cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Triviálny názov
Niektoré pôvodné triviálne názvy sa stali súčasťou chemického názvoslovia. Typickým príkladom sú názvy nižších alifatických uhľovodíkov (metán, etán, propán a bután) alebo jednoduchých aromatických uhľovodíkov (benzén, naftalén). U všeobecne známych zlúčenín, hlavne v prípadoch, kedy systematický názov je príliš zložitý, sa aj v odbornej literatúre používa triviálny názov (alifatické kyseliny, aromatické uhľovodíky, viacsýtne alkoholy). Použitie triviálnych názvov je tiež veľmi rozšírené u látok prírodného pôvodu, izolovaných z rastlín a živočíchov (napríklad aminokyseliny, steroidy, terpény, sacharidy a iné).
Vajcová bunka
Zrelá vajcová bunka živočíchov a človeka sa nazýva vajíčko alebo ovum (v užšom zmysle) alebo ovulum. Ako vajíčko sa označuje aj celok tvorený vajcovou bunkou a jej ochrannými obalmi (napr. vajcovou škrupinou u vtákov). Celok tvorený vajcovou bunkou a jej ochrannými obalmi u vtákov alebo vajcorodých stavovcov (v užšom zmysle len u vtákov) sa označuje aj ako vajce.
U rastlín má slovo vajíčko (a podobne) iný význam, pozri vajíčko (botanika).
Botanika
Pri rastlinách vajcová bunka vzniká spravidla v diferencovaných rozmnožovacích orgánoch: v oogóniu (riasy a huby), v archegóniu (machy a paprade) alebo vo vajíčku (semenné rastliny).
Zoológia
Vajcové bunky živočíchov sú spravidla oblé a nepohyblivé (výnimku tvoria napr. hubky), vždy bez bičíka, obsahujú žĺtok a väčšinou sú obalené vajcovými obalmi. Väčšinou sa diferencujú vo vaječníkoch a materského jedinca opúšťajú cez vajíčkovod alebo sa vyvinú v regióne vajíčkovode, spravidla maternici (ovoviviparia, viviparia).
Pont-Saint-Martin
Pont-Saint-Martin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Lomnistá dolina
Lomnistá dolina je situovaná na južnej strane Nízkych Tatier.
Pont-Saint-Martin
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Lomnistá dolina
Preteká ňou potok Lomnistá. Prechádza ňou asfaltová cesta a s ňou aj zeleno-značkovaný chodník z Jasenia na sedlo Ďurkovej. V hornej časti doliny je pamätník Jána Švermu prístupný po žlto-značkovanej odbočke.
Pont-Saint-Martin
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Paul-sur-Ubaye
Saint-Paul-sur-Ubaye je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Saint-Paul-sur-Ubaye má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Arminius
thumb|right|Arminiov pomník v [[Teutoburský les|Teutoburskom lese]] Arminius (zriedkavo Armenius, v Nemecku aj Hermann der Cherusker), nazývaný aj knieža Cheruskov (* 16/17 pred Kr. – † okolo 21 po Kr.) bol náčelník kmeňa Cheruskov. Preslávil sa zdrvujúcou porážkou troch rímskych légií vedených Varom v bitke v Teutoburskom lese na jeseň v roku 9.
Životopis
Narodil sa v roku 16 alebo 17 pred Kr. kniežaťu Cheruskov Segimerovi (po latinsky Segimerus). Ako dieťa ho spolu s bratom Flavom poslali do Ríma, aby získal rímsku výchovu a vojenské vzdelanie. Stal sa tam z neho rímsky občan, plynulo hovoriaci latinčinou a spoznal aj vojensko-strategicko-politické myslenie Rimanov. Jeho brat Flavus sa pridal k Rimanom, zatiaľ čo Arminius zostal verný Germánom. Pohádal sa s náčelníkom Segestom, ktorý prešiel k Rimanom. Viedol úspešné boje s Rimanmi aj po Varovej porážke. Podarilo sa mu zahnať do tábora a skoro ich druhýkrát zničil, no tentokrát sa Rimania spamätali a Germánov zničili. Nasledoval jeho koniec. Generál Germanicus ho viackrát porazil a oslobodil Varove insígnie. Nakoniec bol Arminius definitívne porazený a jeho činnosť skončila. V nasledujúcej bitke sa zúfalo snažil vyhrať, ale jeho Germánia stratila slobodu. Germanicus definitívne vyhral a Arminia zavraždili samotní Germáni.
Papradka samičia
Papradka samičia (Athyrium filix-femina) je rastlina z čeľade sladičovité (Polypodiaceae) alebo (podľa niektorých zdrojov) papradkovité (Athyriaceae).
Druhové meno filix-femina (doslova papraď - žena) dostala v časoch, kedy sa toho o rozmnožovaní papraďorastov vedelo len málo a ľudia predpokladali, že papradka samičia je samičia rastlina toho istého druhu ako papraď samčia (Dryopteris fylix-mas).
Je to bylina bez nadzemnej stonky často rastúca v lesoch severnej pologule. Bežne sa pestuje aj ako okrasná rastlina v záhradách. Uprednostňuje kyslú, ílovitú, vlhkú, humóznu pôdu, nemá rada vápencové podložia. Dorastá do výšky 50 až 100 cm. Má bohatú prízemnú ružicu svetlozelených kopijovitých listov, ktorými pripomína papraď samčiu. Na rozdiel od paprade samčej lístky paprade samičej sú zložitejšie strihané: 2 - 3 krát perovito strihané a tvoria 20 - 40 jariem (čiže párov na hlavnej listovej stopke). Podobná je jej aj papradka alpínska (Athyrium distendifolium), ktorá rastie v horských lesoch.
Na spodnej strane listov (tzv. trofosporofytov - listov plniacich vyživovaciu aj rozmnožovaciu funkciu) sa nachádzajú podlhovasté až háčikovito ohnuté kôpky výtrusníc. Dozrievajú v júli až septembri a do zrelosti sú zakryté zreteľnými bočnými brvitými útvarmi. Jej koreň je jedovatý. Už malé množstvo môže zabiť aj človeka.
The Memory Remains
„The Memory Remains“ je skladba americkej heavy metalovej skupiny Metallica. Je hlavným singlom z ich siedmeho štúdiového albumu ReLoad z roku 1997. Prvýkrát bola naživo hraná v "jam" verzii dňa 2. júla 1996. Skladba obsahuje sprievodný spev anglickej speváčky Marianne Faithfull.
Skladbu napísali James Hetfield a Lars Ulrich. Časť jej úvodu je podobná skladbe „Sabbath Bloody Sabbath“ od skupiny Black Sabbath. Hovorené slová "Say yes, at least say hello" v záveri sú odkazom na film Mustangy, ktorý bol pre Marilyn Monroe posledným.
Digitalizácia (obraz)
Digitalizácia obrazu je vo všeobecnosti konverzia grafickej (analógovej) informácie do digitálneho tvaru (do zápisu pomocou čísel). Zosnímanému údaju sa priradí určitý počet bitov. Toto priradenie musí byť také, aby sa údaj z digitálnej podoby dal jednoznačne, alebo s určitým priblížením transformovať späť do analógového tvaru.
