňa 5. 2. 1964. Rozkaz bol uverejnený v Štátnom vestníku č. 12 z roku 1966. Prírodná pamiatka bola vyhlásená na celkovej ploche približne 7,4 hektára. Dôvodom vyhlásenia prírodnej pamiatky Stobski piramidi je ochrana unikátnych skalných útvarov. Na území lokality je zakázané akékoľvek narušovanie skál, kopanie v zemi, zber kameňov, ale aj zber miestnej fauny, vstup priamo do lokalít skupín skalných útvarov a jaskýň ako aj výsadba akejkoľvek flóry. Lokalita je pod správou Regionálnej inšpekcie životného prostredia a vôd – Blagoevgrad (RIOSV – Blagoevgrad).
Slovenská lesnícko-drevárska inšpekcia
Slovenská lesnícko-drevárska inšpekcia (skr. SLDI) je orgán štátnej správy v oblasti uvádzania dreva a výrobkov z dreva na vnútorný trh. Je preddavkovou organizáciou Ministerstva pôdohospodárstva a rozvoja vidieka Slovenskej republiky s pôsobnosťou pre celé územie Slovenska. Sídli v budove Národného lesníckeho centra na J.C.Hronského 1/1 vo Zvolene.
Bola zriadená 1. júla 2018 na základe § 10 zákona č. 113/2018 Z. z. o uvádzaní dreva a výrobkov z dreva na vnútorný trh a o zmene a doplnení zákona č. 280/2017 Z. z. o poskytovaní podpory a dotácie v pôdohospodárstve a rozvoji vidieka a o zmene zákona č. 292/2014 Z. z. o príspevku poskytovanom z európskych štrukturálnych a investičných fondov a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov. Vykonáva dozor nad hospodárskymi subjektmi, obchodníkmi a prepravcami dreva a výrobkov z dreva, ukladá im opatrenia, rozhoduje o priestupkoch a iných správnych deliktoch, ktorých sa títo dopustili, vykonáva bezodplatne poradenskú činnosť v oblasti uvádzania dreva na vnútorný trh a systémov náležitej starostlivosti, spolupracuje s ostatnými orgánmi verejnej správy, orgánmi Policajného zboru a so Štátnou ochranou prírody Slovenskej republiky v oblasti uvádzania dreva a výrobkov z dreva na vnútorný trh, poskytuje súčinnosť colným orgánom a iným orgánom štátnej správy pri pochybnostiach o druhu, množstve a pôvode dreva a výrobkov z dreva a ako inšpekčný orgán podľa § 61 zákona č. 326/2005 Z. z. o lesoch v znení neskorších predpisov vykonáva štátny dozor v lesoch a ďalšie s tým súvisiace úlohy.
Primátor (Česko)
náhľad|[[Insígnia|Insígnie primátora Olomouca]] Primátor je v Česku označenie pre starostu štatutárneho mesta alebo hlavného mesta Prahy.
Funkcia primátora bola prvý raz zavedená v roku 1920 v Prahe, vtedy musel primátora ešte potrvdiť prezident republiky. V roku 1969 bola zavedená aj v Brne, neskôr v tomtiež roku aj v Ostrave a v Plzni. Od roku 1990 je funkcia zavádzaná v mestách, ktoré zákon o obciach (a jeho novely) určia štatutárnymi.
Koungou
Koungou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Mayotte.
Polohopis
Koungou má rozlohu.
Obyvateľstvo
Koungou má 19831 obyvateľov (2009).
Sámánovci
Sámánovci  bola iránska dynastia vládnuca v rokoch 819/874999/1005 v Transoxanii, Iráne a Afganistane.
Svoj pôvod odvodzovali od antickej dynastie Sásánovcov, ich skutočný pôvod zostáva predmetom dohadov, zrejme však vlastnili pozemky niekde v Sogdiane alebo Tocharistane (územie dnešného Tadžikistanu). Niekedy v 8. storočí pod vplyvom Umajjovcov prijali islam. K moci sa dostali za vlády Al-Ma’múna vďaka podpore Abbásovcov pri potlačovaní rebélie v Transoxianii. Naďalej sa rozvlíjali pod patronátom abbásovských vazalov Táhirovcov, pre ktorých od roku 819 spravovali územia za riekou Amudarja, Samarkand a kraj Fergána. V roku 875 bol Sámánovec Ahmad ustanovený kalifom Al-Mu'támom ustanovený za správcu Transoxianie.
V nasledujúcom období sa Sámánovci krajinu príliš teritoriálne nerozvíjali, naopak potrebné bolo riešiť vnútorné spory a snahy okrajových častí o samostatnosť. Protivníkom sunnitskej dynastie na západe sa stali šiitsky Bújovci. Dynastia významne podporovala umenie a literatúru. Sámánovská vláda bola významná z hľadiska oživenia peržštiny ako umeleckého jazyka, literáti sa však nevrátili k starej umeleckej perzštine, ale povzniesli ľudový novoperzský jazyk. Krajina prekvitala vďaka obchodu s Čínou, ktorému napomáhala Hodvábna cesta, významná bola ale aj domáca poľnohospodárska a remeselnícka výroba. V Samarkande sídlili známe dielne na výrobu zbraní, tkaných látok a papiera, ktorý vytvárali zajatí čínski umelci. Významný bol aj obchod so sibírskymi národmi a prekvital aj obchod s otrokmi. Obchod a prosperita napomáhala razeniu sámánovských mincí, ktoré sa našli aj vo vzdialených škandinávskych krajinách, v Británii, či na Islande.
