cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Louis Althusser
Althusser tvrdí, že už u Marxa samého došlo teoretickovednému zlomu, a to medzi raným humanistickým Marxom poznačeným nemeckým idealizmom a neskorým Marxom,  ktorý založil vedu o dejinách, čiže historický materializmus.
Atmel
Atmel Corporation je výrobca polovodičov a integrovaných obvodov založený v roku 1984. Medzi jeho produkty patria mikrokontroléry (vrátane klonov 8051, AT91SAM založených na architektúre ARM a Cortex ARM), jeho vlastná Atmel AVR a AVR32 architektúra, rádiové (RF) zariadenia, EEPROM, Flash pamäťové zariadenia, ASIC zariadenia, WiMAX, senzory, elektronické gyroskopy a mnoho iných. Je schopný ponúknuť riešenie System on Chip. V súčasnosti sa spoločnosť zameriava hlavne na výrobu a vývoj mikročipov pre IoT. Toto zahŕňa rôzne čipy so šifrovaním, Wifi moduly, Wearables, či iné systémy na priamu interakciu s koncovým používateľom.
Atmel Corporation a všetky ich akcie boli v roku 2016 odkúpené spoločnosťou Microchip Technology, momentálne najsilnejším hráčom na trhu 8 bitových mikroprocesorov za 3,6miliardy $.
Veľký odbyt spoločnosť nachádza v produktoch Arduino, ktoré využívajú rôzne mikročipy, napr. ATmega328P.
Atmel podniká vo veľkom okruhu aplikačných segmentov vrátane: konzumný sektor, telekomunikácie, počítače a počítačové siete, priemysel, zdravotníctvo, automobilový priemysel, letectvo a vojenský priemysel. Atmel je vedúcou firmou v priemysle bezpečných systémov, hlavne vďaka trhu čipových kariet smart card a RFID.
Mikrokontroléry
Starším podnikateľským zámerom spoločnosti, výroba mikrokontrolérov je aj dnes hlavným odvetvím. Okrem výroby čipov autorskej architektúry AVR, stále vyrábajú aj čipy kompatibilné s architektúrou 8051. Vývoj softvéru pre tieto produkty je možný v programe Atmel Studio 7, vývojovým IDE používajúcim jadro Visual Studia.
Dotykové obrazovky
náhľad|Ohybná dotyková obrazovka XSense Spoločnosť vyrába tak ovládacie čipy, ako aj samotné dotykové obrazovky. Hlavným produktom tohto radu je XSense, ohybná dotyková obrazovka. Tiež sú dostupné rôzne produkty na interakciu s koncovým používateľom, ako rôzne jedno-účelové dotykové obrazovky, tlačidlá, posuvníky atď.
Pamäte
Skúsenosti s výrobou pamätí typov EEPROM, Flash a podobných, dnes slúžia hlavne ako integrované pamäte zložitejších čipov. Jedná sa o pamäte FLASH o veľkostiach rádovo 500B - až 8KB a viac. Pamäte EEPROM majú zvyčajne nižšie kapacity a nižšiu prístupovú rýchlosť.
Analógové technológie
Toto odvetvie pozostáva z rôznych LED zariadené a ovládačov, konvertorov medzi analógovým a digitálnym signálom, akumulátory atď.
SpoloEčnosť tiež ponúka riešenia ako kombinácie týchto produktov.
Fiumicello (rieka)
Fiumicello je rieka v Taliansku a preteká aj cez San Maríno. Vlieva sa do nej rieka Marano.
Leubringhen
Leubringhen je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
The Doom that Came to Sarnath
"The Doom that Came to Sarnath" (1920; česky vyšlo pod názvom Jak bylo zahlazeno město Sarnath) je raná poviedka amerického spisovateľa hororu a science fiction Howarda P. Lovecrafta. Je napísaná v temne mýtickom/rozprávkovom štýle a je súčasťou jeho „snového cyklu“. Prvýkrát bola publikovaná v škótskom amatérskom časopise The Scot v júni 1920.
The Doom that Came to Sarnath and Other Stories je tiež názov zbierky poviedok H. P. Lovecrafta, ktorá bola prvýkrát publikovaná vo februári 1971.
Inšpirácia
Vplyv lorda Dunsanyho na poviedku možno vidieť v odkaze na trón "zhotovený z jediného kusa slonoviny, hoci by žiaden živý človek nedokázal povedať, odkiaľ tak veľký kus môže pochádzať", ktorý evokuje bránu "vyrezanú z jediného kusa" slonoviny v Dunsanyho "Idle Days on the Yann".
Hoci Sarnath bol historické mesto v Indii, miesto kde Buddha (Gautama Buddha) prvýkrát učil, Lovecraft tvrdil, že meno vymyslel nezávisle.
Dej
Poviedka má charakter povesti, ktorá opisuje osudy kedysi mocného mesta Sarnath, ktoré zaniklo pred 10 000 rokmi. Na mieste kde ležalo, v zemi Mnar, sa „dnes“ nachádza veľké jazero bez prítoku či odtoku.
Ešte v oveľa dávnejších časoch ako existoval Sarnath, bolo pri brehoch jazera založené iné mesto; sivé kamenné mesto Ib. Svet bol vtedy ešte mladý a obývali ho bytosti, ktoré neboli ľudské. Mali zelenú farbu kože, slabé a rôsolovité telá, vypúlené oči, hrubé pery a boli nemé. Údajne spolu s jazerom a mestom zostúpili z Mesiaca. Klaňali sa modle vodného jaštera Bokruga (jedného zo „Starých“ bohov). Na papyruse z Ilarneku je napísané, že tieto bytosti odhalili tajomstvo ohňa.
Chlumec
Chlumec môže byť:
Zubčice
Zubčice je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 412 obyvateľov, z toho 219 mužov a 193 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,3 roka (muži 36,0 roka, ženy 41,0 roka).
The Doom that Came to Sarnath
Dej
O veky neskôr krajinu Mnar osídlil kmeň pastierov tmavej pleti a pri rieke Ai postavil mestá Thraa, Ilarnek a Kadatheron. Tí najtvrdší z nich dorazili až k brehom jazera, kde našli vzácne kovy a založili mesto Sarnath. Údiv nad obyvateľmi neďalekého mesta Ib čoskoro vystriedala nenávisť, ktorá viedla až k ich úplnému vyhladeniu: telá bytostí boli nahádzané do vôd jazera, kam obyvatelia Sarnathu zvrhli aj ich podivné sochy. Jedinou výnimkou bola modla Bokruga, vytesaná zo zeleného kameňa – tú si chceli ponechať ako trofej v svojom chráme. V noci sa nad jazerom objavili podivné svetlá; ráno bola socha preč a ich veľkňaz Taran-Ishe bol mŕtvy… ešte pred smrťou stihol na chrámový oltár nakresliť znak Záhuby.