Typy digitalizácie obrazu
Delenie podľa spôsobu snímania predlohy:
Delenie podľa priestorového vzťahu digitalizátora a predlohy:
Delenie podľa spôsobu získavania dát:
Zariadenie, ktoré slúži na digitalizáciu, sa nazýva digitalizátor, alebo digitizér, niekedy sa označuje nepresne ako skener.
Súbor metód pre získanie kartografických alebo geodetických súradníc, rozmerových súradníc stavieb, budov, miestností a jednotlivých objektov na základe analógovej, alebo digitálnej fotografie sa nazýva fotogrametria.
Chata v Kôprovej doline
Chata v Kôprovej doline, Vatra, bola maličká útulňa na západnom úpätí Kriváňa, v Kôprovej doline neďaleko Vajanského vodopádu vo Vysokých Tatrách. V roku 1924 vyhorela.
Z histórie
Uhorský karpatský spolok sa v 19. storočí, venoval výstavbe mnohých chát vo Vysokých Tatrách. Tichej a Kôprovej doline nevenoval veľa pozornosti. Boli skôr doménou poľských turistov ako návštevníkov z Uhorska. Boli to oni, ktorí cez Hladké sedlo a Závory prechádzali na južnú stranu Tatier a navštevovali Temnosmerečinskú dolinu a záver Kôprovej doliny. Towarzystwo Tatrzańskie bez povolenia úradov a majiteľov tohto územia postavilo v roku 1895 otvorenú drevenú útulňu nad severným brehom Temnosmrečinského potoka, asi 250 metrov nad jeho sútokom s Hlinským potokom. Nazvali ju Watra. Bola malá. Merala 3,5 x 2,5 m. Vstupný otvor bol bez dvier. Okolo ohniska v strede koliby mohlo prenocovať na rohožiach 8 turistov. V roku 1924 zrub zhorel. Hovorí sa, že to bol najlepšie ukrytý prístrešok vo Vysokých Tatrách.
V tejto časti Vysokých Tatier bola ešte jedna, dnes už zaniknutá chata. Rudolfova chata bola pôvodne poľovnícka chata následníka trónu Rudolfa Habsburga. Stála na Nefcerskej polianke pri ústí Nefcerského potoka. Postavili ju v roku 1880. Bol to prízemný zrub s troma miestnosťami. Keď Rudolf v roku 1889 nečakane zomrel, štátna lesná správa sprístupnila chatu turistom. Výletníci ju mohli využívať aj inokedy pred rokom 1889, ak Habsburgovci neboli na poľovačke. Bola to veľmi primitívna chata, ktorá ponúkala len strechu nad hlavou. Vyhorela v roku 1909. Koliba, ktorá bola k nej predtým pristavaná, vyhorela o šesť rokov neskôr.
Dobrovice
Dobrovice je mesto v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 288 obyvateľov, z toho 1 659 mužov a 1 629 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,4 roka (muži 38,9 roka, ženy 42,0 roka).
Peter Machajdík
Peter Machajdík (* 1. jún 1961, Bratislava) je slovenský hudobný skladateľ, pedagóg a organizátor. V roku 1992 odišiel do Berlína na pozvanie prestížnej umeleckej nadácie Berliner Künstlerprogramm des DAAD. .
Životopis
Vo veku siedmich rokov sa začal venovať hre na klavíri. V 80. rokoch 20. storočia sa uchádzal o štúdium na Vysokej škole múzických umení, kde však neuspel, nakoľko koncept jeho vtedajšej tvorby bol silne ovplyvnený západnou avantgardou.
S Milanom Adamčiakom a Michalom Murinom stál Peter Machajdík koncom 80tych rokov minulého storočia pri zrode súboru pre experimentálnu hudbu Transmusic comp. a Spoločnosti pre nekonvenčnú hudbu - SNEH. S Martinom Burlasom založil skupinu Vitebsk Broken a hosťoval v Ospalom pohybe. Za socializmu bol dopisovateľom amerického hudobného časopisu Keyboard Magazine, mesačníka Medzinárodnej džezovej federácie Jazz Forum a britského periodika Crescendo International. Svojimi článkami prispieval aj do Hudobného života a Vlny.
V Berlíne pôsobil na súkromnej hudobnej škole Viva la Musica a na Fakulte umení Technickej univerzity v Košiciach inicioval vznik Ateliéru zvukového umenia. Je členom SOZA a GEMA.
Tvorba Petra Machajdíka bola prezentovaná v rámci mnohých významných medzinárodných festivalov: Hörgänge vo Viedni, Young Euro Classic v Berlíne, Nuovi Spazi Musicali v Ríme, Early Music Festival v Bostone, Epoche, Večery Novej hudby a Melos-Etos v Bratislave, Inventionen v Berlíne, Musica Nova v Sofii, Festival de Jazz et Musiques d'Aujourd'hui v Mulhouse, Review of Composers v Belehrade, ďalšie projekty v Holandsku, Belgicku, Dánsku, Švajčiarsku, Portugalsku, Taliansku, v Česku, na Slovensku a v USA.
Pomocou tradičných tonálnych a modálnych techník s citlivosťou pre inštrumentálnu pestrofarebnosť vytvára Machajdík vo svojich dielach jedinečný a jemný svet emocionálnych textúr. Väčšina jeho diel má hypnotický charakter a je ľahko rozpoznateľná. Vyznačuje sa nenásilným hudobným jazykom, ktorý nanovo definuje niektoré formy súčasnej a dejinnej hudby. Dôležité miesto v tvorbe Petra Machajdíka zohrávajú témy environmentálnej ekológie a ochrany biodiverzity.
K významným dielam Petra Machajdíka patria Namah pre sláčikový orchester a woodblock, Koncert pre dva bajany a orchester (venovaný všetkým tým, ktorí sa pričinili o odstránenie 'železnej opony' koncom 80-tych rokov minulého storočia), Ako vietor v dunách pre sláčikový orchester (skladba inšpirovaná poéziou a životným osudom bratislavského rodáka Tuviu Rübnera), sláčikové kvarteto Dúhe znovu tak blízko, ocenené v roku 2006 Cenou Jána Levoslava Bellu , Nell'autunno del suo abbraccio insonne pre harfu, ... a zem sa bude tešiť (skladba ocenená na medzinárodnej súťaži elektro-akustickej hudby Concorso Luigi Russolo) , Moria a púšte pre sláčikové kvarteto a audio-plejbek a Behind the Waves (Za vlnami) pre violu a sláčikový orchester, ilustrujúce putovanie státisícov ľudí z oblastí poznačených nezmyselným krviprelievaním, či Pohnuté doby pre tympany, malý bubon, veľký bubon a sláčikové nástroje.
