cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Patrick Branwell Brontë
Dospelosť
Branwell sa vrátil domov na faru k svojej rodine v Haworthe, dnes známej ako Brontë Parsonage Museum (Farské múzeum Brontëovcov). Bol zničený tým, že ho pani Robinsonová opustila a vzrastajúca nepravdepodobnosť opätovného stretnutia ho privádzala čoraz častejšie k alkoholu, až sa z neho stal alkoholik a predpokladalo sa, že je tiež závislý od laudánu. Jeho správanie sa stalo iracionálne a nebezpečné, až sa zmenilo na delirium tremens. Charlottine listy z tejto doby dokladajú, že sa hnevala kvôli jeho správaniu, ale jej otec mal trpezlivosť so svojim zlomeným synom. A hoci práve v tomto čase vyšli prvé romány Branwellových sestier, nie je známe, či bol o tom vôbec informovaný. Branwellove vážne následky návykov boli maskované ako tuberkulóza, a jeho rodina nechápala, že bol skutočne vážne chorý, až kým neskolaboval mimo domu a miestny doktor neobjavil, že ide o posledné štádium choroby. Zomrel záhadne v septembri 1848, krátko po tom, čo vstal a namieril si to proti kozubovej rímse, iba v tak dobrom stave, aby to dokázal spraviť. Jeho smrť však nebola jedinou v tomto roku a ani v najbližšom období. Emily Brontëová zomrela na tuberkulózu v decembri toho istého roku a Anne Brontëová zomrela nasledujúci rok v máji.
Zámok Valençay
right|thumb|Zámok Valençay Zámok Valençay sa nachádza v obci Valençay v departemente Indre, región Centre-Val de Loire vo Francúzsku.
Jeho podoba je výsledkom stavby začatej v 16. storočí, ale ukončenej až v druhej polovici 18. storočia.
Atíša
thumb|right|Atiša Atíša (* 982 – † 1054) bol indický učenec, ktorý v roku 1042 odišiel do Tibetu, kde zreformoval buddhizmus. Tam o 12 rokov zomrel.
Eduard Samuel Bartsch
'''Med. Dr. Eduard Samuel Bartsch''' (* 8. september 1796, Sabinov - † 31. august 1871, Prešov) bol menej známy lekár, prírodovedec a entomológ slovenskej národnosti.
Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu
vpravo|thumb|Znak agrárnej strany Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (, skratka RSZMĽ, známa aj ako Agrárna strana) bola politická strana pôsobiaca v prvej a nakrátko aj v druhej Československej republike, ktorá vznikla v roku 1922 spojením Republikánskej strany českého venkova (tá sa vyvíjala od roku 1899), Slovenskej národnej a roľníckej strany (Vavro Šrobár, čestný predseda Matúš Dula) a Slovenskej domoviny (Milan Hodža).
Eduard Samuel Bartsch
Narodil sa v rodine Samuela Bartscha a jeho manželky Anny Márie rodenej Sanickinovej. Po skončení základnej a strednej školy navštevoval univerzitu v Pešti, kde bol v roku 1820 promovaný za doktora medicíny. Po skončení štúdií pracoval ako hlavný úradný lekár šarišskej župy, kde pôsobil po celý svoj ďalší život.
Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu
Predsedom Agrárnej strany bol Antonín Švehla a hlavnými voličmi boli malí a strední roľníci, hlavnými predstaviteľmi boli väčšinou statkári. Strana kombinovala sociálne a demokratické myšlienky a bola vnímaná ako stredopravá. Bola jadrom vládnych koalícií v rokoch 1922 až 1938 v období existencie Prvej československej republiky. Strana zvíťazila vo voľbách v rokoch 1925 a 1929. Vo voľbách v roku 1935 ju predstihla Sudetonemecká strana. Švehla bol predsedom vlád v období: 7. október 1922 –  18. marec 1926) a 12. október 1926 – 1. február 1929 a Hodža v období 5. november 1935 –  22. september 1938.
Eduard Samuel Bartsch
Mal veľký záujem o štúdium prírodovedy a robil výskum svojho okolia z tohto hľadiska. Veľmi dobre poznal prírodné pomery svojho regiónu a venoval sa okrem iného aj štúdiu hmyzu. V roku 1846 napísal knižnú publikáciu: "Saros megye helyirata" (Miestopis Šarišskej župy), v ktorej uvádza aj niektoré údaje o výskyte hmyzu v tejto oblasti.
Niektoré svoje príspevky posielal aj do odborných lekárskych časopisov.
Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu
Po mníchovskej dohode (30. september 1938) v období Druhej republiky boli agrárnici hlavnou zložkou Strany národnej jednoty (národní jednoty), ktorej predseda Rudolf Beran zastával až do apríla 1939 funkciu premiéra.
V období existencie Slovenského štátu (1939 – 1945) bolo oficiálne prezentované zomknutie väčšiny strán s vládnucou HSĽS (agrárnej a aj Slovenskej národnej strany) a aj preto bola po vojne agrárna strana vyslovene zakázaná v hlave IX. Košického vládneho programu. Jej členovia na Slovensku prešli do Demokratickej strany, v Česku k národným socialistom a ľudovcom.
Ustanovujúca schôdza exilovej organizácie strany sa konala v Paríži 27. – 28. septembra 1948, a ťažisko jej činnosti bolo v USA. Po 1989 viacero novovzniknutých politických strán v Česku aj na Slovensku sa hlásilo k odkazu pôvodnej Agrárnej strany (v Česku napr. aj Miroslav Sládek).
Názov
Úplný názov strany bol v češtine Republikánská strana zemědělského a malorolnického lidu a v slovenčine Republikánska strana poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu (niekedy uvádzané s českým slovom zemedelského [ľudu] namiesto spisovného slova poľnohospodárskeho), no už v dobe jej existencie sa zaužíval skrátený názov Agrárna strana, ktorý vystihoval jej ideologickú podstatu – zastávanie agrarizmu.
Príslušník agrárnej strany je označovaný ako agrárnik. Prinajmenšom v ľudáckej straníckej tlači boli agrárnici pejoratívne nazývaní argaláši.
