cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Spišský hrad
Hrad v kontexte historických udalostí
V roku 1301 Ondrejom III. vymrela arpádovská dynastia. Nástupnícke boje zasiahli celú krajinu vrátane Spiša. Proti sebe sa postavili dve strany presadzujúce na uvoľnený trón každá svojho kandidáta (Karola I. Róberta a Ladislava V.). Vtedy sa majiteľom Spišského hradu a súčasne spišským županom stal Omodej Aba, ktorého vymenoval Ladislav V. Čoskoro však Omodejovci prešli na stranu Karola I. a pomohli mu k vlastníctvu hradu. Už onedlho ho však Karol I. musel hájiť pred dobyvateľskými plánmi Matúša Čáka Trenčianskeho, ktorý hrad v roku 1312 po bitke pri Rozhanovciach obľahol. Spišský župan Filip Druget sa mu však postavil na odpor a hrad ubránil.
Za vlády Karola I. Róberta boli spišskými županmi menovaní príslušníci najvyššej uhorskej aristokracie. Tak sa na hrade vo vlastníctve vystriedali Drugetovci, Sečéniovci, Perínskovci, Berzeviciovci a iní.
Po Jiskrovi sa hrad dostal do rúk Juraja Turzu, bohatého levočského mešťana. Patril mu však len veľmi krátko, lebo už v roku 1460 hrad prevzal do svojej správy kráľ Matej Korvín. Nasledujúcich päť rokov bol Spišský hrad kráľovským majetkom, vojenskou pevnosťou a sídlom spišského župana.
V roku 1465 dostal spolu s dedičným titulom spišských županov do vlastníctva Zápoľskovcov. Aký význam mal pre nich Spišský hrad i titul vyplýva z toho, že napriek tomu, že v tom čase vlastnili údajne až sedemdesiatdva hradov, stal sa Spišský hrad ich sídelným a titul spišského župana používali pred všetkými i oveľa vyššími titulmi.
Zápoľskovci hrad vlastnili do roku 1528. Jedným z jeho majiteľov bol i neskorší uhorský kráľ Ján Zápoľský, ktorý sa tu dokonca bránil pred cisárskymi vojskami Ferdinanda I. V marci 1528 Ferdinand hrad obľahol a po dvoch týždňoch sa mu posádka hradu vzdala. náhľad|Prístupový chodník k objektom horného hradu
Opäť v kráľovských rukách sa v roku 1531 dostal do vlastníctva Turzovcov. Alexander Turzo už predtým vymenovaný za spišského župana sa v tom roku stal pánom Spišského hradu, na ktorý v roku 1553 dostal aj kráľovskú donáciu, ale len pre potomkov po meči. Turzovci v roku 1635 spišskou vetvou vymreli v mužskej línii (posledným členom rodu i majiteľom hradu bol Matej Turzo) a tak sa hrad opäť stal predmetom sporov; tentoraz sa oň uchádzali rôzni vzdialení príbuzní. Najoprávnenejšie nároky na dedičstvo mala Eva Forgáčová, vnučka Alexandra Turzu, vydatá za Štefana Čákiho. Ten sa násilne zmocnil hradu, čím sa dostal do nemilosti kráľovskej komory. V roku 1636 bol pod nátlakom nútený hrad vydať, no už o tri roky ho na príhovor palatína Mikuláša Esterháziho a za úplatu dostal od kráľa Ferdinanda III. späť. Hrad sa tak dostal do dedičnej držby rodu, ktorý ho vlastnil až do polovice 20. storočia.
Od druhej polovice 17. storočia nastalo v dejinách Spišského hradu obdobie postupného úpadku. Prežil ešte dve obliehania. Jedno počas Tököliho povstania, keď ho od augusta do polovice novembra 1683 bezvýsledne obliehali kuruci. Druhý raz odolával v decembri 1703 vojskám Františka II. Rákociho, no na Vianoce toho roku hrad dobyvateľom podľahol. Nasledujúce tri roky bol v rukách Rákociovcov.
V tom čase však Čákiovci ako právoplatní majitelia nejavili už o hrad veľký záujem. Zmenené spoločenské podmienky u nich vyvolali potrebu vybudovať si pohodlnejšie sídla v podhradí, do ktorých sa postupne presťahovali. Hrad začal pustnúť a devastácii nemohla zabrániť ani neveľká posádka, ktorú si na hrade ešte vydržiavali. Definitívny zánik nastal v roku 1780, kedy hrad podľahol ničivému požiaru. Jeho niekdajší strategický význam stratil zmysel a požiarom zničené hradné múry ostali iba ako kulisa okrášľujúca krajinu.
Opis hradu
náhľad|left|Stavebne najzaujímavejšiu časť Spišského hradu predstavuje horný hrad. Dominuje mu románsky palác (úplne vľavo) a obranná veža Hrad je dnes v stave rekonštruovaných a zakonzervovaných zrúcanín. Úmyslom konzervátorov bolo hradný areál sprístupniť verejnosti. Na základe dlhoročného archeologického a architektonického výskumu a jeho výsledkov sa postupne stavebne a expozične sprístupnili jednotlivé priestory Spišského hradu.
Hradný areál zaberá temeno Spišského hradného vrchu v smere východ-západ, so zvažujúcim sa terénom smerom na západ.
Stredný hrad s hlavnou bránou, dnes poskytuje predovšetkým služby pre návštevníkov. V jeho priestoroch sa uskutočňujú prezentácie dobového života, ukážky práce hrnčiarov a pod.
Najrozsiahlejšiu časť hradného areálu zaberá dolné nádvorie upravené ako otvorený priestor so zakonzervovanými základmi budov a hradného opevnenia. K zaujímavým častiam patria základy polkruhového barbakanu – predsunutej vstupnej brány na stredné nádvorie, pochádzajúce z druhej polovice 14. storočia. Niekedy plnil dôležitú funkciu pri obrane hradu, no po dobudovaní dolného nádvoria svoj význam stratil a zanikol. Z čias Jiskrovho panstva na hrade pochádzajú základy samostatnej kruhovej stavby, tzv. Jiskrovej pevnôstky, postavenej po roku 1442, slúžiacej pôvodne ako veliteľský príbytok. Pevnôstku chránil kruhový kamenný múr a obvodová priekopa, cez ktorú viedol drevený most.
Expozičné priestory
Hlavná časť zachovaných budov sa nachádza na hornom hrade, kde zaujme predovšetkým renesančná arkádová chodba pochádzajúca z prelomu 16. a 17. storočia. Mala funkciu spojovacieho článku medzi západnými gotickými palácmi, obrannými časťami a kaplnkou. Dnes slúži ako expozičná miestnosť s výstavou obranných zbraní a archeologických nálezov.
Hradná kaplnka
náhľad|Presbytérium hradnej kaplnky sv. Alžbety V závere arkádovej chodby sa vpravo vstupuje do gotickej kaplnky svätej Alžbety Uhorskej, pochádzajúcej z tridsiatych rokov 15. storočia.
