cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Margaréta, grófka zo Snowdonu
Vzdelanie
Vzdelanie princezien Margaréty a Alžbety zabezpečovala škótska guvernantka Marion Crawfordová. Na vzdelávanie svojich dcér dohliadala ich matka, ktorá z nich chcela mať slušne vychované mladé dámy; trvala na ich vzdelávaní guvernantkou a nesúhlasila, aby chodili do školy. Na naliehanie manžela im napokon návštevu školy povolila.
II. svetová vojna
Po vypuknutí II. svetovej vojny až do Vianoc roku 1939 sa Margaréta so sestrou zdržiavali v Birkhalle, na zámku Balmoral. Vianoce strávili v Sandringhame a potom sa presťahovali na hrad Windsor, kde zostali až do konca vojny.
Povojnové roky
Na konci vojny v roku 1945 sa kráľovská rodina objavila na balkóne Buckinghamského paláca spolu s ministerským predsedom Winstonom Churchillom. Dňa 1. februára 1947 sa so sestrou a rodičmi vydala na trojmesačnú cestu do Južnej Afriky. Pre Margarétu to bola prvá zahraničná návšteva.
Súkromný život
Margaréta zbožňovala spoločnosť. Médiá ju často prichytili na báloch, oslavách a v nočných kluboch. Vzrástol i počet jej oficiálnych stretnutí a návštev v Taliansku, Švajčiarsku a Francúzsku. Stala sa patrónkou či prezidentkou viacerých charitatívnych organizácií.
Manželstvo
Margaréta sa spolu s matkou po smrti otca presťahovala z Buckinghamského paláca do rezidencie v Clarence. Peter Townsend bol ustanovený za hlavného správcu matkinej domácnosti. V roku 1953 sa Townsend rozviedol so svojou prvou manželkou a požiadal Margarétu o ruku. Bol od nej o 16 rokov starší a mal 2 deti. Margaréta súhlasila a predniesla svoju žiadosť kráľovnej. Tak ako v prípade jej strýka, princa Eduarda v roku 1936, aj teraz anglikánska cirkev odmietla schváliť manželstvo s rozvedeným. Vládny kabinet sa postavil k danému problému rovnako. Churchill zariadil, aby Townsend odišiel pracovať do Bruselu.
Po viacerých milostných aférach sa napokon Margaréta vydala za fotografa Antonyho Armstronga-Jonesa vo Westminsterskej kaplnke dňa 6. mája 1960. Súhlasila s ponukou na sobáš po tom, čo sa dozvedela, že Peter Townsend má v úmysle oženiť sa s mladou Belgičankou Marie-Luce Jamagnovou. Bola to prvá kráľovská svadba vysielaná v televízii a pritiahla k obrazovkám vyše 300 miliónov divákov po celom svete. Svadobnú cestu strávili novomanželia na kráľovskej jachte Britannia 6-týždňovou plavbou po Karibiku. Po svadbe sa presťahovali do Kensingtonského paláca. V roku 1961 kráľovná udelila Margarétinmu manželovi titul gróf zo Snowdonu, keďže Margaréta užívala titul Jej kráľovská výsosť, grófka zo Snowdonu.
Aféry
V roku 1966 mala Margaréta mimomanželskú aféru s Anthony Bartonom, krstným otcom svojej dcéry. O rok neskôr sa stýkala s Robinom Douglas-Homom. Margaréta vyhlásila, že išlo len o platonický vzťah, no usvedčili ju ľúbostné listy intímneho charakteru adresované Dougles-Homovi. O 18 mesiacov neskôr Dougles-Home v depresii spáchal samovraždu. Margarétu podozrievali z viacerých ľúbostných afér, ktoré poškodzovali jej reputáciu.
V roku 1970 sa Margaréta a Antony vzájomne odcudzili. V septembri 1973 sa zoznámila s o 17 rokov mladším Roddym Llewellynom, ktorý ju navštevoval aj v jej letnom sídle. Vo februári 1976 boli spolu vyfotografovaní na titulke bulvárneho magazínu News of the World.
V roku 1981 sa Llewelyn oženil s Tatianou Soskinovou. Margaréta sa priatelila s obidvomi.
Kráľovské povinnosti
Margaréta si začala plniť svoje kráľovské povinnosti už v skorom veku. V roku 1935 sa ako 5-ročná zúčastnila na oslave strieborného jubilea panovania starých rodičov a v roku 1937 na korunovácii svojich vlastných rodičov. Prvú zahraničnú kráľovskú cestu absolvovala v roku 1947 do Južnej Afriky. V roku 1962 navštívila Jamajku a v roku 1978 Tuvalu a Dominiku. V roku 1963 bola v Spojených štátoch, v roku 1969 a 1979 v Japonsku, v roku 1974 v Kanade, v roku 1975 v Austrálii, v roku 1980 na Filipínach, v roku 1981 vo Švajčiarsku a v roku 1987 v Číne.
Záujmy
Bol jej udelený doktorát honoris causa z hudby na univerzitách v Londýne, Cambridgi a Keele.
V roku 1957 sa stala prvou prezidentkou Kráľovského baletu a taktiež prezidentkou nadácie the Sadler’s Wells.
Zdravotné problémy
V posledných rokoch trápili Margarétu zdravotné problémy. Od 15 rokov bola silnou fajčiarkou. Dňa 5. januára 1985 podstúpila operáciu, pri ktorej prišla o časť ľavej strany pľúc. V roku 1991 prestala fajčiť, no začala nekontrolovateľne holdovať alkoholu. V januári a marci 2001 jej bola diagnostikovaná mŕtvica a ostala nehybná na ľavú časť tela. Margaréta sa objavila naposledy na verejnosti v roku 2001 pri príležitosti osláv 101. narodenín svojej matky v auguste a 100. narodenín svojej tety, princeznej Alice, vojvodkyne z Gloucesteru v decembri.
Miroslav Hazucha
alt=Miro|náhľad|Miroslav Hazucha Miroslav Hazucha (* 29. október 1944, Jablonica) je slovenský športový novinár, publicista a historik.
Aš
Aš je mesto v Česku v okrese Cheb v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 13 054 obyvateľov, z toho 6 435 mužov a 6 619 žien, pričom priemerný vek v meste bol 39,3 roka (muži 37,7 roka, ženy 40,9 roka).
Avram Iancu (Bihárska župa)
Avram Iancu je obec v Bihárskej župe v Rumunsku. Nachádza sa na juhozápade župy a je to zároveň jej najzápadnejšie položená obec. Skladá sa z troch dedín: Avram Iancu (sídlo obce), Ant a Tămașda.
