cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hyginus
Údaje o dĺžke jeho vlády sa rôznia, Liberiánsky katalóg zo 4. storočia uvádza, že trvala dvanásť rokov, no Euzébius uvádza hodnovernejšie štyri roky, ako aj to, že bol Grék pochádzajúci z Atén, pôvodne filozof.
Podľa Irenea z Lyonu počas jeho pontifikátu prišli do Ríma z Egypta, resp. zo Sýrie gnostickí učitelia Valentinos a Kerdo. Aj keď sa v tom čase v Ríme už začal objavovať monarchistický episkopát, ťažko sa dá vykresliť jeho úloha vo vláde obce. Hyginus má sviatok 11. januára.
Smižany
Polohopis
Obec sa nachádza v juhozápadnej časti Hornádskej kotliny a je vstupnou bránou do Národného parku Slovenský raj. V katastri obce sa začína niekoľko turistických ciest do Slovenského raja. Významným turistickým strediskom je Čingov, kde sa nachádzajú reštaurácie, chaty a penzióny. Sú tu rôzne krasové úkazy ako je Zelená Lávka, Prielom Hornádu a Kláštorná roklina. V blízkosti obce sa nachádza známy Tomášovský výhľad. Počtom obyvateľov sa radí medzi najväčšie obce na Slovensku.
Vodné toky
Katastrom obce pretekajú vodné toky Hornád, Brusník, Smižiansky potok a Čingovský potok.
Vodné plochy a jazerá
V katastri sa nachádza vodná nádrž Klauzy, ktorá je súčasťou NP Slovenský raj.
Politika
Smižany je obec najvyšším počtom obyvateľov na Slovensku bez štatútu mesta. náhľad|Pečať obce
Symboly obce
Erb obce tvorí gotický štít zložený z modrého štítu a z na ňom umiestneného dvojitého konkávneho kríža s kratšími spodnými ramenami. Strieborný kríž je po bokoch sprevádzaný striebornými ružičkami.
Vlajka obce má podobu raz v jednej tretine od žrde štiepaného a dvakrát deleného listu striedavo modro-bielych farieb. Pomer jej strán je 2:3 a ukončená je troma cípmi.
Farby obce sú biela a modrá.
Najstaršie dejiny
V období mladšej doby kamennej sa v povodí tokov Hornád a Brusník usadzovali najmä pestovatelia a zberači. V neskorej dobe kamennej (cca. 2500 rokov pred Kristom) v miestnom regióne možno badať vznik štruktúrovaných sídlisk a opevnených hradísk napr. Hradisko na Čingove. Na územie čiastočne zasahovala aj otomanská kultúra. V čase 1400 rokov pred Kristom prichádzajú tu ďalšie etniká, medzi nimi ľud púchovskej kultúry, ktorá na území pretrvala až do konca druhého storočia po Kristovi. Koncom 7. storočia na územie začali prenikať slovanské kmene. Slovania podobne ako predchádzajúce etniká videli strategický význam v Čingovskom hradisku, ktoré ďalej rozširovali, avšak nakoniec bolo zničené pravdepodobne útokom alebo silným požiarom. Smižany pravdepodobne vznikli, ako jedna z mnohých osád patriacich k Hradisku na Čingove. Výstavba obce sa formovala hlavne na západnom brehu Brusníka, juhovýchodne od románsko-gotického kostola.
Stredovek
Prvýkrát sa Smižany spomínajú v listine kráľa Bela IV. z roku 1254 pod názvom Sumugh, Villa Canis alebo Villa Caniferorum, (t.j obec vodičov loveckých psov). Z listiny vyplýva, že pôvodné obyvateľstvo vykonávalo pre kráľa a zástupcov na Spišskom hrade služby pri poľovačkách. V roku 1293 uhorský kráľ Ondrej III. Smižanom udelil výsady, ktoré ich zaradili medzi privilegované mestá. Oslobodil ich od poddanskej služby voči Spišskému hradu a zrušil súdnu kompetencie spišského župana nad obyvateľmi obce. Daň obyvatelia odovzdávali priamo kráľovi, čo vyvolalo konflikty s ostatnými členmi v Spoločenstve spišských Sasov.
V neskoršom období obec stratila svoju poľovnícku funkciu a obyvateľstvo sa živilo najmä roľníctvom, chovom dobytka a bežnými remeslami. V lesoch sa darilo aj železiarstvu, uhliarstvu a furmanstvu. Za vlády Žigmunda Luxemburského boli Smižany podobne ako celý Spiš plienené spanilými jazdami husitov z Poľska. Smižany boli v tomto období celé vypálené a obnova obce trvala dva roky. Starý románsky kostol bol prestavaný do gotického slohu. V roku 1465 sa Smižany stali dedičným majetkom rodu Zápoľských. Prvá obecná pečať pochádza pravdepodobne v 15. storočia. V jej poli bol dvojramenný kríž.
Novovek
V prvej polovici 16. storočia sa Spišského hradu a okolitých panstiev násilne zmocnil Ondrej Báthory, avšak už v roku 1553 ich už získali Turzovci. Z prelomu rokov 1564/1565 pochádza urbár turzovských panstiev. Z urbáru vyplýva, že Smižany boli druhé najväčšie spišské mesto. Z nového urbáru (1583) vyplýva, že Smižany boli druhým najbohatším spišským mestom. V priebehu stavovských povstaní bola obec viackrát plienená. Prvýkrát bola obec sčasti vypálená počas Bočkajovho povstania a podobnému plieneniu sa Smižany neubránili ani v roku 1619 počas Bethlenovho povstania. V roku 1638 sa Smižany stali majetkom Čákiovcov, ktorí ich dostali vďaka manželskému zväzku z Turzovcami. V roku 1679 boli Smižany plienené tretíkrát Imrichom Tökölym. Smižany sa pre svoju obnovu museli dokonca na čas založiť aj monštranciu z kostola. Urbár z roku 1771 svedčí o úpadku Smižian na úroveň väčšej poddanskej dediny. V tomto období tu vďaka Čákiovcom vznikla železiareň Maša, ktorá pretrvala do roku 1886. Niekedy od začiatku 18. storočia v Smižanoch existuje soľný sklad. Koncom 18. storočia slúžil aj ako sklad medi. V roku 1806 premiestnený do Spišskej Novej Vsi.
V roku 1831 pre neúrodné roky a epidémiu cholery vypuklo na Zemplíne Východoslovenské roľnícke povstanie, ktoré sa postupne rozšírilo sa na Šariš a Spiš. Najkrvavejšie vzbury sedliakov vypukli práve na Čákiovských majetkoch. Za účasť na vzbure odsúdených 35 mužov a dve ženy zo Smižian. V roku 1880 založený dobrovoľný hasičský spolok. V 19. storočí bola v obcou začala viesť železničná trať Košice - Bohumín, vďaka čomu sa zvýšila miestna zamestnanosť. V roku 1883 obec požiadala o zmenu názvu obce na "Szepes - Sűmegh", ktorý pretrval do prvej svetovej vojny.
