cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tráviaca sústava
Príjem potravy
O niečo dokonalejšia je fagocytóza - pohltenie, ktorú používajú napríklad jednobunkovce. Ich potravou je pevná potrava, ako baktérie, sinice alebo riasy. Fagocytovaný obsah je obklopený panôžkami (biol. pseudopódium) a vzniká vakuola, ktorá sa spojí s vakuolou s tráviacimi enzýmami, splynú a vytvoria tráviacu vakuolu (organelu s tráviacou funkciou). Potrava je prijímaná celým povrchom tela, pohltenie môže nastať kdekoľvek na povrchu bunky. U nálevníkov (Ciliophora) sa nachádzajú na určitom mieste bunky bunkové ústa (biol. cytostoma). Vírením bŕv sú do nich strhávané čiastočky potravy. Bunkové ústa prechádzajú do bunkového pažeráka (biol. cytopharynx) a na jeho konci sa nachádza potravová vakuola. Potravová vakuola sa po naplnení potravou oddelí od bunkového pažeráka a putuje po tele. Tento proces sa označuje ako cyklóza. Nestrávená potrava sa vyvrhne na ktoromkoľvek mieste povrchu bunky alebo na mieste bunkového konečníka (biol. cytopyge, cytoproct) do okolitého prostredia.
Mnohobunkové živočíchy príjmajú potravu pomocou špecializovaného otvoru - úst (lat. os; gr. stoma). V okolí úst alebo priamo v nich majú rôzne živočíchy pomocné orgány, ktoré slúžia na filtrovanie, cucanie alebo rozdrvenie potravy (cuciak, chápadlá, hryzadlá, zuby, a pod.). Niektoré článkonožce, lastúrniky, ale aj veľryby filtrujú planktón pomocou filtračného orgánu. U lastúrnikov (biol. Lamellibranchia, Bivalvia) sú to štetinovité mikroskopické nožičky (biol. cirrus, cirri). Bezzubý podrad veľrýb (kosicovité - Mysticeti) má kostice - rohovité lišty, ktoré vyrastajú šikmo z hornej čeľuste. Môžu merať až 4 metre, na okrajoch sú hojne rozštiepené.
Veľká časť hmyzu pomocou špeciálneho zariadenia a pomocného bodacieho orgánu cicia rastlinné a živočíšne tekutiny, tak ako u komárov a vší (biol. Anoplura). Živočíchy, ktoré cicajú krv, majú nielen v slinách, ale aj v žalúdku špeciálnu protizrážaciu látku. Motýle sú schopné cicať rastlinné šťavy cuciakom, čo sú premenené čeľuste, aj bez bodacieho zariadenia. Šťavy cicajú z kvetov, ktoré to umožňujú svojou stavbou.
Tráviaca sústava človeka
framed|Schéma tráviacej rúry človeka. 1. [[pažerák, 2. žalúdok, 3. dvanástnik, 4. tenké črevo, 5. slepé črevo, 6. červovitý prívesok, 7. hrubé črevo, 8. konečník, 9. análny otvor]]
Tráviaca sústava človeka sa skladá z orgánov tvoriacich tráviacu rúru: ústnej dutiny, hltanu, pažeráka, žalúdka, tenkého, hrubého čreva, konečníka a do nej ústiacich veľkých a malých žliaz. Malé tráviace žľazy sú uložené v stene tráviacej rúry. Veľké tráviace žľazy sú samostatné orgány: veľké slinné žľazy, podžalúdková žľaza a pečeň.
Hlavné funkcie tráviacej sústavy možno rozdeliť podľa typu výkonu: Všetky tieto procesy sú riadené neurogénne a hormorálne prostredníctvom hormónov, ktoré sa tvoria priamo v tráviacej sústave.
Existujú tri slinné žľazy; podsánková, podjazyková a príušná slinná žľaza,ktoré vylučujú sliny, čím sa začína enzymatické štiepenie škrobu (cukru). Jazyk tráveninu premiešava a formuje.
Pri prehĺtaní uzavrie hrtanová príklopka priedušnicu (tracheu), aby sa do nej nedostala nijaká potrava.
Teraz potrava prichádza do žalúdka. Žalúdok je akýmsi svalovitým „vakom“ s obsahom ca. 1,5 litra. Žalúdkovým vchodom je kardia. V žalúdku je silne zvrásnená sliznica s veľkým počtom žliazok. Žľazy vylučujú rozličné enzýmy, ktoré podporujú trávenie a prijímanie živín. Stenu žalúdka tvoria pozdĺžne, kruhové a priečne svalové vrstvy, ktoré tráveninu pomaly posúvajú k vrátniku.
Trávenina následne prechádza do tenkého čreva. V ňom prebieha najdôležitejšia časť trávenia. Prostredníctvom rias pobrušnice je voľne pripevnené vo forme slučiek na zadnej strane brušnej dutiny. Vnútorná strana tenkého čreva je zvrásnená sliznica. Na jej povrchu sú črevné klky. Tie zväčšujú vnútorný povrch tenkého čreva o 4000-násobok, t. j. asi na 2000 m2.
Tenké črevo má tri časti: dvanástnik (je dlhý asi ako 12 prstov uložených vedľa seba), lačník (pri pitve je prázdny, teda „lačný“), bedrovník (je najdlhšou časťou tenkého čreva). Rozpoznateľný je vďaka veľkému počtu slučiek.
Nakoniec trávenina prechádza do hrubého čreva, ktoré sa začína v pravej dolnej časti brušnej dutiny. Tenké črevo do neho však neústi na jeho konci, ale o niečo vyššie. Toto „slepé“ zakončenie tvorí slepé črevo. Na jeho konci sa nachádza 7 až 10 cm dlhý červovitý prívesok - appendix. Má obrannú funkciu a zachytáva choroboplodné zárodky. Do hrubého čreva putujú nestráviteľné zvyšky z tenkého čreva. V jeho sliznici nie sú klky a je hrubšie ako tenké črevo. Chlopňa slepého čreva, ktorá sa nachádza medzi tenkým a hrubým črevom, zabraňuje upchatiu a spätnému prechodu obsahu hrubého čreva. Vstrebávaním (resorpciou) vody sa riedky obsah tenkého čreva zhustí. V hrubom čreve sa nachádzajú kolibaktérie, ktoré štiepia celulózu a spúšťajú proces hnitia bielkovín, čoho sprievodnim javom je tvorba plynu. Navyše poskytujú dôležité vitamíny B a K. Nestráviteľné zvyšky sa sformujú do stolice, obalia sa hlienom a cez konečník sa posúvajú k análnemu otvoru.
Análny otvor sa uzatvára zvieračom, ktorý podlieha trvalému sťahu (spasmu). Tento zvierač umožňuje človeku rozsiahlu kontrolu vyprázdňovania čriev.