Miroslav Hazucha
Životopis
Študoval na Pedagogickej fakulte UK Bratislava so sídlom v Trnave (19641968). Športový novinár, publicista, historik, autor literatúry faktu v oblasti športu. Spočiatku učiteľ 19681970, pracoval ako športový redaktor v redakcii denníka Smer v Banskej Bystrici 19701991,  v redakcii týždenníka Povex 19921995. Bol šéfredaktorom mesačníka Slovenská atletika (19992001). Od roku 1999 pôsobí ako športový redaktor v slobodnom podnikaní. Bol členom redakčnej rady mesačníka Atletika v Prahe (19771982) a predsedom redakčnej rady mesačníka Slovenská atletika (19992001). V súčasnosti je členom Slovenskej olympijskej akadémie (od 1993). Je aktívnym bežcom a propagátorom bežeckého hnutia a atletiky (od 1959) a zakladateľom a organizátorom medzinárodných atletických pretekov Záhorácka 20 v Borskom Mikuláši (od 1970). Buduje si osobný archív s históriou atletiky a športu (od 1954). Autor športových publikácií a okolo 10 000 príspevkov v tlači a v rozhlase.
Avram Iancu (Bihárska župa)
Turisticky atraktívne lokality
Ruina rímskokatolíckeho kostola v dedine Tămașda, postaveného v 13. storočí v románskom slohu a neskôr pristavanými gotickými prvkami. Kultúrna pamiatka.
Margaréta, grófka zo Snowdonu
Smrť
Zomrela v nemocnici kráľa Eduarda VII. v Londýne dňa 9. februára 2002 vo veku 71 rokov po tom, čo utrpela ďalšiu mozgovú mŕtvicu. Pohreb sa konal 15. februára 2002, na 50. výročie pohrebu jej otca. Na jej vlastné prianie prebiehal v súkromí. Margaréta bola spopolnená a jej popol bol uložený do hrobky jej rodičov v kaplnke sv. Juraja na hrade Windsor o 2 mesiace neskôr.
Deti
Margaréta mala s manželom dve deti:
Vlajka Wallis a Futuny
right|thumb|220px|Oficiálna vlajka Wallis a Futuny (vlajka Francúzska)
Vlajka Wallis a Futuny - úradnou a oficiálnou vlajkou Wallis a Futuny je vlajka francúzska, pretože tieto ostrovy sú Francúzskym teritóriom.
Neoficiálnou vlajkou na Wallis a Futuna je vlajka s červeným listom na ktorom je vo vlajúcej časti štylizovaný biely kríž, pozostávajúci zo štyroch trojuholníkov (alternatívne, sa používa aj vlajka s väčším realistickejším bielym krížom). V ľavom hornom rohu vlajky je umiestnená menšia vlajka francúzska.
2249 Yamamoto
2249 Yamamoto je planétka s priemerom 45 km, ktorú objavil K. Reinmuth 6. apríla 1942.
La Chapelle-Saint-Luc (obec)
La Chapelle-Saint-Luc je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 13463 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kurikulum
Kurikulum je súhrnná informácia o vzdelávacích zámeroch, hovorí komplexne o vyučovaní alebo o vzdelávacom procese a jeho dôležitých bodoch, o realizácii a výsledkoch. Prekračuje rámec učebných osnov a učebného plánu. Súčasťou kurikula sú informácie o učebných cieľoch, obsahu učiva, organizácii učiva, o vyučovacích a študijných metódach a prostriedkoch, o spôsobe kontroly a hodnotenia. Kurikulum odpovedá na otázky : koho, prečo, v čom, ako, kedy, za akých podmienok, s akými očakávaniami, budeme vzdelávať.
Tvorba kurikula
Školské kurikulum je jednoznačnejšie ako vo vzdelávaní dospelých ( musia sa chovať trhovo a hľadať na vzdelávacom trhu miesto pre svoje uplatnenie). Dospelý si vyberá vzdelávanie podľa vlastných potrieb, nepodlieha vzdelávaciemu nátlaku. Pri tvorbe kurikula platí :
Mužská štvorhra na BMW Open 2009
Mužská štvohra na BMW Open 2009 sa hrala ako súčasť BMW Open 2009 od 3. do 10. mája 2009. Titul získali Česi Jan Hernych a Ivo Minář, ktorí vo finále porazili austrálsky pár Ashley Fisher, Jordan Kerr 6-4 6-4. Pre J. Hernycha to bol prvý a pre I. Minářa prvý titul vo štvorhre na okruhu ATP.
Titus
Titus alebo Titus Flavius, celým menom Titus Flavius Vespasianus (* 30. december 39, Rím – † 13. september 81, Aquae Cutiliae) bol rímsky cisár z Flaviovskej dynastie, ktorý vládol v rokoch 79 – 81.
V Rímskych dejinách patril k najobľúbenejším panovníkom. Obdobie jeho vládnutia patrilo k politicky najpokojnejším. Dni jeho vlády neboli napriek tomu šťastné, lebo v roku 79 došlo k najväčšiemu známemu výbuchu sopky Vezuv a zasiahnuté boli prekvitajúce Pompeje, Herculaneum a Stabiae. Krátko nato zachvátil Rím ničivý požiar, ktorý trval 3 dni a noci. Do tretice vypukol v Ríme mor. Cisár poskytol postihnutým pomoc zo štátnych prostriedkov a osobne organizoval pomoc.
Vládol dva roky a dva mesiace. Za ten čas nedošlo k žiadny sporom so senátom, k nijakému politickému procesu, k nijakej poprave. Ak odhalil sprisahanie proti svojej osobe, porozprával sa so sprisahancami a pokúsil sa splniť ich želania. Keď ako 41 ročný zomrel vo svojom vidieckom sídle na zimnicu ľud za ním úprimne smútil.
Dolní Žandov
Dolní Žandov je obec v Česku v okrese Cheb v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 200 obyvateľov, z toho 612 mužov a 588 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 38,1 roka, ženy 39,8 roka).
Losfusi
Losfusi je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Louis van Gaal
Aloysius Paulus Maria van Gaal (* 8. august 1951, Amsterdam, Holandsko) je bývalý holandský futbalový tréner a futbalista.
V rokoch 2000 - 2002, 2012 - 2014 a 2021 - 2022 bol trénerom holandského národného futbalového mužstva. Viedol holandskú reprezentáciu na Mistrovstvách sveta 2014 v Brazílii, kde Holanďania vyhrali 3:0 v súboji o bronz proti Brazílii.
Jessica Bielová
Jessica Claire Timberlake (rod. Biel; * 3. marec 1982, Ely, Minnesota, USA) je americká herečka. Najviac sa preslávila rolou Mary Camdenovej v seriáli V siedmom nebi (7th Heaven).
Lohifusi
Lohifusi je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách. Je oblúbenou destináciou turistov na atole Severnom Malé.
Bazus-Neste
Bazus-Neste je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Hautes-Pyrénées, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Épense
Épense je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Koliba (Bratislava)
náhľad|Poloha Koliby right|thumb|Cvičná lúka so svahom na Kolibe
Koliba (historicky, , ) je miestna časť bratislavskej mestskej časti Nové Mesto. Názov Koliba je odvodený od niekdajšej krčmy Strohhütte (Slamená búda), ktorá sa neskôr ľudovo volala koliba, z ktorej sa vyvinul názov pre celú štvrť.
Nachádza sa na úpätí Malých Karpát. Na okraji Koliby, resp. v blízkosti Koliby, sa nachádza vrch Kamzík a televízna veža na Kamzíku.
