cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antihmota
Vznik a výskyt
Antičastice vznikajú v prírode bežne materializáciou z kozmického žiarenia. Majú však spravidla krátku životnosť, lebo rýchle anihilujú s okolitou hmotou vesmíru. Hviezdy, galaxie, ani iné objekty tvorené antihmotou neboli pozorované. Anihilácia hmoty s antihmotou sa považuje za jednu z možných príčin vzniku zábleskov gama žiarenia (GRB). V počiatočných štádiách Veľkého tresku vznikali veľké množstvá hmoty a antihmoty. Všetka vzniknutá antihmota však anihilovala s väčšou časťou hmoty. Vedci dodnes nevedia presne vysvetliť, prečo nastala nesymetria vo vzniknutých množstvách hmoty a antihmoty a prečo prevážila hmota. Vďaka tejto nesymetrii sa vo vesmíre nachádza hmota.
Detekcia antihmoty je ťažká, nakoľko sa na prvý pohľad v ničom neodlišuje od koinohmoty. Je možné pozorovať ju len v prípade, že anihiluje s okolitou hmotou a to na základe anihilačných gama čiar (0,5 MeV pri anihilácii elektrónu a pozitrónu, 938 MeV pri anihilácii protónu a antiprotónu). Teoreticky je možné identifikovať aj neanihilujúcu antihmotu na základe spektra jej žiarenia, to však zatiaľ zostáva nad našimi pozorovacími možnosťami.
Antihmotu možno vyrobiť aj umelo v urýchľovačoch častíc, ide však o energeticky veľmi náročný proces. V urýchľovači CERN v Ženeve a vo Fermiho laboratóriu v Chicagu sa podarilo z antičastíc vytvoriť atómy antivodíka. V ich jadrách sú záporné antiprotóny, ktoré obiehajú kladné pozitróny.
Význam
Nakoľko je antihmota najsilnejším známym zdrojom energie, uvoľňuje energiu so stopercentnou účinnosťou (jadrové štiepenie je účinné iba na 1,5 %). Antihmota nespôsobuje znečistenie ani radiáciu a jedna jej kvapka by mohla zásobovať New York energiou celý deň.
V súčasnosti sú možnosti využitia antihmoty veľmi malé. Jej umelá produkcia je energeticky veľmi náročná a neefektívna. Využíva sa pri nej zrážka častíc s vysokou energiou. Pri produkcii antiprotónov sa využívajú urýchľovače protónov, ktoré urýchlia protóny na rýchlosti blízke rýchlosti svetla a tieto urýchlené protóny dopadajú na terče z ťažkých jadier, pričom okrem množstva iných častíc vznikajú páry hmoty a antihmoty. Na vznik jedného antiprotónu takouto metódou je však potrebných 105 protónov. Na produkciu jedného gramu antihmoty je potrebné dodať energiu 1,16x1021 J/g, preto sa v súčasnosti touto metódou ročne produkuje iba približne 10 nanogramov antihmoty.
Skladovanie
Na uskladnenie antihmoty sa môže využiť aj Penningova pasca, vákuová nádoba, ktorá drží častice v kmitavom pohybe radiálne pomocou magnetického poľa a axiálne pomocou elektrického poľa a tým zabraňujú kontaktom s nádobou. Na umiestnenie do tohto zariadenia je však potrebné antiprotóny ochladiť na veľmi nízku teplotu. Prítomnosť a vlastnosti antihmoty v nej je možné zisťovať pomocou lasera.
Voivod
Voivod je kanadská (Jonquière v regióne Saguenay, provincii Quebec) hudobná skupina, hrajúca v štýle progresívneho metalu. K progresívnemu metalu táto skupina prešla svojím originálnym ponímaním speed metalu cez thrash metal. Skupina vznikla v roku 1982 a svoj hudobný prejav prezentovala pod názvom cyberpunk. Ide o jednu zo skupín s najoriginálnejším štýlom. Kombinujú metal s prog rockovými a džezovými vplyvmi; ich štýl inšpiroval mnoho novým skupín.
Zostava skupiny
Zásadná zostava (82 – 91) celej existencie bola:
Kokarda
Kokarda môže byť:
Voivod
Hudobné pôsobenie skupiny
Voivod sa sformovali v meste Jonquière, provincia Quebec. Ich prvou oficiálnou nahrávkou (1983) bola účasť na kompilácii Metal Massacre 5 firmy Metal Blade Records s piesňou „Condemned to the gallows“. Toto hudobné vydavateľstvo vydalo roku 1984 aj ich debutový album War and Pain. V hudbe sa dajú vystopovať vplyvy punku, hrmotného hard rocku Motörhead či strašidelného black metalu Venom. Ale už od začiatku je hlavným poznávacím znakom Piggyho gitara. Podľa jej psycho-space zvuku sa Voivod identifikuje vo svete heavy metalu. Za povšimnutie stoja skladby „Voivod“, „War and pain“, „Live for violence“.
Versailles
Versailles [vyslov: versaj] je mesto vo Francúzsku, bezprostredné juhozápadné predmestie Paríža, v departemente Yvelines, región Île-de-France. Má 85 771 obyvateľov (2015).
Voivod
Hudobné pôsobenie skupiny
Druhý album Rrroooaaarrr (1986-Noise Records) je ich asi najmenej počúvateľnou nahrávkou. Kapela zabrúsila do thrash metalu, vokalista Snake tlačí svoj prejav do deathového growlingu, celá platňa pôsobí dojmom chaotického hrmotu, v ktorom vyčnieva úžasná Piggyho gitara.
V roku 1987 vychádza u nemeckého metalového vydavateľstva Noise Records aj ich ďalší album Killing Technology. Nevýrazný obal ukrýva zmes thrash metalu („Tornado“), progresívneho rocku („Forgotten in space“), ukričaného punkového vokálu („Ravenous Medicine“) a Piggyho gitarovej hry. Nahrávka predstavuje Voivod už ako skupinu vyzretých muzikantov, no jej zvuková kvalita je nedostatočná.
Versailles
Významný zámok Versailles, pri ktorom mesto vlastne vzniklo, je bývalé sídlo francúzskych kráľov, čo z Versailles robilo hlavné mesto Francúzskeho kráľovstva. Dnes je Versailles hlavným mestom (prefektúrou) francúzskeho departementu Yvelines. Počet obyvateľov klesá od roku 1975, kedy dosiahol svoj vrchol – 94 145. V meste je vojenská škola (Saint Cyr) a je stále významným správnym a súdnym strediskom.
Voivod
Hudobné pôsobenie skupiny
Štvrtý album Dimension Hatross (1988-Noise Records) patrí medzi to najlepšie čo kvarteto z quebecského regiónu vytvorilo. Ide o vyspelý progresívny psycho-space metal od prvej po poslednú sekundu. Nevídané novátorstvo nemalo na vtedajšej svetovej metalovej scéne obdobu. Album obsahuje aj koververziu znelky animovaného seriálu Batman. V tomto období našli Piggymu nádor na mozgu, ktorého následná liečba bola úspešná.