Moderné dejiny
V poslednej štvrtine 20. storočia došlo značným zmenám, obci sa podobne ako iným obciam v regióne nevylo vysťahovalectvo. Zlú situáciu zhoršila aj prvá svetová vojna. Prvorepubliková pozemková reforma umožnila rozšíriť obec aj mimo jej stály chotár. V roku 1927 rozšírený bol rímskokatolícky kostol a v roku 1932 bol vystavaný evanjelický chrám. V tom istom roku vznikol taktiež futbalový klub. V roku 1930 bola obec osvetlená elektrickým osvetlením. Smižany boli postihnuté dôsledkami II. svetovej vojny, zničením majetku, odvlečením Židov do koncentračných táborov a obeťami na životoch (deviati padli priamo v boji a pri náletoch prišli o život dvaja civilisti). Obec bola oslobodená vojskami IV. ukrajinského frontu a I. československého armádneho zboru 27. januára 1945.
Pri príležitosti 750. výročia prvej písomnej zmienky o obci bola vydaná kniha „Smižany na prahu tretieho tisícročia“. Budova novej Základnej umeleckej školy postavená v roku 2004 získala cenu Dušana Jurkoviča za rok 2004. V roku 2007 začala svoju činnosť obecná polícia. V priebehu rokov 2007–2011 prebiehala rekonštrukcia smižianského kaštieľa.
Názov
Vývin názvu obce
Latinský názov: Villa Canis/Villa Caniferorum (obec vodičov loveckých psov)
Nemecký názov: Schmögen, Schmegen
Obyvateľstvo
Smižany sú najväčšou obcou s najvyšším počtom obyvateľov na Slovensku bez štatútu mesta. Na 4570 hektárovom priestore sa nachádza 22 ulíc a 2 187 domácností. Väčšina obce si zachovala svoj pôvodný ráz a dá sa povedať, že predstavuje modernú dedinu 21. storočia, panorámu obce však výrazne ovplyvňuje radová panelová výstavba z 80. rokov 20.storočia. Vo vonkajšom obvode obce, tj. za traťou sa nachádza rómska osada. Štandard bývania v osade je síce vyšší ako je priemer podobných kolónií na východe Slovenska, avšak i tak časť osady nedosahuje štandard bývania štvrtí obývaných majoritným obyvateľstvom. Peniaze z EÚ umožnili postaviť na mieste pôvodných príbytkov nové bytové jednotky.
Vývoj obyvateľstva od roku 1869po súčasnosť {	"version": 2, "width": 800, "height": 380, "data": [ {			"name": "table", "values": [ {					"x": 1869, "y": 1277 },				{					"x": 1880, "y": 1254 },				{					"x": 1890, "y": 1130 },				{					"x": 1900, "y": 1279 },				{					"x": 1910, "y": 1360 },				{					"x": 1921, "y": 1443 },				{					"x": 1930, "y": 1786 },				{					"x": 1940, "y": 2052 },				{					"x": 1948, "y": 2192 },				{					"x": 1950, "y": 2255 },				{					"x": 1961, "y": 3111 },				{					"x": 1970, "y": 4118 },				{					"x": 1980, "y": 4878 },				{					"x": 1991, "y": 4973 },				{					"x": 2001, "y": 7847 },				{					"x": 2007, "y": 8526 },				{					"x": 2013, "y": 8636 },				{					"x": 2018, "y": 8717 }			]		}	],	"scales": [ {			"name": "x", "type": "ordinal", "range": "width", "zero": false, "domain": { "data": "table", "field": "x" }		},		{			"name": "y", "type": "linear", "range": "height", "nice": true, "domain": { "data": "table", "field": "y" }		}	],	"axes": [ {			"type": "x", "scale": "x" },		{			"type": "y", "scale": "y" }	],	"marks": [ {			"type": "rect", "from": { "data": "table" },			"properties": { "enter": { "x": { "scale": "x", "field": "x" },					"y": { "scale": "y", "field": "y" },					"y2": { "scale": "y", "value": 0 },					"fill": { "value": "steelblue" },					"width": { "scale": "x", "band": "true", "offset": -1 }				}			}		}	] }
Turistika
Obec a jej okolie patrí k atraktívnym cieľom turistov. V samotnom okolí Smižian je niekoľkých chránených lokalít, Národný park Slovenský raj.
Kultúra
V obci sa stále udržiavajú tradičné zvyky vďaka podpore folklórnej skupiny Smižančaka, ako je Pálenie Moreny "Vynašane šmertky", stavanie obecného Mája. Fungujú tu folklórne súbory Oriešok, Šafolka a Smižančaka, ale aj MO Živena. V obci sa konajú rôzne umelecké akcie (výstavy v kaštieli), festivaly, remeselné trhy. Výnimočné sú slávnosti otvorenia letnej sezóny a každoročná odpustová slávnosť (tzv. Smižiansky kermeš). Najmä v minulosti, ale aj v dnešnej dobe sa v Smižanoch hovorí spišským nárečím.
Národopisné múzeum
Je externá expozícia Múzea Spiša v Spišskej Novej Vsi. Prezentuje ľudovú kultúru stredného Spiša od druhej polovice 19. storočia až po súčasnosť.
Školstvo
V obci sa nachádzajú štyri materské škôlky, dve základné školy, jedna základná umelecká škola a dve Centrá voľného času.
Materské škôlky
Základné školy
Šport
náhľad|Základná umelecká škola V obci sa nachádza dedinské futbalové ihrisko, kde sa konajú majstrovské zápasy domáceho družstva. V jeseni roku 2007 bola slávnostne otvorená úplne nová tribúna so šatňami a prípravnými priestormi. Okrem toho je v areáli TJ Smižany priestor, na ktorom pri dostatočne studenej zime vzniká klzisko, ktoré slúži na verejné korčuľovanie a hokej. Hneď vedľa ihriska sa nachádza ZŠ Komenského, ktorá poskytuje multifunkčné ihrisko s umelou trávou a telocvičňu. V obci sa nachádza aj lezecká stena a kynologický klub. Tradičný je aj Beh ulicami obce Smižany, ktorý sa koná každý rok v septembri.
Doprava
náhľad|Železničná stanica Smižany Obec leží na železničnej trati ŽilinaKošice. V obci sa nachádza taktiež mestská hromadná doprava (Spišská Nová Ves a späť). Obec leží na trase do Košíc, leží mimo hlavného ťahu, napriek tomu, ale cez centrum obce denne prejde niekoľko tisíc osobných áut a niekoľko sto nákladných áut. V minulosti boli vyvíjané snahy na zmenu tohto stavu (vznikla aj štúdia odklonenia takejto dopravy cez stred dediny). Mesto Spišská Nová Ves plánovalo severný obchvat s ktorým obec Smižany nesúhlasila a presadzovala svoj južný obchvat obce. Časť severného obchvatu bol realizovaný, ale pre nezhody bol postavený iba na území mesta Spišská Nová Ves, končiac na tamojšom sídlisku Západ I..
Poznámky
<references group="pozn." />
Deville (Ardennes)
Deville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1135 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Hylémorfizmus
Hylémorfizmus (gr.) je spolupôsobenie látky a formy, pričom forma existuje len ako realizovaná v látke.
Podľa Tomáša Akvinského je hylémorfizmus skutočnosť, že všetky veci sa skladajú z dvoch prvkov, z čisto potenciálneho, čiže látky a zo substančne skutočného, činného a realizujúceho, čiže formy.
