cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krídlo (zoológia)
Mytológia
V mnohých starovekých pamiatkach a hlavne v tých, ktoré sa nevhodne nazývajú etruské, nie sú krídla nič viac, než alegórie a symbol ľahkosti. Z toho istého dôvodu básnici dali krídla hadom bohyne Ceres, Pegasu, Pelopsovým koňom, Triptolemosovmu vozu, blesku, kaduceusu, atď. Tieto krídla sú pevné alebo pohyblivé. Medzi tie pohyblivé patria Merkúrove krídla pripevnené k jeho petasu alebo ku klobúku a k jeho sandálom. Krídla, ktoré predstavujú víťazstvo alebo zúrivosť, bývajú zvyčajne uviazané stuhami okolo hrudi. Podľa Platóna sú krídla hieroglyfom inteligencie; a zlaté krídla, ktoré údajný Orfeus dáva prvému Saturnovmu synovi, sú podľa Kirké symbolom múdrosti duše sveta podľa platónskych ideí.
Krvavá pani
Ocenenia
V roku 1981 Viktor Kubal získal za film Krvavá pani cenu Jiřího Trnku v súťaži animovaného filmu na 21. filmovom festivale pre deti Gottwaldov (súčasný Zlín).
Cézan
Cézan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Motorový rušeň 701
Motorový rušeň 701 (do roku 1988 niesol označenie ako rad T 211.1) je rušeň určený k ľahkému staničnému posunu v železničných staniciach, rušňových depách a na vlečkách podnikov. Vznikol modernizáciou strojov rady 700.
Modernizácia
Modernizácia prebiehala v rokoch 1977 až 1991. Hlavným bodom modernizácie bola remotorizácia, kedy bol pôvodný motor Tatra 111 A, nahradený novým agregátom Tatra T 930-51. Ten má väčšie vŕtanie (120 mm) a z toho vyplývajúci vyšší zdvihový objem (17,641 l). Dosiahnuté bolo aj vyššieho výkonu, ktorý z pôvodných 121 kW narástol na 169 kW. Zvýšené boli aj maximálne otáčky, a to na 1800 ot./min, naopak nový motor má už jeden vačkový hriadeľ. Do prevodovky bola pridaná reverzácia.
Opis
Na ráme rušňa je umiestnená kabína pre rušňovodiča, pred ktorou je zúžená kapota, v ktorej je umiestnený spaľovací motor a ďalšie komponenty. V ráme sú uložené dve nápravy - obe hnacie. Rušeň má prenos výkonu riešený cez mechanickú prevodovku, v ktorej rušňovodič zaraďuje rýchlostné stupne predvoľbou - zaradí prevodový stupeň a až potom použije spojkový ventil.
SEAT Ibiza piatej generácie
SEAT Ibiza piatej generácie je malý osobný automobil s karosériou hatchback od španielskej automobilky SEAT. Premiéru mal 31. januára 2017 na ženevskom autosalóne.
SEAT Ibiza s interným kódom 6F je vyvinutý na základe novej modulárnej platformy MQB A0, a preto je piata generácia modelov Ibiza širšia o 87 mm a kratšia o 2 mm, vďaka čomu je v porovnaní s predošlou generáciou kompaktnejšia. Okrem toho po prvýkrát ukazuje nový dizajn spoločnosti SEAT a stavia na nové technológie, ako to bolo v prípade modelu SEAT Ateca. Kufor je tiež o čosi väčší. Piata generácia automobilov Ibiza bola ako prvá z koncernu Volkswagen vyvinutá na základe tejto novej platformy, dokonca skôr než automobily Volkswagen Polo šiestej generácie, Audi A1 GB a nedávno predstavený model Škoda Scala.
Na trhu je dostuný iba model s 5-dverovou karosériou, ktorý dopĺňa automobil v kategórii SUV – Seat Arona SUV. Okrem toho má rovnaký štýl ako jej modely SEAT León a SEAT Ateca, ktorý je takisto vyvinutý na základe rovnakej platformy.
Upravená verzia piatej generácie modelu Ibiza je predstavená v apríli 2021.
Varianty
Štandardne je dostupný v štyroch variantoch: Reference, Style, FR a Xcellence.
CUPRA Ibiza
Od piatej generácie modelov Ibiza spoločnosť SEAT už neuvádza na trh verziu SEAT Ibiza Cupra, pretože z verzie CUPRA sa v roku 2018 stala druhá značka spoločnosti SEAT, ktorá sa zameriava na športové automobily. Spolu s novou značkou CUPRA predstavili aj koncept Cupra Ibiza Concept, zostavený na základe modelov ibiza piatej generácie, ktorý slúži ako výrobný model značky CUPRA namiesto značky SEAT. V októbri 2019 generálny riaditeľ spoločnosti SEAT Luca de Meo potvrdil, že projekt CUPRA Ibiza bol zrušený a uviedol, že:
''„Nepodarilo sa nám nájsť technický základ na vytvorenie naozaj seriózneho modelu. Ale čo je dôležitejšie, pokiaľ ide o množstvo, ktoré si predstavujeme v tomto segmente, vôbec sme nenašli vhodný podnikateľský plán, pretože trh s hot hatch vozidlami je veľmi špecifický, obmedzuje sa len na niekoľko krajín.“''
Bezpečnosť
okraj|náhľad|220x220bod|Interiér verzie FR|alt= Automobil SEAT Ibiza piatej generácie absolvoval nárazové skúšky EuroNCAP v roku 2017 a získal maximálny počet hviezdičiek (5): Pokiaľ ide o hodnotenie nárazových skúšok LatinNCAP, model Ibiza 6F si domov odniesol päť hviezdičiek v kategórii ochrana dospelej posádky a päť hviezdičiek v kategórii ochrana detskej posádky. Testovaný model bol vybavený šiestimi airbagmi (štanadardné vybavenie). Podľa hodnotenia Latin NCAP ponúka SEAT Ibiza vhodnú ochranu pre dospelých pri čelnom a bočnom náraze a zároveň spĺňa požiadavky na ochranu pri bočnom náraze do stĺpa, pričom úplne chráni hlavu. Malý automobil navyše získal spravodlivé a dobré hodnotenie v kategórii ochrana detskej posádky pri čelnom i bočnom náraze. Treba pripomenúť, že tento model je štandardne vybavený elektronickým stabilizačným systémom.
Ocenenia
V roku 2018 získal ocenenie Španielske auto roka a v hodnotení Európske auto roka skončil na druhom mieste.
Pohon
Je vybavený benzínovým motorom TSI s objemom 1,0 litra (výkon 75, 95 a 115 koní) a motorom TSI s objemom 1,5 litra (výkon 150 koní – tento druh motora sa prestal vyrábať koncom roka 2018), hybridným motorom CNG s objemom 1,0 litra TGI (výkon 90 k) a dvoma dieselovými motormi TDI s objemom 1,6 litra (výkon 95 a 115 koní).
V niektorých krajinách (napríklad v Mexiku) je dostupný iba motor s prirodzeným nasávaním s objemom 1,6 litra (výkon 110 koní a krútiaci moment 114 ft⋅lb), zatiaľ čo motor TSI s objemom 1,0 litra (výkon 110 k a krútiaci moment 148 ft⋅lb) je vyhradený pre verziu FR ako voliteľná možnosť.