V roku 2005 bola zrekonštruovaná lanovka zo Železnej studienky na Kolibu, ktorá je určená pre peších turistov a cyklistov.
2250 Stalingrad
2250 Stalingrad je planétka s priemerom 67 km, ktorú objavila Tamara Michailovna Smirnovová 18. apríla 1972.
Jaromír Jágr
Jaromír Jágr (* 15. február 1972, Kladno) je český hokejista, hrajúci za klub Rytíři Kladno. Predtým v NHL pôsobil v kluboch Calgary Flames, Florida Panthers, New Jersey Devils, Boston Bruins, Pittsburgh Penguins, Washington Capitals, New York Rangers, Philadelphia Flyers, Dallas Stars a potom hral Kontinentálnu hokejovú ligu za Avangard Omsk. V NHL vyhral dvakrát Stanley Cup, päťkrát bol víťazom kanadského bodovania a stal sa historicky najlepším Európanom hrajúcim v NHL. Od roku 2008 je členom Siene slávy českého hokeja. Je považovaný za jedného z najlepších hokejistov v dejinách.
V decembri 2016 sa v historickej tabuľke produktivity počtom 1 889 bodov dostal na 2. miesto za Wayne Gretzkeho.
Pittsburgh Penguins (1990 – 2001)
Jaromír Jágr bol draftovaný klubom Pittsburgh Penguins ako celkovo piata voľba 1. kola draftu v roku 1990. V roku 1991 a 1992 s Penguins vyhral Stanley Cup a stal sa najmladším hráčom v histórii NHL (19 rokov), ktorý strelil gól vo finálovom zápase Stanley Cupu.
V sezóne 1994/1995 vyhral Jaromír Art Ross Trophy, ktorá sa udeľuje najlepšiemu hráči kanadského bodovania. V boji o ňu remizoval s Ericom Lindrosom, a tak o výhre musel rozhodnúť počet nastrieľaných gólov. Tie rozhodli v prospech Jágra (Jágr - 32; Lindros - 29). Ďalší rok Jágr vytvoril nový rekord počtu získaných kanadských bodov európskym hráčom - 149 a jeho 62 gólov a 87 asistencií sa stalo doterajším maximom jeho kariéry. Od sezóny 1997/1998 do sezóny 2000/2001 sa Jágrovi podarilo získať 4 Art Ross Trophy v rade. V roku 1999 dostal Jaromír Jágr Hart Memorial Trophy, udeľovanú novinármi a funkcionármi NHL najužitočnějšiemu hráčovi súťaže, a Lester B. Pearson Award, ktorá sa tiež udeľuje najužitočnejšiemu hráčovi, ale je volená hráčmi samotnými. V roku 1998 doviedol Jaromír Jágr českú hokejovú reprezentáciu na olympijských hrách v Nagane až k vytúženému zlatu.
Washington Capitals (2001 – 2004)
Do Washingtonu bol vymenený 11. júla 2001 s Františkom Kučerom za Krisa Beecha, Michala Sivka a Rossa Lupaschuka. Veľké očakávania, ktorá do neho Washington vkladal, však Jágr nenaplnil, a v januári 2004 bol nakoniec vymenený do klubu New York Rangers.
New York Rangers (2004 – 2008)
left|thumb|Jaromír Jágr v drese NY Rangers, v sezóne 2007/2008. Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral Jágr najprv českú najvyššiu súťaž za HC Kladno a potom ruskú superligu za Avangard Omsk, s ktorým v tom istom roku zvíťazil v turnaji IIHF European Champions Cup.
La Fosse-Corduan
La Fosse-Corduan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Jaromír Jágr
New York Rangers (2004 – 2008)
V sezóne 2005/2006, konkrétne 2. marca 2006, sa Jaromír Jágr stal najlepším Európanom v NHL, keď v historickej tabuľke kanadského bodovania dostihol Jari Kurriho. K výhre 6:1 nad Philadelphiou prispel dvoma gólmi a jednou prihrávkou a tým zaokrúhlil svoju celkovú bilanciu v NHL na 1400 bodov. V novembri toho istého roku ho vyniesli ďalšie dva body za gól a asistenciu do siete Pittsburghu v historickom poradí produktivity na 12. miesto pred Slováka Stana Mikita. Jágr mal na konte 1468 bodov a nie je tak už pred ním žiadny hokejista s európskymi koreňmi.
La Fosse-Corduan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Jaromír Jágr
Avangard Omsk (2008 – 2011)
4. júla 2008 Jaromír Jágr podpísal s vedením Avangardu Omsk dvojročnú zmluvu. Po dvojročnom pôsobení v ruskom klube sa aj napriek špekuláciám o návrate do NHL rozhodol predĺžiť kontrakt aj o sezónu 2010/2011.
La Fosse-Corduan
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 218 obyvateľov (2009).
Zdeněk Veselovský
Životopis
Vyštudoval Prírodovedeckú fakultu Karlovej univerzity, kde po ukončení štúdia v roku 1952 pokračoval v práci ako pedagóg. V roku 1959 bol vymenovaný za riaditeľa pražskej ZOO (nastúpil 1. júla 1959), a túto funkciu si udržal takmer 30 rokov (do konca roku 1988). Predtým pracoval v pražskej ZOO ako zoológ. .
La Fosse-Corduan
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jaromír Jágr
Avangard Omsk (2008 – 2011)
left|thumb|Jaromír Jágr v drese Flyers, v sezóne 2011/2012.
Philadelphia Flyers (2011 – 2012)
1. júla 2011 podpísal Jágr ako voľný hráč zmluvu s Philadelphiou a po troch rokoch sa vrátil do NHL. V 39 rokoch je jedným z piatich najstarších aktívnych hráčov v NHL. V sezóne odohral 73 zápasov v ktorých si pripísal 54 kanadských bodov.
Dallas Stars (2012 – 2013)
Dňa 4. júla 2012 podpísal Jaromír Jágr,, v tej dobe už voľný hráč, ročnú zmluvu s Dallas Stars za 4,55 miliónov dolárov.
Zdeněk Veselovský
Životopis
V roku 1964 bol zvolený za generálneho sekretára Medzinárodnej únie riaditeľov zoologických záhrad, v rokoch 1967 – 1971 potom vykonával funkciu viceprezidenta a v rokoch 1971 – 1975 bol prezidentom tejto prestížnej organizácie. Za jeden z jeho najväčších úspechov vo funkcii riaditeľa pražskej ZOO je považovaná záchrana koňa Przewalského. V roku 1988 bol pre konflikt s komunistickými predstaviteľmi mesta Prahy na hodinu vyhodený, čo malo za následok protesty a spontánny bojkot pražskej ZOO zo strany mnohých zoologických záhrad západného sveta, ktorý však čoskoro ukončila Nežná revolúcia. Po roku 1989 pracoval pre Fyziologický ústav Akadémie vied a prednášal kurzy z oblasti zoológie a etológie na Biologickej fakulte Juhočeskej univerzity a Prírodovedeckej fakulte Karlovej univerzity. Bol žiakom nositeľa Nobelovej ceny a zakladateľa etológie Konrada Lorenza.