Ďalší významní členovia
Kandidátka agrárnej strany na Slovensku pre parlamentné voľby v roku 1935
== Zvolení poslanci a senátori na Slovensku v parlamentných voľbách v roku 1920 == Poslanci 12 (z 57): Pavol Blaho, Ján Botto, Jozef Branecký, Ivan Hálek, Milan Hodža, Ján Janček, Bohuslav Klimo, Ľudovít Medvecký, Juraj Sopko, Kornel Stodola, Vavro Šrobár, Ján Vanovič                                                                                                                           Senátori 6 (z 29): Ján Duchaj, Matúš Dula, Milutin Križko, Šimon Roháček, Ján Ružiak, Jaroslav Vlček
== Zvolení poslanci a senátori na Slovensku v v parlamentných voľbách v roku 1925 == Poslanci 12 (z 57): Pavol Blaho, Ján Botto, Jozef Branecký, Ján Halla, Milan Hodža, Pavol Macek, Ján Petrovič, Juraj Slávik, Andrej Šoltys, Anton Štefánek, Samuel Zoch, Jozef Žalobin                                                                                                                                     Senátori 5 (z 28): Ľudovít Okánik, Cyril Pivko, Šimon Roháček, Kornel Stodola, Vavro Šrobár
== Zvolení poslanci a senátori na Slovensku v parlamentných voľbách v roku 1929 == Poslanci 12 (z 54): Štefan Blažek, Michal Dorič, Milan Hodža, Ján Janček, Juraj Kaliňák, Ján Petrovič, Juraj Slávik, Štefan Stunda, Anton Štefánek, Pavol Teplanský, Ján S. Vančo, Ján Zeman                                                                                                                          Senátori 6 (z 31): Ján Botto, Ján Danko, Cyril Pivko, Kornel Stodola, Adolf Šelmec, Vavro Šrobár
== Zvolení poslanci a senátori na Slovensku v parlamentných voľbách v roku 1935 == Poslanci 12 (z 59): Štefan Csomor, Ondrej Devečka, Milan Hodža, Ján Lichner, Karol Rybárik, Juraj Slávik, Štefan Stunda, Pavol Teplanský, Jozef Topoli, Ján Ursíny, Ján S. Vančo, Peter Židovský
Senátori 5 (z 30): Ján Botto, Kornel Stodola, Adolf Šelmec, Anton Štefánek, Ján Zeman
Puyrolland
Puyrolland je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cerro Azul (Čile)
Cerro Azul je čilská sopka, nachádzajúca sa asi 200 km južne od hlavného mesta Santiago. Stratovulkán leží na južnom okraji erupčného systému Descabezado Grande-Cerro Azul. Vrchol sopky je ukončený 500 m širokým kráterom, na severnej strane prerušeným. Na západnom a juhozápadnom svahu sa nachádzajú mladé bazaltové troskové kužele, ktoré vznikli pri erupciách v 19 a 20. storočí.
Sopečná činnosť
Prvá erupcia bola zanamenaná v roku 1846, odvtedy vulkán Cerro Azul eruptoval ešte 11 krát. V roku 1916 začala jedna z najväčších explozívnych erupcií 20. storočia - sopka vyvrhla viac ako 9,5 km3 dacitovej tefry a sopečného prachu. Koniec aktivity nastal po 15-tich rokoch - 21. apríla 1931. Neskôr bol Cerro Azul aktívny v rokoch 1933, 1949 a 1967
Wikipédia Zero
thumb|Oficiálne logo Wikipédie Zero thumb|Mapa krajín kde je dostupná služba Wikipédia Zero
História
Wikipédia Zero bola po prvýkrát spustená v Malajzii v máji 2012. V októbri 2012 bol projekt spustený v Thajsku a Saudskej Arábií. V máji 2013 bol spustený v Pakistane. V júni 2013 sa pridala Srí Lanka. Voľný prístup na Wikipédiu je poskytovaný aj v Indií. Od októbra 2013 aj v Jordánsku.
Inšpiráciou pre Wikipédiu Zero bol Facebook Zero.
Tancon
Tancon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Električková doprava v Bijsku
Električková doprava v meste nemá dlhú históriu. S výstavbou jej prvej trati sa začalo v roku 1958, od 13. júna 1960 ju mohli využiť prvý cestujúci. Vtedy sa jazdilo električkami typu KTM-1 s vlečnými vozňami KTP-1.
Šizuoka (prefektúra)
right|thumb|Poloha prefektúry v Japonsku
Šizuoka (🇯🇵) je jedna zo 47 prefektúr Japonska. Nachádza sa v regióne Čúbu na ostrove Honšú. Hlavné mesto je Šizuoka.
Občianska vojna
Občianska vojna je ozbrojený konflikt, ktorý medzi sebou vedú bojujúce strany, napr. politické, náboženské alebo národnostné skupiny tej istej krajiny, boj môžu viesť medzi sebou alebo proti vláde krajiny. Občianska vojna je často výsledkom sporov o moc nad národom. Ako aj v iných druhoch vojny, konflikt môže byť spôsobený príslušnosťou k etniku alebo rozdelením bohatstva v spoločnosti. Niektoré občianske vojny sú označované ako revolúcie, najmä ak je výsledkom konfliktu výrazná zmena správy spoločnosti alebo štátu. Občianska vojna je vnútroštátnou záležitosťou, do ktorej z hľadiska medzinárodného práva nesmú intervenovať cudzie krajiny, pokiaľ ich k tomu nevyzvala legálna vláda. Bojovníci v občianskej vojne nie sú z hľadiska vojenského práva považovaní za kombatantov, ale sú čiastočne chránení Ženevskými dohodami.
Klaus Ebner
Klaus Ebner (* 8. august 1964, Viedeň, Rakúsko) je rakúsky spisovateľ (prozaik, esejista, básnik) a prekladateľ. Vyštudoval germanistiku a romanistiku vo Viedni. Autor krátkych próz a románov, prekladov z francúzštiny a z katalánčiny. Básne píše po nemecky a po katalánsky. Ebner je člen asociácie organizácií rakúskych spisovateľov Grazer Autorenversammlung (GAV) a Österreichischer Schriftstellerverband.
Valerij Georgijevič Karpin
Valerij Georgijevič Karpin (* 2. február 1969, Narva, ZSSR) je bývalý profesionálny ruský futbalový stredopoliar. V roku 2008 sa stal riaditeľom klubu Spartak Moskva a o rok neskôr jeho hlavným trénerom.
Klubová kariéra
Na klubovej úrovni Karpin hrával za Fakel Voronež (1989), Spartak Moskva (1990-94), Real Sociedad (1994-96 a 2002-05), Valenciu (1996-97), a Celtu Vigo (1997-2002). Karpin získal ocenenie Ruský futbalista roka v roku 1999. Svoju kariéru ukončil v roku 2005, kedy hrával za Sociedad. Vrátil sa v roku 2007 ako hráč štvrťoligového klubu Coruxo FC.
Reprezentačná kariéra
Za Rusko odohral celkovo 72 zápasov, v ktorých strelil 17 gólov (jeden zápas odohral aj za SNŠ). Bol strelcom prvého gólu Ruského mužstva (po zániku ZSSR), v zápase proti Mexiku 17. augusta 1992. Karpin reprezentoval Rusko na Majstrovstvách sveta 1994, Eure 96 a na Majstrovstvách sveta 2002.
Corcieux (kantón)
Corcieux je francúzsky kantón v obvode Saint-Dié-des-Vosges v departemente Vosges v regiónu Lotrinsko. Tvorí ho 13 obcí.
