cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lavočkin La-5
Popis konštrukcie
Lavočkin La-5FN bol jednomiestny, jednomotorový samonosný dolnoplošník. Drevená kostra krídel a pevných chvostových plôch bola potiahnutá preglejkou, kovová kostra pohyblivých chvostových plôch i klapiek plátnom. Vnútorná konštrukcia krídel mala dva nosníky. Vnútorné palivové nádrže mali objem 464 litrov paliva. Trup tvorila preglejková pološkrupina, zadnú časť tvorilo 13 prepážok a 4 pozdĺžne nosníky, na ktoré bol pripevnený preglejkový poťah. Predná časť trupu mala oceľovú kostru, ktorá sa spájala s dvomi drevenými nosníkmi v oblasti centroplánu. Krycie plechy motora boli duralové. Hviezdicový motor AŠ-82 (neskôr vo verziách F a FN) poháňal kovovú trojlistú vrtuľu s nastaviteľným uhlom nábehu listov. Vrtuľa mala priemer. Podvozok bol zaťahovací. Motor sa štartoval stlačeným vzduchom z tlakovej fľaše, prípadne mechanickým náhonom zapadajúcim do nadstavca na vrtuľovom kuželi. Mechanické štartovanie sa používalo najmä v zimných podmienkach. Hlavné podvozkové nohy sa zaťahovali smerom k trupu, zadná podvozková noha sa zaťahovala do trupu. Čelné sklo pilotnej kabíny bolo kryté hrubým pancierovým sklom, zadná časť kabíny bola krytá  hrubým sklom. Výzbroj tvorili dva pevné synchronizované kanóny ŠVAK kalibru, strieľajúce okruhom vrtule, pre každý bolo štandardne pripravených 200 nábojov. Mohol niesť aj 8 neriadených rakiet RS-82 (ich inštalácia však bola skôr výnimočná), bomby do hmotnosti, či prídavné nádrže s palivom. right|300px|Trojpohľadový výkres lietadla La-5FN
Courgoul
Courgoul je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Transliterácia staroegyptčiny
Transliterácia staroegyptčiny v egyptologickom vednom odbore znamená proces zaznamenávania textu napísaného v staroegyptskom jazyku do abecedných znakov, ktoré reprezentujú jednotlivé znaky hieroglyfov, alebo ich hieratické a démotické formy. Tento postup uľahčuje publikáciu textov, pri ktorej nie je možné z rôznych, napr. praktických dôvodov pridať fotografiu alebo kresbu citovaného egyptského dokumentu.
Štandardy
V súčasnosti sa používa niekoľko štandardných schém pre prepis hieroglyfického a hieratického písma. Je to možno aj preto, že význam transliterácie je pre egyptológiu veľmi veľký. Niekedy sa zdá, že jestvuje toľko transliteračných schém, koľko je egyptológov. Napriek tomu existuje niekoľko navzájom blízkych systémov, ktoré môžu byť považované za konvenčné. Veľa egyptológov, ktorí nepochádzajú z nemeckého prostredia, používa Gardinerov systém z. Veľa vedcov z nemeckého prostredia si vybralo systém z publikácie Wörterbuch der aegyptischen Sprache, štandardného slovníka staroegyptčiny. V súčasnosti však narastá trend, aj keď hlavne medzi anglicky hovoriacimi vedcami, prijať upravenú verziu schémy, ktorú používa Wörterbuch, napr. .
Maszewo
Maszewo je mesto v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve v okrese Powiat goleniowski v rovnomennej gmine.
Transliterácia staroegyptčiny
Štandardy
Hoci tieto konvenčné prístupy k transliterácii sa datujú už od druhej polovice 19. storočia, jestvuje niekoľko pokusov prijať upravený systém, ktorý by aspoň v určitej miere zohľadňoval IPA štandard. Jedným z najúspešnejších pokusov je systém vyvinutý Wolfgangom Schenkelom, ktorý je celkom rozšírený v nemeckom vedeckom prostredí. Novším je návrh Thomasa Schneidera, ktorý sa blíži transliteračnému systému IPA, ale ešte nie je veľmi rozšírený. Najviac kritizovanou vecou na oboch systémoch je, že oba vytvárajú dojem presnej, vedecky overenej výslovnosti, akú mali starí Egypťania. V skutočnosti je takáto výslovnosť naďalej predmetom diskusie. Na dôvažok oba systémy predstavujú len teoretickú výslovnosť strednej (klasickej) egyptčiny a neobsahujú výslovnosť skoršej alebo neskoršej fázy jazyka, ktoré by v inom prípade boli transliterované rovnakým systémom.
Maszewo
Žije tu 3 103 obyvateľov (30. 6. 2007).
Transliterácia staroegyptčiny
Elektronická transliterácia
Schéma z roku 1984, založená na báze ASCII znakov, bola navrhnutá medzinárodnou skupinou egyptológov na prvej konferencii s názvom Okrúhly stôl informatiky a egyptológie a publikovaná roku 1988 v, neskôr známa pod názvom Manuel de Codage (alebo MdC) systém podľa názvu publikácie. Transliteračný systém Manuálu je rozšírený v internetových a e-mailových diskusiách egyptológov a odbornej verejnosti.
Manuel de codage umožňuje okrem jednoduchej „hláskovej“ transliterácii aj komplexnejšiu metódu elektronického zápisu celých egyptských textov a určovanie umiestnenia, orientácie a veľkosti každého hieroglyfu. Tento systém používajú rôzne programy zaoberajúce sa sádzaním hieroglyfických textov, napr. WinGlyph, MacScribe, InScribe, Glyphotext, WikiHiero atď.
Unicode
S príchodom znakovej tabuľky Doplnená rozšírená latinka (, 1E00–1EFF), ktorá rozšírila sadu znakov elektronického typografického systému Unicode vo verzii 1.1 z roku 1992, je dnes možné skoro úplne transliterovať staroegyptské texty pomocou súčasnej výpočtovej techniky. Aj dolu uvedené tabuľky zobrazujú hlásky vďaka systému Unicode.
Alef, ajin a jod
Pre transliteráciu staroegyptčiny sú potrebné tri ďalšie znaky:
Na to, aby Unicode systém podporoval tieto znaky, je potrebný dlhší čas. Návrh pre implementáciu pochádza z augusta 2000 a až v novembri 2005 boli začlenené prvé štyri znaky zo šiestich:
Ďalšie dva navrhované znaky predstavujú možný tvar egyptologického jodu, ktorý používa znak prídychu z cyriliky, jeden z niekoľkých diakritických znamienok vybraných pre tento účel. Ďalšími znamienkami sú U+0313 „ ̓“ (kombinačná čiarka nad, ) a U+0357 „ ͗“ (kombinačný pravý polkrúžok nad, ). Znakové tabuľky Opentype fontov budú musieť korektne podporovať ich zobrazovanie.