Pôvodný jednopodlažný priestor hradnej kaplnky s emporou, slúžiaci na súkromnú zbožnosť hradného panstva, so vstupom na západnej strane, v 17. storočí zmenil svoju funkciu na pohrebnú kaplnku. Do podlahy bola vyhĺbená krypta, ktorú prekrývala dodnes zachovaná pieskovcová platňa. Na južnej strane mala kaplnka pristavaný priestor sakristie z 1. polovice 17. storočia. Pravdepodobne pri tejto úprave bol exteriér kaplnky vyzdobený sgrafitovou výzdobou.
V roku 1638 sa uskutočnil inventúrny súpis vybavenia hradných interiérov, podľa ktorého sa v kaplnke nachádzalo päť oltárov, šesť tabuľových obrazov, dvanásť drevorezieb a štrnásť obrazov na plátne.
V rámci obnovy pamiatky bola kaplnka zastropená a čiastočne bol rekonštruovaný systém klenbových prípor. V jej interiéri sú inštalované exponáty sakrálnej povahy, pričom kaplnka slúži i svojmu pôvodnému duchovnému účelu.
Ostatné interiéry
Súčasťou expozičných priestorov sú i ukážky dobových interiérov – mučiarne, stredovekej kuchyne, spálne, kúpeľne ako aj zbrojnice. Tieto všetky interiéry sú turistom prístupné.
Bellac (kantón)
Bellac je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho šesť obcí.
Březinka (prírodná rezervácia)
Březinka je prírodná rezervácia ležiaca v katastrálnom území obce Březina v okrese Brno-venkov (predtým okres Blansko), západne od spomínanej obce. Bola zriadená Výnosom Ministerstva kultúry ČSR čj. 18 583/73 zo 29. decembra 1973.
Nachádza sa v obvode Školského lesného závodu VŠZ Křtiny, v polesie Křtiny, jej celková rozloha je 6,62 ha. Leží v CHKO Moravský kras, rastú tu typické bukové porasty a žijú vzácne živočíchy.
Ochrana
Predmetom ochrany sú povrchové krasové javy, prírode blízky lesný porast na škrapovom poli vyšších polôh Moravského krasu a spoločenstvá viazané na toto prostredie.
Ariel (mesiac)
Ariel je prirodzený satelit Urána. Objavil ho anglický astronóm-amatér William Lassell v roku 1851. Mesiac dostal meno podľa postavy ducha zo Shakespearovej hry Búrka.
Ariel sa skladá z 50 % z vodného ľadu, z 30 % z hornín a 20 % pripadá na metánový ľad. Na povrchu dominujú pruhy, ktoré vyzerajú ako čerstvá námraza. Tento mesiac má najsvetlejší povrch zo všetkých doteraz zblízka odfotografovaných mesiacov planéty Urán. Nevyskytujú sa tu krátery s priemerom väčším ako 50 km. Zdá sa, že v minulosti prebiehala na mesiaci búrlivá geologická aktivita, ktorá zanechala stopy v podobe zlomových kaňonov zaplavených v mnohých prípadoch vodou zvnútra telesa. V miestach, kde sa kaňony pretínajú, možno pozorovať hladký povrch pravdepodobne vyplnený ľadom.
Großrußbach
Großrußbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Korneuburg.
Žije tu obyvateľov.
Longeville-lès-Saint-Avold
Longeville-lès-Saint-Avold je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hornina
thumb|right|250px|[[Granitové bloky v Cornwalle]] Hornina je rôznorodá anorganická prírodnina, zložená z jedného, alebo viacerých minerálov. Horniny tvoria najvrchnejšiu časť Zeme – zemskú kôru ale aj najvrchnejšiu časť zemského plášťa, obe tieto vrstvy vytvárajú litosféru – kamennú vrstvu. Vytvárajú samostatné súvislé celky zemského povrchu, ktoré sú predmetom výskumu rôznych odborov geológie. Horniny vo svojej stavbe zachovávajú známky procesov, ktoré ich formovali a tým umožňujú skúmať geologickú minulosť Zeme, ale aj iných planét. Zvetrávaním hornín pri vhodných podmienkach vzniká pôda. Kolobeh horninového materiálu v prírode sa nazýva horninový cyklus.
Vednou disciplínou, zaoberajúcou sa horninami je petrológia.
Vlastnosti hornín
Dôležitými vlastnosťami hornín je ich minerálne zloženie. Horniny väčšinou vytvárajú mechanickú zmes (jedného alebo viacerých druhov) minerálov. Tieto minerály tvoria samostatnú skupinu tzv. horninotvorných minerálov. Okrem nich sa v hornine nachádzajú aj vedľajšie minerály, ktoré sa v nej objavujú iba v malom množstve (pod 5 %) a akcesorické minerály, ktoré môžu byť tiež dôležité napriek tomu, že ich obsah sa pohybuje pod 1 %. Napriek tomu, že chemické zloženie hornín nemožno vyjadriť chemickým vzorcom, určenie obsahu jednotlivých prvkov môže dopomôcť pri ich klasifikácii. Chemické zloženie hornín skúma geochémia. Medzi ďalšie dôležité vlastnosti hornín patrí ich tvar, rozmery, orientácia a rozmery minerálov alebo iných častíc (napr. klastov), ktoré určujú dve veľmi významné vlastnosti: štruktúru (viditeľnú iba pod mikroskopom) a textúru (viditeľnú voľným okom).
Klasifikácia hornín
Horniny možno klasifikovať na základe rôznych kritérií, napr. na základe ich pevnosti (spevnené a nespevnené) alebo zloženia (monominerálne, polyminerálne).
Všeobecne najvhodnejším členením je klasifikácia na základe spôsobu vzniku. Horniny sa rozdeľujú tri základné typy podľa procesov, ktoré ich vytvorili: vyvreté, premenené a usadené horniny. Samostatným typom, ktorý sa radí medzi horniny, ale nespadá pod žiadnu z daných kategórií členenia sú meteority. Magmatické a metamorfované horniny tvoria okolo 90% objemu zemskej kôry. Zvyšných 10% tvoria usadené horniny, ktoré sa však nachádzajú iba na povrchu a tak tvoria až 75% zemského povrchu.
Vyvreté horniny
náhľad|vpravo|Schematický nákres rôznych magmatických telies a procesov. Telesá: A: [[magmatický kozub (batolit); B: dajka; C: lakolit; D: pegmatitová žila; E: sill; F: stratovúlkán Procesy: 1: pretínanie staršej intrúzie mladšou; 2: xenolit nadložnej horniny v podloží; 3: kontaktná metamorfóza; 4: výzdvih v dôsledku intrúzie lakolitu.]]