Roku 1989 Voivod prestupujú k veľkému vydavateľstvu MCA a vydávajú svoju komerčne najúspešnejšiu nahrávku Nothingface. Je na nej koververzia skladby „Astronomy Domine“ z albumu The Piper at the Gates of Dawn skupiny Pink Floyd. Na turné im robia predkapelu aj Soundgarden či Faith No More. Pre mnohých fanúšikov je práve Nothingface najlepším albumom.
Pravdepodobne pod vplyvom tlaku hudobného vydavateľstva MCA skupina Voivod v roku 1991 nahráva Angel Rat, ktorý prináša ústup z metalových pozícii a pokus o rockový sound prístupnejší poslucháčom veľkých amerických rádií. Na albume je síce niekoľko priamočiarych songov („Panorama“, „The Prow“), ale stále je tam typický psycho-space feeling Voivod, s ktorým sa u väčšinového publika uspieť nedá. A taký bol aj výsledok, basgitarista Blacky kapelu opustil na protest hneď po nahrávaní a u MCA pochopili, že toto združenie hudobníkov im doláre neprinesie.
Ako kompenzácia za prestup od Noise k MCA vychádza u nemeckého labelu v r. 1992 výberovka z prvých šiestich albumov Best of.
Poslednú nahrávku pre MCA The Outer Limits (1993) Voivod nahrali so štúdiovým basgitaristom. Album je návratom do čias Nothingface a veľmi vydareným. Obsahuje najdlhšiu 17 minútovú skladbu kapely („Jack Luminous“), aj ďalšiu koververziu skladby skupiny Pink Floyd „The Nile Song“ zo sountracku k filmu More.
V roku 1994 vychádza album coververzií skladieb Venom In The Name Of Satan, na ktorý prispeli Kreator, Anathema, Paradise Lost ale aj Voivod („In League with Satan“). Vnútorné problémy v skupine vyusťujú v odchod speváka Snake-a a v hlboké zamyslenie sa zvyšných členov Piggy-ho a Away-a nad budúcnosťou Voivod.
Henrich V. (Anglicko)
Henrich V. (* 16. september 1387, Monmouth, Wales – † 31. august 1422, Bois de Vincennes, Francúzsko ) bol kráľ Anglicka.
Životopis
Narodil sa ako najstarší syn Henricha IV. Bol vzdelaný a zručný vo všetkých vtedajších športoch. Okrem iného bol aj dobrým muzikantom.
Na trón zasadol roku 1413. Už vo svojich dvadsiatich šiestich rokoch bol považovaný za zdatného bojovníka. Osvedčil sa v dlhej kampani proti Walesu.
Roku 1415 obrátil svoju pozornosť na Francúzsko a obsadil Harfleur. Jeho vojenská misia na území Francúzska vyvrcholila slávnou bitkou o Agincourt, kde Henrich porazil veľkú presilu francúzskeho vojska a takmer vyhladil francúzsku šľachtu. Tá prišla po fatálnej strategickej chybe o vyše 5000 mužov modrej krvi a ďalších 1000 z nich bolo zajatých.
Roku 1417 sa opäť vrátil do Francúzska, kde v troch krátkych kampaniach zdolal Normandiu. Roku 1420 po dohode v Troyes si vzal za manželku dcéru francúzskeho kráľa a de facto sa tým stal virtuálnym vládcom Francúzska. Miesto na francúzskom tróne má patriť jeho synovi.
Politika
V domácom prostredí bol Henrich považovaný za zdatného vládcu, zbožného a ťažko pracujúceho muža. Vynikal v administratíve ako aj vo veciach zahraničnej politiky.
Smrť a následník
Henrich V. zomrel v roku 1422 na dyzentériu vo Francúzsku, kde sa vrátil kvôli udržaniu si pozície. Rok pred ním tu v boji zomrel jeho brat, gróf z Clarence.
Nasledovníkom na tróne sa stal jeho iba 9 mesačný syn Henrich VI., zdediac tak neutešenú situáciu vlády na dvoch podlomených stoličkách.
Lukavec (okres Litoměřice)
Lukavec je obec v Česku v okrese Litoměřice v Ústeckom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 376 obyvateľov, z toho 209 mužov a 167 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 36,9 roka, ženy 38,8 roka).
Slovenské balady
Slovenské balady | Slovak ballads je tretí štúdiový album, ktorý nahrala slovenská pesničkárka Zuzana Homolová spolu s moravským pesničkárom Vlastom Redlom.
Album vyšiel prvýkrát v roku 1995 pod značkou Pavian Records. V roku 1999 bola vydaná jeho reedícia na CD vo vydavateľstve BMG Ariola. Projekt vznikal osobitým spôsobom. Na začiatku bol výber vhodných textov z bohatej klenotnice slovenskej ľudovej slovesnosti. Vybrané texty balád boli upravené pre vokálny prejav a jeho melodiku. Toto urobila Zuzana Homolová. Takto vznikla prvá zvuková podoba, ktorú dostal na ďalšie dopracovanie Vlasta Redl. Výsledkom je zaujímavý a hlavne autenticky pôsobiaci experiment kombinujúci folklór, originálne hlasovo–interpretačné i hudobné podanie, s atmosférickým zvukovým podfarbením. Ťažiskom všetkých trinástich piesní-balád je spevácky prejav Zuzany Homolovej. Ten je citlivo podfarbovaný zvukmi, ktorých pôvodcom a performerom v jednej osobe, je Vlasta Redl. Nejde pri tom iba o typický hudobný sprievod na klasické hudobné nástroje (gitary a klávesy), ale hlavne o hudobné experimenty so získanými zvukovými bankami.
V nahrávkach sú využité aj mnohé netradičné nástroje, cez hru sláčikom na bicyklovom kolese, fľaše od nápojov, gumu zo spodnej bielizne, csardás-citeru, mandolíny, indiánske bubienky. Napríklad úvodná pieseň začína (a počuť to v celej skladbe) zvukmi autentických krosien. Súčasťou reedície albumu z roku 1999 (CD BMG Ariola, 74321708972) je podrobne spracovaný booklet, ktorý obsahuje texty všetkých 13. balád a detailne spracovaný sprievodný komentár, ktorého autorom je Ladislav Snopko. Texty piesni i sprievodný komentár sú preložené do angličtiny.
YMCA
YMCA (Young Men's Christian Association – Kresťanské združenie mladých ľudí) je najstaršou a najväčšou celosvetovou mládežníckou organizáciou na svete. Má 40 miliónov členov v 124 krajinách sveta. Je síce založená na kresťanských princípoch, kladie si však za úlohu byť k dispozícii pre všetkých mladých ľudí bez ohľadu na náboženstvo a pri tom nevykonávať cielenú misionársku činnosť.
Dejiny
Organizáciu založil v roku 1844 George Williams, 23 ročný obchodný pomocník z Anglicka. Jej cieľom bola kresťanská pomoc mladým ľuďom "strateným" v preindustrializovanom a odľudštenom prostredí anglických miest. V roku 1855 vzniká v Londýne aj dievčenská obdoba chlapčenské YMKY – YWCA (Young Women 'Christian Association). V roku 1894 mala už YMCA cez 500 000 členov v 34 krajinách. V tom istom roku bol Williams kráľovnou Viktóriou povýšený do rytierskeho stavu a mestská rada Londýna ho za jeho životné dielo menovala čestným občanom mesta.