1362 Griqua
1362 Griqua je planétka s priemerom 31 km, ktorú objavil juhoafrický astronóm Cyril V. Jackson 31. júla 1935.
Dolsk
Žije tu 1 476 obyvateľov (30.6.2007).
AllMusic
AllMusic (predtým All Music Guide, skr. AMG) je internetová metadátová databáza údajov o hudbe, ktorú prevádzkuje spoločnosť All Media Guide.
V roku 1991 ju ako internetovú príručku pre konzumentov hudobnej kultúry spolu s matematikom Vladimirom Bogdanovom založil archivár populárnej kultúry Michael Erlewine. Prvú referenčnú príručku AMG vydala v nasledujúcom roku.
Antonín Vítek
náhľad|Antonín Vítek, rok 2009 Mgr. Antonín Vítek, CSc., (* 25. január 1940, Praha – † 28. február 2012, Praha) bol pracovník Akadémie vied Českej republiky a popredný český znalec a popularizátor v odbore kozmonautiky. Ako expert, komentátor a poskytovateľ odborného výkladu vystupoval v rade rozhlasových a televíznych relácií. Podieľal sa tiež na množstve popularizačných článkov a kníh. Založil a viedol špecializovanú encyklopédiu kozmonautiky SPACE 40.
Život
Vyštudoval na Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity odbor organická chémia (chcel študovať astronómiu, ale tento odbor sa vtedy neotváral). Potom nastúpil do Ústavu organickej chémie a biochémie ČSAV. Tu pracoval o i. na programovom vybavení československej automatickej pece pre materiálové experimenty v bezváhovom stave SKZL-1, ktorá bola použitá na orbitálnych staniciach Saľut 7 a Mir. V ústave pracoval vyše 20 rokov. Ku koncu svojho pôsobenia sa tu venoval prakticky len programovaniu. Z politických dôvodov však bol obmedzovaný jeho služobný aj platový postup, a preto v roku 1985 nastúpil do Základnej knižnice ČSAV, terajšia Knižnica Akadémie vied Českej republiky. Tu sa venoval zavádzaniu informačných technológií, o i. zostavoval počítačovú databázu všetkých vedeckých štúdií ústavov vtedajšej Akadémie vied.
Známy bol najmä svojím záujmom o kozmonautiku, v ktorej patrí medzi najprednejších českých znalcov a popularizátorov, často vystupoval alebo bol citovaný v médiách. Využíval pritom svoje veľké znalosti kozmických lodí, rakiet a družíc, ich parametrov aj štartovacích a pristávacích sekvencií.
K 40. výročiu vypustenia prvej umelej družice Zeme založil špecializovanú encyklopédiu kozmonautiky SPACE 40, ktorá svojím menom nadväzovala na predchádzajúci poloilegálny spolok záujemcov o kozmonautiku SPACE z roku 1961. Spolupracoval na niekoľkých encyklopedických projektoch v češtine, napr. Technický slovník naučný, 2. vyd., Encyklopedie Diderot, encyklopedické projekty Ottovho nakladateľstva a i. Je autorom publikácií v odbore organickej chémie, fyzikálnej chémie, výpočtovej techniky, astronómie a kozmonautiky.
Najmä v rokoch 2005 – 2006 sa výrazne zúčastnil tvorby českej jazykovej verzie internetovej encyklopédie Wikipédie.
Od roku 1977 ho trápil ťažký srdcový zápal. Zomrel krátko po svojich 72. narodeninách.
Ocenenia a uznania
Bola po ňom pomenovaná planétka 30253 Vítek, ktorú objavili Peter Kušnirák a Petr Pravec na observatóriu v Ondřejove.
Rybník (okres Domažlice)
Rybník je obec v Česku v okrese Domažlice v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 182 obyvateľov, z toho 96 mužov a 86 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,1 roka (muži 40,4 roka, ženy 35,5 roka).
Židovská kuchyňa
náhľad|Chala Židovská kuchyňa je veľmi unikátna a neobvyklá tým, že do nej zasahuje sama filozofia židovského stravovania a prvky náboženských pravidiel, tie sú konkrétne obsiahnuté predovšetkým v Tóre známe ako kašrut. Často tieto pravidlá nezasahujú len do jedla samotného a jeho prípravy, ale aj do jeho podávania (napr. času podania či používania rôzneho typu riadu), či napríklad do práce mäsiarov, pretože židovská kuchyňa má aj svoje vlastné pravidlá pre zabíjanie zvierat. Zo židovskej kuchyne tiež pochádza slovo košer znamenajúce v pôvodnom význame čistý/povolený a odkazujúce teda na rozlíšenie potravín podľa rituálnej čistoty.
Náboženské pravidlá
Zo zveri je absolútne zakázané konzumovať brava, koňa, úhora a jesetera (druh ryby) a krv akéhokoľvek zvieraťa. Veľmi prísne sa dodržuje pravidlo oddeľovania jedál mäsitých od jedál obsahujúcich mlieko („Neuvaríš kozľa v mlieku jeho matky“). Zachovávajú sa aj určité stanovené odstupy pri konzumácii takto rôznych typov jedál. Konkrétne po konzumácii čohokoľvek, čo obsahuje len kúsok mäsa, sa nesmie po dobu 6 hodín piť a jesť nič mliečneho a mlieko obsahujúceho, samozrejme vrátane mlieka samotného. Po mliečnom jedle sa zase nesmie celú hodinu jesť hovädzie. Pri spracovaní navzájom podľa pravidiel nezlučiteľných potravín sa používajú rôzne sady riadu, poháre, príbory ale aj napr. rôzne utierky. Zvieratá musí mäsiar usmrcovať vždy jedným rezom, ktorý pretne krčnú tepnu.
Alcazar (skupina)
Alcazar je švédska eurodance skupina, ktorá sa stala jednou z najúspešnejších švédskych skupín od ich debutového singlu z roku 1999. Skupina Alcazar predala celosvetovo viac ako 12 miliónov kópií medzi rokmi 2001 a 2004. Alcazar mala tiež veľký úspech so singlom „Crying at the Discoteque“, ktorý sa umiestnil na predných miestach v rebríčkoch v USA, Brazílii, Austrálii, Japonsku a vo väčšine európskych krajín.
Laertes (mytológia)
náhľad|Penelopé, Laertes a Télemachos, [[Miniatúra (maliarstvo)|miniatúra, Bibliothèque nationale de France]] Laertes alebo Láertés (starogr. Λαέρτης – Laertes/iný prepis:Laertés, ) je v gréckej mytológii syn Arkeisia a jeho manželky Chalkomedusy, otec ithackého kráľa Odysea.
Laertes syn Arkeisia bol síce kráľovského pôvodu, ale o jeho predkoch sa mýty nezmieňujú. Oženil s Antikleiou a mal s ňou syna Odysea a dcéru Ktimenu Jeho syn Odyseus sa oženil s Pénelopou, dcérou akarnanského kráľa Ikaria a sobášom si vyženil Ithaku s priľahlými ostrovmi, kde sa stal kráľom.