4856 Seaborg
4856 Seaborg je planétka s priemerom 51 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 11. júna 1983.
NGC 5411
NGC 5411 je galaxia v súhvezdí Pastier, ktorú objavil Wilhelm Tempel 25. apríla 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Autobusová stanica Banská Bystrica
náhľad|Autobusová stanica v novembri 2017, pohľad na západnú časť budovy
Terminal Shopping Center je autobusová stanica a nákupné centrum v Banskej Bystrici. Otvorené bola 21. septembra 2017. Od novembra 2015 bola v prevádzke dočasná autobusová stanica zriadená na parkovisku na Mičinskej ceste na Uhlisku. Bývalá výpravná budova bola v prerušenej výstavbe od roku 1983, v roku 1990 bola prerušená stavba časti so zázemím.
Vybavenie a prevádzka autobusovej stanice
Dopravná časť stanice sa nachádza v prednej časti na prízemí. V hornom poschodí sú obchodné priestory. Stanica obsahuje 19 nástupíšť pre mestskú, lokálnu aj diaľkovú dopravu. Stanica je bezberiérová, obsahuje vodiacu službu pre nevidiacich a defibrilátor. K dispozícii sú USB porty na nabíjanie zariadení ako aj wifi sieť SmartBanskáBystrica. Podľa primátora Jána Noska: „Myslím si, že dopravná časť patrí k najmodernejším na Slovensku, ak nie v strednej Európe.“
Od štvrtka, 21. septembra 2017 na stanici prebiehala testovacia prevádzka: linka Banská Bystrica – Zvolen s 80 spojmi. O polnoci z 22. (piatok) na 23. septembra (sobota) do stanice presmerovali prímestskú a diaľkovú dopravu. Od 1. októbra 2017 bude stanicu využívať aj banskobystrická MHD.
V januári 2018 mesto ukončilo zmluvný vzťah (zmluvu o budúcej kúpnej zmluve) s investorom, spoločnosťou Primum. Vtedajšia zmluva s Dopravným podnikom mesta Banská Bystrica vyprší 31. januára 2018. Spoločnosť Primum hľadala náhradného prevádzkovateľa stanice. 30. januára 2018 bola v Brne podpísaná zmluva medzi spoločnosťou Primum a Dopravným podnikom mesta Banská Bystrica. Zmluva je platná 10 rokov. Mesačné náklady na prevádzku stanice vo výške 35 až 40 000 eur budú vykrývané z príjmov od dopravcov.
Berýlium
Berýlium (lat. Beryllium) je chemický prvok v Periodickej tabuľke prvkov, ktorý má značku Be a protónové číslo 4. Je to tvrdý, krehký a pomerne ťažko taviteľný kov, ktorý reaguje s kyslíkom a preto sa v prírode vyskytuje iba vo forme zlúčenín. Elementárne kovové berýlium možno dlhodobo skladovať napr. prekryté vrstvou alifatických uhľovodíkov ako petrolej alebo nafta, s ktorými nereaguje.
Juvigny-sur-Seulles
Juvigny-sur-Seulles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Berýlium
Bol objavený v roku 1798 Louisom Vauguelinom v smaragdoch a ako súčasť minerálu beryl, z ktorého pochádza aj jeho slovenský názov. Starší názov berýlia bol glucínium (Gl) (z gr. glykys = sladký, soli berýlia majú sladkú chuť, sú však veľmi jedovaté!).
Juvigny-sur-Seulles
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Autobusová stanica Banská Bystrica
Projekt z januára 2015
V januári 2015 nový primátor mesta Ján Nosko vyhlásil, že na Vianoce 2016 bude stáť nová dvojposchodová budova. Projekt mal stáť 17 až 18 mil € s návratnosťou 15 až 20 rokov. So susednou železničnou stanicou mala byť spojená bezberiérovým prechodom. V plána bolo 26 nástupíšť a výstupíšť, obchodné centrum a parkovisko vrátane priestoru pre nabíjanie elektromobilov. Na stanici malo pracovať 150 ľudí. Dopravná časť stanice mala mať plochu 8,848 m² a obchodná okolo 12 tisíc m².
Berýlium
Zlúčeniny a výskyt v prírode
Najdôležitejším minerálom s obsahom berýlia je hlinitokremičitan beryl, ktorého zloženie opisuje nasledujúci sumárny vzorec: Be3Al2(SiO3)6. Mineralógia pozná vyše 100 minerálov, v ktorých je berýlium prítomné, z ktorých sú najznámejšie drahé kamene smaragd a akvamarín. Z ďalších minerálov s obsahom berýlia možno uviesť napr. chryzoberyl, bertrandit a fenakit.
Juvigny-sur-Seulles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 67 obyvateľov (2009).
Berýlium
Zlúčeniny a výskyt v prírode
V súčasnosti poznáme len zlúčeniny, v ktorých berýlium vystupuje dvojmocné (berýlnaté). Väčšinou sú bezfarebné a prudko jedovaté. Najdôležitejšie zlúčeniny sú oxid berýlnatý (BeO), hydroxid berýlnatý (Be(OH)2) a dusičnan berýlnatý (Be(NO3)2). Zaujímavá je látka Be4O(CH3COO)6, v ktorom je atóm kyslíka štvorväzbový a obklopený tetraedricky atómami berýlia, octanové ióny prepájajú každý atóm berýlia.
Výroba a využitie
Kovové berýlium sa priemyselne vyrába zvyčajne elektrolýzou zmesi roztaveného chloridu berylnatého a sodného na ortuťovej katóde v ochrannej atmosfére plynného argónu. Berýlium možno tiež pripraviť reakciou fluoridu berylnatého s kovovým horčíkom.
Autobusová stanica Banská Bystrica
Výstavba
17. augusta 2015 bolo zverejnená informácia o začatí stavebného konania, rozhodnutie o umiestnení stavby je pritom platné už od marca 2013. Od 5. októbra 2015 je uzatvorené parkovisko Mičinská. Na tomto mieste má od 1. novembra fungovať dočasná autobusová stanica. Zároveň sa v októbri začnú prvé búracie práce na nedokončenej staničnej budove. V decembri 2015 pokračovali búracie práce, ale nosné konštrukcie nástupíšť ešte stáli. Začiatkom januára 2016 boli zbúrané aj tie. Základný kameň bol poklepaný 16. marca 2016. V novembri 2016 bola budova postupne zastrešovaná. V decembri 2016 otvorili kruhový objazd na Ceste k Smrečine, ktorým budú vchádzať a vychádzať autobusy a zásobovacie vozidlá do terminálu.
Berýlium
Výroba a využitie
Mimoriadne dôležitou vlastnosťou kovového berýlia je jeho veľmi vysoká priepustnosť röntgenového žiarenia. Je cenným materiálom v jadrovej energetike, kde sa používa v jadrových reaktoroch na zhotovenie neutrónových zrkadiel a je súčasťou moderátorových tyčí.
Autobusová stanica Banská Bystrica
Výstavba
Od 1. októbra 2016 do marca 2017 bolo kvôli výstavbe uzavreté parkovisko pri železničnej stanici, v tesnej blízkosti AS. 3. až 6. júla 2017 sa uskutočnila obchádzka Cesty k Smrečine za účelom napojenia autobusovej stanice k ceste I/66 kruhovým objazdom. V júli 2017 prebiehali ukončovacie práce na dopravnej aj obchodnej časti stavby.