Coucy-le-Château-Auffrique (obec)
Coucy-le-Château-Auffrique je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Slovenská obchodná inšpekcia
náhľad|Sídlo na Prievozskej 32 v Bratislave
Slovenská obchodná inšpekcia skratka (SOI) je orgán štátnej správy Slovenskej republiky podriadený Ministerstvu hospodárstva. Je „všeobecný orgán trhového dozoru v ochrane spotrebiteľa na vnútornom trhu“. Okrem slovenských zákonov, nariadení vlády SR a výnosov jej ministerstviev SOI vykonáva inšpekciu aj v rámci dodržovania nariadení Európskej komisie a Európskeho parlamentu. Ústredným riaditeľom bol od 22. júla 2020 do 30. novembra 2022 Mgr. Marcel Suchár. Od 1. decembra 2022 je ústrednou riaditeľkou Mgr. RNDr. Nadežda Machútová.
Inšpekčná činnosť SOI
V rámci svojej činnosti SOI „Zisťuje [] najmä, či sa [výrobky a služby] predávajú a poskytujú bezpečné, v zhode s technickými požiadavkami, v správnej kvalite, množstve, miere, hmotnosti pri dodržaní cenových predpisov, či sú dodržané podmienky skladovania a dopravy, používanie overených určených meradiel, označovanie výrobkov cenami, dodržiavanie práv vyplývajúcich z duševného vlastníctva, dodržiavanie obchodných podmienok veriteľov a zmluvných podmienok pre spotrebiteľov, dodržiavanie ostatných podmienok na vykonávanie veľkoobchodnej, distribučnej, maloobchodnej činnosti a pri poskytovaní služieb ako aj dodržiavanie podmienok na poskytov anie spotrebiteľských úverov na diaľku podľa osobitného predpisu.“ V roku 2013 SOI vykonala 8504 kontrolných nákupov a skontrolovala 17 450 prevádzok. Nedostatky boli zistené u 23,97% prevádzok. 8504 kontrolných nákupov ukázalo 3,8% z nich nedostatky čo je o 1% menej než predošlý rok. Miera zdraženia bola 0,30€ na 100€. Oproti predošlému roku vzrástol počet podnetov v roku 2013 o 22%. V roku 2013 bolo uložených 5722 pokút a opatrení a vybratých 2,49 mil € na pokutách.
Organizácia SOI
Ústredného riaditeľa vymenúva a odvoláva minister hospodárstva. Ústredný inšpektorát sídli v Bratislave, každý z ôsmych krajov má svoj krajský inšpektorát sídliaci v krajskom meste.
Peter Atkins
thumb|Peter Atkins Peter Atkins (* 10. august 1940) je anglický chemik, profesor na Oxford University. Venuje sa molekulárnej chémii. Je známy svojimi učebnicami, ktoré boli preložené do mnohých jazykov vrátane slovenčiny.
Adriana Sklenaříkova
Adriana Sklenaříková (* 17. september 1971, Brezno) je slovenská modelka.
Životopis
Jej matka MUDr. Zlatica Sklenaříková je Slovenka, s manželom sa zoznámila v Prahe, kde obaja študovali medicínu. Adriana tiež študovala v Prahe medicínu, ale štúdium zanechala a rozhodla naplno sa venovať modelingu. V decembri 1998 sa vydala za francúzskeho futbalistu Christiana Karembeu a prijala jeho meno. Rozišli sa v marci 2011.
V roku 2014 sa vydala za arménskeho-marockým podnikateľa Aram Ohanian. V auguste 2018 sa modelka stala mamou dievčatka menom Niny. V decembri 2022 Sklenaříková oznámila rozvod s druhým manželom Ohanian.
Je vysoká 185 cm a je známa tým, že má najdlhšie nohy vo svete módy. Pracovala pre elitných návrhárov, ale najviac sa preslávila ako Miss Wonderbra. Známu podprsenku propagovala celých päť rokov.
V roku 2006 bola zvolená za naj-sexy ženu vo francúzskej verzii časopisu FHM.
Bohumil Chmelík
Prof. MUDr. Bohumil Chmelík, PhD. (* 1938, Trnava) je slovenský zubný lekár, vysokoškolský pedagóg a politik.
Politická činnosť
Je členom Kresťanskodemokratického hnutia. Vo voľbách 5. a 6. júna 1992 bol zvolený za poslanca Slovenskej národnej rady za KDH a po premenovaní Slovenskej národnej rady na Národnú radu Slovenskej republiky bol poslancom do roku 1994.
Bohumil Chmelík je dlhoročným komunálnym politikom a opakovane členom mestského zastupiteľstva mesta Trnava. Pre volebné obdobie 20052009 bol zvolený za člena zastupiteľstva Trnavského samosprávneho kraja za koalíciu KDH-SDKÚ-DS.
V roku 2009 bol opätovne zvolený za poslanca zastupiteľstva Trnavského samosprávneho kraja.
Kultúra
Bohumil Chmelík je okrem odborných publikácií aj literárne činný. V roku 2003 mu vyšla zbierka básní V šere ticha.
V oblasti kultúry sa dlhodobo zoberá tvorbou Jána Koniarka. Občianske združenie Trnavské fórum '89, kde je Bohumil Chmelík predsedom sa stalo spoluvydavateľom monografie Sochár Ján Koniarek (2007). Spolu s autorom podstatnej časti fotografií tejto monografie, trnavským fotografom, vysokoškolským pedagógom a členom Trnavského fóra '89 Štefanom Blažom, propaguje život a dielo Jána Koniarka.
Električková doprava v Barnaule
right|thumb|Mapa siete right|thumb|Historický voz
Barnaul, mesto na ruskom Altaji, obsluhuje električková sieť od roku 1948. V súčasnej dobe jazdí na sieti s dĺžkou 123 km cez desať električkových liniek a vozne sú vypravované z dovedna troch vozovní.
Byzantská gréčtina
Byzantská gréčtina môže byť:
Pitekunsaurus
Pitekunsaurus je vyhynutý rod veľkého bylinožravého sauropóda, vyskytujúceho sa v období vrchnej kriedy na území dnešnej Argentíny (provincia Neuquén). Nájdený bol už v apríli 2004, ale pomenovaný bol až o štyri roky neskôr. Jeho jediným druhom je Pitekunsaurus macayai.
Holotyp pozostáva zo zvyškov lebky, štyroch chvostových, troch chrbtových a štyroch krčných stavcov, lopatky, pravej lakťovej kosti, neúplnej ramennej kosti, úlomkov rebier a zuba s tvarom pripomínajúcom zuby vývojovo pokročilých Titanosauria. Stavba chvostových stavcov poukazuje na blízke príbuzenstvo s rodom Rinconsaurus.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dolné Orešany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Dolné Orešany v okrese Trnava.
Fraize (kantón)
Fraize je francúzsky kantón v obvode Saint-Dié-des-Vosges v departemente Vosges v regiónu Lotrinsko. Tvorí ho 9 obcí.
Horná Súča
Horná Súča je obec na Slovensku v okrese Trenčín. Nachádza sa 16 km od Trenčína. Je hraničnou obcou s Českom (14 km).