Príklad ukazujúci alternatívu s diakritickým znamienkom z cyriliky:
Transliteračný systém založený na elektronickom typografickom systéme Unicode prijal Institut Français d’Archéologie Orientale. Používa však nesprávne znak „ȝ“ pre alef (Unicode U+021D, v skutočnosti yogh starej a strednej angličtiny), „j“  alebo nesprávne „ỉ“  (Unicode U+1EC9, v skutočnosti znamienko z vietnamskej abecedy) pre jod a „ʿ“  (Unicode U+02BF) pre ajin.
Démotické písmo
Pre písmo posledného predkopstského štádia staroegyptčiny sa už dlho používajú rovnaké transliteračné systémy ako pre hieroglyfické a hieratické písmo. V roku 1980 však démotisti prijali jednotný medzinárodný štandard, založený na tradičnom systéme používanom pri hieroglyfoch s pridanými symbolmi pre samohlásky, ktoré sa v démotčine značia, a ďalšími znakmi, ktoré sa vyskytujú v démotických textoch. V Démotickom slovníku Orientalistického inštitútu Univerzity v Chicagu využívajú túto metódu. Ďalšie detaily je možné nájsť v nasledujúcich publikáciách:
Príklady rôznych transliteračných schém
Nasledujúci text (zobrazený pomocou WikiHiero) je pre porovnanie ďalej transliterovaný najpoužívanejšími schémami. Obyčajne sa prekladá ako „… obetný dar prinášaný kráľom a Usir, prvý zo Západných [t. j. mŕtvych], veľký boh, pán Abidža a Vepuauet, pán Posvätnej zeme [t. j. pohrebiska] …“ Text môže byť alternatívne preložený aj ako „… kráľovský obetný dar prinášaný Usirovi, prvému zo Západných, veľkému bohu, pánovi Abidža a Vepuauetovi, pánovi Posvätnej zeme …“
Znaky pre jednoduché hlásky
Egyptské hieroglyfické písmo obsahuje znaky pre 24 jednoduchých hlások (polospoluhlások a spoluhlások), ktoré dnes spájame s 26 grafémami. Vyobrazené sú nižšie. Graféma predstavujúca w / u má aj skrátenú formu pochádzajúcu z hieratického písma.
Oba tradičné transliteračné systémy podľa a, ktoré sú zobrazené v ľavej časti tabuľky, sú staré viac než sto rokov a sú jednými z najčastejšie používaných systémov v odborných textoch. Nachádzajú sa v nich symboly ako napr. „3“ pre hlásku, ktorej zvuk je dnes stratený. V poslednom čase sa pri jeho rekonštrukcii urobil pokrok, ale stále je predmetom debát. Napríklad dnes sa predpokladá, že 3 bol asi alveolárny laterálny aproximant („l“) v starej staroegyptčine, ktorý neskôr v strednej staroegyptčine zmizol. Spoluhlásky prepisované ako znelé (d, g, dž) mohli byť v skutočnosti ejektívy, prípadne mohli byť faryngalizované ako emfatické spoluhlásky v arabčine. Ich popis je možné nájsť v.
Existuje aj mierne odlišná interpretácia znakov, ktorá čiastočne reviduje ich znenia a v dvoch prípadoch dokonca odmieta hieroglify zaradiť medzi jednohláskové znaky, pretože ich pokladá za kombináciu viacerých foném (ajin ← y33 a ẖ ← ḫ3).
Židovský cintorín v Prahe-Žižkove
náhľad|Pohľad k vstupu na cintorín Židovský cintorín v Prahe-Žižkove vo Fibichovej ulici používala pražská židovská obec k pochovávaniu svojich zosnulých od roku 1787, kedy prestal byť používaný Starý židovský cintorín v Josefove, do konca 19. storočia.
Transliterácia staroegyptčiny
Pozri aj
Manuel de Codage – základný systém pre vkladanie hieroglyfického textu na Wikipédii
Židovský cintorín v Prahe-Žižkove
Nachádza sa tu niekoľko nádherných náhrobných kameňov.
Po roku 1945 bola časť cintorína premenená na park, časť so starými náhrobnými kameňmi však zostala zachovaná.
Od konca 19. storočia používala pražská židovská obec cintorín na Olšanech.
Výmena obyvateľstva
Výmena obyvateľstva je presídlenie obyvateľstva dvoch alebo viacerých štátov alebo geografických celkov v opačných smeroch uskutočnené približne v rovnakom čase. Presídľovanie obyvateľstva sa dotklo desiatok miliónov ľudí na celom svete. Obzvlášť to platí pre národnostne rôznorodú Európu, kde neustále dochádzalo ku presídleniam menšinových častí obyvateľstva.
Najväčší vplyv na výmenu obyvateľstva mali najmä vojnové udalosti a ich konečné výsledky.
NGC 3645
NGC 3645 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 23. februára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,1.
Michal Hvorecký
Mgr. Michal Hvorecký (* 29. december 1976, Bratislava) je slovenský spisovateľ a publicista.
Životopis
Vyštudoval estetiku na Filozofickej fakulte Univerzity Konštantína Filozofa v Nitre. V rokoch 2000 až 2003 spoluorganizoval hudobný festival Wilsonic. Žije v slobodnom povolaní v Bratislave.
Tvorba
Preklady jeho kníh vyšli v Nemecku, Taliansku, Poľsku a Česku. Pravidelne píše publicistiku pre rôzne denníky a časopisy, ako napríklad denník SME, alebo internetový portál Salon. Za svoje texty získal viacero literárnych ocenení a autorských štipendií: MuseumsQuartier vo Viedni, Literarisches Colloquim v Berlíne, Goetheho inštitút v Mníchove, International Writing Program v USA. Adaptáciu románu Plyš uviedlo pražské Divadlo Na zábradlí, Divadlo Aréna v Bratislave a Schauspielhaus Hannover. 19. marca 2009 mala v Theater Forum v rakúskom Schwechate premiéru jeho prvá divadelná hra „Slovenský inštitút. Jedna komédia.“, napísaná v nemčine.
Mladá Vožice
Mladá Vožice je mesto v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 715 obyvateľov, z toho 1 325 mužov a 1 390 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,9 roka (muži 39,9 roka, ženy 41,7 roka).
Saint-Maurice-d’Ibie
Obyvateľstvo
Saint-Maurice-d’Ibie má 206 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Międzyzdroje
Žije tu 5 447 obyvateľov (30.6.2007).
P-CMM
P-CMM (z angl. People Capability Maturity Model) je CMM model zameraný na management ľudských zdrojov. Model si kladie za cieľ integrovať funkcie personálneho riadenia, riadenia firemného know-how a riadenia vývoja organizácie. Zavádza systém zvyšovania individuálnych kompetencií, budovania efektívnych tímov, identifikácie kľúčových problémov pri organizovaní zdrojov a motivácie pre ďalší vývoj v organizácii. Tento vývoj sa deje (podobne ako pri iných CMM modeloch) evolúciou na piatich stupňoch.