Lucius I.
Svätý Lucius I. († marec 254) bol 22. pápež v období pontifikátu jún 253 - marec 254, pôvodom Riman.
Zdeněk Veselovský
Životopis
Prof. Zdeněk Veselovský zomrel 24. novembra 2006 v pražskej motolskej nemocnici po krátkej hospitalizácii na zlyhanie srdca.
Mádú (Káfu)
Mádú je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Jaromír Jágr
Reprezentácia
Jaromír Jágr získal s reprezentáciou Česka titul majstra sveta na majstrovstvách sveta v roku 2005 a zlatú olympijskú medailu na zimných olympijských hrách 1998 v Nagane a bronzovú na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 68, ktoré odkazuje na Pražskú jar.
Zimné olympijské hry 2006
Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0. Jaromír Jágr bol so siedmimi bodmi za dva góly a päť prihrávok druhý v českom mužstve za Martinom Strakom.
105 Artemis
105 Artemis je planétka s priemerom 123 km, ktorú objavil kanadsko-americký astronóm James Craig Watson 16. septembra 1868.
Nélo
Nélo alebo Néló je v gréckej mytológii dcéra líbyjského kráľa Danaa a jeho manželky z Aithiopie. Nélo bola jedna z päťdesiatich dcér líbyjského kráľa Danaa, o ktoré sa uchádzalo päťdesiat synov jeho brata Aigypta, ktorý vládol v susednom Egypte. Keďže Danaos so svadbou nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Nélo za manžela vybrali Menemacha, syna Aigypta a jeho fenickej manželky. Keď sa potom chystala hromadná svadba, Danaos dcéram prikázal, aby svojich manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem Hyperméstry, všetky dcéry príkaz otca splnili a bohovia ich za tento hrozný skutok po smrti odsúdili na večný trest nosiť v podsvetí do deravého džbána vodu.
Pleistarchos
Pleistarchos bol osemnásty kráľ Sparty pochádzajúci z rodu Agiovcov od roku 480 pred Kr. do roku 458 pred Kr. Jeho spolukráľmi boli Leótychidas II. (vládol od 491 do 469 pred Kr.) a Archidamos II. (vládol od 469 do 427 pred Kr.) Obaja pochádzali z rodu Eurypontovcov.
Otcom Pleistarcha bol spartský kráľ Leónidas I., ktorý sa preslávil hrdinskou smrťou v bitke pri Termopylách a matkou bola Gorgó dcéra spartského kráľa Kleomena nevlastného brata Leónida I. Pleistarchos po smrti svojho otca v roku 480 pred Kr. nastúpil na trón a keďže bol ešte mladý jeho regentom sa stal strýko Kleombrotos, ten ale zanedlho zomrel a na to sa ho ujal jeho bratranec Pausanias známy vojvodca, ktorý po niekoľkých mesiacoch ako sa stal jeho regentom velil gréckym vojskám vo vojne proti Peržanom v slávnej bitke pri Platajách.
To kedy sa Pleistarchos ujal samostatnej vlády nie je známe, ale je pravdepodobné, že to bolo po roku 478 pred Kr., keď bol Pausanias po gréckej expedícii na Cyprus proti perzskej posádke obvinený z properzských sympatii a odsúdený k pokute. V tom istom roku sa Pausanias vzdal regentstva a opustil Spartu. Počas vlády Pleistarcha bolo v Sparte v roku 464 pred Kr. veľké zemetrasenie, ktoré spôsobilo veľké straty na ľudských životoch. To využili Messénčania, ktorí povstali proti Sparte. Sparťania potrebovali celých osem rokov kým túto tretiu messénsku vojnu ukončili pod velením jeho spolukráľa Archidama. V roku 458 pred Kr. Pleistarchos ešte v mladom veku zomrel a keďže nemal následníka po meči za jeho nástupcu určili efori Pleistoanaxa syna jeho bývalého regenta Pausania.
SOR BN 12
SOR BN 12 je model českého mestského čiastočne nízkopodlažného autobusu štandardnej kapacitnej kategórie, ktorý je vyrábaný spoločnosťou SOR Libchavy od roku 2004 do súčasnosti.
Konštrukcia
SOR BN12 bol prvým nízkopodlažným vozidlom z produkcie formy SOR. SOR BN9.5 je dvojnápravový model s trojdverovou karosériou. Hnacia náprava je zadná, motor a prevodovka sa nachádzajú pod podlahou v zadnej časti vozidla. Polosamonosná karoséria vozu je zváraná z oceľových uzavretých profilov, zvonku je oplechovaná, zvnútra obložená plastovými doskami, pričom vybrané spodné časti sú z nerezovej ocele. Predná náprava je značky SOR, zadná značky DANA.
Vozidlo je v prednej časti nízkopodlažné s podlahou vo výške 360 mm nad vozovkou. Zadná časť je so štandardnou podlahou vo výške 800 mm. Dopravné podniky ho môžu zakúpiť vo verzií so štyrmi dverami, alebo troma dverami. SOR BN 12 sú vyrábané v typoch Euro 3, Euro 4 a Euro 5. Existuje aj prímestský variant SOR CN 12. A existuje aj variant s pohonom na CNG - SOR BN12 Ekobus City Plus.
Autobus by mal nahradiť nový, plne nízkopodlažný SOR NB12, ktorý sa do sériovej výroby dostane pravdepodobne v lete tohto roku. Zatiaľ sa testoval v niekoľkých mestách vrátane slovenských.
Stredná odborná škola elektrotechnická (Liptovský Hrádok, Celiny 536)
Stredná odborná škola elektrotechnická sa nachádza v Liptovskom Hrádku.
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1988
Majstrovstvá sveta v softbale mužov 1988 boli v poradí 7. majstrovstvá sveta v softbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná softbalová federácia (ISF). Konali sa v meste Saskatoon, v provinčnom štáte Saskatchewan, v Kanade od 29. júla7. augusta 1988, za účasti 14 tímov. Titul získali po piatykrát v histórii softbalisti Spojených štátov amerických.
Madivaru (Káfu)
Madivaru je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Martin Ručínský
Martin Ručínský (* 11. marec 1971, Most) je bývalý český hokejista.
Klubový hokej
Martin Ručínský je útočník. Je 186 cm vysoký a váži 90 kg (údaj z roku 2006). Počas lockoutu v NHL v sezóne 2004/05 hral za HC Chemopetrol v českej hokejovej extralige. V sezóne 2007/08 hral v NHL za St. Louis Blues. Od sezóny 2008/2009 je hráčom HC Sparta Praha.
Reprezentácia
Martin Ručínský získal s reprezentáciou Česka zlatú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 1998 v Nagane, titul majstra sveta na majstrovstvách sveta v roku 2005 a bronzovú olympijskú medailu na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne. Oblieka reprezentačný dres s číslom 26.