Machajdíkove diela zaznievajú v interpretácii vynikajúcich umelcov, akými sú napr. Jon Anderson z legendárnej skupiny Yes, klarinetisti Martin Adámek, Guido Arbonelli a Michael Davenport, vokalista David Moss, harfistky Floraleda Sacchi, Klára Bábel, Ulrike Mattanovich a Adriana Antalová, akordeonisti Boris Lenko a Peter Katina, huslista Milan Paľa, violisti Saša Mirković a Lubomir Mitzev, violončelisti John Heley, Piero Salvatori, Darry Dolezal, Jozef Lupták, Eugen Prochác, klaviristi Ivan Šiller, Fero Király, Juan Maria Solare, Peter Henderson, Jordana Palovičová, Zuzana Biščáková, Mayuko Kida, hobojista Piet Van Bockstal, sopranistky Julie Hanson-Geist, Nao Higano a Hannah Fraser, čembalistky Elina Mustonen, Sonia Lee a mnohí ďalší. Machajdík spolupracoval s dirigentmi Leošom Svárovským, Petrom Breinerom, Anu Tali, Benjaminom Baylom, Florianom Ludwigom, Przemysławom Zychom, Pawlom Przytockim, Gum Nanse, Karolom Kevickým, Mariánom Lejavom, Ivanom Markovićom, Mariou Makraki, Ondřejom Kukalom, so súbormi Quasars Ensemble, NeoQuartet, Cluster Ensemble, Československé komorné duo, Ensemble Metamorphosis, ARTE Quartett, Veni Ensemble, Mucha Quartet, Ensemble Ricercata, Zwiebelovo kvarteto. Machajdíkove diela uviedli orchestre ako Janáčkova filharmónia Ostrava, Symfonický orchester Slovenského rozhlasu, Nordwestdeutsche Philharmonie, Symfonický orchester Lublinskej filharmónie, Slovenský komorný orchester Bohdana Warchala, Štátna filharmónia Košice, Pomorská filharmónia Bydgoszcz , Lugansk Philharmonic, Štátny komorný orchester Žilina , Slovenian Clarinet Quartet atď.
Významné miesto v tvorbe Petra Machajdíka zastávajú aj skladby napísané pre deti a mládež. Väčšina z nich zaznela v rámci Rajeckej hudobnej jari a na rôznych podujatiach základných umeleckých škôl na Slovensku i v zahraničí.
Peter Machajdík je aktívny i v oblasti multimediálnych projektov, radio artu a sound artu. Jeho zvukové prostredia (sound environments) a zvukové objekty boli prezentované v rámci New Work Festival, Calgary; Kunstforum Ostdeutsche Galerie, Regensburg; Logos Foundation, Gent; Institut Unzeit, Berlín; De IJsbreker, Amsterdam; Kunstverein Wien, Vienna; Historisches Museum, Hannover; Bremer Kunstfrühling, Bremen, Audio Art Festival v Krakove; AVE Festival, Arnhem, apod. Na Slovensku boli v posledných rokoch úspešne prezentované jeho zvukové prostredia 'Waters and Cages' pre Galériu mesta Bratislavy, 'Tolleranza - tolerancia' (odsudzujúca neznášanlivosť a xenofóbiu) pre Kunsthalle/Halu umenia v Košiciach , multimediálny projekt Hoka no haiku v SNG - Galérii Ľudovíta Fullu a viackanálová zvuková kompozícia pre Hudobnú sieň Belianskej jaskyne.
Peter Machajdík spolupracuje taktiež s choreografmi (Kristína Paulin, Zuzana Hajková), tanečníkmi (Dorothea Rust, Bruno Stefanoni, Lucia Kašiarová, Petra Fornayová), výtvarnými umelcami (Dirk Dietrich Hennig, Gülsün Karamustafa, Viktor Hulík), komponuje hudbu k filmom (Divoké Slovensko, Návrat rysov , Cesty Slovenskom a Kráľ nebies - Orol skalný režiséra Tomáša Hulíka, DOGG , Altenburg - 4 Schüler gegen Stalin ) a pre divadlo. Je iniciátorom a dramaturgom medzinárodného bienále zvukového umenia SOUND CITY DAYS a cyklu komorných koncertov hudby 20. / 21. storočia Hudba u Fullu.
Diskografia
CD album Petra Machajdika s názvom Namah [SF 00542131] vychádza v júni 2008. Na jeho realizácii sa podieľali Jon Anderson, David Moss, Floraleda Sacchi, Enikö Ginzery, Jozef Lupták, Guido Arbonelli a Mayuko Kida Takine. Album vydal Hudobný fond Bratislava.
Iskăr
Iskăr je rieka v Bulharsku, pravostranný prítok Dunaja. Má dĺžku a povodie s rozlohou.
Priebeh toku
Rieka vzniká v pohorí Rila, asi 50 km južne od Sofie, sútokom zdrojníc Černi Iskăr a Beli Iskăr. Obe horské rieky sa stretávajú asi 5 km južne od mesta Samokov, v nadmorskej výške 1047 metrov. Tečie prevažne severným smerom Samokovskou kotlinou, následne aj Sofijskou kotlinou a hlavným mestom. Západnú časť Starej planiny prekonáva Iskărskú úžinu, kde sa prudko stáča na východ a pokračuje severovýchodným smerom Dolnodunajskou nížinou k Dunaju, do ktorého ústí po 368 km dlhej púti.
Vodný režim
Najvyššie prietoky dosahuje, tak ako väčšina balkánskych riek, na jar, kedy sa topí sneh z pohorí na hornom a strednom toku. V lete je v prítokoch a teda i samotnom Iskăre vody málo, no počas výdatnejších zrážok sa rieka rozvodňuje a dosahuje až okolo 800 m³/s. Priemerný ročný prietok je približne 55 m³/s a vodný režim ovplyvňujú viaceré priehrady a elektrárne, regulujúce odtok vody.
Umelecká anatómia
Umelecká anatómia je špeciálny druh anatómie - anatomické štúdie vykonávané z umeleckých dôvodov. Používa sa pri pri maľbe, kresbe, sochárstve a pod.
For the World
For the World je prvé japonské EP juhokórejskej chlapčenskej skupiny Big Bang, ktoré bolo vydané 4. januára 2008 vydavateľstvom YG Entertainment. EP obsahuje 8 skladieb, z ktorých 7 sú anglické verzie už predtým vydaných piesní skupiny a ôsma, „How Gee“, je nová. For the World sa v japonskom rebríčku Oricon umiestnilo na 10. mieste.
Les Genettes
Les Genettes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2013
Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní 2013 bol 105. ročník súťaže európskych krasokorčuliarov organizovaný Medzinárodnou korčuliarskou úniou (ISU).
Súťaž sa konala od 21. januára do 27. januára 2013 v chorvátskom meste Záhreb na štadióne Dom Sportova. Na tomto mieste sa majstrovstvá Európy konali už v roku 2008. Majstrovstvá prebiehali v štyroch kategóriách – muži, ženy, športové dvojice a tanečné páry.