Prvá verzia modelu bola vydaná v roku 1995 a zohľadnila päťročné skúsenosti autorského tímu s jeho implementáciou. Verzia 2 bola vydaná v roku 2001.
Veľmajster (šach)
Veľmajster (ang. Grandmaster) je najvyšší šachový titul udeľovaný Medzinárodnou šachovou federáciou FIDE.
Pred 2. svetovou vojnou sa používal titul veľmajster pre šachistov, ktorí dosahovali veľké úspechy na turnajoch. Na turnaji v Petrohrade v roku 1914 udelil ruský cár titul veľmajster piatim hráčom, ktorí postúpili do finálovej skupiny. Boli to Emanuel Lasker, José Raúl Capablanca, Alexander Alechin, Siegbert Tarrasch a Frank Marshall.
Po 2. svetovej vojne začala titul veľmajster udeľovať FIDE. Odvtedy sa tento titul nazýva medzinárodný veľmajster (GM). Po prvýkrát sa titul medzinárodný veľmajster udeľoval v roku 1950. Získalo ho 27 hráčov ešte na základe predchádzajúcich výsledkov. Postupne FIDE vytvorila klasifikačné normy, ktoré musí hráč splniť, aby titul medzinárodný veľmajster dostal.
Skálie (Hnúšťa)
Skálie je priemyselná osada v údolí Rimavy, pri ceste I/72 a železničnej trati Brezno – Jesenské (železničná zastávka Hačava-Skálie). Je súčasťou Hačavy ako miestnej časti mesta Hnúšťa. Je tu lokalizovaný závod na spracovanie magnezitu (Slovenské magnezitové závody). Z environmentálneho hľadiska je okolitá krajina nenávratne znehodnotená imisiami z tohto závodu.
Veľmajster (šach)
Pre ženy bol zavedený titul medzinárodná veľmajsterka (WGM) v roku 1976 podľa osobitných klasifikačných noriem. Prvou šachistkou, ktorá splnila veľmajstrovskú normu podľa klasifikačných noriem pre mužov, bola v roku 1991 maďarská šachistka Zsuzsa Polgárová.
V súčasnosti je evidovaných viac ako 900 medzinárodných veľmajstrov. Napríklad v roku 1972 ich bolo iba 88, v roku 1987 okolo 300.
Titul medzinárodný veľmajster existuje aj v korešpondenčnom šachu (od roku 1953) a v kompozičnom šachu (od roku 1972)
NGC 3646
NGC 3646 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 15. februára 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,8.
CMMI
CMMI (z angl. Capability Maturity Model Integration) je model základných procesov v organizácii spolu s odporúčaniami ako ich efektívne implementovať. Pomáha integrovať tradične oddelené funkcie v organizácii, stanovuje k tomu základné ciele a priority. Vychádza z rodiny modelov CMM a zahŕňa v sebe pôvodne tri oddelené modely:
Ciele modelu:
CMMI úroveň organizácie sa určí pomocou SCAMPI assessmentu.
Bostonské pitie čaju
náhľad|Bostonské pitie čaju Bostonské pitie čaju alebo Bostonský čajový večierok je udalosť zo 16. decembra 1773, kedy v bostonskom prístave obyvatelia prezlečení za Indiánov potopili 342 debien čaju, ktoré priviezla Východoindická spoločnosť. Protestovali tým proti zvýšeniu dane za čaj, ktoré požadovalo Spojené kráľovstvo.
CMMI
Priebežná a úrovňová CMMI reprezentácia
Vyhodnotenie procesov v organizácii pomocou CMMI procesného modelu je možné dvoma spôsobmi:
thumb|center|700px|Procesné oblasti CMMI modelu - priebežná reprezentácia (continuous representation). Anglické názvy a skratky sú ponechané kvôli kompatibilite s literatúrou.
Bostonské pitie čaju
V roku 1773 Británia poskytla Samuelovi Adamsovi a jeho stúpencom potrebnú iskru. Mocná Východoindická spoločnosť, ktorá sa ocitla v ťažkej finančnej tiesni, sa obrátila na britskú vládu, ktorá jej udelila monopol na všetok čaj vyvážaný do kolónií. Vláda dovolila Východoindickej spoločnosti priamo zásobovať maloobchodníkov a obísť tak koloniálnych veľkoobchodníkov, ktorí predtým obchod sprostredkúvali. Po r. 1770 prekvital ilegálny obchod natoľko, že väčšina čaju konzumovaného v Amerike bola cudzieho pôvodu, dovážaná ilegálne bez cla. Predajom čaju prostredníctvom vlastných agentov za cenu oveľa nižšiu, ako bola cena zaťažená clom, Východoindická spoločnosť dosiahla, že pašovanie stratilo zmysel, a zároveň ohrozila existenciu nezávislých koloniálnych veľkoobchodníkov. Koloniálni obchodníci, pobúrení nielen stratou obchodu s čajom, ale aj monopolistickými praktikami, sa pridali k agitácii radikálov za nezávislosť. V južných i severných prístavoch atlantického pobrežia boli agenti Východoindickej spoločnosti nútení ustúpiť a nové zásielky čaju sa buď vrátili do Anglicka, alebo uložili do skladov. V Bostone však agenti kolonistom vzdorovali a s podporou kráľovského guvernéra urobili prípravy na vylodenie prichádzajúcich zásielok bez ohľadu na odpor. 16. decembra 1773 skupina mužov preoblečených za Indiánov z kmeňa Mohawkov pod vedením Samuela Adamsa prenikla na paluby troch britských lodí kotviacich v prístave a vyhádzala debny s čajom do vody. K tomuto skutku ich viedla obava, že keby čaj vyložili na breh, kolonisti by zaplatili daň a čaj kúpili. Adams a jeho skupina radikálov pochybovali o tom, že by ich krajania zostali verní princípu. Británia musela čeliť kríze. Východoindická spoločnosť konala na príkaz parlamentu, a ak by zničenie čaju zostalo bez potrestania, parlament by pred svetom priznal, že nemá nad kolóniami kontrolu. Verejná mienka v Británii takmer jednomyseľne odsúdila bostonský čajový večierok ako prejav vandalizmu a dovolávala sa zákonných opatrení, ktoré by rebelantských kolonistov priviedli k poslušnosti.
1112 Polonia
1112 Polonia je planétka s priemerom 40 km, ktorú objavil P. F. Shajn 15. augusta 1928.
Nová Bodva
Nová Bodva bola v rokoch 1964 až 1991 obec v okrese Košice-okolie, ktorá vznikla spojením obcí Turnianska Nová Ves, Hosťovce a Chorváty. V roku 1990 sa od Novej Bodvy odčlenila najprv obec Hosťovce, o rok neskôr sa zvyšné dve dohodli na vzájomnom oddelení a vrátení do stavu spred roku 1964.