Vyvreté horniny (nezávisle od toho, či sú hlbinné alebo sopečné) sa zvyčajne členia podľa chemického zloženia na:
Premenené horniny
Premenené alebo metamorofované horniny vznikli prekryštalizovaním horniny vplyvom tlaku, alebo teploty. Tento proces je známy ako metamorfóza a je dôsledkom prispôsobovania sa starších (vyvretých, usadených aj premenených) hornín novým fyzikálnym podmienkam, do ktorých sa dostali v dôsledku endogénnych pochodov. Pri premene zostávajú horniny v tuhom stave, nikdy nedochádza k ich roztaveniu. Proces roztavenia pôvodnej horniny sa nazýva anatexia.
náhľad|vpravo|Premenená hornina s výraznou bridličnatosťou. Bridličnatosť vzniká kolmo na smer tlaku, ktorý pôsobil na horninu. Vo vzorke fylitu vidno i menšie [[vrása|vrásy – prejav deformačnej metamorfózy.]] Vznik premenených hornín môže byť spôsobený intrúziou magmatického telesa, ktorá spôsobuje prográdnu metamorfózu alebo kontaktnú metamorfózu, prípadne výstup mobilných chemických látok (fluíd), ktoré spôsobujú výraznú chemickú premenu označovanú ako metasomatóza. Existujú aj ďalšie typy metamorfných procesov ako napríklad deformačná (na zlomových líniách) a impaktná (šoková) metamorfóza (v impaktných kráteroch po dopade vesmírnych telies). Najčastejším spôsobom vzniku premenených hornín však je hlboké ponorenie pôvodných hornín do zemskej kôry, ku ktorému dochádza počas horotvorných pohybov. V takýchto horninách vzniká v dôsledku pôsobenia vysokých tlakov bridličnatosť, ktorá je typickým znakom premenených hornín. Môže sa zároveň zachovať pôvodná, tzv. reliktná štruktúra. Pri metamorfóze vznikajú v hornine nové minerály napr. kyanit, andaluzit, sillimanit alebo cordierit, ktoré môžu byť tzv. diagnostickými minerálmi. Na základe ich prítomnosti možno určiť stupeň metamorfózy a tým aj teplotno-tlakové podmienky, ktoré hornina počas premeny dosiahla. Jedným z dnes používaných spôsobov, ktorými je vyjadrené prostredie a podmienky metamorfózy sú tzv. metamorfné fácie.
Premenené horniny sa často všeobecne označujú pojmom kryštalické bridlice. Ďalšie horniny sú výsledkom metasomatózy (napr. skarny a greiseny), kontaktnej metamorfózy (kontaktné rohovce) alebo dynamickej metamorfózy (napr. mylonity).
Usadené horniny
náhľad|vpravo|Typickým znakom usadených hornín je [[vrstvovitosť. Horniny spodnej jury (lias) v Anglicku.]]
Sedimentárne alebo usadené horniny vznikajú usadením a spevnením úlomkov zvetraných hornín, alebo organických zvyškov, príp. chemickými procesmi (odparením, vyzrážaním z vodných roztokov) na zemskom povrchu alebo v sedimentačných panvách (čiže väčšinou vo vodnom prostredí). Ich podmienky vzniku zahŕňajú nízke teploty a tlaky. Typickým znakom väčšiny usadených hornín je vrstvovitosť, spôsobená pribúdaním vrstiev. Výskumom sedimentárnych vrstiev sa zaoberá stratigrafia. Sedimentárne horniny pokrývajú väčšiu časť povrchu Zeme. Sú dôležitým zdrojom informácii o geologickej histórii, najmä po objavení mnohobunkových organizmov. Na základe výskytu skamenelín boli paleontológovia schopní vyčleniť geologické obdobia. Sedimenty sa najčastejšie delia na základe spôsobu vzniku:
Prechodné postavenie medzi usadenými (klastickými) a vulkanickými horninami majú vulkanoklastické sedimenty – úlomky vyvrhnuté sopkami, usadené v okolí vulkanických oblastí. Rôzne prechody možno pozorovať aj medzi inými typmi usadených hornín navzájom, napríklad pri zmiešaní materiálu rôzneho pôvodu.
Petr Rada (futbalista)
Petr Rada (* 21. august 1958, Praha) je český futbalista a futbalový tréner.
Hráč
V rokoch 1979 - 1988 bol hráčom klubu Dukla Praha. Krátko hral v nemeckých kluboch Fortuna Düsseldorf a Rot-Weiss Essen. Rok pôsobil v kanadskom klube Toronto Blizzard, pol roka hral za Jahn Regensburg a FK Chmel Blšany. V roku 1993 sa na dva roky vrátil do klubu Fortuna Düsseldorf. Hráčsku kariéru zakončil v Bohemians Praha v roku 1996. Odohral 11 reprezentačných zápasov, v ktorých dal dva góly.
Tréner
Trénerskú kariéru začal v roku 1996 ako asistent vo Fortune Düsseldorf. Od sezóny 1997/98 pôsobil ako asistent v Slavii Praha a krátko aj ako hlavný tréner. V ročníku 2000/01 bol trénerom v FK Teplice, v ďalšom  roku vo Viktorii Plzeň. V ročníku 2003/04 trénoval FK Jablonec a v sezóne 2007/08 opäť FK Teplice.
Od sezóny 2006/07 pôsobil ako asistent Karla Brücknera pri reprezentácii Česka. Po jeho odstúpení bol 17. júla 2008 vedením Českomoravského futbalového zväzu vybraný ako nový hlavný tréner národného mužstva.
Hornina
Iné projekty
.
Bežce
Bežce (Paleognathia, Paleognathae, Eoaves) sú skupina vtákov.
Charakteristika
Nemajú pneumatizované kosti, nevedia lietať (kedysi pravdepodobne vedeli), majú silné dolné končatiny a rýchlo behajú.
Systematika používaná v tejto wiki
Bežce:
Tradičná, zjednodušená systematika
Bežce:
Landes
Landes môže byť:
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov 2010
Majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov 2010 boli v poradí 12. majstrovstvá Európy malých štátov v basketbale mužov, ktoré organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). V čase vzniku niesli názov Majstrovstvá Európy C divízie v basketbale. Konali sa vo Vallette, na Malte v dňoch od 5.10. júla 2010, za účasti 8 tímov. Nováčikom turnaja bolo družstvo Dánska. Malta organizovala európsky šampionát malých štátov mužov tretíkrát, predtým hostila toto podujatie v rokoch 1988 a 2002. Zápasy sa odohrali v Tal-Qroqq University Sports Complex. Titul získalo 🇩🇰, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇦🇩.
Polárna čiapka
250px|right|thumb|Polárna čiapka na Marse
Polárna čiapka je svetlý povrchový útvar v okolí pólu telesa, napríklad na planéte Mars. Pozostáva zo zamrznutých látok, ktoré sú v nižších šírkach telesa v kvapalnom či plynnom skupenstve. Veľkosť polárnej čiapky sa sezónne mení.