Zimné olympijské hry 2006
Česko získalo na Zimných olympijských hrách 2006 bronzové medaily. Úvod olympiády českej reprezentácii nevyšiel, keď v základnej skupine skončila až na štvrtom, poslednom postupovom mieste, po prehrách so Švajčiarskom 2:3, Fínskom 2:4 a Kanadou 2:3. Vo štvrťfinále Česko vyradilo Slovensko. V semifinále ich vyradili neskorší zlatí medailisti Švédi a v boji o bronzové medaily porazili Rusko 3:0.
Francúzske národné hokejové mužstvo
Francúzske národné hokejové mužstvo patrí medzi reprezentačné hokejové mužstvá majstrovstiev sveta. Najväčším úspechom mužstva je 5. miesto na majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji, ktoré bolo súčasťou LOH 1920 v Antverpách a ZOH 1924 v Chamonix. K najznámejším hráčom patria Cristobal Huet a Philippe Bozon, ktorí hrali aj v NHL.
Drmoul
Drmoul je obec v Česku v okrese Cheb v Karlovarskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 903 obyvateľov, z toho 443 mužov a 460 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 39,1 roka, ženy 40,6 roka).
Kanuhurá
Kanuhurá (ang. Kanuhuraa) môže byť ostrov:
2251 Tikhov
2251 Tikhov je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil N. S. Černych 19. septembra 1977.
Vrícke sedlo (665,6 m n. m.)
Vrícke sedlo alebo Vríčanské sedlo  je horské sedlo na pomedzí pohorí Žiar a Malá Fatra. Leží nad Vríckom, približne severozápadne od Turčianskych Teplíc. Názov má podľa obce Vrícko, ležiacej v údolí severne od sedla.
Poloha
Oddeľuje podcelky Lúčanská Fatra (podcelok Malej Fatry) na západe a Sokol (pohorie Žiar) na východe. Nachádza sa medzi vrchmi Baran a Závozy. Severovýchodne od sedla začína Kláštorská dolina, kým na juhozápade sa nachádza Bazová dolina. Juhozápadne od sedla leží menšia krasová oblasť. Severné svahy odvodňuje potok Studenec do riečky Vríca v povodí Turca, voda z južných svahov je odvádzaná potokom Tmavá do rieky Nitra.
Sedlo leží na rozhraní Žilinského a Trenčianskeho kraja, okresov Martin a Prievidza a zasahuje na územie obce Vrícko a Kľačno. Celé okolie sedla je pokryté hustým lesným porastom a najbližšími sídlami sú severným smerom situované Vrícko a južným ležiace Kľačno.
Theodor Storm
Život
Narodil sa v meštianskej rodine ako prvé dieťa právneho poradcu Johanna Casimira Storma a jeho manželky Lucie Woldsenovej.
Navštevoval školu v rodnom Husume, neskôr chodil na gymnázium v Lübecku, kde ako sedemnásťročný študent napísal svoje prvé básne. Štyri jeho básne a viacero žurnalistických prác sa vyšlo v týždenníku Husumer, Ditmarser a Eiderstädter Boten. Jeho spolužiakom bol Ferdinand Röse, ktorý ho zoznámil so súčasnou literatúrou. Intenzívne sa zaoberal Goetheho dielom Faust a Heineho dielom „Buch der Lieder“. Po skončení gymnázia študoval právo na univerzite v Kiele. Tu sa zoznámil s bratmi Mommsenovcami, s ktorými spoločne uverejnil Liederbuch dreier Freunde (1843). Po štúdiu sa vrátil späť do Husum u a stal sa advokátom ako jeho otec.
Počas návštevy v Berlíne podal svoj odpor proti pruskému pohŕdaniu ľudom v štátnej moci a bojoval s pracovnými a finančnými problémami.
V roku 1846 sa oženil so svojou 18-ročnou sesternicou Constanze Esmarchovou, s ktorou mali sedem detí. Pri narodení posledného dieťaťa Constanze umrela. Storm svoj žiaľ vyjadril v diele Tiefe Schatten (Hĺbka tieňov). Krátko po tom spoznal Dorotheu Jensenovú s ktorou sa v roku 1867 oženil v Hattstedte.
Stal sa krajským sudcom v durínskom meste Heiligenstadt a po porážke Dánska v nemecko-dánskej vojne (1864) sa stal krajským správcom v Husume.
Roku 1880 odišiel na odpočinok do Hademarschenu.
V apríli 1888 vyšla jeho posledná novela die Rahmenerzählung der Schimmelreiter.
O desať rokov neskôr (1898) mu v deň výročia jeho narodenia v Husume odhalili pomník vytvorený Adolfom Brüttom.
Mahánaélihurá
Mahánaélihurá je neobývaný ostrov na atole Káfu na Maldivách.
Dařenec
Dařenec je prírodná rezervácia ev. č. 2472 neďaleko obce Vřesina v okrese Opava, východne od štátnej cesty spájajúcej obce Vřesina a Píšť. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Ochrana
Predmetom ochrany je prírodný zmiešaný listnatý porast duba, hrabu a lipy (hrabodubového lesa a bukov) s bohatou kvetenou.
Z vodopisného hľadiska patrí celé územie do povodia nižšieho rádu rieky Odry. Oblasť bezprostredne prilieha k oderskej nive.
História
Polesie v minulosti patrilo panstvám Lichnovských a Rotschildovcov, ktoré tu mali svoje územné hranice. Pred nimi bolo majetkom Eichendorfovcov zo Šilheřovic. Majitelia panstva si tu nechávali vysádzať tzv. hraničné duby, z ktorých niektoré pretrvali dodnes. Medzi ne patrí aj Mechtildin dub čiže "Mechtildeneiche", v blízkosti ktorého je bludný balvan zo škandinávskej ruly, ktorý bol dovlečený ľadovcom. Dub je v súčasnosti už značne poškodený, okrem iného i požiarom dutiny od založeného ohňa.
Slnko v sieti 2008
2. ročník odovzdávania cien Slnko v sieti sa konal 19. apríla 2008 v historickej budove Slovenského národného divadla v Bratislave.
Najväčší a rekordný počet nominácií i samotných výhier v histórii cien Slovenskej filmovej a televíznej akadémie získal film Juraja Nvotu Muzika (2007). Z celkového počtu štrnásť obsadil deväť kategórií — Najlepší domáci film, Najlepšia réžia, Najlepší scenár, Najlepší strih, Najlepší zvuk, Najlepšia hudba, Najlepší výtvarný počin, Najlepší mužský herecký výkon a Najlepší vedľajší ženský herecký výkon.
Po prvýkrát bola vyhlásená Cena pre umelca do 35 rokov s finančnou prémiou vo výške 300 tisíc Sk. Spomedzi šiestich kandidátov finančnú hotovosť obdržala Ivana Šebestová, režisérka kresleného diela Štyri (2007), ktorý sa na ceremónii stal Najlepšou animovanou snímkou a súčasne i vôbec druhým najúspešnejším filmom. Strihačovi Maximilánovi Remeňovi a kameramanovi-režisérovi Vincentovi Rosinecovi boli udelené Ceny za celoživotné zásluhy v kinematografii.