Právo účasti
Právo zúčastniť sa majstrovstiev majú športovci registrovaní v európskych národných krasokorčuliarskych zväzoch a ktorí 1. júla 2012 dosiahli vekovú hranicu 15 rokov. Na základe výsledkov na predchádzajúcich majstrovstvách Európy majú jednotlivé krajiny právo nominovať medzi jedným až troma nominantmi do každej disciplíny. Okrem týchto základných pravidiel bola ako kvalifikačné kritérium určená minimálna hodnota technických elementov, ktorú museli športovci prekročiť.
Minimálna hodnota technických elementov
Medzinárodná korčuliarska únia určila pre sezónu 2012/2013 minimálnu hodnotu technických elementov, ktorú museli športovci prekonať aspoň raz na podujatí v aktuálnej alebo predošlej sezóne, aby sa kvalifikoval na Majstrovstvá Európy. (zohľadňovali sa iba podujatia zaradené do oficiálneho kalendára ISU)
Právo nominácie viacerých súťažiacich
Každá krajina má právo nominovať jedného súťažiaceho do súťaže. Na základe umiestnenia na predchádzajúcich majstrovstvách Európy mali nasledovné krajiny právo nominovať viac ako jedného súťažiaceho:
Partizánska republika
Rozsah a sila partizánskych jednotiek
Chaos, ktorý nastal na povstaleckom území po 28. októbri 1944 sa pomaly skončil v polovici novembra. Priestor pod kontrolou partizánov v Nízkych Tatrách a v juhovýchodnej časti Veľkej Fatry a Starohorských vrchoch ohraničovali podhorské osady Rudlová (dnes časť Banskej Bystrice), Selce, Sásová (dnes časť Banskej Bystrice), Priechod, Špania Dolina, Uľanka, Turecká, Richtárová, Staré Hory, Donovaly, Moštenica, Korytnica-kúpele, Hiadeľ, Podkonice a Slovenská Ľupča. Baláže a Kalište boli centrom oblasti. Operovali tu početné partizánske jednotky ako bola brigáda Smrť fašizmu pod vedením majora N. V. Volkova, brigáda Pomstiteľ pod vedením majora S. G. Morozova, partizánsky oddiel Vpred podplukovníka M. P. Morského-Osipova, oddiel Stalin na čele s majorom A. A. Martynovom a oddiel Pobeda kapitána A. J. Makarenka. Na území, kam celé mesiace nevkročili okupačné jednotky sa rozvinula spolupráca medzi partizánmi a civilným obyvateľstvom. Existovali tu ilegálne tlačiarne, ktoré tlačili noviny i agitačné letáky vo viacerých jazykoch. Tie boli potom pomocou civilného obyvateľstva rozširované medzi nemeckými a maďarskými jednotkami v okolí. Výsledkom bol napríklad prechod stovky maďarských vojakov aj s výzbrojou na stranu partizánov.
Civilné obyvateľstvo tak ako v mnohých iných oblastiach dodávalo partizánom potraviny, lieky, šatstvo, obuv a iný materiál. Mnohí iní civilisti ukrývali a liečili ranených partizánov, či poskytovali partizánskym štábom dôležité spravodajské informácie o pohybe a sile nepriateľa. Veľa tamojších obyvateľov sa priamo zapojilo do obrany partizánskej oblasti. Neskôr za túto pomoc čakali osady kruté perzekúcie.
V nasledujúcom období si partizáni vybudovali pre lepšie spojenie a koordináciu obrany Partizánskej republiky priame telefonické spojenie medzi jednotlivými osadami, obcami, štábmi jednotiek, opornými bodmi, stanovišťami, obrannými postaveniami a pozorovateľňami. V prípade útoku na jeden úsek hraníc boli potom schopní telefonicky privolať pomoc či posily zo záloh alebo neohrozenej oblasti.
Činnosť partizánov
Činnosť partizánov v oblasti sa okrem zaistenia a bezpečnosti územia sústreďovala aj na narúšanie vojenskej dopravy nepriateľa. Svoju diverznú činnosť pri tom zamerali najmä na železničné trate Banská Bystrica – Diviaky a Banská Bystrica – Brezno – Červená Skala. Len do decembra 1944 do januára 1945 úsek železničnej trate z Banskej Bystrice do Brezna poškodili alebo prerušili 22 krát. Trať Banská Bystrica – Diviaky bola partizánmi poškodená 8-krát. Rovnako ako narúšanie prepravy po železnici podnikali partizáni i útoky a prepady cestných komunikácií, kde ohrozovali alebo celkom zastavili prepravu cez priesmyky Malý a Veľký Šturec. Najmä v období bojov o Liptovský Mikuláš blokovanie cesty cez Veľký Šturec, ktorá spájala Ružomberok s Banskou Bystricou, sťažovalo zásobovanie nemeckých jednotiek na fronte. Partizáni cestu celkom zablokovali viacerými zátarasmi, ktorých účinok zmnohonásobil sneh.
Ďalšiu činnosť partizánskych jednotiek predstavovali nečakané útoky a prepady nemeckých posádok, strážnych oddielov a postavení nemeckých vojsk v oblasti. V januári 1945 brigády Pomstiteľ a Smrť fašizmu uskutočnili 16 takýchto útokov v okolitých obciach. Tieto akcie podnecovali nemecké velenie k realizácii trestných výprav a vyčisťovacích akcií.
18. marca 1945 začali partizáni opúšťať územie Partizánskej republiky, aby sa spojili s postupujúcimi sovietskymi a rumunskými vojskami. Ani po tom sa však nepodarilo nemeckým vojskám odstrániť prekážky na strategicky dôležitej ceste cez Veľký Šturec. Pri ústupe boli pre to Nemci nútení zanechať ťažké zbrane a bojovú techniku pod Veľkým Šturcom a ustupovať v hlbokom snehu ťažkým horským terénom cez hrebeň Veľkej Fatry do Turca.
Odvetné akcie
V novembri a decembri podnikli nacistické jednotky za podpory kolaborantov prvé pokusy dobyť partizánmi kontrolovanú oblasť. Útoky boli vedené zo smeru Banská Bystrica – Staré Hory, Donovaly – Banská Bystrica – Špania Dolina, Ružomberok – Liptovská Osada – Donovaly, Slovenská Ľupča – Podkonice – Moštenica, či z obcí Selce, Priechod a Hiadeľ. K najťažším bojom došlo pri prieniku okupačných jednotiek do bezprostrednej blízkosti obce Kalište začiatkom decembra 1944, kde v boji padlo 11 partizánov alebo útok z 28. decembra 1944, ktorý podnikol početný oddiel SS spolu s oddielom vlasovcov, z Ružomberka na Donovaly, Bully a Polianku.