Berýlium
Výroba a využitie
Vysoká priepustnosť röntgenového žiarenia sa úspešne využíva tak pri kontrole prevádzky jadrových reaktorov, ako aj pri konštrukcii röntgenových analyzátorov kovov. Vzorka analyzovaného materiálu je pritom umiestnená tak, aby ju od zdroja röntgenového žiarenia oddeľovalo okienko z čistého berýlia s hrúbkou iba niekoľko mikrometrov. Tým sa dosiahne optimálne pôsobenie všetkých vysoko energetických fotónov použitého röntgenového žiarenia a významne sa tak zvýši citlivosť analýzy.
V metalurgii sú zliatiny berýlia predovšetkým s meďou užitočné predovšetkým pre svoju vysokú tvrdosť a zároveň elektrickú a tepelnú vodivosť. Uvedené zliatiny sa často používajú v elektronike na výrobu odolných elektrických kontaktov alebo špeciálnych elektród pre oblúkové zváranie. Nízka hustota a vysoká pevnosť zliatin berýlia umožňuje ich využitie v leteckom a kozmickom priemysle.
Zdravotné riziká
Berýlium a najmä jeho soli sú zo zdravotného hľadiska veľmi rizikové. Sú priamo toxické a potenciálne karcinogénne, teda schopné vyvolať rakovinu alebo aspoň zvýšiť riziko jej výskytu.
Pri dlhodobom vdychovaní zvýšeného množstva aerosólu a mikroskopických čiastočiek s obsahom berýlia vzniká pľúcna choroba – chronická berylióza. Je známa už od prvej polovice 20. storočia a dokázateľne postihuje pracovníkov, ktorí boli dlhodobo vystavení pobytu v prostredí s vysokým obsahom prachových častíc na báze berýlia. Isté percento prípadov beryliózy zvyčajne prerastá do rakoviny pľúc.
Najväčšie zdravotné riziko pre organizmus ale predstavuje príjem berylnatých solí v potrave alebo pitnej vode. Zvýšený príjem solí berýlia dokázateľne spôsobuje veľké riziko vzniku rakovinového nádoru. Z tohto dôvodu je berýlium považované za jeden z veľmi vážnych rizikových faktorov a jeho výskyt v pitnej vode a potravinách je neustále monitorovaný, pričom povolené limity koncentrácie patria k najnižším z bežne sledovaných prvkov.
Nasavrky (okres Ústí nad Orlicí)
Nasavrky (okres Ústí nad Orlicí) sú obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 137 obyvateľov, z toho 75 mužov a 62 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,9 roka (muži 41,0 roka, ženy 45,3 roka).
Modra (film)
Dej
Lina, ktorá žije so svojou matkou v Toronte plánuje počas prázdnin na týždeň navštíviť svoju početnú rodinu na Slovensku. Po tom, ako Linu opustí jej priateľ, rozhodne sa pozvať spolužiaka zo školy Leca. Po príchode na Slovensko Lina a Lec zisťujú, že nemajú veľa spoločného, navyše Linina rodina sa domnieva že tvoria pár. Lina a Lec vzdialený od domova sú navzájom konfrontovaný, čo vedie k výbuchu potlačovanej túžby a zmätenosti.
Parux
Parux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Charybdis (mytológia)
Charybdis alebo Charybdé alebo Charybda (starogr. Χάρυβδις- Charybdis alebo Χάρυβδη - Charybdé, lat. Chyrybdis) bola podľa antickej mytológie morská obluda, predstavujúca nebezpečný vír v dnešnej Messinskej úžine.
Bola dcérou boha mora Poseidóna a bohyne zeme Gaie. Predstavovala zosobnenie toho, čo sa považuje za chamtivosť a nenásytnosť. Bohovia ju znenávideli a najvyšší boh Zeus ju zhodil do mora na miesto, kde vody mora spájajú južné pobrežie pevninského Talianska a ostrov Sicíliu. Tu ďalej pokračovala vo svojej odpudivej úlohe a hltala všetko, čo jej prišlo do cesty. Za týchto okolností sa stala nebezpečnou najmä pre námorníkov, ktorí boli nútení úžinou preplávať. Miesto bolo o to nebezpečnejšie, že v jaskyni na oproti ležiacom skalisku žila rovnako hrozná obluda Skylla.
Dalo sa jej však uniknúť keď odpočívala. Podarilo sa to prvý raz Argonautom a neskôr aj ithackému kráľovi Odysseovi, keď ho cesta zaviala do jej blízkosti na svojej ceste z Tróje. Osobnú skúsenosť s Charybdou mal i trójsky hrdina Aineias na ceste do novej vlasti.
István Pásztor
István Pásztor (* 16. marec 1957, Šahy) je bývalým poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
Komunálna politika
István Pásztor bol vo voľbách v roku 2001 ako člen Strany maďarskej koalície zvolený za koalíciu SDKÚ, SMER, SMK za poslanca zastupiteľstva Košického samosprávneho kraja v okrese Trebišov. V roku 2002 sa poslaneckého mandátu vzdal.
Národná rada
István Pásztor nastúpil 5. novembra 2002 ako náhradník na neuplatňovaný mandát poslanca Lászlóa Szigetiho vo volebnom období 2002-2006 za SMK-MKP. Bol členom Výboru NR SR pre obranu a bezpečnosť a Výboru NR SR pre verejnú správu.
Peter Oremus (politik)
Ing. Peter Oremus (* 2. júl 1950, Šurany – † 4. marec 2006, tamže) bol slovenský manažér v energetike a politik, poslanec Národnej rady Slovenskej republiky a Nitrianskeho samosprávneho kraja.
Životopis
Peter Oremus sa narodil 2. júla 1950 v Šuranoch. Vyštudoval Vysokú školu poľnohospodársku v Nitre a postgraduálne v trojročnom štúdiu tiež Vysokú školu ekonomickú v Bratislave. Pracoval v priemysle ako projektant, investičný pracovník, vedúci odboru. V rokoch 1975 až 1977 pracoval ako projektant, ďalšie tri roky pôsobil ako investičný pracovník. V období rokov 1981 až 1985 bol vedúcim odboru technickej obsluhy výroby ELITEX. Odtiaľ odišiel do Naftového a plynárenského priemyslu Nitra, kde pracoval v rokoch 1985-1989 ako zástupca riaditeľa. V rokoch 1989-1999 bol riaditeľom SPP, odštepný závod Nitra. Následne v rokoch 1999-2004 pôsobil ako zástupca pre nové výroby v Nitrianskych strojárňach.
V roku 1991 bol jedným z kandidátov na post generálneho riaditeľa SPP. Pre názorové nezhody s vtedajším ministrom hospodárstva na privatizáciu SPP však tento post neprijal. Od roku 1991 do roku 1996 bol predsedom Zväzu zamestnávateľov naftového a plynárenského priemyslu. Od roku 1995 do roku 1997 bol členom poradného orgánu Hospodárskej rady vlády pre otázky energetiky.
V marci 2002 ho vtedajší predseda vlády SR, Mikuláš Dzurinda, označil za "plynárenskú loby Roberta Fica", ktorá bojuje proti privatizácii SPP.