Leartes sa v mladosti zúčastnil lovu kalydónskeho diviaka a vykonal mnohé ďalšie hrdinské činy, pre ktoré ho aj Homér nazýva hrdinom. Keď jeho syn Odyseus musel odísť do trójskej vojny, on pre svoj vysoký vek ostal doma.
Leartes spočiatku žil v Odyseovom paláci, ale neskôr pre vyčíňanie uchádzačov o Pénelopinu ruku odišiel na vidiek, kde sa venoval pestovaniu viniča. Po celý ten čas nikdy nepochyboval o tom, že sa jeho syn vráti z vojny domov živý. Odyseus sa nakoniec po dvadsiatich rokoch vrátil, pozabíjal vo svojom dome všetkých dotieravých manželkiných nápadníkov a navštívil svojho staručkého otca na jeho usadlosti. Toto stretnutie patrí medzi najdojímavejšie scény Homérových básní.
Mimozemský život
thumb|Ilustračná predstava živého Marsu
Mimozemský život je označenie živej hmoty alebo priamo živých organizmov mimo planéty Zem. Mimozemská bytosť, spravidla relatívne vyspelá, sa nazýva mimozemšťan. Civilizácia mimo Zeme sa nazýva mimozemská civilizácia.
Modernejšie definície uvažujú o mimozemskom živote ako o existencii v štvorrozmernom priestore resp. časopriestore. To znamená, že kritériom mimozemskosti života nie je len jeho výskyt mimo Zeme ako trojrozmerného objektu, ale zohľadňuje aj možnosť jeho ukotvenia v inom časovom horizonte.
V súčasnosti je mimozemský život hypotetický termín, pretože vo vesmíre nie je podľa väčšinového názoru vedcov život známy nikde inde, ako na Zemi, hoci sa predpokladá, že v slnečnej sústave by mohol existovať na Marse, Jupiterovom satelite Európa alebo na Saturnovom satelite Enceladus. Na život je potrebná voda v kvapalnom skupenstve a určitá teplota. Ľudské poznanie však siaha iba do najbližšieho okolia a tak definitívne vyvrátiť alebo podporiť myšlienku mimozemského života zatiaľ nie je v technických možnostiach ľudstva.
Vítězslav Vávra
Vítězslav Vávra (* 16. máj 1953, Praha† 1. júl 2021 ) bol český spevák a bubeník.
Populárny bol najmä v 80. rokoch, keď naspieval celý rad vtedajších hitov. Často bol označovaný ako "spievajúci bubeník", pretože spieval pri hre na bicie.
Osobný život
Jeho bývalá manželka bola speváčka Věra Špinarová.
Najväčšie hity
Naspieval tiež sprievodnú pieseň k filmovej sérii Jak svět přichází o básníky.
1363 Herberta
1363 Herberta je planétka s priemerom 64 km, ktorú objavil E. Delporte 30. augusta 1935.
Ján Lipský
Ján Lipský, (lat. Joannes Lipszky de Szedlicsna, maď./nem. János Lipszky von Szedlicsna, * 10. apríl 1766, Sedličná, dnes Trenčianske Stankovce - † 2. máj 1826, Sedličná) bol slovenský kartograf a dôstojník cisárskej armády.
Jeho predok Daniel Lipský zo Sedličnej, zástupca richtára Trenčína dostal šľachtický titul od cisára Ferdinanda III. v roku 1649. Ján Lipský vstúpil do armády v roku 1784, v roku 1807 sa stal majorom a v roku 1809 plukovníkom v husárskom regimente č. 2. V rokoch 1805 a 1809 sa zúčastnil výprav Jozefa Habsburského. V služobnom styku používal latinčinu a nemčinu (podpisoval sa Joannes Lipszky de Szedlicsna, J. v. Lipszky, J. Lipszky m.p.), v privátnej korešpondencii používal dobový slovenský jazyk, ktorý použil aj vo svojich spomienkach a testamente. Po ukončení svojej kariéry sa usadil v rodnej obci, kde je po ňom pomenovaná základná škola.
Dielo
thumb|Jedna z máp Jána Lipského
Váhy
Váhy môže znamenať:
Martin Réway
Martin Réway (* 24. január 1995, Praha) je slovenský hokejový útočník. Vďaka jeho kombinačným schopnostiam a periférnemu videniu ho prirovnávali k Žigmundovi Pálffymu.
Klubový hokej
Narodil sa v Prahe slovenským rodičom, s hokejom začínal v mužstve HC Slavia Praha, kde pôsobil do svojich 14 rokov. Po presťahovaní sa na Slovensko začal v sezóne 2008/09 hrávať za MHK Dolný Kubín v rámci jeho mužstva do 18 rokov. Od ročníka 2010/11 pôsobil v mužstve MHC Mountfield Martin, ďalšiu juniorskú sezónu odohral v HC Sparta Praha, následne dva roky za Gatineau Olympiques v QMJHL. Pred ročníkom 2014/15 ho angažovala HC Sparta Praha. V mužstve sa stal najproduktívnejším hráčom a vedenie mu v októbri 2015 ponúklo nový kontrakt, ktorý však odmietol podpísať a požiadal o výmenu. Následne ho vedenie vyradilo z mužstva. Réway uzavrel zmluvu so švajčiarskym klubom HC Fribourg-Gottéron. 23. januára 2016 utrpel otras mozgu, kvôli ktorému mesiac nehral.
NGC 3764
NGC 3764 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 20. apríla 1862.
Martin Réway
Reprezentácia
Na MS do 20 rokov 2014 bol lídrom slovenského mužstva, ktoré obsadilo 8. miesto. O rok neskôr na MS do 20 rokov 2015 bol kapitánom, Slovensko prekvapujúco vybojovalo bronzové medaily, keď v zápase o bronz porazilo Švédsko. Réway sa stal najproduktívnejším hráčom Slovenska, keď v 7 zápasoch zaznamenal 4 góly a 5 asistencií.
Na seniorskom svetovom šampionáte debutoval v roku MS 2014, keď ho nominoval Vladimír Vůjtek, zaznamenal tri asistencie. Slovensko nepostúpilo do štvrťfinále a obsadilo 9. miesto. Nový reprezentačný tréner Zdeno Cíger ho nominoval ho na MS 2016.
NGC 3764
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,7.
Tillières
Tillières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Saint-Agoulin
Saint-Agoulin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pohlavné orgány
Pohlavné orgány alebo pohlavné ústrojenstvo (lat. organa genitalia) alebo neodborne hanba je podsystém urogenitálneho systému; sústava orgánov, ktorá zabezpečuje rozmnožovanie.
Začiatkom embryonálneho vývoja ho tvorí pôvodne indiferentná zárodočná žľaza, Wolffova a Müllerova trubica a časti prvoobličiek. K rozlíšeniu zárodočnej žľazy na semenník alebo vaječník dochádza až počiatkom 2. lunárneho mesiaca, u mužov trochu skôr ako u žien. Wolffov vývod je základom vývodných pohlavných ciest u mužov, Müllerov u žien.
Ženské pohlavné orgány
Vnútorné: párové pohlavné žľazy vaječníky (ováriá) sú uložené po stranách v malej panve. Pri vaječníkoch sa otvárajú do brušnej dutiny vajíčkovody, ktoré sa končia v maternici. Maternica ústi do pošvy čapíkom.