V Česko-Slovensku
U nás YMCA pôsobila od druhej polovice 19. storočia pod názvom "Kresťanský spolok mladíkov" alebo "Kresťanské združenie mládeže".
Niekoľko rokov fungovala už ako YMCA v rámci Čs. légií v Rusku. Po vytvorení Česko-Slovenska sa presadila u našej armády aj medzi vysokoškolákov. V armáde YMCA zaisťovala tzv. Vojenské zátišie v 39 posádkach, v univerzitných mestách spoluvytvárala Študentské domovy. Pretože na našu armádu vytváralo tlak Francúzsko, bola v nej v roku 1921 činnosť anglo-americkej YMCA zastavená.
V civilnom sektore však YMCA činnosť rozšírila. Dcéra prezidenta republiky Alice Masaryková podnietila v roku 1921 založenie československých odnoží organizácií YMCA a YWCA. Bolo to aj vďaka výdatnej pomoci zo SŠA (USA) a za prispenia elít národa: T.G. Masaryka, Václava M. Havla (vtedajšieho prezidenta pražského Rotary klubu) a ďalších. V Prahe, Brne a Bratislave vybudovala rekreačné strediská. V 14 mestách Česko-Slovenska zaisťovala civilnú prácu. YMCA aj YWCA sa v 1. republike zaslúžili o rozvoj volejbalu a basketbalu, neskôr i ďalších športov. Obe organizácie mali u nás pred II. svetovou vojnou približne 20 000 členov.
V roku 1951 bola komunistickým režimom nútená svoju činnosť ukončiť a svoju činnosť obnovila až v roku 1990 po zmene režimu.
Oléac-Debat
Oléac-Debat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
500 Selinur
500 Selinur je planétka s priemerom 45 km, ktorú objavil M. F. Wolf 16. januára 1903.
Rovník
400px|thumb|Zemský rovník prechádzajúci vodorovne stredom obrázka Rovník je najdlhšia rovnobežka kozmického telesa. Rovina prechádzajúca rovníkom sa používa ako základná rovina pre určovanie súradnicovej šírky na danom telese. Na rovníku je šírka nulová (0°), smerom k severnému pólu telesa nadobúda zvyčajne kladné hodnoty a k južnému záporné.
Na rozdiel od nultého poludníka je určenie polohy rovníka u približne guľatých telies jednoznačné, pretože rovník je vždy miestom s najväčšou uhlovou vzdialenosťou od jeho rotačných pólov. Na rovníku je preto rotačná rýchlosť telesa najvyššia a na objekty nachádzajúce sa na rovníku pôsobí najväčšia odstredivá sila. Z tohto dôvodu je väčšina kozmických telies na rovníku mierne vydutých a ich rovníkový priemer je väčší ako polárny. Rovník rozdeľuje teleso (planétu alebo mesiac či hviezdu) na severnú a južnú pologuľu.
Zemský rovník
Na Zemi je rovník najdlhšou rovnobežkou (zemepisná šírka 0°). Rozdeľuje Zem na severnú a južnú pologuľu. Meria približne a jeho poloha na Zemi je stanovená na základe rotácie Zeme okolo svojej osi. Predĺžená rovina zemského rovníka vytvára kružnicu – svetový rovník.
Slnko sa na svojej zdanlivej dráhe po oblohe nepohybuje rovnobežne s rovníkom, ale pod uhlom približne 23,5°. Počas roka tak Slnko nad rovníkom prejde dvakrát, a to v dňoch jarnej a jesennej rovnodennosti. Rovnobežky, nad ktorými sa Slnko po svojej zdanlivej dráhe po oblohe pohybuje od rovníka najďalej, sa nazývajú obratník Kozorožca a obratník Raka.
Miesta na rovníku takmer nepociťujú striedanie ročných období a dostávajú najvyšší príjem slnečného svitu a tepla na Zemi. Patria taktiež medzi miesta na Zemi s najvyšším prídelom zrážok. Nachádzajú sa tu tropické dažďové lesy. Pás okolo rovníka sa nazýva tropickým pásmom.
Krajinou, ktorá bola pomenovaná podľa rovníka je Ekvádor.
NGC 4629
NGC 4629 je galaxia v súhvezdí Panna, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 19. februára 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Katedrála svätého Benigna Dijonského
Katedrála bola budovaná od roku 1280 do polovice 14. storočia. S výškou 93 metrov je najvyššou stavbou v Dijone.
Koedukácia
Koedukácia je spoločná školská výchova oboch pohlaví naraz.
2655 Guangxi
2655 Guangxi je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil Purple Mountain Observatory 14. decembra 1974.
Udržateľnosť
Udržateľnosť je v globálnom verejnom diskurze široký politický koncept a často sa chápe v zmysle troch "dimenzií" alebo "pilierov": environmentálneho, ekonomického a sociálneho [1].Pôvodný sémantický význam slov "udržateľnosť" (podstatné meno) a "udržiavať" (prechodné sloveso) sa vzťahuje na schopnosť pokračovať počas dlhého časového obdobia. Úzko súvisiacim a prekrývajúcim sa pojmom je pojem "trvalo udržateľný rozvoj". UNESCO sformulovalo toto rozlíšenie: "Udržateľnosť sa často chápe ako dlhodobý cieľ (t. j. udržateľnejší svet), zatiaľ čo udržateľný rozvoj sa vzťahuje na mnohé procesy a cesty na jeho dosiahnutie."[2] Podľa "Brundtlandovej správy" Naša spoločná budúcnosť (1987) je udržateľný rozvoj definovaný ako rozvoj, ktorý "uspokojuje potreby súčasnosti bez toho, aby ohrozoval schopnosť budúcich generácií uspokojovať svoje vlastné potreby"[3][4].
Žitenice
Geografia
Žitenice ležia na južnom úpätí CHKO České středohoří severovýchodne od mesta Litoměřice v nadmorskej výške od 210 do 270 m. Súčasťou Žitenic sú Pohořany a Skalice. Vďaka teplému podnebiu sa tu darí ovocným stromom a tiež vinnej réve, oblasť je známa ako miesto ovocinárstva a to aj vďaka tomu, že 2 km južne od Žitenic sa koná výstava Zahrada Čech.