Politická kariéra
Od roku 2001 až do svojej smrti bol tiež členom zastupiteľstva Nitrianskeho samosprávneho kraja. V roku 2001 kandidoval s podporou strán HZDS, SMER, Stred, SDĽ a SOP. V roku 2005 bol zvolený s podporou strán SMER-SD, SNS, ĽS-HZDS a KDH. Po jeho smrti na jeho mandát nastúpila Eva Antošová.
Sanskrit
Sanskrit alebo sanskrt (iné slovenské názvy pozri nižšie; v sanskrite: sanskr(i)tam – podrobnosti pozri nižšie) je najstarší známy indoárijský jazyk. Delí sa na védčinu (védsky sanskrit) a klasický sanskrit (sanskrit v užšom zmysle).
Iné slovenské názvy
Iné slovenské názvy sú: stará indoárijčina alebo stará indičtina; ak sa védčina považuje za samostatný jazyk, tak názov znie aj: staré indoárijské jazyky alebo staré indické jazyky.
Sanskritský názov
Sanskritský kmeň názvu znie संस्कृत – t. j. v prepise sanskrta alebo v inom (menej vhodnom) prepise sanskrita. Sanskritský nominatív názvu znie sanskr(i)tam (je to podstatné meno stredného rodu). Hindský názov sa rovnako píše, ale vyslovuje sa sanskrt alebo sanskrit, pričom v tomto prípade je prepis s -i- naopak vhodnejší než prepis bez -i-.
Europoidná rasa
Europoidná rasa (synonymá pozri nižšie) je ľudská rasa, ktorej príslušníci sa vyznačujú svetlou až tmavšou farbou pokožky, rovnými až vlnitými vlasmi rozličných farebných odtieňov, variabilnou pigmentáciou očnej dúhovky, stredne vysokou až vysokou postavou s vyváženým pomerom trupu a dolných končatín,úzkym nosom a tenkými perami. K europoidnej rase patrí väčšina Európanov, Indov, ľudí žijúcich na Blízkom východe apod. thumb|Biele deti
Synonymá
Medzi iné názvy patrí: europidná rasa, kaukazoidná rasa, kaukazská rasa, eurázijská rasa, europoidi, europidi, európsko-ázijská rasa, biela rasa, bieli, belosi, leukodermi ; slovo rasa možno zameniť za slovo plemeno.
Sanskrit
Charakteristika
Sanskrit je hlavným posvätným jazykom hinduizmu a maháhány, filozofickým jazykom hinduizmu, džinizmu, budhizmu a sikhizmu. Bol to aj literárny jazyk, ktorý bol používaný ako lingua franca v južnej Ázii. Vyvinul sa z praindoiránčiny, ktorá sa vyvinula z praindoeurópčiny. Dnes je sanskrit ešte úradným jazykom v indickom štáte Uttarákhand. Ako jeden z najstarších indoeurópskych jazykov ktorý má písomnú formu, Sanskrit má dôležitú úlohu pri štúdiu indoeurópskych jazykov.
Ako „kultivovaná/posvätná/správna reč“ (pozri kapitolu Sanskritský názov) bol sanskrit jazykom určeným na náboženské a učené témy, v starovekej Indii; jazyk, ktorým bežne hovorili ľudia, bol naopak označovaný ako prákrit (sanskritský kmeň: prákr(i)ta = „prirodzený, nevyumelkovaný, normálny, bežný“).
Sanskrit sa delí na :
Klasický sanskrit
thumb|Text z [[Nový zákon|Nového zákona (Jn 3,16) z roku 1863 v sanskritskom preklade Biblie vytlačenom v písme Grantha]] Klasický sanskrit sa používa už 2500 rokov až dodnes v dielach najrozličnejších žánrov, pričom slúži ako prameň obohacovania indických jazykov. Kodifikoval ho v 5. stor. pred Kr. gramatik Pánini. Niektorí jazykovedci (najmä v 19. stor.) ho stotožňovali s indoeurópskym prajazykom (praindoeurópčina) a nazývali „matka všetkých jazykov“. Tento názor bol však mylný.
Sanskrit je jazykom jednej z veľkých svetových literatúr - indickej literatúry. Známym sanskritským textom je napríklad Mahábhárata.
Sanskrit je dnes liturgickým jazykom hinduizmu, budhizmu a džinizmu, ako aj jedným z 22 úradných jazykov Indie. V Indii a juhovýchodnej Ázii má sanskrit podobnú úlohu ako gréčtina a latinčina v Európe, je ním písaná významná časť indickej filozofie a hinduistickej tradície. Sanskrit sa často používa aj dnes – napr. v terminológii jogy a iných indických vedách.
Vokalizmus sanskritu sa vyznačuje zmenou PIE e, o, a na a. Sanskrit má osem pádov, v súčasnosti sa zapisuje najčastejšie zľava doprava pomocou písma dévanágarí, ktoré má 34 spoluhlások a 12 samohlások.
Ostrov (okres Ústí nad Orlicí)
Ostrov je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 654 obyvateľov, z toho 351 mužov a 303 žien, pričom priemerný vek v obci bol 35,0 roka (muži 34,7 roka, ženy 35,4 roka).
4957 Brucemurray
4957 Brucemurray je planétka s priemerom 13 km, ktorú objavil E. F. Helin 15. decembra 1990.
Wolfgantzen
Wolfgantzen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 5412
NGC 5412 je galaxia v súhvezdí Malá medvedica, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 18. júna 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Turbina corymbosa
thumb|Turbina corymbosa Turbina corymbosa (syn. Rivea corymbosa) je veľká drevnatá popínavá rastlina z čeľade pupencovité. Pochádza z Ameriky, kde sa vyskytuje od juhu Mexika po Argentínu. V Latinskej Amerike sa používajú aj jej nasledovné pomenovania: xtabentún, coaxihuitl, bado, ololiuqui alebo konope (corymbosa).
Charakteristika
Pre jej veľké srdcovité listy a zvonkovité biele kvety sa pestuje najmä ako ozdobná rastlina. Na Kube sa jej chutný nektár využíva na získavanie priehľadného a aromatického medu.
Obľubuje mierne teplé podnebie a je citlivá na mrazy. V mayskom jazyku, yucatéčtine, znamená názov “xtabentún” 'popínava rastlina, ktorá rastie na kameni'. Tento názov je odvodený z povesti o ženskom démonovi Xtabay.
Semená rastliny sú okrúhle, tmavohnedej kávovej farby a obsahujú amid kyseliny lysergovej, hydroxyetylamid kyseliny lysergovej a ergnovín. Mixtékovia, Mazatékovia, Činantékovia a Zapotékovia ich využívali pri veštení, hľadaní stratených osôb a objektov a pri diagnostikovaní chorôb. V dávnych časoch sa tieto semená používali na obradoch, ktoré predchádzali obetným rituálom osôb, keďže požitie semien spôsobovalo menšiu bolesť, odosobnenie a následne spánok.
V roku 1941 Richard Evans Schultes určil taxonómiu rastliny. V auguste roku 1960 Albert Hofmann opísal a izoloval psychotropné látky tejto rastliny.