Bryanne Stewartová
Bryanne Stewartová (* 9. december 1979, Sydney, Austrália) je bývalá austrálska tenistka. Počas svojej kariéry vyhrala 3 turnaje WTA vo štvorhre.
Ľubochňa
Ľubochňa je obec na Slovensku v okrese Ružomberok. Ľubochňa je známym liečebným miestom endokrinologických ochorení, nachádza sa tu Národný endokrinologický a diabetologický ústav.
Polohopis
Obec sa nachádza na severných svahoch Veľkej Fatry, v údolí rieky Váh, na sútoku s Ľubochniankou. Na východe susedí s obcou Hubová, oproti nej leží Švošov a severozápadne ležia Stankovany. Ľubochnianska dolina je najdlhšia dolina na Slovensku. Tiahne sa pohorím Veľká Fatra.
Časti obce
Najväčšia dolina Veľkej Fatry (s dĺžkou 25 km) a zároveň aj časť obce je Ľubochnianska dolina.
Vodné toky
Obcou preteká rieka Váh a rieka Ľubochnianka.
Doprava
Obec sa nachádza na ceste I/18 a E 50, vedúcej zo Žiliny do Ružomberka. Ľubochňou tiež vedie železničná trať Žilina - Košice. V Ľubochni stoja všetky diaľkové autobusy a osobné vlaky. Obec má spojenie prímestskou dopravou s Ružomberkom.
Drain
Drain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3647
NGC 3647 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 22. marca 1865.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Ján Rak
Ján Rak (* 28. august 1915, Hradište pod Vrátnom – † 6. október 1969, Bratislava) bol slovenský básnik a prekladateľ.
Životopis
Narodil sa v maloroľníckej rodine a vzdelanie získaval v Hradišti pod Vrátnom, Brezovej pod Bradlom a v Bratislave. V rokoch 1938 – 1939 pracoval na Riaditeľstve pôšt a telekomunikácií, v rokoch 1939 – 1945 na Riaditeľstve štátnych železníc a od roku 1945 až do svojej smrti v roku 1967 bol zamestnancom Správy východnej dráhy.
Tvorba
Svoje prvé diela začal uverejňovať v roku 1941 v rôznych zborníkoch, kde uverejňoval ako verše, tak i teoretické diela. Knižne debutoval v roku 1942 zbierkou básní Je vypredané. Jeho tvorba bola ovplyvňovaná najmä nadrealizmom. Vo svojich dielach vyjadroval kritiku voči negatívnym spoločenským javom, ale taktiež dával priestor i sledovaniu pozitívnych vecí v živote a pozitívnym mravným cieľom. Často sa vracia k motívom vojny, úsilia o nastolenie mieru, mytológie, prírody. Okrem vlastnej tvorby sa venoval tiež prekladom, najmä z tvorby „prekliatych“ básnikov (Charles Baudelaire, Jean-Nicholas Arthur Rimbaud a i.).
Liptovská Osada
Liptovská Osada je obec na Slovensku v okrese Ružomberok.
Časti obce
Administratívnou súčasťou obce je aj osada Korytnica kúpele.
Dejiny
Územie obce bolo osídlené už na prelome 11. a 12. storočia. Vtedy tu vznikla benediktínska pustovňa (spomínaná ako Gothal, božie domčeky), okolo ktorej postupne vyrástla osada. Prvá písomná zmienka o nej sa datuje do roku 1288. Ďalšia písomná zmienka týkajúca sa územia dnešnej Liptovskej Osady je z roku 1340, v listine Karola Róberta I., v ktorej určoval chotár Ružomberka až po pustovňu, nachádzajúcu sa na sútoku rieky Lúžňanky a Revúcej.
Obec sa postupne vyvíjala tak, že roku 1649 tu bol postavený drevený kostol. Cirkevne patrila osada pod Ružomberok, ale v roku 1752 sa osamostatnila s filiálkami Revúce a Lúžna. V 18. storočí bola v Liptovskej Osade zriadená stála stanica cisársko-kráľovskej pošty s dostavníkovou dopravou, ktorá určila aj erb obce. V roku 1908 bola postavená úzkorozchodná železnica na trase Ružomberok - Liptovská Osada - Korytnica, miestnymi obyvateľmi prezývaná Korytnička. Jej trasu dnes kopíruje náučný cyklistický chodník - Cyklokorytnička (otvorená v lete 2016), vedúca z Ružomberku do Korytnice. V roku 1926 v obci vznikol zbor Cirkvi československej husitskej a bol postavený jediný kostol tejto cirkvi na území Slovenska. Počas 2. svetovej vojny tu bola zhodená prvá paradesantná skupina na Slovensku, kapitána Veličku. Obec sa zapájala do Slovenského národného povstania a v obci bolo veliteľstvo 6. taktickej skupiny, pod vedením kapitána (neskôr generála) Vesela.
Turizmus
V obci bol v roku 2015 vybudovaný multifunkčný areál Gothal ponúkajúci ubytovanie, šport a relax. Ubytovanie je v apartmánoch a moderne zariadených tradičných chalupách. Na relax je určený vodný svet, v ktorom je okrem plávania dostupný aj wellness, sauny a masáže. Športu slúžia vonkajšie aj vnútorné ihriská.
Doprava
Obec sa nachádza na významnom cestnom európskom ťahu E77. V pláne je výstavba rýchlostnej cesty R1, ktorá by mala obísť obec zo západu tunelom a odľahčiť tak centrum obce od medzinárodného tranzitu.
Vladimír Reisel
Vladimír Reisel (* 19. január 1919, Brodzany – † 1. september 2007, Bratislava ) bol slovenský básnik a prekladateľ.
Liptovská Osada
Doprava
V minulosti viedla cez obec úzkorozchodná železničná trať Ružomberok- Korytnica, ktorá mala byť súčasťou spojenia až do B.Bystrice, ale v roku 1974 bola zrušená.
Vladimír Reisel
Životopis
Narodil sa v remeselníckej rodine a vzdelanie získaval vo Veľkých Bieliciach, Prievidzi, v rokoch 1937 – 1939 študoval odbor slovenčina – francúzština na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, v rokoch 1939 – 1941 pokračoval v tomto štúdiu v Bratislave. Od roku 1941 pracoval ako stredoškolský profesor v Bratislave, v roku 1945 sa stal redaktorom denníka Pravda, v rokoch 1945 – 1952 pracoval na Ministerstve zahraničných vecí v Prahe a zároveň bol v rokoch 1945 – 1949 tiež atašé na česko-slovenskom veľvyslanectve v Paríži. V rokoch 1952 – 1959 bol redaktorom v časopise Život, v rokoch 1960 – 1973 zástupcom šéfredaktora vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ a v rokoch 1973 – 1987 bol šéfredaktorom časopisu Slovenské pohľady. V posledných rokoch žil v Bratislave.
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 1993
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 1993 boli v poradí 17. majstrovstvá Ázie v bejzbale mužov, ktoré organizuje Ázijská bejzbalová federácia (BFA). Konali sa v Perthe, v Austrálii v dňoch od 26. februára7. marca 1993, za účasti 7 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo KĽDR. Austrália sa stala šiestou krajinou, ktorá hostila ázijský šampionát v bejzbale. Zápasy sa hrali na štadióne Belmont Baseball Field. Svoj jedenásty titul získalo 🇯🇵, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇰🇷. Pre domácu 🇦🇺 to bolo posledné účinkovanie na ázijských majstrovstvách, pretože po tomto turnaji sa pripojila k Oceánskej bejzbalovej konfederácii.
Vladimír Reisel
Tvorba
Svoje prvé diela uverejňoval od roku 1935 v časopisoch Elán, Svojeť, Nové slovo, Slovenské smery, Slovenské pohľady a iné; knižne debutoval v roku 1939 zbierkou Vidím všetky dni a noci. Jeho tvorba bola výrazné ovplyvnená českou básnickou avantgardou (Vítězslav Nezval, Jaroslav Seifert) a francúzskym surrealizmom. Prevládajú v nej motívy erotiky, detstva, smrti, sna, exotiky a kozmu, nostalgie a lásky. Neskôr sa jeho tvorba prispôsobila politickým pomerom v spoločnosti a skĺzla do schematizmu. Okrem básnickej tvorby sa venoval tiež literárnokritickej a publicistickej činnosti, no taktiež prekladal najmä z francúzskej literatúry (Guillaume Apollinaire, Paul Éluard, Paul Breton a i.). Je autorom 19 zbierok pôvodnej poézie, 17 kníh prekladov poézie najmä z francúzštiny a ruštiny, ale aj zo španielčiny a gréčtiny a 4 kníh poézie pre deti a mládež. Spolupracoval tiež s rozhlasom, televíziou, divadlom i filmom. Jeho báseň Oheň zo zbierky Zrkadlo a za zrkadlom použil slovenský hudobný skladateľ Ján Cikker ako scenár k skladbe Cantus filiorum.
Majstrovstvá Ázie v bejzbale 1993
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia ázijských družstiev na Majstrovstvá sveta 1994, ktoré organizovala Nikaragua. Kvalifikovali sa na ne 4 najlepšie družstvá.
Cournols
Cournols je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mlýny
Mlýny sú obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 141 obyvateľov, z toho 77 mužov a 64 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,0 roka (muži 39,7 roka, ženy 44,6 roka).
Saint-Maurice-en-Chalencon
Saint-Maurice-en-Chalencon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Saint-Maurice-en-Chalencon má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Maurice-en-Chalencon má 190 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Hačava (Hnúšťa)
thumb|Pomník Mateja Hrebendu Hačava je mestská časť Hnúšte.
Polohopis
Nachádza sa v Muránskej brázde, na rozhraní Stolických vrchov a Revúckej pahorkatiny, na ľavom brehu Rimavy, v nadmorskej výške 335 m n. m. Leží na ceste II/531, 5 km severne od mesta a pri železničnej trati Jesenské - Brezno (železničná zastávka). Z obce vychádza žlto-značkovaný turistický chodník na vrch Tŕstie.
V súčasnosti je Hačava strediskom ťažby a spracovania magnezitu (časť Skálie).
Dejiny
Hačava je písomne doložená začiatkom 15. storočia. Narodil sa tu organizátor SNP Ondrej Klokoč, slovenský politik a novinár, pôsobil a zomrel tu národný buditeľ Matej Hrebenda. V obci stojí pomník Mateja Hrebendu.
Mieszkowice
Mieszkowice je mesto v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve v okrese Powiat gryfiński v rovnomennej gmine.
Žije tu 3 538 obyvateľov (30. 6. 2007).
Zoznam planétok 82751 – 83000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Rádio Šport
Rádio Šport bola súkromná komerčná rozhlasová stanica zameraná na šport, ktorá vysielala z Košíc.
Rádio začalo vysielať ako Hornet rádio 29. mája 2006 z metropoly východu, Košíc, kde mala svoje sídlo. Postupne multiregionálne rádio s pozmeneným názvom vysielalo 24 hodín denne najmä pre športovo založených ľudí všetkých vekových kategórií. Vysielanie ukončilo na konci januára roku 2020.
Vysielanie Rádia Šport pozostávalo z pravidelného športového servisu, rozborov športových udalostí, prehľadu očakávaných podujatí, "on-line" reportáží z domácich súťaží, publicistiky či informácií pre tipujúcich. Hudba bola zameraná na hity osemdesiatych i deväťdesiatych rokov, ako aj súčasné skladby.
Michael Gambon
Sir Michael John Gambon (* 19. október 1940, Dublin, Írsko) je britský divadelný, televízny a filmový herec. Má britské aj írske občianstvo.
Od tretieho dielu hral v ságe o Harry Potterovi riaditeľa Rokfortskej strednej školy čarodejníckej - profesora Albusa Dumbledora, po tom čo jeho prvý predstaviteľ Richard Harris v roku 2002 zomrel na Hodgkinovu chorobu.
1113 Katja
1113 Katja je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavila Pelageja Šajn 15. augusta 1928.
Concepción (sopka)
Concepción je jedna z najaktívnejších sopiek v Nikarague. Symetrický stratovulkán leží na severozápadnom okraji ostrova Ometepe v jazere Nikaragua vedľa iného vulkánu - Maderas, s ktorým je spojený úzkou šijou. Je tvorený prevažne bazaltovými a dacitovými lávami.
Vulkán sa vytvoril na staršej kaldere a v priebehu niekoľkých erupcií v druhej polovici 20. storočia narástol až do súčasnej výšky. Jeho svahy sú posiate početnými lávovými dómami, troskovými kužeľmi a maarmi.
Žores Ivanovič Alfiorov
Žores Ivanovič Alfiorov (* 15. marec 1930, Vitebsk† 1. marec 2019, Petrohrad, Rusko) bol ruský fyzik, držiteľ Nobelovej ceny za fyziku za rok 2000, ktorý významne prispel pri vytvorení modernej heteroštruktúry vo fyzike a elektronike. Bol aj politikom a bol členom ruského parlamentu (Dumy) do roku 1995.
Narodenie a vzdelanie
Narodil sa vo Vitebsku v bielorusko-židovskej rodine. V roku 1952 ukončil Elektrotechnický inštitút v Leningrade. Od roku 1953 pracoval v Ioffovom fyzikálno - technickom ústave sovietskej akadémie vied. V roku 1987 sa stal jeho riaditeľom. Bol zvolený za člena sovietskej akadémie vied v roku 1972, a plnohonotným členom v roku 1979. Od roku 1995 bol členom štátnej dumy, za komunistickú stranu Ruskej federácie. V roku 2000 obdržal Nobelovu cenu za fyziku spolu s Herbertom Kroemerom, "za vývoj heteroštruktúry v polovodičoch, ktorá sa používa vo vysokorýchlostnej elektronike a optoelektronike.".
Vynašiel heterotransistor, ktorý dokázal pracovať na oveľa vyšších frekvenciách než jeho predchodcovia, a zjavne zrevolučnil satelitnú komunikáciu a komunikáciu mobilných telefónov. Alferov a Kroemer nezávisle aplikovali túto technológiu do laserov na rezanie. Toto zrevolučnilo návrh polovodičov v mnohých oblastiach, vrátane LED-diod, čítačiek bar - kódu a CD - prehrávačov.
Hermann Grimmeiss z Kráľovskej švédskej Akadémie vied, ktorá udeľuje Nobelovu cenu, povedal: "Bez Alfiorova, by nebolo možné prenášať všetky informácie zo satelitov dole na Zem, alebo mať tak veľa telefónnych liniek medzi mestami."
Durtal (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
36. špeciálny pluk leteckej dopravy
thumb|right|Logo 36. špeciálneho pluku leteckej dopravy
36. špeciálny pluk leteckej dopravy bol osobitný pluk poľského vojenského letectva založený v roku 1945. Jeho sídlom bolo letisko Frédérica Chopina vo Varšave. Všetky jeho lietadlá slúžili k verejnej preprave, najmä preprave poľských politikov.
Lietadlový park
Stav z 30. decembra 2011:
Nehody
Dňa 10. apríla 2010 havarovalo pri pokuse pristáť na Smolenskej leteckej základni lietadlo Tu-154M s poľskou delegáciou vrátane prezidenta Lecha Kaczyńského a vysokých politických a vojenských predstaviteľov Poľska. Nehodu nikto neprežil.
Rozpustenie jednotky
Krátko po zverejnení poľských výsledkov vyšetrovania smolenskej havárie bolo poľskou vládou rozhodnuté o rozpustení pluku a predaní jeho lietadiel. Správa uvádza veľké množstvo zásadných nedostatkov v úrovni výcviku, letovej príprave i celkovej prevádzkovej praxi, vrátane rutinného porušovania predpisov a falšovania údajov.
Naďalej by mali poľských činiteľov prepravovať poľské aerolínie LOT.
Objemová sila
Objemová sila je vonkajšia sila pôsobiaca na objem systému. Všetky sily ktoré vznikajú vďaka neinerciánosti vzťažnej sústavy a ich veľkosť je priamo úmerná od elementu hmoty, alebo objemu môžeme vnímať ako objemové.
Jednotky objemovej sily sú sila na objem, ale niekedy tiež na hmotu. Objemové sily slúžia na zahrnutie niektorých pôsobení najmä v mechanike tekutín, kde sa za základ diferenciálnych vzťahov berie opráve element objemu.
Ak pôsobí na hmotu dm uzatvorenú v objeme dV zrýchlenie, spôsobí vznik objemovej sily:
kde\rho je hustota v danom bode. Táto rovnica je vyjadrením zákonu sily pre elementárny objem kontinua. Integráciou dostaneme vzťah pre silu v konečnom objeme V:
Objemové sily sa uplatnia najmä pri bilancovaní hybnosti v Navier-Stokesovej rovnici, alebo Cauchyho rovnici dynamickej rovnováhy.
Pavol Országh Hviezdoslav
thumb|Hviezdoslavovo námestie v [[Bratislava|Bratislave]] thumb|Hviezdoslavova busta v Maďarsku v meste Kiskőrös thumb|Pamätná tabuľa v [[Prešove]] thumb|Hviezdoslavova ulica
Objemová sila
Opakom objemových síl sú sily pôsobiace na element plochy, vyjadrené ako napätia.
Pavol Országh Hviezdoslav
PhDr. h. c. Pavol Országh Hviezdoslav (vlastným menom Pavol Országh (prídomok "Országh de Felsőkubin"); pseudonymy: Hviezdoslav, Jozef Zbranský, Syn ľudu; značky: O., P. O.) (* 2. február 1849, Vyšný Kubín – † 8. november 1921, Dolný Kubín) bol slovenský básnik, dramatik,  spisovateľ, prekladateľ, právnik, člen Revolučného Národného zhromaždenia ČSR (1918) a čestný predseda Matice slovenskej (1919).
Hviezdoslav je jedna z vedúcich osobností slovenskej literatúry a slovenskej kultúry sklonku 19. storočia a začiatku 20. storočia a radí sa k najvýznamnejším zjavom celej slovenskej literatúry. Na jeho počesť je pomenovaná planétka (3980) Hviezdoslav.
Meno
Narodil sa v rázovitom slovenskom oravskom kraji v obci Vyšný Kubín ako tretie dieťa v schudobnenej rodine zemana, garbiara a roľníka Mikuláša Országa–Vyšňanovie. (1816 – 1888), a Terézie, rodenej Medzihradskej „z Medzihradného“ (1819 – 1887). Mal brata Mikuláša nar. 1839 a sestru Máriu nar. 1842. Hviezdoslav (slovanské meno, znamenajúce približne "oslavovanie hviezd" a / alebo "Slovan hviezd") bol jeho pseudonymom z roku 1875. Jeho skorším pseudonymom bol Jozef Zbranský.
Vzdelanie
Základné vzdelanie nadobudol na rodnej Orave – ľudovú školu navštevoval v rokoch 1854 – 1859 v mieste rodiska a v susedných obciach Jasenová a Leštiny (1860). Ako žiak dosahoval veľmi dobré študijné výsledky. Pre jeho ďalší, najmä národný vývin mal veľký význam leštinský učiteľ Adolf Medzihradský (Medzihradszky de Medzihradne), ktorý ho pripravoval aj na štúdium na maďarskom gymnáziu v Miškovci (1862 – 1865). V Leštinách, kde ukončil ľudovú školu, sa zásluhou učiteľa Adolfa Medzihradského učilo aj po slovensky. Aj pravidlá správania sa na leštinskej škole boli napísané po slovensky (sú vystavené v kežmarskom múzeu). A bola to najmä zásluha učiteľa Medzihradského, že rodina dala Pavla ďalej do škôl, pretože práve on ich upozorňoval na chlapcov výnimočný talent. Navyše bol Pavol chorľavý a vôbec sa nehodil pre gazdovskú prácu. Rok vypomáhal na gazdovstve svojmu strýkovi Jánovi, rodina sa však napokon rozhodla, že ho pošle k inému, pomerne bohatému a bezdetnému strýkovi Pavlovi – krajčírskemu majstrovi, do Miškovca, keďže tam bolo aj nižšie gymnázium. A tak sa Pavol Országh v septembri 1862 zapisuje do prvého ročníka gymnázia v Miškovci. Tam získal aj potrebnú znalosť maďarčiny, ktorá bola uňho chabá, sám spomínal, že sa musel „bifľovať,“ aby sa zaradil medzi prvých žiakov triedy. Pavol nechodil domov ani na prázdniny, ostával v Miškovci, kde preštudoval celú strýkovu knižnicu. Tak si obľúbil poéziu a diela maďarských básnikov. Po strýkovej smrti v roku 1865 sa však vracia domov na Slovensko a nastupuje na Evanjelické lýceum v Kežmarku, kde zavŕšil stredoškolské štúdiá roku 1870. Po ukončení gymnaziálnych štúdií sa presťahoval do Prešova, kde študoval na Právnickej akadémii (1870 – 1872). Advokátske skúšky zložil roku 1875 v Budapešti.
Advokát
Štúdium ukončil v roku 1872 a začal pôsobiť ako advokátsky koncipient v mestách ako Dolný Kubín, Martin alebo Senica. V roku 1875 v Budapešti vykonal advokátske skúšky a otvoril si v Námestove (1875 – 1899) samostatnú advokátsku prax. Všetky svoje tvorivé roky tak prežil na Orave, kde pôsobil taktiež ako člen súdu alebo vedúci filiálky Tatrabanky. V roku 1876 odišiel do Dolného Kubína, kde sa stal sudcom, a v máji sa oženil s Ilonou Novákovou, dcérou miestneho evanjelického seniora. Ich manželstvo bolo bezdetné, no keď v roku 1887 zomrela jeho matka, v roku 1888 jeho otec a o rok neskôr i jeho brat Mikuláš, rozhodol sa s manželkou, že adoptujú obe Mikulášove deti, Jaroslava a Sidóniu.
Československo
V máji 1918 viedol slovenskú delegáciu na oslavách 50. výročia vzniku Národného divadla v Prahe. Do svojho prejavu vložil náznak možného blízkeho spolužitia Slovákov a Čechov. Preto koncom toho istého roku nadšene privítal vznik Československa a s ním aj utvorenie reálnych perspektív pre slobodný rozvoj slovenského národného života.
Roku 1919 ho poctili čestným doktorátom filozofie (PhDr. h. c.) na Karlovej univerzite v Prahe.
Krátko na to sa v roku 1921 začal rapídne zhoršovať jeho zdravotný stav, a po liečení v Prahe a Luhačoviciach napokon zomrel v Dolnom Kubíne, kde je aj pochovaný.
Jeho vzťah k Matici slovenskej
Počas najtemnejších rokov slovenského literárneho života Matica Slovenská udržiavala slovenskú literatúru nažive. Antislovenská politika Maďarov násilne zatvorila dvere Matice a zhabala jej majetok v roku 1875. Po vytvorení Československa v roku 1919 bola opäť otvorená. Hviezdoslav bol menovaný jej novou hlavou. Pod jeho inšpirovaným vedením sa Matica rozširovala a rástla.
Tvorba
Jeho literárne začiatky neboli nijako jednoduché. Ešte počas štúdií začal písať prvé básne v maďarčine a nemčine, ktoré mali úspech u jeho učiteľov a taktiež s nimi získaval i rôzne ceny. Prvé pokusy o vydanie vlastného diela siahajú do 60. rokov 19. storočia, kedy oravskí národovci vydali vlastným nákladom jeho prvotinu Básnické prviesenky, ktorú vydal pod pseudonymom Jozef Zbranský. V roku 1871 zredigoval spolu s Kolomanom Banšellom almanach Napred, no tento zborník vyvolal v staršej generácii (napr. Jozef Miloslav Hurban, Andrej Sytniansky a i.) tak silný odpor, že tomuto mladému básnikovi nebolo umožnené uverejňovať diela v jedinom slovenskom literárnom mesačníku Orol. Táto situácia sa zmenila až po odchode Andreja Sytnianskeho z redakcie časopisu Orol. Okrem tohto časopisu uverejňoval svoje diela tiež v časopise Slovenské pohľady.
Jednoslovný pseudonym Hviezdoslav použil prvýkrát v roku 1877 v básnickom nekrológu za zosnulým Viliamom Pauliny-Tóthom, a dôrazne ho používal na podpisovanie svojich diel až do konca svojho života. Toto rozhodnutie nebolo náhodné. Menom Hviezdoslav si iba naplnil sen z detstva, kedy ho fascinoval pohľad na nekonečné priestory nočnej oblohy, posiatej nespočetným množstvom hviezd a súhvezdí.
Vo svojej tvorbe nadviazal na tvorbu slovenských básnikov, najmä na tvorbu Andreja Sládkoviča. Postupne sa vyformoval na typ tvorcu vedome usilujúceho dosiahnuť vysokú mieru univerzálnosti svojho diela ako celku. Svoju tvorbu rozvíjal po línii lyrickej (reflexívna lyrika a prírodná lyrika) a epickej, ktoré realizoval veršom. V oblasti drámy sa pokúšal kombinovať verš s prozaickou vetou. Na jeho dramatickú tvorbu mali vplyv diela Williama Shakespeara alebo Friedricha Schillera. Diela však vyznievali pseudoromanticky a neboli technicky zvládnuté. Samostatný okruh v jeho diele tvorí tzv. biblická epika, spoločensky a filozoficky aktualizujúca biblické námety. Po roku 1900 dominujú v jeho tvorbe kratšie útvary – balady, historická epika a básne s ľúbostnou tematikou. Pre lyriku ako celok je charakteristické, že prejavy intímneho života i prejavy občianskeho postoja sa v nej prelínajú a tvoria jednotu, ktorá je zdrojom jeho básnickej veľkosti.
Hviezdoslav zaujímal aktívny formovateľsko-kritický vzťah k národnej realite. Jeho vzťah ku skutočnosti sa realizuje cez zámerné úsilie zjednocovať osobné a spoločenské momenty na základe dramatickej konfrontácie skúsenosti a ideálu. Lyrika je kľúčom k ideovej interpretácii jeho celého diela a je stále prítomná v každej etape jeho tvorby. Trvalým znakom Hviezdoslavovej lyriky je rozpätie od intímnych a rodinných motívov k problémom národným a svetovým, pričom sa toto rozpätie prehlbovalo o sociálne vzťahy vnútri vlastného národa.
Významnú súčasť Hviezdoslavovej tvorby tvorí jeho prekladateľská činnosť, kde v širokom rozsahu uplatnil svoju poetiku, no obsah a zmysel prekladanej poézie a drámy tlmočil verne a v duchu originálu. Prekladal diela ruských básnikov (Alexander Sergejevič Puškin – Cigáni, Boris Godunov, Kaukazský zajatec a iné, Michail Jurievič Lermontov – Démon), nemeckých básnikov (Johann Wolfgang Goethe – Faust a Friedrich Schiller – Pieseň o zvone), ale tiež prekladal diela z poľštiny (Adam Mickiewicz, Juliusz Słowacki). Prekladal aj divadelné hry z angličtiny (William Shakespeare – Hamlet, Macbeth, Sen noci svätojánskej), z maďarčiny preložil verše Sandora Petőfiho a hru Imreho Madácha Tragédia človeka.