K vonkajším pohlavným ústrojom ženy patria veľké a malé pysky ohanbia a dráždec.
Externé zdroje
FILIT Zdroj, z ktorého (pôvodne) čerpal tento článok
Gołańcz
Gołańcz je mesto v Poľsku vo Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat wągrowiecki v rovnomennej gmine.
Žije tu 3 342 obyvateľov (30.6.2007).
Dom-le-Mesnil
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1093 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Ignác Alpár
Ignác Alpár ( * 17. január 1855, Budapešť - † 27. apríl 1928, Zürich) bol uhorský architekt, predstaviteľ budapeštianskej neskorej eklektiky.
Hlavná postupnosť
thumb|Hertzsprungov-Russellov diagram
Ignác Alpár
Mladosť a vysoká škola
Narodil sa v Budapešti 17. januára 1855 pod menom Ignác Schöckl, ako druhé dieťa z ôsmich. Jeho matka Mária Eiselleová pochádza z remeselníckej rodiny Wünterbergovcov, otec Matej Schöckl bol majiteľom prvého stolárskeho závodu v Budapešti. Alpár sa po skončení základnej školy sa stal murárskym učňom. Od roku 1874 pracuje v ateliéri Alajosa Huszmanna, ktorý ho povzbudzuje aby pokračoval v štúdiách na Stavebnej akadémii v Berlíne. Alpár neváha a ešte v tom roku začína študovať na škole, ktorej študentom bol aj Richard Lucaea.
Práca
Po skončení štúdií pracuje v rôznych berlínskych ateliéroch. V roku 1880 získa ocenenie tamojšieho stavebného spolku tzv. "Schinkelovu medailu". V tomto roku si pomaďarčil svoje meno na Alpára. V roku 1881 absolvuje dlhší študijný pobyt v Taliansku. V rokoch 1882-1888 je asistentom Technickej univerzity v Budapešti. Tu sa zdokonaľuje v projektovaní občianskych budov a vo vypracovaní projektov.
Tvorba
Prvé jeho občianske budovy boli postavené v Rumunsku (Erdély). V roku 1889 za výstavbu kúpeľov "Herkules" získal ocenenie Františka Jozefa I. Ešte v tomto roku sa oženil s Antóniou Orthovou a získava zákazku na výstavbu kúpeľov v Szapáry. Do roku 1893 stavia školy, kostoly a nájomné byty v hlavnom meste, v Budapešti, v Sedmohradsku a na „Hornom Uhorsku“. V roku 1888 si otvoril vlastný ateliér, v budovách, ktoré sám navrhol. Jeho kariéra rýchlo a isto napredovala a dostal sa medzi vedúce osobnosti doby. Svedči o tom aj tá skutočnosť, že z 50 súťaží sa mu podarilo 22 vyhrať.
Hlavná postupnosť
Hlavná postupnosť Hertzsprung-Russellovho diagramu je krivka, okolo ktorej sa v diagrame nachádza väčšina hviezd. Hviezdy umiestnené na tomto páse sa nazývajú hviezdy hlavnej postupnosti alebo trpasličie hviezdy. Najchladnejší trpaslíci sú červení trpaslíci.
Ignác Alpár
Významné obdobie jeho tvorby
Najvýznamnejšie obdobie jeho tvorby sa viaže k miléniovým slávnostiam. Najväčším úspechom jeho tvorby bola výstavba budovy k príležitosti výstavy tisícročia uhorského štátu. Tu sa mu podarí spojiť štyri slohy románsky, gotický, renesanciu a barok. V tej dobe renesančné symboly sa obvykle považujú za symboly revolučnosti, zatiaľ čo gotika sa skôr spájala s reštauráciou porevolučného absolutizmu (po roku 1848). V budove (až do doby zbúrania, v roku 1899) dostalo miesto Poľnohospodárske múzeum. Na naliehanie ministra poľnohospodárstva, Darányiho a ostatných umelcov dostal poverenie na postavenie podobnej budovy. Nová stavba dostala meno „Vajdahunyadvár“ a 9. júna 1907 ju slávnostne odovzdal do užívania rakúsky cisár František Jozef I.
Hlavná postupnosť
Táto línia je zdôrazňovaná, pretože tak spektrálny typ, ako aj svietivosť závisia na hmotnosti hviezdy iba v nultom rade, ak spaľuje vodík – čím takmer všetky hviezdy trávia väčšinu svojho „aktívneho“ života.
Ignác Alpár
Tvorba na území Slovenska
Na Slovensku sú známe jeho stavby v Bratislave ako napr.: Vinárska a vinohradnícka škola na Matuškovej ulici, Reálna škola na Zochovej ulici, ale aj Gymnázium v Liptovskom Mikuláši a v Trenčíne.
Hlavná postupnosť
Pri bližšom pohľade sa dá spozorovať, že hlavná postupnosť nie je presná čiara, ale že je trochu rozptýlená. Existuje veľa dôvodov pre túto neostrosť, najdôležitejším z nich je stále nespoľahlivosť pozorovaní, ktorá je ovplyvňovaná predovšetkým vzdialenosťou daných hviezd, ale na ktorú majú dopad aj na nevysvetlené dvojhviezdy.
Dokonca aj dokonalé pozorovania by viedli k neostrej hlavnej postupnosti, pretože hmotnosť napokon nie je jedinou hviezdnou vlastnosťou. Chemické zloženie spojené so stupňom vývoja tiež mierne posúvajú hviezdu po hlavnej postupnosti, rovnako ako blízke spoločnice, rotácia alebo magnetické polia a ďalšie. V skutočnosti existujú hviezdy s veľmi nízkym obsahov kovov (podtrpaslíci), ktorí sa nachádzajú hneď pod hlavnou postupnosťou, aj keď spaľujú vodík, a takto vyznačujú dolnú hranicu neostrosti hlavnej postupnosti zásluhou chemického zloženia.
Ignác Alpár
Reálna škola na Zochovej ulici
Alpár pri stavbe gymnázia historizujúci ornament nahradil tehlovým dekórom a farebnými glazovanými obkladmi v pásoch. Celé priečelie je z neomietaného muriva, naddverné a nadokenné klenutia z tehál v kombinácií s omietaným hladkým murivom. Teda stavebné materiály a konštrukcie sa priznávali postupne, nezakrývali, tehly vytvárali nový geometrizujúci ornament.
Hlavná postupnosť
Astronómovia občas hovoria o hlavnej postupnosti nultej éry (alebo ZAMS). Je to čiara vypočítaná počítačovými modelmi, kde sa nachádzajú hviezdy, keď začínajú vlastnú vodíkovú fúziu.
Crash Bandicoot
Crash Bandicoot je videohra, ktorú vydala spoločnosť Sony Computer Entertainment, vyrobila spoločnosť Universal Interactive Studios a vyvinula spoločnosť Naughty Dog. Hra je určená pre hernú konzolu PlayStation. Hra bola na trh v Severnej Amerike uvedená 31. augusta 1996, do Európy sa dostala v novembri toho istého roku.