Wade Davis v druhej kapitole svojej knihy Rieka - výskumy a objavy v Amazonskom pralese (One River: Explorations and Discoveries in the Amazon Rain Forest), kladie dôraz na fakt, že rastlina, ktorá bola už pred príchodom dobyvateľov používaná Aztékmi, sa odlišuje od LSD iba tým, že namiesto dvoch atómov vodíka má dve etylové skupiny.
Mariológia
Mariológia, je odvetvie dogmatickej teológie, ktoré sa zaoberá otázkou postavenia a úlohy matky Ježiša Krista v novozákonnej dobe z pohľadu Katolíckej cirkvi, ktorá ju označuje aj titulmi: Panna Mária, či Matka Božia.
Externé odkazy
Jomfru Maria
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Eduard VIII. (Edward Albert Christian George Andrew Patrick David; * 23. jún 1894, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 28. máj 1972, Paríž, Francúzsko) bol kráľom Spojeného kráľovstva a domínií britského impéria, a cisárom Indie od 20. januára 1936 do svojej abdikácie v decembri toho istého roku.
Eduard sa narodil za vlády svojej prababičky kráľovnej Viktórie ako najstaršie dieťa vojvodu a vojvodkyne z Yorku, neskôr kráľa Juraja V. a kráľovnej Márie. Na jeho 16. narodeniny bol vymenovaný za princa z Walesu, sedem týždňov potom, čo jeho otec nastúpil na trón. Ako mladík slúžil počas prvej svetovej vojny v britskej armáde a v mene svojho otca podnikol niekoľko zámorských ciest. Ako princ z Walesu sa angažoval v niekoľkých záležitostiach, ktoré znepokojovali jeho otca a britského premiéra Stanleyho Baldwina.
Eduard sa stal kráľom po smrti svojho otca. Ako kráľ prejavoval netrpezlivosť voči súdnemu protokolu a medzi politikmi vyvolával znepokojenie tým, že zjavne nerešpektoval zavedené ústavné konvencie. Iba niekoľko mesiacov po nástupe na trón spôsobil ústavnú krízu tým, že sa chcel oženiť s Američankou Wallis Simpsonovou, ktorá sa rozviedla s prvým manželom a žiadala rozvod s druhým. Predseda vlády Spojeného kráľovstva a domínií sa postavili proti manželstvu. Argumentoval, že rozvedená žena s dvoma žijúcimi bývalými manželmi je politicky a spoločensky neprijateľná ako perspektívna kráľovná manželka. Takéto manželstvo by navyše bolo v rozpore s postavením Eduarda ako titulárnej hlavy anglikánskej cirkvi, ktorá v tom čase nesúhlasila s novým sobášom po rozvode, ak bol bývalý manžel ešte nažive. Eduard vedel, že Baldwinova vláda rezignuje, ak by manželstvo pokračovalo, čo by mohlo vynútiť všeobecné voľby a zničiť jeho postavenie politicky neutrálneho ústavného monarchu. Keď vyšlo najavo, že sa nemôže oženiť s Wallis a zostať popritom na tróne, abdikoval. Po ňom nastúpil jeho brat Juraj VI. S panovaním 326 dní je Eduard jedným z najkratšie vládnucich panovníkov v britskej histórii.
Po jeho abdikácii bol vymenovaný za vojvodu z Windsoru. Oženil sa s Wallis vo Francúzsku 3. júna 1937, po právoplatnosti jej druhého rozvodu. Neskôr v tom roku absolvoval pár turné po nacistickom Nemecku. Počas druhej svetovej vojny bol najskôr dislokovaný v Britskej vojenskej misii vo Francúzsku, ale po súkromných obvineniach, že je sympatizantom nacistov, bol vymenovaný za guvernéra Bahám. Po vojne strávil zvyšok života na dôchodku vo Francúzsku. S Wallis zostali manželmi až do jeho smrti v roku 1972. Wallis zomrela o 14 rokov neskôr.
Mladosť
vľavo|náhľad|301x301bod|Eduard (druhý zľava) so [[Juraj V. (Spojené kráľovstvo)|svojím otcom a mladšími súrodencami (Albertom a Máriu), fotografia od jeho babičky Alexandry, 1899]] Narodil sa 23. júna 1894 vo White Lodge v Richmond Park na okraji Londýna za vlády svojej prababičky, kráľovnej Viktórie. Bol najstarším synom vojvodu a vojvodkyne z Yorku (neskôr kráľ Juraj V. a kráľovná Mária). Jeho otec bol synom princa a princeznej z Walesu (neskorší kráľ Eduard VII. a kráľovná Alexandra). Jeho matka bola najstaršou dcérou princeznej Márie Adelaide z Cambridge a Františka, vojvodu z Tecku. V čase jeho narodenia bol tretí v poradí následníka trónu za svojím starým otcom a otcom.
16. júla 1894 bol pokrstený ako Edward Albert Christian George Andrew Patrick David. Meno „Eduard“ bolo vybrané na počesť jeho zosnulého strýka princa Alberta Viktora, vojvodu z Clarence a Avondale, ktorý bol v rámci rodiny známy ako „Eddy“ (Eduard bolo medzi jeho krstnými menami); „Albert“ bolo udelené na príkaz kráľovnej Viktórie pre jej zosnulého manžela Alberta Sasko-kobursko-gothajského; „Christian“ bolo na počesť svojho pradeda dánskeho kráľa Kristiána IX. a posledné štyri mená - George, Andrew, Patrick a David - pochádzali od patrónov Anglicka, Škótska, Írska a Walesu. V jeho rodine a medzi blízkymi priateľmi bol vždy známy pod priezviskom David.
Ako to bolo v tej dobe bežnou praxou u detí z vyšších vrstiev, Eduarda a jeho mladších súrodencov vychovávali skôr opatrovateľky než priamo rodičia. Jedna z Eduardových ranných opatrovateliek ho často týrala tým, že ho zvierala skôr, ako mal byť predložený rodičom. Jeho následný plač a kvílenie viedlo vojvodu a vojvodkyňu k tomu, aby jeho a opatrovateľku poslali preč. Opatrovateľka bola prepustená po odhalení jej zlého zaobchádzania s deťmi a nahradila ju Charlotte Billová.
Eduardov otec, hoci bol tvrdo disciplinárny, bol demonštratívne láskavý a jeho matka prejavovala u svojich detí bláznivú stránku povahy, ktorá popierala jej strohý verejný obraz.
Vzdelanie
vľavo|náhľad|223x223bod|Eduard ako stredný dôstojník na palube [[HMS Hindustan (1903)|HMS Hindustan, 1910]] Spočiatku Eduarda doma doučovala Helen Bricková. Keď jeho rodičia takmer deväť mesiacov po smrti kráľovnej Viktórie v roku 1901 cestovali po Britskom impériu, mladý Eduard a jeho súrodenci zostali v Británii so svojimi starými rodičmi, kráľovnou Alexandrou a kráľom Eduardom VII., ktorí ich vnukov a vnučku zaliali láskou. Po návrate svojich rodičov bol Eduard zverený do starostlivosti dvoch mužov, Fredericka Fincha a Henryho Hansella, ktorí Eduarda a jeho bratov a sestru prakticky vychovávali počas zostávajúcich materských rokov.