Hviezdoslavov jazyk a poetika
Jazyk diela Pavla Országha Hviezdoslava čaká na plné zapojenie do filozofického diskurzu. Sústavu Hviezdoslavových filozofických (explicitných a implicitných) významových útvarov by bolo možné označiť ako transrealizmus – jazyk, ktorým je napísané Hviezdoslavovo dielo, umožňuje „poňať i pomenovať všetky veci i všetky polohy ľudského ducha – od vesmírnych galaxií po najdrobnejšiu rastlinu na zemi, od dejinnej filozofickej reflexie po jednoduchý prejav ľudového myslenia, od najabstraktnejších pojmov vo sfére intelektu po konkrétny inštrumentár roľníkovej práce.“
Tento jazyk umožňuje pochopiť i vysloviť tragiku aj idylu života, vyjadriť pokoru i revoltu, precítiť a prežiť zúfalstvo i nádej. „Slovo tohto jazyka "dopadá celou plochou presne tam, kam bolo mierené, (...) je to reč, ktorá si práve pri tomto všadeprenikaní buduje pevný vnútorný poriadok, umelecky opretý o významovú presnosť prehovoru a konštrukčne vyváženú líniu verša.“
Dielo
náhľad|Hviezdoslav na Československej bankovke
Lyrické cykly
náhľad|Súčasná (2.) budova Matice slovenskej postavená v rokoch 1924 – 1926
Básnické zbierky a ostatná poézia
náhľad|Hrobka Hviezdoslavova
Dopady
náhľad|Socha Pavla Hviezdoslava na Orave Je po ňom pomenovaná obec Hviezdoslavov, niekoľko námestí, ulíc a Hviezdoslavov vodopád.
V umení jeho meno nesie súťažná prehliadka umeleckého prednesu poézie a prózy Hviezdoslavov Kubín a knižná edícia Hviezdoslavova knižnica.
Na jeho počesť je pomenovaná planétka (3980) Hviezdoslav.
Bobby Joe Morrow
Bobby Joe Morrow (* 15. október 1935, Harlingen, Texas, USA† 30. máj 2020, San Benito ) bol americký atlét a trojnásobný olympijský víťaz. Ako šiesty atlét v histórii olympijských hier získal bežecké double na trati 100 a 200 metrov.
V októbri 2006 pomenovala po ňom vysoká škola v San Benite štadión s kapacitou 11 000 miest.
Mirosławiec
Mirosławiec je mesto v Poľsku v Západopomoranskom vojvodstve v okrese Powiat wałecki v rovnomennej gmine.
Cournon-d’Auvergne (mesto)
Cournon-d’Auvergne je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Mirosławiec
Žije tu 2 600 obyvateľov (30.6.2007).
Cournon-d’Auvergne (mesto)
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Letisko Chopina vo Varšave
Letisko Chopina vo Varšave (do roku 2001: Letisko Varšava-Okęcie; ; IATA: WAW, ICAO: EPWA) je medzinárodné letisko, ktoré sa nachádza v štvrti Okęcie vo Varšave v Poľsku. Letisko je pomenované po poľsko-francúzskom hudobnom skladateľovi Fryderykovi Chopinovi. Ide o najrušnejšie poľské letisko, cez ktoré ide skoro 50 % poľskej osobnej leteckej dopravy.
Varšavské medzinárodné letisko spracováva približne 100 pravidelných letov denne. K najrušnejším medzinárodným spojom patria lety do Londýna, Paríža, Frankfurtu a Amsterdamu, k najrušnejším vnútroštátnym spojom patria lety do Krakova, Vroclavu a Gdansku.
História
thumb|left|Prvý let spoločnosti [[British Airways z Varšavy do Londýna čaká vedľa Junkersu Ju 52 spoločnosti LOT na letisku Okęcie, apríl 1939]] V roku 1924, pri rozširovaní mestskej zástavby okolo varšavského letiska Pole Mokotowskie začalo Ministerstvo železníc v dôsledku rastu letectva nakupovať pôdu pri obci Okęcie k stavbe nového letiska. V roku 1933 prevzalo toto novovzniknuté letisko všetku prevádzku z Pole Mokotowskie. Počas druhej svetovej vojny bolo letisko často používané ako bojové pole medzi nemeckými a poľskými vojakmi, a bolo prakticky zničené. Po oslobodení začali svoju prevádzku na letisku Okęcie Poľské aerolínie LOT. V roku 1956 prevzala vláda správu letiska miesto LOT-u. V roku 1969 bol otvorený nový medzinárodný terminál s kapacitou 1 000 000 cestujúcich ročne. Vnútroštátne lety boli stále vedené v starej predvojnovej budove. V roku 1992 bol otvorený nový terminál T1 s kapacitou 3,5 miliónov cestujúcich ročne, ktorý nahradil existujúci komplex z komunistickej éry. V marci 2001 bolo letisko pomenované na počesť poľsko-francúzskeho klaviristu a skladateľa Fryderyka Chopina (hoci toto meno sa takmer nevyužíva v praxi a väčšina užívateľov pozná letisko ako Okęcie). Od roku 2007 je v prevádzke nový terminál T2, ktorý postupne preberá významnú časť prevádzky.
Aerolínie a destinácie
thumb|right|Terminál A thumb|right|Pohľad na severnú halu terminálu A thumb|right|Severná hala – odlety thumb|right|[[LOT Polish Airlines je najväčšia letecká spoločnosť, ktorá pôsobí na letisku vo Varšave]] thumb|right|Busta [[Fryderyk Chopin|Fryderyka Chopina, ktorá sa nachádza v prednej časti južnej haly]] thumb|right|Miesto vyzdvihnutia batožín v severnej hale terminálu A thumb|right|Južná odletová hala terminálu A thumb|right|Lietadlá na stojiskách na letisku vo Varšave
Nákladná doprava
thumb|right|Cargo terminál
Gian Domenico Romagnosi
Gian Domenico Romagnosi (* 13. december 1761, Salsomaggiore Terme, Taliansko – † 8. jún 1835, Miláno) bol taliansky právnik, ekonóm, filozof a vo voľnom čase sa venoval fyzike.
Už v roku 1802, teda 18 rokov pred Ørstedom, publikoval, že elektrický prúd pretekajúci vodičom spôsobuje odchýlenie magnetickej strelky kompasu v jeho blízkosti. Jeho publikácia vo vtedajšom čase nebola povšimnutá.
1114 Lorraine
1114 Lorraine je planétka s priemerom 62 km, ktorú objavil A. Schaumasse 17. novembra 1928.
Myslkovice
Myslkovice je obec v Česku v okrese Tábor v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 377 obyvateľov, z toho 176 mužov a 201 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,3 roka (muži 42,7 roka, ženy 41,9 roka).