Po odchode partizánov nemecké jednotky vtrhli do väčšiny osád predtým kontrolovaných partizánmi a kruto sa pomstili miestnemu obyvateľstvu za pomoc partizánom. V osadách Bully a Polianka zastrelili alebo upálili 30 ľudí. V Priechode už 16. februára vypálili 166 domov a priľahlých stavieb. Kalište po ústupe partizánov prakticky celé zrovnali so zemou. Obec už nikdy nebola znovu obnovená ako iné celkom, či iba čiastočne vypálené dediny stredného Slovenska. Kruté represálie v oblasti ukončil až vynútený ústup nacistov v dôsledku postupu sovietskych, rumunských a česko-slovenských jednotiek, ktoré oblasť do konca marca postupne oslobodili.
Saint-Pons (Alpes-de-Haute-Provence)
Saint-Pons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Saint-Pons má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Pons má 742 obyvateľov (2009).
Nebojša Jelenković
Nebojša Jelenković (* 26. máj 1978, Novi Sad, Srbsko) je srbský futbalista, hrá na poste stredopoliara.
Raková (prítok Chvojnice)
Raková je potok na Záhorí, v Bielych Karpatoch. Je to pravostranný prítok Chvojnice s dĺžkou 5,7 km, preteká najvýchodnejšou časťou okresu Skalica a je tokom IV. rádu.
Ženská dvojhra na Sony Ericsson Open 2009
Ženská dvojhra na Sony Ericsson Open 2009 sa hrala ako súčasť Sony Ericsson Open 2009 od 25. marca do 4. apríla 2009. Titul získala Bieloruska Viktorija Azarenková, ktorá vo finále porazila Američanku S. Williamsovú 6-3 6-1. Bol to jej tretí titul v dvojhre na okruhu WTA.
Seňa
Seňa je obec na Slovensku v okrese Košice-okolie. Najvýznamnejšou pamiatkou v obci je románskogotický reformovaný kostol z polovice 13. storočia.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je v listine kráľa Bela IV. z roku 1249
Názov
Vývin názvu obce
Pontchâteau (obec)
Pontchâteau je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loire-Atlantique, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Edubuntu
right|thumb|Edubuntu 7.04 - Firefox right|thumb|Edubuntu 7.04 - Gaim a napaľovanie right|thumb|Edubuntu 6.06
Edubuntu je jedna z oficiálnych derivácii Linuxovej distribúcie Ubuntu. Používa jadro rovnaké ako pôvodné Ubuntu, ale pridáva nástroje pre vzdelávanie, a taktiež grafickú tému vhodnú pre deti. Prvá stabilná verzia, Breezy Badger, vyšla v októbri 2005 pod označením 5.10.
Edubuntu má 6-mesačný vývojový cyklus, identický s ostatnými deriváciami. Jeho veľkou výhodou je možnosť použitia na školách a vo vzdelávacích zariadeniach - a to tak na bežných školských počítačoch, ako aj na školskom serveri. Edubuntu používa grafické rozhranie Gnome, a všetky aplikácie, ktoré sú známe z Ubuntu.
Pomocou CD
Zaslanie cez ShipIt program
Kúpenie CD cez slovenské stránky Linuxos.sk alebo Ubuntu.kayle.sk
Tauplitz
Tauplitz bola do 31. decembra 2014 samostatná obec v Rakúsku v spolkovej krajine Štajersko v okrese Liezen. 1. januára 2015 bola obec Tauplitz spoojená s obcami Bad Mitterndorf a Pichl-Kainisch. Spojená obec má názov Bad Mitterndorf.
Obec mala rozlohu a 1. januára 2014 v nej žilo 1 005 obyvateľov.
Les Menus
Les Menus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Orne, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Aneozinofília
Aneozinofília je lekársky termín, ktorý kritický úbytok alebo stratu eozinofilných leukocytov v krvi. Za patologickú sa považuje hodnota pod 10 eozinofilov v 1 ml krvi. Aneozinofília je jedným z príznakov pri brušnom týfe.
Velociraptor
Velociraptor bol ľahko stavaný mäsožravec, dva metre dlhý vtákovitý dinosaurus z čeľade Dromaeosauridae.
Opis
Dva metre dlhý Velociraptor mal dlhú nízku lebku, v nej asi 30 ostrých zakrivených zubov, predné končatiny, dlhé zadné končatiny s veľkým otáčavým pazúrom a meravý chvost. V minulosti bol zamieňaný s rodom Deinonychus, čo je dôvod, prečo kreatúry zobrazené vo filme Jurský park, hoci sú označované za Velociraptory, v skutočnosti oveľa viac pripomínajú Deinonycha. Žil pred 80 až 72 miliónmi rokov, nájdený bol v centrálnej Ázii, konkrétne v Mongolsku, Číne a Rusku.
Unikátny nález
náhľad|vľavo|Rekonštrukcia scény V roku 1971 objavila skupina poľsko-mongolských paleontológov dve do seba zakliesnené kostry dinosaurov - Velociraptora a bylinožravého Protoceratopsa. Ide o unikátny nález dinosaurov, zachovaných a pochovaných v momente vzájomného súboja. Ide o doklad predátorského správania Velociraptor aj iných dromeosauridov. Podobný nález bol oznámený v roku 2010 a pozostáva z čiastkových pozostatkov Protoceratopsa s jasne viditeľnými stopami po zuboch Velociraptora. Dravec tu zrejme hodoval na zdochline Protoceratopsa a stratil dva svoje zuby, tiež dochované ako skameneliny.
V populárnej kultúre
Tento dinosaurus je známy predovšetkým vďaka svojej „role“ dravého zabijaka vo veľkofilme Jurský park z roku 1993 (aj jeho dvoch pokračovaniach). V tomto filme bol Velociraptor vo svojich charakteristikách prezentovaný dosť prehnane (dvakrát väčší ako v skutočnosti, neuveriteľne inteligentný, s nekonečným apetítom). Dôvodom je prostá skutočnosť, že filmový Velociraptor bol vytvorený podľa svojho severoamerického príbuzného, mohutnejšieho rodu Deinonychus (v dobe natáčania filmu panovala medzi niektorými vedcami domnienka, že ide o rovnaký rod). Objavuje sa tiež napríklad v pseudo-dokumentárnom cykle Dinosaur Planet z roku 2003.
Teufenbach
Žije tu obyvateľov.