Nasledujúce stáročia mesto Sarnath prosperovalo a na temnú noc sa takmer zabudlo. Bohatlo z obchodu s vzácnymi kovmi, stalo sa centrom vzdelanosti a neskôr i vojenskej moci, keď jeho vojská porazili okolité mestá a králi Sarnathu sa stali kráľmi celej zeme Mnar i okolitých krajín. Sarnath sa stal divom sveta: obklopovali ho hradby z mramoru, ulice boli vydláždené ónyxom, domy jeho obyvateľov boli architektonickým divom; paláce a chrámy postavené dávnym kráľom Zokkarom boli najväčšie na svete, s ohromujúcimi nástennými maľbami, vyložené vzácnymi kameňmi, a mnoho a mnoho ďalšieho.
Hlavnými bohmi Sarnathu boli Zo-Kalar, Tamash a Lobon. Kňazi jediní nezabudli na temnú noc v dávnej minulosti mesta a v komnate vysoko vo veži, kde ležal oltár so znakom Záhuby, vykonávali tajomné obrady, ktoré mali zahnať boha Bokruga.
Každoročne sa v meste slávilo výročie zániku mesta Ib a oslavy hanobili podivné bytosti. Kňazi to spočiatku nevideli radi; no keď sa ani po mnohých rokoch nič zlého nestalo, pripojili sa i oni k oslavám. Tak prešlo 1 000 rokov…
Oslava tisíceho výročia skazy mesta Ib mala byť tou najúžasnejšou v histórii Sarnathu. Dostavili sa na ňu všetci, kto niečo znamenali, z Mnaru i okolitých krajín. No v tú noc z Mesiaca zostúpili do vôd jazera podivné tiene, mesto zahalili zlovestné výpary a vo vode sa objavili podivné svetlá. O niečo neskôr zo Sarnathu väčšina obyvateľov mesta s hrôzou uteká, vydesená pohľadom, ktorý sa im naskytol:
„…za oknami hodovnej siete už nevideli svojho kráľa…, ale že sa tam hemžili neopísateľné zelené tvory, nemé, s vypúlenými očami, hrubými a odstávajúcimi perami a čudnými boltcami; v tlapách držali zlaté podnosy… a divoko s nimi krepčili.“
Zážitky vydesených obyvateľov sa rýchlo šírili; prekliate mesto karavány opustili, prestali sa z neho odvážať vzácne kovy. A keď sa späť po mnohých rokoch na to miesto odvážil kmeň žltovlasých ľudí s modrými očami, po meste a baniach už nenašli ani stopu. Na jeho mieste ležalo ohavné trasovisko bez stopy po ľudskom osídlení – až na podivnú zelenú modlu spodobujúcu Bokruga, zapadnutú medzi rákosím…
Modla bola neskôr prenesená do chrámu v meste Ilarnek a Bokrug sa stal hlavným bohom zeme Mnar.
Spojitosti
Obyvatelia mesta Ib sa objavujú v prácach Lina Cartera ako Thuum'ha.
Death metalová hudobná skupina Cyaegha odkazuje na túto poviedku v tretej skladbe "While Sarnath Lies Desolate" na ich mýtom Cthulhu ovplyvnenom albume Steps of Descent. Príbeh sa tiež odráža vo viacerých skladbách švédskej hudobnej skupiny Demiurg ("City of Ib", "Sarnath", "Opus Morbidity").
Topoľníky
Topoľníky sú obec na Slovensku v okrese Dunajská Streda.
Monitorovacia stanica
V obci sa nachádza monitorovacia stanica kvality ovzdušia, ktorú prevádzkuje SHMÚ v sieti NMSKO, ktorý je zároveň aj v európskej sieti EMEP.
Labretonie
Labretonie je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Textový procesor
náhľad|300px|Textový procesor [[LibreOffice Writer]] Textový procesor je softvér, ktorý dokáže spracovať text podľa požiadaviek používateľa, vrátane formátovania, najčastejšie pre potreby DTP, pre ktoré sa používajú procesory typu WYSIWYG.
Často sa pomenovanie „textový procesor“ pletie s „textovým editorom“, ktorý však okrem editovania textu neposkytuje možnosť formátovania jeho vzhľadu. Medzi takéto procesory sa radia Microsoft Word z kancelárskeho balíka Microsoft Office alebo Writer z balíka LibreOffice.
Dušan Jurkovič
náhľad|Bronzová plastika Dušana Jurkoviča na [[Vajanského nábrežie (Bratislava)|Vajanského nábreží v Bratislave od Ladislava Snopeka z roku 1971]]
Dušan Samuel Jurkovič (* 23. august 1868, Turá Lúka – † 21. december 1947, Bratislava, pochovaný v Brezovej pod Bradlom) bol slovenský architekt, dizajnér a etnograf. Na jeho počesť sa od roku 1964 udeľuje Cena Dušana Jurkoviča.
Životopis
Narodil sa v národoveckej rodine. Otec bol spoluzakladateľom Matice slovenskej a starý otec z matkinej strany Samuel Jurkovič bol zakladateľom Gazdovského spolku v Sobotišti.
Pôsobil v ateliéroch u architektov B. Bullu a M. Urbánka, kde sa zdokonalil v architektúre. Po prvej svetovej vojne navrhol prvé montované domy, ktorými sa usiloval riešiť problémy slovenského stavebníctva. V roku 1921 zaviedol do praxe stavby domov z pálených veľkoplošných dielcov. Svoje priekopnícke myšlienky rozvinul v diele Skladacie rodinné domy z pálených tehliarskych výrobkov, ktoré vydal v roku 1947. Bol to prvý krok k prefabrikácii.
Za mnohostranné zásluhy a projekty mu v roku 1938 bratislavská univerzita udelila čestný doktorát. Bol aj nositeľom titulu národný umelec, ktorý mu udelili v roku 1946.
Dielo
Na prelome 19. a 20. storočia vo všetkých európskych centrách architektúry vznikala nová vlna tvorby, ktorá prekonávala všetky zažité formy ako historizmus či jednotvárny eklektizmus. Nové smery sa uberali rozmanitými smermi a reflektovali, či už romantické ale i racionálne predstavy o bývaní a všetkom čo s tým súvisí. Snáď najvýraznejšia sa stáva záľuba v tradícii, detailoch a ornamente z nej vychádzajúcimi. Dušan Jurkovič ako architekt nadviazal na európske trendy modernej architektúry v prvej pol. 20. stor. Cieľavedome zužitkúval ľudovú architektúru. Je považovaný za zakladateľa modernej slovenskej architektúry.
V roku 1887 navštívil výstavu ľudových výšiviek v Martine, kde ho zaujala vstupná veža „slovenskej brány“ od architekta Blažeja Bullu, ku ktorému v ďalšom roku nastúpil na krátku prax. Po nej v roku 1891 pracoval v projektovej kancelárii architekta Michala Urbánka v českom Vsetíne. S ním v roku 1891 navštívil Prahu a v ďalšom roku študoval ľudové staviteľstvo Valašska a spolupracoval na príprave národopisnej výstavy vo Vsetíne, kde realizoval expozíciu valašskej izby.
Počas rokov 1892 – 95 pokračoval v začatom štúdiu zameranom na staviteľstvo v dreve a veľa cestoval najmä po Moravskom Valašsku a západnom Slovensku. V roku 1895 vyvrcholilo jeho úsilie v uskutočnení Národopisnej výstavy českoslovanskej v Prahe, ktorá sa stretla s veľkým ohlasom. Tým sa mu otvoria dvere k prvej veľkej objednávke pre Pohorskú jednotu Radhošť vo Frenštáte, kde navrhol súbor turistických stavieb na Pustevniach.
V roku 1899 sa usadil v Brne, pôsobil už ako samostatný architekt a pohyboval sa v okruhu národne orientovanej brnianskej inteligencie. O rok neskôr vychádza jeho prvá publikácia „Pustevne v Radhošti“. Nasledujú jeho práce na vidieckej vile pre továrnika Roberta Bartelmusa pri Novom Měste nad Metují. Tam sa zoznámil so svojou budúcou manželkou Boženou Bartelmusovou (18831965). Ešte predtým však navrhol a postavil komplex kúpeľných stavieb v Luhačoviciach.
Dva roky na to začal vydávať sériu zošitov pod názvom „Práce lidu našeho“, ktorých vyšlo celkovo 14. V roku 1906 postavil vlastnú vilu v brnianskej štvrti Žabovřesky, pri jej otvorení sa konala výstava jeho interiérových prác. V roku 1910 sa stal členom Spolku výtvarných umelcov Mánes v Prahe. O tri roky neskôr sa stal majiteľom tehelne v Trnave a tým sa mu znovu otvorila možnosť styku s vlasťou. Počas prvej svetovej vojny pracoval v Krakove, kde navrhoval cintoríny a pomníky pre okres Žmigród v západnej Haliči.
Návrat na Slovensko a mohyla na Bradle
Po vzniku Česko-slovenskej republiky sa vracia spať na Slovensko a usadil sa v Bratislave. Stal sa vládnym komisárom pre zachovanie umeleckých pamiatok na Slovensku. Ešte v máji roku 1919 ho poverili prípravou smútočného obradu a pohrebu generála dr. Milana Rastislava Štefánika na Bradle. Krátko nato začal pracovať na projekte mohyly na Bradle, ktorá dodnes ostáva v očiach verejnosti zrejme jeho najvýznamnejšou stavbou. V roku 1920 sa stal čestným členom Masarykovej Akadémie práce a začal sa zaoberať problematikou štandardizovanej výstavby rodinných domov na Slovensku.
V ďalšom období jeho života sa angažoval, už v úlohe generálneho predsedu Umeleckej besedy slovenskej, za zachovávanie archeologických a prírodných pamiatok na Slovensku. V roku 1924 sa stal predsedom Spoločnosti Slovenského vlastivedného múzea a spoluzakladateľom múzea v Bratislave. V roku 1929 sa stal predsedom novozaloženej Školy umeleckých remesiel v Bratislave a neskôr sa zaoberal typizovanou výstavbou školských budov pre slovenský vidiek. V rokoch 1930 až 1935 získal veľký počet ocenení z rôznych výstav umenia po celej Európe.
Lanová dráha Tatranská Lomnica – Lomnický štít
V tridsiatych rokoch sa Dušan Jurkovič stretol so špecifickou výzvou – dať primeraný architektonický výraz technickému dielu umiestnenému v mimoriadne náročných podmienkach, keď sa v rokoch 19361937 riešili projekty staníc lanovej dráhy na Lomnický štít.
II. svetová vojna a povojnové obdobie
K jeho 70. narodeninám usporiadala Umelecká beseda slovenská veľkú výstavu jeho celoživotného diela. Počas druhej svetovej vojny aktívne podporoval účasť svojich synov v protifašistickom odboji a sám reagoval na vzniknuté udalosti sériou náčrtov pre pamätníky. V roku 1946 sa zúčastnil na konferencii v Londýne o znovuvybudovaní zničených miest a možnostiach využitia montovaných obytných domov. V tom istom roku ešte stihol vydať publikáciu „Skladacie domky rodinné z pálených tehliarskych výrobkov“.
Zomiera 21. decembra 1947 v Bratislave. O necelý rok neskôr boli jeho pozostatky prevezené na cintorín v Brezovej pod Bradlom.
In memoriam mu bol udelený Rad T. G. Masaryka I. triedy za vynikajúce zásluhy o demokraciu a ľudské práva. Za mohylu na Bradle vyznamenaný Veľkou Katzovou cenou Československej akadémie vied a umení (1933). Národný umelec (1946).
Dielo
right|thumb|200px|[[Mohyla Milana Rastislava Štefánika (Bradlo)|Štefánikova mohyla na Bradle od Dušana Jurkoviča.]] right|thumb|200px|Vlastná vila Dušana Jurkoviča v Bratislave.
Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale 2004
Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale 2004 boli v poradí 10. Majstrovstvá Južnej Ameriky v bejzbale mužov, ktoré organizuje Juhoamerická bejzbalová konfederácia (CONSUBE). Organizovali sa po 31 rokoch od posledného turnaja. Konali sa od 6.13. novembra 2004 v Buenos Aires, v Argentíne, za účasti 5 tímov. Argentína bola organizátorom juhoamerického šampionátu druhýkrát, predtým hostila turnaj v roku 1963, tiež v Buenos Aires. Všetky zápasy sa odohrali na štadióne Estadio Nacional de Ezeiza, ktorý patrí buenosaireskému multišportovému klubu Club DAOM. Titul získala domáca 🇦🇷.
Zoznam planétok 62501 – 62750
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Západoázijské hry
Dejiny
Prvé hry boli usporiadané v Teheráne v roku 1997. Zúčastnilo sa ich 7 západoázijských a 3 stredoázijské krajiny: Irán, Jemen, Jordánsko, Katar, Kuvajt, Libanon, Sýria, Kirgizsko, Tadžikistan a Turkménsko, ktoré súťažili v pätnástich športoch: atletika, basketbal, bedminton, box, džudo, futbal, karate, plávanie, stolný tenis, šerm, športová streľba, taekwondo, tenis, vzpieranie a zápasenie. Od roku 2002 už stredoázijské štáty na hrách neštartovali, ale pribudli: Bahrajn, Omán, Palestína, Saudská Arábia a Spojené arabské emiráty. No a v roku 2005 pribudol posledný člen WAGFIrak.
V roku 2009 sa hry neuskutočnili a 4. podujatie hier bolo presunuté až do roku 2013.
Športy
Na Západoázijských hrách sa v histórii predstavilo dokopy 20 športov.
Jedľovník (potok)
Jedľovník je potok na horných Kysuciach, v západnej časti okresu Čadca. Je to pravostranný prítok Kysuce, meria 4,6 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v Javorníkoch, v podcelku Vysoké Javorníky, na severozápadnom svahu Mraznice (903,2 m n. m.) v nadmorskej výške približne 830 m n. m. Od prameňa tečie na sever kopaničiarskou oblasťou obce Kolárovice, potom priberá ľavostranný prítok spod sedla Javorník (785,0 m n. m.) a tiež prítok (637,8 m n. m.) z osady Zadná Šatina. Odtiaľ tečie k sútoku s pravostranným prítokom prameniacim západne od kóty 908,5 m, preteká osadou Jedľovník a pokračuje na sever. Vstupuje do Turzovskej vrchoviny, do podcelku Hornokysucké podolie, z ľavej strany ešte priberá krátky prítok prameniaci východne od osady Škradné, preteká časťou obce Vysoká nad Kysucou a na jej území ústi v nadmorskej výške cca 543 m n. m. do Kysuce.
Lány
Lány je:
Střítež
Střítež môže byť:
Kresťanská filozofia
Kresťanská filozofia je náboženská filozofia, filozofická zložka kresťanstva, ktorá úzko súvisí s kresťanskou teológiou alebo tvorí jej súčasť; konfrontácia kresťanskej viery s práve vládnucou dobovou filozofiou. Súčasť kresťanskej kultúry.
Kresťanská filozofia existuje od čias cirkevných otcov (3. storočie). Hoci mnohí cirkevní otcovia filozofiu zavrhovali, filozofia sa ako kresťanská filozofia v cirkvi presadzovala – najmä od Augustina. Od vrcholnej scholastiky (13. stor.) vystupuje kresťanská filozofia ako výlev prirodzeného svetla a kresťanská teológia ako výlev nadprirodzeného svetla.
Toto rozlíšenie opäť zaniká v období humanizmu a renesancie, pričom v reformácii, naopak, ožíva v podobe ostrého nepriateľstva medzi filozofiou a teológiou.
Neskôr kresťanská filozofia pokračuje v podobe (medzičasom zaniknutej) protestantskej, ako aj katolíckej novoscholastiky, ktorá na pápežov podnet od 1879 opäť ožíva ako neotomizmus, pričom sa niekedy zvykne označovať aj ako Philosophia perennis. Klasické, univerzálno-historické chápanie kresťanskej filozofie sa dnes považuje za prekonané.
Hromadný bod
Definícia hromadného bodu
Nech. Hovoríme, že x_0 je hromadný bod množiny M práve vtedy, keď pre každé jeho prstencové okolie existuje bod x\in M s vlastnosťou  a zároveň x\ne x_0.
Príklad
Možno dokázať, že množina má hromadný bod n_0=0. Stačí podľa definície zvoliť prstencové okolie bodu 0,. Dokážeme, že pre ľubovoľne malé \xi>0 existuje prvok m\in M s vlastnosťami podľa definície. Majú platiť nasledovné nerovnosti
Keďže množina je obmedzená pre prirodzené čísla, stačí písať jednu nerovnosť
Jednoduchou úvahou možno zistiť, že
Preto stačí zvoliť vyhovujúci bod
Týmto spôsobom sa našlo vyhovujúce m\in M, ktoré leží v ľubovoľnom okolí bodu 0 a zároveň nie je rovné 0.
Leulinghem
Leulinghem je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Luxemburg (okres)
Luxemburg alebo Luxembourg je okres v Luxembursku. Má rozlohu 904 km² a žije tu 364 505 obyvateľov (2010). Správne sídlo okresu je mesto Luxemburg.
Administratívne členenie
V okrese sú 4 kantóny a 46 obcí:
NGC 3286
NGC 3286 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 9. apríla 1793.
Lacapelle-Biron
Lacapelle-Biron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
HTC (spoločnosť)
HTC Corporation (čín. 宏達國際電子股份有限公司transkripcia: Chung-ta kuo-ťi tien-c’ ku-fen jou-sien kung-s’, do roku 2008 High Tech Computer Corporation) je taiwanský výrobca vreckových zariadení a mobilných telefónov s operačnými systémami Windows Mobile od firmy Microsoft a Android od združenia firiem pod hlavičkou Open Handset Alliance. Poslednou platformou, s ktorou sú distribuované telefóny, je Qualcomm Brew. Ide o platformu, ktorú vyvinul Qualcomm spoločne so spoločnosťou HTC. Využíva ju zatiaľ iba jeden telefón, HTC Smart.
Spoločnosť bola založená 15. marca 1997. Zariadenia firmy HTC sa v minulosti predávali pod značkami mobilných operátorov (napr. T-Mobile, Vodafone, Orange a ďalších) pod označeniami MDA, XDA a pod. V poslednom období však spoločnosť obmedzila svoje brandové aktivity a viac sa zameriava na vlastnú produkciu.
Mobilné telefóny HTC
Pre podrobný zoznam pozri: Zoznam telefónov HTC
Robot
náhľad| robot ASIMO Robot je stroj pracujúci s určitou mierou samostatnosti, vykonávajúci určené úlohy, a to predpísaným spôsobom a pri rôznych mierach potreby interakcie s okolitým svetom a so zadávateľom: Robot je schopný svoje okolie vnímať pomocou senzorov, reagovať na neho, zasahovať do neho, prípadne si o ňom vytvárať vlastnú predstavu, model. Vnímaním sveta môže nielen spoznávať svet samotný, ale môže tiež vyhodnocovať svoj vplyv na neho a využívať tak spätnú väzbu. Robot je fyzickou realizáciou všeobecnejšieho pojmu agent.
Etymológia
náhľad| Scéna z hry [[R.U.R.|RUR s tromi robotmi]] Slovo robota (práca) bolo známe už v 17.storočí, vo význame otrocká práca poddaných. Mierne pozmenene ho v roku 1921 prvýkrát vo význame stroj použil český spisovateľ Karel Čapek v dráme R.U.R. Slovo mu poradil jeho brat Josef Čapek, keď sa s ním Karel rozprával o tom, ako umelú bytosť pomenovať. Pôvodne zamýšľaný labor znel autorovi príliš "papierovo". Josef Čapek podľa bratovho svedectva navrhol slovo robot "so štetcom v ústach a maľoval ďalej ". Tak vzniklo jedno zo svetovo najznámejších slov českého pôvodu, všeobecne rozšírené najmä vďaka preniknutiu do angličtiny.
V Čapkovom diele je slovo robot skloňované ako životné podstatné meno. Skratka RUR je označuje veľkými písmenami a nazýva v množnom čísle Rozumoví Univerzálni Roboti. V češtine sa neskôr vyvinuli dva spôsoby skloňovanie podľa charakteru robota: Pre inteligentné alebo humanoidné roboty sa (obvykle vo vedecko-fantastickej literatúre ) spravidla používa životné skloňovanie. Pre priemyselné a iné, človeku nepodobné roboty (napr. " Kuchynský robot ") sa používa skôr neživotné skloňovanie.
Rozdeľovanie robotov
Podľa generácie na:
Podľa ich schopnosti premiestňovať sa na:
Ďalej tiež podľa:
Termín robot sa používa tiež pre počítačové programy, ktorý za svojho majiteľa vykonáva opakované činnosti (pozri internetový robot).
Kresťanská stredoveká filozofia
Kresťanská stredoveká filozofia je etapa kresťanskej filozofie a súčasť stredovekej filozofie koncentrovaná okolo predstavy Boha ako pôvodu a súhrnu všetkých ideí. Boh zo svojej jednoty vytvára rozmanitosť skutočnosti. Keďže všetko chápe v sebe samom, predstavuje Boh všeobecno ako také. Jednota, všeobecnosť, substancia, podstata, idea sú pojmy, ktoré opisujú Boha ako ens realissimum (najreálnejšie súcno).
Hospodárska súťaž
Hospodárska súťaž je súperenie medzi podnikmi v boji o zákazníka. Je to jeden zo základných mechanizmov trhovej ekonomiky.
Hospodárska súťaž umožňuje súťažiteľom slobodne rozvíjať svoju súťažnú činnosť v záujme dosiahnutia hospodárskeho prospechu a vytvára podmienky združovať sa na výkon tejto činnosti.
Medzi (zakázané) formy zneužívania hospodárskej súťaž patria:
Leulinghen-Bernes
Leulinghen-Bernes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brloh (okres Český Krumlov)
Brloh je obec v Česku v okrese Český Krumlov v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 033 obyvateľov, z toho 540 mužov a 493 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,1 roka (muži 38,4 roka, ženy 42,0 roka).
NGC 3287
NGC 3287 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 1. januára 1862.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov 1999
Majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov 1999 boli v poradí 9. majstrovstvá Ameriky v basketbale mužov, ktoré organizuje Americká basketbalová federácia (FIBA Americas). Konali sa v San Juane, v Portoriku od 14.25. júla 1999, za účasti 10 tímov. Portoriko bolo organizátorom amerického šampionátu mužov tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1980 a 1993, tiež v San Juane. Zápasy sa odohrali v aréne Coliseo Roberto Clemente. Titul obhájilo 🇺🇸, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇨🇦. Družstvo USA bolo na rozdiel od predchádzajúcich kontinentálnych majstrovstiev tvorené už aj hráčmi z NBA.
Turnaj zároveň slúžil ako kvalifikácia amerických družstiev na Letné olympijské hry 2000, ktoré hostilo Sydney. Kvalifikovali sa na ne 2 najlepšie družstvá.
Filozofia kultúry
Filozofia kultúry je súbor filozofických snáh o objasnenie fenoménu kultúry, jeho členenie podľa kultúrnych oblastí. Je to učenie o podstate, hodnote, idei, predpokladoch, cieli, hybných silách kultúry. Filozofia kultúry od svojich zárodkov v učení sofistov tematizuje kultúru v kontrapozícii k prírode, kontrapozícia thesei a fysei.
Keďže kultúra existuje iba v dejinách (resp. ako dejiny), prelína sa filozofia kultúry v nejednom ohľade s filozofiou dejín, či dokonca sa niekedy považujú za totožné.
Počnúc Rousseauom vystupuje filozofia kultúry ako kritika kultúry.
Back in Black
Back in Black je album austrálskej hard rockovej skupiny AC/DC z roku 1980. Bol prvým album, ktorý nahral skupina bez zosnulého Bona Scotta. Členovia skupiny uvažovali nad ukončením kariéry po jeho smrti, no nakoniec sa rozhodli pokračovať a angažovať speváka Briana Johnsona. Ten v sedemdesiatych rokoch 20. storočia pôsobil ako spevák v britskej glamrockovej formácii Geordie. Robert John "Mutt" Lange, ktorý už spolupracoval so skupinou na albume Highway to Hell bol producentom tohto albumu.
Doposiaľ bolo predaných približne 50 miliónov kusov na celom svete, vďaka čomu je to druhý najviac predávaný albumu na svete a najviac predávaný austrálsky album. V roku 2003 bol tento album časopisom Rolling Stone zaradený na 73. miesto zoznamu najlepších albumov všetkých čias.
Zoznam skladieb
Na albume sa nachádzajú viaceré hity skupiny, vrátane titulnej skladby „Back In Black“, „Hells Bells“ či „You Shook Me All Night Long“.
Cibula (priezvisko)
Cibula je slovenské priezvisko odvodené od slova cibuľa. Najčastejšie je v Banskom Studenci (okres Banská Štiavnica), Handlovej, Topoľčanoch a Bratislave.
Známi nositelia
Pozri v článku Cibula.
Lacaussade (Lot-et-Garonne)
Lacaussade je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Lot-et-Garonne, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Günter Altner
Günter Altner (* 20. september 1936, Vroclav, Poľsko – † 6. december 2011, Berlín, Nemecko) bol nemecký protestantský teológ, filozof a biológ, predstaviteľ kresťansky motivovaného ekologického hnutia.
Život
Od roku 1961 pracoval pre Evanjelickú cirkev v Rheinlande, v rokoch 1968 až 1971 pôsobil na Evangelischen Akademie v Mülheim an der Ruhr. V roku 1971 sa stal profesorom humánnej biológie na Pädagogische Hochschule Schwäbisch Gmünd v Schwäbisch Gmünde odkiaľ odišiel v roku 1973 na Forschungsstätte der Evangelischen Studiengemeinschaft (FEST) v Heidelbergu. Od roku 1977 do odchodu do dôchodku v roku 1999 bol profesorom na Universität Koblenz-Landau v Koblenzi.
V rokoch 1977 - 1979 bol členom predsedníctva Vereinigung Deutscher Wissenschaftler, 1979 - 1982 členom komisie Zukünftige Energiepolitik pri Bundestagu, 1999 - 2002 členom poradného zboru pre etiku pri spolkovom ministerstve zdravotníctva. V roku 1977 bol spoluzakladateľom Öko-Institutu vo Freiburgu im Breisgau.
Naposledy žil a zomrel v Berlíne.
Sabráž
náhľad|Sabráž Sabráž či sabrage je technika otvárania fliaš šampanského šabľou. Tento neobvyklý spôsob sa používa pri slávnostných príležitostiach. V podstate ide o useknutie konca hrdla fľaše šabľou.
Angus Young
Angus McKinnon Young (* 31. marec 1955) je Austrálsky gitarista a spoluzakladateľ skupiny AC/DC. Young je známy vďaka svojím energickým vystúpeniam na koncertom a nosením uniformy školáka. V rebríčku časopisu Rolling Stone 100 najlepších gitaristov skončil Young na 24. mieste.
Angus Young sa narodil v Glasgow v Škótsku, keď mal osem rokov presťahoval sa s rodinou do Austrálie. Jeho prvou skupinou bola miestna skupina Kantuckee, neskôr hrali pod menom Tantrum. V roku 1973 spolu s bratom Malcolmom založili skupinu AC/DC, ktorá prešla viacerými formáciami a stala sa z nej ikona hard rocku.
Sabráž
Seknutie šabľou je prevedené pohybom ostria šable po šve fľaše k miestu spoja hrdla s prstencom fľaše pod zátkou. Vhodnejšie bývajú kvalitné sekty alebo šampanské s ohľadom na kvalitu skla a fakt, že používajú korkové zátky. Dôležitý je správny sklon seknutia ako aj teplota sektu. Správne vychladený sekt je dôležitým predpokladom dobre vykonanej sabráže. V súčasnosti sa používajú rôzne predmety na sekanie sektov od sekier, rôznych typov šablí a mečov, až po golfové palice. Pri správne vykonanej sabráží samotný sekt neobsahuje žiadne čiastočky úlomkov skla vďaka tlaku, ktorý je vytvorený pri plnení fliaš sektom.
Židia v Kanade
náhľad|Židovská populácia v Kanade, 2001 náhľad|5 najväčších židovských komunít v Kanade Židia v Kanade tvoria štvrtú najväčšiu židovskú komunitu na svete. Podľa kanadského sčítania ľudu z roku 2001 žije v Kanade 351 000 Židov.
Židia, aj keď sú v Kanade minoritou, boli dôležití pri formovaní kanadskej identity a kultúry a ich prítomnosť tu začína príchodom prvých imigrantov potom čo Britské impérium zabralo takmer všetky francúzske kolonizované územia, zvané Nové Francúzsko, po Dohode z Paríža z roku 1763, ktorá ukončila Sedemročnú vojnu.
Na rozdiel napríklad od amerických Židov, ktorí sa považujú predovšetkým za Američanov, považujú kanadskí Židia sami seba predovšetkým za Židov. Aj sionizmus bol v Kanade omnoho silnejší ako v USA, naproti tomu antisionizmus sa tu takmer vôbec neprejavil.
Kanadskí Židia sa skôr podobajú britským Židom ako americkým, pretože drvivá väčšina synagóg je ortodoxných a len malá menšina je konzervatívnych a reformných.
Židovské obce tu zastupuje Kanadský židovský kongres, založený roku 1919. Rôzne sionistické organizácie sú zoskupené v Kanadskom sionistickom kongrese.
Veľký dôraz je kladený na židovské vzdelanie. Združenie hebrejských škol, ktoré vzniklo na začiatku 20. storočia, bolo so svojimi 3000 žiakmi v roku 1982 jednou z najväčších židovských škôl na svete.
Populácia
Zdroj dát: 2001 Census Analysis The Jewish Community of Canada
Osemposchoďák (Košice)
Osempochoďák (pôvodne Assicurazioni Generali Trieste, ) je funkcionalistická budova v Košiciach stojaca na rohu Hlavnej a Pribinovej ulice.
Dejiny
Budova stoji na mieste bývalého Starkovho domu, ktorý tu stál do roku 1937. V jeho prízemných častiach bývali obchody a Waldov bankový dom. V roku 1937 vypracoval slovenský architekt Alexander Skutecký projekt deväť-podlažnej výškovej budovy, ktorá mala slúžiť terstskej poisťovni Assicurazioni Generali. Budovu staval košický staviteľ českého pôvodu Alois Novák, no dokončili ju až za maďarskej okupácie v roku 1939. Kamenárske práce vyhotovil košický majster talianskeho pôvodu Angelo di Valentin. Po druhej svetovej vojne budovu prebrala štátna poisťovňa Slovan. Na prízemí okrem nej bola ešte cukráreň a vo výškovej časti byty. Poisťovňa v tejto budove sídli dodnes - v súčasnosti je to Allianz – Slovenská poisťovňa.
V roku 1982 bola budova vyhlásená za kultúrnu pamiatku a neskôr bola preklasifikovaná na národnú kultúrnu pamiatku.
Budova
Členitý dojem tejto budovy graduje zo šiestich podlaží základnej hmoty až na deväť vo výškovej časti. Dvojpodlažný parter je obložený leštenými travertínovými platňami a do ulice sa otvára veľkými okennými otvormi a v kombinácii s dlhými lodžiami nižšieho krídla ozvláštňuje inak puristicky striedmu fasádu. Na rohovej veži sa nachádzajú jednoduché štvordielne okná. Budovu kryje tenká strešná doska podopieraná sériou malých konzol. Architektúra budovy je čisto funkcionalistická, bez akýchkoľvek historizujúcich prvkov.
Mier z Campoformia
náhľad|Stredná Európa po uzavretí mieru v Campo Formio Mier z Campoformia (iné názvy: mier v Campoformiu, mier v Campo Formiu ) ukončil 17. októbra 1797 vojnu medzi Francúzskom a Rakúskom a potvrdil nové východné hranice Francúzska až k ľavému brehu Rýna. Rakúsko uznalo stratu svojho vplyvu v Taliansku a vzdalo sa Lombardska a Belgicka výmenou za Benátsko, Istriu a Dalmáciu.
Priebeh rokovania
Rokovania o mierovej zmluve mali prebiehať v Udine. Hoci to mal Napoleon Bonaparte z Milána kúsok, nechal cisárovho splnomocnenca, najlepšieho rakúskeho diplomata grófa Ludwiga Cobenzla, deň čakať.
Rokovania začali 27. septembra. Postupovali veľmi pomaly a Napoleon musel vyvinúť veľké diplomatické úsilie. Pokúsil sa Cobenzla zastrašiť, že rokovania budú prerušené, Cobenzl bol však neústupný. Už počas predbežných leobenských rokovaní narazil na slabé miesto rakúskej diplomacie – Prusko.
Bolo to otvorené delenie koristi. Benátska republika bola rozdelená medzi Rakúsko, Francúzsko a Cisalpinskú republiku. Mainz a ľavý breh Rýna pripadol Francúzsku. Rakúsko uznalo nové talianske republiky. Všetky otázky boli vyriešené, a tak sa 11. októbra obe strany zišli, aby zmluvu podpísali.
Vyskytli sa však nečakané ťažkosti. Napoleonovi sa nepáčil článok o Mainzi a rýnskej hranici a navrhol ho opraviť podľa seba, Cobenzl mal námietky. O dva dni bol text oficiálne schválený. Obe strany sa dohodli, že zmluvu podpíšu v mestečku Campo Formio, na polovičnej ceste medzi rezidenciami oboch strán. Keď bola zmluva 17. októbra hotová, gróf Cobenzl, ktorý sa obával ďalších Napolonových kúskov, nečakal v Campo Formio a odišiel do Codroipo za ním. Tam bola nakoniec zmluva 18. októbra podpísaná.
Hoci Napoleon ani Cobenzl v Campo Formia neboli, zmluva, ktorá ukončila päťročnú vojnu medzi Francúzskom a Rakúskom, vošla do dejín ako mier z Campo Formia.
Lentský okres
thumb|Okres Lenti
Bezovec
Bezovec je vrch v Považskom Inovci. Leží nad obcou Nová Lehota, približne severovýchodne od Piešťan. Je najvyšším vrchom podcelku Nízky Inovec a v jeho okolí sa nachádza rovnomenné rekreačné a lyžiarske stredisko.
Lentský okres
Lentský okres je okres v župe Zala v juhozápadnom Maďarsku. Okresným mestom je od roku 2013 mesto Lenti.
Bezovec
Poloha
Nachádza sa v centrálnej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Nízky Inovec. Vrchol leží v Trenčianskom kraji, v okrese Nové Mesto nad Váhom a na pomedzí katastrálnych území obcí Nová Lehota a Hrádok. Nachádza sa severne od Novej Lehoty, z ktorej je k nemu najľahší prístup po červenej značke.
Opis
Bezovec tvorí najvyššiu časť v oblasti s výškovo nevýraznými, zaoblenými vrchmi Považského Inovca. Východným smerom dominuje Tlstá hora, južným smerom leží Bielený vrch a Marhát , západným smerom susedí Javorníček a Kňaží vrch , severne Prieľačina  a Panská javorina  a severovýchodne susedí vrch Skaliny. Juhovýchodnú časť masívu odvodňuje potok Bojnianka do Nitry, severozápadné svahy zásobujú vodou prítoky Hrádockého potoka, smerujúceho do Váhu. Najbližšími sídlami sú na južnom úpätí ležiaca Nová Lehota, juhozápadne sa nachádza Stará Lehota, severozápadne Hrádok a východne obec Podhradie. Po vrchu je pomenovaná planétka 1963 Bezovec. Na západných svahoch je lyžiarske stredisko s rekreačnou osadou.
Lentský okres
Poloha
Okres leží v oblasti Zadunajsko (maď. Dunántúl). Jeho nadmorská výška je zhruba v rozmedzí od 150 m na juhu až do 300 m. Okresom preteká od severozápadu smerom na juhovýchod riečka Kerka, ktorá sa na juhu vlieva do Benice a následne do rieky Mura. Na západe hraničí okres sa Slovinskom. Rozloha okresu je 624,12 km².
Bezovec
Geológia
Je budovaný jurskými a spodnokriedovými horninami zliechovskej jednotky krížňanského príkrovu, v ktorom prevládajú slieňovce a vápence. Pokrývajú ho prevažne bučiny, vo vrcholovej časti sutinové lesy s javormi. Rastie tu vzácna mednička najvyššia (Melica altissima).
Lentský okres
Doprava
Okres prechádza z východu od Balatonu hlavná cesta č. 75 a od severu cesta č. 86 zo Szombathely. Obe smerujú k hraničnému prechodu do Slovinska. Železničná trať vedie z dediny Rédics cez okresné mesto Lenti do župného mesta Zalaegerszegu.
Bezovec
Turistika a šport
V turistickom a lyžiarskom stredisku na úpätí vrchu je možnosť ubytovania a občerstvenia. Lyžiarske podmienky sú vhodné okrem zjazdového aj pre bežecké lyžovanie. Zjazdovky sú vybavené umelým zasnežovaním a nočným osvetlením. Pre cyklistov je k dispozícii bike-park. Bezovec je východiskom pre výlety na zrúcaniny hradu Tematín (3,5 km), Topoľčiansky hrad (5,5 km), alebo ku Dastínskej kyselke (3,5 km). Strediskom vedie červená hrebeňovka, ktorá však obchádza vrchol Bezovca.
Lentský okres
Sídla a ľudia
V januári 2013 v tomto okrese žilo 19 783 ľudí. Obyvatelia pracujú predovšetkým v poľnohospodárstve a v živočíšnej výrobe.
Papagájovité
Papagájovité (lat. Psittacidae) je čeľaď vtákov z radu papagájotvarých. V starších systémoch, v ktorých sa lori a kakadu považujú za samostatné čeľade, zodpovedá tento taxón nadčeľadi papagáje (Psittacoidea; pozri aj pod papagájotvaré) a ako papagájovité (v užšom zmysle) sa označujú všetky rody, ktoré zostanú po vylúčení kakadu a lori.
O podčeľadi papagájorodé/papagáje pozri nižšie pod systematika.
Ostatné
Ostatné rody papagájovitých sa vyskytujú v teplejších oblastiach na americkom, africkom, ázijskom kontinente, v oceánii až po Polynéziu.
Veľkosť papagájovitých môže byť od 8 cm veľkého a 10 gramového papagájčika modrohlavého (Micropsitta pusio) po 1 meter dlhú aru hyacintovú, či 4 kg ťažkého kakapa sovovitého.
Charakteristickým znakom týchto rodov je silný, čeľusťami proti sebe zakrivený zobák, vztýčený postoj, silnejšie nohy, ktorých prsty sú v pároch postavené proti sebe. Prsty nôh sú prispôsobené na lezenie v konároch stromov a sú týmito vtákmi často používané aj na uchopenie konzumovanej potravy.
Hlavnou potravinovou zložkou u týchto rodov papagájov sú na rozdiel od loriorodých semená rastlín a orechy, zelené listy a kôra stromov. Niektoré druhy ovocia a polotuhá strava, hmyz, či menšie zvieratá patrí u väčšiny druhov týchto rodov papagájov skôr k potravinovým doplnkom.
Veľký počet druhov z týchto rodov je silne socializačných, sú známi svojou vysokou inteligenciou a schopnosťou napodobňovať zvuky. Niektoré druhy patria k skupine rekordmanov v napodobňovaní ľudskej reči. Najznámejšími sú ary, papagáj sivý, papagájec vlnkovaný, či niektoré druhy amazoňanov (Amazona).
Systematika
Podľa de Kloet and de Kloet 2005, doplnená o podčeľade podľa ADW:
Papagájorodé (Psittacinae) v užšom zmysle = a) všetky papagájorodé v širšom zmysle okrem podčeľadí loriorodé, kakaduorodé, Loriculinae, Micropsittinae a Psittrichadinae, b) všetky papagájovité okrem loriorodých a kakaduorodých
Makabejské hry
náhľad|Otvárací ceremoniál 17. Makabejských hier v roku [[2005]] náhľad|Makabejské hry 1935 Makabejské hry, niekedy označované ako Židovská olympiáda je medzinárodná židovská atletická udalosť podobná Olympijským hrám. Makabejské hry sa usporadúvajú každé štyri roky v Izraeli, pod dohľadom Makabejskej federácie, ktorá je súčasťou Svetovej makabejskej únie. Hoci táto športová udalosť bola pôvodne plánovaná len pre židovských atlétov, môžu sa na nej zúčastniť aj izraelskí Arabi. Makabejské hry sú uznávané Medzinárodným olympijským výborom. Čo do účasti sú jednou z piatich najväčších svetových športových udalostí.