Polohopis
Obec patrí k jednej z najväčších dedín na strednom Považí. Z minulosti si uchováva svoj rázovitý charakter. Zložená je z centrálnej osady a z kopaníc (Bojková, Čerešenky, Dolná Závrská, Drhákovci, Dúbrava, Horná Závrská, Jurovci, Krásny Dub, Kuciakovci, Mičákovci, Mituchovci, Repákovci, Stehlíkovci, Štefánkovci, Štetinovci, Tarabus, Trnávka, Včelíny a Vlčí vrch).
Horná Súča leží v pohorí Biele Karpaty. Najnižším bodom je údolie riečky Súčanka, ktorá je prítokom Váhu, vo výške Najvyšším bodom je vrch Javorník s nadmorskou výškou. Nižšie vrchy sú Čerešienky, Chabová , Košáre a Fornáková.
Lesy sú tvorené prevažne bukom, smrekom, dubom i smrekovcom opadavým. V okolí sú bohaté náleziská orchidejovitých kvetov - najmä vstavača obyčajného, kruštíka močiarneho a prstnatca májového. Celá obec spadá do CHKO Biele Karpaty s 2 prírodnými rezerváciami. V nálezisku Horná Závrská sa na ploche 1,5 ha chráni močiarna flóra a fauna. V nálezisku Debšín sa chránia na rozlohe 9,61 ha vodou napojené svahy s bohatým výskytom prasličky obrovskej. V prírodnej pamiatke Včelíny na rozlohe 1,29 ha sa chránia oligotrofné trávnaté spoločenstvá. Pri obci sa nachádza prameň Michala Rešetku, z ktorého vyviera prírodná hydrouhličitanová mineralizovaná voda.
Krásny Dub
Krásny Dub je kopanica, ktorá spadá pod samosprávu obce Horná Súča. Je zložená z dvoch častí, ktoré nie sú geograficky od seba príliš vzdialené, ale komunikačne nie sú spojené: Krásny Dub (alebo aj U Krovinov) a U Cverenkov.
Táto osada patrí k ďalším kopaniciam rozstrateného charakteru obce. U Krovinov žije približne 40 obyvateľov, hlavne poproduktívneho veku. U Cverenkov žije asi 130 ľudí. Z oboch častí chodia ľudia pracovať do obce, Trenčína alebo okolitých dedín. Vybavenosť službami je minimálna až žiadna. U Krovinov bola funkčná požiarna zbrojnica, ale kvôli nepotrebnosti sa zrušila. Kopanica bola zasiahnutá aj druhou svetovou vojnou, keď nacisti vypálili sedem domov. Túto udalosť pripomína pamätník.
Symboly obce
Opis erbu - podobizeň sv. Jána Nepomuckého s 5 hviezdami okolo hlavy na červenom pozadí, naľavo obrátený strieborný polmesiac a napravo slnko
Symbolom obce je Sučanský hlásnik, ktorý stojí na námestí v Hornej Súči.
Pamiatky
náhľad|Oltár kostola sv. Jána Nepomuckého
Kostol sv. Jána Nepomuckého
Rímskokatolícky kostol sa nachádza priamo v Hornej Súči. Dal ho postaviť gróf Ján Illesházy roku 1771, kedy vznikla aj farnosť a bola založená prvá škola. Neskôr (1909) boli k nemu pristavané aj bočné lode. Bol pôvodne barokového charakteru. Klasicistický oltár pochádza z 1. pol 19. storočia. Zo stropu na pravej strane presbytéria visí večné svetlo z roku 1786. V pravej bočnej lodi sa nachádza menší jednoduchší oltár z 1. polovice 19. storočia. Vo výklenku stojí socha Madony z 1. pol. 20. st. a v druhej bočnej lodi je socha Božského srdca Ježišovho. Pod chórusom visí Immaculata (Nepoškvrnené počatie) z roku 1826. Je to najstarší obraz.
Kaplnka sedembolestnej panny Márie
Nachádza sa v časti Dúbrava a pochádza z roku 1993.
Kaplnka na Vlčom Vrchu
Táto kaplnka je zasvätená Ružencovej Panne Márie.
Kaplnka sv. Michala
Nachádza sa v blízkosti minerálneho prameňa Slatina.
Vrch Krasín
náhľad|Krasín Krasín bol dôležitým hradiskom v dobe bronzovej, čo vieme z nálezov keramiky a bronzových výrobkov. Z obdobia sťahovania národov sa tu zanechali železné poľnohospodárske výrobky. V stredoveku na vrchu vybudovali pohraničný hrad, ktorý strážil prechod z Uhorska na Moravu. Pravdepodobne ho dal vystavať Bogomir v dobe tatárskeho vpádu. Hrad bol zrúcaný roku 1550.
Kultúra
náhľad|Oslavy 800. výročia prvej písomnej zmienky náhľad|Dom smútku Hlohové - starý cintorín Obec reprezentuje dychová hudba Hornosúčanka, Chabovienka, Vlčovanka a hudobné skupiny HorSus, DŠBand, Grand spevácky zbor Hornosúčan, ktorý bol založený roku 1974, mužská spevácka skupina Chotár (založená 2008), folklórne súbory Čajka (založená 1996) a Kukulienka.
Každoročne sa tu konajú kultúrne podujatia, napr. dožinky, obecný bál, festival dychových hudieb Okolo Súče, festival speváckych zborov a stretnutie Čechov a Slovákov na Peňažnej.
Súčasť obce tvoria organizácie a spolky:
Hospodárstvo
Do roku 1720 sa v obci nachádzali 3 mlyny, valachovňa, pivovar a pálenica. V roku 1790 sa pristavali ďalšie 3 mlyny, ale k dnešku sa z nich nezachovalo nič. No páleničiarska tradícia pretrváva dodnes.
Réaux
Réaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zámok Villandry
right|thumb|Zámok Villandry Zámok Villandry leží na Loire v obci Villandry, v departemente Indre-et-Loire, 15 kilometrov západne od Tours vo Francúzsku.
Bol vybudovaný Jánom le Breton, ministrom financií kráľa Františka I., a spoločne s veľkou záhradou dokončený v roku 1536. Ako jeden z posledných zámkov postavených na Loire v renesančnom štýle už nie je v talianskom duchu a stredoveké dekoratívne veže nemá takmer vôbec. Tento jednoduchý, výlučne francúzsky štýl pripomína svojou strechou zámok Fointainebleau, zámok Anet a neskorší štýl za čias Henricha IV.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Externalita
Externalita alebo externý efekt je v ekonómii vonkajší účinok (efekt) rozhodnutia či existencie či činnosti úmyselne či neúmyselne prenesený z daného ekonomického subjektu na iný subjekt alebo okolie, resp. z iných subjektov alebo okolia na daný ekonomický subjekt. Inými slovami je to presun nákladov/ prínosov výroby či spotreby na iných.
Vzniká, keď ekonomický subjekt úmyselne alebo neúmyselne čiastočne alebo vôbec neplatí za (nekompenzuje) faktory, ktoré používa (napríklad na výrobu), alebo keď naopak jeho činnosť je príčinou bezplatného uspokojovania potrieb iných subjektov (pracovníkov, iných ekonomických subjektov, prírody, obce…).