Is-sur-Tille
Is-sur-Tille je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kazuáre
Kazuáre môže byť:
Kazuár je rod z čeľade kazuárovité.
Pólová vzdialenosť
Pólová vzdialenosť je uhlová vzdialenosť hviezdy od severného svetového pólu pozdĺž deklinačnej kružnice hviezdy.
Udáva sa v stupňoch od 0° (pri póle) až do 180° pri južnom póle. Niekedy sa udáva namiesto deklinácie hviezdy ako rovníková súradnica.
Gap (obvod)
Gap je obvod v departemente Hautes-Alpes a regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 23 kantónov a 139 obcí.
Bessines-sur-Gartempe (kantón)
Bessines-sur-Gartempe je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho päť obcí.
Rebelové
Rebelové je český muzikál Filipa Renča z roku 2000. Dej sa odohráva v júni až auguste predrevolučného roku 1968. V hlavných úlohách sa objavili Soňa a Zuzana Norisové.
Dej
Príbeh sa vracia do obdobia maturít a letných prázdnin až po revolučné dni roku 1968. Hlavné postavy muzikálu sú študentky Tereza (Zuzana Norisová), Bugina (Alžbeta Stanková) a Julča (Anna Veselá) a trojica vojakov, utekajúcich z kasární na západ. Cestu Šimona (Jan Révai), Boba (Jaromír Nosek) a Emana (Ľuboš Kostelný) však "skomplikuje" stretnutie s trojicou dievčat a ich neplánované zdržanie spôsobí rad ďalších komplikácií v ceste za vytúženým snom. Veci sa ešte viac zamotajú po zistení, že územie našej krajiny obsadzujú cudzie vojská. Príbeh lásky končí rozdelením, no hoci Tereza s otcom odchádza na „západ“, jej Šimon padne do rúk bezpečnosti a končí vo väzení.
Großschönau
Großschönau je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Gmünd.
Žije tu obyvateľov.
Egyptské národné hádzanárske mužstvo
vpravo|200px Egyptské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Egypt na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Afriky či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Fray Mamerto Esquiú (department)
Department Fray Mamerto Esquiú leží v centre provincie Catamarca na severozápade Argentíny a je jedným zo 16 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentom Ambato, na východe s departmentom Paclín, na juhu s departmentom Valle Viejo a na západe s departmentom Capayán.
Hlavné mesto departmentu je San José.
Emotional
Emotional je štvrtým albumom rakúskeho speváka Falca. Na trh sa dostal v októbri 1986 a bol kritikmi vysoko hodnotený, Falco sa tu ukázal veľmi citlivo a hneď po vydaní vyrazil na svetové turné. Album bol ako predchodca produkovaný Bolland & Bolland.
Venovanie
Falco venoval pieseň „Kamikaze Cappa“ americkému vojnovému fotografovi Robertovi Capovi (1913 – 1954) a „The Kiss Of Kathleen Turner“ ako poctu pre americkú herečku Kathleen Turner.
Okrem toho celý album je venovaný jeho domnelej dcére Katharine-Bianca.
Polárny ďalekohľad
Polárny ďalekohľad je dlhoohniskový fotografický ďalekohľad na meranie presných deklinácií hviezd blízko pólu.
Polárny ďalekohľad stále mieri k pólu a po niekoľkých hodinách expozície sa hviezdy na fotografickej platni zobrazia ako oblúky so stredom v póle. Z mnohých takýchto pozoro­vaní za rok možno určiť aberačnú konštantu a z niekoľ­koročných pozorovaní nutačnú konštantu.
Macedónske národné hádzanárske mužstvo
thumb Macedónske národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Severné Macedónsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Európy či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Bacqueville-en-Caux (obec)
Bacqueville-en-Caux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Preddynastické obdobie
Preddynastické obdobie môže byť:
Alžírske národné hádzanárske mužstvo
vpravo|200px Alžírske národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Alžírsko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Afriky či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Camo & Krooked
Camo & Krooked je rakúska drum and bassová dvojica z Viedne. Jej členovia sú Reinhard Rietsch (ako Camo, * 12. november 1983, Salzburg) a Markus Wagner (ako Krooked, * 31. júl 1989, Lilienfeld).
História
Reitsch a Wagner produkujú hudbu od roku 2002. V roku 2007 sa spojili do dvojice Camo & Krooked. Ich prvé vydanie bolo Play It / Hidden Edge / Drop It! v roku 2008. Vzhľadom na ich úspech s vydaním albumu Above & Beyond vo februári 2010, vyhrali cenu Best Newcomer DJ's počas Drum & Bass: Arena Awards.
Camo & Krooked podpísali dňa 4. decembra 2010 nahrávaciu zmluvu s vydavateľstvom Hospital Records.
Dňa 3. októbra vydali svoj druhý album Cross the Line.
Miranda (mesiac)
Miranda je prirodzený satelit Urána. Objavil ju Gerard Kuiper v roku 1948. Pomenovanie dostala podľa Prosperovej dcéry zo Shakespearovej hry Búrka.
Miranda je zložená z vodného ľadu, ktorý tvorí asi 50 % jej objemu. Zvyšok pripadá na kremičité horniny a organické zlúčeniny príbuzné metánu.
Je výnimočná tým, že na svojom povrchu obsahuje prakticky všetky štruktúry, ktoré sa nachádzajú v slnečnej sústave. Na povrchu sa dajú pozorovať obrovské kaňony. Najväčší je Verona Rupes s hĺbkou od 5 do 10 km a tým je najväčší v solárnej sústave. Mesiac vykazuje aj miernu geologickú aktivitu, spôsobenú slapovými silami materskej planéty. Priemerná povrchová teplota je približne −205 °C.
Bílá voda (prírodná rezervácia)
Bílá voda je prírodná rezervácia č. 1186 v okrese Blansko na katastrálnom území obcí Holštejn a Lipovec. Orgánom ochrany je Správa CHKO Moravský kras. Geomorfologicky patrí Drahanskej vrchovine.
Ochrana
Chránené je ponorné krasové Holštejnské údolie potoka Biela voda južne od obce Holštejn s krasovými javmi na Suchdolských plošinách (Holštejnská jaskyňa, jaskyne Hladomorňa, ponor Nová rasovna a ďalšie). Na vysokej vápencovej skale bol okolo roku 1268 vybudovaný hrad Holštejn. Jaskyňa Hladomorňa, nachádzajúca sa priamo pod hradom, s ním bola spojená podzemnou chodbou a bola využívaná ako väzenie.
Geológia
Údolie je vytvorené vo vilémovických vápencoch severnej časti Moravského krasu s ponormi Bílé vody v Novej a Starej rasovne a početnými jaskyňami (Špirálová, Piková dáma, 13C, Lidomorna, Holštejsnká, Nezaměstnaných). Zastúpené sú aj povrchové javy (škrapy, závrty, hrebenáče). Nad vápencami sú usadeniny pleistocénu.