Od roku 1932 sa Makabejské hry usporadúvajú približne každé štyri roky. V poradí tretie Makabejské hry sa podľa plánu mali konať v roku 1938, ale kvôli vzostupu nacizmu v Európe a vypuknutí druhej svetovej vojny boli odsunuté až na rok 1950. Pravidelný kvartálny cyklus bol nastavený v roku 1957.
Je paradoxné, že hry nesú meno po Júdovi Makabejskom, ktorý sa roku 167 pred Kr. za Makabejského povstania silne staval proti atletickým hrám a súťažiam, ktoré pokladal za jasný vplyv gréckej kultúry, ktorá prišla do Jeruzalema vďaka helenizácii.
Makabejské hry sa tešia veľkej úcte, o čom svedčia aj prípady, v ktorých im svetovo uznávaní športovci dali prednosť pred súbežne prebiehajúcimi svetovými šampionátmi, ako to učinili napríklad Jason Lezak v roku 2009 či Lenny Krayzelburg v roku 2001.
Latentná filozofia
Latentná filozofia je filozofia existujúca v skrytej podobe ako podproces a výsledky iných vývinových pásiem kultúry.
Vapen & ammunition
Vapen & ammunition (Zo švédčiny "Zbrane & Strelivo") je album švédskej skupiny Kent z roku 2002. Producentom albumu bol Zed a Martin von Schmalensee. Na odovzdávaní švédskych hudobných cien Grammis získal album ocenenie za najlepší album roku 2002.
NGC 3288
NGC 3288 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil William Herschel 9. apríla 1793.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Mors omnia solvit
Mors omnia solvit, doslovne smrť všetko vyrieši je latinský právny princíp označoval skutočnosť, že podľa rímskeho práva dochádzalo smrťou osoby k zániku niektorých zmluvných a právnych nárokov (práv) a záväzkov (povinností). Nastal napríklad zánik manželstva, právo žalovať za urážku na cti a pod.
San Marino (rieka)
San Marino je rieka v Taliansku a pramení v San Maríne. Cez Taliansko ďalej preteká smerom na sever. Vlieva sa do rieky  Marecchia pri meste Torello.
Koloman Ladislav Brezány
Koloman Ladislav Brezány (* 25. jún 1905, Žilina – † 30. jún 1991, Žilina) bol vojak, vysokoškolský vojenský pedagóg, partizán, armádny dôstojník so zásluhami na budovaní českej a slovenskej armády, Pseudonym: Brezáni Koloman,Koloman Brezany, K.L.B.
Životopis
Narodil sa v Žiline v starej slovenskej rodine (pôvodne žilinských mešťanov a zemanov – armalistov) Júliusa Brezányho (1876-1951) a jeho manželky Rozálie rodenej Haanovej (1884-1950). Jeho otec bol vedúcim vozmajstrov na trati Košicko-bohumínskej železnice a neskôr odborný dozor pri budovaní československých železníc.
Mladosť
Svoju mladosť prežil v Žiline kde absolvoval ľudovú školu, po ktorej nastúpil na Štátnu reálku Jána Palárika v Žiline. Tu v roku 1922 aj úspešne zmaturoval. Zakrátko nato sa zapísal na Vojenskú akadémiu v Hraniciach, ktorú navštevoval v rokoch 19221924.
Služba v armáde v predvojnovej česko-slovenskej republike
Ako čerstvý absolvent Vojenskej akadémie v Hraniciach bol ešte v roku 1924 odoslaný do aplikačnej školy pre delostreleckých dôstojníkov v Olomouci. Výborné výsledky, bystrá myseľ aj skvelá fyzická kondícia ho len utvrdili v správnosti svojej kariérnej voľby a tak po vojenskej akadémii a krátkom pôsobení u delostreleckého pluku, pokračoval štúdiom na Vysokej škole vojenskej v Prahe (19351938), ktorú ukončil už s hodnosťou kapitána delostreleckého pluku. Ako aktívny dôstojník a čerstvý absolvent VŠV, bol zaradený k veliteľstvu 2. divízie v Plzni ako pridelený dôstojník. Koloman Brezány sa zúčastnil aj mobilizácie česko-slovenskej armády v roku 1938, ktorá bola vyhlásená ČSR ako reakcia na nátlak fašistického Nemecka o odstúpenie časti česko-slovenského územia. Neskoršiu stratu týchto území, vnímal ako bolestné oslabenie Česko-slovenskej republiky, ktorej existencia sa v tej dobe už de facto schyľovala ku koncu.
Služba v armáde v Slovenskej republike a II. svetová vojna
Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky (14. 3. 1939) sa Koloman Brezány stal príslušníkom Slovenskej armády. Pre dovtedajšie vynikajúce služobné výsledky a pre nedostatok kvalifikovaných vrcholových dôstojníkov v Slovenskej armáde, bol napokon preradený zo svojej pôvodnej stavovskej skupiny delostrelectva do stavovskej skupiny dôstojníkov generálneho štábu, kde veľmi rýchlo preukázal svoje schopnosti a bol povýšený na majora generálneho štábu. Ako Mjr. gšt. sa Koloman Brezány zúčastnil aj ťaženia slovenskej armády proti Poľsku, pri ktorom zastával významnú štábnu funkciu – prednostu 3. (operačného) oddelenia veliteľstva poľnej armády „Bernolák“. Počas tohto ťaženia sa vlastným diplomatickým nasadením zaslúžil o nekrvavé obsadenie poľského mestečka Zakopané, počas ktorého údajne nepadol jediný výstrel. Boli to práve zbytočné straty na životoch a rastúca Nemecká agresia, ktoré ho primäli prehodnotiť svoje profesionálne i životné postoje.
V roku 1940 sa zaslúžil aj o prevoz troch vlakových súprav streliva, určených pre Nemecko do Juhoslávie, kde boli neskôr použité práve na boj proti Tretej ríši. Za tento počin si okrem vysokého ocenenia z Juhoslávie vyslúžil aj prenasledovanie a vyšetrovanie zo strany Nemecka.
Po návrate z bojového poľa bol ešte v roku 1941 ustanovený prednostom historického oddelenia Ministerstva Národnej Obrany. V roku 1942 bol opäť povolaný na front, tentokrát ako náčelník štábu Rýchlej divízie, ktorej velil generál II. triedy Štefan Jurech. Na prelome rokov 1942/1943 bol účastníkom a aktérom príprav dohody o prechode Rýchlej divízie do zajatia Červenej armády, ktorá sa napokon nezrealizovala.
V roku 1943 sa napokon vrátil na Slovensko, kde bol z Bratislavy prevelený do Žiliny ako oblastný veliteľ brannej výchovy. Rok 1944 bol pre Kolomana Brezányho značne turbulentný v zmysle názorových treníc s velením a hrozilo mu aj prepustenie do výslužby.