Eduard bol pod prísnym dohľadom Hansella až do takmer trinástich rokov. Súkromní lektori ho učili nemecký a francúzsky jazyk. Absolvoval skúšku a dostal sa na Kráľovskú námornú školu v Osborne, kde začal chodiť od roku 1907. Hansell chcel, aby Eduard vstúpil do školy skôr, ale princov otec s tým nesúhlasil. Po dvoch rokoch na Osborne College, ktorá ho nebavila, sa presunul na Kráľovskú námornú školu v Dartmouthe. Naplánovaný bol priebeh dvoch rokov na tejto škole, po ktorých nasledoval vstup do Kráľovského námorníctva.
Eduard sa automaticky stal vojvodom z Cornwallu a vojvodom z Rothesay 6. mája 1910, keď jeho otec zasadol na trón ako Juraj V. po smrti Eduarda VII. V deň svojich 16. narodenín, 23. júna 1910, sa stal sa princom z Walesu a grófom z Chesteru. Prípravy na jeho budúcnosť ako kráľa sa začali rásť. Pred formálnymi promóciami bol stiahnutý z námorného kurzu, tri mesiace slúžil ako stredný dôstojník na palube vojnovej lode Hindustan, potom okamžite vstúpil na Magdalen College v Oxforde, na ktorú bol podľa názorov jeho životopiscov intelektuálne nepripravený. S univerzitným klubom sa naučil ako hrať pólo, keďže bol horlivým jazdcom. Z Oxfordu odišiel po ôsmich termínoch bez akademickej kvalifikácie.
Princ z Walesu
Eduard bol oficiálne vymenovaný za princa z Walesu v špeciálnom obrade na hrade Caernarfon 13. júla 1911. Vymenovanie sa uskutočnilo vo Walese na podnet waleského politika Davida Lloyda Georga, strážcu hradu a ministra financií v liberálnej vláde. Lloyd George vymyslel pomerne fantazijný obrad v štýle waleského sprievodu a Eduarda trénoval, aby prehovoril niekoľkými slovami vo waleštine. vľavo|náhľad|206x206bod|Eduard v auguste 1915, počas prvej svetovej vojny Keď v roku 1914 vypukla prvá svetová vojna, Eduard dosiahol minimálny vek pre aktívnu službu a horlivo sa jej zúčastňoval. K členom granátnickej stráže sa pripojil v júni 1914, a hoci bol ochotný slúžiť v prvej línii, minister vojny lord Kitchener to odmietol pripustiť s odvolaním sa na nesmiernu ujmu, ktorá by nastala, keby bol zajatý následník trónu nepriateľmi. Napriek tomu bol Eduard na vlastnej koži svedkom zákopovej vojny a navštevoval frontovú líniu tak často, ako len mohol, za čo mu bol v roku 1916 udelený Vojenský kríž. Jeho úloha vo vojne, aj keď obmedzená, ho urobila populárnym medzi veteránmi konfliktu. Prvý vojenský let absolvoval v roku 1918, neskôr získal pilotný preukaz.
Počas 20. rokov 20. storočia ako princ z Walesu mnohokrát zastupoval svojho otca doma i v zahraničí. Jeho hodnosťou, cestovaním, dobrým vzhľadom a nezosobášeným postavením si získal veľa pozornosti verejnosti. Na vrchole svojej popularity bol najfotografovanejšou celebritou svojej doby a udával pánsku módu. Počas svojej návštevy Spojených štátov v roku 1924 časopis Men's Wear poznamenal: „Priemerného mladého muža v Amerike viac zaujíma oblečenie princa z Walesu než ktoréhokoľvek iného jedinca na Zemi.“ náhľad|Eduard v [[Ashburton (Nový Zéland)|Ashburtone na Novom Zélande, 1920]] Eduard navštívil oblasti postihnuté chudobou v Británii a v rokoch 1919 až 1935 podnikol 16 ciest do rôznych častí impéria. Na turné v Kanade v roku 1919 získal ranč Bedingfield neďaleko mesta Pekisko v štáte Alberta a v roku 1924 daroval trofej princa z Walesu Národnej hokejovej lige (NHL). Vyviazol bez zranení, keď sa v roku 1920 vykoľajil pred Perthom vlak, ktorým išiel počas cesty po Austrálii. V roku 1929 ho Sir Alexander Leith, popredný konzervatívec na severe Anglicka, presvedčil, aby urobil trojdňovú návštevu uhoľných polí v grófstvach Durham a Northumberland, kde bola veľká nezamestnanosť. Od januára do apríla 1931 prešli princ z Walesu a jeho brat princ Juraj 29 000 km na turné po Južnej Amerike.
Hoci bol Eduard často odcestovaný, zdieľal rasové predsudky voči cudzincom a mnohým poddaným Impéria a veril, že bieli sú vo svojej podstate nadradení. V roku 1920 pri svojej návšteve Austrálie napísal o domorodých Austrálčanoch: „sú najodpornejšou formou živých tvorov, aké som kedy videl !! Sú to najnižšie známe formy ľudských bytostí a sú opiciam najbližšie.“
V roku 1919 súhlasil s prezidentom organizačného výboru pre navrhovanú výstavu British Empire Exhibition vo Wembley Park v Middlesexe. Prial si, aby výstava zahŕňala „veľké národné športovisko“, a tak sa podieľal na vzniku štadióna Wembley.
Romániky
náhľad|237x237bod|Portrét od [[Reginald Eves|Reginalda Grenvilla Evesa, cca. 1920]] V roku 1917 rád trávil čas v Paríži, keď bol v pluku na západnom fronte. Predstavili ho parížskej kurtizáne Marguerite Alibertovej, do ktorej sa zamiloval. Napísal jej úprimné listy, ktoré si ponechala. Asi po roku tento vzťah prerušil. V roku 1923 bola Alibertová zbavená viny v procese s vraždou po tom, čo zastrelila svojho manžela v hoteli Savoy. Kráľovská rodina vyvinula zúfalé úsilie, aby zabezpečila, že Eduardovo meno nebude uvedené v súvislosti s procesom alebo Alibertovou.
Kreditný derivát
Kreditný derivát alebo úverový derivát je derivát, ktorého reálna hodnota závisí od kreditného rizika (úveruschopnosti) nejakého subjektu (podniku či štátu).