Udržateľnosť
Pojmy "udržateľnosť" a "udržateľný rozvoj" sú v publikáciách a na internete čoraz populárnejšie, avšak otázky, ktoré treba zvážiť, sú zložité [5]. diskusia o environmentálnom rozmere udržateľnosti sa často sústreďuje na prevládajúce otázky. Napríklad od začiatku roku 2000 sú dominantnými problémami zmena klímy, strata biodiverzity, degradácia životného prostredia, biogeochemické toky dusíka a fosforu a znečistenie, najmä znečistenie plastmi [6]: 21
Žitenice
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1057 – už vtedy sa tu pestovalo víno. V roku 1068 venoval tunajší tovar Vratislav II. vyšehradskej kapitule. Stávala tu tvrdza, prvýkrát zmieňovaná v roku 1477. Na konci 16. storočia ju nahradil renesančný dvojposchodový zámok s dvoma krídlami do pravého uhla, na prelome 17. a 18. storočia prestavaný barokovo a upravený po požiari v roku 1806. Žitenické panstvo sa potom znovu vrátilo vyšehradským prepoštom a patrilo im až do 20. storočia. Do nádvoria vedie od návsi kamenná baroková brána, zdobená znakom vyšehradskej kapituly z roku 1699. Dnes slúži ako pobočka štátneho oblastného archívu v Litoměřiciach. Je tu uložený m. i. jediný exemplár najstaršej mapy Čiech, Klaudyánova mapa z roku 1518. Bola cestovná, má opačnú orientáciu, pretože vtedajší cestovatelia nepoznali svetové strany a riadili sa len slnečnými hodinami. Objekt zámku nie je v dobrom stave, ale už bola započatá rozsiahla rekonštrukcia. Hospodárske budovy pri zámku z 2. polovice 17. storočia sú dnes už v zrúcaninách. V susedstve zámku sa na okraji návsi nachádza kostol sv. Petra a Pavla, pôvodne románsky s rane gotickou vežou z doby okolo roku 1300, v dnešnej podobe rane barokovej z doby okolo roku 1650. V roku 2005 prebehla na kostole rekonštrukcia veže. V roku 1654 v barokovej fare č.p. 29 nad kostolom pôsobil v rokoch 1787-1829 ako kňaz kartograf a meteorológ dr. František Kreibich (pamätná tabuľa). Už v roku 1791 založil v obci zemský školný dozorca, vyšehradský prepošt a neskorší litoměřický biskup Ferdinand Kindermann industriálnu školu pre remeselnú výrobu, jednu z najstarších v Česku, a zvelebil aj miestne ovocinárstvo. Žitenice dodnes zdobí ešte niekoľko zrubových aj brázdených ľudových stavieb z 18. a 19. storočia a tiež murované domy s empírovými prvkami z prvej polovice 19. storočia. Na zalesnenom návrší nad severozápadnym okrajom obce stojí bývalá baroková loretánska kaplnka z roku 1785, neskôr upravená na vyhliadkový gloriet s dvomi arkádami v roku 1908 na lurdskú kaplnku s umelou jaskyňou. Na návsi, pri kostole aj na iných miestach v obci a okolí je niekoľko barokových sôch a súsoší väčšinou z 18. storočia.
Udržateľnosť
Udržateľnosť bola tiež opísaná ako "vyčerpaný plán" vzhľadom na názor, že naše konzumné spoločnosti sú sociálne a ekologicky sebadeštruktívne [7]. smerovanie k udržateľnosti môže zahŕňať sociálne výzvy, ako napríklad individuálny životný štýl a etický konzum. Prístupy udržateľného života môžu znížiť vplyv na životné prostredie zmenou zastavaného prostredia s cieľom vytvoriť udržateľnejšie mestá. To by zahŕňalo udržateľnú dopravu a bývanie s nulovými emisiami, ako aj udržateľnú architektúru a riadenie cirkulárneho toku využívania pôdy.
Žitenice
Obytnosť
Žitenice vďaka svojmu kompletnému vybudovaniu inžinierskych sietí sa stávajú veľmi lákavou oblasťou pre stavbu nových domov. Začínajú tu stavať predovšetkým podnikatelia z neďalekých Litoměřic, ktorých tu láka súkromie. V budúcich rokoch je naplánovaná medzi Žitenicami a Pohořanmi výstavba obytného územia. Nuž teda (ako už bolo zmienené na začiatku) obec leží v CHKO České středohoří a tak sa nemôže začať stavať všade.
Udržateľnosť
Predchádzajúce použitie termínu
Pôvodne "udržateľnosť" znamenala len také využívanie prírodných, obnoviteľných zdrojov, aby sa ľudia mohli aj naďalej spoliehať na ich výnosy v dlhodobom horizonte.[8][9] Koncept udržateľnosti, alebo nemecky Nachhaltigkeit, možno vystopovať až k Hansovi Carlovi von Carlowitzovi (1645-1714) a bol aplikovaný na lesné hospodárstvo.[10] Samotná myšlienka však siaha do dávnych čias, keďže spoločenstvá sa vždy obávali o schopnosť svojho prostredia ich dlhodobo udržať. Mnohé staroveké kultúry mali tradície obmedzujúce využívanie prírodných zdrojov, napr. Maoriovia na Novom Zélande,[11] indiáni na pobreží Britskej Kolumbie a národy Indonézie, Oceánie, Indie a Mali. [12]
Žitenice
Dopravné spojenie
Obec nedisponuje železnicou. Avšak tento nedostatok plne nahradzuje autobusové spojenie z Litoměřic a tri zastávky, ktoré v Žiteniciach sú. Takže aj cez svoju rozľahlosť sa dá pohodlne dostať k svojmu cieľovému bodu. Ten kto by si chcel urobiť krásnu pešiu prechádzku, mohol by ísť či už vlakom alebo autobusom do Ploskovic a potom peknou cestičkou cez Maškovice a Pohořany priamo do Žitenic. Táto prechádzka nie je dlhšia ako 3 km a ten kto sa pre ňu rozhodne, môže vidieť na obzore horu Říp alebo zrúcaninu gotického hradu Hazmburk.
Kultúra a šport
Každoročne sa v obci koná Výstava drobného zvieratstva a na ranči jazdecké preteky. Žitenice majú vlastné futbalové ihrisko, na ktorom hrajú miestni odchovanci svoje majstrovské zápasy. Žitenicami vedie cyklistická cesta číslo 3066 vedúca z Litoměřic z dolnej stanice prekrásnou malebnou krajinou až do Velkého Března. Od roku 2005 je tu tiež možnosť ísť si zahrať (zastrieľať) dnes už populárny paintball.
Udržateľnosť
Predchádzajúce použitie termínu
Pastorálna konštitúcia Gaudium et spes, vydaná na konci Druhého vatikánskeho koncilu v roku 1965, obsahuje vôbec prvú zmienku o koncepte udržateľnosti [13].
Pojem udržateľnosť je odvodený z latinského sustinere (tenere - držať; sub - pod). Sustain môže znamenať "udržiavať", "podporovať", "udržiavať" alebo "vydržať"[14][15].
Moderné používanie ako politický koncept
Moderné používanie pojmu "udržateľnosť" sa začalo v roku 1983 na zasadnutí Komisie OSN pre životné prostredie a rozvoj, známej aj ako Brundtlandovej komisia. V správe komisie z roku 1987 s názvom Naša spoločná budúcnosť (známej aj ako Brundtlandovej správa) sa trvalo udržateľný rozvoj definuje ako rozvoj, ktorý "uspokojuje potreby súčasnosti bez toho, aby ohrozoval schopnosť budúcich generácií uspokojovať svoje vlastné potreby". [3][4]
V správe sa uvádza, že životné prostredie a rozvoj sú pri snahe o udržateľnosť neoddeliteľné. Ďalej, trvalo udržateľný rozvoj je globálna koncepcia, ktorá spája environmentálne a sociálne otázky a je rovnako dôležitá pre rozvojové aj priemyselné krajiny."'Životné prostredie' je miesto, kde všetci žijeme; a 'rozvoj' je to, čo všetci robíme v snahe zlepšiť náš údel v tomto príbytku. Tieto dve veci sú neoddeliteľné.' [3]: Predslov [...] Prišli sme k poznaniu, že je potrebná nová cesta rozvoja, ktorá by udržala ľudský pokrok nielen v niekoľkých častiach na niekoľko rokov, ale pre celú planétu až do ďalekej budúcnosti. Tak sa 'trvalo udržateľný rozvoj' stáva cieľom nielen pre 'rozvojové', ale aj pre priemyselné krajiny.' [3]: I.1.10"
Vzťah ku koncepcii trvalo udržateľného rozvoja
Pojmy "udržateľnosť" a "udržateľný rozvoj" spolu úzko súvisia a prekrývajú sa. Oba sú napríklad v súčasnosti neodmysliteľne spojené s koncepciou "troch rozmerov udržateľnosti" [16] [1]. [1] Jeden z rozdielov, ktorý by sa dal urobiť, je, že udržateľnosť je všeobecný pojem, zatiaľ čo udržateľný rozvoj je politika.
Chrysamaxos zo Sparty
Chrysamaxos (Chrysamaxos) bol olympijský víťaz v behu na jedno stadion v roku 596 pred Kr.
Udržateľnosť
Vzťah ku koncepcii trvalo udržateľného rozvoja
Udržateľný rozvoj bol prvýkrát inštitucionalizovaný "procesom z Ria", ktorý sa začal na Summite Zeme v Riu v roku 1992. V roku 2000 potom ciele trvalo udržateľného rozvoja plne obsiahli trvalo udržateľný rozvoj[1], ktorý UNESCO formulovalo nasledovne: "Udržateľnosť sa často považuje za dlhodobý cieľ (t. j. udržateľnejší svet), zatiaľ čo udržateľný rozvoj sa vzťahuje na mnohé procesy a cesty na jeho dosiahnutie"[2].
Chrysamaxos zo Sparty
Chrysamaxos zo Sparty si na 46. olympijských hrách v roku 596 vybojoval víťazstvo v behu na jedno stadion. Beh na jedno stadion bol najstaršou (podľa tradície ho zaviedli v roku 776 pred Kr.) a aj hlavnou olympijskou disciplínou. Menom jeho víťaza sa označovala celá olympiáda. Olympijské víťazstvo Chrysamaxa je uvedené v zozname olympijských víťazov v diele Kronika (gr. Chronografia) od historika Eusebia z Kaisareie, ktorý vo vyhotovovaní tohto zoznamu čerpal z písomnosti Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne len vo fragmentoch.
Udržateľnosť
Vývoj koncepcie troch rozmerov (alebo pilierov)
Zvyčajne sa rozlišujú tri rôzne rozmery (nazývané aj "piliere" alebo "aspekty") udržateľnosti: environmentálny, sociálny a ekonomický. Väčšina koncepcií udržateľnosti má toto chápanie spoločné, aj keď sa môžu v detailoch líšiť. V literatúre sa pre túto koncepciu používa niekoľko termínov: autori hovoria o troch vzájomne prepojených pilieroch, dimenziách, komponentoch, nohách stoličky, aspektoch, perspektívach, faktoroch alebo cieľoch. [1] Používajú sa zameniteľne. [1] Napríklad v záverečnom dokumente svetového summitu z roku 2005 sa používa termín "aspekty". [18] Napriek tomu sa samotné rozlišovanie len zriedka spochybňuje. Vznik paradigmy troch pilierov nemá dostatočný teoretický základ ani teoreticky presný opis: Vznikala postupne bez jediného východiska[1][19].
Brundtlandovej správa z roku 1987 zdôraznila, že životné prostredie a rozvoj by sa mali považovať za neoddeliteľné. Okrem toho Agenda 21 z roku 1992 výslovne hovorí o "ekonomickom, sociálnom a environmentálnom rozmere" takto:[20]: 8.6 "'Krajiny by mohli vytvoriť systémy monitorovania a hodnotenia pokroku pri dosahovaní trvalo udržateľného rozvoja prijatím ukazovateľov, ktoré merajú zmeny v ekonomických, sociálnych a environmentálnych rozmeroch.'""Agenda 2030" koncipovala 17 cieľov udržateľného rozvoja (SDG) s ich 169 úlohami ako vyváženie "troch rozmerov udržateľného rozvoja, ekonomického, sociálneho a environmentálneho"[21].
Tieto tri rozmery sa niekedy označujú aj ako "ľudia, planéta a prosperita", ako sa uvádza v preambule Agendy 2030, pričom sa v preambule pridáva mier a partnerstvo [21]: 2
Environmentálny rozmer
Rastúce znečistenie životného prostredia v 60. a 70. rokoch 20. storočia viedlo k rastúcemu záujmu o životné prostredie, napr. kniha Rachel Carsonovej Tichá jar v roku 1962,[22] založenie Rímskeho klubu v roku 1968, založenie organizácie Greenpeace v roku 1971 a poskytlo základ pre to, čo sa neskôr začalo diskutovať ako trvalo udržateľný rozvoj. Ten bol zhrnutý nasledovne: "Záujem o blaho samotnej Zeme sa objavil v 70. rokoch 20. storočia, spočiatku sa zameriaval na prírodné zdroje a životné prostredie človeka a neskôr sa rozšíril na komplexné systémy, ktoré podporujú život na Zemi."[6]: 31
V roku 1972 OSN zorganizovala svoju prvú konferenciu o environmentálnych otázkach, Konferenciu OSN o životnom prostredí človeka. Konferencia vyhlásila, že "ochrana a zlepšovanie životného prostredia človeka je hlavnou otázkou, ktorá ovplyvňuje blahobyt ľudí a hospodársky rozvoj na celom svete" [24]: kapitola I, I.2, s. 3. Dôležitosť environmentálneho rozmeru je zrejmá z rôznych funkcií, ktoré ekosféra poskytuje: "prírodné zdroje Zeme vrátane vzduchu, vody, pôdy, flóry a fauny a ... prírodných ekosystémov", ktoré "treba chrániť v prospech súčasných a budúcich generácií" [24]: s. 4. .", zásada 2 Okrem toho sa v správe uvádza, že "je potrebné zachovať schopnosť Zeme produkovať obnoviteľné zdroje, chrániť dedičstvo voľne žijúcich živočíchov a rastlín, zastaviť vypúšťanie toxických látok, zabrániť znečisťovaniu atď." [24]: s. 4., zásada 3
Diskusia o environmentálnom rozmere udržateľnosti sa na verejnosti často sústreďuje na prevládajúce otázky. Približne od roku 2000 sú v tomto ohľade najdominantnejšími problémami zmena klímy, strata biodiverzity, biogeochemické toky dusíka a fosforu a znečistenie, najmä znečistenie plastmi. Verejnosť znepokojuje vplyv človeka na atmosféru, pôdu a vodné zdroje, bioakumulácia toxických látok, úbytok druhov a degradácia ekosystémov [6]: 21
Celkový vplyv ľudskej činnosti nielen na biosféru, ale dokonca aj na geologickú formáciu Zeme viedol Paula Crutzena k tomu, aby o súčasnej geologickej epoche hovoril ako o antropocéne.