Príklad: Externality v doprave
Medzi záporné externality patria:
Medzi kladné externality patrí :
zákazy a obmedzenia
V doprave prevládajú regulačné opatrenia Opatrenia sa odrazia v nákladoch i v cenách.
ceny
Trend je normalizovať náklady externalít tak, aby ceny odrážali spoločenské náklady alebo vzácnosť zdrojov. Oceňovanie na základe úplných spoločenských nákladov je kľúčovým prvkom efektívneho a trvale únosného dopravného systému.
dane a poplatky
Cieľom obmedzení nie je, ani nie je možné efektívne úplne minimalizovať externality. Mohlo by to napr. viesť k zrušeniu cestnej dopravy a podstanému obmedzeniu železničnej či leteckej dopravy.
Tavernay
Tavernay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Horné Dubové
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Horné Dubové v okrese Trnava.
Zámok Chinon
right|thumb|Zámok Chinon Zámok Chinon sa nachádza v meste Chinon v departemente Indre-et-Loire, región Centre-Val de Loire. Leží na skale nad Viennou, prítokom Loiry.
Električková doprava v Angarsku
right|thumb|Mapa siete
Gérardmer (kantón)
Gérardmer je francúzsky kantón v obvode Saint-Dié-des-Vosges v departemente Vosges v regiónu Lotrinsko. Tvoria ho 3 obce.
Električková doprava v Angarsku
Ide o sieť strednej veľkosti, prevádzkovaných je okolo sto vozňov na viac než desiatich linkách. Rovnako ako mnohé ďalšie električkové prevádzky v Rusku je to širokorozchodná sieť. Trate sú dvojkoľajné, umiestené väčšinou na vlastných telesách, či úplne mimo cestnej komunikácie (koľajový zvršok je štrkový, zatrávnený alebo z betónových panelov). Električky obsluhujú aj prímestské oblasti, po dlhých tratiach vedených otvorenou krajinou.
Šabľa
thumb|Nákres šable. thumb|[[Francúysko|Francúzska šabľa používaná námornými dôstojníkmi v 19. storočí]] Šabľa je sečná zbraň zvyčajne zakriveného tvaru s ostrím na jednej strane, môže ale byť aj priama a obojstranná. V histórii bola veľmi obľúbená a používaná od stredoveku až po začiatok 20. storočia.
Haidmühle
Haidmühle je obec v dolnobavorskom okrese Freyung-Grafenau. Leží pri riečke Studená Vltava v Bavorskom lese, priamo na hraniciach s Českom. Niekoľko desiatok metrov od obce sa nachádza hraničný prechod pre turistov Nové Údolí (Neuthal), ktorý slúži chodcom a cyklistom. náhľad|vľavo|Pohľad na [[Haidel nad Haidmühle]] Vo vzdialenosti 25 kilometrov od Haidmuhle sa nachádza mesto Freyung, 24 kilometrov mesto Waldkirchen a k hranici s Rakúskom je iba 20 kilometrov.
Kozmický let
right|thumb|V súčasnosti možno kozmický let praktizovať len prostredníctvom [[raketový motor|raketových motorov. Na obrázku je štartujúci raketoplán Columbia, prvá viacnásobne použiteľná kozmická loď pri svojom prvom lete.]] Kozmický let je let, pri ktorom sa umelé kozmické teleso dostane do horných vrstiev zemskej atmosféry alebo úplne mimo zemskú atmosféru. V súčasnosti je možné takýto let uskutočniť len prostredníctvom telesa poháňaným chemickým reaktívnym pohonom. Za kozmický let sa často považuje len taký let, pri ktorom umelé kozmické teleso dosiahne 1. kozmickú rýchlosť a súčasne vykoná zotrvačnosťou aspoň jeden oblet okolo Zeme, alebo nad hranicami atmosféry zotrvá aspoň 90 minút. Táto podmienka je uznávaná aj medzinárodnou komisiou pre vesmírne lety COSPAR.
Pojem kozmický let nemožno presne vymedziť, pretože zemská atmosféra prechádza do medziplanetárneho prostredia plynule a akákoľvek výška nad povrchom Zeme, ktorá sa v súvislosti s kozmickým letom spomína, bola zavedená len umelo. Niekedy sa za hornú hranicu atmosféry považuje už výška nad povrchom Zeme (Kármánova hranica). Aby však mohla byť splnená podmienka, že teleso vlastnou zotrvačnosťou vykoná aspoň jeden oblet Zeme, výška musí byť väčšia, pretože v 100 kilometroch ešte kladie zemská atmosféra priveľký odpor na to, aby to väčšina telies zvládla. Preto sa horná hranica zemskej atmosféry pri definícii kozmického letu kladie do výšok okolo 120 – .
Pokiaľ umelé kozmické teleso na palube nesie človeka, hovoríme o pilotovanom kozmickom lete bez ohľadu na to, či sa osoba podieľa na riadení kozmickej lode. Ak sa na palube nachádza iný alebo žiadny živočích, let je nepilotovaný. Špeciálnu kategóriu predstavujú tzv. suborbitálne kozmické lety, pri ktorých teleso nedosiahne obežnú dráhu a ani potrebný čas nad hranicou atmosféry, napriek tomu sa zaraďujú ku kozmickým letom.
Dôvody
Dôvody kozmického letu sú rôzne a súvisia s tým, či ide o pilotovaný alebo nepilotovaný let, či sa počíta s návratom telesa na Zem alebo nie, či je teleso vypúšťané na obežnú dráhu Zeme alebo nie, o aký typ dráhy ide a aká je dĺžka a prístrojové vybavenie misie. Vo všeobecnosti je cieľom kozmického letu dosiahnutie kozmického priestoru, ktorý má v porovnaní s priestorom v zemskej atmosfére množstvo odlišných vlastností. Využitie týchto vlastností môže byť pre človeka výhodné. Veľmi riedka zemská atmosféra vo veľkých výškach umožňuje, aby teleso bolo navedené na obežnú dráhu okolo Zeme a zotrvalo na nej pomerne dlho. Tým teleso dosiahne dynamický stav beztiaže, ktorý sa nikde na Zemi na takú dlhú dobu nedá simulovať. Stav beztiaže je predmetom mnohých technologických, materiálových, biologických, lekárskych, fyzikálnych a iných výskumov. Neprítomnosť atmosféry poskytuje ďalšiu výhodu, a to, že neskresľuje pohľad na nočnú oblohu, nedochádza tu k scintiácii hviezd, k poklesu ich jasnosti či refrakcii a tak z kozmického priestoru môžu byť uskutočňované veľmi presné a cenné astronomické merania. Prístroje umiestnené v kozmickom priestore navyše môžu skúmať nebeskú sféru v celom elektromagnetickom spektre, čo by na Zemi nebolo možné, pretože atmosféra väčšinu vlnových dĺžok pohlcuje. Užitočný pre vedu je tiež pohľad z kozmu späť na Zem, tzv. diaľkový prieskum Zeme.
Praktický úžitok kozmického letu spočíva ďalej v možnostiach telekomunikácie, navigácie, vojenstva, priameho prieskumu iných telies slnečnej sústavy (mesiacov, planét,...), budovanie orbitálnych staníc, zásobovanie orbitálnych staníc, výmena posádok, opravy umelých kozmických telies a znášaní umelých kozmických telies na Zem.
Teória letu
Zem priťahuje všetky telesá na svojom povrchu silou Fg. Aby sa teleso dostalo na približne kruhovú obežnú dráhu okolo Zeme (na ktorú sú telesá zvyčajne navedené aj v prvej fáze medziplanetárneho letu), musí sa gravitačné pôsobenie Zeme vyrovnať s odstredivou silou F o pôsobiacou na obiehajúce teleso. Musí teda platiť
čiže
,
pričom µ je gravitačný parameter sústavy (pre Zem má hodnotu /s2) a r je vzdialenosť od stredu Zeme.
Tigon
Tigon je kríženec tigrieho samca a levice, patrí teda do čeľade mačkovité.
Kozmický let
Teória letu
Aby toto teleso dosiahlo, musí mať prvú únikovú rýchlosť, nazývanú tiež kruhová rýchlosť. Táto rýchlosť teda nie je závislá od hmotnosti vypúšťaného telesa, je teda pre všetky telesá rovnaká. Kruhovú rýchlosť obiehajúceho telesa možno vyjadriť vzorcom
Tigon
Ako kríženec nemá vedecký názov. Môže vážiť až 150 kg. Aj keď genetickí rodičia tigona patria k najväčším mačkovitým šelmám v prírode, dospelé jedince tohto kríženca sú menšie než dospelé tigre a levy a sú slabšie. Opakom tigona je liger, kríženec tigrice a levieho samca.
Kozmický let
Teória letu
Pre teleso obiehajúce vo výške okolo predstavuje /s, čo je desaťkrát viac ako rýchlosť bežných nadzvukových lietadiel. Na udelenie takejto obrovskej rýchlosti musí mať teleso pri štarte dostatočnú zásobu paliva a dostatočne výkonné raketové motory. Cieľové teleso vynáša na obežnú dráhu osobitné teleso, nosná raketa, ktorá väčšinou slúži len na jedno použitie. Nosná raketa je neporovnateľne väčšia a hmotnejšia než vynášané teleso. Väčšina jej hmotnosti pripadá na palivo a okysličovadlo. Okysličovadlo je látka reagujúca s palivom a umožňujúca jeho horenie. Na tento účel nemôže byť použitý kyslík zo zemskej atmosféry, pretože časť letu prebieha v takých veľkých výškach nad povrchom Zeme, kde už nie je dostatok atmosférického kyslíka na horenie paliva, a zároveň atmosféra ešte nie je dostatočne riedka na to, aby sa teleso mohlo pohybovať iba zotrvačnosťou. Po vynesení na obežnú dráhu teleso letí len zotrvačnosťou. Obieha centrálne teleso stále v jednej rovine, ktorá prechádza ťažiskom sústavy Zem-teleso. Pre nízku hmotnosť kozmického telesa je toto ťažisko veľmi blízko stredu Zeme. Dráha obiehajúceho telesa sa dá popísať dráhovými elementmi. Ďalším zapnutím raketových motorov – pridávaním rýchlosti – bude najvzdialenejší bod telesa na dráhe (apogeum) stúpať a dráha sa stane eliptickou. Zážihom motorov vo vhodnej časti eliptickej dráhy sa eliptická dráha môže opäť zmeniť na kruhovú, ale vyššiu ako predchádzajúca dráha. Obežná rýchlosť telesa však bude menšia ako na nižšej dráhe (tretí Keplerov zákon). Ak umelé teleso zapne motory vo vektore kolmom na smer svojho letu a rovnobežnom s povrchom Zeme, mení sklon svojej dráhy.
Keď sa rýchlosť zvýši na /s (druhá úniková rýchlosť), apogeum sa stratí v nekonečne a teleso prejde na obežnú dráhu okolo Slnka – heliocentrickú. Najvzdialenejší bod jeho dráhy od Slnka sa nazýva afélium. Po ďalšom zvyšovaní rýchlosti sa bude afélium od Slnka vzďaľovať, až po dosiahnutí hraničnej rýchlosti /s sa stratí v nekonečne a dráha sa zmení na parabolickú. Teleso s takouto rýchlosťou navždy opúšťa slnečnú sústavu a stáva sa obežnicou jadra Galaxie. Ďalším zrýchľovaním by bolo schopné opustiť aj Galaxiu, čo sa však v praxi ešte nikdy nepodniklo.
Kozmické teleso sa môže stať obežnicou aj iného telesa ako je Zem. Ľudstvo už vytvorilo umelé družice Slnka, Mesiaca, Merkúra, Venuše, Marsu, Jupitera, Saturna a niekoľkých malých telies slnečnej sústavy. Len dve najvzdialenejšie planéty slnečnej sústavy a takisto žiadny iný mesiac než zemský zatiaľ neobiehalo nijaké kozmické teleso. Keď sa umelé kozmické teleso vyvinutím 2. kozmickej rýchlosti odpúta od gravitačného pôsobenia Zeme a letí k telesu, ktorého obežnicou sa má stať, dočasne je umelou obežnicou Slnka. Pri cieľovom telese umelé teleso spomalí, aby ho gravitácia cieľového telesa pritiahla na obežnú dráhu.
Ak sa chce vypustené teleso stretnúť s nejakou inou družicou (na obežnej dráhe Zeme) alebo s nejakou planétou (na obežnej dráhe Slnka), musí mať rovnako vysokú obežnú dráhu, dráhu v rovnakej rovine a tiež musí na miesto stretnutia doletieť v rovnaký čas ako očakávané teleso, pretože všetko v slnečnej sústave sa pohybuje. Pretože veľké zmeny dráhy vyžadujú obrovské množstvá energie, najvýhodnejšie je docieliť požadovanú dráhu tým, že teleso odštartuje zo Zeme v správnom okamihu. Tento okamih sa nazýva štartovacie okno. right|thumb|Nosná raketa [[Delta (nosná raketa)|Delta II (na zábere pred štartom so sondou Deep Impact je viacstupňová nosná raketa. Vyhorené stupne sa odhadzujú, čím hmotnosť komplexu počas celého štartu klesá.]]
Zollernalb
Zollernalb je krajinský okres uprostred spolkovej krajiny Bádensko-Württembersko v Nemecku. Tento okres susedí (zo severu v smere hodinových ručičiek) s okresmi Tübingen, Reutlingen, Sigmaringen, Tuttlingen, Rottweil a Freudenstadt.
Kozmický let
Uskutočnenie letu
Aby sa kozmický let mohol konať, je potrebné vynášanému telesu udeliť aspoň 1. únikovú rýchlosť v horizontálnom smere vo výške približne nad Zemou. Toto sa v súčasnosti uskutočňuje prostredníctvom nosných rakiet. Nosná raketa je teleso s premennou hmotnosťou využívajúca princíp reaktívneho pohonu. Palivo (kvapalné alebo tuhé) sa spaľuje v tzv. spaľovacej komore. Pritom prudko rastie tlak v komore a spaliny vylietavajú tryskou motoru vysokou rýchlosťou do okolia. To tlačí raketu smerom nahor.
Zollernalb
Geografia
V okrese Zollernalb sa nachádza pohorie Švábska Jura, a taktiež druhý najvyšší vrchol týchto hôr, 1011 metrov vysoký Oberhohenberg. Na juhovýchode okres dosahuje takmer až k rieke Dunaj.
Kozmický let
Uskutočnenie letu
Úspešné vypustenie rakety si vyžaduje množstvo pozemných zariadení, ktoré dohromady vytvárajú kozmodróm. Jeho základom je štartovacia rampa nazývaná tiež štartovací komplex, kde sa raketa udržiava v štartovacej polohe a kde prebiehajú záverečné prípravy rakety na štart. V prípade rakiet na kvapalné pohonné hmoty tam dochádza tiež k plneniu rakety palivom a okysličovadlom. Raketa sa na kozmodróm prepraví od výrobcu a jej záverečné prípravy prebehnú v montážnej budove. Na kozmodróme prebehne aj spojenie rakety s jej užitočným zaťažením. Dôležitou súčasťou kozmodrómu je tiež stredisko riadiace štart, kde sa riadia predštartovné prípravy na rakete a obvykle aj prvá fáza štartu. Zo strediska riadenia vesmírnych letov, ktoré môže byť aj veľmi vzdialené od kozmodrómu, letoví kontrolóri kontrolujú telemetriu daného telesa. Po štarte raketa letí tzv. streleckým sektorom kozmodrómu.
Zollernalb
Obyvateľstvo
Vývoj počtu obyvateľstva okresu Zollernalb od roku 1973:
Kozmický let
Uskutočnenie letu
Užitočné zaťaženie, ktoré raketa vynáša, môže byť družica, sonda alebo kozmická loď. Toto teleso musí mať vhodnú konštrukciu, aby odolávalo nepriaznivým kozmickým podmienkam. Musí mať stabilnú dodávku elektrickej energie, ktorú mu zabezpečujú buď batérie, rádioaktívny rozklad v izotopových batériách, alebo solárne panely. Ďalej musí byť zabezpečená jeho komunikácia so Zemou (podľa možností nepretržitá), musí mať systémy orientácie a stabilizácie, navigačný systém a riadiaci orientačný systém.
Návrat z kozmu
thumb|[[Space Shuttle#Návrat na Zem|Pristávanie raketoplánu]] Nepilotované telesá sa vracajú z kozmu na Zem len zriedkavo. Veľa nepotrebných dielov, napríklad vyhorených stupňov nosných rakiet alebo nefunkčných družíc, cielene zhorí v zemskej atmosfére. Iné zostávajú po dlhú dobu na zemskej orbite (kozmický odpad), heliocentrickej dráhe, únikovej dráhe zo slnečnej sústavy alebo dopadnú na povrch telesa, ktoré skúmali (napríklad na povrch Mesiaca, planéty a pod.). K návratu sú projektované sondy so vzorkami, v minulosti sa vracali špionážne a testovacie družice.
Teleso sa na Zem môže vrátiť vlastnými silami alebo (veľmi zriedkavo) v nákladovom priestore raketoplánu. Pokiaľ sa vracia samo, je nevyhnutné, aby malo zachované schopnosti manévrovania a aby jeho povrch bol chránený tepelným štítom. Pri opätovnom vstupe do atmosféry, ktorý sa uskutoční vysokou rýchlosťou, sa začne silne trieť o častice atmosféry, ktoré jeho povrch zahrejú na vysokú teplotu. Okolo telesa sa vytvorí stĺpec ionizovaného plynu podobne ako pri meteoroch. V tejto fáze letu sú možnosti vysielania jeho údajov na Zem veľmi obmedzené a prerušované.
V záverečnej fáze letu, kedy teleso svojim pohybom už neionizuje vzduch okolo seba, sa na finálne zabrzdenie a mäkké dosadnutie telesa používa väčšinou padák. Ďalšou možnosťou (používanou popri padáku) sú brzdiace trysky. Jedine raketoplán bol schopný pristáť podobným spôsobom ako bezmotorové lietadlo vďaka vlastným aerodynamickým schopnostiam. Po väčšinu svojej prevádzky raketoplán tiež používal pri pristátí padák, ale len ako prostriedok na skrátenie dojazdu po dosadnutí hlavného podvozku na pristávaciu dráhu.
Zdravotné následky kozmických letov
Najdôležitejšie odlišnosť vesmírneho prostredia spočíva v odlišnej veľkosti tiažovej sily. Pri štarte a pristátí sú kozmonauti vystavení preťaženiu (t. j. sily pôsobiace na posádku sú niekoľkonásobne vyššie), pri vlastnom letu pôsobí na posádku beztiažový stav.
Hlavným problémom beztiažového stavu je adaptácia na nevnímanie gravitácie, keď sa u niektorých ľudí objavujú ťažkosti podobné morskej chorobe (nechutenstvo, zvracanie, bolesti hlavy a pod.). Problémy zvyčajne ustúpia v priebehu niekoľkých dní.
Dlhodobým problémom je presun tekutín v tele. Voda, na zemi svoju tiažou ťahaná nadol, sa presúva nahor. Výsledkom sú opuchy hornej polovice tela. Tieto efekty sa obmedzujú cvičením a používaním špeciálnych oblekov vyvolávajúcich podtlak na dolnej polovici tela.
Ďalším vážnym následkom pobytu v gravitácii sú zmeny v kostiach a svaloch. Výška kozmonautov vďaka odpadnutiu tiaže stúpne o 2 – 3 centimetre. Významné je ubúdania hmoty kostí tempom 1 – 1,5 % za mesiac a atrofia nenamáhaných svalov. Tieto efekty možno spomaliť pravidelným cvičením, ktoré pri dlhodobých letoch zaberá kozmonautom cca 2 až 2,5 hodiny denne. Pred návratom na Zem sa dávky ešte zvyšujú.
Stümpel
Stümpel je priezvisko, pozri Stümpel (priezvisko), napr.:
Papua (indonézska provincia)
Papua, nazývaná aj Západná Papua je názov jednej z provincií Indonézie. Do roku 2001 sa nazývala Irian Jaya, predtým Západný Irian a Holandská Nová Guinea. V roku 2001 bola obyvateľompriznaná autonómia a neobľúbený názov Irian Jaya sa zmenil na Západná Papua
Geografia
V súčasnosti je Západná Papua jednou z provincií Indonézie, ktorá je najväčšou moslimskou krajinou sveta. Papua však svojou pôvodnou kultúrou, náboženstvom, či z etnického hľadiska nemá veľa spoločného s Indonéziou. V kontraste s hnedou pleťou a ázijskými črtami obyvateľov na zvyšných indonézskych ostrovoch, je tmavá až čierna pokožka tamojších pôvodných obyvateľov Západnej Papui.
V Západnej Papuy sa nachádzajú najväčšie zásoby zlata a medi na svete, hoci väčšina ich zostáva naďalej ukrytá pod zemou.
Pôvodné obyvateľstvo
Pre cestovateľov predstavuje Západná Papua jedno z posledných málo prebádaných miest sveta. Na obrovskej rozlohe tu v ťažko prístupnom vnútrozemí žijú dodnes izolované kmeňové spoločenstvá takmer na úrovni ľudí spred niekoľkých stoviek rokov. Papuu nazývajú západní cestovatelia aj "Krajina kanibalov", Krajina lovcov lebiek", či "Krajina neľútostných bojovníkov". Kanibalizmus tu pretrvával vraj až do sedemdesiatych rokov 20. storočia . Táto oblasť sa stala osudnou aj Michaelovi Rockefellerovi, 23-ročnému synovi guvernéra New Yorku. Jeho telo sa nikdy nenašlo a je veľmi pravdepodobné, že sa stal obeťou lovcov lebiek. Tieto zvyky domorodcov postupne vykorenili až kresťanskí misionári a dodnes je majoritná časť domorodcov katolícka. Okrem toho sa však na tradičnom živote domorodcov v izolovaných dedinách mení iba málo. Ľudia naďalej žijú v chatrčiach zvaných „honai“ používajú luky, šípy, či kamenne sekery.
Coucy-lès-Eppes
Coucy-lès-Eppes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jedľovský potok
Jedľovský potok je potok v hornom Šariši, v centrálnej časti okresu Svidník. Je to ľavostranný prítok Ondavy, meria 9,9 km a je tokom V. rádu.
Prameň
Tečie v Ondavskej vrchovine, kde pramení na západnom svahu vrchu Obšar (533,4 m n. m.) v lokalite Dielnica, v nadmorskej výške približne 495 m n. m.
Opis toku
Od prameňa tečie sprvu juhovýchodným smerom, sprava priberá krátky prítok zo SSV svahu Kalinca (574,3 m n. m.), preteká intravilánom obce Belejovce a stáča sa severojužným smerom. Pod obcou priberá pravostranný prítok z JV svahu Kalinca, následne vytvára oblúk prehnutý na východ a prechodne tečie juhojuhozápadným smerom. V lokalite Klokočiny ďalej priberá sprava prítok z JV svahu Kalinca, z tej istej strany tiež krátky prítok vznikajúci JJV od kóty 570,9 m, postupne sa stáča a pokračuje juhovýchodným smerom. Z ľavej strany potom priberá prítok zo ZJZ svahu Rohule (595,4 m n. m.), preteká intravilánom obce Vyšná Jedľová, esovito sa ohýba a na jej dolnom konci priberá ľavostranný prítok z JJZ svahu Rohule. Ďalej tečie výraznejšie zvlneným korytom, tečie intravilánom obce Nižná Jedľová, kde zľava priberá prítok z JJZ svahu Malej Rohule (500 m n. m.) a pod obcou tečie juhojuhozápadným smerom. Zľava následne priberá krátky prítok prameniaci severne od Hrabníkov (348 m n. m.), ďalej už pokračuje severojužným smerom a opäť zľava ešte priberá krátky prítok zo ZJZ svahu Hrabníkov. Napokon podteká štátnu cestu č. I/77 a západne od mesta Svidník sa v nadmorskej výške 230,8 m n. m. vlieva do Ondavy.
Mesiace Jupitera
Mesiace Jupitera sú prirodzené satelity planéty Jupiter. S počtom mesiacov 95 je Jupiter planéta s najväčším známym počtom mesiacov v slnečnej sústave. Len štyri mesiace sú však veľkosťou porovnateľné s Mesiacom Zeme, zvyšok je oveľa menší a majú nepravidelné tvary.
Na základe charakteru obežných dráh sa zvyčajne mesiace Jupitera rozdeľujú do niekoľkých skupín, nazývaných rodinami.
Malé vnútorné mesiace
Obiehajú vo vnútri obežných dráh veľkých mesiacov Jupitera v rovnakom smere, ako sa otáča planéta okolo svojej osi (tzv. priame alebo prográdne dráhy). Ich dráhy sú veľmi stabilné, prakticky kruhové a roviny majú veľmi malý sklon k rovníku planéty. Ich rotácia okolo osi je viazaná. Patrí k nim: Metis (mesiac), Adrastea (mesiac), Amalthea (mesiac), Thebe (mesiac).
Galileove mesiace
Štyri veľké mesiace Jupitera, ktoré objavil roku 1610 Galileo Galilei, ktorého menom sú teraz súhrne nazývané. Sám ich pomenoval Medicejské hviezdy podľa svojich mecenášov. Dnešné mená navrhol v roku 1614 astronóm Simon Marius na podnet J. Keplera. Pohybujú sa po stabilných prográdnych kruhových dráhach s malým sklonom k Jupiterovmu rovníku. Ich rotácia je viazaná. Sú to: Io (mesiac), Europa (mesiac), Ganymedes (mesiac) a Callisto (mesiac).
Rodina Themisto
Táto skupina mesiacov obieha v strednej vzdialenosti približne 7,5 mil. km od stredu planéty po prográdnej dráhe so sklonom 43° k Jupiterovmu rovníku a je zatiaľ reprezentovaná jediným členom, Themisto (mesiac).
Rodina Himalia
Táto skupina, nazývaná tiež prechodná skupina, obieha vo vzdialenosti 11 až 12 mil. km od Jupitera po prográdnych dráhach so sklonom 25 až 30° k Jupiterovmu rovníku. Tvoria ju 4 členovia: Leda (mesiac), Himalia (mesiac), Lysithea (mesiac) a Elara (mesiac).
Rodina Carpo
Vo vzdialenosti 17 mil. km po prográdnej mierne výstrednej dráhe so sklonom 51° k Jupiterovmu rovníku obieha zatiaľ jediný člen tejto skupiny, Carpo (mesiac).
Rodina Ananke
Členovia tejto skupiny obiehajú po značne nestabilných, Slnkom rušených veľmi výstredných dráhach vo vzdialenosti 18 až 22 mil. km proti zmyslu otáčania planéty (tzv. retrográdna dráha) so sklonom 143° až 147° k Jupiterovmu rovníku. Ide asi o asteroidy, zachytené gravitačným poľom Jupitera, ktoré môžu časom opäť opustiť. Do tejto skupiny patria mesiace: Euporie (mesiac), Orthosie (mesiac), Euanthe (mesiac), Mneme (mesiac), Harpalyke (mesiac), Hermippe (mesiac), Praxidike (mesiac), Thelxinoe (mesiac), Iocaste (mesiac) a Ananke (mesiac) a dosiaľ nepomenované objekty S/2003 J 3, S/2003 J 18 a S/2003 J 16.