Zoznam politických článkov/M
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 444 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
má
Máhir al-Buhajrí · MÁME TOHO DOSŤ ! · Mária Amália Habsburská · Mária Angelovičová · Mária Anna Habsburská (1610 – 1665) · Mária Anna Habsburská (1634 – 1696) · Mária Anna Habsburská (1718 – 1744) · Mária Anna Jozefa Habsburská · Mária Bartošíková · Mária Demeterová · Mária Ďurišinová · Mária Habsburská · Mária Jozefa Habsburská · Mária Kolíková · Mária Leopoldína Tirolská · Mária Ludovika Španielska · Mária Machová · Mária Majdová · Mária Sabolová · Mária Sziglová-Winklerová · Mária Terézia · Mário Soares · Mátyás Szűrös
me
Mečiarizmus · Mečiarove amnestie · Mediácia · Medzinárodná agentúra pre atómovú energiu · Medzinárodná agentúra pre obnoviteľnú energiu · Medzinárodná asociácia pre rozvoj · Medzinárodná kampaň za zrušenie jadrových zbraní · Medzinárodná námorná organizácia · Medzinárodná obchodná komora · Medzinárodná organizácia · Medzinárodná organizácia Frankofónie · Medzinárodná organizácia práce · Medzinárodná organizácia pre civilné letectvo · Medzinárodná organizácia pre legálnu metrológiu · Medzinárodná organizácia pre migráciu · Medzinárodná organizácia pre normalizáciu · Medzinárodná organizácia pre rozhlas a televíziu · Medzinárodná rada pre pamiatky a sídla · Medzinárodná telekomunikačná únia · Medzinárodná únia na ochranu prírody a prírodných zdrojov · Medzinárodná únia pre čistú a aplikovanú chémiu · Medzinárodná únia socialistickej mládeže · Medzinárodná zmluva · Medzinárodné robotnícke združenie · Medzinárodné vzťahy · Medzinárodný deň žien · Medzinárodný menový fond · Medzinárodný trestný súd · Medzispojenecký výbor pre povojnovú prvú pomoc Európe · Medzivládna konferencia · Megakles (syn Megakla) · Megawati Sukarnoputri · Mehmet Âkif Ersoy · Mel Martinez · Melania Trumpová · Melchiades · Melina Merkurisová · Menachem Begin · Meni · Mensur Akgün · Menševizmus · Menšinová vláda · Mercosur · Merenptah · Meritokracia · Mesto (Slovensko) · Mesto (všeobecne) · Mešek I. · Metternichovský absolutizmus
ml
Mladá demokratická ľavica (1991) · Mladá demokratická ľavica (2009) · Mladé pušky (politika) · Mladé Taliansko · Mladí ľavičiari · Mladočesi
mn
Mnohostranná agentúra pre investičné záruky
mu
Mučeníčky z Valenciennes · Muhammad Džinnáh · Muhammad Faríd Dídí · Muhammad ibn Abd al-Karím al-Chattábí · Muhammad Mursí · Muhammad Umar · Mun Čä-in · Mustafa Kemal Atatürk
mw
Mwai Kibaki
my
MySlovensko
Gorgonea Tertia
Gorgonea Tertia alebo ró Persei (ρ Per) je hviezda v súhvezdí Perzeus.
ρ Persei je veľmi jasná polopravidelná premenná hviezda, spektrálnej triedy M4II. Jasnosť mení v intervale 3,20m až 3,27m v perióde 33 dní. Nachádza sa vo vzdialenosti 408 svetelných rokov.
Saint-Vincent-les-Forts
Saint-Vincent-les-Forts je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Alpes-de-Haute-Provence, v regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur.
Poloha
Saint-Vincent-les-Forts má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Vincent-les-Forts má 282 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Andrej Danko
JUDr. Andrej Danko (* 12. august 1974, Revúca) je slovenský nacionalistický politik a právnik. Bol poslancom vo volebnom období 2016–2020, zvolený za predsedu Národnej rady.
V Slovenskej národnej strany pôsobil na poste predsedu. Po volebnom neúspechu vo februárových voľbách 2020, keď SNS ostala pred bránami parlamentu, tvrdil, že sa vzdá postu predsedu strany. V septembri 2020 však opätovne kandidoval a zvíťazil nad Antonom Hrnkom.
Pred politikou
Študoval na Gymnáziu Martina Kukučína v Revúcej. Neskôr absolvoval štúdium práva na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, ktoré ukončil v roku 1998. Následne absolvoval v rokoch 1997 až 1998 vojenskú službu na Sliači, v Novom Meste a 10 mesiacov v Bratislave. Skončil ju s hodnosťou desiatnik. Po skončení vojenskej služby sa venoval podnikateľským aktivitám. Od roku 1996 pôsobil v predstavenstve podniku Lesostav v Revúcej, ktorý sprivatizoval jeho otec. Firma bola sprivatizovaná za nižšiu než trhovú cenu ale ani táto kúpna cena do jej likvidácie nebola zaplatená štátu celá.
Od roku 1997 bol politicky aktívny. V roku 2003 absolvoval advokátske skúšky a získal titul JUDr. Prevádzkoval advokátsku kanceláriu, zameriaval sa na občianske a obchodné právo. V rokoch 20062010 pôsobil ako asistent viacerých poslancov za Slovenskú národnú stranu (SNS) v Národnej rade SR.
V roku 2000 sa oženil s manželkou Silviou, s ktorou má dvoch synov, Andreja a Adama. Žili v rodinnom dome v Miloslavove, v roku 2015 sa rozviedli.
SNS
Na jeseň 2010 bol v Ružomberku zvolený za podpredsedu SNS. Stalo sa tak na návrh jej vtedajšieho predsedu Jána Slotu, ktorý vtedy o pomerne neznámom tridsiatnikovi povedal: „Vybral som ho ako perspektívneho, mladého, odborne zdatného a národu verného človeka, ktorý má moju dôveru a možno aj perspektívu byť v budúcnosti vo voľbách zvolený za nového predsedu.“
Vo voľbách v roku 2012 sa SNS nedostala do parlamentu. 6. októbra 2012 bol na sneme strany v Žiline zvolený za predsedu SNS, čím nahradil Jána Slotu. Za Danka hlasovalo 153 zo 156 prítomných delegátov.
Na 21. sneme SNS 28. novembra 2015 vyhlásil, že ak sa jeho strana nedostane do parlamentu vráti sa k vykonávaniu právnickej profesie. O svojej vízii Slovenska povedal: „''Chcel by som štát, aby mladí nemuseli utekať do zahraničia, aby naši ľudia neboli cez dni oddychu a pokoja smutní. Na to je treba politickú silu. Málokto čakal, že SNS raz môže byť hrdá, odborná a slušná.''“
Voľby 2016: predseda NR SR
V parlamentných voľbách v roku 2016 sa SNS dostala do parlamentu. SNS nakoniec vstúpila do koalície so stranami SMER-SD, MOST-HÍD a SIEŤ.
O funkcii predsedu NR SR sa hovorilo v súvislosti s Dankom 14. marca 2016. 23. marca 2016 bol na ustanovujúcej schôdzi NR SR poslancami NR SR zvolený za 9. predsedu NR SR V auguste 2016 tiež povedal, že sa v budúcnosti nebráni ani premiérskemu postu.
Danko inicioval pôsobenie Čestnej stráže OS SR v parlamente. Od 6. septembra 2016 Čestná stráž stráži tri zo štyroch štátnych symbolov, ktoré sa nachádzajú vo vestibule budove Národnej rady: štátny znak SR, štátna vlajka a štátna pečať. Stráž bude vykonávaná každý pracovný deň počas zasadania parlamentu šiestimi vojakmi a jedným veliacim poddôstojníkom. Stráži sa v dvojiciach po jednej hodine, každých 20 minút si vymenia miesto.
