cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2006
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2006 boli v poradí 6. majstrovstvá sveta vo florbale mužov, ktoré organizuje Medzinárodná florbalová federácia (IFF). Konali sa od 21.28. mája 2006 v 3 švédskych mestách: Štokholm, Helsingborg a Malmö, za účasti 20 tímov rozdelených do 2 divízií. Švédsko hostilo mužské MS druhýkrát, keď predtým to bolo v roku 1996. Víťazom sa šiestykrát (šiestykrát v rade) stali florbalisti 🇸🇪, ktorí vo finále porazili svojho tradičného finálového súpera z 🇫🇮.
Povrchové napätie
Fyzikálna definícia povrchového napätia
Povrchové napätie je označované symbolom σ, γ, alebo T a je definované ako sila na úsečku jednotkovej dĺžky, pričom vektor sily je rovnobežný s povrchom kvapaliny ale kolmý na úsek dĺžky na ktorý sa vzťahuje. Jeden zo spôsobov ako si môžete túto definíciu vizualizovať, je predstaviť si napnutý film mydlovej vody, na jednej strane ohraničený napnutým vláknom dĺžky L. Vlákno bude vťahované smerom k centru filmu silou rovnou γL. Povrchové napätie je preto merané v Newtonoch na meter (N·m−1).
Majstrovstvá sveta vo florbale mužov 2006
Posledné družstvo "A" divízie zostúpilo v nasledujúcich MS do "B" divízie. Opačne putoval víťaz "B" divízie. Posledné družstvo "B" divízie zostúpilo do "C" divízie.
Povrchové napätie
Fyzikálna definícia povrchového napätia
Iná, lepšia definícia povrchového napätia pri narábaní s jeho termodynamikou je práca na jednotku plochy. To znamená, že aby sa zväčšil povrch masy vody o množstvo δA, je potrebné dodať množstvo práce γδA. Keďže sa mechanické systémy snažia nadobudnúť stav s najnižšou potenciálnou energiou, voľná kvapka kvapaliny samovoľne nadobudne tvar gule. Príčinou je, že guľa má najmenší možný povrch pre daný objem. Povrchové napätie môže byť preto merané aj v jouloch na štvorcový meter (J·m−2).
Ekvivalentnosť oboch jednotiek môže byť dokázaná dimenzionálnou analýzou.
Fyzika vodomeriek
thumb|250px|right|Vodomerky využívajú povrchové napätie pri párení.
Obrázok zobrazuje vodomerky stojace na hladine rybníka. Je jasne viditeľné, že ich nohy spôsobujú preliačenie vodnej hladiny. Je ľahké si predstaviť, ako preliačenie hladiny vody zvyšuje jej povrch oproti nohám vodomerky.
Spomeň si, že príroda sa snaží minimalizovať potenciálnu energiu. Zväčšením povrchu hladiny vodomerky zväčšili potenciálnu energiu hladiny vody. Všimni si však, že ťažisko vodomerky je nižšie ako by bolo ak by stála na nezakrivenej hladine, teda jej potenciálna energia je znížená. Ak vezmete do úvahy povrch vody a plochu vodomerky, zistíte, že celková potenciálna energia je minimálna. Ak by vodomerka poklesla a deformovala hladinu ešte viac, zväčšenie povrchu by prekonalo zníženie potenciálnej energie vodomerky spôsobené znížením jej ťažiska. Ak by deformoval povrch menej, zvýšene jej ťažiska by prekonalo zníženie povrchovej energie hladiny.
Obrázok vodomeriek tiež ilustruje predstavu, že povrchové napätie spôsobuje, že sa hladina správa ako elastický film na povrchu kvapaliny. V preliačinách je jasne viditeľné ako sa tento elastický film prispôsobuje záťaži vyvolanej telom vodomerky.
Kvapalina vo zvislej rúrke
Dôvod, prečo berieme do úvahy povrch celej masy ortute, vrátane časti povrchu v kontakte so sklom je, že ortuť vôbec nezmáča sklo (neadheruje, neviaže sa na sklo). Povrchové napätie ortute teda pôsobí na celom jej povrchu, vrátane častí v kontakte so sklom. Ak by namiesto skla bola trubička vyrobená z medi, bola by situácia úplne iná. Ortuť veľmi dobre adheruje na meď. V medenej trubičke by boli okraje hladiny ortute vyššie ako centrum. Takémuto povrchu hovoríme konkávny meniskus. V prípadoch, keď kvapalina adheruje na steny nádoby pokladáme povrchové napätie tej časti kvapaliny, ktorá je v kontakte s o stenami, za negatívne. Prejavuje sa to tým, že sa kvapalina snaží maximalizovať kontaktný povrch. Zväčšenie povrchu kvapaliny so stenami nádoby preto nezväčšuje ale naopak zmenšuje jej potenciálnu energiu. Tento pokles je dostatočný aby kompenzoval zväčšenú potenciálnu energiu v dôsledku zdvýhania tekutiny v blízkosti stien nádoby.
Uhol v mieste kontaktu kontaktu kvapaliny s povrchom trubičky je možné použiť na zistenie medzipovrchového napätia medzi kvapalinou a povrchom steny, ak je známe medzipovrchové napätie medzi kvapalinou a plynom. Vzťah je vyjadrený nasledovne:
kde
Ak je rúrka dostatočne úzka a adhézia kvapaliny na jej povrch dostatočne silná, môže povrchové napätie ťahať kvapalinu hore rubičkou. Tento jav je známy ako kapilárny jav alebo kapilarita. Výška do ktorej je kvapalina vytiahnutá je daná nasledovným vzťahom:
Kvapalina na nezmáčanom povrchu
[[Obrázok:Surface tension.svg|thumb|250px|right|Tvar kvapky kvapaliny na A – málo alebo vôbec nezmáčanom povrchu
B – mierne zmáčanom povrchu
C – dobre zmáčanom povrchu.]]
Ischia (ostrov)
Ischia je ostrov vulkanického pôvodu. Ostrov sa nachádza na západnej strane Neapolského zálivu, asi západne od samotného mesta Neapol. Najvyšší vrch ostrova Epomeo nevznikol priamo sopečnou činnosťou, ale horniny z ktorých je tvorený sú vulkanického pôvodu (zelené tufy pochádzajúce z Campi Flegrei).
Povrchové napätie
Kvapalina na nezmáčanom povrchu
Ak vylejete ortuť na vodorovnú sklenenú plochu, dostanete mláčku pomerne veľkej hrúbky. Vrstva ortute sa bude rozširovať dovtedy, kým sa zastaví na hrúbke asi pol centimetra a zastaví sa. Tento jav je opäť spôsobený silným povrchovým napätím ortute. Masa ortute sa rozliezala, pretože chcela dostať čo najviac ortute na čo najnižšiu výšku. Na druhej strane sa však povrchové napätie snaží zachovať čo najmenší povrch kvapaliny. Výsledok je vrstva kvapaliny skoro konštantnej hrúbky. Upozornenie: Nerob tento experiment mimo spusteného laboratórneho digestora.
