cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Projekt Blue Book
Kapitán Ruppelt
Doktor J. Allen Hynek bol vedeckým poradcom projektu. Zúčastnil sa aj projektov Znamenie a Grudge. Pracoval na projekte až do jeho zrušenia a vytvoril kategorizáciu, ktorá sa rozšírila, a dnes je známa ako Blízke stretnutia. Keď začal, bol vyslovený skeptik, ale jeho skepticizmus ochabol po niekoľkých nevysvetliteľných prípadoch UFO.
Robertsonova porota
V júli 1952, po nahromadení niekoľkých stoviek pozorovaní UFO, sa odohrala séria radarových detekcií so súčasným očitým pozorovaním blízko Národného letiska vo Washingtone. Tieto pozorovania prinútili CIA aby založila porotu vedcov vedených doktorom H. P. Robertsonom, fyzikom Kalifornského Inštitútu Technológií. Porota sa skladala z rôznych fyzikov, meteorológov, inžinierov a astronómov. Robertsonova porota sa prvýkrát zišla 14. januára 1953.
Ruppelt, Hynek a ďalší predviedli najlepšie dôkazy, vrátane videozáznamu z Blue Book. Potom čo strávili iba 12 hodín prechádzaním záznamov zo šiestich rokov, prehlásili, že väčšina UFO má prozaické vysvetlenie a že všetko sa dá vysvetliť počas ďalšieho vyšetrovania, ktoré ale podľa nich nemá zmysel.
V ich záverečnej správe zdôraznili, že množstvo druhoradých správ preťažuje spravodajské kanály, čo prináša riziko, že môže dôjsť k prehliadnutiu možného ohrozenia štátu. Odporučili preto americkému letectvu aby zľahčilo fenomén UFO a začalo kampaň na zmiernenie záujmu verejnosti. Navrhovali zľahčenie v médiách, vrátane Spoločnosti Walta Disneya a použitie psychológov, astronómov a celebrít, aby fenomén zosmiešnili a priniesli prozaické vysvetlenia. Ďalej odporučili sledovanie civilných UFO skupín, pretože „by mohli mať potenciálne veľký vplyv na verejnú mienku… Zjavná nezodpovednosť a podvratné ciele takýchto skupín musia byť vzaté na vedomie.“
V decembri 1953 nariadenie 146 pre armádu USA zakázalo vojenským osobám hovoriť o tajných správach o UFO s nepovolanými osobami. Za porušenie hrozilo až dvojročné väzenie alebo pokuta až 10 000 $.
Následky Robertsonovej poroty
Ruppelt vo svojej knihe popisuje, že Robertsonova porota spôsobila demoralizáciu pracovníkov projektu Blue Book a obmedzila ich vyšetrovacie právomoci. Hneď po odporúčaniach Robertsonovej poroty vstúpilo do platnosti nariadenie armády 200 – 2, ktoré zakazovalo publikovať prípady o UFO, ktoré ešte neboli vyriešené a naopak, tie nevyriešené utajiť.
V ten istý mesiac začali vyšetrovacie právomoci prechádzať na novovytvorenú 4602. Leteckú výzvednú eskadru (AISS) leteckej obrany. AISS bola poverená vyšetrením iba najdôležitejších prípadov UFO, ktoré sa zároveň dotýkali národnej bezpečnosti. Tieto prípady boli projektu Blue Book odobrané a v projekte tak zostali iba triviálne pozorovania.
Generál Nathan Twining, ktorý začal Projekt Znamenie v roku 1947, sa stal veliteľom personálu letectva. V auguste 1954 mal viac kodifikovať zodpovednosť AISS vydaním regulácie 200 – 2. UFO definoval ako „akýkoľvek objekt vo vzduchu, ktorý svojím výkonom, aerodynamickými vlastnosťami alebo nezvyklými prvkami nezodpovedá súčasne známym typom lietadiel alebo rakiet, alebo taký objekt, ktorý sa nedá popísať ako známy“. Vyšetrovanie UFO sa nieslo v duchu národnej bezpečnosti a odhalenia „technických aspektov“. Regulácia 200 – 2 opäť uviedla, že Blue Book môže preberať prípady UFO z médií iba ak sú identifikovateľné. Keď boli neidentifikovateľné, médiam sa malo iba povedať, že situácia sa vyšetruje. Blue Book mal tiež za úlohu znížiť počet nevysvetlených prípadov.
Toto všetko prebiehalo v utajení. Pre verejnosť Blue Book stále oficiálne vyšetrovala, ale v skutočnosti to bola falošná organizácia, ktorá vykonávala len drobné vyšetrovania a stala sa takmer výhradne verejným prvkom s nariadením UFO zľahčovať. Napríklad v roku 1956 bol počet nevysvetlených prípadov 0,4 %, pričom niekoľko rokov predtým ich bolo 20 až 30 %.
Frustrovaný Ruppelt požiadal o preloženie. V čase jeho odchodu v roku 1953 boli v projekte iba dvaja ľudia a on, pričom na začiatku ich bolo viac ako 10. Tí čo ho nasledovali vo vedení projektu boli buď apatickí, alebo vyložene nepriateľskí k téme UFO. Alebo boli obmedzení nedostatočným financovaním a oficiálnej podpory.
Obdobie kapitána Ruppelta je považované za vrchol verejného vyšetrovania UFO, kedy bolo vyšetrovanie vedené vážne a malo podporu na vysokých miestach. Po ňom sa projekt Blue Book dostal do nového „Obdobia temna“, z ktorého sa už nikdy nedostal. Ale Ruppelt sám neskôr prijal pohľad projektu Blue Book, že na UFO nič nie je, dokonca UFO nazval „Mýtom vesmírneho veku“.
Kapitán Hardin
V marci 1954 bol do čela projektu Blue Book postavený kapitán Charles Hardin. Napriek tomu väčšinu vyšetrovaní UFO robila AISS a Hardin nenamietal. Ruppelt napísal, že Hardin „si myslí, že každý kto sa zaujíma o UFO je blázon. Nudilo ho to.“
V roku 1955 sa letectvo rozhodlo, že cieľom Blue Book je minimalizovať počet nevysvetlených pozorovaní. Koncom roku 1956 sa počet nevysvetlených pozorovaní pohyboval okolo 1 %.
Kapitán Gregory
Kapitán George T. Gregory prevzal vedenie projektu v roku 1956. Gregory viedol Blue Book v ešte väčšej anti-UFO atmosfére ako Charles Hardin. AISS bolo zrušené a vyšetrovaním bola poverená 1066. eskadra letectva.
V skutočnosti prebiehalo malé alebo žiadne vyšetrovanie UFO; nariadenie 200 – 2 hovorilo, aby bol počet nevysvetlených pozorovaní čo najmenší.
Jedným zo spôsobov ako George T. Gregory znížil počet nevysvetlených UFO bolo prosté premenovanie. „Možné“ sa stalo „pravdepodobným“ a pravdepodobné sa stalo istým. Touto logikou sa možná kométa stala pravdepodobnou kométou, zatiaľ čo pravdepodobná kométa sa stala proste kométou. Podobne, ak svedok vypovedal o objekte v tvare balóna, tak bol objekt zapísaný ako balón bez ďalšieho popisu. Tieto postupy sa pri ďalších vyšetrovaniach stali klasickými.
Major Friend
Major Friend viedol projekt od roku 1958. Snažil sa zvrátiť smer, ktorým sa Blue Book vydal po roku 1954. Jeho snaha o vylepšenie údajov a katalógov bola ale podkopaná nedostatkom financovania a pomoci.
Major Quintanilla
Major Hector Quintanilla sa stal vedúcim projektu Blue Book v roku 1963. Ďalej pokračoval v snahe všetky prípady rýchlo objasniť, a preto počas jeho vedenia projekt dostal najostrejšiu kritiku. UFO bádateľ Jerome Clark išiel až tak ďaleko, že napísal že Blue Book „stratila všetku hodnovernosť.“
Fyzik a UFO bádateľ James Mc Donald raz prehlásil, že Quintanilla nie je „kompetentný“ viesť tento projekt ako z vedeckého, tak z vyšetrovacieho hľadiska. Tiež ale poznamenal, že by Quintanilla za to nemal byť zodpovedný, pretože projekt mu bol zverený rozkazom od vyššieho dôstojníka, a on teda len dodržoval rozkazy.
Vysvetlenia v Blue Book neboli všeobecne prijímané, napriek tomu niektorí kritici (vrátane vedcov) naznačovali, že Projekt Blue Book bol zapojený do sporného výskumu alebo dokonca do zahladzovania stôp. Tieto kritiky boli veľmi silné najmä okolo roku 1960.
Napríklad – veľa, väčšinou nočných, pozorovaní UFO na stredozápade a juhovýchode USA v lete 1965: Svedkovia v Texase nahlásili „mnohofarebné svetlá“ a veľké lietajúce objekty v tvare vajca, alebo diamantu. Diaľničná hliadka v Oklahome ohlásila, že letecká základňa Tinker (blízko mesta Oklahoma) sledovala až štyri UFO naraz. Niektoré UFO vraj veľmi rýchlo menili výšku: zo na  počas niekoľkých sekúnd, čo je mimo schopností akéhokoľvek ľudského stroja. Meteorológ z Kansasu oznámil, že na radare určenom na sledovanie počasia sledoval niekoľko podivných objektov letiacich vo výške od 1 800 do. Tieto a ďalšie správy mali veľkú publicitu.
Malibu (rum)
Malibu je likér s prírodným kokosovým extraktom vyrábaný v Barbadose. Aj keď je alkohol od roku 1895 vyrábaný na Barbadose, je stáčaný do fliaš v Dumbartone v Škótsku firmou Pernod Ricard. Obsahuje 21,0 % alkoholu, reklamné kampane sú založené na tom, že karibský život sa dá žiť aj v západnom mestskom životnom štýle. V reklame je povedané: ''„Ak by ľudia z Karibiku brali život rovnako vážne ako títo ľudia, nikdy by nemohli vynájsť Malibu. Vážne to išlo jednoducho.“''
Projekt Blue Book
Major Quintanilla
Projekt Blue Book oficiálne určil, že pozorovatelia si objekty poplietli s Jupiterom alebo jasnými hviezdami.
Křídlůvky
Křídlůvky sú obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 226 obyvateľov, z toho 108 mužov a 118 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,1 roka (muži 38,4 roka, ženy 45,4 roka).
Malibu (rum)
Sú vyrábané aj ďalšie druhy Malibu rumov, sú to: Malibu Mango Rum, Malibu Passion fruit Rum a Malibu Pineapple Rum, predtým sa vyrábal aj Malibu Lime, ktorý sa predával iba na Barbadose a vo Francúzsku. Rum Malibu sa pije so šumivými nápojmi a ľadom, niekedy tiež s mliekom.
Aj keď je fľaša celá biela, nápoj je číry a viac viskózny než klasický rum.
Tatra T3AS
Tatra T3AS je typ električky, ktorý vznikol modernizáciou československej električky Tatra T3.
NGC 1352
NGC 1352 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 11. decembra 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,3.
Tatra T3AS
Dejiny
V rokoch 2000 a 2001 prebehla jedna z mnohých modernizácií električky T3. Bratislavský vozeň ev.č. 7707 vyrobený v roku 1976 bol v šumperskej spoločnosti Pars nova zrekonštruovaný na typ T3AS. Pritom bol prečíslovaný na ev.č. 7303. V ďalších modernizáciách sa nepokračuje.
Modernizácia
Prestavba vozidla je veľmi blízka bratislavským modernizovaným vozidlám Tatra T3S. Vozňová skriňa bola kompletne opravená, zrekonštruovaný bol aj interiér a stanovisko vodiča. Električka dostala nový polopantograf, boli dosadené nové čelá podľa návrhu Ing. arch. Patrika Kotasa. Najväčším rozdielom oproti T3S je asynchrónna elektrická výbava z Elektrotechnického výskumného a projektového ústavu (EVPÚ) Nová Dubnica (podobne ako Tatra T3Mod). Rozhodnutie o inštalácii tejto výbavy bolo pomerne kontroverzným krokom. Dlhodobé problémy s vybavením neumožňovali prevádzku s cestujúcimi. Do pravidelnej prevádzky bola električka zaradená po dlhých skúšobných jazdách na jeseň roku 2004, teda 3,5 roka po ukončení modernizácie. S vozidlom sú dlhodobé problémy a preto nepremáva v bežnej premávke, ale ako záložné vozidlo.
Prevádzka
Modernizácia na typ T3AS prebiehala v rokoch 2000 a 2001.
Boutenac-Touvent
Boutenac-Touvent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Projekt Blue Book
Major Quintanilla
Vysvetlenie od Blue Book bolo veľmi kritizované a označené za nepresné. Robert Riser, riaditeľ planetária Oklahoma Science and Art Foundation Planetarium projektu Blue Book doslova vynadal: „Ďalej od pravdy už to vysvetlenie byť nemôže. Tieto hviezdy a planéty sú v tomto ročnom období na druhej strane sveta ako je Oklahoma. Letectvo muselo mať svoju hviezdnu mapu hore nohami.“
Noviny Richmond News Leader napísali, že „Snaha takto nelogicky vysvetliť tieto pozorovania, ako nám to ukazuje Projekt Blue Book, nič nevyrieši… a poslúži iba na posilnenie podozrenia, že je tu niečo, o čom letectvo nechce aby sme vedeli.“ Reportér z Wichity zase napísal: „Normálny radar predsa nezachycuje hviezdy a planéty.“
Ďalším kritizovaným prípadom je prenasledovanie UFO v Portage County. Začalo asi o 5. hodine ráno blízko mesta Ravenna (Ohio) v Ohiu 17. apríla 1966. Policajti Dale Spaur a Wilbur Neff zbadali niečo, čo popísali ako diskový strieborný objekt s jasným svetlom vychádzajúcim z jeho spodku v asi 300 metrovej výške. Začali objekt sledovať (objekt rôzne menil výšku, klesol až na 150 metrov) a do sledovania sa zapojila aj polícia z ostatných jurisdikcií. Prenasledovanie skončilo asi po 30 minútach pri meste Freedom v Pensilvánii o ďalej.
Prenasledovanie UFO sa dostalo do televízie a policajti podali podrobné správy projektu Blue Book. Za päť dní, po krátkych rozhovoroch iba s jedným z policajtov (a bez ostatných svedkov), major Quintanilla vyhlásil výsledok vyšetrovania: Policajti (jeden z nich bol veterán vojny vo Vietname) neskôr prenasledovali Telekomunikačnú družicu a potom Venušu.
Tento záver bol terčom výsmechu verejnosti a policajti ho odmietli. Vo svojom nesúhlasnom závere Hynek popísal závery Blue Book ako absurdné, pretože vo svojich správach policajti nevedomky popísali Mesiac, Venušu a UFO: poznamenali, že v to ráno bola vedľa Mesiaca jasná hviezda – Venuša. Kongresman za Ohio William Stanton povedal, že „letectvo utrpelo veľkú stratu prestíže v očiach verejnosti… Hneď ako si ľudia poverení verejnou službou prestanú myslieť, že národ neunesie pravdu, potom národ prestane veriť vláde.“
V septembri 1968 dostal Hynek list od plukovníka Raymonda Sleepera z Divízie Cudzích Technológií. Sleeper poznamenal, že Hynek verejne obvinil Blue Book z chatrného výskumu a ďalej ho požiadal o radu, ako môže Blue Book vylepšiť svoje metódy. Hynek neskôr prehlásil, že to bolo prvýkrát za jeho 20 rokov spolupráce s letectvom, kedy bol oficiálne požiadaný o kritiku a radu o UFO.
Hynek napísal detailnú odpoveď, kde navrhol niekoľko oblastí, kde sa má Blue Book zlepšiť:
Náhlov
Náhlov (predtým Nahlau alebo Nahlow) je obnovená malá dedina, časť mesta Ralsko v okrese Česká Lípa. Nachádza sa asi 11 km na severovýchod od Kuřívody, v severovýchodnom cípe bývalého vojenského priestoru Ralsko, na bývalej českonemeckej jazykovej hranici. Je tu evidovaných 22 adries. Trvalo tu v roku 2011 žilo 141 obyvateľov.
Projekt Blue Book
Major Quintanilla
Aj napriek Sleeperovej žiadosti o radu, nebola uskutočnená ani jedna zmena podľa Hynkových odporúčaní.
Náhlov
Náhlov je tiež katastrálne územie o rozlohe 14,13 km2. Pôvodné katastrálne územie bolo tiež Náhlov, ale malo asi 4krát menšiu rozlohu.
Dejiny
V 19. storočí obnovil svoju činnosť spevácky spolok a fungoval tu ochotnícky divadelný spolok, ktorý skúšal a hral hlavne v zimných mesiacoch. Účinkoval tiež na svadbách. Veľkou akciou boli sviatočné slávnostné hry a procesiou, či dožinky, tiež s procesiou a jazdou alegorických vozov.
V obci nebol kostol, len kaplnka sv. Floriána. Zvon na nej zvonil trikrát denne, pri svadbách a úmrtiach.
V rokoch 1929/1930 bola v obci otvorená obecná škola s dvoma triedami, prvá pre 1.-4. ročník, druhá pre 5.-8. ročník. Od roku 1930 mohli deti dochádzať do meštianskej školy v Osečnej. Škola organizovala rôzne podujatia, hrali sa tu v decembri divadelné predstavenia, na jeseň púšťanie šarkanov, jazdilo sa na výlety po okolí. O školu deti z nemeckých rodín nemali záujem, preto do nej dochádzali deti české z rady okolitých dedín.
Projekt Blue Book
Condonova komisia
Kritika Blue Book postupne narastala. Počet členov NICAP sa rozrástol na 15 000 a skupina obvinila vládu USA z utajovania informácií o UFO.
Náhlov
Dejiny
Na konci roku 1927 bol obcami Náhlov, Zábrdí a Dehtáre založený spoločný telocvičný spolok. Cvičili sa prostné, na náradí sa cvičievalo v Dolánkách, kde boli aj cvičenia verejné. V roku 1933 tunajší športovci obsadili lyžiarske preteky pri Liberci. Spoločne s hasičmi organizovali pálenie čarodejníc pri kríži na kopci pri Náhlove.
Projekt Blue Book
Condonova komisia
Po vypočúvaniach v Kongrese bola v roku 1966 založená Condonova komisia ako neutrálne vedecké výskumné teleso. Komisia sa ale dostala do sporov, niektorí členovia totiž obviňovali jej riaditeľa Edwarda U. Condona zo zaujatosti.
Náhlov
Dejiny
V roku 1921 tu bolo 27 domov a 121 obyvateľov (z toho 13 Čechov a 108 Nemcov). Fara bola v Hlavici, zdravotný obvod, žandárska stanica, pošta a telegraf boli 4,1 km v Osečnej a železničná stanica 12,3 km v Křižanoch.
Projekt Blue Book
Condonova komisia
Nakoniec komisia prehlásila, že na UFO nie je nič podivného a že sa neoplatí UFO ďalej skúmať.
Náhlov
Dejiny
Po príchode sovietov do VVP Ralsko, bol Náhlov spolu s Hradčanmi, Ploužnicou a Borečkom jedinými sídlami, kde mohlo zostať české obyvateľstvo. V Náhlove boli ubytovaní zamestnanci vojenských lesov a majetkov, ktorí pracovali v poľnohospodárskej a lesnej výrobe. Boli tu vybudované bytovky pre poľnohospodárske družstvo a tým sa narušil pôvodný ráz celej obce. Zachovaný však zostal stred obce s českou a nemeckou školou a kaplnkou. Ostatné stavby, pokiaľ nie sú využívané ako rekreačné objekty, sú zanedbané.
Náhlov je znevýhodnený svojou vzdialenosťou od významných komunikácií a väčších sídiel. Rozsiahle územie bývalého VVP Ralsko ho delí od ostatných obývaných častí českolipského okresu na západe. Východne susedí s malými sídlami Českodubska a Liberecka. Budúci rozvoj Náhlova sa upína na rozvoj bývalého VVP Ralsko a rekreačnej oblasti okolo Osečnej a Hamru na Jezeře.
Projekt Blue Book
Záver
Podľa prehlásenia Condonskej komisie z 17. decembra 1969 tajomník letectva Robert C. Seamans uviedol, že projekt Blue Book bude onedlho ukončený, pretože ďalšie vyšetrovanie „sa nedá oprávniť ani z hľadiska národnej bezpečnosti a ani z vedeckého hľadiska.“
Záznamy projektu Blue Book boli odoslané od archívov letectva na leteckej základni Maxwell v Alabame. Major David Shea neskôr uviedol, že Maxwell bola vybraná pretože bola „prístupná ale nie pozývajúca.“
Na záver projekt Blue Book uvádza, že UFO je výsledkom:
Tieto oficiálne závery priamo popierali Zvláštnu správu číslo 14 projektu Blue Book, ktorú letectvo samo vydalo. Psychologické faktory a mystifikácie tvorili len 10 % všetkých prípadov a 22 % prípadov, konkrétne tých lepšie zdokumentovaných, zostalo nevyriešených.
V apríli 2003 americké letectvo verejne naznačilo, že nemá v pláne obnoviť oficiálny vládny výskum UFO.
Súčasný oficiálny postoj USAF k UFO
Nasleduje prepis správy USAF o UFO.
Od roku 1947 do roku 1969 letectvo vyšetrovalo UFO v projekte Blue Book. Projekt so sídlom na Leteckej základni Wright-Patterson v Ohiu bol ukončený 17. decembra 1969. Bolo zaznamenaných 12 618 pozorovaní, z toho 701 zostalo nevysvetlených.
Rozhodnutie nepokračovať vo vyšetrovaní UFO bolo založené na správe pripravenej Coloradskou Univerzitou nazvanou "Vedecká štúdia o Neidentifikovateľných lietajúcich objektoch"; ďalej na zhodnotení správy Coloradskej Univerzity Národnou Akadémiou Vied; a predchádzajúcich štúdií o UFO a skúsenostiach letectva z vyšetrovania UFO počas rokov 1940 až 1969.
Zrušením projektu Blue Book boli zrušené aj nariadenia letectva o začatí a priebehu programu na vyšetrovanie UFO. Dokumentácia týkajúca sa skorších vyšetrovaní bola permanentne prevedená do Národných Archívov, kde je k dispozícii verejnosti.
Existuje veľa univerzít a profesionálnych vedeckých organizácií, ktoré sa zaoberajú fenoménom UFO na svojich pravidelných stretnutiach a seminároch. Záujem a občasné prejednávanie správ o UFO súkromnými skupinami zaisťuje, že dôkazy nie sú vedeckou spoločnosťou prehliadané. Osoby, ktoré chcú nahlásiť pozorovanie UFO by sa mali obrátiť na úrady miestnej správy.
Prehlásenie letectva z 20. októbra 1969 podpísané brigádnym generálom C. H. Bolanderom hovorí, že aj po ukončení projektu Blue Book „sa bude s hláseniami o UFO nakladať podľa štandardných postupov letectva navrhnutých pre tieto záležitosti.“ Bolander ďalej napísal, že „Správy o neidentifikovateľných lietajúcich objektoch, ktoré môžu ovplyvniť národnú bezpečnosť niesú súčasťou projektu Blue Book.“ Dodnes sú také vyšetrovacie kanály, agentúry alebo skupiny neznáme.
Zvláštna správa Projektu Blue Book č. 14
Koncom decembra 1951 sa Ruppelt stretol s členmi inštitútu Batelle Memorial. Ruppelt žiadal jeho expertov, aby mu pomohli urobiť výskum UFO vedeckejší. Bol to práve tento inštitút, ktorý vymyslel štandardný formulár o pozorovaní. Koncom marca 1952 začal inštitút analyzovať existujúce správy o pozorovaní UFO a asi 30 rôzných pozorovaných charakteristík zakódoval na dierné pásky IBM pre neskoršie počítačové spracovanie.
Zvláštna správa Projektu Blue Book č. 14 bola masívna štatistická analýza prípadov Blue Book. Do svojho ukončenia v roku 1954 obsahovala 3 200 prípadov. Dodnes je to najväčšia správa svojho druhu. Inštitút zamestnal štyroch vedcov, ktorí sa snažili prípady rozdeliť na „známe“, „neznáme“ a „nedostatok informácií“. Známe a neznáme ďalej rozdelili do štyroch skupín podľa kvality, od excelentné po zlé. Napríklad excelentné správy pochádzali od skúsených pozorovateľov, ako sú dopravní piloti, cvičení vojaci alebo skupiny ľudí, alebo boli podložené fotkami, radarovým pozorovaním a pod. Aby bola správa označená ako „známa“, museli sa na vysvetlenie zhodnúť dvaja vedci. Ale aby bola označená ako „neznáme“, museli sa zhodnúť všetci štyria vedci, čiže toto kritérium bolo dosť prísne.
Pozorovania boli ďalej rozdelené podľa šiestich kritérií: farby, počtu, dĺžky pozorovania, jasu, tvaru a rýchlosti. Tieto charakteristiky boli potom porovnávané so „známymi“ a „neznámymi“ prípadmi pre odhalenie prípadnej štatistickej závislosti.
Hlavné výsledky štatistickej analýzy sú nasledujúce:
Aj napriek týmto výsledkom je v závere správy uvedené, že „je vysoko nepravdepodobné, aby akákoľvek z týchto správ o UFO skutočne znamenala prítomnosť technických vynálezov mimo možnosti súčasných znalostí.“ Niekoľko bádateľov vrátane Dr. Bruce Maccabeeho, ktorý dáta dôkladne kontroloval, poznamenalo, že závery vedcov sú obvykle v súlade s pravdepodobnosťami ich vlastných štatistických výsledkov prezentovaných v 240 tabuľkách, grafoch a mapách. Niektorí sa domnievajú, že vedci proste mali problémy s prijatím svojich vlastných výsledkov, alebo napísali svoje závery tak, aby zodpovedali politickej klíme okolo projektu Blue Book po Robertsonovej porote.
Keď v októbri 1955 letectvo konečne predstavilo Zvláštnu správu č. 14 verejnosti, tvrdilo, že správa vedecky potvrdila neexistenciu UFO. Kritici hovoria, že správa naopak dokázala, že „neznáme“ sú jasne štatisticky odlišné od „známych“. Letectvo tiež nepresne tvrdilo, že len 3 % prípadov sú nevysvetlené namiesto 22 %. Ďalej tvrdí, že tie ostávajúce 3 % by odpadli, keby mali úplné informácie. Kritici odporujú tým, že už pri triedení správ boli také prípady zaradené do kategórie „nedostatočné informácie“, pričom ako „známe“ tak „neznáme“ boli prípady s dostatkom informácií na rozhodnutie. A tiež „neznáme“ boli obvykle kvalitnejšie podložené prípady (mali lepšie informácie aj svedkov).
Hynekova kritika
Hynek bol spolupracujúci člen Robertsonovej poroty, ktorá nedoporučila, že fenomén UFO potrebuje zľahčiť. O niekoľko rokov neskôr sa ale jeho názor na UFO zmenil a myslel si, že ide o nevyriešenú záhadu, ktorá zasluhuje vedeckú pozornosť. Ako jediný vedec zapojený do vyšetrovania UFO americkou vládou od začiatku až do konca, mohol ponúknuť jedinečný pohľad na Projekt Znamenie, Projekt Grudge a Blue Book.
Po tom, čo nazval sľubným začiatkom s potenciálom pre vedeckú štúdiu, sa Hynek zbavil ilúzií o projekte Blue Book a začal ho obviňovať z ľahostajnosti, neschopnosti a povrchného štúdia zo strany letectva. Hynek poznamenáva, že počas svojej existencie kritici nazývali Blue Book „Spoločnosťou pre vysvetľovanie nevyšetreného.“
Projekt viedol Ruppelt, potom kapitán Hardin, kapitán George T. Gregory, Major Friend a nakoniec major Hector Quintanilla. Hynek mal milé slová len pre Ruppelta a Frienda. O Ruppeltovi napísal: „Z mojich stretnutí s ním som zistil, že je čestný a vážne zaujatý celým fenoménom.“ O Friendovi napísal, že "Zo všetkých dôstojníkov, s ktorými som pracoval v Blue Book, si Friend získal môj rešpekt. Akékoľvek súkromné názory mohol mať, bol úplným a praktickým realistom. Uvedomoval si hranice svojho úradu, ale napriek tomu sa choval dôstojne a bez nadradenosti, ktorá bola charakteristická pre niekoľko iných vedúcich Blue Book."
Projekt UFO
Projekt Blue Book sa stal inšpiráciou pre televíznu šou „Projekt UFO“ z rokov 1978 – 1979, ktorá sa akoby mala zakladať na prípadoch z Projektu Blue Book. Napriek tomu show často vystupovala proti aktuálnym záverom projektu a pri mnohých príležitostiach naznačovala, že veľa pozorovaní bolo videnie skutočných mimozemšťanov.
Tehelné pole (štvrť)
náhľad|Ulica Odbojárov náhľad|Poloha Tehelného poľa
Tehelné pole je miestna časť Bratislavy v mestskej časti Nové Mesto. Je to približne trojuholník ohraničený ulicami Vajnorská, Trnavská cesta a Bajkalská.
Volarský potok
Volarský potok je ľavostranný prítok Teplej Vltavy v okrese Prachatice v Juhočeskom kraji. Dĺžka toku je 10,5 km. Plocha povodia meria 33,1 km².
Priebeh toku
Potok pramení približne 3 km severozápadne od Volarov na severovýchodnom úbočí Jedlovej (1088 m) v nadmorskej výške cca 1000 m. Na hornom toku tečie juhovýchodným smerom, preteká mestom Volary, podľa  ktorého je tento potok pomenovaný. V predošlých časoch bol jeho tok využívaný ako kanalizácia, preto sa občas nazýva hanlivo „smradlák“. V súčasnej dobe je zrevitalizovaný a tečie pod mestom. Pod zem sa stráca pri reštaurácii „U potůčku“ a na povrch vyteká až za autobusovou stanicou. Potok preteká tiež Volarskou čističkou, ktorá tu bola vybudovaná v roku 1995. Potom sa odkláňa od Volarov k osade Mlýny, pod ktorou je tiež v potrubí. Potom už iba meandruje po lúkach smerom k Teplej Vltave, do ktorej sa vlieva z ľavej strany v nadmorskej výške 736 m.
Väčšie prítoky
Potok má sedem prítokov dlhších než 1 km, z toho 5 ľavostranných a 2 pravostranné, ale iba dva sú pomenované. Mlýnský potok dlhý temer 4 km, pritekajúci zľava a Luční potok ktorého dĺžka je niečo málo cez 3 km, ktorý priteká z pravej strany. Ostatné sú iba väčšie prírodné struhy. Inak má potok mnoho prítokov v podobe lesných kanálikov a priesakov.
Vodný režim
Priemerný prietok v ústí činí 0,37 m³/s.
Povodeň v roku 2009
Neskoro večer 25. júna 2009 o 22:45 hodín sa potok vo Volaroch vylial zo svojho koryta. Zapríčinili to prívalové dažde a výdatné zrážky, ktoré začali už 22. júna. Za tieto dni v meste napršalo 89 l/m². Intenzita zrážok dosiahla hodnoty 145,8 mm/h.
Libéria
Libéria, dlhý tvar Libérijská republika, je štát v Afrike. Hlavné mesto je Monrovia. Libéria je najstaršou africkou nezávislou republikou, a zároveň krajinou, ktorá nikdy nebola ovládaná cudzou mocnosťou.
Dejiny
Libéria bola vytvorená z jednotlivých osád, ktoré zakladali bývalí otroci vracajúci sa z USA. Nezávislým štátom bola nová Libéria uznaná v roku 1847. Zásluhu na tom však mali americkí odporcovia otrokárstva, ktorí založili spoločnosť, ktorej cieľom bolo navrátenie otrokov späť do Afriky. Títo čierni novousadlíci začali zaberať pôdu, ktorá im nepatrila a dostávali sa do stretu s domorodými kmeňmi. Amerických Libérijcov bolo zhruba 20 000 a v novom štáte sa museli vysporiadať so šestnástimi rôznymi kmeňmi, ktoré postupne zatláčali do vnútrozemia. Spory s domorodcami nikdy úplne neustali a americkí Libérijci si udržali moc až do roku 1980, aj keď v tej dobe tvorili už len 5 % obyvateľstva. Aj napriek snahe prezidentov udržiavať krehkú rovnováhu medzi Afričanmi a americkými Libérijcami sa v roku 1980 Afričania začali búriť a vypukla občianska vojna. Dôvodom vzbury bolo zlé zaobchádzanie s domorodými Afričanmi. Do roku 2003, kedy bol podpísaný mier, zahynulo 250 000 ľudí a milióny ľudí sa stali utečencami.
V januári 2006 bola Ellen Johnson-Sirleaf inaugurovaná ako prvá žena na africkom kontinente za hlavu štátu.
Geografia
Klíma je tropické, teplé a vlhké. Striedajú sa suché zimy s teplými dňami a chladnými nocami. Letá sú teplé, oblačné, s častými silnými dažďami.
Úrkút
Úrkút je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v Ajkianskom okrese.
Má rozlohu 2 013 ha a žije tu 2 061 obyvateľov (2011).
Saint-Valery-sur-Somme
Saint-Valery-sur-Somme môže byť:
Mohutnosť (množina)
Symbol, ktorým sa označuje mohutnosť množiny sa zvykne nazývať kardinálne číslo. Pre konečné množiny je to prirodzené číslo rovné počtu prvkov množiny.
Mohutnosť sa používa na porovnávanie "veľkosti" množín. Dve množiny sú rovnako mohutné, ak medzi nimi existuje bijekcia.
''Poznámka: Vo filozofii sa hovorí o definícii abstrakciou: "Mohutnosť" je to, čo je spoločné množinám rovnakej mohutnosti. (Lev Bukovský)''
Sčítanie
Mohutnosť množiny C je súčet mohutností množín A, B, ak existujú také podmnožiny A1, B1 množiny C, pre ktoré platí: A1 ∩ B1= 0, A1 U B1=C a |A1|=|A|, |B1|=|B|. Označujeme |C|=|A|+|B|
Súčin
Mohutnosť množiny C je súčin mohutností množín A, B ak platí C=A x B (karteziánsky súčin množín A a B) a píšeme |C|=|A|.|B|
Umocňovanie
Mohutnosť množiny C je mohutnosť množiny A umocnená na mohutnosť množiny B, ak C=A x A x A x .... x A (b-nasobný karteziánsky súčin množiny A, keď |B|=b), čo zapisujeme |C|=|BA|.
Paradoxy
... ...
Geometrickú interpretáciu týchto paradoxov možno chápať tak, že: ďalej ...
Zemianske Kostoľany
Zemianske Kostoľany sú obec na Slovensku v okrese Prievidza.
Poloha
Obec sa nachádza v Hornonitrianskej kotline, medzi Strážovskými vrchmi na západe a Vtáčnikom na východe, v tesnom susedstve veľkého priemyselného nováckeho centra. Zemianskymi Kostoľanmi preteká rieka Nitra, Lazný a Vidlicový potok.
História
Prvá písomná zmienka o obci Coztulan je z roku 1331, no miestna časť Dolné Lelovce (pričlenená v roku 1937) je písomne doložená už v roku 1232 (Leleuch). S obcou je spätý šľachtický rod Kostolániovcov, ktorí sa sem v 15. storočí prisťahovali z Hrádku a v roku 1600 vybudovali kaštieľ. Dolné Lelovce patrili šľachtickej rodine Tarnóciovcov.
Podľa sčítania v roku 1601 bolo v obci 55 domov, z nich 27 šľachtických, všetko v majetku Kostolániovcov. Práve od mena ich rodu dostala obec svoje pomenovanie. Rod prijal Lutherovo učenie a dal postaviť v Zemianskych Kostoľanoch artikulárny evanjelický kostol, ktorý bol posvätený v roku 1736.
Obyvatelia sa živili poľnohospodárstvom a remeslami, veľký rozvoj nastal až pred 2. svetovou vojnou, kedy sa za riekou Nitrou začalo s výstavbou vojenských objektov. Tunajšia posádka zohrala významnú úlohu počas Slovenského národného povstania, kedy obec patrila k centrám protifašistického odboja na Hornej Nitre.
Najväčší rozvoj obce nastal po roku 1945, kedy sa s výstavbou blízkej tepelnej elektrárne rozbehla výstavba bytov a rodinných domov, no pribudla i škola, obchody a služby. Počet obyvateľov narástol na takmer 2000, no v súčasnosti stagnuje.
Solo in Concert
Solo in Concert je druhý sólový a prvý koncertný album Mariána Vargu. Je záznamom z bratislavského koncertu z 30. júna 2003.
O albume
Podľa tlačovej informácie od ARS NOVA všetky skladby okrem „Vežová hudba II“ a „Nechtiac“ boli skomponované pre tento album. Marián Jaslovský v knihe Collegium Musicum píše, že „Nesmierny smútok hotelovej izby“ je z albumu Marián Varga & Collegium Musicum z roku 1975 a téma „Dve Brahmsove variácie na Händelovu tému“ sa nachádza na albume Divergencie v skladbe „P.F. (1982, 1983,.....)“.
George Martin
Sir George Henry Martin CBE (* 3. január 1926, Londýn, Spojené kráľovstvo8. marec 2016) bol britský hudobný producent, aranžér, skladateľ a hudobník. Bol považovaný za jedného z najvýznamnejších producentov histórie populárnej hudby. Býva označovaný za „piateho Beatle“, spolupracoval na nahrávaní viacerých hitov skupiny The Beatles a nahral aj niektoré klavírne party v ich skladbách.
Výber z diskografie, ktorú Martin produkoval
George Martin bol producentom drvivej väčšiny nahrávok skupina The Beatles a albumov, ktoré nahral Paul McCartney s manželkou Lindou a skupinou Wings.
Martin Ciel
Prof. PhDr. Martin Ciel PhD. (* 11. február 1963, Nitra) je slovenský filmový teoretik, vedec, kritik a vysokoškolský pedagóg. Syn divadelného a televízneho režiséra Igora Ciela.
Životopis
Ako žiak začínal v Bratislave na ZDŠ Jesenského, neskôr na Základnej škole Matky Alexie na Palackého ulici. Pokračoval na Gymnáziu na Metodovej ulici. Cez svojho otca, Igora Ciela, ktorý bol divadelným a televíznym režisérom sa dostal k filmu aj divadlu, o ktoré prejavil záujem. Následne tak vyštudoval odbor filmová a divadelná veda na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Do roku 1990 pôsobil v Akadémii vied, neskôr vo Filmovom ústave ako vedúci Oddelenia výskumu. Následne nastúpil ako pedagóg na VŠMU, na Katedru filmovej vedy. Od roku 1995 zastával akademickú funkciu prodekana filmovej a televíznej fakulty a neskôr tiež aj prorektora VŠMU (19982004).
V roku 2023 ho prezidentka SR Zuzana Čaputová vymenovala za profesora v odbore dejiny a teória filmového umenia a multimédií.
Tvorba a zameranie
Martin Ciel sa vo svojej tvorbe zaoberá najmä semiotikou filmu a súčasnými filmovými teóriami aplikovateľnými na analýzu. Spadá pod generáciu žiakov Petra Mihálika, ktorý sa snažil skúmať film nielen umenovednými nástrojmi, ale aj špecifickými filmovovednými nástrojmi a zaviesť teoretickú terminológiu do filmovej problematiky. Ciel je autorom mnohých teoretických štúdií v rôznych odborných (filmologických, teatrologických) časopisoch a v zborníkoch. Jeho hlavnými knižnými prácami sú: ''Film. Ilúzia a akcia (1992), Odborná reflexia filmu na Slovensku (1997), Pohyblivé obrázky (2007), Metódy a možnosti analýzy filmového obrazu'' (2011).
Prvá spomenutá, je jeho habilitačnou prácou po ktorej získal titul Docent. Podľa Václava Maceka sa Ciel v tejto knihe pokúsil o rehabilitáciu populárnych žánrov a sformuloval princípy, ktoré by sme mohli nazvať pokusom o prenos postmodernej koncepcie filmového umenia na slovenskú pôdu. V druhej publikácií sa dôsledne zaoberá históriou filmovej kritiky a teórie na Slovensku. Kniha Pohyblivé obrázky je jeho dizertačnou prácou po ktorej získal ďalší titul PhD. V skratke v nej objasňuje základný fenomén filmu, ale najmä jeho kultúrne kontexty a význam. Ide o odborný text určený každému, kto sa o film zaujíma hlbšie a analytickejšie. Autor si tu nevyhradzuje právo na neomylnosť, ale vždy ponúka viacero náhľadov a špekulatívnych riešení. Kniha je považovaná za mimoriadne dielo na slovenskom knižnom trhu. Metódy a možnosti analýzy filmového obrazu sú skriptá, ktoré vydala VŠMU v elektronickej forme. V texte skúma rôzne spôsoby chápania pohyblivého obrazu. Po všeobecných definíciách, popise inštitútu obrazu a jeho charakteristike spolu s charakteristikou mentálnych obrazov a transfigurácie pri vnímaní obrazu nasleduje historický prehľad chápania pohyblivého obrazu, jeho spájania a jeho interpretácií. Tieto dávajú metodologické možnosti pre rôzne spôsoby analýzy filmového diela, ktoré sa často vzájomne dopĺňajú, operujú na hraniciach či križovatkách, ponúkajú nové pohľady na film. Ich popis tvorí záverečnú časť. Text je koncipovaný ako prehľadovo-informačný, skoro encyklopedický výkladový text vhodný pre študentov filmových škôl.
Okrem filmologických a teoretických textov je Martin Ciel aj autorom niekoľkých rozhlasových hier, ako Exfiltrácia 1956 – hra ktorá prináša nielen dramatickú zápletku, detektívno-špionážku zápletku, ale hovorí aj o praktikách ŠtB, ktoré zničili životy mnohým ľuďom, Punker – O výsluchu 18 ročného punkera dôstojníkom ŠtB, Zabiť Martu – kontrašpionážna historka z partizánskeho prostredia v čase SNP odohrávajúca sa v Nízkych Tatrách, morálny problém vs. snaha o operatívnu činnosť, Veľké upratovanie – komorná minidráma z prostredia vysokohorskej chaty tesne po vojne, na ktorej dôjde k prestrelke. Je tiež spoluautor kníh Archetyp-Mýtus-Utópia (1998), Svet v pohyblivých obrazoch Martina Šulíka (2000), Roger Krowiak (2002), a divadelnej hry Sarkofágy a bankomaty (2009), výskumno-vedeckého projektu Divadelného ústavu „Slovenská dráma“: Dejiny slovenskej drámy 20. storočia (DÚ 2011), aj spoluautorom námetu k dokumentárneho cyklu Slovenské kino (2011).
Shogun
Shogun môže byť:
Uzsa
Uzsa je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Tapolca.
Má rozlohu 2024 ha a žije tu 354 obyvateľov (2007).
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Kremenec (/Kremenec; ; za prvej Česko-slovenskej republiky ) je súčasne najvyšším vrchom Bukovských vrchov a Národného parku Poloniny.
Kremenec je tiež najvyšším bodom okresu Snina, regiónu Horný Zemplín, ako aj celého Zemplína.
Agenda
Agenda môže byť:
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Na Kremenci sa nachádza najvýchodnejší bod Slovenska (49° 05' 18" sev. zem. šírky, 22° 34' 03" vých. zem. dĺžky).
Rott
Rott môže byť:
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Vrch je v oblasti, ktorá je z pohľadu svetelného znečistenia najtmavšou oblasťou na Slovensku. Vznikol tu prvý park tmavej oblohy na Slovensku pod názvom Park tmavej oblohy Poloniny.
Maďarské národné hokejové mužstvo
Maďarské národné hokejové mužstvo reprezentuje Maďarsko na hokejových podujatiach, napr. na Majstrovstvách sveta. Trénerom je bývalý kanadský hokejista Edmontonu Oilers (vo WHA) a Vancouveru Canucks (v NHL), účastník Zimných olympijských hier 1980 a v rokoch 1991 až 1997 asistent trénera Edmontonu Oilers v NHL Kevin Primeau.
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Najvyšší bod
Samotný vrchol Kremenca – najvyšší bod s nadmorskou výškou sa už nachádza mimo územia Slovenska, cca 150 metrov východnejšie od našej hranice, na poľsko-ukrajinskej štátnej hranici. Najvyšší bod na území Slovenska má nadmorskú výšku, tu sa nachádza žulový hraničný stĺp označujúci trojmedzie.
História
V minulosti to bol bezvýznamný vrch, ktorého pôvodný názov bol Rouny verch. Po súdnom spore medzi obcami Nová Sedlica a Stará Stužica v polovici 19. storočia vytýčili na vrchu novú župnú trojhranicu. Vtedy bol úradne pomenovaný ako, čo znamená v preklade z maďarčiny Ruský kameň podľa Rusínov, ktorí tu žijú. Dodnes ho miestni obyvatelia nazývajú Kremenarošom. Od roku 1918 sa tu stretávali hranice Česko-Slovenska (Slovenska a Podkarpatskej Rusi) a Poľska do roku 1939, Maďarského kráľovstva a Nemeckej ríše do roku 1945, Česko-Slovenska, Poľska a Sovietskeho zväzu do roku 1991 a dnes Slovenska, Poľska a Ukrajiny.
Maďarské národné hokejové mužstvo
V tridsiatych rokoch 20. storočia maďarské národné hokejové mužstvo patrilo na základe výsledkov na majstrovstvách sveta medzi desať najlepších na svete. Veľmi cenný výsledok uhralo na Majstrovstvách sveta 1938 v Prahe, keď dokázalo remizovať s Kanadou.
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Ochrana
Nachádza sa v jednom z najvýznamnejších karpatských pralesov – Stužici, chránenom ako národná prírodná rezervácia (pozri: NPR Stužica), vyhlásená v roku 1965 na výmere s najvyšším 5. stupňom ochrany.
Maďarské národné hokejové mužstvo
19. apríla 2008 sa Maďarsko po 70 rokoch dostalo späť na Majstrovstvách sveta A-divízie. Bol to historický úspech novodobého maďarského hokeja.
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Ochrana
Vrcholové časti zaberá územie Stužica – Bukovské vrchy, do ktorého patrí aj spomínaná NPR Stužica a ktoré bolo v roku 2007 zapísané do zoznamu Svetového prírodného dedičstva UNESCO v kategórii Staré bukové pralesy Karpát a ostatných regiónov Európy. Dôvodom boli zachovalé pralesy s vyše 200-ročnými bukmi (Fagus sylvatica) vysokými takmer 40 metrov a vyše 300-ročnými mimoriadne mohutnými jedincami a skupinami jedle bielej (Abies alba) mimoriadnej hodnoty, dosahujúcimi výšku až 50 metrov, ako aj rovnako mohutnými jedincami javora horského (Acer pseudoplatanus) a bresta horského (Ulmus glabra). Zároveň patrí do lokality Bukovské vrchy (SKUEV0229), ktorá je územím európskeho významu sústavy Natura 2000.
Kubšice
Kubšice je obec v Česku v okrese Znojmo v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 153 obyvateľov, z toho 80 mužov a 73 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,7 roka (muži 41,0 roka, ženy 40,4 roka).
Maďarské národné hokejové mužstvo
Prvý zápas na MS 2009 proti Slovensku prehralo, keď dostalo gól 13 sekúnd pred koncom riadneho hracieho času.
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Ochrana
V Karpatských bukových pralesoch sa vyskytujú stromy rekordných rozmerov, rastú tu jedince buka s mimoriadnou hrúbkou a kmeňmi siahajúcimi až do výšky 58 metrov, čo je najväčšia nameraná výška buka v celosvetovom meradle.
Lojalistické dobrovoľnícke sily
Lojalistické dobrovoľnícke sily ( skr. LVF) je malá lojalistická polovojenská skupina v Severnom Írsku. Bola založená Billym Wrightom v roku 1996 keď on a jeho jednotka z mesta Portadown sa oddelila od Ulsterských dobrovoľníckych síl (UVF) po tom ako táto organizácia vyhlásila prímerie. Patrili k Stredo-Ulsterskej Brigáde UVF a Wright bol veliteľom brigády. V dvojročnom období od augusta 1996 viedol vojenskú kampaň s cieľom bojovať proti írskym republikánom. Počas tohto obdobia zabili najmenej 14 ľudí počas ozbrojených a bombových útokov. Takmer všetci to boli katolíci. LVF odvolala svoju kampaň v auguste 1998 a vyradila niektoré svoje zbrane.
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Trojmedzie
náhľad|vľavo|Hraničný stĺp na vrchu Kremenec
Na juhozápadnom svahu vrchu Kremenec v nadmorskej výške stojí mohutný žulový hraničný stĺp – monument v tvare trojbokého hranolu. Bol vyrobený v roku 2000 spoločnosťou KAMEŇOPRIEMYSEL - Spiš a. s. Spišské Podhradie a osadený 6. septembra 2000. Na najvýchodnejší bod Slovenska vyviezla tento trojmetrový monolit zo žuly, ktorý by mal vydržať najbližších 50 rokov, letka Ministerstva vnútra Slovenskej republiky. Monument (hraničný stĺp) označuje trojmedzie v jazykoch susediacich krajín, kde sa stretávajú hranice troch štátov Slovenska, Poľska a Ukrajiny. Na tomto trojmedzí sa zároveň stretávajú aj hranice troch národných parkov, ktoré sú súčasťou medzinárodnej biosférickej rezervácie Východné Karpaty, vyhlásenou UNESCO v roku 1993, ide o Národný park Poloniny na Slovensku, Bieščadský národný park v Poľsku a Užanský národný park (/Užanskij nacionaľnij prirodnij park) na Ukrajine. Toto miesto je najvýchodnejším bodom Slovenska, bývalého Česko-Slovenska po roku 1945, je to najvyššie miesto Národného parku Poloniny a jeho najvýchodnejší bod. Zároveň miesto, kde slnko vychádza o pol hodinu skôr, ako v hlavnom meste Bratislava.
Vrchol
Vrchol Kremenca je zalesnený a neposkytuje výhľady, prechádzajú cez neho iba hraničné prieseky. Výhľady ponúka jeho okolie, vrchy v jeho blízkosti, ako Kamenná lúka vzdialená približne 25 minút pešej chôdze a významný poľský vrch Wielka Rawka  vzdialený približne 45 minút pešej chôdze.
Turizmus
Kremenec, ako najvyšší vrch Bukovských vrchov a najvýchodnejší bod Slovenska, je atraktívnym a vyhľadávaným cieľom pre turistov. Cez vrch vedie hlavná červená turistická značka, ktorá zároveň vedie po hlavnom karpatskom hrebeni a prechádza po slovensko-poľskej štátnej hranici cez viacero vrchov s viacerými panoramatickými vyhliadkami, ako napr. Kamenná lúka, Jarabá skala , Ďurkovec , Pľaša , ďalej cez Ruské sedlo , vrchy Rypy , Strop, , Černiny , najvyšší vrch Laboreckej vrchoviny Vysoký grúň , Laborecký priesmyk až k Duklianskemu priesmyku.
Zo slovenskej strany je najľahší výstup z najvýchodnejšej obce na území Slovenska Novej Sedlice po červenej turistickej značke, zhruba.
NGC 1353
NGC 1353 je galaxia v súhvezdí Eridanus, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 9. decembra 1784.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,5.
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Turizmus
Obec Nová Sedlica predstavuje východiskový bod do Národného parku Poloniny – na hlavný karpatský hrebeň – na trojhraničný vrch Kremenec, do oblasti Stužice a Jarabej skaly. Je tu možnosť ubytovania a stravovania v zariadeniach Penzión Kremenec a Hostinec Beskyd.
Z Kremenca sa severovýchodným smerom po poľskej modrej a následne  žltej turistickej značke, približne za ↑ 0:45 h (↓ 0:35 h) je možné dostať na významný poľský vrch Wielka Rawka, z ktorého je na rozdiel od Kremenca výhľad na všetky svetové strany.
Lojalistické dobrovoľnícke sily
LVF je označená ako teroristická skupina v Spojenom kráľovstve, Írsku a Spojených štátoch.
Kremenec (vrch v Bukovských vrchoch)
Možnosti dopravy do turistických východísk
Do obce Nová Sedlica je možné dopraviť sa prímestskou dopravou autobusovými linkami SAD Humenné. Vzdialenosť: Humenné-Nová Sedlica, Snina-Nová Sedlica. Pre vyhľadanie spojenia možno použiť internetový cestovný poriadok.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Agáta (svätica)
Svätá Agáta alebo Agata (* asi 235, Catania, Sicília – † 251, tamže) bola panna a kresťanská mučenica.
Agáta sa podľa legendy narodila v zámožnej kresťanskej rodine. Keďže bola krásna, zapáčila sa aj cisárovmu námestníkovi Quintiniánovi, ktorý prišiel do Catanie, aby bojoval proti kresťanom. Agáta odmietla jeho návrhy. Radšej podstúpila mučenie, na následky ktorého zomrela. Okrem iných foriem mučenia jej trýznitelia odťali prsia, preto sa často zobrazuje ako nesie svoje vlastné odťaté prsníky na tanieri.
Agens
Agens (lat. z agere = uviesť do pohybu) môže byť:
Agáta (svätica)
Svätá Agáta je patrónkou mesta Catania a taktiež aj republiky San Maríno, zvonolejárov, pekárov, klenotníkov, obetí násilia. Sviatok má 5. februára. Atribútom sú odťaté prsia na miske a kniha.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lehnice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Lehnice v okrese Dunajská Streda.
Martigny-le-Comte
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vanyola
Vanyola je obec v Maďarsku vo Vesprémskej župe v obvode Pápa.
Má rozlohu 1951 ha a žije tu 585 obyvateľov (2007).
Adriaan van Roomen
Adriaan van Roomen (lat. Adrianus Romanus; * 29. september 1561, Leuven, Belgicko – † 4. máj 1615, Mainz, Nemecko) bol flámsky matematik. Narodil sa v Lovani, kde získal aj titul profesora, neskôr však veľa cestoval po Európe. Zaoberal sa najmä algebrou, goniometriou, geometriou a desatinným rozvojom čísla π. Roomenovi sa podarilo vyčísliť číslo π na 16 desatinných miest.
Němec
Němec môže byť:
Masný (priezvisko)
Masný je slovenské a české priezvisko. Na Slovensku je najčastejšie v Podhorí (okres Žiina), Žiline a Banskej Bystrici. V Česku je najčastejšie v Ostrave.
Známi nositelia
Pozri v článku Masný.
Bran (Charente-Maritime)
Bran je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente-Maritime, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.