cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vrbovská pahorkatina
Polohopis
Hierarchia Alpsko-himalájska sústava → Karpaty → Západné Karpaty → Vnútorné Západné Karpaty → Fatransko-tatranská oblasť → Podtatranská kotlina → Popradská kotlina → Vrbovská pahorkatina ***
Územie sa nachádza v juhovýchodnej časti Podtatranskej kotliny, v južnej polovici podcelku Popradská kotlina. Zaberá mierne zvlnené územie juhovýchodne od rieky Poprad, približne od Spišskej Teplice pri Poprade po Kežmarok a južným smerom po obec Jánovce. Z významnejších sídiel tu ležia Gánovce, Vrbov, Švábovce a Hôrka. V rámci Popradskej kotliny susedí na severe Popradská rovina, Lomnická pahorkatina a Kežmarská pahorkatina. Na východe vystupujú Levočské vrchy a ich časti Ľubické predhorie a Levočské úboče, juhovýchodne sa nachádza Hornádske podolie, podcelok Hornádskej kotliny. Južný okraj pahorkatiny vymedzuje hrebeň Dúbravy, podcelok pohoria Kozie chrbty.
Vysoko položenou pahorkatinou vedie rozvodie Baltského a Čierneho mora a tak všetky prítoky západným okrajom pahorkatiny tečúceho Popradu (napríklad Ľubica, Tvarožniansky potok, Vrbovský potok a Hozelský potok) odvádzajú vodu do Baltského mora. Gánovský potok, Trnovský potok i Sihoť odvádzajú vodu z južnej časti územia do rieky Hornád a Čierneho mora.
Významné dopravné koridory vedú najmä okrajovými časťami Vrbovskej pahorkatiny; južnou polovicou z Popradu vedie Európska cesta 50, vedúca v trase diaľnice D1 (Žilina – Košice), cesta I/18 (Liptovský Mikuláš – Levoča) i železničná trať Žilina – Košice. V Poprade cestné ťahy križuje I/66 (Rožňava – Kežmarok), ktorú sleduje aj regionálna trať do Starej Ľubovne a z mesta Kežmarok vedie južným smerom cesta II/536 k obci Jánovce, kde sa pripája na cestu I/18.
Turizmus
Juhovýchodná časť Popradskej kotliny je mimo mestá Poprad a Kežmarok s ich historickými pamiatkami, zaujímavá archeologickým náleziskom pri Gánovciach, kde bola nájdená mozgovňa lebky neandertálca. Pri obci Jánovce leží nálezisko z bronzovej doby, Myšia hôrka. Významné sú termálne pramene, ktoré využíva aquapark AquaCity v Poprade i termálne kúpaliská vo Vrbove.
Sietnička dubová
Sietnička dubová (Corythucha arcuata) je malá bzdocha z čeľade sietnačkovité (Tingidae).
Je veľká asi 3,5 mm s priesvitným telom, so sieťovitou štruktúrou. Napáda hlavne duby ale aj iné dreviny. Škody spôsobuje cicaním na listoch, ktoré strácajú schopnosť fotosyntézy a pri premnožení môžu listy opadať. Jedince prezimujú na kmeni stromu, pod kôrou alebo na inom úkryte. Na jar požiera spodné strany listov. Aj larvy cicajú na spodnej strane listov. Dospievajú v júni. V teplejších oblastiach môže mať v roku aj ďalšiu generáciu.
Gmina Oława
Gmina Oława je vidiecka gmina v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 233,98 km² a žije tu 13438 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 57,43 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Oława.
Josh Duhamel
Joshua David Duhamel (* 14. november, 1972, Minot, Severná Dakota, USA) je americký herec a bývalý model. Prvú rolu dostal v seriáli All My Children a neskôr v Las Vegas: Kasíno, kde si zahral šéfa ochranky Dannyho McCoya. Potom sa začal objavovať vo filmoch, zahral si hlavného protagonistu v prvých troch filmoch série Transformers. Zahral si aj v romantických filmoch vrátane filmov Rande v Ríme, Život je raz taký, Šťastný Nový rok a Bezpečný prístav.
Život
Duhamel sa narodil v Minote, Severnej Dakote, USA. Jeho matka Bonnie. L. Kemper je učiteľka a miestna podnikateľka a otec Larry Duhamel je predavač. Keď bol mladý jeho rodičia sa rozviedli ale aj napriek tomu si zostal s oboma rodičmi veľmi blízky. Vyrastal s matkou a jeho troma mladšími sestrami Ashlee, Mackenzie a Kassidy. Má francúzske, kanadské, írske, anglické, nemecké a nórske korene. Bol vychovaný ako katolík. Vyštudoval prestížnu Minot State University a hral na poste quarterbacka za univerzitný futbalový tím.
Osobný život
Od septembra 2004 žije so speváčkou Stacy Ann Fergusonovou, známou pod jej umeleckým menom Fergie. 10.  januára 2009 sa zosobášili v Malibu v Kalifornii a v auguste 2013 sa im narodil syn Axl Jack Duhamel. Obaja, Duhamel aj Fergie, sú katolíci a chodia do kostola. V roku 2005 sa stal spolumajiteľom reštaurácie v Minote, USA. V roku 2012 bol uvedený do škandinávsko-americkej siene slávy.
Dodeciliarda
Dodeciliarda alebo Duodeciliarda je tisíc dodeciliónov, čiže 1075; v USA, v bývalom ZSSR a v minulosti vo Francúzsku sa toto číslo nazýva kvadrovigintilión.
Alojz Krupitzer
Alojz Krupitzer (* 30. december 1910, Vrútky - † 7. apríl 1983, Kežmarok) bol československý horolezec, horský vodca, záchranár, inštruktor lyžovania, tatranský chatár a amatérsky maliar. Alojz je známy hlavne ako prvý chatár na Chate pod Rysmi a na Kežmarskej chate. Spravoval aj rekreačné zariadenie v Kežmarských Žľaboch.
Životopis
Narodil sa v rodine železničiara ako druhé zo šiestich detí vo Vrútkach. Po presťahovaní rodiny do Spišskej Novej Vsi začal navštevovať gymnázium, ale po určitom čase ho opustil a vyučil sa za obchodníka. Počas svojich častých výletov do Vysokých Tatier sa zoznámil s Gustávom Nedobrým, vtedajším vedúcim horských vodcov.
V rokoch 1930 - 1932 robil Alojz Krupitzer vysokohorského nosiča a pomáhal pri prestavbe Zbojníckej útulne na chatu tamojšiemu nájomcovi a blízkemu priateľovi Deziderovi Palkovičovi. Ako 32-ročný sa uchádzal o miesto chatára na vtedy ešte nedostavanej Chate pod Rysmi. Spomedzi šiestich uchádzačov bol úspešný a tak sa v júni 1933 po slávnostnom otvorení stal jej prvým chatárom s vlastným vynášaním tovaru. Tu pôsobil aj ako horský vodca, horolezec a člen horskej služby. V zimnom období absolvoval v Beskydách kurz pre lyžiarskych cvičiteľov a niekoľko zimných sezón pôsobil ako inštruktor lyžovania.
Medzitým sa Alojz Krupitzer oženil s Karolínou Arendárčikovou a stal sa otcom dvoch dcér, Gabriely a Marcely.
V Kežmarských Žľaboch Alojz Krupitzer pôsobil až do dôchodku v roku 1971. Niekoľko rokov býval na svojej chate v Starej Lesnej, potom sa presťahoval do bytu v Kežmarku.
Alojz Krupitzer zomrel v spánku 7. apríla 1983 a je pochovaný na cintoríne pri Tatranských Matliaroch.
Lezecké výkony
Alojz Krupitzer vykonal viacero prvovýstupov. Päť z nich je zaznamenaných v poľských horolezeckých sprievodcoch Przewodnik Taternicki “Tatry Wysokie“. Najznámejší je tzv. Krupitzerov komín v Javorovom štíte.
Ocenenia
Alojz Krupitzer bol držiteľom viacerých vyznamenaní a čestných uznaní. Medzi inými dostal aj zlatý odznak IAMES. Jeho zásluhy boli priebežne zhodnocované v časopise Tatry, Krásy Slovenska a v ďalších médiách.
Villers-Agron-Aiguizy
Villers-Agron-Aiguizy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha obce
Villers-Agron-Aiguizy má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Páleniská (Ostrôžky)
Páleniská alebo staršie Pálenisko je vrch v pohorí Ostrôžky. Leží nad obcou Stará Huta, približne južne od Detvy.
Poloha
Masív sa nachádza na severozápadnom okraji pohoria. Leží v Banskobystrickom kraji, v okrese Detva a zasahuje na katastrálne územie obce Horný Tisovník a Stará Huta. Najbližším sídlom je severne ležiaca Stará Huta a južne situovaný Horný Tisovník, juhovýchodne sa nachádza osada Madačka a jej materská obec Ábelová.
Opis
Vrch Páleniská je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Červeňákovho vrchu južným smerom na Kruh. Západným smerom susedí Dedinský vrch a Makytová, južným Chlm  a Kobylí vrch , východným Vrchovina , Fekiačov vrch  a Budinská skala  a severným smerom leží Ostrôžka  a Ďurovie vrch. Oblasť patrí do povodia rieky Ipeľ; severné a západné svahy odvodňuje potok Tisovník, východné jeho prítok Madačka. Na vrchol nevedie značená trasa a na južnom úbočí je kameňolom.
Výhľady
Lesný porast vrcholovej časti neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Ostrôžok a susedného Javoria, nezriedka však tiež časť Veľkej Fatry, Nízkych Tatier, Poľany a Veporských vrchov.
Prístup
Na vrch nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný lesnými cestami z okolitých usadlostí.
Bersaillin
Bersaillin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Krajňákova ulica
Krajňákova ulica je zaniknutá resp. premenovaná ulica v Bratislave, v mestskej časti Dúbravka. Vznikla v roku 1975. Od roku 1992 sa nazýva Pri kríži.
Poloha
Krajňákova ulica sa nachádzala na severe Dúbravky, pri zakončení sídliska. Začínala v dedinskej časti Dúbravky, v sídliskovej časti zabočovala na východ, kde vyúsťovala do terajšej Saratovskej ulice.
Objekty
Od roku 1976 slúži svojmu účelu základná škola na adrese Pri kríži 11. Jedná sa o najväčšiu školu v Dúbravke a o tretiu najväčšiu školu v okrese Bratislava IV. V rovnakom období tu vznikla aj materská škola. Ulicu tvorila panelová zástavba zo 70. a 80. rokov 20. storočia.
Gmina Oleśnica (powiat oleśnicki)
Gmina Oleśnica je vidiecka gmina v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 243,44 km² a žije tu 11372 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 46,71 osôb/km².
1. vodnopólová liga žien 2004/05
1. vodnopólová liga žien v sezóne 2004/05 bol 14. ročník ligy vodnopólistiek, vodnopólovej súťaže žien na Slovensku, kontrolovanej Slovenským zväzom vodného póla (SZVP). V sezóne štartoval opäť 5 družstiev. Novinkou súťaže bolo play-off, ktoré nasledovalo po základnej časti. Jej víťazom sa stal už po ôsmykrát tím MD PVK Vrútky.
Slovenský pohár vo vodnom póle žien sa v roku 2005 neuskutočnil.
Systém súťaže
Hrala sa základná časť, po ktorej nasledovalo play-off. Základná časť pozostávala z 9 turnajov. Do play-off, ktoré sa hralo na odvetné zápasy, nastúpili 4 najlepšie družstvá.
Play-off
(na odvetu)
Villeret (Aisne)
Villeret je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha obce
Villeret má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Villeret má 314 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Joseph Matthew Gaydos
Joseph Matthew Gaydos (* 3. júl, 1926 – † 7. február, 2015) bol americký politik slovenského pôvodu. Bol členom Snemovne reprezentantov za stranu Demokratov a zastupoval štát Pensylvánia. Bol prvým Slovákom, ktorý slúžil v Kongrese Spojených štátov amerických.
Mladosť a vzdelanie
Narodil sa v meste Braddock v štáte Pensylvánia. Pochádzal zo siedmich súrodencov, z ktorých bol on sám najmladší. Rodičia sa volali Ján Gajdoš (Ioann či John Gaydos) a Elena Gajdošová (Helen Gaydos, písaná aj ako Elona Magella Gaydos). Tí pochádzali zo Slovenska a do Ameriky emigrovali ešte pred Josephovým narodením.
Okrúhla (vrch v Ľubovnianskej vrchovine, 828 m)
Okrúhla je vrch v Ľubovnianskej vrchovine, krajinnom celku Východných Beskýd. Leží nad obcou Matysová, približne severovýchodne od Starej Ľubovne.
Joseph Matthew Gaydos
Mladosť a vzdelanie
Počas druhej svetovej vojny slúžil v rokoch 1944 až 1946 v americkej armáde ako záložník.
Okrúhla (vrch v Ľubovnianskej vrchovine, 828 m)
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v Prešovskom kraji, v okrese Stará Ľubovňa a na katastrálnom území obce Matysová. Najbližším sídlom je juhovýchodne situovaná obec Matysová a severne ležiaci Sulín, západne sa nachádza Kremná a Jarabina, juhozápadne Stará Ľubovňa a východne Malý Lipník.
Opis
Okrúhla leží v rázsoche hlavného hrebeňa, vedúcej východným smerom z masívu Širokého vrchu. Severne sa nachádza Petríkov vrch, Soľovka a Wierch Zubrzy , východne Sliboň  a Patria , južným smerom Vyšniansky vrch , Hrubá klada , Nemecký vrch  a Široký vrch a západným Osly , Čertova skala , Veľká hora  a Medvedelica. Západné a severné svahy odvodňuje Sulínsky potok, voda z južných odteká Blízkym potokom do rieky Poprad. Vrchol traverzuje značený turistický chodník zo Starej Ľubovne.
Joseph Matthew Gaydos
Politická kariéra
V rokoch 1967 a 1968 pôsobil v štátnom senáte Pensylvánie, zastával napríklad pozíciu zástupcu pensylvánskeho generálneho prokurátora alebo hlavného radcu pre piaty dištrikt Spojených amerických pracovníkov baní.
Okrúhla (vrch v Ľubovnianskej vrchovine, 828 m)
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z vhodných lokalít s riedkou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Ľubovnianskej vrchoviny, Čergov, Levočské vrchy, Vysoké Tatry a Pieniny, no tiež mnohé prihraničné vrchy južného Poľska.
Joseph Matthew Gaydos
Politická kariéra
V roku 1968 bol zvolený do 90. a 91. amerického Kongresu za demokratickú stranu. Bol zvolený do dvoch období naraz z dôvodu úmrtia kongresmana Elmera Hollanda - Gaydos teda prv zapĺňal jeho miesto. Ako kongresman zastupujúci Pensylvániu pôsobil až do roku 1993.
Okrúhla (vrch v Ľubovnianskej vrchovine, 828 m)
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no traverzom vedie:
Joseph Matthew Gaydos
Politická kariéra
Joseph Matthew Gaydos sa zameriaval na práva robotníkov a odbory. Bojoval tiež za udržanie domáceho oceliarskeho priemyslu na americkej pôde. Pre pracovníkov presadzoval zdravotné a penzijné benefity, či vyššiu ochranu pri práci.
V roku 1992 už nekandidoval na opätovné zvolenie.
Zomrel 7. februára 2015 vo veku 88 rokov.
Miloš Laky
Miloš (Miloslav) Laky (* 4. január 1948, Trenčín – † 4. september 1975, Bratislava) bol slovenský výtvarný umelec patriaci ku silnej generácii slovenského konceptuálneho umenia.
Už počas štúdií od roku 1969 bol príslušníkom skupiny výtvarníkov neoficiálnej výtvarnej scény, ktorej tvorba bola snahou o prepojenie umenia a vedy.
Diela
Vo voľnej tvorbe sa zameriaval na fotokoláže, gobelíny, artprotisy, mail art a pod.
Väčšinu svojej tvorby realizoval spolu s Jánom Zavarským. V rokoch 19721973 vytvorili cyklus desiatich fotokoláží „Antropomorfické merania“ niekedy tiež označované aj ako „Realita teraz“.
Spolu so Stanom Filkom a Jánom Zavarským vytvorili konceptuálny projekt Biely priestor v bielom priestore (19731974). Súčasťou projektu boli manifesty Senzibilita (19731974) – Biely nehmotný priestor v čistom bielom nekonečnom priestore. V texte manifestu ako svoju metódu určujú „čistú senzibilitu“, a pomocou nej „zvýtvarňujú nekonečnú prázdnotu“ a vytvárajú „biely nehmotný priestor v bielom nekonečnom priestore“.
Po umení čistej senzibility nasledovalo „čisté senzitívne umenie“, ktoré malo byť druhým stupňom Bieleho priestoru v bielom priestore. Trojica ho predstavila ho v manifeste Senzitivita (19751976), ktorý bol ich posledným spoločným dielom, pretože Miloš Laky v roku 1975 predčasne zomrel. Dielu sa dostalo medzinárodnej pozornosti v rámci 9. Parížskeho Bienále, ktorého sa už Stano Filko vzhľadom na vekové obmezenie nemohol zúčastniť.
Miloš Laky je spoluautorom diel ČAS z roku 1973 (Stano Filko, Július Koller, Miloš Laky, Rudolf Sikora, Ján Zavarský) a ČAS II. z roku 1974 (Stano Filko, Július Koller, Miloš Laky, Rudolf Sikora, Ján Zavarský, Peter Bartoš, Michal Kern, Tomáš Štrauss).
V roku 1974 inicioval projekt Symposion I. (Informácia o priateľskom stretnutí) ktorého sa zúčastnili P. Bartoš, R. Cyprich, S. Filko-M. Laky-J. Zavarský, V. Jakubík, J. Meliš, K. Orlík, R. Sikora, D. Tóth a J. Želibská. Keďže väčšina autorov v tom čase nemohla vystavovať výstupom stretnutia bol veľkoformátový poster s dielami zúčastnených autorov. V rámci akcie Symposion II. (Zmrazená informácia) ktorá na začiatku roka 1975 nadviazala na Symposion I. sa autori rozhodli odovzdať posolstvo budúcnost a pôvodný plagátový formát nahradili svojimi originálnymi dielami. Dielo pôvodne určené k publikovaniu uložili zakopali v lese v Malých Karpatoch. Autori, ktorí vytvorili diela pre Symposion II. boli P. Bartoš, J. Bartusz, S. Filko-M. Laky-J. Zavarský, J. Meliš, R. Sikora, D. Tóth, V. Havrilla, J. Jankovič, M. Kern, G. Kladek a J. Želibská.
Na počesť Miloša Lakyho bol v roku 1976 vydaný samizdatový album Symposion III. – In memoriam Miloš Laky, do ktorého svojimi dielami prispeli aj A. Mlynárčik, R. Sikora, D. Fischer, D. Tóth, J. Jankovič, J. Koller, J. Meliš, M. Mudroch, J. Bartusz, M. Urbásek, J. Želibská, O. Laubert, K. Bočkayová, R. Fila, V. Havrilla, M. Bočkay a ďalší.
Gmina Olesno (powiat dąbrowski)
Gmina Olesno je vidiecka gmina v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 77,77 km² a žije tu 7633 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 98,15 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Dąbrowa.
Cadillac (Gironde)
Cadillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Reynaldo Gianecchini
Kariéra
S herectvom začal ako šesťročný, keď chodil do školy v rodnom meste Birigui v štáte São Paulo. V roku 1997 ukončil štúdium práva na Pápežskej katolíckej univerzite v São Paule, ale nikdy nevykonával právnickú prax.
Prvýkrát si zahral hlavnú postavu v prestížnej telenovele Lazos de familia v hlavnom vysielacom čase televízie Globo. Neskôr sa na základe skúseností a štúdia stal uznávaným hercom v televízii a divadle. Z ďalších programov vysielaných v hlavnom vysielacom čase si zahral aj hlavnú úlohu v seriáloch Esperança a Lei do Amor a vedľajšiu úlohu v seriáloch Passione a A Dona do Pedaço. Spomedzi programov vysielaných vo vedľajšom vysielacom čase hral hlavnú úlohu v telenovele Tiene hriechu, ktorá bola vysielaná aj na Slovensku a patrí medzi najúspešnejšie a najpredávanejšie telenovely televízie Globo, a v telenovele Sete Pecados, ako aj zápornú rolu v seriáli Verdades Secretas, ktorý získal ocenenie Emmy v kategórii Najlepšia telenovela.
Cadillac (Gironde)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Reynaldo Gianecchini
Osobný život
Bol ženatý s novinárkou Maríliou Gabrielou do 27. októbra 2006, kedy oznámili rozchod.
V roku 2007 mal vzťah s dcérou speváka Gilberta Gila, speváčkou Pretou Gil, ale ich vzťah netrval dlho.
1. augusta 2011 bol Reynaldo hospitalizovaný v nemocnici Sírio-Libanês v São Paule, aby sa liečil na chronický zápal hltana, ktorý pri liečbe antibiotikami vyvolal silnú alergickú reakciu. Následné testy však odhalili Non-Hodgkinov lymfóm typu angioimunoblastického T-bunkového lymfómu. Počas roka 2011 sa herec vo veku 38 rokov podrobil chemoterapii v nemocnici Sírio-Libanês v São Paule na liečbu angioimunoblastického T-bunkového lymfómu. V rovnakom čase jeho otec bojoval s rakovinou pankreasu a zomrel na túto diagnózu.
Reynaldo má talianskych predkov.
Cyril Pivko
Cyril Pivko (* 4. júl 1879, Benice † 3. jún 1933, Benice) bol slovenský roľník, verejný činiteľ a politik agrárnej strany v období medzivojnového Česko-Slovenska.
V rodnej obci navštevoval meštiansku školu. Po jej skončení sa začal naplno venovať správe svojej rodinnej roľníckej usadlosti. Už v období pred pred rokom 1918 bol členom Slovenskej národnej strany a ako jej kandidát sa aj uchádzal o priazeň voličov vo voľbách do stoličného výboru v Turčianskom Svätom Martine. Za svoje proslovenské postoje bol uhorskými úradmi perzekvovaný. Zúčastnil sa bojov I. svetovej vojny v radoch uhorskej armády, kde ako politicky nespoľahlivá musel čeliť prenasledovaniu.
Gmina Olecko
Gmina Olecko je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Varmsko-mazurskom vojvodstve.
Cyril Pivko
V období vzniku Česko-Slovenska sa opäť začal politicky angažovať. Podieľal sa na utváraní Slovenskej národnej a roľníckej strany a po jej splynutí s českou agrárnou stranou bol prvým okresným predsedom v Turčianskom Svätom Martine a následne predsedom krajskej organizácie strany. Ako znalca hospodárstva a poľnohospodárstva ho agrárna strana v parlamentných voľbách v roku 1925 nominovala na svoju kandidátku do senátu v rámci VIII. volebného kraja (Turčiansky Svätý Martin). V hornej komore Národného zhromaždenia zasadal v brannom a rozpočtovom výbore. Senátorský mandát obhájil aj po parlamentných voľbách v roku 1929. Tentokrát zasadal v národohospodárskom a technicko-dopravnom výbore senátu. Veľmi činorodým bol aj vo svojom regióne. V Turčianskom Svätom Martine bol pri zakladaní roľníckeho družstva a roľníckej vzájomnej pokladnice. V Štubnianskych Tepliciach pomáhal zakladať roľnícku syráreň.
Zomrel po niekoľkomesačnej ťažkej chorobe 3. júna 1933 v martinskej nemocnici. Pochovaný je v rodnej obci. V senáte Cyrila Pivka nahradil Vladimír Krno.
Gmina Olecko
Má rozlohu 266,6 km² a žije tu 21413 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 80,32 osôb/km².
Saint-Georges-sur-Renon
Polohopis
Saint-Georges-sur-Renon má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gmina Olecko
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Olecko.
Saint-Georges-sur-Renon
Obyvateľstvo
Saint-Georges-sur-Renon má 198 obyvateľov (2009).
Gmina Oleszyce
Gmina Oleszyce je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Má rozlohu 151,82 km² a žije tu 6562 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 43,22 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lubaczów.
Besain
Besain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Curling na Zimných olympijských hrách 2018
náhľad|Litovská známka s curlingovým motívom na ZOH 2018
Curlingový turnaj sa organizoval prvýkrát na hrách v roku 1924 v Chamonix, pravidelne sa však organizuje až od hier v roku 1998 v Nagane a toto bolo jeho 7. vydanie. Nováčikom olympijského turnaja bolo mužské družstvo Kórejskej republiky. Okrem klasických tímových turnajov sa prvýkrát organizoval aj turnaj zmiešaných dvojíc.
Kvalifikácia
Poznámka: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku WCF v roku 2018.
Play-off
náhľad|Družstvo žien Kórejskej republiky
Gmina Olkusz
Gmina Olkusz je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 150,66 km² a žije tu 50289 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 333,79 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Olkusz.
Pľutov vrch
Pľutov vrch je vrch v pohorí Ostrôžky. Leží nad obcou Kriváň, približne južne od Detvy.
Poloha
Masív sa nachádza v severnej časti pohoria. Leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Lučenec a Detva a zasahuje na katastrálne územie obce Budiná a mesta Detva. V okolí sa nachádzajú viaceré lazy, najbližšími väčšími sídlami sú na východnom úpätí ležiaca Bukovinka (Podkriváň), severovýchodným smerom situovaná Detva a Kriváň, juhovýchodne ležiaca Budiná a západne Stará Huta.
Opis
Pľutov vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Ostrôžky juhovýchodným smerom na Bralce. Severným smerom leží Syroň, západným Ostrôžka a Hôrka , južným Kobylí vrch a Budinská skala  a východným Pereš  a Javor. Severnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky rieky Slatina do Hrona, z južne orientovaných vodu odvádza potok Madačka a z východných Krivánsky potok do rieky Ipeľ. Na vrchol nevedie značený chodník, no úbočím vedú až dva.
Výhľady
Riedky, nesúvislý lesný porast, pokrývajúci vrcholovú časť, umožňuje obmedzený rozhľad. Z lokalít s nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Ostrôžok, pri dobrých podmienkach tiež Javorie, Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu a Veporské vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značený chodník, no jeden vrch traverzuje východným úbočím a druhý vedie sedlom na severozápadnom úbočí.
Inaugurácia Zuzany Čaputovej
náhľad|[[Zuzana Čaputová, prvá žena v úrade slovenského prezidenta]]
Inaugurácia prezidentky Zuzany Čaputovej sa uskutočnila v Bratislave v sobotu 15. júna 2019 so začiatkom od 11.45, keď v budove Slovenskej filharmónie slávnostne zasadla Národná rada Slovenskej republiky. Zuzana Čaputová oficiálne vstúpila do funkcie prezidentky Slovenskej republiky zložením sľubu do rúk predsedu Ústavného súdu Slovenskej republiky Ivana Fiačana.
Zuzana Čaputová zložila do rúk predsedu Ústavného súdu SR sľub presne o 12.07. V čase, keď mala prezidentka Čaputová skladať sľub sa zhromaždeniu prihováral predseda Andrej Danko, ktorého prejav nebol avizovaný.
Inaugurácia v Redute
Slávnostná ceremónia tradične prebiehala v budove Slovenskej filharmónie zvanej Reduta nachádzajúcej sa na námestí Eugena Suchoňa 1 v Bratislave, hlavnom meste Slovenska. Slávnostne tam zasadla Národná rada Slovenskej republiky na čele s jej predsedom Andrejom Dankom a Zuzana Čaputová pred zrakom zúčastnených poslancov, členov vlády Slovenskej republiky, europoslancov a ďalších významných hostí v zmysle Ústavy Slovenskej republiky zložila sľub do rúk predsedu Ústavného súdu Slovenskej republiky, Ivana Fiačana.
Sľub zvolenej prezidentky je presne stanovený Ústavou Slovenskej republiky (čl. 104, ods. 1) a znie:
Základný zákon štátu ďalej hovorí, že odmietnutie sľubu alebo sľub s výhradou má za následok neplatnosť voľby prezidenta. Prezidentka potom text sľubu podpísala. Potom čo predseda Ústavného súdu SR osvedčil, že všetko prebehlo v súlade s právnymi predpismi, prehlásil, že sa Zuzana Čaputová stáva na obdobie piatich rokov prezidentkou Slovenskej republiky a udelil jej najvyššie štátne vyznamenania. Zaznela spievaná verzia štátnej hymny a súčasne s ňou bolo z nábrežia Dunaja vypálených 20 delostreleckých sálv a na Prezidentskom paláci znova začala viať štandarda prezidenta SR na znak toho, že sa nová prezidentka ujala funkcie. Po zložení sľubu prezidentka predniesla prejav. Schôdza sa skončila o 12.37.
Inauguračný prejav
Vyhlásila, že preberá zodpovednosť nielen za riadny a ústavne súladný výkon právomocí, ale aj zodpovednosť za dôveru v politikov, v inštitúcie, v platnosť pravidiel pre všetkých rovnako, v Slovensko, v domov. Verejne sľúbila, že sa bude tak, ako doposiaľ, snažiť povzniesť nad osobné útoky. V prejave tiež zaznelo: „''Svoj mandát budem vykonávať slobodne. Bez podliehania príkazom od kohokoľvek. Jediné príkazy, ktoré ako hlava štátu chcem a budem rešpektovať, mi vyplývajú z ústavy, diktuje mi ich sľub vernosti republike''.“
Podľa novej prezidentky si Slovensko zaslúži, aby každý, kto je v štátnej službe pracoval pre občanov a neslúžil žiadnemu bočnému záujmu. Inak sa nepodarí dosiahnuť, aby sa Slovensko z toho, akým je, stalo krajinou, akou môže byť. Akou chceme, aby bolo.
Zuzana Čaputová si myslí, že Európa by sa mala stať dlhodobým lídrom pri odvrátení viacerých geopolitických hrozieb, napríklad klimatickej zmeny.
Slováci majú možnosť stať sa skutočnými vlastencami, ak zásadne zmenia prístup k svojej prírode.
O senioroch a mladých sa vyjadrila takto: „''Rešpektujme múdrosť a životné skúsenosti našich seniorov, ale aj slobodu a chuť spoznávať u našich mladých ľudí. A tiež kultúru a tvorbu, ktorá k tejto slobode patrí, a ktorá je originálnym prejavom každej jednej generácie. Nepodceňujme jej význam. Tak, ako potrebujú seniori náš záujem, našu pozornosť a naše pochopenie, mladí ľudia potrebujú dostať kvalitné vzdelanie na kvalitných školách a potrebujú dostať príležitosti pre kreativitu, cestovanie a uplatnenie. Je našou povinnosťou dať im ju.''“
Povedala, že postoj k inakosti, inej tradícii, inej skúsenosti a inému názoru s dá vyjadriť aj bez toho, aby sa siahlo na slobodu a dôstojnosť iných. Stačí pri tom nezabudnúť na to, že spoločne sme súčasťou celku, súčasťou ľudskej rodiny.
Prezidentka Čaputová povedala, že ju tešia prospešné aktivity: „''Teším sa z každej spontánnej aktivity v prospech svojho susedstva, v prospech mesta, v prospech spoločenstva. Teším sa z návratu každého občana a občianky domov na Slovensko, aj z každej iniciatívy, ktorá o to usiluje.''“
Záverom poďakovala rôznymi jazykmi: „''Ďakujem. Köszönöm. Paľikerav. Ďakuju šumňi. Děkuji.''“
Chvála Slovenska
Vo svojom prívete vyzdvihla:
Kritika Slovenska
Podľa Zuzany Čaputovej Slovensku bránia stať sa lepším tieto skutočnosti:
Záväzky
Zuzana Čaputová vyhlásila, že:
Vojenská prehliadka
thumb|Jednotky Ozbrojených síl thumb|Prezidentský špalier na [[Panská ulica (Bratislava)|Panskej]] Keďže sa zložením sľubu Zuzana Čaputová stala aj vrchnou veliteľkou Ozbrojených síl Slovenskej republiky, po skončení inaugurácie, o 12.56, absolvovala svoju prvú čestnú vojenskú prehliadku s generalitou vedenou náčelníkom Generálneho štábu Ozbrojených síl Slovenskej republiky. Za zvuku vojenského pochodu s názvom Príchod veliteľa Zuzana Čaputová prešla okolo jednotiek nastúpených pred budovou Slovenského národného divadla na Hviezdoslavovom námestí. Potom na zvolanie prezidentky: „Sláva vlasti, vojaci!“ nastúpené jednotky odpovedali: „Sláva!“ Celkovo sa inaugurácie zúčastnilo viac ako 200 príslušníkov Ozbrojených síl. , oslavné salvy vypálil Samohybný delostrelecký oddiel z Michaloviec.
Te Deum
Po vojenskej prehliadke sa prezidentka v spoločnosti svojich dcér, partnera a blízkych spolupracovníkov pešo presunula do Dómu svätého Martina, bola to prvá príležitosť na stretnutie s občanmi už ako úradujúca prezidentka. Panská ulica bola lemovaná zástupmi ľudí, priaznivcov i odporcov novej prezidentky, niektorí spontánne kričali „Zuzana, Zuzana!“ V katedrále sa už tradične od cca. 13.30 slúžila ďakovná ekumenická bohoslužba Te Deum, ktorej predsedal Mons. Stanislav Zvolenský, katolícky arcibiskup-metropolita bratislavský. Okrem zástupcov katolíckej cirkvi sa jej zúčastnili aj predstavitelia evanjelickej cirkvi a. v., reformovanej cirkvi, pravoslávnej cirkvi a ostatných cirkví a náboženských spoločenstiev. S príhovorom vystúpili napríklad Ivan Eľko z Ekumenickej rady cirkví v Slovenskej republike, alebo Igor Rintel, ktorý je predsedom Ústredného zväzu židovských náboženských obcí v Slovenskej republike.
Preberanie úradu a obed
Prezidentka Čaputová potom o 14.49 prišla do Prezidentského paláca a symbolicky prebrala od odchádzajúceho prezidenta Kisku palác a úrad, nasledovala prehliadka Čestnej stráže prezidentky SR s Vojenskou hudbou Banská Bystrica. Na zvolanie prezidentky: „Sláva vlasti, vojaci!“ jednotky Čestnej stráže prezidenta SR odpovedali: „Sloboda a sláva, pani prezidentka!“
Potom sa asi od 15.10 podával obed, Zuzana Čaputová naň pozvala seniorov z rôznych kútov Slovenska a avizovala, že by im rada servírovala osobne aspoň prvý chod.
Pietne akty
Potom sa nová prezidentka presula do Devína, aby pri Pamätníku slobody po 18.00 položila vence.
Slávnostná recepcia
Záverom programu bola recepcia, ktorá sa narozdiel od minulých inaugurácií nekonala na Bratislavskom hrade, nakoľko časť hradu Národná rada ako jeho správca prenajala na koncert Filipa Jančíka a po konzultácii s Úradom pre ochranu ústavných činiteľov a diplomatických misií Ministerstva vnútra Slovenskej republiky bolo vyhodnotené, že zabezpečenie hradu by nebolo jednoduché. Čaputová tak od 20.00 hostila významných hostí (aj zo zahraničia) v budove Slovenskej fliharmónie v centre Bratislavy.
Hostia
Prítomní boli prezidenti Rudolf Schuster a Ivan Gašparovič. Predseda parlamentu, Andrej Danko, sa rozhodol na inauguráciu pozvať aj všetkých neúspešných protikandidátov zvolenej prezidentky tvrdiac, že ide o tradíciu, hoci na inaugurácii Andreja Kisku jeho protikandidáti chýbali. Na inaugurácii boli prítomné aj ďalšie významné osobnosti spoločenského života, štátnej správy, samosprávy, cirkví a podobne. Väčšinu hostí pozvala Národná rada.
Mediálne sprostredkovanie
Priame prenosy z inaugurácie prvej slovenskej prezidentky zožali veľký divácky úspech. Len prenosy Rozhlasu a televízie Slovenska (320 tisíc divákov) a Televízie Markíza (290 tisíc divákov) sledovalo spolu viac ako pol milióna divákov starších ako dvanásť rokov. Historická udalosť sa odzrkadlila aj na sledovanosti večerných spravodajských relácií RTVS, Markízy i Televízie JOJ, ktorá priamy prenos z inaugurácie nepriniesla.
Rozhlas a televízia Slovenska
thumb|Príprava na vysielanie RTVS Celý priebeh inaugurácie zaznamenával verejnoprávny Rozhlas a televíza Slovenska. Ako oficiálny vysielateľ priniesol divákom a poslucháčom nielen dianie v Redute na slávnostnej schôdzi Národnej rady, ale aj všetky ďalšie časti programu. Vysielanie začalo na televíznej stanici Jednotka a v Rádiu Slovensko o 10.55 a sprevádzali ním Janette Štefánková, Ľubomír Bajaník a Viliam Stankay.
Televízia TA3
Spravodajská televízia TA3 od 10.45 vysielala ako priebeh slávnostnej schôdze Národnej rady, tak aj vojenskú prehliadku, prechádzku mestom, ekumenické Te Deum aj odovzdanie úradu. V štúdiu diskutovali zaujímaví hostia.
Denník SME
Pomocou vysielania cez sociálnu sieť Youtube priniesol Denník SME živý prenos zo slávnostnej schôdze Národnej rady v Redute.
Česká televízia
Česká televízia odvysielala na svojej spravodajskej stanici ČT24 reláciu Speciál ČT24, ktorý sledoval dianie na inaugurácii od 11.45 do 13.00.
Dopravné obmedzenia
náhľad|321x321bod|Mapa dopravných obmedzení Pre konanie inaugurácie prezidentky museli obyvatelia a návštevníci hlavného mesta Bratislavy rátať s dopravnými obmedzeniami.
V čase: 11.1511.45 a 12.3013.00 (SELČ) boli uzavreté tieto ulice a námestie:
V čase od 8.00 do 14.00 (SELČ) bola uzavretá (aj pre rezidentov) táto ulica:
V čase od 12.30 do 15.00 (SELČ) bola uzavretá táto ulica:
Zjazd z Mosta SNP bol umožnený na Vajanského nábrežie a výjazd na Most SNP bude možný z nábrežia v smere do Petržalky. Okrem osobnej dopravy bola z uzatvorených ciest vylúčená aj mestská hromadná doprava.
Politici
Politici hodnotili aj inauguračný prejav novej prezidentky. Zvláštnosťou bolo, že oproti prejavom prezidenta Kisku nevzniesli výraznú kritiku ani koaliční ani opoziční predstavitelia.
Zahraničné médiá
Titulky článkov vo svetových médiách:
Areál zdravia Rozálka
náhľad|Jazdkyňa Karolína Borošová v Areáli zdravia Rozálka v roku 2016
Pekka Marjamäki
Pekka Marjamäki (* 18. december 1947, Tampere, Fínsko† 10. máj 2012, Tampere) bol fínsky hokejista, 251-násobný reprezentant Fínska, účastník desiatich majstrovstiev sveta a dvoch Zimných olympijských hier. S klubom Tappara Tampere získal päť titulov majstra Fínska. Na MS 1975 v Nemecku bol direktoriátom IIHF vyhlásený za najlepšieho obrancu šampionátu.
Areál zdravia Rozálka
Jazdenie
náhľad|Výbehy a stajne areálu V areáli sú k dispozícii tréneri jazdy na koni a je tu aj možnosť zabezpečiť výučbu jazdy na koni.
Gmina Olszanica
Gmina Olszanica je vidiecka gmina v Poľsku v Podkarpatskom vojvodstve.
Areál zdravia Rozálka
Jazdenie
V zimných mesiacoch je k dispozícií jazdecká hala s pieskovým povrchom s polypropylénovými vláknami a inými prísadami.
Pekka Marjamäki
Zomrel na zlyhanie srdca práve v čase, keď vo Fínsku a Švédsku prebiehajú MS 2012, na ktorých reprezentácia jeho krajiny obhajuje titul majstra sveta z roku 2011.
Gmina Olszanica
Má rozlohu 94,02 km² a žije tu 5059 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 53,81 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lesko.
Areál zdravia Rozálka
Jazdenie
Nachádzajú sa tu vonkajšie výbehy s celkovou rozlohou cca 3 hektáre.
Mini ZOO a detské ihrisko
Pre najmenších a rodiny s deťmi sa tu nachádza aj detské ihrisko ROZÁLKOVO s preliezkami, hojdačkami, ale najmä mini ZOO so zvieratami.
Biarne
Biarne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Majstrovstvá sveta v lakrose žien 2017
Majstrovstvá sveta v lakrose žien 2017 bol v poradí 10. turnaj majstrovstiev sveta v lakrose žien, ktoré organizuje Medzinárodná lakrosová federácia (FIL). Konal v Guilforde, v grófstve Surrey, v Anglicku v dňoch od 12.22. júla 2017, za účasti rekordných 25 tímov. Nováčikom turnaja bola sedmica družstiev: Belgicko, Čína, Kolumbia, Mexiko, Španielsko, Švajčiarsko a Taliansko. Anglicko organizovalo svetový šampionát žien tretíkrát, predtým hostilo toto podujatie v rokoch 1982 (v Nottinghame) a 2001 (v High Wycombe). Ôsmy titul, z toho tretí titul v rade, získalo 🇺🇸, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇨🇦.
Chotinka (prítok Chotiny)
Opis toku
Chotinka (prítok Chotiny) pramení v lesnom masíve v nadmorskej výške 777 m n. m. na juhovýchodnom úbočí Panskej javoriny (943 m n. m.) na území obce Podhradie; tečie juhojuhovýchodným smerom a po 700 m sa postupne stáča do severovýchodovýchodného smeru; v nadmorskej výške 662 m n. m. prekračuje obecnú, okresnú i krajskú hranicu a vstupuje na územie obce Zlatníky; pokračuje týmto smerom cez les Jelenie jamy, kde priberá dva krátke bezmenné ľavostranné prítoky (jeden ústi do Chotinky v nadmorskej výške 605 m n. m. a druhý v nadmorskej výške 563 m n. m.), ďalej preteká bez zmeny smeru lesom Dolné Brdo a v nadmorskej výške 387 m n. m. sa stáča do juhovýchodného smeru južne od lesa Okšová. V nadmorskej výške 333 m n. m. preteká dvomi malými bezmennými vodnými nádržami a po záverečných 400 m v nadmorskej výške 320 m n. m. ústi ako pravostranný prítok do Chotiny, ktorá ďalej ústi do Nitry. Pramení a necelý 1km dlhý úsek preteká územím extravilánu obce Podhradie v okrese Topoľčany a celý zvyšný svoj tok preteká územím extravilánu obce Zlatníky v okrese Bánovce nad Bebravou. V celom priebehu tečie cez lesy s prevažným sortimentným zložením dubovohrabiny, bučiny a smrečiny.
Pôvod názvu
Toponymum Chotinka (prítok Chotiny) má pôvod v geografickom názve vodného toku Chotina, do ktorého ústi. Z toponyma Chotina systémovým utvorením zdrobneniny formantom -ka bol utvorený názov Chotinka. V pomenovacom procese vodného toku Chotinka bol motivačným prvkom menší vodný tok – prítok Chotiny, svojou dĺžkou kratší i prietokom vody slabší v porovnaní s Chotinou, do ktorej ústi; je medzi nimi vzťah nadriadenosti a podriadenosti. Hydronymum Chotinka (prítok Chotiny) bolo názvoslovnou autoritou štandardizované v roku 1978. Porovnaj aj dvojice vodných tokov: Ondava a Ondavka, Rudava a Rudavka a s inými formantmi zdrobneniny Hron a Hronec, Nitra a Nitrica, Rimava a Rimavica. Najstaršia písomná zmienka o obci Zlatníky je v listine z roka 1199 resp. 1390.
Majstrovstvá sveta v lakrose žien 2017
Účastníci
Pôvodne sa malo predstaviť aj družstvo Poľska.
Chotinka (prítok Chotiny)
Pôvod názvu
V názve vodného toku Chotinka (prítok Chotiny) má pôvod názov Chotinka (vrch v pramennej oblasti vodného toku v Zlatníkoch v okrese Bánovce nad Bebravou).
Zoznam národných sviatkov
Toto je zoznam štátnych sviatkov.
Saint-Germain-de-Joux
Polohopis
Saint-Germain-de-Joux má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Germain-de-Joux má 487 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Tredecilión
Tredecilión je:
Bief-des-Maisons
Bief-des-Maisons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Tredecilión
Dá sa zapísať ako :
Bief-des-Maisons
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Olszanka (powiat łosicki)
Gmina Olszanka je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 87,34 km² a žije tu 3205 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 36,7 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Łosice.
Choirilos
Choirilos môže byť:
Gmina Olszewo-Borki
Gmina Olszewo-Borki je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 195,75 km² a žije tu 9505 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 48,56 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Ostrołęka.
RNA vakcína
náhľad| Ilustrácia mechanizmu pôsobenia RNA vakcíny
RNA vakcína alebo mRNA vakcína je génový typ vakcíny. Obsahuje molekulu mRNA (messenger RNA), ktorá nesie informáciu pre výstavbu bielkoviny (proteínu) patogénneho organizmu (vírus, baktéria), prípadne môže ísť o mRNA proteín nádorovej bunky (protinádorové vakcíny).
RNA vakcína sa najprv aplikuje do určitej časti tela (napr. do svalu). Následne sa mRNA musí dostať do buniek, preto vakcína obsahuje pomocné zložky, ktoré umožnia jej vstup do bunky. Na tento účel slúžia napr. lipidové nanočastice. Vnútri bunky dôjde k tvorbe požadovaného proteínu (napr. koronavírusový proteín S) podľa informácie obsiahnutej v mRNA. Je to prirodzený proces, pomocou ktorého si bunka vytvára aj vlastné bielkoviny (proteosyntéza). Aby došlo k imunitnej odpovedi, je nutné, aby sa cudzorodý proteín dostal na povrch buniek. Nedostáva sa tam celý, ale rozštiepený na menšie časti, ktoré sa naviažu na molekuly MHC a "vystavia" na povrchu bunky. Tam sú už rozpoznateľné bunkami imunitného systému. Výsledkom imunitnej odpovede na cudzorodý proteín je okrem iného tvorba protilátok a pamäťových lymfocytov.
RNA je pomerne nestabilná molekula, ktorá podlieha rýchlemu rozpadu. RNA vakcíny obsahujú pomocné látky, ktoré zvyšujú stabilitu mRNA ako pri skladovaní a transporte, tak aj po aplikácii do ľudského tela. Sú to napríklad lipidy, ktoré chránia RNA pred pôsobením RNáz a zaisťujú transport RNA do buniek. RNA je nabitá záporne a lipidy kladne. Ďalej vakcíny obsahujú rozpustené soli, ktoré upravujú pH a tiež chránia RNA pred rozpadom.
Ako injekčná aplikácia je vhodnejšia vnútrosvalová aplikácia než napríklad intradermálna, pretože možno aplikovať väčšiu dávku s menšími lokálnymi komplikáciami.
Električková trať Černokostelecká – Ústřední dílny Dopravního podniku
Električková trať Černokostelecká – Ústřední dílny Dopravního podniku je jednou z tratí pražskej električkovej siete. Vedie zo Strašníc do Malešic (čiastočne po ich hranicu) vo východnej časti Prahy, končí v Malešiciach neďaleko trojmedzia Malešice - Hostivař - Štěrboholy, pri vchode ústredných dielní, ktorých hlavné haly sa nachádzajú z väčšej časti na území Hostivaře.
Električková trať bola plánovaná už od 20. rokov 20. storočia, jej hlavným účelom bolo spojiť novo plánované ústredné dielne sa zvyškom električkovej siete. K realizácii sa však pristúpilo až po druhej svetovej vojne, stavať sa začalo roku 1962 (práce však vzhľadom na nedostatok koľajníc boli v nasledujúcom roku prerušené). Električková trať začala slúžiť cestujúcim a hlavne dopravnému podniku od 2. mája 1967. Spolu s ňou boli sprevádzkované aj Ústredne dielne Dopravného podniku. V rokoch 1988 – 1990 bol rekonštruovaný most (cez nákladnú železničnú trať Hostivař – Libeň) na trati, v roku 2001 potom bola rekonštruovaná trať celá.
Zastávky
náhľad|Zastávka Na Homoli
Gmina Olszówka
Gmina Olszówka je vidiecka gmina v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 81,54 km² a žije tu 4757 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 58,34 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Koło.
Gmina Olsztyn
Gmina Olsztyn je vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 108,82 km² a žije tu 6780 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 62,3 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Częstochowa.
Sietnička platanová
Sietnička platanová (Corythucha ciliata) je malá bzdocha z čeľade sietnačkovité (Tingidae).
Pôvodom je zo Severnej Ameriky v Európe bola zaznamenaná približne v roku 1960. Je veľká asi 3,5 mm s priesvitným telom, so sieťovitou štruktúrou. Napáda hlavne platan ale aj iné dreviny. Škody spôsobuje cicaním na listoch, ktoré strácajú schopnosť fotosyntézy a pri premnožení môžu listy opadať. Jedince prezimujú na kmeni stromu, pod kôrou alebo na inom úkryte. Na jar požiera spodné strany listov, kde kladie vajíčka. Aj larvy cicajú na spodnej strane listov. Dospievajú v júni. V teplejších oblastiach môže mať v roku aj ďalšiu generáciu.
V mestských parkoch môže byť hojná. V roku 2021 sa rozšírila v Košiciach.
Môže uštipnúť aj človeka a sú známe prípady, keď spôsobila dermatózu.
Klasifikované usadlosti apelácie Saint-Émilion
Klasifikované usadlosti apelácie Saint-Émilion - zoznam miestnych značiek pôvodu v rámci kontrolovanej oblasti pôvodu pestovania viniča v okolí mesta Saint-Émilion platný od roku 2006. thumb|upright|Château Cheval Blanc Premier grand cru klasifikácia A
Premier grand cru klasifikácia B
klasifikácia Grand cru
Zuzana Stavná
Životopis
Jej otec pracoval vo Východoslovenských železiarňach a jej matka bola krajčírka. Má dvoch súrodencov – brata a sestru. V jedno obdobie si priala byť módnou návrhárkou no nakoniec u nej zvíťazilo herectvo. V osemnástich rokoch sa prihlásila na JAMU v Prahe, kde ju nezobrali a tak zamierila do Londýna, kde pracovala ako barmanka, ale aj au pair.
Po návrate zo Spojeného kráľovstva vyštudovala herecké konzervatórium v Košiciach a činoherné herectvo na DAMU v Prahe.
Je známa vďaka seriálu Ulice, kde hrala postavu Zory, či seriálu Ordinácia v ružovej záhrade 2, kde stvárnila postavu Inny Lysenko. Ďalej hrala aj jednu z hlavných postáv vo filme Jana Hřebejka Zakázané uvoľnenie.
Gmina Olszyna
Gmina Olszyna je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Dolnosliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 47,16 km² a žije tu 6881 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 145,91 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Lubań.
Saint-Germain-sur-Renon
Saint-Germain-sur-Renon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Saint-Germain-sur-Renon má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Germain-sur-Renon má 238 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bief-du-Fourg
Bief-du-Fourg je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.