Privatizácia Lesostav Revúca
Otec Andreja Danka, Ondrej Danko prostredníctvom svojej firmy CODAS COMPANY v roku 1996 ovládol podnik Lesostav Revúca so základným imaním 61 miliónov korún. Kúpna cena bola vo dvoch častiach stanovená na 43 miliónov, ale aj z tých Danko splatil len 10,2 milióna a podnik skončil do troch rokov v krachu. Jeho syn Andrej bol v sprivatizovanej firme členom predstavenstva, čo je najvyšší rozhodovací orgán spoločnosti.
Nový rokovací poriadok
V lete 2016 Danko priniesol návrh zmeny rokovacieho poriadku NR SR. Opoziční poslanci zmeny kritizovali, návrh bol však odhlasovaný. V novembri 2016 ho prezident Andrej Kiska odmietol podpísať. V decembri však poslanci prelomili Kiskovo veto keď za návrh hlasovalo 79 zákonodarcov: SMER-SD, SNS, MOST-HÍD a nezaradení Alena Bašistová, Martina Šimkovičová, Peter Marček a Rastislav Holúbek. Nové pravidlá obmedzujú čas, ktorý môžu poslanci využiť na vystúpenia v parlamente (predseda NR, predseda vlády a prezident nemajú obmedzenie), zakazuje používanie vizuálnych či vyhotovovanie záznamu na mobilné telefóny. Opoziční poslanci plánovali podať podnet na Ústavný súd.
Povýšenie do kapitánskej hodnosti
Pri príležitosti Dňa ozbrojených síl bol v Brezovej pod Bradlom ministrom obrany Petrom Gajdošom (SNS) mimoriadne povýšený do hodnosti kapitán v zálohe. Jedným z dôvodov povýšenia bolo aj to, že sa Andrej Danko prihováral za navýšenie rozpočtu pre armádu. Pred povýšením mal Danko hodnosť desiatnik v zálohe, polepšil si tak o osem hodností.
Danko tvrdil, že povýšenie je bežné. „Je štandardné, ak má vysokoškolsky vzdelaný človek v zálohe hodnosť kapitána“, povedal. Tomuto názoru odporoval Jaroslav Naď, vtedajší šéf Slovenského inštitútu pre bezpečnostnú politiku: „''Je to nesprávne. Nielen z morálneho hľadiska, ale považujem to za absolútne nesystémový krok, ktorý je neštandardný – najmä v členských krajinách NATO''“, uviedol. Povyšovanie politikov považuje za „neprofesionálne“. Minister obrany Peter Gajdoš neskôr vysvetľoval, že si Danko povýšenie zaslúži, nepožiadal oň a dokonca ho ani nečakal. Uviedol tiež, že „''O rozkazoch sa nediskutuje. Sila rozkazu je viac ako zákon.''“ Danko sa následne zviditeľnil tým, že na tlačovej konferencii bozkával armádne výložky, aby dokázal, ako si ich cení.
Po kauze zmizla aj facebooková stránka „Andrej Danko – predseda NR SR“ s približne 9 000 fanúšikmi ako aj profil SNS. Dôvod nie je známy, ale Danko bol na sociálnych sieťach ostro kritizovaný.
Minister obrany Jaroslav Naď rozkazom dňa 29. apríla 2020 povýšenie Danka do kapitánskej hodnosti zrušil.
Vypovedanie koaličnej zmluvy
Predseda parlamentu a SNS Andrej Danko vypovedal 7. augusta 2017 koaličnú zmluvu podpísanú 1. septembra 2016 medzi stranami SMER-SD, SNS a MOST-HÍD. Podľa informácií agentúry SITA v koalícii nastal konflikt pre ministerstvo školstva. Kauzu odštartoval otvorený list rektorov univerzít, ktorí sa obrátili na ministra školstva Petra Plavčana (nominant SNS) pre pochybné prideľovanie eurofondov na vedu a výskum. Z 300-miliónového balíka na podporu priemyselných výskumno-vývojových centier nedostali peniaze slovenské vysoké školy a univerzity, ale neznáme firmy bez skúseností. Minister školstva Peter Plavčan nedokázal dôveryhodne vysvetliť rozhodnutie hodnotiacej komisie. Na stretnutí s novinármi odmietol odpovedať na všetky okrem dvoch vybraných otázok a odišiel.
Kauza rigoróznej práce
V septembri 2018 prepukla politická aféra, po tom, čo Denník N publikoval článok o nejasných okolnostiach získania titulu doktora práv (JUDr.) Andrejom Dankom. Zatiaľ čo v jeho oficiálnom životopise bolo uvedené len štúdium na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (PrF UK), Danko rigorózne konanie na tejto univerzite neabsolvoval, čo potvrdil rektor UK Karol Mičieta.
Napokon vysvitlo, že Danko získal titul JUDr. na Katedre trestného práva Právnickej fakulty Univerzity Mateja Bela v Banskej Bystrici (PrF UMB) po obhajobe rigoróznej práce na tému Verejná správa a jej charakteristické črty (2000) a zložení rigoróznej skúšky, pričom 21. septembra 2018 požiadal o znesprístupnenie svojej práce, čomu vyhovel dekan PrF UMB Michal Turošík hneď v deň doručenia žiadosti. Po sprístupnení práce Denník N zistil, že práca je plagiátom pozostávajúcim z textov piatich vysokoškolských učebníc, čo 11. januára 2019 potvrdila Účelová komisia Akademického senátu UMB.
Rigoróznu prácu s identickým názvom (Verejná správa a jej charakteristické črty) a zhodným resp. veľmi podobným rozsahom odovzdali v rozpätí troch rokov postupne najmenej tri osoby:
Aféra vyvolala spoločenskú diskusiu o udeľovaní akademických titulov a dodržiavaní akademickej integrity vo vysokoškolskom prostredí na Slovensku.
Snaha o reguláciu digitálnych médií
Na jeseň 2018 oznámil Danko zámer prijať zákon o digitálnych médiách. „Hlásim sa k tomu, že si médiá v digitálnom priestore nemôžu písať, čo chcú.“ TA3 aktuálne informovala, že Ministerstvo kultúry pripraví zákon do jedného roku (v roku 2019).
Facebooková anketa
Andrej Danko 21. februára 2020 verejne oznámil, že bude presadzovať rušenie diaľničných známok, ak to budú chcieť ľudia, a preto na Facebooku SNS bola spustená anketa, v ktorej sa dalo hlasovať do utorka 25. februára do 10.00 h, za zrušenie diaľničných známok alebo ich zachovanie. Po tom, čo už priebežné výsledky nezodpovedali jeho predstavám v nedeľu 23. februára v televíznej relácii RTVS na túto skutočnosť reagoval nasledovne „Ukázalo sa, aká hlúposť je celý Facebook“.