Zakynthos (mesto)
náhľad|Panoráma mesta Zakynthos Zakynthos (ℓ) je hlavné mesto ostrova Zakynthos v Grécku. Leží na východnom pobreží ostrova a nad mestom sa týči vrch Bochali. Žije tu 9 773 obyvateľov (2011). Od reformy v roku 2011 mesto Zakynthos patrí do komunálnej zakynthoskej obce, kde je samostatnou obecnou jednotkou. Pod územie komunálnej zakynthoskej obce spadajú aj Strofadské ostrovy, ktoré sa nachádzajú asi 50 km južne od ostrova Zakynthos. V meste sa nachádza kostol sv. Dionysa, patróna mesta a socha Dionýsa Soloma na rovnomennom námestí, ktoré sa nachádza v centre mesta.
Laganas
Laganas (ℓ) je obec na ostrove Zakynthos v Grécku. Nachádza sa v Laganaskom zálive a žije tu 729 obyvateľov. Od reformy v roku 2011 obec Laganas patrí do komunálnej laganaskej obce, kde je samostatnou obecnou jednotkou. Obec je súčasťou Národného morského parku Zakynthos.
Atrakcie
náhľad|[[Kareta obyčajná (Caretta caretta) v miestnych vodách]] Oblasť sa stala vyhľadávaným turistickým letoviskom vďaka piesočným plážam, dobrou dostupnosťou na zakynthoské letisko a hlavne vďaka karetám obyčajným (Caretta caretta), ktoré na miestne pláže chodievajú klásť vajíčka. Laganaská pláž je dlhá 9 km a patrí medzi najdlhšie pláže v celom Grécku. Na plážach Laganasu je možné natrafiť aj na tuleňa mníšskeho (Monachus monachus). Z toho dôvodu sú laganaské pláže neustále kontrolované a sledované ekológmi.
Chélan
Chélan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Matej Rojko
Matej Rojko (jeho meno sa tiež písalo ako Matthias Rojko; * 5. júl 1760, Štítnik – † 26. február 1843, Košice) bol evanjelický kňaz a kronikár.
Životopis
Narodil sa 5. júla 1760 v mestečku Štítnik v Gemerskej stolici v rodine Ondreja Rojku a Zuzany, rod. Grübetzovej. Základne vzdelanie získal na škole vo svojom rodisku a ďalej študoval na evanjelickom kolégiu v Prešove, krátko po tom, čo sa škola s pomocou cisára Jozefa II. vrátila evanjelikom. Popri štúdiu tu absolvoval aj vyšší kurz teológie pod vedením rektora Jána Karlovského.
Po zavŕšení štúdia bol superintendentom Potiského dištriktu Jánom Rufinim v sídle dištriktu Dobšinej ordinovaný za evanjelického a. v. kňaza. Následne prijal pozvanie za farára v Soli, kde ho giraltovský farár Martin Kordoš a mernícky farár Martin Kacziány 27. marca 1793 slávnostne uviedli do úradu.
Soliansku farnosť s fíliami (Čaklov, Zámutov, Hlinné, Čemerné, Vechec) prebral po dvoch predchádzajúcich farároch v zanedbanom stave. Farnosť ani len nemala vlastný chrám. Služby Božie sa konali v kostole v neďalekom Merníku alebo v provizórne upravených budovách. Zbor síce získal povolenie na stavbu chrámu ešte v roku 1784, no pre absolútny nedostatok financií nemohol k stavbe prikročiť. Farár Rojko nadchol veriacich pre nezištnú pomoc a od katolíckych zemepánov si vymohol stavebný materiál i rôzne výhody, ktoré cirkevníkom umožnili v pomerne krátkom čase (17931800) postaviť nový chrám a v nasledujúcich dvoch rokoch ho aj zariadiť (celkové náklady predstavovali 1109 rýnskych zlatých a 20 1/2 grajciara). V ďalších rokoch dal postupne postaviť zvonicu, domček pre farárske vdovy (tzv. babinec, 1823), novú faru, od prešovského zvonolejára Františka Lecherera zakúpil dva zvony (1825) a starostlivo sa venoval aj škole. V roku 1828 dal postaviť novú školskú budovu a počas rektorátu nezodpovedných učiteľov Jána Székelya a Andreja Hanku aj sám vyučoval žiakov. (Ján Székely bol pre zlé správanie, najmä alkoholizmus, pozbavený úradu a rovnako nemravne si počíňal aj Andrej Hanko.) Superintendanti Potiského dištriktu čulú činnosť farára Rojku náležite ocenili počas kanonickej vizitácie (1806 Samuel Nicolai, 1826 Pavol Jozeffy).
Farár Rojko tiež dbal na priateľské spolunažívanie s príslušníkmi iných konfesií v obci – mal dobré vzťahy s gréckokatolíkmi, židmi a po odchode farára Štefana Glušáka aj s rímskokatolíkmi. Avšak s vlastnými veriacimi sa niekoľkokrát dostal do konfliktu, čo bolo spôsobené tým, že od všetkých vyžadoval nadšenie pre nezištnú prácu pri výstavbe zboru a že nekompromisne vymáhal rokovinu (cirkevné dávky), čím si znepriatelil viacero cirkevníkov hlavne vo fíliách. To bol jeden z dôvodov, prečo ho počas Východoslovenského roľníckeho povstania chceli vzbúrenci z okolitých dedín zabiť, ale s pomocou Soľanov sa dokázal pred hrozbou ukryť. Pri tomto incidente sa preukázali dobré vzťahy medzi evanjelikmi a katolíkmi v obci, nakoľko Rojku prišla varovať jeho suseda katolíčka a ďalší katolícky sedliak prehovoril povstalcov, aby z fary vzali iba potraviny a nezničili knižnicu.
Pre svoj pokročilý vek musel na pomoc so správou zboru prijať kaplána. Od roku 1832 mu pomáhal Ondrej Ďuropál, potom od roku 1836 Andrej Balogh. Jeho posledným významným činom bolo darovanie jeho veľkej knižnice zboru v roku 1836. V starobe sa uňho začali prejavovať negatívne charakterové vlastnosti a stratil dôveru veriacich. Kaplán Balogh už nemohol zniesť Rojkovu zlú náturu a prijal miesto farára v Rankovciach. No po tom, čo sa to dozvedeli veriaci, zvolili si Balogha za farára namiesto Rojka. Rojko ich rozhodnutie akceptoval, vzdal sa úradu a v roku 1842 sa odsťahoval ku svojím dcéram do Košíc. Tu zomrel 26. februára 1843.
Rodina
Bol ženatý, mal syna Jána, ktorý sa stal profesorom ekonómie na polytechnike v Pešti a dve dcéry, Rózu Tuthovú a Teréziu Putzovú.