Flóra
V prirodzenom stromovom poschodí prevažuje buk lesný, ďalej je to hrab obyčajný, jaseň štíhly, javor horský jedľa biela, jelša lepkavá, vzácnym je tis obyčajný. V bylinnom poschodí je zastúpený čarovník alpínsky, hrachor jarný, pečeňovník trojlaločný, prilbica žltá, zádušník brečtanovitý, prvosienka jarná, pľuzgiernik krehký, slezinník červený, mednička jednokvetá, lipkavec marinkový, čerkáč peniažtekový alebo zvonček broskyňolistý.
Monica Roccaforte
Monica Roccaforte, známa aj ako Claudia, Sylvia, Jolan, Sandra, Szilvia, Silvia, vlastným menom Szilvia Wagner (* 17. február 1971, Budapešť) je maďarská pornoherečka.
Kariéra
Monica Roccaforte začínala v pornopriemysle v roku 1997, vo veku 26 rokov. Na svojom konte má viac ako 25 pornofilmov.
Svätenie jari
Svätenie jari (Le Sacre du Printemps) je dielo ruského skladateľa Igora Stravinského.
Skladbu zaraďujeme do takzvaného "ruského obdobia" Stravinského nezvyčajne pestrého tvorivého vývoja. Legendárny balet skladateľ zložil na podnet Sergeja Ďagiľeva, ktorý viedol svetoznámy súbor Ruský balet. Dielo, ktorému dal podtitul "Obrazy z pohanskej Rusi", tvoril v rokoch 1911 – 1913. Pre inšpiráciu skutočne zašiel až do predkresťanského obdobia Ruska. Sám skladateľ v súvislosti s tým povedal: „Raz som vo sne neočakávane zazrel obraz veľkého pohanského náboženského kultu – starí mudrci sedia v polkruhu a pozorujú tanec smrti mladej dievčiny, ktorú obetovali bohu jari, aby získali jeho náklonnosť.” Balet bol prvýkrát uvedený 29. mája 1913 v divadle Champs Elyssées v Paríži v choreografii Nižinského. Táto slávna premiéra sa do histórie zapísala ako jeden z najväčších škandálov v dejinách hudby. Zjemnelé baletné publikum bolo šokované barbarským námetom i novátorskou hudbou. Povráva sa, že uznávaný francúzsky skladateľ Camille Saint-Saëns sálu demonštratívne opustil ešte počas úvodného fagotového sóla. Túto fámu však vyvrátil sám Stravinskij, keďže podľa jeho slov "Saint-Saëns sa na premiére baletu nenachádzal." V publiku sa ozýval smiech a piskot, hluk stále rástol, takže nakoniec tanečníci dobre nepočuli orchester. Stravinskij situáciu nezvládol a v polovici predstavenia odišiel do zákulisia, kde Ďagilev striedavo zapínal a vypínal osvetlenie v snahe upokojiť publikum. Pod neúspech sa čiastočne podpísala i dovtedy nevídaná Nižinského choreografia. Stravinskij neskôr navštívil predstavenie kde uviedli Mjasinovu choreografiu, ktorá vznikla neskôr. Stravisnkij sa o Mjasinovej verzii baletu vyjadril že "napriek jeho nespornému talentu," choreografia pôsobila "umelo a neprirodzene" a chýbal jej vzťah s hudbou, ktorý by plne vyjadroval myšlienku baletu.
Existuje niekoľko dôvodov, pre ktoré publikum nemohlo dielo akceptovať. Nevídaný bol už samotný námet baletu – primitívnosť barbarského sveta, v ktorom v snahe zavďačiť sa bohom nič neznamenal život dievčaťa, ktoré sa muselo utancovať k smrti ako obeta. Tento obraz, ktorý je tvrdý, ale zároveň mieri až k prapodstate ľudstva, adekvátne vystihol Stravinskij hudobnými prostriedkami. Skladba pôsobí až brutálne a asentimentálne. Veľký dôraz je kladený na komplikovanú rytmiku, ktorá dokonca zastiera melodickú zložku. Základ diela je tonálny, hoci ostré disonancie môžu navodiť opačný dojem. Tie zapríčiňuje skladateľova sloboda v revolučnom harmonickom poňatí diela, bitonalite, tritonalite a použití nezvyčajných akordov.
Châlus (kantón)
Châlus je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho šesť obcí.
Svätenie jari
Každá z dvoch častí je zložená z niekoľkých obrazov. Prvú časť skladby, Vzývanie zeme, otvára Úvod so slávnym fagotový sólom, ktoré je predzvesťou dusnej atmosféry baletu. Ďalšia časť Jarné veštby je uvedená bitonálnymi akordami s nepravidelným akcentom. Zložité rytmy a novátorská harmónia sprevádzajú aj zvyšné obrazy prvej časti. Druhá časť baletu, Obeta, začína scénou Pohanská noc s mystickou hudobnou myšlienkou. V ďalších častiach dochádza k čoraz častejšiemu striedaniu rytmických motívov a dynamických kontrastov, čím dochádza k dramatizácií skladby. V záverečnej scéne Obetný tanec hudba napreduje s chladnou logikou k neodvratnému koncu.
Stravinského originálna skladba patrí medzi diela, ktoré sú považované za miľníky vo vývoji hudby. Hoci od jeho premiéry uplynulo už sto rokov, ešte i dnes je jeho hudobná účinnosť rovnako silná a pre mnohých poslucháčov je dielo nestráviteľné. Častejšie než balet sa dnes Svätenie jari uvádza v koncertnej podobe. Mimoriadne náročná partitúra je zaťažkávajúcou skúškou každého dirigenta.
Popolavý svit Mesiaca
Popolavý svit Mesiaca je slabé svetielkovanie časti mesačného kotúča. Možno ho pozorovať okolo novu, keď má Mesiac tvar úzkeho kosáka. Tento jav je dôsledkom nepriameho osvetlenia Mesiaca slnečnými lúčmi odrazenými od Zeme (svitom Zeme), ktorá je v tom čase obrátená k Mesiacu veľkou častou pologule osvetlenej Slnkom.
Pre pozorovateľa na Mesiaci je Zem blízko splnu. Prvý správne vysvetlil tento jav Leonardo da Vinci na konci 15. storočia.
Junge Römer
Junge Römer je druhý album rakúskeho speváka Falca.
Album bol produkovaný Robertom Pongerom, ktorý už pripravil predchádzajúci. Po svojom svetovom úspechu s albumom Einzelhaft na ktorom sa nachádza singlel „Der Kommissar“ v roku 1982 a 1983 sa Falco rozhodol hneď v nasledujúcom roku, svoj druhý album produkovať a vydať.