Ischia (ostrov)
Ostrov je posiaty desiatkami mladých, aj vyhasnutých erupčných centrier. Vulkán je momentálne neaktívny, ale početné deformácie povrchu a zemetrasenia indikujú, že pod ostrovom sa nachádza rezervoár pohybujúcej sa magmy, čo predstavuje značné nebezpečenstvo erupcie v budúcnosti.
Povrchové napätie
Kvapalina na nezmáčanom povrchu
Rovnaký experiment je možné urobiť s vodou, ale je potrebný povrch na ktorý voda nezmáča (na ktorý sa neadheruje). Príkladom takéhoto povrchu je vosk. Ak vylejete vodu na hladký vodorovný voskovaný povrch, napríklad povoskovanú sklenenú dosku, bude sa voda správať podobne ako by ste priamo na sklo vyliali ortuť.
Hrúbka vrstvy kvapaliny na nezmáčanom povrchu je daná vzťahom:
kde
Povrchové napätie ortute a, čo dáva. Pre vodu o 25 °C, a, čo dáva .
Alessandro Manzoni
Alessandro Francesco Tommaso Manzoni (* 7. marec 1785, Miláno, Taliansko – † 22. máj 1873, Miláno) bol taliansky spisovateľ a básnik, hlavný predstaviteľ talianskeho romantizmu.
Do talianskej literatúry ako prvý umiestnil postavy z ľudových vrstiev. Po roku 1827 sa venoval prevažne filozofickým, filologickým, náboženským a literárnym prácam, predovšetkým úvahám o podobe budúceho spisovného jazyka, za ktorý navrhoval hovorové nárečie Florencie. Vyrastal v šľachtickej rodine. Starý otec z matkinej strany Cesare Beccaria, bol filozof a politik, ktorého najznámejšou prácou je esej O zločinoch a trestoch (Dei deliti e delle pene).
Otec Alessandra bol Giovanni Verri, keď sa matka vydala za Pietra Manzoniho, dal svoje meno Alessandrovi.
V roku 1860 prijal od kráľa Vittoria Emanuele II. menovanie za senátora a nasledujúci rok sa zúčastnil na vyhlásení Talianskeho kráľovstva.
Manzoni zomrel 22, mája 1873 v Miláne na zápal mozgových blán. Jeho pozostatky boli niekoľko dní vystavené a na pohrebe sa s ním rozlúčili aj najvyšší predstavitelia štátu. Je pochovaný na Cimitero Monumentale di Milano.
Uhřice (okres Hodonín)
Uhřice sú obec v Česku v okrese Hodonín v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 709 obyvateľov, z toho 345 mužov a 364 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 40,3 roka, ženy 41,0 roka).
NGC 1256
NGC 1256 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 13. novembra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,6.
Biely potok
Biely potok môže byť vodný tok:
Biely Potok môže byť:
1. hokejová liga SR 2013/2014
1. hokejová liga SR 2013/2014 bola 21. sezónou 1. hokejovej ligy. Tímy na 1. – 8. mieste po základnej časti postúpili do play-off. Kluby na 9. – 11. mieste hrali play-out. Víťazom sa stalo družstvo HC 46 Bardejov, ktoré vo finále porazilo družstvo HK Dukla Michalovce 4:1 na zápasy v sérii hranej na 4. víťazné stretnutia. V baráži o extraligu so Žilinou, ale neuspelo. Do baráže o udržanie zostúpilo družstvo HC Topoľčany, a v zápasoch proti Dubnici si udržalo prvoligovú príslušnosť.
Quai de la Gironde
thumb|Quai de la Gironde Quai de la Gironde (nábrežie Girondy) je nábrežie v Paríži. Nachádza sa v 19. obvode. Nábrežie je pomenované podľa názvu spoločného ústia francúzskych riek Garonne a Dordogne do Biskajského zálivu.
Poloha
Nábrežie vedie po ľavom, západnom brehu kanálu Saint-Denis. Začína pri krížení kanálov Saint-Denis a Ourcq a končí pri Boulevard Macdonald, kde naň nadväzuje Quai du Lot.
Hautefond
Hautefond je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Saône-et-Loire, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pázmándfalu
Pázmándfalu je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v obvode Pannonhalma.
Má rozlohu 1939 ha a žije tu 995 obyvateľov (2007).
Venera-6
Sonda bola veľmi podobná sonde Venera 4, ale mala silnejší dizajn. Keď dosiahla atmosféru Venuše, kabína lode vážiaca 403 kg bola odpojená od zvyšku plavidla. Táto kabína obsahovala vedecké vybavenie misie.
Počas pádu na povrch Venuše sa otvoril padák kvôli spomaleniu rýchlosti. Počas 51 minút zo 17. mája 1969, kým bola kabína zavesená na padáku, sa dáta o atmosfére Venuše vracali naspäť na Zem. Sonda spadla na súradniciach 5° J, 23° Z.
Vďaka výsledkom od sond Venera 4, Venera 5 a Venera 6, ktoré obsahovali nové chemické analýzy experimentov sa dosiahlo precíznejších meraní pomocou atmosférických prístrojov. Z dôvodu známej, veľmi ťažkej atmosféry, boli padáky menšie, takže kabíny mohli dopadnúť ešte predtým ako im došla energia (stalo sa to sonde Venera 4).
Metharmé
Metharmé je v gréckej mytológii dcéra cyperského kráľa Pygmalióna. Podľa antického autora Apollodora z Atén sa Metharmé vydala za Kinyra, syna kilíkskeho kráľa Sandaka, ktorý sa na Cypre usadil a založil tam významné mesto Pafos. Manželom sa neskôr narodil syn, Oxyporos a podľa tejto verzie mýtu aj syn Adónis a dcéry Orsedika, Laogora a Braisia. O Metharme niečo iné, antické zdroje neuvádzajú.
Pravidlo troch klikov
Jeffrey Zeldman vo svojej knihe Taking Your Talent to the Web (2001) napísal, že pravidlo troch kliknutí je "založené na spôsobe, akým ľudia web využívajú" a že "toto pravidlo dokáže pomôcť tvoriť webstránky intuitívne a logicko-hierarchicky štruktúrované".
Stránka obchodného poradenstva vlády Spojeného kráľovstva odporúča používať toto pravidlo ako "najlepší postup" pri tvorbe webdesignu.
Kritika
Pravidlo troch kliknutí bolo napadnuté výsledkami testov použiteľnosti, ktoré ukázali, že počet kliknutí potrebných pre prístup k požadovanej informácii nemá vplyv na spokojnosť používateľov, ani mieru úspešnosti.
Na komerčných stránkach môže úzkoprsé dodržiavanie tohto pravidla skôr uškodiť ako pomôcť, pretože ponúkané produkty musia byť zoskupené do kategórií, aby sa dali ľahko prechádzať.
Gottfried Jene
Gottfried Jene (* 1780, Lichtenberg† 23. október 1852, Košice) bol nemecký sochár a kamenár, košický mešťan.