Tvorba
Od roku 1792 do jesene 1840 viedol farskú kroniku (Kronika Cyrkewny Ewangelicke Solanske, wnegžto Vstanoweny gegj a gine ročne pripadnosti poznamenane gsau počatek včinil Matthias Rojko, Slowa Božjho Kazatel. Roku Pane 1792-ho), ktorá činí 163 číslovaných a popísaných strán formátu 25x39 cm. Písal silne slovakizovanou češtinou ovplyvnenou najmä východoslovenskými nárečiami. Kronika predstavuje významný historický prameň pre štúdium regionálnych dejín, dejín evanjelickej cirkvi, ale aj dejín Východoslovenského roľníckeho povstania, ktorého udalosti zachytil vecne a pravdivo. V roku 1840 vedenie kroniky prebral nový farár Andrej Balogh, ktorý pokračoval v jej písaní až do roku 1855.
Brush Shiels
Brendan Francis „Brush“ Shiels (* 24. október 1945, Phibsborough, Dublin, Írsko) je írsky hudobník z grófstva Dublin, ktorý je známy predovšetkým ako frontman prvej kapely Garyho Moora, Skid Row. Brush Shiels mal na televíznej stanici RTÉ reláciu s názvom Off yer Brush a dvakrát ju riadil mentor boybandu Louis Walsh. Teraz sa pravidelne objavuje ako hudobný doprovod v rozhlasovej relácii Joea Duffyho Liveline na RTÉ a stále vystupuje naživo po Spojenom kráľovstve a Írsku.
Brush si tiež užil krátke obdobie ako futbalista reprezentujúci Bohemian FC v 60. rokoch. Shiels nedávno pomohol tímu Bohemian FC tým, že vystupoval na fundraisingových akciách, aby sa pokúsil zabezpečiť prežitie svojho bývalého klubu.
V roku 1971 Billboard pochválil Shielsa, Bridgemana a Moora za ich album 34 Hours, čím naznačil, že „chalani budú ďaleko cestovať“. Shiels hral na takých medzinárodne známych hudobných miestach ako Fillmore West a Whisky a Go Go. a v roku 1986 hral na benefičnom koncerte Self Aid pre nezamestnaných v Írsku.
V decembri 2012 utrpel zlyhanie srdca spôsobené vírusovou infekciou a bol prijatý do nemocnice Connolly v Blanchardstowne na dva týždne. V roku 2013 bol Brush jednou z legiend írskeho zábavného priemyslu a vystupoval na testimoniálnom koncerte Philipa Chevrona.
Clermont-Pouyguillès
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Luca Sbisa
Luca Sbisa (* 30. január 1990, Ozieri) je švajčiarsky bývalý hokejový obranca. Počas svojej kariéry hrával aj v severoamerickej National Hockey League (NHL).
náhľad|Luca Sbisa počas [[Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji 2012|majstrovstiev sveta v hokeji 2012.]]
Clermont-Pouyguillès
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Luca Sbisa
Hráčska kariéra
Sbisa bol draftovaný z celkovej 19. pozície v roku 2008 klubom Philadelphia Flyers. Dňa 1. októbra 2008 podpísal trojročnú nováčikovskú zmluvu s Flyers. Pred vstupom do NHL, Sbisa začal svoju hokejovú kariéru za EV Zug vo Švajčiarsku. V sezóne 2006/07 debutoval za tento klub vo švajčiarskej lige NLA. V lete 2007 bol draftovaný do Western Hockey League a v ďalšej sezóne nastupoval v tejto juniorskej súťaži za Lethbridge Hurricanes.
Sbisa sa pripojil k Flyers na začiatku sezóny 2008/09, odohral 39 zápasov predtým než sa opäť vrátil do Hurricanes dokončiť sezónu. Vrátil sa k Flyers hrať vo finále Stanley Cupu, kde nahradil Daniela Carcilla, ktorý bol suspendovaný v prvom zápase vo štvrťfinále západnej konferencie. Bol považovaný za jedného z najlepších vyhliadok Flyers počas svojho pôsobenia vo Philadephii.
Dňa 26. júna 2009 bol, ale Sbisa vymenený spolu s Joffrey Lupulom a právom voľby v prvých kolách draftu 2009 a 2010 do Anaheimu Ducks za Chrisa Prongera a Ryana Dingla.
Sbisa hral za Švajčiarsko na zimných olympijských hrách 2010, kde Švajčiari skončili ôsmy.
Dňa 16. októbra 2010, Ducks ho poslali hrať na farmu do AHL za Syracuse Crunch. Neskôr v sezóne 2010/11, 8. marca 2011, Sbisa podpísal štvorročný kontrakt v hodnote 8,7 miliónov dolárov, s ročným cap hitom 2,175 milióna dolárov.
Dňa 27. júna 2014, Sbisa bol vymenený do tímu Vancouver Canucks spolu so spoluhráčom Nickom Boninom a s právom voľby v prvom a treťom kole draftu 2014 za Ryana Keslera a voľbou v treťom kole draftu 2015. Dňa 8. apríla 2015, Canucks podpísali Sbisu na 3 roky v hodnote 10,8 miliónov dolárov.
Reprezentačné štatistiky
Legenda
Jozef Kútnik Šmálov
Jozef Kútnik Šmálov (pseudonymy: Briestočňan, Briestočňan-Pavlista, Jožo K. Šmálov-Pavlista) (* 23. november 1912, Hubová - † 13. december 1982, Liptovské Sliače) bol slovenský katolícky kňaz, básnik, prozaik, prekladateľ, kritik, literárny a kultúrny historik, pedagóg a teológ.
Životopis
Roku 1923 – 31 študoval na gymnáziách v Ružomberku, Levoči a v Kláštore pod Znievom, v rokoch 1931 – 36 teológiu v seminári v Spišskej Kapitule a 1939 – 42 filozofiu a slovenčinu na Filozofickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave.
Roku 1936 – 42 pôsobil ako r. k. kaplán a administrátor na viacerých miestach (Spišské Bystré, Spišská Belá, Valaská Belá, Liptovské Kľačany, Hybe), v rokoch 1942 – 49 profesor na učiteľskom ústave v Spišskej Kapitule, 1945 väznený v Levoči a 1948 v Košiciach, od 1949 správca fary v Liptovskom Michale, 1950 – 51 opäť internovaný v Trenčíne, od roku 1953 správca fary v Liptovských Sliačoch.
Dielo
Prekladal z francúzštiny a poľštiny, zvlášť nábožensko-umelecké diela katolíckych spisovateľov (L. Bertrand, H. Gheon, F. O’Nollova, Z. Krasińki, A. Mickiewicz atď).
Ako kultúrny a literárny historik napísal syntézu Zástoj katolíckej hierarchie v slovenskom národnom a kultúrnom živote (1948) aj ďalšie štúdie publikované časopisecky.
Autor básnicko-filozofickej eseje Dumka o detstve (1940).
Po roku 1948 ho totalitný režim vyradil z literárneho aj vedeckého života, venoval sa iba prekladom viacerých základných teologických diel a liturgických textov, teologické aj literárnovedné štúdie uverejňoval iba v exilových a domácich samizdatových časopisoch a zborníkoch, monografie ostali v rukopisoch. Z nich vyšli O pôvode pustovníka Svorada (Nové obzory, 1969), Litánie loretánske (1998), Prvý učiteľ slovienskeho národa (1999). Rozsiahlu monografiu o ňom napísal Ladislav Hanus (Jozef kútnik-Šmálov. Život. Činnosť. Tvorba. Spišský kňazský seminár, 1992, 457 s)
Pestovanie rias
náhľad|V Indonézii Pestovanie rias je odvetvie akvakultúry, ktoré sa zaoberá pestovaním rôznych druhov rias. Väčšina pestovaných rias spadá do kategórie mikrorias, medzi ktoré patria fytoplanktón, mikrofyty a iné druhy rias.