Ignác Alpár
Evanjelické lýceum, Palisády
V roku 1896 projektoval na Palisádach evanjelické lýceum, bohaté na nové motívy a zo zaujímavými orámovanými oblokmi.
Hlavná postupnosť
Hviezdy zvyčajne vstúpia na hlavnú postupnosť a vystúpia z nej v momente ich zrodu, resp. začiatku ich zániku.
Ignác Alpár
Tvorba na území Maďarska
náhľad|Priečelie maďarskej národnej banky, [[Budapešť]] Bol navrhovateľom rôznych veľkolepých občianskych stavieb ako nap. Rakúsko-Uhorská banka, Palác burzy, Budapeštianska obchodná banka, Maďarská národná banka, Poisťovňa Anker, Ministerstvo financií, Prvá Budapeštianska poisťovňa a Budova ministerstva vnútra.
Hlavná postupnosť
Naše Slnko je hviezda hlavnej postupnosti už asi 4,5 miliardy rokov a zostane ňou ďalších 4,5 miliárd rokov. Keď sa v jadre minú zásoby vodíka, zväčší sa a stane sa z neho červený obor.
Ignác Alpár
Charakteristika jeho tvorby
Alpárove rané diela majú znaky historizmu. Neskôr používa prvky z renesancie a z baroka. Na prelome storočia, na niektorých jeho stavbách, sa objavujú prvky secesie. Alpárova tvorba je bohatá. Realizoval celkovo 126 stavieb. Navrhoval viacero budov, vily, obytné budovy, školy, banky, poisťovne, kostoly, divadlá, radnice a aj kúpele.
Hlavná postupnosť
Údaje hlavnej postupnosti
Uvedená tabuľka uvádza typické hodnoty hviezdy hlavnej postupnosti. Hodnoty svietivosti, polomeru a hmotnosti sú v jednotkách Slnka. Skutočné hodnoty jednotlivých hviezd sa môžu meniť v rozmedzí 20-30%. Farby hviezdnych tried udávajú približnú reprezentáciu fotografickej farby hviezdy.
Ignác Alpár
Charakteristika jeho tvorby
Jeho celoživotnú tvorbu pripomína pamätná tabuľa umiestnená na stene nim postavenej známej historickej budovy „Vajdahunyadvár“ v Budapešti.
Televízna karta
right|thumb|TV karta WinTV
Jiří Levý
Doc. PhDr. Jiří Levý, DrSc., (* 8. august 1926, Košice – † 17. január 1967, Brno) bol český literárny teoretik, historik a teoretik prekladu, syn vysokoškolského profesora romanistiky a prekladateľa z francúzštiny Otakara Levého.
NGC 3765
NGC 3765 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. marca 1832.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Jiří Levý
Životopis
Po stredoškolskom štúdiu v Prahe sa venoval štúdiu angličtiny a češtiny na Masarykovej univerzite v Brne (PhDr. 1949). V rokoch 1950 – 1963 prednášal na Univerzite Palackého v Olomouci, od roku 1964 pôsobil na katedre českej literatúry a literárnej vedy na brnianskej univerzite. Kandidátska práca Vývoj prekladateľských metód v českej literatúre (1957), habilitačná práca Základné otázky teórie prekladu (1958) a doktorská práca Problémy porovnávacej verzifikácie (1963) vymedzujú celkom zreteľne okruh jeho bádateľských záujmov. Prispieval do domácich a zahraničných vedeckých časopisov, prednášal doma aj v zahraničí (Dubrovník, Varšava, Hamburg, Viedeň, Stuttgart) o problematike prekladania.
V Brne zorganizoval dve verzologické konferencie, založil Skupinu pre exaktné metódy a medziodborové vzťahy. Bol členom Zväzu československých spisovateľov, aktívne pracoval v prekladateľskej sekcii Zväzu českých spisovateľov, pôsobil v medzinárodnej prekladateľskej organizácii FIT. Bol členom redakčných rád Odeonu, časopisu Česká literatúra, Dialógu, časopisu Babel a redaktorom zborníka Teória verša.
Spolu s J. F. Fraňkom redigoval edíciu Český preklad. Ako prvý zväzok tejto edíce vyšla Levého publikácia České teórie prekladu (prvýkrát v roku 1957, SNKLU, 2. vydanie 1996, Ivo Železný). České teórie prekladu obsahujú Levého štúdiu Vývoj prekladateľských teórií a metód v českej literatúre a súbor závažných úvah českých prekladateľov, kde sú formulované prekladateľské normy od 15. storočia do roku 1945.
Knižná publikácia Umenie prekladu (1. vydanie 1963, 2. vydanie 1983) predstavuje základné dielo o prekladaní umeleckej literatúry. Všíma si genézu prekladu a stavbu prekladaného diela. Zameriava sa hlavne na prekladanie poézie. Toto dielo vzbudilo pozornosť v zahraničí, o čom svedčia jeho preklady do nemčiny (Die literarische Übersetzung, Theorie einer Kunstgattung, Frankfurt nad Mohanom, Athenaum 1969), ruštiny (Iskusstvo perevoda, Progress 1974) a srbochorvátčiny (Sarajevo, „Svetlost“ 1982).
Nemalú pozornosť venoval Jiří Levý aj teórii verša. V mnohých štúdiách sa zamýšľa nad verzologickými problémami v súvislosti s problematikou prekladu (Izochrónia faktov a izosylabizmus ako činitele básnickeho rytmu, Rytmus verša ako prostriedok dramatickej interpretácie, Verš českej ľudovej poézie a jej ohlasov, Vývoj českého divadelného blankverzu a ďalšie).
Závažné sú tiež štúdie monografické, práce o T. S. Eliotovi, W. Whitmanovi, B. Jonsonovi a iné. Posmrtne vyšiel súbor cudzojazyčných štúdií Paralipomena (1971) a výber štúdií Bude literárna veda exaktnou vedou? (1971). Svoj význam mala aj informatívna antológia Západná literárna veda a estetika (1966) a Súčasné divadelné prekladateľstvo (1966).
Turniansky potok
Turniansky potok môže byť:
1364 Safara
1364 Safara je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil L. Boyer 18. novembra 1935.
Woodstock (New York)
vpravo|náhľad|radnica vo Woodstocku
Woodstock je mesto ležiace v severnej časti štátu New York v USA. Podľa údajov z roku 2000 má 6 241 obyvateľov.
Mesto je známe hlavne tým, že podľa neho bol pomenovaný známy hudobný festival Woodstock, ktorý sa uskutočnil vo vzdialenosti niekoľko kilometrov od mesta na farme v mestečku Bethel.
Lenskije stolby
Lenskije stolby (doslova Lenské stĺpy, jakutsky Өлүөнэ очуостара) je geologický útvar a súčasne i prírodný park v ruskom Jakutsku. Nachádza sa na brehu rieky Leny, 104 kilometrov od mesta Pokrovska.
Tvoria ho vertikálne skalné stĺpy tiahnúce sa niekoľko kilometrov pozdĺž brehu rieky Leny. Výška stĺpov dosahuje až 100 metrov. V roku 2012 bol prírodný park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Lievikové pleso
Lievikové pleso je zaniknuté pleso na dne Lievikového kotla nad Skalnatou dolinou. Úplne zaniklo v roku 1880.
Echinacea
Echinacea (Echinacea) je rod patriaci do čeľade astrovité (Asteraceae).
¡Adios Amigos!
¡Adios Amigos! je štrnásty a posledný štúdiový album americkej punk rockovej skupiny Ramones. Jeho nahrávanie prebiehalo od januára do februára 1995 a vyšiel v júli toho istého roku vo vydavateľstve Radioactive Records (US) a Chrysalis Records (UK). Album produkoval Daniel Rey.
Echinacea
Výskyt
Rastlina pochádza zo Stredozápadu USA a do Európy sa rozšírila ako ozdobná kvetina a v poslednej dobe aj ako liečivá. Vyrastá najlepšie na slnečnom stanovišti, pôda môže byť chudobnejšia a kamenistá, vždy však dobre priepustná. Väčšinou je k suchu tolerantná. Na Slovensku nie je vo voľnej prírode rozšírená.
Opis
Je to trvalka dosahujúca výšky až. Jej chlpatá alebo hladkoplodá byľ vyrastá z guľovitého koreňa alebo z plazivého podzemku s vláknitými korienkami. Bazálne listy sú stopkaté. Stonkové listy vyrastajúce striedavo majú žliabkovité stopky, ktoré sa smerom nahor skracujú. Ich čepele dlhé až sú tvaru kopijovitého alebo eliptického až vajcovitého, po okrajoch bývajú pílkovité, zubaté alebo hladké, z lícnej strany sú niekedy porastené chlpmi, mávajú 1 až 3 žilky.
Zaradenie v systéme
To, čo je dnes obsahom rodu Echinacea, bolo pôvodne (napr. Linnaeus 1753) považované za súčasť rodu Rudbeckia (po slovensky dnes rudbekia); rod Rudbeckia (t.j. z dnešného pohľadu Rudbeckia v širšom zmysle) pôvodne totiž celkovo pozostával z toho, čo je dnes obsahom rodov Rudbeckia v užšom zmysle, Echinacea a Ratibida. Vytvorenie samostatného rodu pre echinacey bolo navrhnuté už v roku 1762, ale formálne bol samostatný rod Echinacea vytvorený až v roku 1794. Napriek tomuto odčleneniu niektorí autori do začiatku 20. storočia (ale občas aj dodnes) uvádzali (uvádzajú) to, čo je inak obsahom rodu Echinacea, ako súčasť rodu Rudbeckia. U menej podrobných textov sa dá to, že pracujú s rodom Rudbeckia v širšom zmysle (a teda, že do rodu Rudbeckia zahŕňajú o. i. aj echinacey), rozpoznať aj podľa toho, že tieto texty uvádzajú, že do rodu Rudbeckia patrí až okolo 45 druhov (Do rodu Rudbeckia v užšom zmysle totiž patrí len 20-25, resp. staršie prípadne len okolo 15 druhov).
Rod Echinacea sa staršie označoval aj problematickým (a v roku 1959 oficiálne zrušeným) názvom Brauneria, u ktorého ale nie je ani jasné, na ktoré konkrétne druhy z taxónu Rudbeckia v širšom zmysle sa pri svojom prvom opise (v roku 1790) vlastne vzťahoval.
Zdroje tejto kapitoly:
Vnútorná systematika
V súčasnosti najrozšírenejšie delenie, pôvodne založené na práci McGregor 1968   : rod echinacea (Echinacea):
Poznámka: Druhy, ktoré vyššie nemajú uvedené slovenské meno, nemajú oficiálne slovenské meno.
Delenie podľa Binns 2001 (2002) : rod Echinacea:
Delenie podľa Cronquist (1945, 1955, 1980) : rod Echinacea:
Kutná Hora
Kutná Hora je okresné mesto v Stredočeskom kraji. Má zhruba 21 000 obyvateľov a rozlohu.
V minulosti sa v okolí ťažilo striebro. V 13. storočí produkovalo mesto približne jednu tretinu európskej produkcie striebra.
1365 Henyey
1365 Henyey je planétka s priemerom 61 km, ktorú objavil M. F. Wolf 9. septembra 1928.
Torfou (Maine-et-Loire)
Torfou je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Golina
Golina je mesto v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve v okrese Powiat koniński v rovnomennej gmine.
Žije tu 4 344 obyvateľov (30.6.2007).
Jastrabie (prítok Štiavnika)
Jastrabie je potok na Hornom Považí, v severnej časti okresu Bytča. Je to pravostranný prítok Štiavnika, meria 2,3 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Javorníkoch, v podcelku Vysoké Javorníky, na severnom svahu Kykule (920,3 m n. m.) v nadmorskej výške približne 800 m n. m. Od prameňa tečie na sever cez lokalitu Uhlisko, kde sa stáča na severoseverovýchod a z ľavej strany ďalej priberá prítok z oblasti Na Tomášovej. Potom pokračuje severovýchodným smerom cez osadu Jastrabie. Napokon sa stáča k ústiu na východ, preteká osadou Predjastrabie a priamo v nej ústi v Štiavnickej doline v nadmorskej výške cca 477 m n. m. do Štiavnika.
Pavol Gašparovič Hlbina
Pavol Gašparovič Hlbina (vlastným menom Pavol Gašparovič, pseudonymy Pavol G. Hlbina, P. G. , pgh a i.; * 13. máj 1909, Veľké Kršteňany – † 21. október 1977, Bobot) bol slovenský kňaz, básnik, teoretik a prekladateľ.
Staňkov (okres Domažlice)
Staňkov je mesto v Česku v okrese Domažlice v Plzenskom kraji.
1. januára 2012 tu žilo 3 243 obyvateľov, z toho 1 626 mužov a 1 617 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,3 roka (muži 39,7 roka, ženy 42,9 roka).
Pavol Gašparovič Hlbina
Tvorba
Literárnej tvorbe sa začal venovať ešte počas stredoškolských štúdií, neskôr svoje diela publikoval v časopisoch Slovenské pohľady, Elán a časopisoch katolíckej moderny, ku ktorej sa hlásil (napr. Postup, Kultúra, Verbum, Prameň, Obroda a iné). Knižne debutoval zbierkou básní Začarovaný kruh v roku 1932. Odmietal surrealizmus, no je považovaný za vedúcu osobnosť slovenskej katolíckej moderny. Jeho diela sú inšpirované najmä modernou francúzskou poéziou (Charles Baudelaire, Paul Claudel, Arthur Rimbaud a i.), ktorých diela taktiež prekladal do slovenčiny. V jeho tvorbe sa prelína kresťanská mystika s citovým nepokojom, motívmi lásky, hľadaním nadpozemského sveta a večnosti. Okrem básnickej tvorby a prekladov sa venoval tiež písaniu recenzií.
V „tvorivom rozlete“ ho nepribrzdili ani zmeny po roku 1948. Predpokladalo sa, že podobne ako jeho ostatní skupinoví súpútníci k katolíckej moderny, bude aj on napĺňať niektorú z možností načrtnutého pofebruárového scenára (emigrácia – exil, rezignácia na kultúrno-spoločenskú i literárnu sebaprezentáciu, obmedzenie publikačných aktivít, bagatelizácia a dokonca i popieranie občianskych práv a slobôd literátov, perzekúcie, samizdatové publikovanie – ale na druhej strane aj spoločensko-politická angažovanosť, akceptácia ideologických východísk, naivita...). I keď Marta Keruľová (mk), ktorá spracovala heslo o P. G. Hlbinovi v Mikulovom Slovníku slovenských spisovateľov („podľahol lacnej predstave o rýchlom a bezproblémovom vybudovaní nového sveta – ani on nebol pripravený na rafinovaný komunistický útok lži a násilia (...) sa umelecky neveľmi úspešne pokúsil zaujať kladný postoj k tzv. výstavbe socialistickej spoločnosti (...) napriek formálnej vycizelovanosti verša skĺzol do lit. schematizmu. Nepodarilo sa mu prevrstviť kresťanstvo so socializmom, postupne podľahol sklamaniu, dojmu o bezzmyslovosti poézie“) i Jozef Melicher v Zamlčovanej literatúre („Počiatočná eufória sa postupne zmenila na sklamanie, preto nie div, že v takýchto vnútorných rozporoch sa básnik na stránkach režimistickej tlače ozýval čoraz zriedkavejšie)“ vidia postoje P. G. Hlbinu zmierlivo, Jozef Brunclík v štúdii Ideové postoje Pavla Gašparoviča Hlbinu v čase nástupe socializmu tak ohľaduplný k jeho ľudskému, kňazskému a hlavne literárnemu smerovaniu po roku 1948 nie je: „''Postoje Pavla Gašparoviča Hlbinu v období budovania socializmu neboli v príkrom rozpore s nastoleným kurzom vládnej ideológie (...) Hlbina si poctivo, nadpriemerne horlivo vykonával svoje poslanie kolektivizačne angažovaného básnika a pokrokovo (lojálne) zmýšľajúceho kňaza. Snahu o koexistenčné usúvzťažňovanie kresťanstva a socializmu nevnímal z pozície rovnocenných entít, lež z marxisticko-leninského náhľadu a to značne deformovalo jeho ďalšie objektívne súdy, ktoré aj keď sa objavili v dobrom úmysle hlavne o sociálny zmier a boj za mier, takmer nikdy nevyvolali diskusiu o jeho naivne naoktrojovanej utópii – o vyrovnaní sa kresťanstva so socializmom z pohľadu možností socialistického zriadenia. Ba práve naopak – vyvolali zakaždým viacej napätia, averzie a separácie. I napriek tomu, že voči jeho postojom mali vážne výhrady viacerí súpútníci uvedeného zoskupenia katolíckych básnikov, Hlbina si stál neoblomne za svojím nadobudnutým presvedčením.''“
Last Friday Night (T.G.I.F.)
„Last Friday Night (T.G.I.F)" je pieseň americkej speváčky Katy Perry. Pieseň napísali Katy Perry, Dr. Luke, Max Martin a Bonnie McKee a produkovali ju Dr. Luke a Max Martin. Je to piaty singel z tretieho štúdiového albumu Katy Perry Teenage Dream. 3. augusta 2011 sa predalo 1745000 kópií tohto singlu len v USA . Remix skladby, na ktorom Katy Perry spolupracovala s Missy Elliott, bola v USA vydaná do rozhlasových staníc a digitálnych predajov 8. augusta 2011.
Externé odkazy
Oficiálny videoklip k pesničke „Last Friday Night (T.G.I.F)" na YouTube
Dommery
Dommery je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardennes, v regióne Champagne-Ardenne.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 191 obyvateľov (2009).
Zoznam referend na Slovensku
Na Slovensku sa od roku 1993 konalo deväť celoštátnych referend:
Dommery
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Zoznam referend na Slovensku
1997
Referendum z roku 1997 sa niekde uskutočnilo s tromi, niekde so štyrmi otázkami. Ústredná komisia pre referendum sa deň po skončení uzniesla, že referendum bolo zmarené v dôsledku nedistribuovania lístkov so štyrmi otázkami. Vtedajšia opozícia vyzvala svojich priaznivcov aby referendum bojkotovali. Toto referendum malo najnižšiu účasťou v histórii (9,53%).
2021
Referendum v roku 2021 prezidentkou nebolo vyhlásené, pretože 7. júla 2021 Ústavný súd rozhodol, že referendum o predčasných voľbách by nebolo v súlade s Ústavou. Rozhodnutie sa týkalo aj možných petícií v budúcnosti. Ústavný súd však naznačil, že po zmene Ústavy by sa referendá o predčasných voľbách konať mohli. Ivan Fiačan, predseda Ústavného súdu sa k rozhodnutiu vyjadril takto: „Sporný predmet referenda je v rozpore s princípom generality práva, pretože so silou ústavného zákona by v jednom konkrétnom prípade obchádzal ústavou zakotvené pravidlá týkajúce sa tvorby a fungovania Národnej rady.“ Petíciu za referendum o predčasných voľbách podporilo viac ako 585 tisíc občanov. Po doručení podpisov prezidentke sa Zuzana Čaputová obrátila na Ústavný súd. Referendová otázka znela: „Súhlasíte s tým, aby sa skrátilo VIII. volebné obdobie Národnej rady SR tak, aby sa voľby do Národnej rady SR vykonali do 180 dní odo dňa vyhlásenia výsledkov tohto referenda?“
NGC 3766
NGC 3766 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil Nicolas Louis de Lacaille v roku 1751.
Goetheho inštitút
thumb|right|Pobočka inštitútu na [[Panenská ulica (Bratislava)|Panenskej ulici v Bratislave]] Goetheho inštitút je celosvetovo pôsobiaca kultúrna inštitúcia Spolkovej republiky Nemecko s hlavným sídlom v Mníchove a pobočkami v 13 mestách Nemecka, a so 136 inštitútmi a 10 spojovacími kanceláriami v 91 krajinách. (Právna forma slovenskej kancelárie je "Zahraničné kultúrne, informačné stredisko, rozhlasová, tlačová a televízna agentúra".) K tým sa pridáva ešte asi 700 ďalších zariadení zahraničných partnerov z celého sveta, pre ktoré Goetheho inštitút zaisťuje finančnú podporu či poradenstvo. Goetheho inštitúty majú za úlohu podporovať znalosť nemčiny v zahraničí, pestovať medzinárodnú kultúrnu spoluprácu a sprostredkúvať celkový aktuálny obraz Nemecka. Názov je odvodený od nemeckého básnika J. W. Goetheho.
Predsedovia Goetheho inštitútu:
Svetová výstava 1925
náhľad|[[Eiffelova veža počas výstavy]]
Exposition internationale des arts décoratifs et industriels modernes (doslova "Medzinárodná výstava modernej umeleckopriemyselnej výroby") bola náročná medzinárodná akcia, koncipovaná v roku 1912, ktorá sa mala konať v roku 1915, ale kvôli vypuknutiu prvej svetovej vojny sa o desať rokov oneskorila. Výstava z roku 1925 mala nadviazať na úspešnú Parížsku svetovú výstavu z roku 1900, ktorá potvrdila významný podiel Francúzska na vytváraní secesného slohu. Z jej názvu je prevzatý termín art deco.