Život
V Košiciach pôsobil ako člen mestského zastupiteľstva. V roku 1821 renovoval vežu Kaplnky sv. Michala. Postavil viaceré meštianske domy v neorománskom slohu a v roku 1827 klasicistický bočný kamenný oltár sv. Jána Nepomúckeho v rímskokatolíckom Kostole Nanebovzatia Panny Márie v Rožňave.
Majstrovstvá sveta vo futbale 2010 – Skupina D
Zápasy Skupiny D Majstrovstiev sveta vo futbale 2010 sa budú hrať od 13. do 23. júna na šiestich štadiónoch. V Skupine D sú štyri tímy: 🇩🇪 (6), 🇦🇺 (21), 🇷🇸 (20) a 🇬🇭 (37). V zátvorke je umiestnenie v rebríčku FIFA.
Víťaz skupiny sa stretne s druhým zo Skupiny D, a druhý zo skupiny sa stretne s víťazom Skupiny C.
Bajadéra
Bajadéra môže byť:
NGC 1257
NGC 1257 je dvojhviezda v súhvezdí Perzeus, ktorú objavil francúzsky astronóm Guillaume Bigourdan 19. októbra 1884.
Battlefield 1
Battlefield 1 je videohra žánru FPS, ktorej dej sa odohráva počas prvej svetovej vojny. Novinkou tu sú staré dobové tanky, lietadlá, zbrane, zákopy a podobne. Battlefield 1 je celkovo štrnástym dielom série Battlefield.
Hru vyvíja EA Digital Illusions CE a bola vydaná firmou Electronic Arts. Hra vyšla 21. októbra 2016 pre Microsoft Windows, PlayStation 4 a Xbox One na celom svete.
Podprefektúra (Japonsko)
Podprefektúra je územie spadajúce pod špeciálny pobočný úrad (po japonsky 支庁 - šičó) v niektorých prefektúrach v Japonsku.
Foxteriér
Foxteriér je psie plemeno pochádzajúce zo Spojeného kráľovstva, uznané v FCI v 3. skupine a 1. sekcii (teriéry) pod číslami 12 a 169.
Pér
Má rozlohu 3 148 ha a žije tu 2 414 obyvateľov (2007).
Foxteriér
Vzhľad
Foxteriér sa vyskytuje dvoch variantoch – hladkosrstý a hrubosrstý. Obaja patria vďaka dlhým nohám a pekne tvarovaným telám k najelegantnejším plemenám. Aj preto sa zrejme 20. a 30. rokoch 20. storočia dostali do módy a to najmä drsnosrstí foxteriéry, ktorí sú aj dnes známejší ako ich hladkosrstí súkmeňovci.
Oba varianty sa od seba odlišujú predovšetkým druhom srsti. Drsnosrstí majú husté a drsné ochlpenie a sú väčšinou trojfarební bielo – hnedo – čierni. Takmer nepĺznu, treba ich však minimálne dvakrát ročne trimovať. Hladkosrstí foxíci majú priliehavé, hladké a tvrdé chlpy. Sú bieli s hnedými a/alebo čiernymi znakmi.
Foxteriér sa vyznačuje vysokou inteligenciou, je veselý a činorodý, ale tiež ostražitý a učenlivý. Známy je svojou tvrdohlavosťou a nie je vhodné cvičiť ho drilom.
Pôvod a upotrebenie
Foxteriérov vyšľachtili v Spojenom kráľovstve. Pôvodnejší je hladkosrstý foxteriér, ktorého vyšľachtili zo starého anglického teriéra. Drsnosrstý foxteriér vznikol neskôr prikrížením bližšie neznámych drsnosrstých teriérov s hladkosrstým foxteriérom.
Traduje sa, že psy podobné foxteriérom sa na území Spojeného kráľovstva objavovali už v keltskom období. Isté však je, že prvé foxteriéry sú známe až z prvej polovice 19. storočia. Používali ich najmä pri love líšok, podľa čoho dostali aj svoje meno (fox = líška a terra = zem). Poľovníci uprednostňovali bielo zafarbených psov, aby sa nedali pomýliť s líškou.
Na rozdiel od iných loveckých psov sa foxteriéry vozili v špeciálnych kapsách pripnutých o koňa a čakali na svoju príležitosť. Tá prišla vo chvíli, keď líška utiekla do nory a bolo ju treba z nej vyduriť. Foxteriérov využívali tiež pri love kačíc alebo vydier. Ďalšie uplatnenie mali v stajniach, chlievoch a stodolách, kde lovili krysy, myši a vyháňali mačky.
V roku 1860 sa zúčastnili prvé hladkosrsté foxteriéry na výstave. Na výstave v Birminghame v roku 1863 boli predstavené tri psy, od ktorých odvodzujeme pôvod dnešných foxteriérov: Old Jock, Tartar a Old Trap.
Už v 70. rokoch 19. storočia sa začali na výstavách otvárať triedy nielen pre hladkosrstých, ale aj pre drsnosrstých foxteriérov a už v roku 1876 vznikol prvý klub chovateľov foxteriérov v Spojenom kráľovstve.
Vďaka svojej temperamentnej a odvážnej povahe bol foxteriér využívaný aj v I. svetovej vojne ako tzv. vojnový pes.
Ako takmer každé plemeno, aj foxteriér zažil svoje obdobie slávy a to v medzivojnovom období. Foxteriér, najmä drsnosrstý, zažil vtedy jednu z najväčších vĺn popularity, aká sa kedy s nejakým plemenom spájala. Žiaľ, foxteriér sa stal najmä módnym doplnkom a často ho chovali ako čisto spoločenského psa, čo jeho povahe príliš nevyhovuje.
Dnes už foxteriér nepatrí k čisto loveckým plemenám. Vďaka svojej milej a priateľskej povahe sa presadil aj ako rodinný pes a pre svoju radosť z pohybu je vhodný pre využitie v rozličných psích športoch (agility, frisbee a pod.).
Slávne foxteriéry
náhľad|Nipper
Fenix (televízia)
Fenix alebo Žilinská televízia FENIX bola súkromná regionálna televízna stanica zo Žiliny, ktorá vysielala v rokoch 20132016. Nadviazala na vysielanie TV 56 a z dôvodu odňatia licencie ukončila vysielanie 15. júna 2016.
Vlastníkom licencie bol Lotos Plus, ktorý porušil zákon neohlásením prevodu vlastníckych podielov. Signál regionálnej televízie bol šírený prostredníctvom lokálneho multiplexu z vysielača na kóte Hradisko na 56. kanáli a prostredníctvom káblových rozvodov. Vo vysielaní sa zameriavala na publicistiku, dokumentárne filmy a hudbu.
Svätá Ampula
náhľad|Pôvodná sv. Ampula v relikviári Svätá Ampula bola sklenená banka obsahujúca svätý olej, ktorý slúžil na pokrstenie kráľa Clovisa I. Názov pochádza z latinčiny zo slova „ampulla“ (malý flakón alebo sklenená banka) alebo zo saského slova „ampel“. Tento balzam bola zmiešanina z oleja, ktorým krstili kráľa Klovisa a oltárnej sviatosti, ktorá slúžila pri pomazaní francúzskych kráľov pri korunovačnej ceremónii. Bola uložená v opátstve Saint-Remi v Reimsi.