Makroriasy, vo všeobecnosti známe ako morské riasy, majú veľké využitie ako na trhu, tak aj v priemysle. Avšak kvôli veľkosti a špecifickým potrebám na rast je ich hromadné pestovanie v porovnaní s pestovaním mikrorias náročnejšie a ich zber prebieha priamo v oceáne.
Dejiny rias a ich využitie
náhľad|Dulse je jednou z mnohých jedlých morských rias Predpokladá sa, že primárne sa riasy využívali ako potrava. Jedným príkladom je Nori riasa, do ktorej sa obaľuje suši. Aj iné druhy rias sú jedlé, ako napríklad Spirulina a Palmaria palmata (známa aj pod názvom Dulse). Dulse je červená riasa, bežne dostupná na trhu najmä v Írsku a v Atlantickej Kanade. Jedáva sa surová, čerstvá, vysušená alebo uvarená ako špenát.
Spirulina patrí do skupiny baktérii, nazývaných sinice. Táto riasa bola dlho využívaná ako zdroj potravy vo východnej Afrike a v predhispánskom Mexiku. Vďaka vysokému obsahu bielkovín a iných živín sa vo všeobecnosti využíva ako doplnok stravy a pomáha pri liečbe podvýživy.
Chlorela, ďalšia populárna mikroriasa, má podobné výživové hodnoty ako Spirulina, avšak je jedinečným zdrojom „rastového faktoru Chlorely“ - fytochemikálie, ktorá napomáha zrýchlenému rastu zvierat a detí. Chlorela je taktiež zdrojom bunkovej steny, ktorá má vplyv na odbúravanie toxínov a ťažkých kovov, napríklad ortuti (prvok). Bunková stena sa spojí s toxínom a vylúči ho z tela. Chlorela je veľmi populárna v Japonsku a patrí medzi najpredpisovanejšie doplnky stravy v krajine.
Červená riasa Porphyra sa taktiež zbiera a využíva viacerými spôsobmi.
Priemysel výťažkov z rias, inak nazývaných fykokoloidov, vyžaduje neustály prísun morských rias, pričom väčšina sa získava z morských elektrární. V tropických oblastiach má pestovanie morských rias veľký vplyv na socioekonomiku, pretože vytvára priame pracovné pozície pre viac ako 60 tisíc rodín v juhovýchodnej Ázii (hlavne na Filipínach, v Indonézii, Malajzii a Vietname), východnej Afrike a v poslednom čase aj v Indii. Pestuje sa najmä červená riasa Kappaphycus alvarezii, ktorá vytvára druh karagénu, teda šťavu alebo koloid, ktorý sa využíva ako stabilizátor v potravinárstve, kozmetike a zdravotníctve.
Metóda pestovania rias na otvorenom mori je jednoduchšia a šetrnejšia, keďže nevyžaduje tradičné poľnohospodárske postupy a nie je potrebné pri nej používať hnojivá a pesticídy. Na pestovanie sa používajú otvorené drevené a PVC nádrže s polypropylénovými lanami na pripevnenie rastlinných sadeníc, rastúceho vo vegetačných cykloch, ktoré sa pohybujú v rozmedzí štyroch až šiestich týždňov, v závislosti od úrodnosti pôdy, ročného obdobia a použitého kmeňa rias.
Z ekologického hľadiska pestovanie morských rias vytvára substrát a útočisko pre mnohé druhy rýb a bezstavovcov, ktoré zohrávajú dôležitú úlohu v životnom cykle rýb. Riasy taktiež vytvárajú rozpustený kyslík, a tým zvyšujú primárnu produktivitu pri vytváraní biomasy.
Palivo z rias
Skupina vedcov z Univerzity v Jaéne (UJA), pod vedením Sebastiána Sáncheza Villasclarasa, vypracovala štúdiu, zaoberajúcu sa terciárnym stupňom čistenia odpadových vôd pomocou mikroriasy Botryococcus braunii, ktorá produkuje veľké množstvo tekutých uhľovodíkov.
Rôzne americké spoločnosti s rizikovým kapitálom sa rozhodli zavrhnúť etanol vyprodukovaný pri pestovaní kukurice a investovať do výrobcov, ktorí pri produkcii využívajú riasy.
Španielska ministerka pre vedu a inováciu, Cristina Garmendia, plánuje v rámci mimoriadneho rozpočtu vo výške 490 miliónov €, ktoré jej oddelenie investuje na Plán E (Španielsky plán pre stimuláciu ekonomiky a zamestnanosti), venovať 23 miliónov € na výstavbu výskumných centier pre riasy, s cieľom zachytávať oxid uhličitý a vyrábať biopalivá.
Viacero medzinárodných spoločností prijalo výzvu hromadne pestovať mikroriasy na energetické účely a táto oblasť sa veľmi rýchlo rozvíja. Jedným príkladom je nedávne ohlásenie spoločnosti Solazyme, ktorá je výrobcom prvého leteckého petroleja vytvoreného z riasovej biomasy. Ďalším príkladom je iniciatíva britskej spoločnosti Carbon Trust, ktorá venovala 26 miliónov libier na rozvoj týchto technológií alebo taktiež možno spomenúť záujem, ktorý prejavila americká spoločnosť DARPA (Agentúra pre výskum pokročilých obranných projektov) na využitie pestovania mikrorias pre armádne účely.
V Španielsku sa v súčasnosti podľa ohlásenia o vybudovaní prvých komerčných plantáží začína zavádzať do praxe rozvoj technológii pestovania rias na energetické využitie. Nachádzajú sa napríklad v meste Muchamiel, pod záštitou alicantskej spoločnosti BFS, s cieľom vytvárať elektrickú energiu s výkonom 30 MW, a taktiež v meste Jerez de la Frontera, kde plantáž Aurantia, vytvorená pod záštitou spoločnosti Celulosa Investment, plánuje vyrábať biopalivá a iné produkty v zariadení, ktoré bude zároveň zachytávať oxid uhličitý, ktorý je do vzduchu vypúšťaný v dôsledku produkcie vo fabrike na cement, ktorú v tejto andalúzskej oblasti vlastní spoločnosť Holcim.
Donjeux
Donjeux môže byť:
Donzac
Donzac môže byť:
Drocourt
Drocourt môže byť:
Kyánhydrín
V tejto reakcii napadá nukleofilný ión CN- elektrofilný karbonylový uhlík v ketóne či aldehyde a potom nasleduje protonácia pomocou HCN, čím sa regeneruje kyanidový anión. Kyánhydríny sa tiež pripravujú vytesnením siričitanu kyanidovými soľami:
Kyánhydríny sú medziprodukty v Streckerovej syntéze aminokyselín. Vo vodných roztokoch kyselín hydrolyzujú na α-hydroxykyseliny.