Telefonáty so Zsuzsovou
Po tom, čo v januári 2020 zverejnili viaceré médiá nahrávky a prepisy jeho telefonických hovorov s Alenou Zsuzsovou, priznal ich pravosť. Zsuzsová je obžalovaná v prípade vraždy Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej. Nahrávky, na ktorých si Danko zrejme v roku 2016 dohadoval stretnutie so Zsuzsovou, sa našli v telefóne Mariana Kočnera, ktorý je tiež obžalovaný. Danko uviedol, že nevedel, s kým vlastne komunikuje a doplnil, že s ňou neriešil pracovné ani politické záležitosti. Zopakoval, že sa s ňou nikdy fyzicky nestretol. (Zvukové záznamy získali novinári z materiálov, ktoré má k dispozícii medzinárodná novinárska organizácia Organized Crime and Corruption Reporting Project – OCCRP).
Podľa Martina Slosiarika stiahol Danko práve svojou komunikáciou so Zsuzsovou (a aférou kapitán) mesiac pred voľbami 2020 SNS pod päťpercentnú hranicu preferencií. Sám Danko to označil za frivolné a ospravedlňoval sa tým, že bol v rozvodovom konaní. „Problém SNS je morálny kredit a imidž Andreja Danka,“ hovorí Slosiarik.
Kritika od SNS pred aj po voľbách 2020
Dva týždne pred voľbami 2020 ho bývalý predseda SNS Ján Slota kritizoval a neodporúčal voliť.
Universidade do Estado de Minas Gerais
Universidade do Estado de Minas Gerais alebo (Universidade de Minas Gerais skrátene UEMG) je významná verejná univerzita v Belo Horizonte. Bola založená roku 1989 v Belo Horizonte v štáte Minas Gerais v Brazílii.
Filipínske peso
náhľad|Znak filipínskeho pesa
Filipínske peso (ISO 4217 kód PHP; numerický kód 608; značka ₱) je zákonné platidlo Filipín. Názov peso si filipínska mena zachovala z dôb, keby boli Filipíny súčasťou španielskej koloniálnej ríše, kedy peso bolo menou v rôznych španielskych kolóniách. Slovo peso v španielčine znamená váha.
Albuminúria
Albuminúria je odborný lekársky termín, označujúci prítomnosť bielkoviny albumínu v moči, kde sa za normálnych okolností nenachádza. Môže byť prechodná, napríklad pri horúčke. Trvalá albuminúria je jedným z príznakov poškodenia filtračných schopností obličiek.
Filipínske peso
Na Filipínach kolujú mince nominálnych hodnôt 1, 5, 10, 25 centavos, 1, 2 a 5 pesos.
Bankovky majú hodnoty 20, 50, 100, 200, 500 a 1000 pesos.
Peso
Peso môže byť:
Stanislav Šmatlák
Stanislav Šmatlák (pseudonym: Stanislav Kostka) (* 28. november 1925, Oslany – † 5. august 2008, Bratislava) bol slovenský literárny historik, teoretik a kritik. Autor základných diel o dejinách slovenskej literatúry a literárnych monografií.
Životopis
Študoval na gymnáziách v Prievidzi, Zlatých Moravciach a v Banskej Bystrici, kde roku 1944 maturoval, v roku 19441949 študoval filozofiu a slovenčinu na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. Už ako študent redaktor vydavat. SAVU, neskôr odborný asistent Literárnovedného ústavu SAV a po skončení školy jeho vedeckým pracovníkom, redaktor vydavat. Smena (19521953), Slovenských pohľadov (19601963). Vo svojej práci sa zameral na metodologické problémy literárnej vedy, štúdie o diele a živote slovenských spisovateľov a básnikov (Červeň, Hviezdoslav, Švantner), popularizačné práce. Edične pripravil množstvo vedeckých zborníkov a výbery z tvorby slovenských spisovateľov a kritikov (F. Kráľ, I. Krasko, M. Rúfus, M. Válek atď.). Súbežne sa venoval problematike vzniku a vývinu nadrealizmu a poézie pre deti. Aktuálne problémy slovenskej literatúry nastolil spoločne s Jánom Števčekom v publikácii Literárne rozhovory. Napísal súbor úvah, štúdií a esejí o slovenskej poézii. Po spoluautorskej účasti na 3. a 4. zväzku Dejín slovenskej literatúry (1967, 1975) napísal syntetizujúce Dejiny slovenskej literatúry od stredoveku po súčasnosť (1988).
Saint-Pons
Saint-Pons môže byť:
Šomoška (národná prírodná rezervácia)
Šomoška je národná prírodná rezervácia v Cerovej vrchovine. Nachádza sa v chotári obce Šiatorská Bukovinka v okrese Lučenec. Vrch, priľahlý k maďarskej obci Somoskő (Šomoška) sa nachádza priamo na hranici s Maďarskom a je k nemu prístup z oboch krajín. Vyhlásená bola ako chránený prírodný výtvor v roku 1954. Jej štatút bol prehodnotený v roku 1983. Vyhlásená bola s cieľom chrániť morfologicky výrazný kopec s odkryvom šesťbokej stĺpovitej odlučnosti čadiča označovaného aj „Kamenný vodopád“. Rozloha rezervácie je. Na vrchole stojí gotický hrad Šomoška, ktorý postavili z bazaltových kvádrov.
Geológia
Bazaltový vulkanizmus v Karpatoch znamenal finálnu fázu neogénneho vulkanizmu. Neogénna sopečná činnosť na strednom Slovensku súvisela s vývojom Panónskej panvy. Pri prehriatí zemskej kôry dôšlo na viacerých miestach k vzniku zlomov, pozdĺž ktorých vystupovala žeravá láva až na povrch. Kamenný vodopád je oderodovaný prírodný výtvor vo svahu kopca, ktorý pôvodne vznikol pred asi 4 miliónmi rokov (pliocén) z bazaltovej lávy, ktorá stuhla v prívodnom kánále bývalej sopky pod zemským povrchom.
Päť až šesťboká stĺpcová odlučnosť horniny bola spôsobená pomalým chladnutím lávy a je zvlášť typická pre bazalt. V ohnutej forme, v ktorej sa vyskytuje v Šomoške sa radí medzi európske unikáty. Bazaltové stĺpy boli odkryté pri ťažbe suroviny na výstavbu hradu.
Dolní Bousov
Dolní Bousov je mesto v Česku v okrese Mladá Boleslav v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 595 obyvateľov, z toho 1 300 mužov a 1 295 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,2 roka (muži 38,5 roka, ženy 41,9 roka).
Letisko Miláno-Malpensa
Letisko Miláno-Malpensa (IATA: MXP, ICAO: LIMC) je medzinárodné letisko, ktoré sa nachádza v provincii Varese neďaleko Milána v Taliansku. Je jedným z troch hlavných letísk v okolí Milána.
Letisko je prepojené s centrom mesta Miláno diaľnicou a železničným spojením Malpensa Express. Pravidelné autobusové spojenie prepája letisko s druhým veľkým letiskom v regióne Linate.
Malpensa má dva terminály: T1 pre komerčné lety a T2 pre charterové a nízkorozpočtové linky.
Malužinská dolina
Malužinská dolina je dolina na severnej strane Nízkych Tatier.