Pilos
náhľad|Muž s pilosom, tondo [[Apúlia|apúlskeho červenofigúrového taniera, tretia štvrtina 4. stor. pred Kr. ]] Pilos bola antická mužská čiapka. Pilos (starogrécky „plsť“, mn. č. piloi ), priliehavá kužeľovitá čiapka (často s malým vyvýšeným okrajom), vyrobená z plsti alebo kože („z plsti“, vyrobená z jednotlivých prameňov alebo vlasov vlny ), sa nosila v antickom grécko-rímskom svete. Táto pôvodne grécka čiapka bola bežnejšia u ľudí skromnejších pomerov (bežne ju nosili hlavne rybári, remeselníci a námorníci ). V umení boli s ňou zobrazovaní najmä Dioskúrovia, Hermes, Héfaistos (bola atribútom týchto božstiev), Paris, Daidalos alebo Odyseus. V armáde bola zvyčajne pokrývkou hlavy ľahkej pechoty (peltast), často v kombinácii s exómisom (krátkym chitónom). V bojoch ju hopliti vo všeobecnosti nosili kvôli väčšiemu pohodliu pod korintskou prilbou v dôsledku čoho sa postupne vyvinul nový model prilby (typu pilos) s tvarom rovnakým ako čiapka. Táto prilba sa pohodlnejšie nosila a ľahšie sa vyrábala. Od 5. stor. pred Kr. (na konci Peloponézskej vojny) sa už stala najbežnejším modelom prilby vyrábaným v Grécku. Prilba pilos bola pomerne vysoká, a preto poskytovala pešiakom dobrú ochranu pred jazdou. Navyše bola plne otvorená, a tak mal jej majiteľ na bojisku lepší prehľad. Poslednou variáciou prilby pilos vyvinutou počas klasického obdobia bola prilba typu konos, ktorá zaznamenala veľké využitie počas nasledujúceho helenistického obdobia. V klasickom rímskom svete si prepustený otrok nasadil na hlavu pileus (hlavu si predtým oholil), táto čiapka (πίλεον λευκόν - pileon leukon) a výraz servos ad pilleum vocare (výraz používaný pri oslobodení z otroctva ) sa stal totiž volaním na slobodu, keďže to bolo bežné volanie, ktorým boli otroci s prísľubom slobody často povolávaní do zbrane. Preto sa pileus stal čoskoro synonymom slobody. Socha slobody na niektorých minciach (na rube denaria) rímskeho cisára Antonina Pia, razených v roku 145, drží túto čiapku (klobúk) v pravej ruke. Jednou z variácií pilosu je frýgická čiapka s dopredu zakrivenou hornou špičkou. Macedónske, trácke a dácke vojenské prilby pripomínali frýgickú čiapku. Pilos a jeho variácia, frýgická čiapka, mali tiež symboliku niečoho, čo pochádza z východu. Sluhovia (i otroci), ktorí nemali bežne povolenú pokrývku hlavy, mohli počas saturnálií nosiť pileus „čiapku slobody“, takže sa táto forma čiapky špecificky spájala s týmto sviatkom. Počas vykopávok v archeologických lokalitách Mons Claudianus a Didymoi v Egypte sa našli tri staroveké čiapky. Jedna z nich je z pohľadu štúdia vojenských čiapok rímskej armády jedným z najsenzačnejších objavov minulého storočia. Tzv. panónsky pileus alebo „pileus pannonicus“ bol vojenskou čiapkou z konca 3. storočia, najčastejšie zobrazovanou na mozaikách a iných umeleckých dielach Rímskej ríše. Táto nižšia valcovitá čiapka vyrobená zväčša zo zvieracích koží, bola taká populárna, že sa nosila až do raného stredoveku. Panovníci Svätej rímskej ríše nemeckého národa si na hlavu pod korunu kládli čiapočku pileolus (malý pileus), zvanú niekedy tiež mitra. Podľa Platónovho svedectva aj staroveký pilidion (malý pilos) nebol len zdrobneninou pilosu, ale čiapkou s celkom odlišnou funkciou.