Metódy prípravy
Kyánhydríny sa najskôr pripravovali pridaním HCN a katalyzátora (zásady alebo enzýmu) k zodpovedajúcemu karbonylu. Zásada spôsobuje deprotonáciu málo reaktívneho kyanovodíku, HCN, čím vznikajú CN- ióny. V laboratórnom merítku sa použitie (toxického) HCN vo veľkej miere neodporúča, z tohto dôvodu sa hľadajú iné menej nebezpečné kyanačné činidlá. In situ tvorbu HCN možno docieliť práve pomocou prekurzorov, ako je acetónkyánhydrín. Alternatívne, kyano-silylderiváty, ako je TMS-CN, umožňujú kyanáciu aj ochranu skupiny v jednom kroku bez potreby HCN. Boli opísané podobné postupy založené na tvorbe esterov, fosforečnanov a uhličitanov.
stred|náhľad|450x450bod|Rôzne reakcie na prípravu kyánhydrínov
Acetónové kyánhydríny
Acetónkyanohydrín, (CH3)2C(OH)CN, je kyánhydrín acetónu. Vzniká ako medziprodukt pri priemyselnej výrobe metylmetakrylátu. V laboratóriu táto kvapalina slúži ako zdroj HCN, ktorý je inak veľmi prchavý. Acetónkyánhydrín sa teda môže použiť na prípravu iných kyánhydrínov, na premenu HCN na Michaelove akceptory a na formyláciu arénov. Reakciou tohto kyánhydrínu s hydridom lítnym vzniká bezvodý kyanid lítny:
Iné kyánhydríny
náhľad|220x220bod|[[Amygdalín je jedným z niekoľkých prirodzene sa vyskytujúcich kyanogénnych glykozidov.]] Mandelonitril so vzorcom C6H5CH(OH)CN sa v malých množstvách vyskytuje v kôstkach niektorých druhov ovocia. Sú známe príbuzné kyanogénne glykozidy, ako je amygdalín. Tieto glykozidy majú namiesto hydroxylovej skupiny glykozid.
Glykolonitril je organická zlúčenina so vzorcom HOCH2CN. Je to najjednoduchší kyánhydrín, odvodený od formaldehydu.
Druhý triumvirát
Druhý triumvirát je označenie spojenectva Gaia Julia Caesara Octaviana (neskôr Augustus), Marka Antonia a Marka Aemilia Lepida, trvajúce od 43 pred Kr. do 33 pred Kr.
Na rozdiel od prvého triumvirátu bol druhý triumvirát oficiálne vyhlásený a privlastnil si mnoho funkcií najmä na úkor senátu, čím definitívne odsúdil republikánske zriadenie k zániku. Počas trvania triumvirátu bolo zavraždených množstvo jeho odporcov, okrem iného aj bratia Marcus Tullius Cicero a Quintus Tullius Cicero. Po odstránení Lepida z verejných funkcií Octavianom v roku 36 pred Kr., sa naplno rozhorel boj o moc medzi Octavianom a Antoniom, ktorý vyvrcholil do námornej bitky pri Aktiu v 31 pred Kr., v ktorej bol Antonius, na ktorého strane stála egyptská kráľovná Kleopatra VII., porazený. Octavianus potom nastolil principát ako prvý rímsky cisár.
Zdroj
Triumvirat 三頭政治
Slovensko-uzbecké vzťahy
Po vzniku samostatných štátov
Bilaterálne dokumenty podpísané počas návštevy prezidenta Uzbekistanu Islama Karimova ba Slovensku v januári 1997 vytvorili právny základ pre vzájomnú spoluprácu medzi Uzbekistanom a Slovenskom. Medzi týmito dokumentmi má osobitné miesto dohoda o základoch vzájomných vzťahov a spolupráce, dohoda o vzájomnom investovaní a podpore a dohoda o obchodnej, hospodárskej a vedecko-technickej spolupráci. Zaujímavosťou je, že počas tejto návštevy Islama Karimova v Európe, poplietol uzbecký prezident dary. Českému prezidentovi Václavovi Havlovi vázu s podobizňou slovenského prezidenta Michala Kováča a slovenskému prezidentovi koberec s obrazom českého prezidenta.
Vzťahy medzi Uzbekistanom a Slovenskou sa v posledných rokoch rozvíjali na úrovni vlád, parlamentov, odborníkov a podnikateľov. Začala pracovať spoločná medzivládna slovensko-uzbecká komisia. V dôsledku toho bol bilaterálny obchodný obrat v roku 2002 8,2 mil. amerických dolárov. V marci 2003 bola pri príležitosti návštevy Slovenského prezidenta Rudolfa Schustera v Uzbekistane uzavretá dohoda o zamedzení dvojitého zdanenia a daňových únikov z príjmov z majetku, memorandum o spolupráci medzi Národnými bankam i oboch krajín.
V apríli 2023 navštívil Taškent predseda NRSR Boris Kollár, kde rokoval o zintenzívnení obchodu.
Écuelles
Écuelles môže byť:
Clermont-Savès
Clermont-Savès je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marcus Rashford
Marcus Rashford MBE (* 31. október 1997, Wythenshawe, Anglicko) je anglický profesionálny futbalista, ktorý pôsobí ako útočník anglického mužstva Manchester United a taktiež anglického národného tímu.
Do tímu Manchester United sa dostal už ako 7-ročný. Podarilo sa mu skórovať dvakrát v oboch jeho debutoch (Europa League) po tom, ako sa tesne pred zápasom zranil útočník Anthony Martial a taktiež aj v jeho prvom zápase v Premier League vo februári 2016 (proti Arsenalu). Taktiež skóroval v jeho prvom Manchesterskom derby, a prvom zápase Ligového pohára.
Rashford skóroval pri svojom reprezentačnom debute v máji 2016, čím sa stal najmladším anglickým hráčom, ktorý skóroval vo svojom prvom medzinárodnom seniorskom zápase. Neskôr bol nominovaný do zostavy Albionu na európsky šampionát: UEFA Euro 2016.
Manchester United
Marcus Rashford sa narodil vo Wythenshawe, Manchester. Ako 5-ročný začal hrávať za Fletcher Moss Rangers a o 2 roky neskôr sa pripojil k akadémii Manchestru United.
Sezóna 2015/16
Prvýkrát sa Rashford dostal na lavičku prvého tímu 21. novembra 2015 v zápase Premier League proti Watfordu, ktorý Manchester United vyhral 2-1. 25. februára 2016 bol Rashford doplnený do základnej zostavy mužstva po tom, čo sa počas rozcvičky zranil útočník Anthony Martial. V odvetnom zápase 16-finále UEFA Europa League proti Midtjyllandu zaznamenal Rashford 2 góly pri víťazstve 5-1. Tieto góly spravili z Marcusa Rashforda najmladšieho hráča Manchestru United, ktorý skóroval v európskych súťažiach. Prekonal tak rekord, ktorý pred ním držala legenda klubu George Best. Rashford zažil debut v Premier League proti Arsenalu o tri dni neskôr. Na víťazstve United 3-2 sa podieľal dvoma gólmi a jednou asistenciou, čím sa stal tretím najmladším strelcom United v Premier League po Federicovi Machedovi a Danny Welbeckovi. 20. marca zaznamenal Rashford jediný gól v Manchesterskom derby, pri prvom víťazstve na trávniku Manchestru City od roku 2012  Vo veku 18 rokov a 141 dní je Rashford najmladším strelcom Manchesterského derby vôbec.