Samotný album bol kritikmi vysoko hodnotený, lebo Falco vo svojej práci vytvoril niečo originálne v popovej a rockovej hudbe, veľmi ovplyvnený štýlom R&B.
Dva týždne po vydaní albumu, dosiahol už úspech s prvým miestom v Rakúsku. O mesiac neskôr bol vydaný singlel s rovnakým názvom, ktorý sa dokonca dostal aj v Španielsku na druhé miesto, ďalej napríklad v Holandsku na 15. miesto a vo Švajčiarsku na 24. pozíciu v hitparáde.
Lorquin
Lorquin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zlatobyľ obyčajná
Zlatobyľ obyčajná (Solidago virgaurea) je rastlina z čeľade astrovité (Asteraceae).
Rastie v Európe, Ázii a Severnej Amerike. Je trvácna, dorastá do výšky 1 m. Jej byľ je ukončená zlatožltým súkvetím.
Jej vňať má močopudné účinky a vysoký obsah trieslovín. Obsahuje quercitrín, horčinu, éterické oleje a saponíny. Ďalej obsahuje flavonoidy rutín a kvercitrín] a organické farbivo.
Halo (kométa)
Halo sú rovnomerne sa rozširujúce guľovité obálky okolo jadra kométy.
La Paz (department, Catamarca)
Department La Paz leží na juhu provincie Catamarca na severozápade Argentíny a je jeden zo 16 departmentov provincie.
Na severe hraničí s departmentom El Alto, na východe s provinciou Santiago del Estero, na juhu s provinciou Córdoba a na západe s provinciou La Rioja a departmentmi Capayán a Ancasti.
Hlavné mesto departmentu je Recreo.
Kružidlo (súhvezdie)
Hviezdy
Hlavná hviezda súhvezdia Alfa Circini má zdanlivú hviezdnu veľkosť 3,19 a má i sprievodcu hviezdnej veľkosti 8,6 magnitúdy. Na ich rozlíšenie stačí ďalekohľad s priemerom objektívu. Hviezda Gama Circini je dvojhviezda, ktorej zložky majú magnitúdu 5,1 a 5,5.
Objekty
V súhvezdí sa nachádza otvorená hviezdokopa NGC 5715, obsahujúca hviezdy 11. až 13. magnitúdy, samotná má hviezdnu veľkosť 10,0 magnitúdy. Na jej pozorovanie treba ďalekohľad s minimálne priemerom objektívu a dostatočnou rozlišovacou schopnosťou. Na hranici so súhvezdím Vlka (Lupus) sa nachádza ďalšia otvorená hviezdokopa – NGC 5823. Jej jasnosť je 7,9 mag a obsahuje hviezdy 13. až 14. magnitúdy. V blízkosti severnej časti hranice so súhvezdím Mucha sa zase nachádza planetárna hmlovina NGC 5315, malý modrý disk 13. magnitúdy. Galaxia Kružidlo je z väčšej časti zatienená medzihviezdnou hmotou našej Galaxie. V 20-centimetrovom ďalekohľade za vynikajúcich podmienok zjaví ako hmlistý obláčik. Mladý pulzar PSR B1509-58 sa zdá byť pozostatkom po výbuchu supernovy pozorovateľnej len pred 1700 rokmi.
Ivry-en-Montagne
Ivry-en-Montagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Váránasí
Váránasí (iný prepis: Váránasi, angl. Varanasi), staršie Banáras (iný prepis Benáras, Benáres, Banáres, angl. Banaras/Benares/Banares) alebo Káší (angl. Kashi) môže byť:
Káší alebo Banáras/Benáras/Benáres/Banáres alebo Váránasí/Váránasi bol historický štát v Indii, pozri Káší (štát)
Grasse (obvod)
Grasse je obvod v departemente Hautes-Alpes a regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 19 kantónov a 62 obcí.
Großweikersdorf
Großweikersdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Tulln.
Tuniské národné hádzanárske mužstvo
thumb Tuniské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Tunisko na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Afriky či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Bretónsko (región)
Bretónsko, po francúzsky Bretagne, je francúzsky administratívny región, ktorý pokrýva 80 % územia historického Bretónska.
Obyvatelia Bretónska sú Francúzi a Bretónci, patriaci medzi Keltov.
Bretónsko je historické územie s gotickými stavbami, starými pevnosťami a kamennými domcami. Prevažne farmársky spôsob života zabezpečuje asi 60 % poľnohospodárskych produktov pre celé Francúzsko. Farmy sú obyčajne rodinné a dedia sa z generácie na generáciu. Intenzívne poľnohospodárstvo zhoršilo kvalitu spodnej vody.
Bretónska kultúra je veľmi pestrá na hudbu, tanec a hlavne festivaly, kultúrne majú bretónci bližšie k Írom ako k Francúzom, ktorí sa ich snažili frankofonizovať, ale mladá generácia svoju kultúru opäť vzkriesila. Tradičná hudba využíva gajdy, píšťaly, harmoniky, harfy ale modernejšia verzia i gitary. Tance sú zväčša skupinové, s rôznymi krokovými variáciami. Tanečníci sa držia raz za malíčky, pod pazuchy alebo len rukami. Festivaly sú v Bretónsku veľmi obľúbené. Organizujú sa v každom meste či dedine.
Châteauneuf-la-Forêt (kantón)
Châteauneuf-la-Forêt je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho 10 obcí.
Pštrosovité
Pštrosovité (Struthionidae) sú čeľaď radu pštrosotvaré. Patrí sem jediný rod pštros (Struthio), ale niekedy sa do tejto čeľade zaraďuje aj vyhynutá čeľaď Palaeotidae (čiže rod †Palaeotis).
Charakteristiku pozri pod pštros dvojprstý.
Systematika
pštrosovité:
Glykemický index
Glykemický index je bezrozmerné číslo, ktoré vyjadruje postavenie potraviny na stupnici od 0 do 100 podľa toho, ako rýchlo sa cukor v potravine vstrebáva a ako rýchlo ovplyvňuje hladinu glukózy v krvi.
Nízky glykemický index majú potraviny, ktorých cukor má opačné vlastnosti.
Podľa glykemického indexu sa potraviny delia na potraviny:
Korma (súhvezdie)
Korma je jedno z 88 súhvezdí modernej astronómie. V staroveku bolo súčasťou veľkého súhvezdia Loď Argo. Až Nicolas Louis de Lacaille v roku 1763 rozdelil Loď Argo na tri menšie súhvezdia: Plachty, Kýl a Kormu, respektíve aj Kompas.
Súhvezdie Loď Argonautov bolo kedysi rozsiahle súhvezdie južnej oblohy. Z územia Slovenska je viditeľná už len najsevernejšia časť tohto bývalého súhvezdia predstavujúca práve časť Kormy a Kompasu, pretože celé súhvezdie v dôsledku zmeny polohy svetového rovníka (precesia) už dnes nie je viditeľné ani z územia Grécka, v ktorom dostalo pomenovanie. Korma je zadnou časťou lode.