Existujú dva hlavné spôsoby znižovania negatívneho vplyvu človeka a posilňovania ekosystémových služieb a prvým z nich je environmentálny manažment. Tento priamy prístup je založený najmä na informáciách získaných z vied o Zemi, environmentalistiky a ochranárskej biológie. Tento manažment je však na konci dlhého radu nepriamych príčinných faktorov, ktoré sú iniciované ľudskou spotrebou, takže druhým prístupom je riadenie dopytu po využívaní ľudských zdrojov.
Meranie vplyvu človeka na životné prostredie
Boli navrhnuté rôzne spôsoby merania vplyvu človeka, napr. ekologická stopa, ekologický dlh, únosná kapacita, udržateľný výnos, I = PAT. Vplyv ľudskej činnosti na globálne ekosystémy môže dosiahnuť kritické body, za ktorými sa spustí nezvratný škodlivý vývoj. To je myšlienka, ktorá stojí za konceptom planetárnych hraníc. Preto je dôležité zabrániť prekročeniu planetárnych hraníc a posilniť ekologickú odolnosť - schopnosť ekosystému absorbovať narušenie a stále si zachovať svoju základnú štruktúru a životaschopnosť.
V roku 2009 skupina vedcov pod vedením Johana Rockströma zo Štokholmského centra odolnosti opísala deväť planetárnych hraníc. Prekročenie čo i len jednej z nich môže byť pre udržateľnosť nebezpečné. Týmito hranicami sú zmena klímy, strata biodiverzity (v roku 2015 zmenené na "zmena integrity biosféry"), biogeochemické (dusík a fosfor), okysľovanie oceánov, využívanie pôdy, sladká voda, úbytok ozónu, atmosférické aerosóly, chemické znečistenie (v roku 2015 zmenené na "zavedenie nových entít")[25][26].
Podobne v roku 2005 bolo opísaných dvanásť hlavných problémov, ktoré môžu byť nebezpečné pre udržateľnosť životného prostredia: Odlesňovanie a ničenie biotopov, problémy s pôdou (erózia, zasolenie a strata úrodnosti pôdy), problémy s vodným hospodárstvom, nadmerný lov, nadmerný rybolov, vplyv introdukovaných druhov na pôvodné druhy, preľudnenie, zvýšený vplyv ľudí na obyvateľa, zmena klímy, hromadenie toxínov v životnom prostredí, nedostatok energie, plné využitie fotosyntetickej kapacity Zeme človekom[27].
V roku 1990 boli opísané tri všeobecné kritériá ekologickej udržateľnosti: obnoviteľné zdroje by mali poskytovať udržateľný výnos (miera zberu by nemala prekročiť mieru regenerácie); pre neobnoviteľné zdroje by mal existovať ekvivalentný vývoj obnoviteľných náhrad; tvorba odpadu by nemala prekročiť asimilačnú kapacitu prostredia [28].
Zdravé ekosystémy poskytujú ľuďom a iným organizmom životne dôležité tovary a služby. Miléniové hodnotenie ekosystémov z roku 2005 meralo 24 ekosystémových služieb a dospelo k záveru, že len štyri z nich zaznamenali za posledných 50 rokov zlepšenie, 15 vážne klesá a päť je v neistom stave [29]: 6-19.
Ekonomický rozmer
Ekonomický rozmer udržateľnosti úzko súvisí s kontroverzným charakterom samotného konceptu udržateľnosti.[1] Ak sa pojem "rozvoj" v udržateľnom rozvoji chápe v ekonomickom zmysle ("ekonomický rozvoj") alebo sa dokonca stotožňuje s ekonomickým rastom, pojem udržateľný rozvoj sa môže stať spôsobom, ako vybieliť ekologicky deštruktívny ekonomický systém[30][31][32], a to z dôvodu vnútorných rozporov medzi "blahobytom pre všetkých" a ochranou životného prostredia[33].
Na druhej strane, najmä najmenej rozvinuté krajiny budú potrebovať značný hospodársky rozvoj, ako to vyžaduje cieľ 1 cieľa 8 trvalo udržateľného rozvoja, keďže hospodársky rast bol často hnacou silou spoločenského pokroku a blahobytu (cieľ 8.1: "Bez ohľadu na prípadné rozdiely v chápaní pojmu udržateľnosť je zrejmé, že ľudstvo bude musieť vyriešiť otázku, ako možno dosiahnuť spoločenský pokrok (potenciálne prostredníctvom hospodárskeho rozvoja) bez dodatočného zaťaženia životného prostredia. V súlade s tým UNEP v roku 2011 uviedol, že pre spoločnosť je veľkou výzvou "rozšíriť hospodárske aktivity" a zároveň znížiť využívanie prírodných zdrojov a vplyv týchto hospodárskych aktivít na životné prostredie [35]: 8
S cieľom vyriešiť túto dilemu prichádza do úvahy koncepcia ekologicko-ekonomického oddelenia. Znamená to, že "sa používa menej zdrojov na jednotku hospodárskeho výstupu a znižuje sa vplyv akýchkoľvek používaných zdrojov alebo vykonávaných hospodárskych činností na životné prostredie" [35]: 8. Environmentálny tlak sa často meria pomocou emisií znečisťujúcich látok a v súlade s tým sa decoupling často meria pomocou emisnej náročnosti hospodárskeho výstupu. [35] Príklady absolútneho dlhodobého oddelenia sú zriedkavé, ale nedávno niektoré priemyselné krajiny oddelili rast HDP od výroby a v menšej miere aj od emisií CO2 založených na spotrebe [36], ale ani v tomto prípade samotné oddelenie nestačí, ale musí byť doplnené "stratégiami zameranými na dostatočnosť a prísnym presadzovaním absolútnych cieľov zníženia" [37] : 1.
Oddelenie hospodárskeho rastu od zhoršovania životného prostredia je obzvlášť zložité, pretože environmentálne a sociálne náklady vo všeobecnosti nenesie subjekt, ktorý ich spôsobuje, a preto nie sú vyjadrené v trhovej cene [38]. v ekonómii sa to nazýva externalita, v tomto prípade negatívna externalita. [39] Je potrebné ich riešiť zásahom štátu: buď zdanením činnosti (znečisťovateľ platí), dotovaním činností, ktoré majú pozitívny environmentálny alebo sociálny účinok (odmeňovanie správcovstva), alebo zákazom činnosti (napríklad zákonné obmedzenia znečisťovania). 38 Tento prístup zdôrazňuje nasledujúci citát z populárnej učebnice environmentálnej ekonómie: "Nikto, kto seriózne študoval túto problematiku, neverí, že vzťah hospodárstva k prírodnému prostrediu možno úplne ponechať na trhové sily."[40]: 15
Environmentálna ekonómia
V environmentálnej ekonómii sa uplatňujú rôzne metódy výpočtu primeranej ceny verejných prírodných statkov. Napríklad poškodenie ekosystémov a strata biodiverzity má obrovské ekonomické dôsledky, ako sa vypočítalo v projekte "Ekonomika ekosystémov a biodiverzity" (EEB) v rokoch 2007 až 2011[41].
Ekonomika udržateľnosti znamená dlhodobý pohľad na blahobyt ľudí. Jedným zo spôsobov, ako to dosiahnuť, je zohľadniť sociálnu diskontnú sadzbu, t. j. sadzbu, ktorou by sa mali diskontovať budúce náklady a výnosy pri rozhodovaní o budúcnosti. Čím viac sa človek stará o budúce generácie, tým nižšia by mala byť sociálna diskontná sadzba.[42] Inou metódou je kvantifikácia služieb, ktoré ekosystémy poskytujú ľudstvu, a ich ekonomické ocenenie, aby sa mohli posúdiť škody na životnom prostredí v porovnaní s predpokladanými krátkodobými prínosmi pre blahobyt. Napríklad podľa Svetového ekonomického fóra je polovica svetového HDP silne alebo stredne závislá od prírody. Okrem toho na každý dolár vynaložený na obnovu prírody pripadá zisk najmenej 9 dolárov[43].
UNEP a UNDP spustili v roku 2005 Iniciatívu chudoba - životné prostredie, ktorej cieľom je trojitá vízia "nulová extrémna chudoba, nulové čisté emisie skleníkových plynov, nulová čistá strata prírodných aktív", ktorá sa navrhuje ako usmernenie štrukturálnej reformy, ktorá umožní chudobným skupinám a krajinám dosiahnuť ciele trvalo udržateľného rozvoja vo veľkom rozsahu[44][45]: 11 Takéto iniciatívy možno považovať za opatrenie na zmiernenie kompromisu medzi vysokou ekologickou stopou a vysokým stavom hospodárskeho rozvoja[16]: 82.
V posledných rokoch vyvinula britská ekonómka Kate Raworthová koncepciu "doughnut economics", ktorej cieľom je integrovať sociálnu a environmentálnu udržateľnosť do ekonomického myslenia. Sociálny rozmer je tu zobrazený ako minimálny štandard, o ktorý by sa mala spoločnosť usilovať, zatiaľ čo vonkajší limit je daný únosnosťou planéty [46].
Sociálny rozmer
Sociálny rozmer udržateľnosti je najmenej definovaným a najmenej pochopeným rozmerom (nazývaným aj "pilierom" alebo "aspektom") z troch rozmerov, ktoré sa bežne používajú na charakterizovanie udržateľnosti[47]. Jeho význam a aplikácia stále vedú k nejasnostiam.[47] Celkom všeobecná definícia znie "zachovanie alebo zlepšenie blahobytu ľudí v tejto a budúcich generáciách"[48]: 224-225. Iní poukázali na to, že "stále chýba spoločná dohoda o definícii a operacionalizácii tohto konceptu" [49].
Niektorí vedci naznačujú, že všetky oblasti udržateľnosti sú sociálne: vrátane ekologickej, ekonomickej, politickej a kultúrnej udržateľnosti. Všetky tieto oblasti sociálnej udržateľnosti závisia od vzťahu medzi sociálnym a prírodným, pričom "ekologická oblasť" je definovaná ako zakotvenosť človeka v životnom prostredí. V týchto termínoch sociálna udržateľnosť zahŕňa všetky ľudské činnosti [51] a netýka sa len cieleného prieniku ekonomiky, životného prostredia a spoločnosti [52].
Medzi širšie stratégie pre udržateľnejšie sociálne systémy patria: zlepšenie vzdelávania a politické posilnenie postavenia žien, najmä v rozvojových krajinách; väčší ohľad na sociálnu spravodlivosť, najmä rovnosť medzi bohatými a chudobnými v rámci krajín aj medzi nimi; a azda predovšetkým medzigeneračná spravodlivosť[53].
Podľa Rady sociálnych služieb Západnej Austrálie (WACOSS): "Sociálna udržateľnosť nastáva vtedy, keď formálne a neformálne procesy; systémy; štruktúry; a vzťahy aktívne podporujú schopnosť súčasných a budúcich generácií vytvárať zdravé a životaschopné komunity. Sociálne udržateľné komunity sú spravodlivé, rozmanité, prepojené a demokratické a poskytujú dobrú kvalitu života."[54][55]
Vzťah medzi tromi rozmermi
Ďalšie informácie: Slabá a silná udržateľnosť
Dlho sa diskutovalo o tom, aký by mal byť vzťah medzi týmito tromi rozmermi: Zástancovia koncepcie "slabej" udržateľnosti predpokladajú, že "prírodný kapitál" (alebo environmentálne zdroje) možno nahradiť alebo nahradiť "kapitálom vytvoreným človekom"[56]. Týka sa to napríklad zachytávania emisií zo spaľovania fosílnych palív, recyklácie nerastných surovín, obnovy lesov a filtrácie znečisteného ovzdušia. [57] Koncepcia "silnej udržateľnosti" na druhej strane uvádza, že príroda (alebo "prírodný kapitál") poskytuje niektoré funkcie, ktoré nie je možné nahradiť technológiou alebo "kapitálom vytvoreným človekom". [58] Silná udržateľnosť sa vzťahuje na zdroje, ktoré sa po strate nedajú obnoviť alebo napraviť v primeranom časovom horizonte, ako napríklad biodiverzita alebo strata určitých druhov, opeľovanie, úrodná pôda, asimilačná schopnosť, čistý vzduch, čistá voda, regulácia klímy.
Koncepcia planetárnych hraníc, ktorá bola prvýkrát navrhnutá v roku 2009, však určuje limity a zdôrazňuje, že existujú absolútne hranice únosnosti planéty, ktoré sa nesmú prekročiť, aby sa zabránilo nezvratnému škodlivému vývoju systému Zeme [25].
Aj pokiaľ ide o ekonomický rozmer udržateľnosti, možno ho chápať tak, že sa rozlišuje medzi slabou a silnou udržateľnosťou[59]. v prvom prípade sa strata prírodných zdrojov kompenzuje nárastom ľudského kapitálu. Silná udržateľnosť sa uplatňuje tam, kde sa ľudský a prírodný kapitál dopĺňajú, ale nie sú zameniteľné. Tak sa problém odlesňovania v Anglicku v dôsledku dopytu po dreve pri stavbe lodí a po drevenom uhlí pri výrobe železa vyriešil, keď sa lode začali stavať z ocele a koks nahradil drevené uhlie pri výrobe železa - čo je príklad slabej udržateľnosti. Predchádzanie strate biodiverzity, ktorá predstavuje existenčnú hrozbu, je príkladom silného typu. To, čo je slabý a čo silný typ, závisí čiastočne od technológie a čiastočne od vlastného presvedčenia [59].
Kritika
Podľa Dennisa Meadowsa, jedného z autorov prvej správy Rímskemu klubu s názvom "Hranice rastu", mnohí ľudia klamú sami seba tým, že používajú Brundtlandovej definíciu udržateľnosti [30], pretože potreby súčasnej generácie v skutočnosti nie sú uspokojené už dnes a ekonomické aktivity na uspokojenie súčasných potrieb podstatne zmenšia možnosti budúcich generácií[63][16]: 27 Udržateľnosť bola tiež opísaná ako "vyčerpaný plán" vzhľadom na to, že naše konzumné spoločnosti sú sociálne a ekologicky sebazničujúce [64].
Proces z Ria bol obrovským skokom vpred: svet sa po prvýkrát dohodol na programe udržateľnosti. Globálnu zhodu však uľahčilo zanedbanie konkrétnych cieľov a operačných detailov." [16]: 136 Ciele trvalo udržateľného rozvoja (SDGs) majú teraz konkrétne úlohy (na rozdiel od výsledkov procesu z Ria), ale žiadne metódy sankcií [16]: 137
Ďalšie rozmery
Iný model naznačuje snahu ľudí dosiahnuť všetky svoje potreby a ašpirácie prostredníctvom siedmich modalít: ekonomika, komunita, profesijné skupiny, vláda, životné prostredie, kultúra a fyziológia[69]. Od globálneho až po individuálne ľudské meradlo možno každú zo siedmich modalít vnímať na siedmich hierarchických úrovniach. Udržateľnosť ľudstva možno dosiahnuť dosiahnutím udržateľnosti na všetkých úrovniach siedmich modalít.
Kultúrny rozmer ako štvrtý rozmer
Ďalšie informácie: Kultúrna udržateľnosť
Niektorí výskumníci a inštitúcie, ktorí kladú iný dôraz, poukazujú na to, že k rozmerom trvalo udržateľného rozvoja by sa mal pridať štvrtý rozmer, pretože sa zdá, že trojitý základný rozmer - hospodársky, environmentálny a sociálny - nestačí na to, aby odrážal komplexnosť súčasnej spoločnosti. Príkladom tohto štvorrozmerného pohľadu je prístup Kruhy udržateľnosti, ktorý zahŕňa aj kultúrnu udržateľnosť [70]. v tejto súvislosti Agenda 21 pre kultúru a Spojené mestá a miestne samosprávy (UCLG) zverejnili politické vyhlásenie "Kultúra: Štvrtý pilier trvalo udržateľného rozvoja" na svetovom kongrese UCLG v roku 2010. V tomto dokumente sa presadzuje nová perspektíva a poukazuje sa na vzťah medzi kultúrou a trvalo udržateľným rozvojom prostredníctvom vypracovania pevnej kultúrnej politiky a presadzovania kultúrneho rozmeru vo všetkých verejných politikách. Prístup Kruhov udržateľnosti rozlišuje štyri oblasti: ekonomickú, ekologickú, politickú a kultúrnu udržateľnosť [71][72][73], čo je v súlade s Agendou 21 Organizácie Spojených národov, UNESCO, a najmä s Agendou 21 pre kultúru, ktorá uvádza kultúru ako štvrtú oblasť udržateľného rozvoja [67]. tento model v súčasnosti využívajú organizácie ako Program miest OSN [74] a Metropolis [75].
V prípade Metropolis tento prístup neznamená pridanie štvrtej oblasti kultúry k dominantnému údaju o trojitej línii - ekonomike, životnom prostredí a sociálnej oblasti. Skôr ide o to, že všetky štyri oblasti - hospodárstvo, ekológiu, politiku a kultúru - považuje za sociálne (vrátane hospodárstva) a rozlišuje medzi ekológiou (ako priesečníkom ľudského a prírodného sveta) a životným prostredím ako tým, čo ďaleko presahuje to, čo my ako ľudia vôbec môžeme poznať[76].
Myšlienku štvrtej oblasti trvalo udržateľného rozvoja podporili aj iné organizácie. Sieť excelentnosti "Udržateľný rozvoj v rozmanitom svete",[77] ktorú sponzoruje Európska únia, integruje multidisciplinárne kapacity a kultúrnu rozmanitosť interpretuje ako kľúčový prvok novej stratégie udržateľného rozvoja.
Zdravie a pohoda
Svetová zdravotnícka organizácia uznáva, že dosiahnutie udržateľnosti nie je možné bez riešenia zdravotných problémov [78]. Opatrenia na dosiahnutie environmentálnej udržateľnosti môžu v mnohých prípadoch zlepšiť aj zdravie[79].
Na lepšie meranie blahobytu zaviedla nadácia New Economics Foundation's index šťastnej planéty[80]. Na začiatku 21. storočia viac ako 100 organizácií vytvorilo alianciu Wellbeing Economy Alliance s cieľom vytvoriť hospodárstvo, ktoré zaručí blahobyt a zároveň ozdraví prírodu[81].
Meranie
Táto časť je výňatkom z merania udržateľnosti.
Meranie udržateľnosti je kvantitatívnym základom pre informované riadenie udržateľnosti[82].Metriky používané na meranie udržateľnosti (zahŕňajúce udržateľnosť environmentálnej, sociálnej a ekonomickej oblasti, a to jednotlivo aj v rôznych kombináciách) sa stále vyvíjajú: zahŕňajú ukazovatele, referenčné hodnoty, audity, normy udržateľnosti a certifikačné systémy, ako sú Fairtrade a Organic, indexy a účtovníctvo, ako aj systémy hodnotenia, posudzovania[83] a iné systémy podávania správ. Uplatňujú sa v širokom rozsahu priestorových a časových mier[84][85]. Medzi široko používané opatrenia udržateľnosti patrí podávanie správ o udržateľnosti podnikov, účtovníctvo Triple Bottom Line, World Sustainability Society a odhady kvality riadenia udržateľnosti pre jednotlivé krajiny pomocou indexu environmentálnej udržateľnosti a indexu environmentálnej výkonnosti. Alternatívny prístup, ktorý používa program Global Compact Cities Organizácie Spojených národov a ktorý je výslovne kritický voči prístupu trojitého dna, je Circles of Sustainability[86][87].
Prekážky
Bariéry pôsobiace proti udržateľnosti môžu mať korene v prírode, v ľudskom stave, v spoločnosti, v inštitúciách alebo v Zeitgeist [16]: 205 Niektoré bariéry sú nevyhnutne spojené s konceptom udržateľnosti kvôli kompromisom, zložitosti a protichodným záujmom. Tieto prekážky sú neodmysliteľnou súčasťou koncepcie udržateľnosti ako takej. Iné bariéry sú koncepcii udržateľnosti vlastné, čo znamená, že by sa v zásade dali prekonať, napr. zavedením cenníka na spotrebu verejných statkov [16]: 35.
Cesty k dosiahnutiu väčšej udržateľnosti
Hlavný článok: Udržateľný rozvoj § Cesty
Reims-la-Brûlée
Reims-la-Brûlée je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Udržateľnosť
Váhy
Udržateľnosť sa skúma a riadi v mnohých časových a priestorových mierkach (úrovniach alebo referenčných rámcoch) a v mnohých kontextoch environmentálnych, sociálnych a hospodárskych organizácií. Zameriava sa od celkovej únosnosti (udržateľnosti) planéty Zem až po udržateľnosť hospodárskych odvetví, ekosystémov, krajín, obcí, štvrtí, domácich záhrad, individuálnych životov, jednotlivých tovarov a služieb, povolaní, životných štýlov a vzorcov správania. Udržateľnosť môže zahŕňať celý kompas biologickej a ľudskej činnosti alebo ktorúkoľvek jej časť[88].