Dňa 30. mája 2016 podpísal Rashford novú zmluvu s United so zárobkom 20 000 £ za týždeň, ktorá vyprší v roku 2020, s možnosťou rozšírenia o ďalší rok.
Sezóna 2016/17
Ďalšiu sezónu už začínal Rashford ako člen v seniorskom kádri s číslom 19, ktoré mu priradil nový manažér José Mourinho. Rashford strelil svoj prvý gól v sezóne 27. augusta 2016 proti Hull City po tom, čo v 71. minúte nastúpil za Juana Matu. Následujúci mesiac skóroval 18. septembra pri porážke 3:1 s Watfordom; 21. septembra pri víťazstve 3:1 proti Northamptonu Town v treťom kole EFL Cupu; a vo výhre ligy 4:1 nad Leicesterom City 24. septembra. Potom však skóroval až 7. januára 2017, na FA Cupe proti Reading, ktorý sa skončil 4:0.
Rashford získal svoju tretiu trofej 26. februára vo finále Pohára EFL, keď ako náhradník v 77. minúte nastúpil pri víťazstve 3:2 nad Southamptonom. Bol dôležitým faktorom víťazstva United 2:0 nad Chelsea 16. apríla po priamom kope Andera Herreru. Rashford strelil ďalší kľúčový gól o štyri dni neskôr proti Anderlechtu v 107. minúte štvrťfinálového druhého zápasu Európskej ligy pri výhre 2:1 (3:2 súhrnne) a poslal United do ďalšieho kola. Štartoval tiež vo finále Európskej ligy 24. mája proti holandskému tímu Ajax, ktorý Manchester United vyhral 2:0, čím získal svoju celkovo štvrtú a európsku prvú trofej. Vďaka príchodu Zlatana Ibrahimovića strávil Rashford väčšinu sezóny na krídle. Počas sezóny vystúpil najviac zo všetkých hráčov United, hral 53-krát.
Sezóna 2017–18
Rashford sa premiérovo predstavil vo svojej druhej plnej seniorskej sezóne 8. augusta 2017 proti Realu Madrid v Superpohári UEFA ako náhradník (46. minúta) pri prehre 2:1. V lige začal domácim víťazstvom 4:0 proti West Hamu United, pričom asistoval pri úvodnom góle Romelu Lukaku. Rashford strelil svoj prvý gól v sezóne 26. augusta pri víťazstve 2:0 nad Leicestrom, tri minúty po to čo nastúpil ako striedajúci hráč. 12. septembra Rashford skóroval v Bazileji pri svojom debute v Lige majstrov UEFA, pri výhre 3:0.
23. októbra sa Rashford umiestnil na treťom mieste v ocenení Golden Boy za rok 2017 za víťazom Kylianom Mbappém a Ousmaneom Dembélém. 10. marca 2018 strelil Rashford oba svoje góly pri víťazstve 2:1 nad rivalom Liverpoolom. O tri dni neskôr bol United vyradený z Ligy majstrov po porážke španielskou Sevillou 2:1, pričom Rashford asistoval pri góle United.
Sezóna 2018–19
Pred sezónou 2018–19 dostal Rashford po odchode Ibrahimovića číslo 10. Tričko predtým v Premier League obliekali aj Teddy Sheringham, Ruud van Nistelrooy a Wayne Rooney a stal sa tak tretím absolventom akadémie, ktorý si ho obliekol po Markovi Hughesovi a Davidovi Beckhamovi.
1. decembra Rashford 2 krát asistoval pri remíze United 2:2 so Southamptonom, pričom góly strelili Lukaku a Herrera. V ďalší herný deň 2 krát asistoval proti Fulhamu, pričom strelcami boli Ashley Young a Juanovi Mata a United vyhrali 4:1. 12. decembra nastúpil Rashford ako náhradník za stredopoliara Freda a v 87. minúte skóroval hlavičkou pri prehre 2:1 so španielskym tímom Valencia v zápase Ligy majstrov v záverečnej skupinovej fáze. 22. decembra Rashford skóroval v tretej minúte prvého zápasu Manchestru United pod vedením nového dočasného manažéra Ole Gunnara Solskjæra, v ktorom United zvíťazili nad Cardiff City 5:1. Solskjær ocenil Rashfordove výkony a uviedol, že Rashford mal šancu stať sa jedným z najlepších útočníkov na svete.
13. januára strelil Rashford jediný gól pri víťazstve 1:0 nad Tottenhamom Hotspur na štadióne vo Wembley; to bolo prvýkrát, čo skóroval v troch po sebe nasledujúcich ligových zápasoch vo svojej kariére, tretí najmladší, ktorý dosiahol toto pre United za sebou po Rooneym a Ronaldovi. Nasledujúci týždeň sa zúčastnil svojho 150. zápasu v klube, keď vyhral 2:1 proti Brightonu & Hove Albion a svojím gólom stal najmladším hráčom v histórii United, ktorý skóroval v štyroch po sebe idúcich ligových zápasoch. Jeho pôsobivý výkon v januári mu vyniesol prvý titul hráča mesiaca Premier League.
Filantropia
V marci 2020, počas lockdownu v Spojenom kráľovstve, ktorý uvalil vláda Borisa Johnsona v reakcii na pandémiu COVID-19, sa Rashford spojil s charitatívnou organizáciou FareShare zameranou na chudobu a plytvanie potravinami, a dodával jedlo prevžne deťom v oblasti Veľkého Manchestru, ktorí už nedostávali zadarmo obed v školách a v iných detských komunitách centrách. Rashford spočiatku kontaktoval FareShare, aby poskytol „značný“ dar, ale po diskusii s generálnou riaditeľkou Lindsay Boswell sa rozhodol poskytnúť svoju plnú podporu. S počiatočným cieľom podporiť 400 000 detí v regióne iniciatíva rýchlo vyzbierala viac ako 20 miliónov libier na zabezpečenie jedla pre deti v celej krajine, ktoré, ak by ešte chodili do školy, dostávali školskú stravu zadarmo. Dňa 11. júna Rashford odhalil, že charitatívna organizácia bola schopná poskytnúť 3 milióny jedál po celej krajine, pričom toto číslo sa nasledujúci mesiac zvýšilo na 4 milióny.
15. júna 2020 Rashford napísal otvorený list vláde Spojeného kráľovstva, v ktorej ich vyzval, aby ukončili chudobu detí v Spojenom kráľovstve. O deň neskôr vláda oznámila zmenu v politike týkajúcej sa predĺženia bezplatného školského stravovania pre deti počas letných prázdnin, pričom Rashfordova kampaň bola pripisovaná ako hlavný zlom vo vládnych rozhodnutiach. Za svoju charitatívnu činnosť obdržal Rashfrod rad britského impéria a čestný doktorandský titul od University of Manchester.