Počas Francúzskej revolúcie bola verejne roztrieštená 7. októbra 1793 v Reimsi na dnešnom Place de Royale Philippom Rühlom o podstavec sochy Ľudovíta XV. Rühl ju vopred odzátkoval, rozbil a jej zvyšky boli uložené spolu so sochou v miestnej zlievárni kanónov.
Napriek zlému stavu ampuly konštitučný radca Jules-Armand Seraine a mestský dôstojník Philippe Hourelle zozbierali to, čo zostalo z obsahu svätej ampuly a skryli to. Potom časť odovzdali pánovi Bouré, radcovi v Berry-au-Bac a Lecomtovi, sudcovi tribunálu v Reimsi. Navyše, pretože relikviár bol zničený, občan Louis Champagne Prévoteau pozbieral dva úlomky skla z ampuly, na ktorých zostávali zvyšky balzamu. 22. mája 1825 arcibiskup reimský uskutočnil preliatie zvyškov s výnimkou tých, ktoré mal Philippe Hourelle a ktoré stratili jeho dedičia, do svätenej vody a potom do nového relikviáru pripraveného pred časom na pomazanie Karola X. o štyri dni neskôr, teraz uchovávaného v Palais du Tau 4.
V roku 1906, kvôli vylúčeniu arcibiskupa po oddelení cirkvi od štátu bola ampula premiestnená arcibiskupom Mgr. Louis-Josephom Luçonom po opätovnom preliatí do inej sklenenej banky a ním uchovávaná. Svätý balzam je dnes uložený v reimskom arcibiskupstve.
Externé odkazy
Svätá Ampula alebo Olej zo svätých
NGC 1258
NGC 1258 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Ložisko (geológia)
náhľad|Ťažba na ložisku diamantov z kimberlitovej diatrémy v lome Udačnaja v ruskej Jakutskej republike. Ložisko nerastnej suroviny alebo nerastný zdroj je anomálne prírodné nahromadenie nerastnej suroviny, ktorú je v súčasnosti alebo budúcnosti možné technicky ťažiť so ziskom. Na to aby boli akumulácie nerastných surovín považované za ložiská, musia mať požadovanú kvalitu, technologické vlastnosti a dostatočné množstvo zásob. Ložisko musí mať tiež vhodnú pozíciu v geologickom prostredí, ktorá umožňuje jeho rentabilnú ťažbu vzhľadom na dosiahnutý stupeň technologického rozvoja.
Podľa slovenskej legislatívy je ložiskom nerastov aj základka v hlbinnej bani, opustený odval, výsypka alebo odkalisko, ktoré vznikli banskou činnosťou a obsahujú nerasty. Väčšina nerastných surovín na Slovensku s výnimkou stavebného kameňa, štrkopieskov a tehliarskych surovín sú považované za tzv. výhradné ložiská, ktoré sú podľa slovenskej ústavy vlastníctvom Slovenskej republiky.
Zásoby
Pre určenie veľkosti zásob ložiska (tzv. výpočet zásob) je potrebný zber, spracovanie a vyhodnocovanie údajov o geologickej pozícii, kvantite a kvalite úžitkových nerastov v ich prirodzenom alebo antropogénnom uložení, umožňujúci rozhodnúť o ich ďalšom využití. Je to záverečný krok v zložitom postupe rôznych odborných úkonov, ktoré zahŕňajú spracovanie množstva geologickej, technickej a inej potrebnej dokumentácie do podoby záverečnej správy. Takáto správa by mala obsahovať všetky potrebné informácie o ložisku, najmä opis jeho stavby, petrografických a mineralogických charakteristík a iné. Údaje o ložisku by tiež mali obsahovať geologické mapy, schémy či náčrty. Jedným z najdôležitejších informácií by mali byť tabuľky výpočtu zásob, vrátane jeho množstva a kvality, zostavené na základe priložených výsledkov rozborovov.
Ložiská nespĺňajúce kritériá na ťažbu (napr. pre svoju nízku kvalitu) sa označujú ako nebilančné ložiská. V dôsledku rozvoja technologických postupov alebo nárastu potreby alebo cien surovín sa však môžu stať bilančnými ložiskami aj akumulácie, ktoré sa predtým za ložiská nepovažovali. Bežný je aj opačný proces, pri vyťažení alebo zmene geologických podmienok v ložisku.
Bilančné ložiská sú také, ktoré je možné v súčasnosti využiť. Podľa preskúmanosti, úložných pomerov, kvality a bansko-technických podmienok sa klasifikujú na :
Podľa možnosti dobývania, podmienenej technológiou dobývania, bezpečnosťou prevádzky a určenými ochrannými piliermi sa zásoby klasifikujú na :
Čerešňa višňová
Čerešňa višňová (iné názvy pozri nižšie; lat. Cerasus vulgaris, synonymá: Prunus vulgaris, Cerasus cerasus, Prunus cerasus, Cerasus hortensis, Cerasus acida, Cerasophora acida ) je ovocný strom či ker z čeľade ružovité (Rosaceae), zaraďovaný do rodu slivka (Prunus) alebo do rodu čerešňa (Cerasus). Plod sa nazýva višňa.
Slovenské názvy
Slovenské názvy rastliny sú: čerešňa višňová, višňa  , višňa obyčajná , zriedkavo: čerešňa obyčajná  ; historicky aj višeň či slivoň Višeň.
Charakteristika
Čerešňa višňová pochádza z Ázie, ale dnes sa už pestuje na celom svete. Má hnedočervené, často ovisnuté konáre. Listy sú striedavé, lesklé a jemne pílkovité. Kvety sú biele päťpočetné a rastú vo zväzočkoch na krátkych konárikoch. Plody sú tmavočervené kôstkovice.
Salles-d’Angles
Salles-d’Angles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Nové Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Litvorové pleso
Litvorové pleso je to stále karové jazero v hornej časti Litvorovej doliny vo Vysokých Tatrách na Slovensku. Leží v nadmorskej výške na úpätí severozápadnej steny Velického štítu. Jeho hĺbka je.
Názov
Názov plesa je odvodený od jeho polohy v Litvorovej doline, v ktorej rastie archangelika lekárska (Archangelica officinalis Hoffm.), nárečove litvor. Kedysi bohaté náleziská tejto rastlinky zničili korienkári, ktorí jej pripisovali zázračné vlastnosti. K jej spustošeniu prispeli aj dávni pastieri, ktorí sem vyháňali ovce. Vteká doň nestály potok vytekajúci z vyššie položeného Zamrznutého plesa. Z jeho najsevernejšieho výbežku vyteká Litvorový potok.
Externé odkazy
náhľad|vľavo|[[Litvorová dolina]]
Kritika islamu
náhľad|[[Ján Damaský (cca † 750), učiteľ cirkvi a jeden z prvých kresťanských kritikov Islamu, vo svojom spise Prameň poznania predstavil západu Mohameda ako falošného proroka a Antikrista|alt=]]
Kritika islamu existuje už od 7. storočia z doby, kedy sa islam formoval. Rané písané kritiky na adresu islamu pochádzajú od kresťanov do 9. storočia, z ktorých mnoho videlo v islame radikálnu kresťanskú herézu. Hinduisti a Zoroastriáni tiež prišli s významnou kritikou. Neskôr zaznela kritika aj zo strany samotného moslimského sveta. Kritika islamu v západnom svete zosilnela po útokoch z 11. septembra 2001 a ostatných teroristických akciách v 21. storočí.
Medzi objekty kritiky patrí morálna stránka verejného i súkromného života Mohameda, podľa islamu posledného a najvýznamnejšieho proroka tohto náboženstva. Otázky týkajúce sa pravosti a morálky koránu - islamskej svätej knihy, sú tiež intenzívne diskutované. Údaje z Afriky a Indie popisujú zničenie pôvodných kultúr islamom. Ďalšie kritiky sa zameriavajú na otázku ľudských práv v islamskom svete, a to ako v histórii, tak v modernej dobe, vrátane zaobchádzania so ženami, náboženskými aj etnickými menšinami v rámci islamského práva (šaría) a praxe. V nadväznosti na nedávny trend multikulturalizmu je kritizovaný tiež vplyv islamu na neschopnosť či neochotu moslimských imigrantov asimilovať sa v západnom svete i ďalších krajinách, ako napr. India a Rusko.
Raný islam
Medzi ďalších významných kritikov islamu patria:
Mohamed
thumb|Áiša a Mohamed Mohamed je moslimami považovaný za jedného z prorokov islamu a model pre jeho následníkov. Kritici ako je Sigismund Koelle a bývalý moslim Ibn Warraq označujú niektoré z Mohamedových činov ako nemorálne.
Židovský vodca Ka'b ibn al-Ashraf pôsobiaci v Medine v 6. storočí n.l. napísal poetickú eulógiu pripomínajúcu zavraždenie významných Kurajšovcov; neskôr odcestoval do Mekky a vyprovokoval Kurajšovcov k boju s Mohamedom. Tiež spísal erotickú poéziu o moslimských ženách, ktorá urazila moslimov. Mohamed vyzval svojich stúpencov k jeho zabitiu. Svoje služby mu ponúkol Muhammad ibn Maslamah a ešte ďalší štyria. Vylákali Kaaba zo svojej pevnosti počas mesačnej noci tým, že predstierali, že sa obrátili proti Mohamedovi, a na príkaz Mohameda ho zabili napriek jeho energickému odporu. Židia boli jeho vraždou vydesení a ako opisuje historik Ibn Ishaq: "... nebolo Žida, ktorý by sa nebál o svoj život."
Vek Mohamedovej ženy Aíše
Podľa väčšiny hadíth mala Áiša v čase, kedy si vzala Mohameda 6 rokov a manželstvo bolo konzumované v jej deviatich rokoch (podľa at-Tabarího v desiatich rokoch). Táto skutočnosť je dnes často kritizovaná; kritika zo strany západnej kultúry sa však objavila až pomerne nedávno. Manželstvo s deťmi nebolo vo vtedajšej beduínskej spoločnosti neobvyklé a po väčšinu histórie bola moslimskými historikmi Aíšina mladosť považovaná za veľmi pozitívny fakt a často vyzdvihovaná, pretože bola vnímaná ako potvrdenie jej panenstva a čistoty.
Otrokárstvo
náhľad|Arabský obchod s otrokmi v [[Jemene v 13. storočí, Jemen od otroctva oficiálne upustil v roku 1962. ]] Historik Bernard Lewis píše: "Jedným zo smutných paradoxov ľudskej histórie bolo, že humanitárne reformy prinesené islamom vyústili do obrovského rozvoja obchodu s otrokmi vo vnútri, a ešte väčšieho mimo islamský svet." Poznamenáva, že islamské nariadenie proti zotročovaniu moslimov viedlo k masívnemu dovozu otrokov zvonku. Podľa profesora Patricka Manninga spôsobilo islamské uznanie a kodifikácia otroctva jeho ochranu a expanziu a nie opak.
Na rozdiel od západných spoločností, ktoré vo svojej opozícii voči otroctvu dali vzniknúť hnutiam proti otroctvu, a ktorých počet a nadšenie často pramenili z cirkevných skupín, v moslimských spoločnostiach žiadne takéto organizácie na miestnej úrovni vôbec nevznikli. V moslimskej politike štát nekriticky učenie islamu prijal a aplikoval ho ako zákon. Tým, že islam otroctvo postihoval, rozšíril legitimitu obchodu s otrokmi.
Až v 20. storočí, po prvej svetovej vojne, začalo byť otroctvo v moslimských krajinách postupne stavané mimo zákon a potláčané; predovšetkým vďaka tlaku vyvíjaného západnými krajinami, ako Veľká Británia a Francúzsko. Gordon prisudzuje nedostatok domácich islamských hnutí za zrušenie otroctva tomu, že otroctvo je hlboko zakotvené v islamskom práve. Jeho legitimizovaním a - poťažmo - legitimizovaním obchodu s otrokmi islam tieto praktiky povýšil na nezdolateľnú morálnu rovinu. V dôsledku toho sa nikde v moslimskom svete neobjavila ideologická výzva proti otroctvu. Politická a sociálna štruktúra moslimskej spoločnosti by sa na takúto výzvu pozerala zle. Niektorí moslimskí vodcovia, ako fatimovský kalif Al-Hakim bi-Amr Allah, otroctvo zakázali, ale v islamskom svete mali malý vplyv.
Otázka otroctva v islamskom svete v modernej dobe je sporná. Kritici argumentujú, že je ťažké dokázať jeho existenciu a ničivé účinky. Iní tvrdia, že otroctvo v centre islamských krajín prakticky vymrelo v polovici dvadsiateho storočia a že správy zo Sudánu a Somálska ukazujú otroctvo v pohraničných oblastiach ako dôsledok pokračujúcej vojny. Podľa niektorých učencov dochádza v posledných rokoch k "znepokojujúcemu trendu" ohľadom "znovuotvorenia" problematiky otroctva niektorými konzervatívnymi salafistickými učencami po tom, čo bolo otroctvo v 20. storočí v moslimských krajinách zakázané a "väčšina moslimských učencov" konštatovala, že táto prax "nie je v súlade s morálkou koránu".
Šejk Fadhlalla Haeri z Karbaly vyjadril v roku 1993 názor, že môže dôjsť k presadzovaniu nevoľníctva, ale obmedzeného na vojnových zajatcov a tých, ktorí sa ako otroci narodia. Dr. Abdul Latif-Mushtari, vedúci homiletiky a poradenstva na Univerzite al-Azhar, uvádza na tému ospravedlnenia islamského povolenia otroctva:
Vydanie digitálneho časopisu Islamského štátu Dabiq z roku 2014 ospravedlňuje zotročenie jezídských žien.
Apostáza
Podľa islamského práva je odpadlíctvo popisované ako zoznam činov, medzi ktoré patrí konverzia k inému náboženstvu, popretie existencie Boha, odmietanie islamských prorokov, zosmiešňovanie Boha alebo proroka, uctievanie modiel, odmietanie šaríje alebo konanie umožňujúce správanie, ktoré šaría zakazuje, ako je napríklad cudzoložstvo, príjem zakázaných potravín alebo pitie alkoholických nápojov. V klasickom islamskom práve je trestom za odpadlíctvo (opustenie náboženstva) od islamu smrť. Väčšina moslimských učencov sa drží tradičného názoru, že odpadlíctvo sa trestá smrťou alebo odňatím slobody až do pokánia; aspoň pre duševne zdravých dospelých mužov.
Anglický historik C. E. Bosworth hovorí, že tradičný pohľad na odpadlíctvo bráni rozvoju islamského učenia. Kým organizačná forma kresťanských univerzít umožnila rozvoj a rozkvet do moderných univerzít, "tie moslimské zostali zovreté samotnou doktrínou vakf - ich fyzické zázemie sa často beznádejne zhoršuje a ich osnovy sú zúžené vylúčením netradičných náboženských vied ako filozofia a prírodné vedy" zo strachu, že by sa mohli vyvinúť v potenciálne záchytné body pre kafirov - ľudí, ktorí odmietajú Boha.
Islamské právo
Štyri sunnitské školy islamskej právnej vedy sa rovnako ako šíitski učenci dohodli na rozdielnych trestoch pre muža a ženu. Zdravý dospelý muž-odpadlík môže byť popravený. Odpadlíčka môže byť podľa väčšinového názoru popravená, alebo podľa iných má byť uväznená, kým neodprosí.
Dohovor o ľudských právach
Niektoré široko akceptované výklady islamu sú v rozpore s dohovormi o ľudských právach, ktoré uznávajú právo na zmenu náboženstva. Konkrétne článok 18 Všeobecnej deklarácie ľudských práv.
K implementácii tohto článku 18 (2) Medzinárodný pakt o občianskych a politických právach hovorí:
Právo moslimov zmeniť svoje náboženstvo nie je poskytované iránskym právom šaría, ktoré konkrétne toto právo zakazuje. Moslimské krajiny ako Sudán, Saudská Arábia alebo Irán majú pre odpadlíctvo od islamu trest smrti. V roku 1990 Organizácia islamskej spolupráce zverejnila samostatnú Káhirskú deklaráciu ľudských práv v islame v súlade s šaríou. Hoci poskytuje mnoho práv z vyhlásenia OSN, neudeľuje moslimom právo na konverziu k inému náboženstvu a obmedzuje slobodu prejavu.
Abul Ala Maududi, zakladateľ pakistanskej islamskej strany, napísal knihu nazvanú "Ľudské práva v islame", v ktorej tvrdí, že dodržiavanie ľudských práv bolo vždy v práve šaría zakotvené a kritizuje západné predstavy, že medzi týmito dvoma existuje zásadný rozpor. Západní učenci z veľkej časti jeho analýzu odmietajú.
Násilie
náhľad|[[Útoky z 11. septembra 2001|Teroristické útoky 11. septembra 2001 spustili debatu, či islam propaguje násilie]] náhľad|Moslimskí demonštranti: "BEHEAD ALL THOSE WHO INSULT THE PROPHET" "Our Dead are in Paradise. Your Dead are in HELL!" Teroristické útoky na USA z 11. septembra 2001 a ďalšie nedávne útoky viedli nemoslimov k názoru, že islam je násilné náboženstvo. Učenie Koránu ohľadom otázok vojny a mieru sa stalo v posledných rokoch témou horlivých diskusií. Niektorí poukazujú na verše koránu, ktoré schvaľujú vojenské akcie proti neveriacim ako celku, a to ako za života Mohameda, tak aj po ňom. V Koráne stojí: "Bojujte v mene svojho náboženstva s tými, ktorí bojujú proti Vám." Iní sa na druhú stranu snažia argumentovať, že tieto verše sú interpretované mimo kontext, a tvrdia, že keď sa verše čítajú v kontexte, je úplne zrejmé, že Korán agresiu zakazuje  a dovoľuje boj len v sebaobrane.
Orientalista David Margoliouth opísal bitku pri Chajbare ako "zlomový bod, od ktorého sa islam stal hrozbou pre celý svet." Podľa Margolioutha by skoršie útoky na obyvateľov Mekky a židovské kmene v Medine (napr. Invázia Banu Kurajza) mohli byť vierohodne pripísané krivdám vykonaných na Mohamedovi alebo islamskom spoločenstve. Margoliouth ale tvrdí, že Židia z Chajbaru neurobili nič, čo by Mohameda alebo jeho nasledovníkov poškodzovalo a útok pripisuje túžbe po koristi. Mohamedov dôvod na útok bol, že „jeho obyvatelia neboli moslimovia“ (kurzívou v zdroji) a podľa Margolioutha sa toto stalo ospravedlnením pre neobmedzené dobývanie.
Džihád, islamský termín, je náboženskou povinnosťou moslimov. V arabčine sa slovo džihád prekladá ako podstatné meno znamenajúce "boj". Džihád sa v Koráne objavuje 41-krát a často v idiomatickom vyjadrení "úsilia pre Božiu vôľu (al-džihád fi sabil Allah)". Džihád je pre moslimov dôležitou náboženskou povinnosťou. Menšina medzi sunnitskými učencami túto povinnosť niekedy opisuje ako šiesty pilier islamu, aj keď taký oficiálny status nemá. Avšak medzi ší'itskými dvanástnikmi je džihád jedna z 10 prídavných povinností viery. Korán opakovane volá po džiháde alebo svätej vojne proti neveriacim, vrátane Židov a kresťanov. Odborník na stredný východ Bernard Lewis hovorí, že "drvivá väčšina klasických teológov, právnikov a tradicionalistov (odborníci na Hadís) chápe povinnosť džihádu vo vojenskom zmysle." Okrem toho dodáva, že po väčšinu zo zaznamenanej histórie islamu - od života proroka Mohameda a ďalej - bolo slovo džihád používané v prvom rade vo vojenskom zmysle. Podľa Andrew Bostoma sa veľké množstvo džihádistov zameriavalo na kresťanov, hinduistov a Židov.
Korán: (08:12): "... Ja vrhnem do sŕdc tých, ktorí neveria, hrôzu, a vy bite ich po krkoch a bite ich po všetkých prstoch!" Fráza, ktorá "prikazovala, aby terorizovali neveriacich" bola citovaná ako motivácia pre džihádistický teror. Jeden džihádistický duchovný povedal:
David Cook, autor Pochopenie džihádu, povedal: "Pri čítaní moslimskej literatúry - a to ako modernej, tak klasickej - je vidieť, že dôkazy o nadradenosti duchovného džihádu sú zanedbateľné. Dnes je isté, že žiadny moslim používajúci nezápadný jazyk (arabčinu, perzštinu, urdčinu) by nikdy netvrdil, že džihád primárne nie je násilný alebo že bol nahradený duchovným džihádom. Tieto nároky sú dielom výhradne západných učencov, predovšetkým tých, ktorí študujú sufizmus alebo prácu v medzináboženskom dialógu. A tiež moslimských obhajcov, ktorí sa snažia prezentovať islam v najneškodnejšej forme." Magdi Allam, v Egypte narodený taliansky novinár, opisuje islam ako násilný zo svojej podstaty a charakterizovaný "nenávisťou a neznášanlivosťou".
Stínanie (rezanie) hláv
Hoci bola poprava sťatím pôvodne hojne rozšírená metóda popravy, bola po celom svete postupne zakázaná. Islam je dnes jediné svetové náboženstvo, ktorého štátni i neštátni predstavitelia a vyznávači tieto popravy ospravedlňujú a legitimizujú.
Homosexuáli
náhľad|[[Ayaan Hirsi Ali]] Lesbická aktivistka Irshad Manji, bývalý moslim Ehsan Jami či bývalá holandská politička Ayaan Hirsi Aliová kritizujú postoje islamu voči homosexuálom. Väčšina medzinárodných organizácií pre ľudské práva, ako je napríklad Human Rights Watch a Amnesty International, odsudzujú islamské zákony. Tie robia z homosexuálnych vzťahov medzi dospelými zločin. Od roku 1994 výbor Spojených národov pre ľudské práva rozhodol, že tieto zákony porušujú právo na súkromie zaručené všeobecnou deklaráciou ľudských práv a Medzinárodným paktom o občianskych a politických právach.
V máji 2008 bola LGBT organizácia Lambdaistanbul (so sídlom v Istanbule v Turecku) zakázaná na základe súdneho rozhodnutia pre porušenie ústavných ustanovení o ochrane rodiny a článku zakazujúceho subjekty s cieľmi, ktoré porušujú zákon a morálku. Nakoniec bolo toto rozhodnutie najvyšším súdom zrušené.
Bývalý moslim Ibn Warraq poznamenal, že odsúdenie homosexuality v Koráne bolo v praxi často ignorované a že islamské krajiny boli až donedávna k homosexualite tolerantnejšie než tie kresťanské. Bývalý iránsky prezident Mahmúd Ahmadínedžád niekoľkokrát vyhlásil, že v Iráne homosexuáli nie sú a homosexualitu označil ako "odpornú".
Domáce násilie
Mnoho učencov tvrdí, že právo šaría nabáda k domácemu násiliu na ženách, keď má muž u svojej manželky podozrenie na nushuz (neposlušnosť, nelojálnosť, rebéliu, zlé správanie). Iní učenci tvrdia, že bitie nie je v súlade s modernými perspektívami Koránu.
Kritika moslimských prisťahovalcov a prisťahovalectva
náhľad|Moslimská demonštrácia v [[Sydney. "Pripravte o hlavu každého, kto uráža proroka"]]
V posledných desaťročiach sa zvýšila imigrácia moslimov do Európy. Konzervatívne moslimské sociálne postoje a návyky vyvolali polemiku k moderným témam v Európe, no i inde. Učenci sa dohadujú o tom, ako veľmi sú tieto postoje výsledkom moslimskej viery. Niektorí kritici považujú islam so sekulárnou západnou spoločnosťou za úplne nezlučiteľný. Ich kritika bola čiastočne ovplyvnená postojom proti multikulturalizmu, obhajovanym niektorými filozofmi, úzko spätými s dedičstvom nových filozofov. Vyhlásení proponenti ako je Pascal Bruckner popisujú multikulturalizmus ako vynález "osvietených" elít, ktoré popierajú výhody demokratických práv voči nezápadným tým, že ich pripútajú k ich koreňom. Veria, že toto dáva islamu voľnú ruku na propagáciu činov, ktoré oni sami nazývajú zneužívaním či zlým zaobchádzaním, ako je týranie žien a homosexuálov a v niektorých krajinách tiež otroctvo. Ďalej uvádzajú, že multikulturalizmus umožňuje určitú mieru slobody vyznania, ktorá však presahuje to, čo je potrebné pre osobnú slobodu náboženského vyznania a prispieva k tvorbe organizácií zameraných na podkopávanie európskych sekulárnych či kresťanských hodnôt.
Do Kanady emigrovali ľudia z takmer každej moslimskej krajiny. Podľa nedávneho prieskumu malo 54% Kanaďanov na islam nepriaznivý pohľad, ktorý bol vyšší než k akémukoľvek inému náboženstvu.
Vo Spojených štátoch sa predpokladalo, že po bombových útokoch v Bostone budú imigračné procesy ťažšie. Komentátor Bryan Fischer navrhol, aby žiadne ďalšie víza už neboli moslimom udeľované a neboli postavené žiadne ďalšie mešity. Jeho názor získal podporu od bývalého prezidentského kandidáta Pata Buchanana.
Porovnanie s komunizmom a fašistickými ideológiami
V roku 2004 hovoril kardinál George Pell na Acton Institute o problematike "sekulárnej demokracie" a opísal podobnosť medzi islamom a komunizmom: "Islam môže v 21. storočí poskytovať príťažlivosť, ktorá sa dostala komunizmu v 20. storočí, a to ako pre tých, ktorí sú na jednej strane odcudzení a zatrpknutí, tak na druhej strane pre tých, ktorí hľadajú poriadok alebo spravodlivosť." V inej reči Pell tiež súhlasí s tým, že kapacita pre jeho ďalekosiahlu renováciu je silne obmedzená. Austrálsky islamistický hovorca Keysar Trad na kritiku reagoval: "Komunizmus je bezbožný systém, systém, ktorý v skutočnosti vieru prenasleduje".
Spisovatelia ako Stephen Schwartz Süleyman a Christopher Hitchens si považujú niektoré prvky islamizmu za fašistické. Malise Ruthven, škótsky spisovateľ a historik, ktorý píše o náboženstve a islamských záležitostiach, sa stavia proti redefinícii islamizmu ako "islamofašizmu", ale tiež nachádza medzi dvoma ideológiami "presvedčivé podobnosti". Člen holandského parlamentu a predseda Strany pre slobodu Geert Wilders tiež porovnáva islam s fašizmom a komunizmom. <!--== Verejná kritika islamu ==
Nemecko
Tania Kambouri, nemecká policajtka z Bochume, vydala v roku 2015 knihu  'Deutschland im Blaulicht - Notruf einer Polizistin (2015)', v ktorej na základe svojej každodennej policajnej praxe veľmi tvrdo napadla migrantmi moslimského pôvodu, a to kvôli ich agresivite.
Medzi ďalšie známe kritiky islamu v Nemecku patria najmä bývalý dlhoročný starosta Berlínu Heinz Buschkowsky, ktorého kritické knihy ( ' Die andere Gesellschaft (2014) ', ' Neuköln ist überall (2012) ', vychádzajúci z jeho skúsenosti s migrantmi, sa stali beststellerem.
Bill Johnston
William (Bill) Johnston (* 2. november 1884, San Francisco, Kalifornia, USA – † 1. máj 1946, tamže) známy aj pod prezývkou "Little Bill", bol americký tenista. Medzi jeho najväčšie úspechy v tenise patria tri tituly v dvojhre na grandslamových turnajoch U.S. Championships (1915, 1919) a Wimbledon (1923), a tituly v štvorhre na U.S. Championships (1915, 1916, 1925 v klasickej štvorhre, 1921 v zmiešanej).
Kritika islamu
Rakúsko
K rakúskym verejným kritikom islamu patrí bojovníčka za ľudské práva, spisovateľka pakistanského pôvodu Sabatina James.
Bill Johnston
V roku 1958 bol zapísaný do Medzinárodnej tenisovej siene slávy.
Kritika islamu
Francúzsko
V roku 2015 vyšla v českom preklade kniha irackého konvertitu od islamu, Josepha Fadelleho  'Cena, ktorú zaplatíš', v ktorej autor rozpráva o tom, prečo sa rozhodol stať radšej kresťanom a utiecť od vlastnej rodiny a viery, ako chcete byť moslimom. Medzi francúzskej kritiky islamu sa radí aj slávny francúzsky spisovateľ, Michel Houellebecq, ktorý napr. Vo svojej knihe ' podrobenie (2015) ', kritizuje islamom uskladnenú Francúzsku.
Bill Johnston
Kariéra a život
V prvej svetovej vojne slúžil v námorníctve USA, odvtedy začalo jeho zdravie upadať. Po tenisovej sezóne v roku 1927 ukončil tenisovú kariéru.
Kritika islamu
Holandsko
Ayaan Hirsi Ali, holandská politička a spisovateľka, ktorá patrí k popredným holandským kritikom islamu, tvrdo poukazuje na rituálne vraždy zo cti, znásilňovanie, násilia a incest. Táto politička a spisovateľka spolupracovala tiež na filme Submissionholandského režiséra Thea van Gogha. Ten bol v roku 2004 zavraždený radikálnym moslimom. -->
Bill Johnston
Kariéra a život
USA reprezentoval aj v Davisovom pohári, odohral celkovo 21 zápasov, z toho 17 v dvojhre (14 výhier, 3 prehry) a 4 v štvorhre (4 výhry).
Zomrel v roku 1946 na tuberkulózu.
Pereszteg
Pereszteg je obec v Maďarsku v Rábsko-mošonsko-šopronskej župe v obvode Sopron–Fertőd.
Vacenovice
Vacenovice sú obec v Česku v okrese Hodonín v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 182 obyvateľov, z toho 1 095 mužov a 1 087 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 38,9 roka, ženy 41,0 roka).
Pereszteg
Má rozlohu 2257 ha a žije tu 1393 obyvateľov (2007).
Jedľa obrovská
Jedľa obrovská (Abies grandis) je drevina pôvodne zo severozápadnej časti Severnej Ameriky. V Európe sa pestuje od roku 1831 v parkoch, zavádza sa i do lesníctva.
Vzhľad
Je to ihličnatý neopadavý strom, ktorý má vo vyššom veku širšiu korunu. Tá je takmer vždy kužeľovitá a rovnomerná.
Mladšie konáre sú väčšinou vodorovne odstávajúce, pre ňu typické sú však konáre zakrivené smerom hore. Jedľa obrovská patrí medzi najväčšie ihličnaté stromy na svete. Ich výška môže dosiahnuť až 100 metrov, ale za predpokladu, že sa jedná o exempláre, ktoré rastú na území svojej pôvodnej domoviny.
Jednotlivé ihlice sú slabé, dlhé 2-6 cm, stredne zelené až tmavozelené. Tvoria dve až tri rozčesnuté rady. Po rozomletí sú veľmi aromatické.
Nároky na stanovište
Môže sa vyskytovať i na chudobnej pôde. Tá však musí mať dostatočnú vlhkosť. Potrebuje polotieň a nevadia jej mrazy. Korene prerastajú hlboko do zeme.
Pôvodný výskyt a rozšírenie do Európy
thumb|Rozšírenie v Severnej Amerike Pôvodne rástla len na západe Severnej Ameriky, v oblasti Vancouveru až severnej Kalifornie, východne zasahuje až k Montane. Rastie v nížinách, od takmer hladiny Tichého oceánu (tu sa vyskytujú najväčší jedinci) i v pohoriach, napr.: Kaskádové pohorie a Skalnaté vrchy. Tu sa vyskytujú až do nadmorských výšok 2 100 m. Jedľa obrovská nevytvára monokultúru, len je súčasťou zmiešaných, prevážne ihličnatých lesov.
Jedľu obrovskú objavil David Douglas v roku 1825 a sám ju priviezol v roku 1831 do Anglicka.
Lesníctvo a výsadba v parkoch (prípadne arborétách) je v súčasnosti hlavným dôvodom výsady jedle obrovskej v severnej a strednej Európe. Nevyrastie tu však do takých výšok ako v Severnej Amerike. Tie najstaršie, ktoré boli v Európe vysadené okolo roku 1831, nedosiahli doteraz väčšinou výšky 50 m.
Dysprózium
Dysprózium Dysprosium je chemický prvok v periodickej tabuľke, ktorý má symbol Dy a protónové číslo 66. Patrí medzi lantanoidy.
V prírode sa vyskytuje iba vo forme zlúčením. Neexistujú ani minerály, v ktorých by sa niektoré lantanoidy vyskytovali samostatne, ale vždy ide o zmesové minerály, ktoré obsahujú prakticky všetky prvky tejto skupiny. Medzi najznámejšie patria monazity (Ce, La, Th, Nd, Y)PO4 a xenotímy, chemicky fosforečnany lantanoidov, ďalej bastnäsity (Ce, La, Y)CO3F – zmesové fluorouhličitany prvkov vzácnych zemín a napríklad minerál euxenit (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6.
Veľké ložiská týchto rúd sa nachádzajú v Škandinávii, Spojených štátoch, Číne a Vietname. Významným zdrojom sú aj fosfátové suroviny, apatity z polostrova Kola v Rusku.
Severka (televízia)
Severka je súkromná televízna stanica, vysielajúca od marca 2013 zo Žiliny.
Vo vysielaní sa zameriava predovšetkým na publicistiku zo športu a kultúry, čím sa snaží prinášať aktuálne informácie do miest, v ktorých ju možno sledovať. Vo vysielaní sa venuje aj programom pre mladých, ktorých sa tak snaží pritiahnuť k pozitívnemu spôsobu života.
Vlastníkom licencie je Slov Media Group s.r.o
Dostupnosť vysielania
Signál televizie Severka je šírený:
Vaito’omuli
Vaito’omuli (-po samojsky) alebo Vaitoomuli (-po anglicky) je dedina na ostrove Savai’i v Samoe. Nachádza sa na juhovýchode ostrova. Patrí pod volebný obvod Palauli East, ktorý je súčasťou okresu Palauli.
Vyjadrovanie
Vyjadrovanie (vyjadrenie) môže byť:
Vaito’omuli
Geografia
Dedina sa nachádza v juhovýchode ostrova Savai’i. Na východ od dediny sa nachádza dedina Vailoa na západ dedina Faala.
Populácia
Dedina ma podľa posledného sčítania (2011) 698 obyvateľov.