Poznámky
<references group="pozn."/>
Bombardovacie lietadlo
thumb|Boeing B-52 Stratofortress zhadzujúci 350 kg bomby nad Vietnamom thumb|Strategický bombardér [[Tupolev Tu-160]] Bombardovacie lietadlo skrátene bombardér je vojenské lietadlo určené na ničenie pozemných cieľov, čo uskutočňuje najčastejšie zhadzovaním bômb (bombardovaním) alebo odpaľovaním striel vzduch-zem.
Ako prvé strategické bombardéry boli používané nemecké vzducholode, ktoré zasiahli do 1. svetovej vojny. Už v priebehu tejto vojny dosiahli veľký rozmach aj lietadlá ťažšie ako vzduch. Za prvý ťažký bombardér je považovaný ruský Sikorski Iľja Muromec. V medzivojnovom období prekonalo letectvo veľký pokrok a cez 2. svetovú vojnu nasadzovali jednotlivé strany bombardovacie zväzy o veľkosti mnohých stoviek lietadiel, ktoré boli schopné celkom spustošiť veľké územia miest či priemyselných aglomerácií.
Klasifikácia
náhľad|Britské bombardovacie lietadlo Avro Lancaster
Prvá svetová vojna
K rozšíreniu používania bombardérov došlo počas 1. svetovej vojny, ale prvý prípad leteckého bombardovania sa odohral v roku 1911 v Líbyi. O rok neskôr bulharský pilot Christo Toprakčiev prišiel s nápadom zhadzovať bomby (čo boli vlastne ručné granáty) na turecké pozície. Kapitán Simeon Petrov túto myšlienku ďalej rozvíjal a prišiel s niekoľkými návrhmi. 16. októbra 1912 posádka lietadla Albatros F.II (pilot Radul Milkov, pozorovateľ Prodan Tarakčiev) zhodila dve bomby na železničnú stanicu v meste Kaaragac. náhľad|Prvé ťažké bombardovacie lietadlo ruský [[Sikorskij Iľja Muromec]] Po sérii testov nadobudla prvá letecká bomba svoju definitívnu podobu. Vážila šesť kilogramov a po výbuchu vytvorila kráter s priemerom 45 metrov a hĺbkou jeden meter. Z Bulharska bol návrh bomby predaný do Nemecka, kde sa vyrábala do konca 1. svetovej vojny.
Nemecko počas 1. svetovej vojny využívalo na bombardovanie Veľkej Británie vzducholode Zeppelin. Časom boli navrhnuté viacmotorové dvojplošníky schopné letov na väčšie vzdialenosti. Prvý štvormotorový bombardér Iľja Muromec vznikol v roku 1914 v Rusku. V poslednej fáze vojny prebiehali práce na ťažkom bombardéri aj vo Veľkej Británii, ktorá chcela použiť bombardéry na útoky proti industriálnym centrám na nemeckom území.
Druhá svetová vojna
náhľad|vpravo|Nemecký Junkers Ju-88, typický predstaviteľ stredných bombardérov druhej svetovej vojny. Počas 2. svetovej vojny sa bombardéry dizajnovo výrazne odlíšili od iných bojových lietadiel. Hlavným dôvodom bol obmedzený výkon motorov, čo vyústilo v ich väčší počet a celkovú zmenu vzhľadu. Bombardéry sa začali členiť do viacerých kategórií. Medzi hlavné patrili:
Bombardéry disponovali aj guľometmi na vlastnú ochranu, no to nestačilo na zmazanie rozdielov medzi stíhacími a bombardovacími lietadlami vo vzdušných súbojoch. Okrem ťažkých bombardérov sa používali aj útočné lietadlá, ktoré sa manévrovacími schopnosťami približovali stíhacím lietadlám, no nedisponovali porovnateľnou výzbrojou na vedenie vzdušného boja.
Studená vojna
Na počiatku Studenej vojny boli bombardéry jediným prostriedkom schopným dopraviť atómové bomby na územie nepriateľa. Ale nebezpečenstvo zo strany protivzdušnej obrany nepriateľa rýchlo rástlo. Ak chceli nové bombardéry uspieť museli lietať vyššie a rýchlejšie. Najlepším príkladom je britský bombardér Canberra, ktorý v dobe svojho vzniku lietal tak vysoko a rýchlo, že sa ho dalo len ťažko zostreliť. Tento stav bol ale len dočasný, keďže možnosti detekcie ako aj výškový dosah nových prostriedkov PVO sa naďalej zlepšovali. Nasledovala zmena taktiky, podľa ktorej mali útočné bombardéry lietať čo najnižšie aby sa vyhli odhaleniu. Ďalšiu zmenu priniesli riadené strely odpaľované z lietadiel, ktoré mohli lietadlá v bezpečnej vzdialenosti odpáliť a vrátiť sa na základňu. náhľad|vpravo|Britský Avro Vulcan s otvorenou bombovnicou. No v rovnakej dobe museli bombardéry čeliť novej výzve, ktorá sa naplno prejavila po páde železnej opony. V konfliktoch ako bola vojna vo Vietname museli bombardéry, primárne určené na nukleárne útoky opäť používať konvenčné bomby.
V časoch rozšírenia medzikontinentálnych balistických striel vývoj bombardérov ustal. Príkladom je americký projekt XB-70 Valkyrie, ktorý bol zastavený v 60. rokoch. Až o niekoľko rokov neskôr bol spustený vývoj bombardérov B-1B Lancer a B-2 Spirit. Po páde železnej opony sa riziko rozsiahleho nukleárneho konfliktu výrazne zredukovalo, a tak boli počty objednaných nových bombardérov znížené. To malo za následok, že v službe zostali staré bombardéry B-52 (pochádzajúce z polovice 50. rokov). Rovnaký problém musel riešiť aj Sovietsky zväz, resp. neskôr Rusko. Počet moderných bombardérov Tupolev Tu-160 sa zminimalizoval, a dostavba nových kusov prebieha len veľmi pomaly. Preto sú aj na začiatku 21. storočia vo výzbroji ruskej armády bombardéry Tu-95. Iný bol vývoj udalostí v ďalších jadrových mocnostiach – Francúzsku a Veľkej Británii. Obe krajiny sa rozhodli neudržiavať naďalej flotilu strategických bombardérov. Ich úlohu prevzali moderné viacúčelové lietadlá. Poslednou krajinou so strategickými bombardérmi je Čína, ktorá disponuje niekoľkými lietadlami H-6 konštrukčne vychádzajúcich zo sovietskych strojov Tu-16.
Súčasná situácia
V súčasnej dobe sa krajiny snažia zaopatriť si lietadlá schopné plniť rôzne úlohy, od vybojovania vzdušnej nadvlády po útoky na pozemné ciele v hĺbke nepriateľského územia. Typickými príkladmi takýchto lietadiel sú ruské Su-30, moderné varianty amerických F-15 a F-16, či lietadlá 5. generácie (F-22, Su-57 a i.). To naďalej zužuje priestor pre klasické strategické bombardéry. Americké letectvo plánuje udržať súčasnú techniku v aktívnej službe minimálne do roku 2040. Podľa odhadov by okolo roku 2025 mali byť k dispozícii nové bombardéry B-21, z ktorých plánuje US Air Force objednať minimálne 100 kusov. Projektom, ktorý je zatiaľ len vo fáze plánovania, je tzv. Bombardér 2037. Malo by ísť o nadzvukový strategický stealth bombardér, ktorý má vstúpiť do služby okolo roku 2037. V súvislosti s Bombardérom 2037 sa hovorí už o bezposádkovom lietadle, čo však ešte nie je isté, keďže práce na vývoji neboli zahájené.
Adolf Anton Heinlein
Adolf Anton Heinlein (* 18. marec 1832, Banská Bystrica – † 29. december 1880, tamže) bol slovenský pedagóg.
Životopis
Študoval na nižšom evanjelickom gymnáziu v Banskej Bystrici (od 1842). Stredoškolský učiteľ latinčiny a gréčtiny, matematiky a iných predmetov, v roku 1856-1880 profesor evanjelického gymnázia v Banskej Bystrici, v roku 1858-1863 jeho rektor. Pokladník úverovej banky v Banskej Bystrici. Venoval sa aj teologickej činnosti.
Fénixov rád
Fénixov rád je fiktívna tajná organizácia vo svete Harryho Pottera, založená Albusom Dumbledorom orientovaná proti lordovi Voldemortovi a smrťožrútom. Má približne 20 členov. Jej sídlom je dom Siriusa Blacka na Grimmauldovom námestí číslo dvanásť v Londýne neskôr Brlohom - domom Weasleyovcov.
Členmi sú aj profesorka Minerva McGonagallová, profesor Severus Snape, Molly a Arthur Weasleyovci aj ich synovia Bill a Charlie, aj keď ten pracuje pre rád v Rumunsku. Ďalšími členmi sú Remus Lupin, ten je v prestrojení v podsvetí a zisťuje informácie pre rád u vlkolakov jeho manžlka aurorka Nymphadora Tonksová, auror Kingsley Shacklebolt, Alastor Moody, Rubeus Hagrid (polobor), Aberfort Dumbledore (Dumbledorov brat) bratia Preweteovci, Dedalus Diggle, Hestia Jonesová ,James a Lily Potterovci, manželia McKinnonovci.
Členmi boli Alice Longbottomová a manžel Frank, ktorých mučila Bellatrix Lestrangeová (rod. Blacková), Sirius Black, ňou zabitý na Ministerstve (Oddelenie záhad), Harryho rodičia Lily a James, osobne zabití Voldemortom, ďalej Emmeline Vanceová, Edgar Bones, Marlen McKinnonová a iní.
Snažia sa sledovať smrťožrútov a zisťovať čo robia. Rád je často spomínaný v piatej knihe série Harry Potter a Fénixov rád, kde pôsobí v utajení, pretože ministerstvo mágie odmieta uznať, že Temný pán sa vrátil.
V knihe Harry Potter a Dary smrti (7. diel- posledný) Rád sťahuje Harryho Pottera a jeho príbuzných na bezpečnejšie miesto, kde budú mimo dosahu Voldemorta a jeho stúpencov- Smrťožrútov.
Ronald Koeman
Od roku 2020 trénuje FC Barcelona, s ktorou podpísal dvojročnú zmluvu.
La Loge-aux-Chèvres
La Loge-aux-Chèvres je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 81 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Menemachos (syn Aigypta)
Menemachos (Menemachos) je v gréckej mytológii syn egyptského kráľa Aigypta a jeho fenickej manželky. Menemachos bol jedným z päťdesiatich synov egyptského kráľa Aigypta. Jeho otec sa rozhodol, že svojich synov ožení s päťdesiatimi dcérami svojho brata Danaa, ktorý bol kráľ susednej Líbye. Keďže Danaos s týmto rozhodnutím nesúhlasil, Aigyptos mu vypovedal vojnu a porazil ho. Danaos nato ušiel s dcérami do Argu na Poloponéze, ale Aigyptos sa so svojimi synmi za ním vypravil a k svadbe ho prinútil.
Menemachovi potom za manželku vybrali Nélo, dcéru Danaa a jeho manželky z Aithiopie. Danaos, ktorý sa s tým ešte stále nevedel zmieriť, svojim dcéram následne prikázal, aby manželov počas svadobnej noci zavraždili. Okrem najmladšej Hyperméstry, príkaz otca splnili všetky a po smrti si v podsvetí vyslúžili od bohov večný trest nalievať do deravého džbána vodu.
2252 CERGA
2252 CERGA je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil K. Tomita 1. novembra 1978.
Viera Hegerová
Viera Hegerová (* 9. október 1933, Banská Bystrica) je prekladateľka ruskej prózy, redaktorka.
Životopis
Pochádza z učiteľskej rodiny. Detstvo strávila v Hornej Mičinej pri Banskej Bystrici. V roku 1952 maturovala na Gymnáziu Andreja Sládkoviča v B. Bystrici. V rokoch 1952 – 1957 absolvovala FiF UK v Bratislave, odbor ruština – slovenčina. V rokoch 1957 – 1965 pôsobila ako redaktorka vo vydavateľstve Tatran, v rokoch 1965 – 1990 redaktorka, vedúca redaktorka prekladovej prózy, zástupkyňa šéfredaktora vo vydavateľstve Slovenský spisovateľ. Redigovala edície SPKK (Spoločnosť priateľov krásnych kníh) a NST (Nová sovietska tvorba). Od roku 1990 je na dôchodku, naďalej externe rediguje pre vydavateľstvá. Popri redaktorskej a editorskej práci sa systematicky venovala prekladateľskej činnosti – preložila okolo 50 titulov ruskej klasickej i súčasnej beletrie (F. M. Dostojevskij, L. Leonov, J. Trifonov, V. Aksionov, B. Pasternak, B. Okudžava, D. Granin, V. Belov, A. Solženicyn a iní), vrátane literatúry pre deti (S. Michalkov, A. Nekrasov, V. Bianki, A. Žukovová, A. Beekmanová a i.). Prvé dva preklady (okrem Tolstého novely próza M. Žesťova Zlatý kruh, 1960) vyšli pod jej vtedajším menom V. Kapasná. Preklady kratších útvarov uverejňovala v literárnych mesačníkoch. Za preklady získala 8 cien a prémií vydavateľstiev a Literárneho fondu, naposledy (2007) Cenu Jána Hollého za preklad diela F. M. Dostojevského Zločin a trest.
V oblasti publicistiky sa sústredila na problematiku prekladateľskej a vydavateľskej práce, v tomto smere spolupracovala s tlačou, televíziou a rozhlasom. Od roku 1991 je členkou Spolku slovenských spisovateľov.
Airbus A320
Airbus A320 je civilné dopravné lietadlo pre krátke a stredné trate vyrábané firmou Airbus. Bolo to prvé civilné dopravné lietadlo s digitálnym riadiacim systémom fly-by-wire (tj. z kokpitu sa prenášajú iba elektrické signály k servomotorom).
História
thumb|left|Prototyp Airbus A320 upravený ako A320-200, september 1988
Po úspechu Airbusu A300 začal Airbus vyvíjať náhradu za vtedy najpopulárnejšie dopravné lietadlo na svete - Boeing 727. Nový Airbus mal mať rovnakú kapacitu, ale nižšie prevádzkové náklady a mal byť k dispozícii v niekoľkých verziách pre rôzny počet cestujúcich. Digitálne technológie použité u A320 boli symbolom dvojgeneračného technologického skoku oproti celoanalogovému Boeingu 727 a generačného voči Boeingom 737 rad -300/400/500. A320 mal byť celosvetovou náhradou za 727 a najstaršie varianty 737.
Po nárastoch cien ropy v 70. rokoch potreboval Airbus u A320 minimalizovať náklady na palivo. Aby toho dosiahol, použil u svojho nového typu množstvo najmodernejších technológií, napr. systém kontroly riadenia letu fly-by-wire, rozsiahle použitie kompozitných materiálov, kontrola ťažiska lietadla pomocou paliva, sklenený kokpit a dvojčlennú posádku. Vďaka týmto vylepšeniam dosiahl A320 o 50 % nižšiu spotrebu ako Boeing 727.
thumb|right|Airbus A320-100 spoločnosti [[Air Inter v roku 1991]]
U A320 sa používajú motory dvoch dodávateľov: CFM International CFM56 a International Aero Engines V2500.
A320 má počítačový palubný systém údržby. Systémy avioniky sú navrhnuté tak, aby ich bolo možné ľahko modernizovať na novšiu verziu. S výnimkou úplne prvých A320 môže byť väčšina strojov modernizovaná na najnovší štandard avioniky a byť tak moderná aj po dvadsiatich rokoch v službe.
Pilotná kabína je vybavená Elektronickým letovým informačným systémom EFIS a bočnými „joystickmi“ (miesto klasických riadiacich stĺpčekov). Chovanie systému fly-by-wire (vybaveného ochranou proti prekročeniu letovej obálky) bolo vtedy (na konci 80. rokov 20. storočia) celkom novou skúsenosťou pre mnohých pilotov. To mohlo prispieť k niektorým vtedajším haváriám, vrátane havárie letu 296 Air France počas leteckej prehliadky v Habsheime s 3 mŕtvymi. Havária sa stala, keď sa pilot pokúsil o nízky prelet. Vyšetrovanie havárie bolo komplikované zásahmi zamestnancov Airbusu, vrátane manipulácie s dôkazmi. Dôkladný pilotný výcvik a úpravy systému fly-by-wire veľmi obmedzili podobné incidenty; A320 má dnes veľmi dobré záznamy o bezpečnosti.
V službe
thumb|A320-200 spoločnosti [[Air France]]
V porovnaní s inými lietadlami v rovnakej triede má A320 širšiu kabínu, väčší priestor pre batožinu v nadhlavnej časti a plne digitálny fly-by-wire riadiaci systém. Lietadlo má navyše značný nákladový priestor s rozmernými dverami, ktoré uľahčujú nakládku a vykládku. Vďaka týmto vlastnostiam si A320 objednali letecké spoločnosti ako Northwest Airlines (prvý zákazník v USA), United Airlines a British Airways. Nízke náklady na prevádzku a údržbu sú magnetom pre nízkonákladových dopravcov. Napr. Jet Blue si pre svoju flotilu objednal až 233 strojov z rodiny A320. Medzi ďalších nízkonákladových dopravcov s významnými objednávkami patria easyJet a Air Asia.
Airbus A319 používa aj letka, ktorá má na starosť prepravu oficiálnych francúzskych predstaviteľov - Escadron de transport, d'entraînement et de calibrage.
Technológie
thumb|right|Kokpit lietadla A321 je podobný ako u lietadiel A318, A319 a A320
Niektoré moderné technológie použité v A320:
Varianty
A320 sa stal základom pre celú rodinu verzií s rovnakou konštrukciou, ale rozdielnou kapacitou - o niečo menší A319, ešte menší A318 a o trochu väčší A321. Ich kapacita sa pohybuje od 100 do 220 pasažierov. Konkurujú si s Boeingami 737, 757 a 717. Z hľadiska pilota je ovladanie všetkých verzií A320 rovnaké, iba sa musí zobrať do úvahy o niečo väčšia či menšia dĺžka a hmotnosť.
Technicky sa názov „A320“ vzťahuje iba na pôvodnú „stredne veľkú“ verziu lietadla, ale neformálne sa používa na označenie celej rodiny A318/A319/A320/A321. Všetky varianty spĺňajú požiadavky ETOPS.
A320
thumb|right|Airbus A320-200 spoločnosti [[Aer Lingus]] thumb|right|Airbus A320-200 americkej [[nízkonákladová letecká spoločnosť|nízkonákladovej leteckej spoločnosti JetBlue]]
A320 má dve varianty A320-100 a A320-200. A320-200 je konečnou verziou, strojov A320-100 sa vyrobilo iba niekoľko kusov. A320-200 má na koncoch krídel malé winglety a zvýšenú kapacitu palivových nádrží oproti A320-100 (pre väčší dolet), ďalšie rozdiely sú minimálne.
Typický dolet so 153 pasažiermi pri A320-200 je asi 5 676 km. Pohon obstarávajú dva dvojprúdové motory CFMI CFM56-5A alebo IAE V2500 s ťahom 113 kN až 120 kN.
Technické údaje A320-200
Zdroj:
A319
thumb|Airbus A319-100 spoločnosti [[Air France]] thumb|Airbus A319-100 britskej nízkonákladovej leteckej spoločnosti [[easyJet]]
Skrátená verzia A320 s minimálnymi zmenami. So skoro zhodnou kapacitou palivových nádrží ako A320-200 a menej pasažiermi sa dolet, so 124 cestujúcimi v dvoch triedach, predĺžil na 6 900 km, najväčší vo svojej triede. A320 a A319 sú najpopulárnejšie varianty v rodine A320. V roku 2003 si easyJet objednal Airbusy A319 s menšími kuchynkami (easyJet počas letu neponúka jedlo) a 156 sedadlami v jednej triede. Aby sa vyhovelo bezpečnostným požiadavkám na rýchlosť evakuácie, museli byť pridané ďalšie dva núdzové východy nad krídlo.
Obrovská objednávka easyJetu na 120 kusov A319 plus 120 opcií patrí v súčasnosti medzi najväčšie objednávky dopravných lietadiel od leteckých dopravcov. Jedinú porovnateľnú objednávku urobil hlavný konkurent easyJetu Ryanair na lietadlá Boeing 737-800.
V súčasnosti drží Northwest Airlines rekord v najkratšej pravidelnej linke A319 z Bishop International Airport vo Flinte, Michigan do Detroitu (Detroit Metro Airport) - vzdialenosť iba 92 km (57 míľ).
Technické údaje A319-100
Zdroj:
A319CJ
thumb|right|Airbus A319CJ [[Letecký útvar Ministerstva vnútra Slovenskej republiky|Leteckého útvaru Ministerstva vnútra Slovenskej republiky]]