Klubové
Ku dňu 14. august 2023
Medzinárodné
Ku dňu 19. jún 2023
Klubové
Manchester United Anglicko
ES Besançon Féminin
ES Besançon Féminin je francúzsky ženský hádzanársky klub z Besançonu. Vznikol v roku 1970. Je 4-násobný majster krajiny a takisto 4-násobný víťaz národného pohára. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie víťazstvo v Pohári víťazov pohárov EHF či štvrťfinálová účasť v Lige majstrov EHF. Momentálne (2012) hrá najvyššiu domácu súťaž, Division 1 féminine.
Úspechy
Francúzska najvyššia súťaž:
Víťaz Francúzskeho pohára:
Víťaz Ligového pohára:
Amfiteáter (Chisaria)
Rímsky amfiteáter, alebo len Amfiteáter   sú ruiny amfiteátra ležiace v meste Chisaria v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.
ES Besançon Féminin
Európske súťaže
náhľad|[[Palais des sports de Besançon]] Liga majstrov:
Amfiteáter (Chisaria)
Lokalita
Mauzóleum leží v centrálnej časti mesta Chisaria v bezprostrednej blízkosti prameňa Momina sălza.
ES Besançon Féminin
Európske súťaže
Pohár EHF:
Amfiteáter (Chisaria)
Dejiny
Amfiteáter bol postavený koncom 3. storočia na území vtedajšieho Diocletianopolu. Rímske mesto bolo dôležitým kúpeľným centrom, ktoré navštevovali osobnosti zo všetkých častí rímskeho impéria a ako také potrebovalo mať miesta, kde by sa kúpeľní hostia mohli zabávať. Amfiteáter sa preto stal jedným z najdôležitejších a najviac navštevovaných miest antického mesta.
ES Besançon Féminin
Európske súťaže
Vyzývací pohár:
Amfiteáter (Chisaria)
Dejiny
Spočiatku sa amfiteáter využíval ako miesto pre konanie gladiátorských zápasov a zápasov so zvieratami. Po oficiálnom uznaní kresťanstva v Rímskej ríši v roku 313 sa účel zmenil a priestor sa začal využívať na rôzne športové a kultúrne podujatia. Dôvodom bola kresťanská kritika prelievania krvi pre zábavné účely v arénach. V Chisarii boli nové pravidlá uplatnené o to rýchlejšie, že mesto sa stalo jedným z dôležitých centier raného kresťanstva.
Nevie sa, dokedy bol amfiteáter využívaný, no za najneskoršiu hranicu sa považuje tretia štvrtina 4. storočia, keď bolo mesto ťažko poškodené pri nájazdoch Gótov. Z dôvodu vtedajšieho celkového úpadku rímskeho impéria sa už stavba nikdy neobnovila.
ES Besançon Féminin
Európske súťaže
Mestský pohár EHF:
Amfiteáter (Chisaria)
Charakteristika
Chisarský amfiteáter je jedným z troch známych a vedecky preskúmaných amfiteátrov na území dnešného Bulharska - teda rímskych provincií Trácia a Moesia. Sú to amfiteáter v meste Serdica (dnešná Sofia) a amfiteáter v meste Marcianopolis (dnešná Devňa). Ide o jeden z najneskôr postavených rímskych amfiteátrov.
Amfiteáter v Chisarii je typickým príkladom rímskej provinčnej architektúry. Konštrukčne zase predstavuje, typický provinčný štýl výstavby budov v prvých desaťročiach neskorej antiky. Stavbe tak chýbajú čisté línie typické pre stavby tohto typu vo veľkých mestách.
Miesto pre výstavbu, ktoré sa nachádza v dnešnom parku Momina sălza, bolo vybrané tak aby terén vyhovoval stavbe amfiteátra. Amfiteáter tak bol postavený v malej dolinke so svahmi naokolo, na ktorých bolo možné inštalovať sedačky.
Predstavoval zvrchu odkrytú, ale zo všetkých strán zatvorenú stavbu so sedačkami rozloženými okolo arény v tvare nepravidelnej elipsy. Sedadlá boli drevené, umiestnené vo svahu nad arénou. Na južnej strane sa nachádzal hlavný vchod, ktorým vchádzali do arény účastníci zápasov. Pred vchodom sa nachádzala špeciálna klenutá nika, v ktorej bola umiestnená socha božstva (pravdepodobne Nemesis), ktorá bola patrónkou hier v amfiteátri. Na severnej strane stavby sa nachádzali tri vchody, ktorými sa vpúšťali do arény zvieratá. Pozdĺž dlhších stien elipsy arény sa nachádzali miestnosti pre obsluhujúci personál.
Do súčasnosti sa zachovala celá aréna amfiteátra.
Cologne (Gers)
Cologne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gers, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
František Kazinczy
Životopis
Pochádzal zo zemianskej rodiny s latinsko-maďarským prídomkom "Kazinczy de Kazincz et Alsóredmecz". Študoval na evanjelickom lýceu v Kežmarku a na kalvínskom kolégiu v Sárospataku. Právo študoval v Košiciach, na Evanjelickom kolégiu v Prešove a v Pešti. Od roku 1784 bol členom slobodomurárskeho hnutia. V roku ho 1785 cisár Jozef II. vymenoval za inšpektora východouhorského školského obvodu so sídlom v Košiciach. Jeho reakciou na štátny germanizmus Jozefa II. bola snaha o obrodu maďarského jazyka. Preto sa začal venovať zveľaďovaniu maďarčiny prekladom klasikov a slovotvorbou z maďarských archaizmov. Reformou jazyka, kedy bolo vytvorených viac ako 10 000 nových slov, položil základy modernej maďarčiny. S týmto cieľom v roku 1788 založil so svojimi druhmi Davidom Barótim Sabóom a Jánom Bačánim v Košiciach Košickú maďarskú spoločnosť (Kassai Magyar Társaság). V rokoch 1788-1792 tu vydávali prvý maďarský literárny časopis Maďarské múzeum (Magyar Múzeum). Z Košíc je známy aj jeho preklad Hamleta. V rokoch 1790-1791 vydával v Košiciach vlastný slobodomurársky časopis Orpheus.
V roku 1791 ho prepustili zo štátnej správy kvôli kalvínskemu vierovyznaniu. Odcestoval do Viedne, kde sa pridal k uhorskému jakobínskemu hnutiu vedenému Ignácom Martinovičom. V roku 1794 bol preto zatknutý a v roku 1795 odsúdený na trest smrti. Cisár František I. rozsudok zmenil na väzenie na neurčitú dobu. Väznili ho na Špilberku, v Kufsteine a v Mukačeve. V roku 1801 bol prepustený a usadil sa na zemplínskom statku Széphalom pri Novom Meste pod Šiatrom. V rokoch 1814-1816 bol publikovaný súbor jeho diel a básní v deviatich zväzkoch a súbor jeho listov v piatich zväzkoch. V roku 1828 sa stal zakladajúcim členom Uhorskej vedeckej spoločnosti (predchodkyne Akadémie vied) a prvým korešpondentom jej historickej sekcie. V roku 1831 zomrel na choleru.