Legenda
Argó bola bájna loď, päťdesiatveslica, ktorú dal postaviť staviteľ Argos pre Iásona a jeho druhov. Iáson bol podľa gréckeho mýtu syn iolského kráľa Aiosa a jeho manželky Eteoklymeny. Mladík vyrastal v horách, kde ho vychovával múdry Kentaur Cheirón. Keď mal Iáson dvadsať rokov, vrátil sa do kráľovstva Iólku, aby prinútil svojho strýka Pelia vrátiť mu vládu, o ktorú kedysi pripravil jeho otca. Pelias sa zľakol Iásona a jeho prívržencov, ale aj starej veštby, podľa ktorej ho mal pripraviť o vládu. Preto naoko prisľúbil Iásonovi vrátenie trónu, ale určil si podmienky. Iáson mal priniesť zlaté rúno z Kolchidy. Pelias dúfal, že Iáson pri pokuse o splnenie tejto nesmierne ťažkej úlohy zahynie. Iáson zorganizoval veľkú výpravu, na ktorej si zabezpečil účasť všetkých vtedajších hrdinov. Pre svoju výpravu získal rovných 50 rôznych hrdinov, medzi nimi aj také známe postavy ako Herakles, Kastor a Polydeukes a Orfeus a tí sa potom na lodi Argó vyplavili do Kolchidy.
Hviezdy
V dôsledku rozdelenia pôvodného súhvezdia nenájdeme v Korme hviezdy označené prvými písmenami gréckej abecedy. Tie sa dostali do iných, novozavedených súhvezdí. Najjasnejšia hviezda súhvezdia preto nesie označenie až ζ a nazýva sa Naos. Je to gigantický modrý nadobor. Predstavuje jednu z najjasnejších hviezd typu O na oblohe.
Druhou najjasnejšou hviezdou Kormy je π Puppis menom Ahadi, ktorá je zároveň dvojhviezdou rozlíšiteľnou už ďalekohľadom. Hlavná zložka má jasnosť 2,7 mag a jej sprievodca v odstupe 70“ dosahuje iba 8,2 mag. left|thumb|Otvorená [[hviezdokopa M47]] left|thumb|Planetárna hmlovina [[NGC 2440]] Súhvezdie obsahuje viacero pozoruhodných a pomerne ľahko rozlíšiteľných dvojhviezd. Vo vzdialenosti 26´ alebo na šírku mesačného splnu severovýchodne od pí Puppis sa nachádza rovnako ľahko rozlíšiteľná ní Puppis. Vzdialenosť jej členov dosahuje 4′. K Puppis má zložky takmer rovnakých jasností – 4,5 a 4,7 v odstupe 9,9“, sigma Puppis, Hadir, zase 3,3 a 8,5 mag. v odstupe 22,4“. Zložky Y Puppis jasnosti 5,0 a 8,3 delí vzdialenosť 12,8“. Ďalšou dvojhviezdou je z Puppis so zložkami 5,3 a 9,0 a rozostupom 12,4“. Takisto ksí Puppis má optického sprievodcu s magnitúdou 5, ktorý k nej nie je v nijakom vzťahu a možno ho zbadať triédrom.
Ďaleko na juhu leží jasná premenná hviezda označovaná podľa rôznych zdrojov ako polopravidelná či dlhoperiodická. Je to L2 Puppis. Patrí do triedy M a mení svoju jasnosť v rozpätí od tretej do šiestej magnitúdy s periódou 140 – 141 dní. Ďalšou premennou hviezdou je Z Puppis, ktorá má rozsah magnitúd 7,2 až 14,6 a periódu 500 dní. Je typu Mira Ceti. V Puppis je zákrytová dvojhviezda typu beta Lyrae s periódou 1,45 dňa a rozsahom magnitúd 4,7 až 5,2.
Deep-sky objekty
Súhvezdím prechádza Mliečna cesta, preto nie je prekvapivé, že sa v ňom nachádza väčší počet otvorených hviezdokôp, ktoré sa v jej blízkosti vyskytujú tak ako všetky mladé hviezdy. Tri z nich sú dosť ďaleko na severe na to, aby sa nachádzali v Messierovom katalógu. Blízko vedľa seba ležia hviezdokopy M46 a M47, z ktorých každá má na oblohe veľkosť približne ako Mesiac v splne. M47 je nápadnejšia ako M46 a s magnitúdou 4,5 je viditeľná aj voľným okom. M46 sa v menšom ďalekohľade zobrazí ako takmer kruhový zhluk hviezd s priemerom do pol uhlového stupňa. V tejto hviezdokope sa nachádza aj planetárna hmlovina NGC 2438. O niečo slabšia, ale stále relatívne jasná je M93. Ďalšia hviezdokopa NGC 2477 má celkovú jasnosť 5,8 magnitúdy a je v strede taká kompaktná, že kedysi bola klasifikovaná ako guľová hviezdokopa. Zdanlivo blízko nej leží NGC 2451, ktorá predstavuje rozptýlenú skupinu asi 50 hviezd. NGC 2539 obsahuje 50 – 100 hviezd jasnosti 11. mag. a slabších. V súhvezdí sa nachádzajú okrem spomínanej NGC 2438 ešte dve planetárne hmloviny: NGC 2440 a NGC 2452. Prvá menovaná z nich je jasnejšia, dosahuje jedenástu magnitúdu.
Poloha
Korma patrí k súhvezdiam, z ktorých u nás vystupuje nad obzor len ich severná časť. To sa deje v prípade Kormy v zimných až jarných mesiacoch. O polnoci kulminuje v polovici januára, kedy je jej najvyššia časť asi 20° nad južným obzorom. Južné časti tohto súhvezdia sa dajú v Európe pozorovať iba z oblasti Stredomoria.
Josef Moucha
RNDr. Josef Moucha, CSc. (* 7. apríl 1930, Slaný – † 9. marec 1972, Praha) bol významný a entomologickej verejnosti veľmi známy český prírodovedec, entomológ – lepidopterológ a dipterológ, ktorý má význam hlavne ako autor niektorých významných publikácií a kníh o motýľoch, ktoré patria na území Slovenska ešte stále medzi veľmi obľúbené a populárne.
Bol členom Čs. společnosti entomologické od roku 1945 a pôsobil ako vedúci entomologického oddelenia Národného múzea v Prahe.