Koncom 10. storočia sa v krajine prejavili vnútorné problémy. Prílišná benevolencia sámánovských panovníkov dovolila ich vazalom v odľahlejších častiach ríše príliš zosilnieť a stále väčšou hrozbou sa stávali aj turkické kočovné kmene za riekou Syrdarja. V roku 993 prekročil turkický Karachánovec Bugra Chán Hárún vládnuci v Ťanšane rieku Syrdarja, a v boji porazil Sámánovca Núha II. Nečakaná smrť Bugru Chána však Sámanovcov na čas zachránila. Problémom však naďalej bola odbojnosť vzbúrených miestodržiteľov. Núh preto požiadal o pomoc jedného z nich - svojho bývalého generála, Turka Sebüktegina, ktorý sa na úkor svojho pána ujal moci v Ghazne a neskôr dobyl aj Sistan. Sebüktegin sa stal akýmsi správcom (majordómom) sámánovskeho panstva. Nový nepriateľ krajine však vyvstal v ambicióznom nástupcovi karachánovského Bugra Chána - Nasr ibn Alímu (Ílak Chánovi), ktorý v roku 999 dobyl Bucharu a zosadil Abdulmalika II. Sámánovský štát sa následne v priebehu krátkeho času rozpadol. Posledný Sámánovský panovník Ismá‘íl al-Muntasir bol Karachánovcami v roku 1005 zavraždený pri pokuse o útek, a krajina sa rozdelila medzi Sebükteginových Ghaznovcov a Karachánovcov. Na západe zase oživla dynastia Bújovcov. Zánik Sámánovskej ríše znamenal začiatok vzostupu turkického prvku v dovtedy perzsko-arabskom moslimskom svete, ktorý vyvrcholil vytvorením Seldžuckej ríše o niekoľko desiatok rokov neskôr.
Zoznam panovníkov
Skakaloto
Vodopád Skakaloto je prírodná pamiatka nachádzajúca sa v južnom Bulharsku v Smoľanskej oblasti 2 kilometre južne od dediny Orechovo.
Opis
Skakaloto je malý vodopád v západnej časti pohoria Rodopy. Výška pádu vody zo skalného previsu je približne 10 m. Vodopád nie je veľmi mohutný a preteká ním pomerne málo vody, najväčší prietok má v apríli a v máji, najmä po dažďoch.
Ochranný štatút
Prírodná pamiatka s výmerou 0,3 hektára od roku 1965.
Stavovské panstvo
Stavovské panstvo bol druh administratívnej jednotky českej koruny.
Stavovské panstvá vznikali z sliezskych kniežatstiev v ktorých vymrel kniežací rod a pripadli panskému rodu, prípadne prišlo k povýšeniu prostého panstva na stavovské. Stavovské panstvá sa delili na status minor a slobodné stavovské panstvá  – status maior, ktoré disponovali vyššou mierou autonómie.
Sliezske panstvá prišli o autonómiu v Prusku v roku 1830, v Českom Sliezsku v roku 1848.
Slobodné stavovské panstvá v Sliezsku
Zoznam nie je úplný.
Atari 800XE
right|thumb|Atari 800XE
Atari 800XE je sériová rada domácich počítačov vyrábaných spoločnosťou Atari Inc., neskôr Atari Corporation, medzi rokmi 1979 – 1992.
Výroba tohto modelu bola zahájená v roku 1985. Išlo o premenovaný model 65XE, ktorý bol určený pre trhy v NDR, Poľsku a Československu. V počítačoch Atari 800XE pre východoeurópsky trh pracoval mikroprocesor na takte 1,77 MHz. V zásade teda išlo o Atari 65XE, s rozdielnou základnou doskou (na ktorej je pripravené miesto pre rozšírenie pamäti na 128 KB). Všetky Arari 800 XE už boli vybavené novým konektorom – tzv. rozšírený kartridž ECI (Enhanced Cartridge Interface), čo bola zjednodušená verzia konektoru PBI pre špeciálne externé zariadenia. Interpreter jazyka BASIC bol už vo verzii C. Tento osembitový model bol v Československu pomerne rozšírený. Ako obvyklú záznamovú perifériu sa používal kazetový magnetofón Atari XC-12, Atari XL-12, prípadne disketová mechanika XF-551.
Atari 400/800 boli vybavené procesorom 6502 firmy MOS Technology. Ako displej sa používal monitor alebo televízor, z periférnych zariadení sa od počiatku počítalo s disketovou jednotkou, ktorých mohlo byť pripojených teoreticky až 8. Po rade 400/800 prišiel rad 800 XL, ktorý už mal pamäť 64 kB a 130 XE so 128 KB vnútornou pamäťou, z čoho sa 64 mohlo používať ako RAM disk. Operačný systém a vstavaný programovací jazyk BASIC boli uložené v ROM, ktorá bola pri modeli XL programovo odopínateľná a bolo možno využívať i pamäť RAM v zdieľanom adresovom priestore. Ďalší model bol 65 XE.
Mtsamboro
Polohopis
M'tsamboro má rozlohu.
Obyvateľstvo
M'tsamboro má 6917 obyvateľov (2009).
Le Pin (Isère)
Le Pin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hyeobsang
Hyeobsang (kór. 협상; angl. The Negotiation; slov. doslovne: Vyjednávanie) je juhokórejský akčný krimi-triler z roku 2018 trvajúci 114 minút, ktorý režíroval Lee Jong-seok a autorom scenára je Choi Sung-hyun.
Vydanie
Natáčanie sa začalo 17. júna 2017 v Paju v provincii Gyeonggi a film mal premiéru v Južnej Kórei 19. septembra 2018.
V septembri 2018 sa film predal do viac ako 22 krajín. Vyšiel v Severnej Amerike 20. septembra, v Singapure, Malajzii a na Bruneji 4. októbra, v Hong Kongu a Macau začiatkom októbra, vo Vietname a na Taiwane 19. októbra a v Indonézii 24. októbra 2018.
S rozpočtom ₩ 10 miliárd k 19. októbru 2018 film prilákal 1 963 567 divákov a zarobil 15,1 milióna USD.
Dej
Dvaja anglicky hovoriaci muži unesú muža a ženu a držia ich ako rukojemníkov v dome. K vyriešeniu situácie je privolaná krízová vyjednávačka, inšpektorka Ha Chae-yoon z metropolitného policajného oddelenia v Soule a to aj napriek silným protestom jej nadriadeného, ​​kapitána Junga. Zatiaľ čo Chae-yoon rokuje s únoscami, Jung sa rozhodne poslať policajný zásahový tím, aby mužov zabil, čo vedie k hádke medzi Chae-yoon a únoscami. Ako odplatu únoscovia pár rukojemníkov zabijú pred zdesenými očami Chae-yoon, na čo únoscov potom zabije Jungov tím.
O niekoľko dní neskôr sa zničená Chae-yoon rozhodne rezignovať v práci, ale Jung jej dá čas na prehodnotenie a potom odíde na pracovnú cestu. Chae-yoon potom jej kolega Ahn Hyuk-soo naliehavo informuje, že bola urgentne predvolaná na riešenie krízy rukojemníkov. Po príchode na tajné miesto má nariadené rokovať s únoscom Min Tae-gu, kórejským medzinárodným obchodníkom so zbraňami a občanom Spojeného kráľovstva, ktorý uniesol niekoľko kórejských štátnych príslušníkov z Bangkoku - vrátane reportéra Lee Su-moka. Pri rokovaniach s Minom skrze videokonferencie Chae-yoon zisťuje, že Jung bol tiež unesený.
Glenmaggie
Pošta Glenmaggie bola otvorená 1. januára 1872 a zatvorená v roku 1986.
Jazero Glenmaggie je obľúbené pre vodné lyžovanie a člnkovanie. 14. marca 1942 sa RAAF lietadlo Wirraway zrútilo do jazera a pilot neprežil.
Slovanské gymnázium
Slovanské gymnázium v Olomouci (oficiálny názov: Slovanské gymnázium, Olomouc, tř. Jiřího z Poděbrad 13) je najstaršia stredná škola s vyučovacím jazykom českým na strednej a severnej Morave. Štvorročné štúdium, vyššie triedy osemročného gymnázia (kvinta až oktáva) a riaditeľstvo sídlia v hlavnej budove na triede Jiřího z Poděbrad. Naopak a väčšina nižších tried osemročného gymnázia (príma až kvarta) a šesťročná česko-francúzska bilingválna sekcia sídlia v budove na Pasteurovej ulici.
Gymnázium je ocenené certifikátom Label FrancÉducation.
Škola bola založená 1. októbra 1867 (prvé maturity prebehli v roku 1872 a bol pri nich prítomný cisár František Jozef I.) a po väčšinu svojho pôsobenia bola jedným z hlavných centier vzdelanosti na stredej Morave, nakoľko olomoucká univerzita (založená v roku 1573) bola roku 1860 zrušená a jej činnosť bola obnovená až v roku 1946. Možno aj toto napomohlo k zaradeniu Slovanského gymnázia medzi medzi desať najvýznamnejších českých stredných škôl.
Riaditelia
náhľad|Pamätná plaketa [[Jana Evangelista Kosina|Jana Evangelistu Kosina na dome na Křižíkovského ulici v Olomouci]]
Le Pont-de-Beauvoisin (Isère)
Le Pont-de-Beauvoisin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kónstantinos Kabasilas
Kónstantinos Kabasilas (, iné prepisy: Konstantinos Kabasilas, Konstantinos Kavasilas, a i.) môže byť:
Ľudovít Boronkai
Ľudovít Boronkai (, * 21. apríl 1810, Trávnica – † 20. november 1863, Tieša) bol uhorský politik, vládny komisár Ľudovíta Košuta.
Životopis
Bol potomkom starého šľachtického rodu. Z dôvodu skorej smrti jeho matky ho vychovávali starí rodičia v Horných Teranoch (dnes Terany).
Stredné školy absolvoval v Banskej Štiavnici a Leviciach, neskôr študoval právo.
M'tsangamouji
Mtsangamouji je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Mayotte.
Ľudovít Boronkai
Životopis
Od roku 1835 sa stal pomocným slúžnym sudcom banskoštiavnického okresu, neskôr druhým hlavným notárom. Bol liberálnym politikom a členom hontianskej opozície.
M'tsangamouji
Polohopis
Mtsangamouji má rozlohu.
Ľudovít Boronkai
Životopis
V roku 1848 sa stal vládnym komisárom Ľudovíta Košuta a mal na starosti výživu armády. Po porážke uhorskej revolúcie bol zajatý a dlho väznený. Neskôr sa trest zmenil na domáce väzenie.
V roku 1861 bol zvolený za poslanca uhorského snemu vo volebnom obvode Šahy.
Časť života prežil v obci Lontov.
Hamdánovci (Sýria)
Hamdánovci ( alebo بنو حمدان  Banú Hamdán) bola arabská moslimská dynastia vládnuca na území Mezopotámie a severnej Sýrie (9451004). Nazvaná bola podľa náčelníka arabského kmeňa Taglibov Hamdána ibn Hamdúna.
História
Dejiny rodu sa začínajú Hamdánom ibn Hamdúnom, ktorý sa pridal k cháridžaskej vzbure proti Abbásovcom a obsadil niektoré abbásovské dŕžavy. V roku 895 však kalif ním ovládaný Mardin obsadil, a následne Hamdána pri Mosule zajal. Hamdánov syn Husajn však kalifovi pri potláčaní vzbury výrazne pomohol, v dôsledku čoho bol Hamdán omilostený, a Husajn sa stal vodcom taglibských jazdcov. V nasledujúcom období Husajn slúžil kalifovi a zúčastnil sa mimo iné finálnej kampane proti Túlúnovcom v Egypte, či viacerých bojov v Sýrii. Po tom, čo sa v roku 908 zúčastnil na povstaní Abdalláha ibn al-Mu'tazza, kalifovho syna, upadol v nemilosť, avšak po sprostredkovanej mediácii sa smel vrátiť. Niekedy v roku 910/911 bol menovaný ako správca kraja Dijár Rabíja v al-Džazíre, avšak pre viaceré nezhody s vládnucimi vrstvami bol v roku 918 popravený. V Dijár Rabíji pôsobili aj ďalší Husajnovi bratia Ibrahim a Dávúd.
Omnoho lepšia kariéra čakala ich brata Abdalláha, ktorý zostal verný kalifovi, za čo bol okolo roku 906 menovaný správcom Mosulu. Po tom, čo bol v roku 913 za nejasných okolností odvolaný sa vzbúril, ale už o rok bol reštaurovaný späť a následne pomáhal kalifovi proti vzburám v Arménsku a Azerbajdžane. Po tom, čo zomrel v jednej bitke proti povstaleckému kalifovi Al-Káhirovi, sa moci v Mosule v roku 929 ujal ako abbásovský správca jeho syn Hasan známy neskôr ako Násiruddaula.
Nový kalif al-Káhir si svojou politikou príliš spojencov nezískal a bol preto prinútený opustiť Bagdad, a hľadať pomoc na vidieku, mimo iné i v Mosule. Za pomoc povýšil Hasana na amíra al-umará (tj. emíra emírov) a dal mu čestný titul Násiruddaula - „pomocník ríše". Kalifova moc sa však už obnoviť nepodarila a po tom, čo do Iraku vtrhli Bújovci nadobro upadla. To však zároveň dovolilo Hamdánovcom narásť na sile a začať viesť nezávislú politiku a expandovať na západ. V roku 979 boli Hamdánovci z Mosulu vyhnaní Bújovcom Adududdaulom a Abú Taglib bol nútený hľadať pomoc u Fátimovcov v Egypte, avšak pomoc nezískal. Dvaja Hamdánovci sa ešte v Mosule vyskytli ako správcovia mesta pre Bújovcov, ťažisková sila rodu však už bola premiestnená do Aleppa.
Sídlo druhého hamdánovského panstva bolo v v Aleppe (dnešný Halab), kde vládol Abú Taglibov strýko Sajf ad-Davla („meč ríše"). Sajf z Aleppa ovládal rozsiahle územia od Kilikie po Libanon, musel však čeliť mnohým nepriateľom. Zo západu krajinu ohrozovala prebúdzajúca sa Byzantská ríša. Cisár Nikeforos II. známy ako Bledá smrť Saracénov obsadil Kilikiu a Antiochiu a v roku 962 vyplienil aj Aleppo. Z juhu hrozili egyptskí Ichšídovci, a neskôr Fátimovci. Boje viedol aj s Marvánovcami, ktorí si vytvorili panstvo v Amide (dnešný Diyarbakır). V bojoch Hamdánovci postupne strácali jednotlivé územia a ich moc upadala. Nakoniec moc za vlády Sa‘ída ad-Davlu prevzal bývalý otrok Lu'lu', ktorý následne ako regent vládol aj za posledných dvoch vládcov Alího a Šarífa, a neskôr po ich smrti prijal zvrchovanosť Fátimovcov. Významný bol prínos Hamdánovcov pre arabskú kultúru. Sajf ad-Davla (943967) bol štedrým mecenášom umenia a vedy, na jeho dvore pôsobili napr. arabskí básnici al-Isfahání a al-Mutanabbí, či filozof al-Fárábí, či rečník Ibn Nubáta.
Zoznam panovníkov:
Bubek
Bubek môže byť:
Le Pont-de-Claix
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Ouangani
Ouangani je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Mayotte.
Polohopis
Ouangani má rozlohu.
Obyvateľstvo
Ouangani má 6577 obyvateľov (2009).
Pamandzi
Pamandzi je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Mayotte.
Anna Grissová
Anna Grissová alebo Hana Grissová (* 18. november 1921, Nitra – † 20. jún 2001, Košice) bola slovenská herečka.
Pamandzi
Polohopis
Pamandzi má rozlohu.
Obyvateľstvo
Pamandzi má 9077 obyvateľov (2009).
Anna Grissová
Život
Umeleckú dráhu začala v balete Slovenského ľudového divadla v Nitre, kde vystupovala v rokoch 1939 až 1945. Potom pôsobila rok v činohre Slovenského divadla v Prešove, odkiaľ prešla do košického divadla, kde účinkovala do odchodu do penzie v roku 1981. Postupne inklinovala ku komickým a tragikomickým postavám, ktoré najviac obľubovala. Napriek účinkovaniu v regionálnych divadlách stvárnila viacero menších úloh vo filmoch, no tiež v dabingu i rozhlase. Na konte má cez dve desiatky rolí a napriek charakteru jej hereckých postáv patrí medzi nezabudnuteľné herečky. V roku 1980 získala čestný titul zaslúžilej umelkyne. Posledné desaťročie žila v ústraní.
Sliezske kniežatstvo
thumb|Rozdelenie Sliezska v 17. storočí
Sliezske kniežatstvo bolo kniežatstvo v Sliezsku od 12. storočia do roku 1918.
Štefan Moróc
náhľad|erb rodu Morócovcov Štefan Moróc z Beketfalvy (po maďarsky István Mórocz; * 1610† 1683) bol uhorský šľachtic. Bol synom uhorského vicepalatína Wolfganga Moróca (15751648) a Žofie Kalmárovej (* nar. odhadom medzi 1552 a 1612).
Sliezske kniežatstvo
Územie Sliezska bolo dlhú dobu rozdelené na mnohé čiastočne nezávislé sliezske kniežatstvá, niekedy sa tiež používa označenie vojvodstvo. Toto delenie bolo spôsobené rozdelením Poľska podľa závete Boleslava III. v roku 1138. Podľa tohto rozdelenia malo byť Poľsko rozdelené na 4 – 5 údelov a každý z nich pripadol jednotlivým synom Boleslava. Sliezsko podľa tejto zmluvy potom pripadlo Vladislavovi II. Vyhnancovi a jeho potomkovia ďalej delili Sliezsko na ďalšie menšie územné celky až do roku 1675, kedy vymreli všetci sliezski Piastovci.
Štefan Moróc
Životopis
Štefan mal tri manželky:
Spolu mal 8 detí (4 synov a 4 dcéry), dve jeho dcéry sa vydali do popredných uhorských rodín Esterházi (Alžbeta za baróna Alexandra Esterháziho z Galanty) a Sečéni (Ilona za grófa Juraja Sečéniho de Sárvár-felsővidék). Pokračovateľom na poste podžupana Prešporskej stolice sa stal jeho syn Leonard (v rokoch 16931696, 1698).
Samuel Bóniš
Životopis
Jeho otcom bol Samuel Bóniš, podžupan Sabolčskej župy, a matka Barbora Danielová. Štúdium začal v Sárospataku, no neskôr pokračoval v štúdiách práva vo Viedni, kde sa spoznal s Františkom Kazinczym, ktorý mal naňho obzvlášť silný vplyv. V roku 1830 bol právnickým koncipientom v uhorskom sneme a v roku 1831 zložil advokátsku skúšku a následne bol zamestnaný ako referent ústredného výboru, zriadeného na kontrolu cholery. Bol vymenovaný za čestného notára Sabolčskej župy a o rok neskôr sa stal slúžnym sudcom. V rokoch 1839 - 1840 bol vyslancom Sabolčskej župy v sneme a prešiel do opozície. Aktívne sa podieľal na rokovaniach a na tvorbe zákonov z roku 1848. Zúčastnil sa prvého voleného snemu v Pešti ako zástupca volebného obvodu Tiszalök, ktorý zastupoval aj v rokoch 1861 a 1865 ako člen Rezolučnej strany. Neskôr sa stal členom Strany ľavého stredu.
V posledných dňoch decembra 1848 ho Ľudovít Košut poveril prevozom kráľovskej koruny. Priviezol ju z Budína vo vlastnom koči so sprievodom 30 granátnikov. Išlo o prvý sprievod, ktorý prešiel po vtedy dokončenom Széchyniovom reťazovom moste. Počas obdobia uhorskej vlády sídliacej v Debrecíne počas uhorskej revolúcie zastával okrem funkcie štátneho tajomníka ministerstva spravodlivosti aj niekoľko ďalších. V Sabolčskej župe bol vládnym komisárom pre armádu. Po porážke revolúcie sa asi desať mesiacov skrýval, potom ho zajali a odviedli do Pešti. Bol odsúdený na smrť, ale dostal milosť a desať rokov strávil v zámockom väzení v Olomouci. Na slobodu sa dostal koncom roku 1856.
V roku 1869 sa stiahol z politického života. Bol vymenovaný za sudcu kasačného súdu a v roku 1870 sa stal predsedom Najvyššieho trestného súdu. V roku 1878 mu cisár František Jozef udelil Rytiersky kríž Rádu svätého Štefana.
Johannes Weiß
Johannes Weiß (* 13. december 1863, Kiel, Nemecko† 24. august 1914, Heidelberg) bol nemecký protestantský teológ. Zaslúžil sa o rozvoj historicko-kritickej exegetickej metódy a jej aplikáciu v štúdiu novozákonných spisov. Je považovaný za priekopníka v oblasti výskumu histórie foriem.
Ženská dvojhra na French Open 2015
Do súťaže ženskej dvojhry parížskeho grandslamu French Open 2015 nastúpilo sto dvadsať osem tenistiek. Z kvalifikácie postúpilo dvanásť tenistiek. Obhajkyňou titulu bola druhá hráčka sveta Maria Šarapovová z Ruska, ktorá antukový Roland Garros vyhrala dvakrát. Vo štvrtom kole však nestačila na českú tenistku Luciu Šafářovú, ktorej podľahla za hodinu a päťdesiat minút v dvoch setoch. Češka sa tak prvýkrát prebojovala do štvrťfinále parížskeho turnaja.
Johannes Weiß
Životopis
Johannes Weiß bol synom protestantského teológa Bernharda Weißa (18271918). Študoval protestantskú teológiu na univerzitách v Marburgu, Berlíne, Göttingene a Vroclave.
Cegléd (mesto)
Cegléd je mesto v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Cegléd.
Torfeno branište
Torfeno branište je rezervácia nachádzajúca sa v západnom Bulharsku v pohorí Vitoša južne od Sofie.
Johannes Weiß
Životopis
Weiß bol predstaviteľom tzv. Religionsgeschichtliche Schule (Nábožensko-dejinná škola), v Ježišovom hlásaní videl neustále prítomný charakteristický eschatologický prvok.
Cegléd (mesto)
Má rozlohu 24 487 ha a žije tu obyvateľov .
Torfeno branište
Opis
Rezervácia bola založená v roku 1935 za účelom ochrany rašelinísk vo vyšších polohách pohoria Vitoša. Vrstva rašeliny tu dosahuje hĺbky od 60 centimetrov do 2 metrov a vek rašeliny je 10001500 rokov. Takmer celá rezervácia sa nachádza v bezlesnatej časti pohoria. Na území rezervácie tiež vyviera niekoľko riek.
Ochranný štatút
Rezervácia s výmerou 785,44 hektára od roku 1935. Celá rezervácia sa zároveň nachádza v hraniciach chráneného územia Prírodný park Vitoša.
Ženská dvojhra na French Open 2015
Vo štvrťfinále Lucie Šafářová porazila Španielku Garbine Muguruzovú a v semifinále potom vyradila bývalú svetovú jednotku a šampiónku French Open z roku 2008 Anu Ivanovićovú zo Srbska. Vo finále sa Šafářová stretla so svetovou jednotkou, Američankou Serenou Williamsovou. Williamsová zvíťazila 2–1 na sety a získala tak svoj tretí titul na French Open a zároveň dvadsiaty singlový grandslamový titul svojej kariéry.
Johannes Weiß
Životopis
K jeho žiakom patrili o. i. aj český teológ Josef Hromádka a nemecký teológ Rudolf Bultmann, ktorý aktívne ďalej rozvíjal jeho tézy v oblasti dejín foriem.
Ženská dvojhra na French Open 2015
Víťazka si do rebríčka WTA pripísala 2 000 bodov a získala sumu 1 800 000 eur, finalistka potom polovičnú prémiu.
Johannes Weiß
Životopis
Od roku 1910 bol Johannes Weiß mimoriadnym členom Heidelberskej akadémie vied.
Johannes Weiß zomrel 24. augusta 1914 v Heidelbergu, pochovaný bol v rodinnej hrobke na miestnom cintoríne.
Nové pole (rozlišovacia stránka)
Nové pole môže byť:
Kabasilovci
Kabasilovci alebo Kavasilovci bola významná byzantská šľachtická rodina známa z historických prameňov od 11. storočia. Zakladateľom rodu bol Kónstantinos Kabasilas, ktorý slúžil cisárovi Bazilovi II. Za vlády cisárovnej Teodory bol v roku 1042 ustanovený stratégom. Buď ten istý alebo iný Kónstantinos bol v tom istom roku menovaný douxom. Ďalší členovia rodiny slúžili Byzantskej ríši na viacerých postoch, prevažne ako správcovia (napr. Nikéforos, Alexandros). Po nástupe Komnénovcov na byzantský trón vplyv rodu upadol. V 13. storočí viacerí členovia pôsobili v cirkevnej sfére ako metropoliti či arcibiskupi v balkánskej časti Byzantskej ríše, resp. v Epirskom despotáte. Jednotlivé pramene sa líšia v názoroch, či šlo o jednu alebo viacero osôb, keďže všetky niesli meno Kónstantinos (pozri Konštantín II. Kabasilas). Na významnejšie mocenské posty sa Kabasilovci znovu dostali v 13. a 14. storočí. Démétrios získal post mega papia, Theodóros post logotheta a Alexios titul veľkého (megas) konostaula. Centrum rodových aktivít sa nachádzalo v južnom Balkáne, kde vlastnili viacero statkov v okolí Solúna. Aj v 14. storočí členovia rodu pôsobili na cirkevných postoch a viacerí boli spisovateľsky činní (Neilos Kabasilas, Nikolaos Kabasilas).
Le Touvet
Le Touvet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Le Sappey-en-Chartreuse
Le Sappey-en-Chartreuse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sójové rezy
náhľad|Sójový rez Sójové rezy (iné názvy: sójový kmeň, sójový suk) sú sójovou cukrovinkou v tvare valcovitej tyčinky. Začala ju vyrábať továreň Zora v Olomouci, ktorú neskôr odkúpila nadnárodná švajčiarska spoločnosť Nestlé. V súčasnosti ju vyrábajú rôzni výrobcovia.
Sójové rezy sa skladajú z cukru, sojovej múky, glukózovo-fruktózového sirupu, rastlinného tuku, glukózového sirupu, oplátkovej drte, sušeného mlieka a likéru.
1. vodnopólová liga žien 2018/19
1. vodnopólová liga žien v sezóne 2018/19 bol 28. ročník ligy vodnopólistiek, vodnopólovej súťaže žien na Slovensku, ktorú kontroluje od roku 2017 Slovenská plavecká federácia (SPF), predtým Slovenský zväz vodného póla (SZVP). Súťaže sa zúčastnili iba 3 družstvá, čo je pokles o 1 družstvo oproti minulej sezóne. Titul obhájilo družstvo ŠK Olympia Košice.
Zápasy
Pozn.: Na 1. turnaji nastúpila za košické družstvo proti Vrútkam jedna hráčka neoprávnene a tento zápas bol preto neskôr kontumovaný v prospech Vrútok.
Juraj Griglák
Juraj Griglák (* 27. jún 1963, Bratislava, Česko-Slovensko ) je slovenský, hráč na kontrabas a basovú gitaru.
Hudobná kariéra
Juraj Griglák je z hudobníckej rodiny. Jeho otec hral na klarinet v Symfonickom orchestri Československého rozhlasu, matka spievala v SĽUK-u.
Juraj Griglák navštevoval ĽŠU, kde študoval hru na klavír. Od dvanástich rokov hrával na bicích nástrojoch a na gitaru. V rokoch 1978 až 1984 študoval na Konzervatóriu v Bratislave hru na kontrabas. Počas štúdia na Konzervatóriu hrával vo funkových skupinách Tamis a Tagore, v Big Bande Bratislavského Konzervatória, v skupine Jazz Q Martina Kratochvíla, v kapele Esprit, a v orchestri VV Systém Vlada Valoviča. V štúdiu hry na kontrabas Juraj Griglák pokračoval aj v rokoch 1987 až 1991, kedy navštevoval VŠMU v Bratislave. V tom čase získal profesionálne angažmány v Tanečnom orchestri Československého rozhlasu a v Tanečnom orchestri Československej televízie.
Juraj Griglák hrával na basovú gitaru v skupine Stop Time Matúša Jakabčica, s ktorou v roku 1990 nahral pre vydavateľstvo Opus aj ich eponymný štúdiový album. Juraj Griglák viackrát hrával na na festivale Bratislavské jazzové dni.V roku 1985 tam mal spoločné jam session s americkým basgitaristom a jedným zo zakladateľov hudobného žánru jazz fusion (jazz rock), Stanley Clarkom. Začiatkom 90. rokov Juraj Griglák hrával v skupinách ASH Band (Andrej Šeban – gitara, Mikuláš Škuta – klávesy) a v The Quartet s ktoru nahral album Alice in Jazzland (1992). Účinkoval aj pri nahrávaní profilového CD skupiny Madre (1994), hral v zoskupení Tentet Matúša Jakabčica, s ktorým nahrali album. Na ňom s nimi spoluúčinkoval Greg Hopkins.
V roku 2000 Juraj Griglák nahral svoj prvý album Bass Friends. V štúdiu bol spolu s hudobníkmi: Juraj Tatár, Matúš Jakabčic, Juraj Bartoš, Martin Valihora, Oldo Petráš a hostia, medzi nimi aj gitarista z New Yorku, Ron Affif. V roku 2014 Juraj Griglák vydal svoj druhý sólový album Time to Fly na ktorom hosťoval bubenik Poogie Bell a trúbkar Patches Stewart. V roku 2017 vydal Juraj Griglák tretí štúdiový album, Juraj Griglak & Company, ktorý s nim nahrával aj Bobby Sparks, Poogie Bell a Chris Hemingway. Hudobné albumy Juraja Grigláka získavajú viaceré prestížne ocenenia udeľované projektom produkovaným v džezovom hudobnom žánri, ich nahrávky sa stali súčasťou kompilácií, ktoré mapovali džezovú hudobnú scénu. V roku 2019 Juraj Griglák nahral štvrtý sólový album, From The Bottom. Spolu s ním nahrávali aj hudobníci ako Poogie Bell, Yoran Vroom, či trúbkar Miroslav Hloucal...
Juraj Griglák sa okrem džezu profesionálne venuje aj vážnej hudbe. S Mládežníckym orchestrom Gustava Mahlera, ktorý dirigovali Claudio Abbado, Václav Neumann a James Judd, absolvoval v roku 1988 turné po Európe. Od roku 1991 patrí Juraj Griglák k členom Slovenskej filharmónie. Absolvoval koncertné vystúpenia takmer vo všetkých európskych štátoch, v Japonsku a v Spojených štátoch.
V roku 1994 Juraj Griglák získal od Slovenskej jazzovej spoločnosti Cenu Ladislava Martoníka ako jazzman roka. Od roku 2019 je Juraj Griglák držiteľom ceny Krištáľové krídlo.
Juraj Griglák je vyhľadávaným štúdiovým hráčom. Spolupracoval pri výrobe takmer stovky hudobných albumov z rôznych hudobných žánrov. Okrem štúdiových projektov sa aktívne zapája aj do džezových workshopov, ktoré sú usporadúvané v Rakúsku, Poľsku, Česku a na Slovensku.
Diskografia
Výber z diskografie Juraja Grigláka:
Mladá demokratická ľavica
Mladá demokratická ľavica môže byť mládežnícka organizácia:
Mladá demokratická ľavica (2009)
náhľad|Sídlo na Panskej 9 v Bratislave
Mladá demokratická ľavica, skratka MDĽ, bola slovenská ľavicová mládežnícka organizácia. „Nová“ MDĽ vznikla presne 6 rokov a 3 dni po zániku pôvodnej MDĽ, 26. júna 2009. Zdrženie zaniklo 9. septembra 2016.
Káva (obec)
Káva je obec v Maďarsku v Peštianskej župe v obvode Monor.
Má rozlohu 1 131 ha a žije tu 623 obyvateľov (2008).
Tsingoni
Tsingoni je francúzska obec, ktorá sa nachádza v zámorskom departemente a zámorskom regióne Mayotte.
Polohopis
Tsingoni má rozlohu.
Le Versoud
Le Versoud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Tsingoni
Obyvateľstvo
Tsingoni má 9200 obyvateľov (2009).
Le Versoud
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lentiol
Lentiol je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sophiina voľba
Sophiina voľba je sociálno - psychologický román s prvkami naturalizmu. Jeho autor je William Styron. Kniha bola vydaná v roku 1979, v slovenčine prvýkrát v roku 1986. Dej sa zaoberá tematikou 2. svetovej vojny.
Andrej Kvas
Andrej Kvas (niekedy uvádzaný ako Ondrej Kvas, ; * 21. november 1883, Békešská Čaba – † 27. január 1974, Budapešť) bol slovenský a maďarský letec a letecký konštruktér, jeden z priekopníkov letectva v Uhorsku.
Život
Pochádzal z rodiny dolnozemských Slovákov z Bekéšskej Čaby. Podľa vzoru svojho otca sa vyučil za kováča. V Budapešti si s bratom otvoril opraváreň na bicykle a motorky a popritom začal experimentovať s lietaním. V roku 1908 ho oslovil zámožný maďarský inžinier Aladár Koch-Zsélyi s ponukou zostrojiť podľa jeho plánov lietadlo. Vďaka podpore Kochových rodičov mohli konštrukciu lietadla uskutočniť namiesto malej dielne vo väčšej, prenajatej hale. V čase stavby lietadla v Budapešti exhibične lietal slávny Francúz Louis Blériot, lietadlo ktorého si mohli s jeho súhlasom dôkladne poprezerať. Konštrukciu vlastného lietadla dokončili na začiatkom roka 1910.
Lietadlo Zsélyi I. poháňal francúzsky dvojvalcový motor Darracgue s výkonom 32 koní. No počas jedného zo skúšobných letov narazilo a poškodilo sa jeho krídlo. Lietadlo potom prestavali, čím vzniklo lietadlo Zsélyi II. Skrátili trup a zväčšili rozpätie krídla. S týmto lietadlom Aladár Zsélyi ako pilot a konštruktér získal ocenenia, no neskôr pri pristávaní havaroval a ťažko sa zranil, po čom prestal s lietaním, a ďalej sa venoval už len konštruovaniu.
Andrej Kvas následne havarované lietadlo odkúpil a aj z jeho častí postavil úplne nové lietadlo, Kvas 1. Neskôr skonštruoval niekoľko ďalších lietadiel a niekoľko jeho konštrukcií sa zaviedlo aj do služieb v rakúsko-uhorskej armáde. So svojimi lietadlami následne uskutočnil sériu exhibičných letov s cieľom spropagovania letectva. Svoje lietadlá ukázal aj v mnohých slovenských mestách. V roku 1914 sa zúčastnil na vtedy najväčšej leteckej akcii na Slovensku, na aviatickom stretnutí v Piešťanoch.
Počas prvej svetovej vojny sa stal vojenským letcom v rakúsko-uhorskej armáde. Na východnom fronte sa dostal do ruského zajatia. Po návrate sa stal vojakom Maďarskej republiky rád. Po jej porážke sa stiahol z verejného života. Zomrel 27. januára 1974 v Budapešti, kde ho aj pochovali.
Linda A. Morabitová
Linda A. Morabito (* 21. november 1953, Vancouver, Kanada), známa tiež ako Linda Kelly, Linda Hyder a Linda Morabito-Meyer, je astronómka, ktorá objavila sopečnú aktivitu na Jupiterovom mesiaci Io. Toto zistenie urobila 9. marca 1979 v laboratóriu Jet Propulsion Laboratory NASA. V čase svojho objavu slúžila ako navigačná inžinierka systému spracovania obrazu optickej navigácie (ONIPS) v tíme navigácie vesmírnej misie Voyager. Počas analýzy spracovania obrazu z Voyageru 1 nasnímaného pre navigáciu kozmickej lode zistila 270 km vysoký oblak zo sopky Io. Oblak bol sopečného pôvodu. Bolo to prvýkrát v histórii, čo bol aktívny vulkanizmus zistený mimo Zeme. Jej objav je niektorými planetárnymi vedcami považovaný za najväčší objav planetárneho prieskumného programu, ktorý vyšiel z Jet Propulsion Laboratory. Morabito je v súčasnosti docentkou astronómie na škole Victor Valley College.
Zázemie a rodina
Narodila sa vo Vancouveri v Britskej Kolumbii v Kanade odkiaľ s rodinou emigrovala do Spojených štátov v roku 1961. Ako dieťa sa túžila stať astronómkou, študovala v Pasadene, pričom pre svoje preukázané vedomosti vynechala celý rok základnej školy. V 9. ročníku školy napísala prácu pre školu s názvom „Moja práca vo svete: astronóm“.
Linda Morabitová sa v roku 2008 vydala za majora Davida Meyera (americké letectvo, vo výslužbe), docenta astronómie. Má jedného syna Ryana Hydera, hudobníka, dvoch nevlastných synov Jasona a Bretta Hyderovcov a tri vnúčatá Robert Wooten, Nathan Hyder a JD Hyder.