Novinárska cena
Novinárska cena je ocenenie, ktoré udeľuje Nadácia otvorenej spoločnosti slovenským novinárom. Prvý ročník sa uskutočnil v roku 2004, odvtedy je cena udeľovaná každoročne. Cieľom Novinárskej ceny je upriamiť pozornosť na kvalitné a zaujímavé práce slovenských novinárov.
Do súťaže Novinárska cena sa môžu zapojiť všetci zástupcovia a zástupkyne reprezentujúce celoslovenské printové, elektronické, online či regionálne médiá, ktorí publikovali alebo odvysielali svoj príspevok v predchádzajúcom roku. Príspevky hodnotia nezávislé poroty zložené z odborníkov a profesionálov z oblastí médií, ako aj z ďalších osobností akademického, kultúrneho, spoločenského a neziskového sektora zo Slovenska i zahraničia.
Okrem bežných ocenení udeľuje porota každoročne niekoľko špeciálnych ocenení. Víťazné príspevky sú tiež ocenené finančnou odmenou.
Kritika
V októbri 2020 ocenenie kritizovali v interview, ktoré spolu viedli, novinári Dag Daniš, Martin Hanus a Michal Magušin po prestupe Daniša z redakcie Aktuality.sk do redakcie denníka Postoj (Daniš v roku 2022 spoluprácu s Postojom ukončil).
Podľa redaktorov Postoja svoje texty prestali do súťaže prihlasovať kvôli zloženiu porôt, ktoré bolo "čoraz jednostrannejšie a o novinárskej kvalite rozhodovala len jedna malá bublina." Daniš reagoval slovami "ja to vnímam ako cenu pre novinárov od tretieho sektora," a "odohráva sa to v bubline a najmä to nie je v pravom zmysle slova Novinárska cena."
Émanville
Émanville môže byť:
Žieravina
náhľad|Žieravý roztok [[hydroxid sodný|hydroxidu sodného]] Žieravina alebo žieravá látka alebo korozívna látka je chemická látka, ktorá môže zničiť alebo nezvratne poškodiť inú látku, s ktorou príde do styku. Žieraviny sú nebezpečné najmä pre možnosť poškodenia očí, kože alebo podkožného tkaniva, vdychovanie alebo požitie žieraviny môže poškodiť dýchacie, resp. tráviace ústrojenstvo. Expozícia žieravinou vedie k poleptaniu.
Žieraviny sa v rámci bezpečnostnej klasifikácie označujú písmenom „C“ a nasledujúcim piktogramom:
80px
Globálny harmonizovaný systém klasifikácie a označovania chemikálií (GHS) používa pre žieraviny tento piktogram:
100px
Termín
Pod vplyvom angličtiny sa niekedy objavuje označenie korozívna látka (pôvodom z corrosive substance).
Žieraviny v nízkej koncentrácii sú obvykle dráždivé. Označenie látky symbolom „žieravý“ (GHS05) v Globálne harmonizovanom systéme môže byť založené ako na žieravosti pre živé tkanivá, aj pre neživé materiály (napr. kovy).
Žieraviny sa líšia od iných škodlivín tým, že sú pri styku s tkanivami bezprostredne nebezpečné, zatiaľ čo jedy majú systémový toxický účinok, ktorý potrebuje určitý čas k tomu, aby sa prejavil. Kolokviálne možno žieraviny označovať ako „jedy“, ale technicky ide o odlišné pojmy. Neexistuje nič, čo by bránilo tomu, aby žieravina bola súčasne aj jedom, teda existujú látky, ktoré sú aj žieravé aj jedovaté (napr. fenol).
Žieravosť
náhľad|Kyselina fluorovodíková Typickými žieravinami sú silné kyseliny, zásady, alebo koncentrované roztoky niektorých slabých kyselín a zásad. Ich účinok na živé tkanivo je založený na acidobazickej katalýze hydrolýzy esterov a amidov. Žieravé kyseliny a zásady sú schopné odtučňovať kožu katalýzou hydrolýzy tukov, ktoré chemicky patria medzi estery. Bielkoviny sú chemicky amidy, ktoré môžu byť tiež hydrolyzované touto cestou. Silné kyseliny a zásady denaturujú bielkoviny a ľahko hydratujú. Hydratácia odstraňuje vodu z tkaniva a je významne exotermická. Napríklad koncentrovaná kyselina sírová pôsobí okrem poleptania tiež popáleniny. Silné oxidačné činidlá, napríklad koncentrovaný peroxid vodíka, môžu byť tiež žieravé pre tkaniny alebo iné materiály, aj keď je ich hodnota pH blízka neutrálnej. Príkladom silnej kyseliny, ktorá je súčasne silným oxidantom, je kyselina dusičná. Je výrazne žieravejšia, než by sa dalo očakávať podľa hodnoty pKa.
Školfilm
Školfilm – Ústav pre školský a osvetový film bol založený 17. decembera 1940. Prvým riaditeľom novozaloženej inštitúcie sa stal Bohumil Vančo, ktorý bol v tejto funkcii v rokoch 1941 – 1942. Okrem osvetovej a vzdelávacej funkcie organizoval Školfilm súťaže na filmové scenáre a vydával časopis Náš film, ktorý však vychádzal len v rokoch 1941 – 1943. Zanikol 2. novembra 1949.
História
Diapozitívy a neskôr nemé filmy sa na osvetovú funkciu využívali ešte predtým, než vznikol Školfilm. Najskôr sa začali využívať na podujatiach uhorskej Uránie, neskôr sa film stal súčasťou vyučovacích hodín na Banskej akadémii v Banskej Štiavnici a na gymnáziu v Lučenci. Po roku 1918 začal podporovať nakrúcanie a distribúciu vzdelávacích a osvetových filmov Masarykov ľudovýchovný ústav. Míľnikom zavádzania filmu do škôl v ČSR sa stal 3. november 1936, keď bol schválený výnos Ministerstva školstva a národnej osvety. V rámci tohto nariadenia sa ako učebné pomôcky začali využívať aj filmy.
Pri zrode Školfilmu stál Bohumil Vančo, ktorý už v roku 1937 napísal knihu Film a škola, v ktorej sa zaoberá filmom v rámci výučby, a tiež technickými a estetickými problémami filmu. Okrem toho, že bol prvým riaditeľom Školfilmu, nakrútil prvý slovenský nehraný film Niekoľko perál slovenského folklóru.
Školfilm sa stal prvým kompletne vybudovaným štátnym podnikom na tvorbu, rozmnožovanie a distribúciu. Vyznačoval sa taktiež tým, že mal vlastné laboratória, kde filmy vznikali. Činnosť tejto inštitúcie zasahovala do všetkých oblastí kinematografie – nestarala sa len o dovoz a distribúciu filmov, ale aj o ich výrobu a rozmnožovanie.
Výnimočnosť a význam Školfilmu spočíval v tom, že na Slovensku po prvýkrát realizoval cieľavedomú produkciu školských filmov, ktoré sa využívali na vzdelávanie v rámci celého školstva. Taktiež v ňom začínali mnohí tvorcovia, ktorí sa stali neskôr úspešnými v inej oblasti kinematografie – boli to predovšetkým Bedřich Voděrka, Viktor Kubal, Jaroslav Vančo, Florián Andris, Otakar Patočka, Jozef Zachar alebo Štefan Orth.