Životopis
Narodil sa v Slaném. Po skončení základnej školy študoval na reálnom gymnáziu v Novom Bydžove, ktoré úspešne ukončil maturitou v roku 1949. Neskôr, v rokoch 1949 – 1953, navštevoval prírodovedeckú fakultu Karlovej univerzity v Prahe, ktorú ukončil záverečnou diplomovou prácou: „Vliv potravy na vývoj bekyně velkohlavé“. Po skončení vysokej školy krátko pôsobil ako asistent u prof. Dr. Júliusa Miloša Komárka (1892 – 1955) na katedre všeobecnej zoológie. Následne dňa 1. 10. 1953 nastupuje do Národního muzea v Prahe, kde pôsobí v rokoch 1953 – 1956 spočiatku ako vedecký ašpirant, neskôr už ako vedecký pracovník. Od 1. januára 1971 prevzal funkciu vedúceho entomologického oddelenia Národního muzea v Prahe 4 – Kunraticích.
V Národním muzeu bol správcom zbierky motýľov a zaoberal sa hlavne taxonómiou, zoogeografiou a faunistikou motýľov a dvojkrídlovcov na území Česko-slovenskej republiky, ako aj palearktickej zoogeografickej oblasti. Okrem motýľov, ktorým venoval väčšiu časť svojho života sa zaoberal aj hmyzom z radu dvojkrídlovcov, hlavne z čeľadí Tabanidae, Syrphidae a Asilidae. V rámci faunistického výskumu územia Česko-Slovenska sa venoval hlavne Kováčovským kopcom, oblasti Tatranského národného parku, Vihorlatu, Rychlebským horám, Kralickému Sněžníku a Krkonošiam. V rámci Európy spracovával zbierkový materiál z územia vtedajšej Juhoslávie, Albánska, Bulharska, Turecka a Afganistanu. V rámci medzinárodných exkurzií navštívil v roku 1957 oblasť Kaukazu vo vtedajšom Sovietskom zväze a bol tiež členom prvej entomologickej expedície do Iránu, ktorej sa zúčastnil v roku 1970. Mal obrovskú zásluhu na popularizácii entomológie vo verejnosti, hlavne medzi mládežou. Známe sú hlavne jeho populárne – vedecké články a knihy, ktoré vydávali nakladateľstvá, ako Artia, Albatros, Mladé letá, Práce a pod.
Počas svojho života opísal napr. nasledujúce poddruhy hmyzu: Pieris bryoniae ssp. vihorlatensis Moucha. Pre našu entomológiu majú význam hlavne jeho práce, ako napr.: „Sbírame motýly“, ktoré veľmi ľahkou a pútavou formou oboznamujú čitateľa s problematikou radu motýľov (Lepidoptera). Okrem týchto aktivít sa zúčastnil aj na činnosti v Ústrednom muzeologickom kabinete pri Národním muzeu v Prahe a bol jedným zo spoluautorov práce na publikácii: „Soupis entomologických sbírek v československých muzeích“, ktorú vydal spoločne s J. Ujčíkom, I. Okálim a V. Vargom. Zomrel v Prahe 9. marca 1972.
Hlavná časť jeho zbierky hmyzu je uložená v Entomologickom oddelení Národního muzea v Prahe. Menšia časť je uložená v Slovenskom národnom múzeu v Bratislave.
Centre-Val de Loire
Centre-Val de Loire, doslova: Stred-Val de Loire, je francúzsky administratívny región.
Sárí (Irán)
Sárí je tretie najväčšie mesto v Iráne. Leží v provincii Mázandarán. Žije tu vyše 395600 obyvateľov (2006).
El Alto
El Alto môže byť:
Grünbach am Schneeberg
Grünbach am Schneeberg je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Neunkirchen.
Žije tu obyvateľov.
Kubánske národné hádzanárske mužstvo
vpravo|250 px|border Kubánske národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Kubu na medzinárodných podujatiach, napr. majstrovstvách sveta, panamerických majstrovstvách či Letných olympijských hrách, a v medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Bailleul-Neuville
Bailleul-Neuville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fray Mamerto Esquiú
Fray Mamerto Esquiú môže byť:
Châteauponsac (kantón)
Châteauponsac je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho päť obcí.
Istres (obvod)
Istres je obvod v departemente Bouches-du-Rhône a regióne Provence-Alpes-Côte d’Azur vo Francúzsku. Člení sa ďalej na 8 kantónov a 18 obcí.
Champagne-Ardenne
(Région) Champagne-Ardenne, po slovensky Champagne-Ardeny, je francúzsky administratívny región.
Izeure
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lorry-lès-Metz
Lorry-lès-Metz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gumpoldskirchen
Gumpoldskirchen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Mödling.
Žije tu 3 481 obyvateľov (31. 3. 2009).
Kuvajtské národné hádzanárske mužstvo
vpravo|250 px Kuvajtské národné hádzanárske mužstvo je národné mužstvo, ktoré reprezentuje Kuvajt na medzinárodných podujatiach, napr. Majstrovstvách sveta, Majstrovstvách Ázie či Letných olympijských hrách, a medzinárodných zápasoch v hádzanej.
Paul Mazursky
Paul Mazursky, rodným menom Irwin Lawrence Mazursky (* 25. apríl 1930, Brooklyn, New York, New York, USA – † 30. jún 2014, Los Angeles, Kalifornia) bol americký filmový režisér, scenárista, producent a herec.
Narodil sa v newyorskom Brooklyne do židovskej rodiny. V roku 1951 získal vzdelanie na Brooklyn College a následne sa začal venovať hereckej kariére. Mimo radu filmov na ktorých sa podieľal napísal v roku 1999 autobiografickú knihu nazvanú Show Me the Magic. V rokoch 2011 až 2014 prispieval ako kritik do časopisu Vanity Fair.
Zomrel v roku 2014 vo veku 84 rokov.
Le Dorat (kantón)
Le Dorat je francúzsky kantón v departemente Haute-Vienne v regióne Limuzínsko. Tvorí ho 12 obcí.
Tottenham Court Road
náhľad|Tottenham Court Road. náhľad|Stanica metra [[Tottenham Court Road (stanica metra)|Tottenham Court Road.]]
Opis ulice
Ulica ma tri dopravné pruhy, pričom je na nich zachovaná jednosmerná premávka v smere k Euston Road. Južný koniec ulice sa nachádza v blízkosti Britského múzea a dominuje mu najvyššia budova londýnskeho West Endu – Centrepoint.
Tottenham Court Road je jednou z obľúbených nákupných destinácií obyvateľov Londýna. Nachádza sa tu veľké množstvo obchodov s elektronikou. Nájdete tu všetko od káblov a počítačových komponentov až po predajcov značkových počítačov a audio-video systémov. Okrem iného sa na severnom konci ulice nachádzajú pobočky predajcov nábytku Habitat a Heals. Oproti ním sa nachádza verejná záhrada Whitefield Gardens.
Na ulici taktiež otvorili prvú londýnsku pobočku nadnárodného striptýzového klubu Spearmint Rhino. Na 60 Tottenham Court Road sa zasa nachádza pobočka scientologickej cirkvi.
Dopravné spojenie
Na ulici sa nachádzajú tri stanice londýnskeho metra, v smere z juhu na sever: