cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hillary Clintonová
Narodila sa v Chicagu a vyrastala v Park Ridge v Illinois. V roku 1969 absolvovala Wellesley College a v 1973 dostala titul Doktor práv (J.D.) na právnickej fakulte Yale University. Po krátkom pôsobení ako právna poradkyňa v americkom Kongrese sa v roku 1974 presťahovala do Arkansasu, kde sa v roku 1975 zosobášila s Billom Clintonom. V roku 1977 sa stala spolu-zakladateľkou neziskovej organizácie Arkansas Advocates for Children and Families. O rok neskôr bola vymenovaná za prvú ženskú predsedníčku Legal Services Corporation a v roku 1979 sa stala prvou spoločníčkou Rose Law Firm. Ako prvá dáma Arkansasu viedla pracovnú skupinu a jej odporúčania pomáhali reformovať arkansaské verejné školy.
Keď bola prvou dámou USA, jej hlavná iniciatíva známa ako Clintonov plán zdravotnej starostlivosti, neprešla v roku 1994 Kongresom. V rokoch 1997 a 1999 hrala veľkú úlohu pri presadzovaní štátneho programu detského zdravotného poistenia, ďalej pri zákone o adopcii a bezpečných rodinách, a zákone o nezávislosti pestúnskej starostlivosti. Na konferencii OSN v roku 1995 o ženách, ktorá sa konala v Pekingu, predniesla kontroverznú a vplyvnú reč, že „ľudské práva sú ženské práva a ženské práva sú ľudské práva“. Jej manželstvo s Billom Clintonom sa stalo predmetom podrobnej verejnej diskusie po jeho škandále s praktikantkou Monikou Lewinskou v roku 1998.
Clintonová bola zvolená do amerického senátu v roku 2000, ako prvá Prvá dáma vo verejnej funkcii a prvá žena – senátorka za štát New York. Po teroristických útokoch z 11. septembra 2001 hlasovala za schválenie vojny v Afganistane. Tiež hlasovala za rezolúciu v Iraku (hlasovanie neskôr oľutovala). Hrala významnú úlohu pri vyšetrovaní zdravotných problémov, ktorým čelili záchranári, zasahujúci počas útokov. Hlasovala proti Bushovmu znižovaniu daní. V roku 2006 bola znovu zvolená do senátu. 20. januára 2007 oficiálne oznámila, že sa bude uchádzať o kandidatúru na prezidentku USA vo voľbách v roku 2008. Po neúspechu v primárnych voľbách Demokratickej strany sa stala ministerkou zahraničných vecí USA vo vláde svojho protikandidáta a víťaza volieb, prezidenta Baracka Obamu.
Ako ministerka zahraničných vecí počas Obamovho prvého funkčného obdobia od roku 2009 do roku 2013, Clintonová reagovala na Arabskú jar, počas ktorej obhajovala americkú vojenskú intervenciu v Líbyi. Pomohla organizovať diplomatickú izoláciu a medzinárodné sankcie proti Iránu, v snahe vynútiť si zrušenie vojenského jadrového programu tejto krajiny; to nakoniec viedlo k dohode Nadnárodného spoločného komplexného akčného plánu (Joint Comprehensive Plan of Action) z roku 2015. Po odchode z úradu napísala svoju piatu knihu a oznámila svoju druhú prezidentskú kandidatúru vo voľbách 2016.
Clintonová dostala najviac hlasov a primárnych delegátov v Demokratických primárkach volieb prezidenta USA 2016. 28. júla 2016 formálne akceptovala nomináciu na post Prezidenta Spojených štátov. Stala sa prvou ženou, ktorá bola na túto funkciu nominovaná americkou politickou stranou. Ako súčasť svojej Platformy 2016 zdôrazňovala zvýšenie príjmov, zlepšenie zákona o cenovo dostupnú starostlivosť, reformu financovania volebných kampaní a Wall Street. Tiež sa snažila o zjednodušenie získania občianstva pre nelegálnych prisťahovalcov, rozšírenie a ochranu práv žien a LGBT; snažila sa zaviesť podporu rodín cez platenú rodičovskú dovolenku a univerzálne škôlky.
Školské roky
Hillary Clintonová sa narodila ako Hillary Diane Rodhamová v Edgewater Hospital v Chicagu v metodistickej rodine. Jej otec Hugh Ellsworth Rodham, syn anglického imigranta, vlastnil textilnú fabriku; matka, Dorothy Emma Howell Rodham, bola žena v domácnosti. Má dvoch mladších bratov, Hugha a Tonyho.
V roku 1965 sa Hillary Rodhamová zapísala na Wellesley College, kde začala aktívne pôsobiť v politike; bola prezidentkou na Wellesley College Chapter za kolégium republikánov. Počas svojej mladosti bola v 1968 silno zasiahnutá smrťou bojovníka za ľudské práva (práva černochov) reverenda Dr. Martina Luthera Kinga Jr., s ktorým sa osobne stretla v roku 1962. Školu so zameraním politické vedy ukončila v roku 1969.
V roku 1969 začala štúdium práva na Yale Law School (škola práva na Yale), kde pôsobila v školských novinách a pracovala s postihnutými deťmi, pre ktoré získala v roku 1970 grant. Koncom jari roku 1971 sa spoznala so svojim budúcim manželom Billom Clintonom, ktorý tiež študoval na Yale Law School. Počas leta 1971 cestovala do Washingtonu, kde pracovala pre senátora Waltera Mondalesa v oblasti migrácie pracovníkov a výskumu problémov s migrantmi. Počas leta 1972 pracovala v západných štátoch USA na kampani demokratického prezidentského kandidáta Georga McGoverna. Počas ďalších rokov sa venovala postihnutým deťom a bezplatnej právnej ochrane chudobných. Školu ukončila v roku 1973 ako doktorka práv (Juris Doctor) s titulom J.D. Jej záverečná práca bola o právach detí. Potom začala postgraduálne štúdium na Yale Child Study Center.
Manželstvo a prvá dáma Arkansasu
Počas postgraduálneho štúdia mala na starosti fond pre deti ako konzultant na Carnegie Council on Children. Pripojila sa ku kampani za odstúpenie prezidenta počas aféry Watergate. Neskôr sa stala členkou fakulty na Arkansaskej Universite (ako jedna z dvoch žien), Fayetteville School of Law (škola práva), kde bol Bill Clinton učiteľom.
11. októbra 1975 sa Hillary Rodhamová a Bill Clinton zosobášili v meste Fayetteville, Arkansas; ponechala si svoje rodné meno Hillary Rodhamová (originál: Hillary Rodham). Následne sa presťahovali do hlavného mesta štátu Little Rock, kde Bill Clinton prvýkrát kandidoval do kongresu. V roku 1976 začala pracovať pre firmu Rose (Rose Law Firm), so špecializáciou na deti. Prezident Jimmy Carter ju menoval do rady Legal Services Corporation (1978).
V 1978 bol jej manžel Bill Clinton zvolený za guvernéra Arkansasu; Rodhamová sa tak stala prvou dámou Arkansasu, ktorou zostala 12 rokov.
27. februára 1980 sa Hillary Rodhamovej a jej manželovi narodilo ich jediné dieťa, dcéra Chelsea; v tom čase začala Rodhamová používať meno Hillary Rodhamová Clintonová (originál Hillary Rodham Clinton).
Ako prvá dáma Arkansasu sa angažovala v rôznych programoch pre deti a rodičov, za čo bola v roku 1983 ocenená ako Arkansaská Žena roka (Arkansas Woman of the Year 1983) a v roku 1984 ako Arkansaská Matka roka (Arkansas Mother of the Year 1984).
Súčasne s pozíciou Prvej dámy Arkansasu pokračovala v právnej praxi pre Rose Law Firm. V rokoch 1988 a 1991 ju National Law Journal (právnický časopis) označil za jednu zo 100 najvplyvnejších právnikov v Amerike. Stále sa však venovala i organizáciám, ktoré chránili, zaopatrovali, či podporovali deti (Arkansas Children's Hospital Legal Services, Children's Defense Fund).
Prvá dáma Spojených štátov amerických
thumb|H. Clintonová číta deťom počas školskej návštevy
Keď Bill Clinton zložil v januári 1993 prezidentský sľub, Hillary Rodhamová Clintonová sa stala Prvou dámou USA. Bola prvou, ktorá mala na tomto poste absolvované postgraduálne štúdium a úspešnú samostatnú kariéru. Bola najaktívnejšou Prvou dámou v histórii Spojených štátov, ako aj významnou osobnosťou s vplyvom na dianie v krajine. Podobne na tom z Prvých dám bola len Eleanor Rooseveltová.
V roku 1993 prezident menoval svoju manželku na čelo pracovnej skupiny pre reformu národnej zdravotnej starostlivosti (Task Force on National Health Care Reform). Odporúčania tejto pracovnej skupiny, pomenované "Clintonovej plán zdravotnej starostlivosti" (Clinton health care plan) a prezývané jeho oponentmi „Hillarycare“, zlyhal, aj keď obe komory parlamentu mali demokratickú väčšinu (Bill Clinton bol demokrat) a v septembri 1994 boli zamietnuté. Vo svojich pamätiach (Living History), Clintonová napísala, že: „jej politická neskúsenosť zapríčinila zlyhanie, no plán reformy zdravotníctva bol dobrý“. Neskôr boli pojmom Hillarycare označované plány univerzálnej starostlivosti o zdravie a republikáni použili ich nepopularitu ako hlavnú zbraň vo voľbách do Kongresu a Senátu v roku 1994.
NGC 5937
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Hillary Clintonová
Prvá dáma Spojených štátov amerických
Kritici poukazovali na to, že Prvá dáma pôsobí vo verejnej politike. Priaznivci naopak argumentovali, že Clintonová nie je odlišná od iného poradcu Bieleho domu a že volič dobre vedel, že by (tak či tak) hrala dôležitú rolu v manželovom prezidentovaní. Bill Clinton vo svojej volebnej kampani vyhlasoval, že miesto jednej zvolia voliči naraz dve osoby (dvaja za cenu jedného). Toto Clintonove prirovnanie viedlo k posmešnému prirovnaniu co-Presidents, prípadne zdrobnenine Billary.
Clintonová bola prvou Prvou dámou, ktorá bola predvolaná vypovedať pred federálnu porotu, keď mala v januári 1996 vysvetliť pomery okolo dokumentov týkajúcich sa právnej firmy Rose Law, pre ktorú pracovala. Bolo to v súvislosti s aférou Whitewater, no nebola obvinená z trestného činu. Počas jej pôsobenia ako Prvej dámy bola objektom oficiálneho vyšetrovania v súvislosti so streľbou v cestovnej kancelárii Bieleho domu (smrť poradcu Vince Fostera). V žiadnej z týchto káuz však nebola oficiálne obvinená, dokonca ani len z previnenia.
Ako Prvá dáma získala mnoho podporovateľov pre problematiku ženských práv a práv detí. V roku 1997 iniciovala detské zdravotné poistenie (Children's Health Insurance Program) pre deti, ktorým nemohli rodičia zabezpečiť zdravotnú starostlivosť. Taktiež dosiahla zvýšenie príspevkov pre štátne zdravotnícke inštitúcie zaoberajúce sa rakovinou prostaty a detskou astmou. Zasadzovala sa za výskum „choroby zo zálivu“ (u vojakov, ktorí boli nasadení v prvej vojne v zálive – Iraku).
Hillary Clintonová zaštiťovala početné konferencie Bieleho domu, ktoré sa zaoberali detským zdravím, vrátane predčasných pôrodov a školského násilia. Bojovala za celonárodné očkovania detí proti chorobám, informovanosť starších žien o mamografii prsníkov (prevencia rakoviny prsníka) a venovala zvýšenú pozornosť poskytovaniu zdravotnej starostlivosti a nemocenského poistenia. Spolu s generálnym prokurátorom sa zaslúžila o vytvorenie kancelárie pre násilie na ženách pri ministerstve spravodlivosti. Ako jedna z mála vystupovala proti zlému zaobchádzaniu so ženami v Afganistane a proti vládnucemu hnutiu Taliban, ktorý túto krajinu riadil a trval na dodržiavaní islamských zvykov, ktoré znevýhodňovali ženy. Zasadzovala sa za zvýšenú aktivitu žien vo svete v medzinárodnom i národnom politickom procese.
Počas svojho pôsobenia na poste Prvej dámy USA mala i mnoho ďalších, menších aktivít. Medzi iným snahu o zachovanie amerických historických pamätihodností, úpravu Bieleho domu (Modrá izba a iné), úpravu záhrady a múzea Bieleho domu, výstavbu prístreškov pre príležitostných návštevníkov na rôzne významné dni národnostných menšín USA a ďalšie.
Senátne voľby v roku 2000
Keď sa v novembri 1998 uvoľnil post senátora za štát New York (odchod oznámil Daniel Moynihan), viacerí prominenti demokratickej strany, vrátane zástupcu Snemovne reprezentantov Charlesa Rangela z New Yorku, naliehali na Hillary Clintonovú, aby sa oň uchádzala v senátnych voľbách v roku 2000. Keď sa rozhodla kandidovať, jej manžel kúpil dom v Chappaqua, severne od New York City. Tak sa stala prvou Prvou dámou USA, ktorá kandidovala do senátnych volieb v USA. Ako prvý protikandidát za republikánov sa predpokladal starosta New York City Rudy Giuliani; nakoniec sa ním stal Rick Lazio.
Clintonová bola obvinená oponentmi, že nikdy nebývala v štáte New York a nebude participovať na politike a prioritách štátu. Ako odpoveď začala Hillary Clintonová kampaň (listening tour), počas ktorej navštívila niekoľko miest v štáte. V kampani sa zamerala na tradične prorepublikánske oblasti. Hovorila o zlepšení ekonomickej situácie v nich, sľúbila vytvoriť 200 000 miest zameraných na moderné technológie.
Obaja kandidáti boli dobre financovaní. Clintonová spolu s Laziom (v počiatkoch s Giulianim) minuli na kampaň 78 miliónov dolárov. Clintonová nakoniec voľby 7. novembra 2000 vyhrala, s 55 % oproti Laziovým 43 %. Inaugurovaná bola 3. januára 2001.
Prvé obdobie
Ako senátorka nadväzovala na sympatie verejnosti, ktoré získala ako Prvá dáma a budovala vzťahy so senátormi, pričom sa vyvarovala polarizovaniu svojej osoby ako Prvej dámy. V senáte zasadala v piatich výboroch a troch podvýboroch zameraných na životné prostredie, ako napr. čistý vzduch, jadrovú bezpečnosť, vodu, lesy a pod. a vo dvoch podvýboroch zameraných na deti a rodinu.
Prezidentské voľby 2008
Hillary Rodhamová Clintonová, podporovaná manželom, kandidovala vo voľbách za demokratickú stranu proti Barackovi Obamovi a ďalším kandidátom, ktorí však čoskoro kampaň vzdali. Súboj bol najdrahší v histórii strany a žiaden z kandidátov sa nemienil kandidatúry vzdať. Hillary Clintonová (ani Barack Obama) nezískali nadpolovičnú väčšinu voliteľov, preto mali rozhodnúť nezávislí volitelia. Nakoniec Hillary nedokázala zvíťaziť v demokratických primárkach a víťazom sa stal Barack Obama, ktorý sa tak v prezidentských voľbách v roku 2008 stal oficiálnym nominantom Demokratickej strany. Hillary sa v prezidentských voľbách postavila za svojho protikandidáta z demokratických primárnych volieb, dokonca Baracka Obamu podporil aj manžel Hillary, bývalý prezident USA Bill Clinton. Obaja manželia sa aktívne zapojili do prezidentských volieb po boku Obamu, aj keď na nevôľu mnohých podporovateľov Hillary si ju Barack Obama nevybral ako kandidátku na viceprezidentku.
Ministerka zahraničných vecí
Po inaugurácii za prezidenta ju Barack Obama navrhol na pozíciu ministerky zahraničných vecí, ktorú prijala.
Ocenenia a pocty
Hillary Clintonová dostala početné ocenenia a pocty, týkajúce sa jej verejne prospešnej služby:
Knihy a články o Hillary Clintonovej
Knihy napísané Hillary Clintonovou (Billom Clintonom) a knihy o Hillary Clintonovej.
NGC 127
NGC 127 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil anglický astronóm William Parsons Rosse 4. novembra 1850.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,8.
Involúcia
Involúcia môže byť:
Marcel I.
Svätý Marcel I. bol 30. pápež katolíckej cirkvi. Dátum narodenia je neznámy. Za pápeža bol zvolený v máji alebo júni v roku 308 a zomrel v roku 309 alebo 310.
Po smrti pápeža Marcelína v roku 304 Diokleciánove prenasledovanie kresťanov pokračovalo s mimoriadnou krutosťou. Po jeho abdikácii a nástupe nového cisára Galeria v októbri 306 mali kresťania v Ríme relatívny pokoj, aj tak trvalo takmer dva roky, než sa cirkev skonsolidovala natoľko, aby mohol byť zvolený nový biskup rímsky.
Marcel prevzal vedenie cirkvi vo veľkom neporiadku. Modlitebne i pohrebiská boli skonfiškované a bežné aktivity cirkvi boli prerušené. Bez pevného vedenia sa množili rôzne odštiepenecké názory a odpadlíci z čias perzekúcie sa domáhali opätovného prijatia do kresťanskej komunity bez akéhokoľvek trestu.
Podľa Liber Pontificalis Marcel rozdelil územie Ríma na 25 okrskov v ktorých ustanovil predstaviteľov cirkvi dozerajúcich na prípravy uchádzačov o krst svätý a organizujúcich verejné pokánia odpadlíkov. Okrem toho boli zodpovední za riadny pohreb mučeníkov a uctenie ich pamiatky. Dal vybudovať aj nový cintorín Cemeterium Novellae na Via Salaria v blízkosti katakômb sv. Priscily. Dochoval sa list do Antiochie, v ktorom uvádza, že rímska cirkev je hlavou celého kresťanstva a že bez súhlasu rímskeho biskupa sa nesmie konať žiadny cirkevný snem.
Marcel vystupoval ako prísny zástanca cirkevných predpisov, a to najmä v otázke návratu odpadlíkov do cirkvi. Podľa niektorých správ bol tento postoj nielen kritizovaný jeho odporcami, ale dokonca sa spor preniesol do ulíc a vyvolal verejné nepokoje. Podľa jednej verzie cisár Galerius, aby znovu nastolil poriadok, dal Marcela vyhnať z mesta.
Niektoré pramene uvádzajú ako dátum smrti 16. január 310, ale nie je jasné či ide o dátum smrti alebo pohrebu. Bol pochovaný ako jeho predchodca v katakombách sv. Priscilly.
Podľa historika Mommsena nebol Marcel pápežom, ale len administrátorom ustanoveným riadiť cirkev do zvolenia nového pápeža. Podľa neho je 16. január 310 skutočne dátumom úmrtia Marcela a Eusébius bol zvolený za pápeža ešte za Marcelovho života 18. apríla 309. Pre toto tvrdenie však nie sú vierohodné dôkazy.
Pamiatku sv. Marcela uctieva katolícka cirkev 16. januára.
Vlajka Arménska
thumb|Vlajka Arménska
Červená farba symbolizuje krv Arménov padlých v boji za nezávislosť a kresťanstvo, modrá farba je farbou neba a oranžová symbolizuje prírodné bohatstvo a blahobyt. Existuje i mnoho iných interpretácií významu farieb, väčšina z nich však nemá reálny základ. Táto vlajka slúžila najprv ako národný symbol počas krátkeho obdobia nezávislosti po prvej svetovej vojne. Po vzniku Arménskej SSR bola vlajka nahradená vlajkou štandardného sovietskeho vzoru. Trikolóra bola znovu navrátená po rozpade Sovietskeho zväzu v roku 1991.
NGC 5938
NGC 5938 je galaxia v súhvezdí Južný trojuholník, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 9. júna 1836.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,9.
Voškov
Opis oblasti
Väčšina územia je porastená lesom, na svahoch rastú suťové javoriny, bučiny a dubohrabiny. Na príkrych suchých svahoch rastie dub plstnatý, v podraste spoločne s kamienkovcom modropurpurovým. Zo zvlášť chránených druhov sa vyskytuje o. i. plamienok rovný, drieň obyčajný, veterník žltuškovitý, ruža galská, ľalia zlatohlavá a ďalšie.
Z mäkkýšov je významný výskyt vzácnych druhov vretienkovitých. Preskúmanosť lokality po entomologickej stránke je nedostatočná. Na skalných stepiach sa vyskytovala kriticky ohrozená jašterica zelená, ale jej výskyt nebol potvrdený. V lokalite žijú tri druhy užoviek (užovka hladká, užovka fŕkaná a užovka obojková). V území bolo zaznamenané hniezdenie viac než 65 vtáčich druhov, najvýznamnejší z nich sú dutinové hniezdiče a krutohlav hnedý, je tu známe tiež jedno z posledných hniezdísk kuvika obyčajného v oblasti. Na území sa nachádzajú dva jazvečie hrady, z ďalších cicavcov sa v oblasti vyskytujú veverica obyčajná a kuna lesná.
Inžinierska stavba
Inžinierska stavba je (podľa Stavebného zákona) niektorá z týchto stavieb:
Kalifornia
Kalifornia (po anglicky a po španielsky California) je štát v Spojených štátoch na západnom oceánskom pobreží. Kalifornia vstúpila do únie ako 31. štát a v súčasnosti je najľudnatejším štátom USA.
Zo severu susedí s Oregonom, z východu s Nevadou a s Arizonou na juhozápade Spojených štátov, navyše z juhu susedí s Baja California v Mexiku. Hlavné mesto Kalifornie je Sacramento a štyri najväčšie mestá štátu sú Los Angeles, San Diego, San José a San Francisco. Kalifornia je známa svojim rozmanitým podnebím, geografiou a etnickým zložením. Štát ma 58 okresov.
Dejiny
Predtým ako sa stala Kalifornia štátom USA, Alta Kalifornia bola kolonizovaná španielskym impériom v roku 1769. Po mexickej nezávislosti v roku 1821, Alta Kalifornia zostala ako časť Mexika do roku 1846, keď bola vyhlásená Kalifornská republika za jeden krátky víkend. Na konci mexicko-americkej vojny v roku 1848 bola Kalifornia pripojená k Spojeným štátom a bola vyhlásená ako 31. štát únie 9. septembra 1850.
Kalifornská zlatá horúčka začala v roku 1848, kedy sa dramaticky zmenili podmienky v Kalifornii, čo súviselo s nárastom ekonomiky a počtu obyvateľov. Začiatkom 20. storočia bolo Los Angeles označené ako centrum zábavného priemyslu. Okrem prosperujúceho poľnohospodárskeho priemyslu sú v Kalifornii aj ďalšie rastúce oblasti priemyslu ako ropný, kozmonautika a počítačový. Kalifornia patrí medzi 10. najlepšie ekonomicky vyvíjajúcich sa štátov a 34. štát s najväčším počtom obyvateľov na svete po Poľsku.
Názov
Slovo Kalifornia pôvodne pomenúvalo celú oblasť dnešného štátu Kalifornia plus celé štáty alebo iba časti štátov Nevada, Utah, Arizona, Wyoming a mexický polostrov dnes známy ako Kalifornský polostrov.
Názov Kalifornia je najbežnejšie spätý s presláveným rajom obývaným Amazonkami, kde vládla kráľovná Califia. Mýtus o Califii je zaznamenaný v 1510-stranovej knihe Las sergas de Esplandián, napísanej ako pokračovanie ku knihe Amadís de Gaula španielskym dobrodružným spisovateľom Garciom Ordóñezom Rodríguezom de Montalvom. Kráľovstvo kráľovnej Califie bolo podľa Montalva bohaté na zlato a veľké územie bolo obývané griffinmi a ďalšími čudnými šelmami.
Vlajka a pečať
Vlajka Kalifornie sa nazýva Bear Flag, čo v preklade znamená Medvedia vlajka. V súčasnej podobe bola prijatá v roku 1911, teda pred vyše 100 rokmi. Na vlajke je kalifornský grizly (oficiálne štátne zviera), ktorý symbolizuje silu, hviezda reprezentuje nezávislosť krajiny, červená farba znamená odvahu a biele pozadie čistotu. Autorom pôvodnej Medvedej vlajky bol William Todd, synovec manželky Abrahama Lincolna.
Štátna pečať štátu Kalifornia bola prijatá pred približne 200 rokmi. Na pečati je rímska bohyňa múdrosti a vojny, grizly, zväzok obilia a baník. Je tu aj fráza "Eureka", čo znamená "Našiel som ho!" je štátne Kalifornské motto.
Geografia a životné prostredie
Kaliforniu obklopuje Tichý Oceán, Oregon, Nevada, Arizona a Mexický štát Baja California. S rozlohou 411 000 km² je tretím najväčším štátom Spojených štátov po Aljaške a Texase. V čase, keď ešte Kalifornia bola samostatná krajina, bola 59. najväčším štátom sveta medzi Irakom a Paraguajom.
10 najväčších miest
thumb|left|Údolie Central Valley, poľnohospodársky hlavný zdroj štátu
Jabrun
Jabrun je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Louis Cyr
Louis Cyr, vlastným menom Cyprien-Cyr Noé (* 10. október 1863, Saint-Cyprien-de-Napierville, Quebec – † 10. november 1912, Saint-Jean-de-Matha, Quebec) bol kanadský silák.
K jeho pozoruhodným výkonom patrí zdvihnutie tromi prstami a nosenie  na chrbte. Podľa názoru bývalého predsedu International Federation of Bodybuilding & Fitness Bena Weidera je Cyr najsilnejší muž, aký kedy žil.
NGC 128
NGC 128 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 25. decembra 1790.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,8.
Magnoncourt
Magnoncourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5939
NGC 5939 je galaxia v súhvezdí Malá medvedica, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 11. júla 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Koníkovité
thumb|[[Kosciuscola tristis]] thumb|Psophus stridulus (koník červenokrídly)
Koníkovité je čeľaď podradu koníky.
Na území Slovenska žije asi 45 druhov, z nich sú ľahko poznateľné Oedipoda coerulescens (koník modrokrídly) a Psophus stridulus (koník červenokrídly), ktorý za letu vydáva vržavý zvuk. Na najteplejších lokalitách s piesčitým substrátom žije veľmi vzácne Acrida hungarica (koník stepný). Na slnečných stráňach v horách žije Arcyptera fusca (koník pestrý, vhodnejší názov by bol však koník sivokrídly). Na xerotermných stráňach žije lokálne Calliptamus italicus (koník ružovokrídly)...
Zo subtropických druhov sem patrí povestná Locusta migratoria (saranča sťahovavá/koník sťahovavý, nesprávne nazývaná „kobylka“), ktorá pri premnožení môže spôsobiť holožery vegetácie. Najväčším škodcom je však Schistocerca gregaria.
Bytová budova
Bytová budova je (podľa Stavebného zákona) pozemná stavba, ktorej najmenej polovica podlahovej plochy je určená na bývanie. Medzi bytové budovy patrí:
Tamburello (zákruta)
thumb|Tamburello v roku 1992 Tamburello je zákruta nachádzajúca sa na okruhu Imola. Do histórie Formule 1 vstúpila potom, čo sa v nej 1. mája 1994 zabil Ayrton Senna.
Teória učenia
Teória učenia je súbor analýz, objasnení a definícií, ktoré sa zaoberajú procesom učenia sa ľudskeho jedinca. Pre oblasť vzdelávania a vyučovania sa používa pojem didaktika, (z starogr. didasko = učím, vyučujem), alebo aj teória vzdelania, teda ide o pedagogickú vedu zaoberajúcu sa vyučovaním a vzdelávaním a teória učenia sa i teória vzdelania sú dvojpólovou súčasťou učenia sa človeka.
Jadrová elektráreň Dukovany
thumb|Celkový pohľad na Jadrovú elektráreň Dukovany
Teória učenia
Definícia
Teória učenia sa je súbor analýz, objasnení a definícií, ktorý sa snaží vysvetliť podstatu psychického procesu učenia sa človeka, predvídať jeho priebeh a umožniť účinné zasahovanie do tohto procesu. Učenie sa je proces vyvolávajúci trvalú zmenu v správaní sa človeka alebo skupiny ľudí v dôsledku nadobúdania poznatkov, vedomostí a skúseností z ich používania. Podstatou tohto procesu je zmena v správaní sa jednotlivca alebo skupiny ľudí, ktorá nastáva v dôsledku získania poznatkov a skúseností a vytvára potenciálnu schopnosť človeka alebo skupiny ľudí správať sa tak, ako sa tomu naučili. Potenciálna schopnosť znamená, že človek alebo skupina ľudí sa začnú správať tak, ako sa naučili, až v tom čase, keď nastane skutočnosť alebo činnosť,  ktorá bola predmetom učenia sa.
Vedomosti vedomosť sú súborom objasnených a osvojených, teda pochopených a zapamätaných informácií  a faktov  a súvislostí medzi nimi, zoradených podľa určitého kritéria či kľúča tak, aby vytvárali ucelený obraz o skutočnosti či jave.
Jadrová elektráreň Dukovany
Jadrová elektráreň Dukovany (skrátene EDU, predtým JEDU) je prvou prevádzkovanou jadrovou elektrárňou na území Česka. Je významným zdrojom českej energetickej sústavy. JE Dukovany je umiestnená asi 30 kilometrov juhovýchodne od Třebíča, v trojuholníku, ktorý je vymedzený obcami Dukovany, Slavětice a Rouchovany. V roku 2011 vyrobila 14,369 TWh elektrickej energie, čo predstavuje asi 20 % celkovej spotreby elektriny v Česku. Jadrová elektráreň Dukovany má rovnaký inštalovaný výkon ako Jadrová elektráreň Temelín - 2000 MW. V máji 2012 bola ukončená modernizácia všetkých štyroch blokov. Ich inštalovaný výkon tak činí 4 x 510 MW.
Teória učenia
Definícia
Vzhľadom k existencii spoločnej česko-slovenskej histórie a kultúry vzdelávania a zrozumiteľnosti českého jazyka sa zaužíval vo vede i bežnej reči pojem znalosti, používa za „znalosť“  jazyka, technické „znalosti“,   „svetaznalý“ človek, „znalec“ písma,atď. Existuje však aj iný výklad pre pojem znalosť. Znalosť je významový útvar tvorený systémom poznatkov; vzájomne previazaná(meniteľná, doplniteľná) štruktúra súvisiacich poznatkov, ktorú možno použiť v interakcii so svetom. Znalosť je informácia transformovaná do roviny praktického uplatnenia a použitia.
Jadrová elektráreň Dukovany
Pre potreby elektrárne bola v vybudovaná Vodní nádrž Dalešice. V areáli elektrárne je umiestnená aj slnečná elektráreň s výkonom 10 kW. ČEZ plánuje v blízkosti Jadrovej elektrárne Dukovany postaviť tiež veternú elektráreň.
Teória učenia
Definícia
Poznatok je kognitivny významový útvar, ktorý je výsledkom poznávacieho procesu, napr. v rámci vedeckého výskumu. Poznatok je produkt poznávacej činnosti, realizáciou jej cieľa, spracovaným predmetom poznania. Z filozofického hľadiska je poznatok spracovaná informácia. Poznatok je reprodukcia určitej vymedzenej časti objektívneho sveta vrátane zákonitostí, ktoré v ňom platia.
Skúsenosť je prežitá udalosť, zažitý jav a odskúšaná ľudská činnosť, na základe ktorej si človek uvedomuje skutočnosť a porovnáva ich s informáciami a tým, čo sa naučil.
Jadrová elektráreň Dukovany
V roku 2012 bolo rozhodnuté, že vznikne pracovná skupina, ktorá sa bude zaoberať eventuálnou výstavbou piateho reaktoru v priestoroch jadrovej elektrárne. Rozhodnuté malo byť v roku 2013. Od 1. júna 2020 začala pracovať dcérska spoločnosť  ČEZ Elektrárna Dukovany II.
Teória učenia
Teórie o učení
Behavioralistická škola (konektivistický prístup), operatívne podmieňovanie:
Jadrová elektráreň Dukovany
Riaditeľom elektrárne je od 1. júna 2020 Roman Havlín.
Teória učenia
Teórie o učení
Tento prístup sa zameriava na pozorovanie správania sa, teda na odozvy jedincov a na podmienky, na základe ktorých vznikajú. Chápeme ho ako spojenie medzi podnetom pochádzajúcim z okolia a odozvou či odmenou určitého jedinca, alebo medzi touto odozvou a zafixovaním tohto podnetu. Predpokladalo sa, že stačí vhodne usporiadať prostredie, v ktorom jedinec žije, a učenie sa nastane spravidla samočinne. Tento názor už v súčasnosti veľa psychológov nezastáva. Všeobecne sa totiž uznáva, že musíme vziať do úvahy, čo jedinec vie o vzťahu medzi podnetom a svojou odozvou a fixovaním, ktoré nastane.
Operatívne podmieňovanie najjasnejšie vysvetlil americký psychológ B.F.Skinner, podľa ktorého učenie sa prebieha v troch rozlíšiteľných štádiách, ktorými sú podnet resp.situácia (S), správanie sa (B) a spevnenie resp. fixácia (R), ktoré po správaní nasleduje. Skinner sa domnieva, že pomerná neúčinnosť veľkej časti školského učenia sa vyplýva zo zásadného nepochopenia modelu S-B-R (operačného podmieňovania) a dôsledkov, ktoré z neho vyplývajú. Teoretici tvrdia, že nemáme robiť unáhlené závery, ale pozrieť sa na vec z hľadiska dieťaťa.
Jadrová elektráreň Dukovany
História
thumb|Katastrálne územie pri EDU. Zaniknuté obce vyznačené kurzívou História elektrárne začala v roku 1970, kedy Sovietsky zväz a Československo podpísali dohodu o stavbe dvoch jadrových elektrární. Druhou z nich sa stali Atómové elektrárne Bohunice. Zmenou projektu sa výstavba posunula na rok 1978. Prvý blok bol do prevádzky uvedený v máji 1985, posledný, štvrtý v júli 1987. Podľa webstránky elektrárne „Spustenie dvoch jadrových blokov - druhého a tretieho - v jednom roku (1986) a v jednej lokalite, bolo vo svojej dobe celkom unikátne a doteraz sa vo svete nezopakovalo.“
Teória učenia
Teórie o učení
Kognitívna škola
Kolíňany
Kolíňany sú obec na Slovensku v okrese Nitra. V obci je rímskokatolícky kostol sv. Štefana z 12. storočia, rozšírený v roku 1933 o novú loď i presbytérium v smere sever - juh.
Jadrová elektráreň Dukovany
História
Pred výstavbou boli zrušené tri dediny, ktorých katastrálne územia obsahovali plánovanú stavbu. Išlo o obec Skryje s časťami Lipňany a o obec Heřmanice. Skryjské územie bolo pripojené k obci Dukovany, heřmanické k obci Rouchany.
Březí (okres Žďár nad Sázavou)
Březí je obec v Česku v okrese Žďár nad Sázavou v moravskej časti kraja Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 185 obyvateľov, z toho 84 mužov a 101 žien, pričom priemerný vek v obci bol 44,7 roka (muži 45,1 roka, ženy 44,3 roka).
Jadrová elektráreň Dukovany
Bezpečnosť
thumb|Hlavný vchod do Jadrovej elektrárne Dukovany Elektráreň patrí medzi prvú tretinu najbezpečnejších na svete, za posledné 3 roky v nej nedošlo k žiadnej poruche väčšej než stupeň 0 stupnice INES. Od roku 2000 tiež nedošlo k žiadnemu automatickému odstaveniu reaktoru. Kolektívna efektívna dávka pracovníkov elektárne v roku 2005 bola 0,15 mSv na blok, čo je hlboku pod bezpečnostnými normami (ročný limit pre pracovníkov s ionizujúcim žiarením je 50 mSv za rok, a 100 mSv počas 5 rokov.
Ö3 Austria Top 40
Ö3 Austria Top 40 je oficiálna rakúska hitparáda singlov, a takisto aj rozhlasová show, ktorú prezentuje, vysielaná na Hitradio Ö3. V show sú predstavované rakúske single, vyzváňacie tóny a download hitparáda. Hitparáda vznikla 26. novembra 1968 pod názvom "Disk Parade".
Jadrová elektráreň Dukovany
Bezpečnosť
Elektráreň je držiteľom certifikátu Bezpečný podnik, ktorý vydáva Ministerstvo práce a sociálnych vecí pod garanciou Českého úřadu bezpečnosti práce.
Ö3 Austria Top 40
Online verzie hitparády sú na charts.orf.at a austriancharts.at a majú 75 pozícii, pričom aj napriek tomu charts.orf.at sa označuje ako "Ö3 Austria Top 40".
Jadrová elektráreň Dukovany
Bezpečnosť
V roku 2010 vinou jedného pracovníka elektrárne došlo k automatickému vypnutiu jedného z reaktorov. Tento pracovník pri výkone servisnej činnosti zavadil o elektrorozvádzač, ktorý obsluhoval meracie zariadenie na turbíne. To viedlo k odstaveniu turbíny a následne celého reaktoru.
Teória učenia
Teórie o učení
Tieto dve teórie sa navzájom nevylučujú.
Kolíňany
Obec má podľa sčítania v roku 2011 1 570 obyvateľov, z toho 49% maďarskej, 41% slovenskej, 9% inej a 1% rómskej národnosti.
Jadrová elektráreň Dukovany
Bezpečnosť
Celková škoda za túto chybu bola 6 miliónov korún (cena nevyrobenej elektriny počas doby výpadku jedného zo štyroch reaktorov). Vážnejšie ohrozenie bezpečnosti nehrozilo a po niekoľkých hodinách bola výroba elektrickej energie v dotknutom reaktore obnovená. Zmienený technik nebol nijako pokutovaný ani potrestaný.
Teória učenia
Učenie Jána Amosa Komenského
Predovšetkým jeho diela „Všenáprava “a „Vševýchova“ vysvetľujú nadčasovo podstatu učenia sa. Zdôrazňujú nepretržitosť a permanentnosť procesu učenia sa jednotlivca. Napriek rozvoju iných teórií učenia má čo povedať dnešnému človeku práve vzhľadom k jeho univerzálnosti a uznávaní nutnosti učiť sa celý život.
V knihe Vševýchova pojal Jan Amos Komenský univerzálnosť vzdelávania celého ľudského pokolenia ako triádu pod pojmami pantes - panta - pantos (z lat. všetci - všetkému - všestranne), kde formuluje tri korene ľudskej vznešenosti, vlastné len ľudskému druhu:
Jadrová elektráreň Dukovany
Bezpečnosť
Elektráreň za celou svoju históriu nezaznamenala žiadnu haváriu v prevádzke ani mimo nej, ktorá by si zaslúžila číslo na stupnici havárií. Mimo prevádzky sa stala len jedna menšia havária. Bol ňou požiar transformátora, ktorý, ale nespadá priamo do zariadenia elektrárne. Požiar bol rýchlo zlikvidovaný, do vodnej nádrže Mohelno však unikol chladiaci olej. Všetok bol zachytený nornými stenami bez akýchkoľvek následkov. Elektráreň potom na vlastné náklady vybudovala o niekoľko desiatok metrov severnejšie v Skryjoch malú záchytnú nádrž ako prevenciu prípadných únikov. Od tohto požiaru však podobný únik nebol zaznamenaný.
Involúcia (matematika)
Involúcia alebo involutívne zobrazenie na množine A je každé také zobrazenie ktoré je svojim vlastným inverzom, čiže pre každé x\in A platí Ekvivaletne, zobrazenie \varphi je involutívne, ak Unárnej operácii na množine A sa hovorí involutívna operácia ak je involutívna ako funkcia vo vyššie vymedzenom zmysle.
Jadrová elektráreň Dukovany
Meteorologická veža
Západne od areálu elektrárne sa nachádza 136 metrov vysoká meteorologická veža merajúca vzdušnú rádioaktivitu.
Ekológia
thumb|Prezentácia EDU na Regiontouru 2010 EDU je držiteľom certifikátu ISO 14001 – Ekologický podnik. Za 21 rokov svojej prevádzky (1985–2006) Dukovany vyrobili energiu ekvivalentnú spáleniu 190 mil. t uhlia, vďaka čomu do atmosféry nemuselo byť vypustených 237 milionov ton CO2. Ide o približne rovnaké množstvo, ktoré vypustí do ovzdušia 5,2 milióna v Česku evidovaných motorových vozidiel v priebehu 12 rokov.
Na štátom kontrolovaný „jadrový účet“ (fond zhromažďujúci prostriedky na výstavbu a správu trvalého úložiska vyhoreného jadrového paliva) platí 50 Kč za každú vyrobenú MWh, denne teda približne 2,1 mil. Kč.
Ekonomika prevádzky
Elektráreň stála 25 mld. Kčs, podľa údajov ČEZ se od doby uvedenia do prevádzky do roku 2005 už dvakrát zaplatila. Cena vyrobenej elektriny je 60 halierov za kWH, čo je najmenej v Česku.
Výrobné ukazovatele EDU
* Údaje pre rok 2013 vychádzajú z plánov ČEZ
Koeficient ročného využitia za rok 2012 dosiahol 85,51%. Zdroje: ČEZ, ČTK
Reaktory
thumb|right|Chladiace veže V roku 2012 mala jadrová elektráreň Dukovany štyri bloky VVER 440, typ V 213, pôvodne každý s elektrickým výkonom 440 MW, dnes vďaka modernizácii v rokoch 2005 až 2012 s elektrickým výkonom 4 x 500 MW.
V aktívnej zóne každého reaktora je umiestnených 312 palivových súborov. Každý palivový súbor je tvorený 126 palivovými prútmi, v ktorých je palivo hermeticky uzavreté. Okrem toho je v reaktore 37 regulačných kaziet s palivovou časťou.
Výška aktívnej zóny je 2,5 m, priemer 2,88 m.
Palivo
Palivom je urán obohatený na približne 4,25 % 235U (táto hodnota sa môže meniť). V reaktore sa vymieňa jedna pätina palivových tyčí ročne. Dávka paliva reaktoru má hmotnosť 42 t.
Chladenie
thumb|[[Vodní nádrž Dalešice, v pozadí JE Dukovany]] Ako zdroj technologickej vody (hlavne pre chladenie) slúži Vodní nádrž Dalešice, respektíve jej vyrovnávacia nádrž, vodná nádrž Mohelno. Dalešice tak zároveň fungujú ako prečerpávacia elektráreň (výkon 450 MW). Výkon bol dimenzovaný tak, aby dokázal v prípade poruchy nahradiť jeden blok jadrovej elektrárne. Celá táto sústava tak môže pružne reagovať na aktuálne energetické potreby. Objem chladiva v primárnom okruhu je 209 m³. Reaktorom za hodinu pretečie 42 000 m³ vody. Elektráreň má 8 chladiacich veží. Z nich uniká približne 500 kg vodnej pary za sekundu na odvádzaný výkon 1000 MW.
Chladenie je jedným z hlavných problémov prípadnej dostavby reaktoru, pretože kapacita Dalešickej priehrady stačí len na zhruba 600 MW reaktor. Kapacita systémov ktoré pre nové bloku prichádzajú do úvahy je okolo 1000 MW.
Zásobovanie teplom
Už v roku 1985 sa plánovalo zásobiť teplom z elektrárne mesto Brno, teplovod mal stáť 1,9 miliardy Kčs. Kvôli zmene režimu a neskôr tiež kvôli ekonomickej nevýhodnosti bol projekt zastavený. V súčasnej dobe ale kvôli rastúcej cene elektriny a plynu je teplovod s dĺžkou 40 kilometrov pripravovaný znovu. Dokončenie je plánované v roku 2018.
Ďalšie jadrové zariadenia v areáli elektrárne
V areáli jadrovej elektrárne Dukovany sú okrem štyroch reaktorových blokov ďalšie dva jadrové zariadenia: úložisko nízko a stredne rádioaktívnych odpadov a dva sklady použitého jadrového paliva z nich jeden je úplne zaplnený.
Teória učenia
Učenie Jána Amosa Komenského
V diele Didactica Magna Komenský píše: „Existuje pomerne málo pravidiel, z ktorých je všetko ostatné odvodené...“
Spoľahlivou cestou k poznaniu je začínať od základov, postupovať od jednoduchého k zložitému, tak ako po stupňoch. Človek sa má učiť vyvodiť závery vlastným rozumom, pozorovaním a pokusmi, stále zložitejšie poznatky osvojovať s použitím základných pravidiel.
Učiaca sa organizácia
Teóriu učenia sa skupín ľudí v organizácii spracovali Christopher Mabey a P.Illes, ale Peter Senge medzi prvými definoval teóriu, že učiť sa môžu ľudské kolektívy, založené sa určitým účelom. Priniesol modernú teóriu pre 21.storočie, učiacu sa organizáciu. Tvrdí: Organizácie sa učia iba cez jednotlivcov. Ale ak sa učia jednotlivci, to ešte nemusí znamenať, že sa učí organizácia. Bez jednotlivcov ale nie je vôbec možné hovoriť o učení sa organizácie.
" Ak by učiaca sa organizácia bola inováciou v oblasti strojárstva, ako napríklad lietadlo alebo osobný počítač, jej komponenty by sa nazývali "technológiami". Komponenty inovácie ľudského správania sú disciplíny. Pod disciplínou tu nemám na mysli posilnenie poriadku, ani "kárne opatrenia", ale súbor teórií a postupov, ktoré je potrebné naštudovať, osvojiť si a potom aplikovať do praxe. Disciplína je cesta, na ktorej človek získava určité schopnosti či zručnosti. Venovať sa určitej disciplíne znamená učiť sa do konca života, pričom dokonalý v nej človek nebude nikdy."
Päť disciplín učiacej sa organizácie: 1.Osobné majstrovstvo 2. Myšlienkove schémy 3. Osobná vízia 4. Učenie sa v kolektíve (tímové učenie sa) 4. Systémové myslenie.
Umenie učiť sa a umenie učiť
Porovnaním schopnosti učiť sa a učiť druhých sa zaoberal P.F.Drucker v knihe Svědkem bouřlivého času. "Kľúč k umeniu učiť (druhých) je v osobnosti, a nie v šikovnosti či praxi", tvrdí P. F. Drucker v časti Zpráva z Atlantidy s.85-88 o dvoch metodikách učenia dvoch odlišných typov učiteliek. "Existujú dva odlišné typy. Jeden je učiteľ a druhý je pedagóg.
Takto Drucker prichádza k záveru, že ľudské bytosti sú "učenlivé organizmy", ktoré sú k učeniu naprogramované.
NGC 129
NGC 129 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kasiopeja, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 16. decembra 1788.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 6,5.
NGC 5940
NGC 5940 je galaxia v súhvezdí Had, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 19. apríla 1887.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,7.
Jana
Jana môže byť:
Pružnosť motora
thumb|right|Rýchlostná charakteristika motora [[Daewoo Matiz s vyznačenými parametrami potrebnými na určenie pružnosti motora]] Pružnosť motora je charakteristika spaľovacieho motora, ktorá pomáha posúdiť jeho správanie pri meniacom sa zaťažení. Pružnosť sa určí analýzou vonkajšej prevádzkovej rýchlostnej charakteristiky motora. Pružnosť motora je bezrozmerná veličina, označuje sa písmenom E, prípadne s indexmi. Používajú sa tri varianty:
Výpočet
Na výpočet pružnosti je potrebné z rýchlostnej charakteristiky odčítať 4 parametre:
Význam a využitie
Od vozidlového motora sa očakáva, že bude mať na významnej časti rozsahu pracovných otáčok klesajúci priebeh krivky krútiaceho momentu (pri nemennom nastavení regulačného člena). Takáto oblasť sa nazýva stabilnou, pretože motor pracujúci v ustálenom stave prevádzky na primerane veľkú zmenu zaťaženia zareaguje nájdením nového rovnovážneho stavu bez nevyhnutnosti zásahu obsluhy. Ak začne vzrastať odpor, ktorý musí motor prekonať, otáčky začnú klesať. To však vyvolá nárast krútiaceho momentu vytváraného motorom, ktorý sa vyrovná zvýšenému odporu a otáčky sa znovu ustália, aj keď na nižšej hodnote.
Motor s vyššou pružnosťou zareaguje na rovnakú zmenu zaťaženia nižšou odchýlkou otáčok, ako motor s nižšou pružnosťou. Pri neprepĺňaných motoroch sa hodnoty celkovej pružnosti pohybujú od 1,6 po 2,5. Pri prepĺňaných naftových motoroch sa hodnoty celkovej pružnosti pohybujú od 1,3 po 1,7.
Milan Lach
Vladyka SEODr. Mons. Milan Lach SJ (* 18. november 1973, Kežmarok) je slovenský gréckokatolícky biskup a kňaz Spoločnosti Ježišovej, bratislavský pomocný biskup, bývalý biskup gréckokatolíckej eparchie Parma v štáte Ohio v USA a bývalý prešovský pomocný biskup.
Mladosť, štúdium, kňazstvo
Narodil sa 18. novembra 1973 v Kežmarku, detstvo prežil v podtatranskej obci Ľubica. Stredoškolské štúdia ukončil v roku 1992 na Gymnáziu v Kežmarku.
Po kňazskej vysviacke v rokoch 2001 - 2002 vykonával civilnú náhradnú službu v komunite jezuitov v Košiciach. Popri tom do roku 2003 pracoval v Centre spirituality Východ - Západ Michala Lacka v Košiciach, kde vykonával úlohu vedeckého pracovníka na vedecko-výskumnom pracovisku Teologickej fakulty Trnavskej univerzity. V rokoch 2003 – 2004 bol poverený vedením tohoto Centra spirituality.
V roku 2009 opäť začal pracovať v Centre spirituality Východ – Západ Michala Lacka. Jeden semester vyučoval spiritualitu kresťanského Východu na Teologickej fakulte Katolíckej univerzity v Košiciach, kde bol aj členom redakčnej rady teologického časopisu Verba Theologica.
V rokoch 2009 - 2013 pôsobil ako konzultor provinciála Spoločnosti Ježišovej na Slovensku, v rokoch 2012 - 2013 bol delegátom pre formáciu jezuitských bohoslovcov. Od 1. decembra 2011 do 1. júna 2013 pôsobil na Teologickej fakulte Trnavskej univerzity v Bratislave ako prodekan pre zahraničné vzťahy a rozvoj. Vyučoval tam kresťanskú spiritualitu a spiritualitu kresťanského Východu, teda oblasť, ktorej sa aj odborne venuje.
Ako národný duchovný asistent bol aktívnym vo Federácii skautov Európy. Plynule hovorí po taliansky, aktívne ovláda komunikáciu v anglickom a ruskom jazyku, pasívne ovláda aj francúzsky jazyk.
Pôsobenie na Slovensku
Pápež František dňa 19. apríla 2013 vymenoval kňaza Milana Lacha SJ za pomocného biskupa Prešovskej archieparchie Gréckokatolíckej cirkvi sui iuris na Slovensku a titulárneho biskupa ostrazinského. Jeho menovanie bolo prvým biskupským menovaním nového Svätého Otca Františka pre Katolícku cirkev na Slovensku. Dňa 1. júna 2013 ho prešovský arcibiskup a metropolita, hlava gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku vladyka Ján Babjak SJ vysvätil a uviedol do úradu pomocného biskupa v Bazilike Zosnutia Presvätej Bohorodičky v Ľutine, hlavnom pútnickom mieste Prešovskej archieparchie. Spolusvätiteľmi boli eparcha Košickej eparchie vladyka Milan Chautur, CSsR a eparcha Bratislavskej eparchie vladyka Peter Rusnák. Slávnostným kazateľom bol sekretár Kongregácie pre východné cirkvi vladyka Cyril Vasiľ SJ
Za biskupské motto si vybral Servire - slúžiť! Biely kopec v biskupskom erbe znamená zasnežené Vysoké Tatry, zlaté slnko na modrej oblohe je Ježiš Kristus. Písmena IHS sú prvé tri grécke písmená mená Ježiš, zároveň je to znak jezuitských kňazov.
V rámci Konferencie biskupov Slovenska bol v rokoch 2013 - 2017 predsedom Rady pre pastoráciu v zdravotníctve a predsedom Bioetickej subkomisie Teologickej komisie KBS. Bol tiež členom hierarchov gréckokatolíckej cirkvi sui iuris na Slovensku, predsedom Metropolitnej liturgickej komisie, členom Presbyterskej rady, členom Kolégia konzultorov a protosynkelom Prešovskej archieparchie a predsedom Archieparchiálneho zhromaždenia pre evanjelizáciu.
Dňa 15. septembra 2016 bol menovaný za delegáta Kongregácie pre východné cirkvi s úlohou vizitátora pápežských kolégií a rehoľných študentátov v Ríme.
Stanovisko k naliehavým problémom zdravotníctva
Milan Lach ako predseda Rady Konferencie biskupov Slovenska pre pastoráciu v zdravotníctve vydal dňa 23. januára 2016 stanovisko k naliehavým problémom zdravotníctva v súvislosti štrajku sestier pracujúcich v nemocniciach. Adresovaný bol premiérovi Róbertovi Ficovi a ministrovi zdravotníctva Viliamovi Čislákovi. Biskup Milan Lach svoje stanovisko odôvodnil slovami: „Pretože ide o veľmi závažné morálne skutočnosti ubližujúce všetkým občanom Slovenska, nedovoľujú zodpovedným kresťanom, tobôž kňazom a poverenému biskupovi ďalej mlčať."
Premiér Róbert Fico reagoval na stanovisko dňa 27. januára 2016: ''„Som absolútne presvedčený, že to bolo urobené na podnet KDH. Vnímame to ako čisto politickú vec pred voľbami."''
Biskup Milan Lach reagoval na vyjadrenie Róberta Fica so slovami: „Ja, ako biskup gréckokatolíckej cirkvi a predseda Rady pre pastoráciu v zdravotníctve, ako aj ostaní členovia tejto Rady, vychádzajúc z našich skúseností a kompetencií, sme dostatočne autonómni na to, aby sme sa rozhodovali sami, a nie na základe názorov akejkoľvek politickej strany, vrátane KDH." Stanovisko vydala aj Konferencia biskupov Slovenska: „Vyjadrenie pána biskupa Lacha pre danú oblasť však zodpovedá kompetencii, ktorá je mu vedením Rady KBS legitímne zverená."
Pôsobenie v štáte Ohio, USA
Dňa 24. júna 2017 ho Svätý Otec František menoval na sviatok Narodenia sv. Jána Krstiteľa, patróna Prešovskej archieparchie za apoštolského administrátora vakantnej gréckokatolíckej eparchie Parma v štáte Ohio v USA. Po menovaní v rozhovore pre TK KBS povedal: „''Idem tam s veľkou dôverou, že Boh je so mnou. Neopúšťa ma. Dôverujem mu."'' Správa o menovaní bola oznámená počas slávnostnej svätej liturgie v Katedrále sv. Jána Krstiteľa v Prešove.