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Romániky
Eduardovo zženštenie a nerozvážne správanie počas 20. a 30. rokov znepokojovalo predsedu vlády Stanleyho Baldwina, kráľa Juraja V. a blízkych. Juraj V. bol sklamaný z neúspechu svojho syna usadiť sa v živote, znechutený jeho pomermi s vydatými ženami a zdráhal sa, aby zdedil jeho korunu. „Keď budem mŕtvy,“ povedal Juraj, „chlapec sa o dvanásť mesiacov zruinuje.“
Kreditný derivát
Kreditné deriváty sú historicky najmladšou formou derivátov. Ich samotná podstata nie je nová, pretože tieto kontrakty väčšinou využívajú a rozvíjajú možnosti swapov a opcií.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Romániky
Juraj V. uprednostnil svojho druhého syna Alberta („Bertieho“) a Albertovu dcéru Alžbetu („Lilibet“), neskoršieho kráľa Juraja VI. a kráľovnú Alžbetu II. Dvoranovi povedal: „Modlím sa k Bohu, aby sa môj najstarší syn nikdy neoženil a nemal deti a aby medzi Bertieho, Lilibet a trón nič nevkročilo.“ V roku 1929 časopis Time priniesol správu, že Eduard dráždil Albertovu manželku, tiež menom Alžbeta (neskôr kráľovná matka), tým, že ju nazýval „kráľovná Alžbeta“. Časopis sa jej pýtal, či „sa niekedy nečudovala, koľko pravdy je na príbehu, o ktorom sa kedysi [Eduard] vyjadril, že sa vzdá svojich práv po smrti Juraj V. - čím by jej mohla vzniknúť prezývka, ktorou ju oslovoval“. vľavo|náhľad|235x235bod|[[Thelma Furness, vikomteska Furnessová|Thelma Furnessová a princ z Walesu v roku 1932]] V roku 1930 mu dal Juraj V. na prenájom Fort Belvedere vo Windsor Great Park. Tam pokračoval vo vzťahoch so sériou vydatých žien, vrátane Fredy Dudley Wardovej a Lady Furnessovej, americkej manželky britského vrstovníka, ktorá predstavila princa svojej priateľke a americkej kolegyni Wallis Simpsonovej. Simpsonová sa v roku 1927 rozviedla so svojím prvým manželom, americkým námorným dôstojníkom Winom Spencerom. Jej druhý manžel Ernest Simpson bol britsko-americký podnikateľ. Wallis Simpsonová a princ z Walesu, ako sa všeobecne uznáva, sa stali milencami, zatiaľ čo Lady Furnessová vycestovala do zahraničia, hoci princ neoblomne trval u svojho otca, že s ňou nemá milostný pomer a že nie je vhodné označovať ju za jeho milenku. Vzťah Eduarda so Simpsonovou však ešte viac oslabil jeho zlý vzťah s otcom. Hoci sa jeho rodičia stretli so Simpsonovou v Buckinghamskom paláci v roku 1935, odmietli ju neskôr prijať.
Kreditný derivát
Dejiny
Prvá verejná prezentácia koncepcie, vysvetlenie aplikačných možností a definovanie jednotlivých druhov sa uskutočnili na každoročnom stretnutí zástupcov ISDA (International Swap and Derivatives Association, Inc.). Trh kreditných derivátov ako súčasť OTC trhov vznikol v nasledujúcich rokoch najmä z iniciatívy veľkých finančných korporácií, komerčných a investičných bánk. Hoci vstup kreditných derivátov na OTC trhy nebol taký intenzívny, ako vstup úrokových swapov na konci 80. rokov, postupne sa aj tieto deriváty stali pomerne zaujímavé pre odbornú verejnosť ako z hľadiska aplikácie, tak aj z hľadiska teórie oceňovania.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Romániky
Eduardova aféra s americkou rozvedenou ženou viedla k takým vážnym obavám, že tento pár sledovali príslušníci osobitného oddelenia metropolitnej polície, ktorí tajne skúmali povahu ich vzťahu. Nedatovaná správa podrobne opisuje návštevu snúbencov v obchode so starožitnosťami, kde majiteľ neskôr poznamenal, „že pani mala podľa všetkého princa z Walesu úplne pod palcom“. Vyhliadka na to, že by americká rozvedená žena mala byť budúcou kráľovnou a porodiť Eduardovi následníkov na trón, vyvolala obavy medzi vládnymi predstaviteľmi a predstaviteľmi vlád.
Vláda
vľavo|náhľad|229x229bod|Eduard VIII. pred svojím jediným [[Štátne otvorenie parlamentu|štátnym otvorením parlamentu 3. novembra 1936]] Kráľ Juraj V. zomrel 20. januára 1936 a Eduard nastúpil na trón ako kráľ Eduard VIII. Hneď nasledujúci deň porušil Eduard kráľovský protokol, keď sledoval vyhlásenie o svojom vymenovaní panovníkom z okna St James 's Palace v sprievode vtedy ešte stále vydatej Simpsonovej. Stal sa prvým panovníkom Britského impéria, ktorý letel lietadlom, keď odlietal zo Sandrighamu do Londýna na svoju Radu pre vstup. náhľad|191x191bod|Portrét mince Eduarda VIII. s tvárou smerujúcou na ľavú stranu Eduard pôsobil vo vládnych kruhoch ťažkosti svojimi aktivitami, ktoré mohli byť interpretované ako zásahy do politiky. Pri návšteve dedín v južnom Walese postihnutých znižovaním ťažby uhlia sa vyjadril, že by pre nezamestnaných baníkov „malo byť niečo podniknuté", čo bolo interpretované ako kritika súčasnej vlády, aj keď nebolo jasné, či to tak Eduard zamýšľal. Vládni ministri sa obávali poslať dôverné dokumenty a štátne dokumenty do Fort Belvedere, pretože bolo zrejmé, že im Eduard venoval malú pozornosť, a obávali sa, že by si ich Simpsonová a ďalší hostia mohli prečítať, čím by mohlo nastať, že neoprávnene alebo neúmyselne odhalia vládne tajomstvá.
Kreditný derivát
Dejiny
''Udalosti tretieho tisícročia však vo veľkej miere ovplyvnili aj tento rozvíjajúci sa trh. Kupujúci kreditného rizika utrpeli značné škody vo zvyšujúcom sa počte nepredvídaných defaultov (Enron – 2001, WorldCom – 2002, Parmalat – 2003). Na druhej strane však profitovali investori, ktorí si zabezpečili kreditné riziko vyplývajúce z otvorených pozícií voči týmto subjektom. K vysokým stratám špekulantov prispeli aj svetové udalosti ako 11. september 2001 v USA, zlyhanie Argentíny 2001 a pod. V roku 2001 na túto situáciu doplatil enormnou stratou z derivátov aj v tej dobe najaktívnejší účastník a zároveň inovátor na trhu, JP Morgan Chase&Co., ktorý mal vysokú expozíciu ako kupujúci kreditného rizika, čiže nepredpokladal vyššie popísané zlyhania. Išlo predovšetkým o špekulácie v súvislosti s Enron-om a Argentínou.'' Z hľadiska aplikačných možností majú kreditné deriváty veľmi široký potenciál, a podľa niektorých odborných agentúr a organizácií zaoberajúcich sa vývojom nových foriem derivátových inštrumentov môžu v budúcnosti nahradiť klasické derivátové nástroje, a to ako aj v rozsahu, likvidite, tak aj v dôležitosti zaisťovacích techník a spôsobiť akúsi revolúciu z jednoduchého dôvodu: úverové vzťahy a ich riziká sú všade navôkol a premietajú sa do väčšiny finančno-ekonomických vzťahov.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Vláda
Jeho neortodoxný prístup k úlohe kráľa sa rozšíril aj na razenie mincí, ktoré nieslo jeho obraz. Porušil tradíciu, pri ktorej sa profilový portrét každého po sebe idúceho panovníka menil na opačnú stranu ako mal jeho predchodca (čiže keď mal predchádzajúci panovník profilový portrét na ľavú stranu, nasledujúci mal mať na pravú stranu, a naopak). Eduard trval na tom, aby bol tvárou vľavo (ako to urobil jeho otec), aby mu lepšie ukázalo vlasy. Pred abdikáciou bolo vyrazených iba niekoľko testovacích mincí a všetky sú veľmi vzácne.
Kreditný derivát
Dejiny
Pravdepodobným vysvetlením, prečo tieto inštrumenty boli až do polovice 90. rokov v ústraní a čakali na objavenie, je fakt, že ako deriváty odvodené z rôznych záväzkových vzťahov (úvery, firemné dlhopisy,..) sú citlivé na vývoj úrokových sadzieb a sú v tomto podobné úrokovým swapom a opciám. Ďalším dôvodom môže byť, že oceňovanie niektorých zložitejších kreditných derivátov a kvantifikácia zaistenia vyžaduje použitie náročnejších modelov než je tomu v prípade jednoduchých úrokových derivátov.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Vláda
V priebehu augusta a septembra podnikli Eduard a Simpsonová okružnú cestu loďou po Stredozemnom mori. V októbri bolo jasné, že nový kráľ sa plánuje so Simpsonovou oženiť, najmä keď sa v Ipswich začalo rozvodové konanie medzi Simpsonovou a jej manželom. Hoci v USA boli klebety o jeho afére rozšírené, britské médiá dobrovoľne mlčali a široká verejnosť do začiatku decembra nič nevedela.
Châlons-en-Champagne
Châlons-en-Champagne je francúzske mesto v departemente Marne, regióne Grand Est. Je zároveň hlavným mestom tohto regiónu.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Abdikácia
náhľad|Eduard VIII. a Wallis Simpsonová na dovolenke v Stredozemnom mori, 1936 16. novembra 1936 pozval Eduard predsedu vlády Baldwina do Buckinghamského paláca a vyjadril mu želanie oženiť sa so Simpsonovou, keď sa bude môcť znovu vydávať. Baldwin ho informoval, že jeho poddaní budú manželstvo považovať za morálne neprijateľné, a to predovšetkým preto, že anglikánska cirkev je proti sobášu po rozvode a ľudia by Simpsonovu ako kráľovnú netolerovali. Eduard ako kráľ bol titulárnou hlavou cirkvi a duchovenstvo od neho očakávalo, že si bude plniť záväzky tomu späté.
Châlons-en-Champagne
Dominantou mesta je kostol Notre-Dame-en-Vaux.
Dejiny
Neďaleko mesta pravdepodobne ležali Katalaunské polia, na ktorých prebehla v roku 451 bitka v ktorej bol zastavený postup kráľa Atilu na západ.
V stredoveku bolo mesto spravované biskupmi a to viedlo k potlačeniu mešťanstva a obmedzeniu hospodárskeho rozvoja mesta. To malo za následok, že agrárny priemysel je dominantným priemyslom až do súčasnosti.
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Abdikácia
Eduard informoval Baldwina, že abdikuje, ak sa nebude môcť oženiť so Simpsonovou. Baldwin mu potom predstavil tri možnosti: vzdať sa myšlienky na manželstvo; oženiť sa proti želaniu svojich ministrov; alebo abdikovať. Bolo zrejmé, že nebol pripravený vzdať sa Simpsonovej a vedel, že ak by sa oženil proti rade svojich ministrov, spôsobil by rezignáciu vlády, čo by vyvolalo ústavnú krízu. Rozhodol sa abdikovať.
Châlons-en-Champagne
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Eduard VIII. (Spojené kráľovstvo)
Abdikácia
Eduard podpísal abdikáciu 10. decembra 1936 vo Fort Belvedere za prítomnosti svojich mladších bratov: princa Alberta, vojvodu z Yorku, ďalšieho v poradí na trón; princa Henricha, vojvodu z Gloucesteru; a princa Juraja, vojvodu z Kentu. Dokument obsahoval tieto slová: „vyhlasujem svoje neodvolateľné odhodlanie vzdať sa trónu pre seba a pre svojich potomkov a za svoju vôľu, aby bola táto abdikácia vykonaná okamžite“. Na druhý deň bol posledným aktom jeho vlády kráľovský súhlas s aktom Deklarácie Jeho Veličenstva o abdikácii sa z roku 1936. Ako to vyžadoval Westminsterský štatút, všetky Domínia už s abdikáciou súhlasili. V noci 11. decembra 1936 vysvetlil Eduard, ktorý sa vrátil k titulu a štýlu princa, svoje rozhodnutie abdikovať v celosvetovom rozhlasovom vysielaní. Povedal: „Zistil som, že je nemožné niesť ťažké bremeno zodpovednosti a plniť si svoje povinnosti ako kráľ, ako by som si prial bez pomoci a podpory ženy, ktorú milujem.“ Dodal, že „rozhodnutie bolo moje a moje osobné ... Druhá najviac dotknutá osoba sa ma až do poslednej chvíle snažila presvedčiť, aby som zvolil iný smer“. Nasledujúci deň odišiel z Británie do Rakúska; nemohol sa pripojiť k Simpsonovej, až kým sa jej rozvod nestal absolútnym, o niekoľko mesiacov neskôr. Jeho brat, vojvoda z Yorku, nastúpil na trón ako Juraj VI. Staršia dcéra Juraja VI., princezná Alžbeta, sa stala predpokladanou dedičkou.
Vojvoda z Windsoru
12. decembra 1936 na nástupníckom zasadaní Súkromnej rady Spojeného kráľovstva Juraj VI. oznámil, že z jeho brata urobí „vojvodu z Windsoru“ podľa vzoru kráľovskej výsosti. Chcel, aby to bol prvý akt jeho vlády, hoci formálne dokumenty boli podpísané až 8. marca nasledujúceho roku. Počas tejto doby bol Eduard všeobecne známy ako vojvoda z Windsoru. Rozhodnutie Juraja VI. vymenovať Eduarda kráľovským vojvodcom zabezpečilo, že nemohol kandidovať vo voľbách do britskej dolnej komory ani hovoriť o politických témach v snemovni lordov.
Patent z 27. mája 1937 znovu udeľoval „titul, štýl alebo atribút kráľovskej výsosti“ vojvodovi, ale konkrétne sa v ňom uvádzalo, že „jeho manželka a prípadní potomkovia nebudú mať uvedený titul alebo atribút“. Niektorí britskí ministri odporúčali, že opätovné potvrdenie nie je potrebné, pretože Eduard si štýl ponechal automaticky, a ďalej, že Simpsonová automaticky získa hodnosť manželky princa v štýle Jej kráľovská výsosť; iní tvrdili, že stratil všetky kráľovské hodnosti a už by nemal niesť kráľovský titul alebo štýl ako abdikovaný kráľ, a môže sa označovať iba ako „pán Eduard Windsor“. Dňa 14. apríla 1937 predložil generálny prokurátor Sir Donald Somervell ministrovi vnútra Sirovi Johnovi Simonovi memorandum zhrňujúce názory lorda advokáta T. M. Coopera, parlamentného radcu Sira Granvilla Rama a jeho samotného: