cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Helmut Jahn
Životopis
Od roku 1992 realizoval niekoľko projektov v Berlíne. K tomu sa pridali stavby „Kurfuerstendamm 70“ z roku 1994, Kurfuerstendamm 119, z roku 1994 a administratívna budova v časti Halensee z roku 1966. Renomovaný architekt spolupôsobil na stvárnení a zastavaní Potsdamer Platz v Berlíne, čo bolo v dobe výstavby najväčšie stavenisko v Európe. Jahn získal po medzinárodnom konkurze ponuku na stavbu Sony Center. Toto centrum v roku 2000 predstavovalo obytný, kancelársky a obchodný komplex, dnes patrí k svetovým stavbám v Berlíne.
Počas 35 rokov v USA ovplyvnil svojou tvorbou americký stavebný sloh. Jeho konštrukcie sú často nezameniteľnou skleneno-oceľovou architektúrou.
Jahn sa takisto podieľal na projektovaní letísk v USA, v Saudskej Arábii a v Spolkovej republike Nemecko. Jahn sa špecializoval na návrhy výškových budov a mrakodrapov, ktoré sa stali vzorom postmoderny. Okrem toho sa zúčastňoval aj na iných rôznorodých projektoch. Mal široký záber pôsobenia. K jeho projektom patria: stanice, knižnice, kancelárske a justičné stavby, hotely, školy, športové štadióny a agro stavby.
Ďajším jeho projektom boli štyri administratívne budovy firmy Bayer Leverkusen v Leverkusene.
Projekty
náhľad|[[Messeturm (Frankfurt)|Messeturms]] náhľad|James R. Thompson Center
Jur Hronec
Akademik Jur Hronec (* 17. máj 1881, Gočovo† 1. december 1959, Bratislava) bol významný slovenský matematik.
Kariéra
Po úspešnom ukončení univerzity pôsobil v rokoch 19061922 s menšími prestávkami, keď bol na študijných pobytoch v zahraničí, na gymnáziu v Kežmarku. V rokoch 1908 až 1914 študoval v Göttingene, Giessene, Berlíne, vo Švajčiarsku a v Paríži, v rokoch 19221923 v Prahe, Göttingene a Giessene. Doktorskú dizertačnú prácu z oblasti diferenciálnych rovníc obhájil roku 1912 pod vedením profesora Ľudovíta Schlesingera v Giessene.
Jur Hronec sa habilitoval na Karlovej univerzite v Prahe roku 1923. V rokoch 1924 až 1939 pôsobil ako profesor matematiky na Českej vysokej škole technickej v Brne. Pedagogická práca na tejto škole určuje jeho ďalšie vedecké zameranie. Poznáva dôležitosť matematiky v prírodných vedách a vo vedách technických, preto svoj výskum aplikuje na technické problémy. Celoživotné dielo akademika Hronca sa dotýka troch oblastí činnosti: vedecká, pedagogická, verejná. Vedeckú činnosť zameral predovšetkým na diferenciálne rovnice. Venoval sa štúdiu problémov Fuchsovej teórie lineárnych diferenciálnych rovníc a zovšeobecnil ich.
Je autorom značného počtu vedeckých prác, publikácií a vysokoškolských učebníc, z nich najvýznamnejšie sú:
Prednášal na mnohých celoštátnych a medzinárodných konferenciách a sympóziách. Počas celej svojej vedeckej a pedagogickej pôsobnosti bol v kontakte s matematikmi v zahraničí a veľmi aktívne spolupracoval s českými matematikmi. Význam osobnosti učiteľa zdôraznil J. Hronec vo svojich pedagogických prácach:
Akademik Hronec má významnú zásluhu na vzniku a rozvoji technických a prírodovedných vysokých škôl na Slovensku. Na jar 1936 Jur Hronec bol iniciátorom „Akcie za vybudovanie slovenských vysokých škôl“. Na jej zakladajúcej schôdzi bol zvolený za predsedu. V jeseni 1936 predseda Akčného výboru pre vybudovanie vysokej technickej školy na Slovensku. Táto aktivita bola úspešná – v júni 1937 bol národným zhromaždením prijatý zákon o vytvorení Techniky so sídlom v Košiciach. Jur Hronec bol 4. augusta 1938 zvolený za jej prvého rektora. Keď Košice pripadli Maďarsku, SVŠT sa premiestnila najprv do Prešova, potom do Martina a nakoniec do Bratislavy. V roku 1940 sa podieľa na zriadení Prírodovedeckej fakulty Slovenskej univerzity a Vysokej školy obchodnej v Bratislave a stáva sa jej prvým dekanom. V roku 1946 je predsedom komisie pre založenie Vysokej školy poľnohospodárskej a lesníckej v Košiciach a v tom istom roku kladie základy Pedagogickej fakulty v Bratislave (dekan 19461948).
Transformát
Transformát je entita po transformácii alebo výsledok pretvárania transformandu.
Jur Hronec
Kariéra
Zomrel 1. decembra 1959 v Bratislave. Je pochovaný v rodnom Gočove.
Ocenenia
náhľad|Busta Jura Hronca vo vestibule [[Gymnázium Jura Hronca|Gymnázia Jura Hronca]] Jeho vedecká, pedagogická a organizačná činnosť bola ocenená viacerými štátnymi a vedeckými vyznamenaniami. Jednota československých matematikov a fyzikov mu roku 1959 ako prvému svojmu členovi udelila vyznamenanie Čestný člen. V roku 1962 mu bola udelená in memoriam zlatá medaila J. A. Komenského. Roku 1971 bola verejnosti sprístupnená izba v jeho rodnom Gočove. V roku 1981 bola odhalená plaketa na budove Matematického pavilónu Fakulty matematiky, fyziky a informatiky Univerzity Komenského v Bratislave s nápisom JUR HRONEC, SLOVENSKÝ MATEMATIK, PEDAGÓG A VEREJNÝ ČINITEĽ, (18811959). V Bratislave je po ňom pomenované gymnázium na Novohradskej ulici (v súčasnosti existuje už pod názvom „Spojená škola Gymnázium Jura Hronca a ZŠ Košická“), ako aj internát STU na Bernolákovej ulici. V Rožňave je po ňom pomenovaná Základná škola na Zakarpatskej ulici.
Tlmič hluku výstrelu
right|thumb|250px|Niekoľko druhov tlmičov hluku výstrelu Tlmič hluku výstrelu je zariadenie, ktoré sa upevňuje na hlaveň strelnej zbrane alebo je do tejto zbrane úplne integrované a slúži k potlačeniu akustického a optického povýstrelového efektu. Podľa spôsobu tlmenia akustického efektu sa rozlišuje niekoľko typov.
Fülöpszállás
Fülöpszállás je obec v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Malokerešskom okrese.
Má rozlohu 9132 ha a žije tu 2367 obyvateľov (2007).
Bielorusko
Bielorusko (🇧🇪, 🇷🇺), dlhý tvar názvu Bieloruská republika (🇧🇪, 🇷🇺), je jedna z krajín východnej Európy, ktorá nemá prístup k moru. Bielorusko hraničí s piatimi štátmi – na juhu s Ukrajinou, na západe s Poľskom , na severozápade s Litvou na severe s Lotyšskom  a na severe a východe s Ruskom.
Dejiny
Obdobia dejín Bieloruskej republiky:
Povrch
Reliéf Bieloruska je málo členitý, prevažuje relatívne rovinatý terén. Najvyšším bodom je Dziaržynskaja hara (po bielorusky: Гара Дзяржынская) vysoká. Krajina je súčasťou Východoeurópskej nížiny. Typickým krajinotvorným prvkom sú početné jazerá (okolo 11 000), ktorých plocha zväčša nepresahuje. Lesy pokrývajú asi 34 % krajiny, panenský prales sa zachoval v Bielovežskom národnom parku (po bielorusky: Белавеская пушча, po poľsky: Puszcza Białowieska) v poľsko-bieloruskom pohraničí (na zozname svetového dedičstva UNESCO).
Podnebie
Bielorusko patrí do mierneho podnebného pásma na rozhraní kontinentálnych a oceánskych zón. Oceánske prúdenie je spôsobené blízkym Baltským morom a Atlantickým oceánom. Krajina má teplé letá a chladné zimy s relatívne malým počtom zrážok (546 – ). Priemerná letná teplota neprekračuje 17,5 °C (júl) a zimná -7 °C (január).
Vodstvo
Bieloruské územie sa nachádza na rozvodí medzi Baltským a Čiernym morom. Krajinou pretekajú štyri významné vodné toky – Pripiať a Dneper (na tvorí bielorusko-ukrajinskú hranicu), Berezina a Sož, ktoré tečú do Čierneho mora a rieky na severozápade – Neman, Západná Dvina (Daugava), kým Vilija a Západný Bug tečú do Baltského mora.
Politické pomery
thumb|right|Prezident [[Alexandr Lukašenko a ruský prezident Vladimir Putin, 2015]] Bielorusko je republika s prezidentským systémom vlády. Dvojkomorový parlament – Národné zhromaždenie (po bielorusky: Нацыянальны сход) – pozostáva zo 110 člennej Snemovne reprezentantov (po bielorusky: Палата прадстаўнікоў) a z Rady republiky (po bielorusky: Савет Рэспублікі), ktorá má 64 členov. Poslanci dolnej komory sú volení vo všeobecných voľbách v jednomandátových obvodoch, z členov hornej komory sa 56 volí nepriamo a 8 menuje hlava štátu.
V dolnej komore parlamentu v súčasnosti tvoria väčšinu nestraníci (98 kresiel), okrem toho je tu zastúpená Komunistická strana (8 kresiel), Agrárna strana (3 kreslá) a Liberálnodemokratická strana (1 kreslo). Opozičné strany ako Bieloruský ľudový front a Zjednotená občianska strana Bieloruska nezískali v ostatných voľbách ani jediného poslanca.
Štefan Iľaš
Životopis
Narodil sa v Beharovciach. Po maturite na levočskom gymnáziu r. 1953 študoval v rokoch 1953– 1957 učiteľstvo matematiky a deskriptívnej geometrie pre stredné školy na Fakulte prírodných vied Vysokej školy pedagogickej v Bratislave. Od r. 1957 vyučoval na jedenásťročných stredných školách v Prešove na Konštantínovej a Mudroňovej ulici, v rokoch 1961– 1966 na strednej všeobecnovzdelávacej škole na ulici Tarasa Ševčenka v Prešove. Od školského roku 1966/67 prešiel na katedru matematiky Pedagogickej fakulty Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Prešove, kde zotrval až do svojho predčasného odchodu do invalidného dôchodku r. 1982. Viedol prednášky a cvičenia z geometrických disciplín pre študentov učiteľstva na I. stupni základnej školy a študentov učiteľstva matematiky na II. stupni základnej školy. V spolupráci s J. Dupľákom vydal vysokoškolské učebné texty pod názvom Geometria – riešené úlohy, ktoré vyšlo v dvoch vydaniach r. 1970 a 1976. Samostatne vydal r. 1976 vysokoškolské učebné texty pod názvom Geometria a topológia. Vo výskumnej a odbornej práci sa venoval tematike topológie v školskej matematike. Z týchto oblastí publikoval odborno-metodické práce v didakticko-matematických časopisoch a tému spracoval aj v rigoróznej práci, na základe ktorej mu bol r. 1977 na Matematicko-fyzikálnej fakulte Karlovej univerzity v Prahe udelený titul RNDr. S podlomeným zdravím, sužovaný vleklou nevyliečiteľnou chorobou prežíval posledné roky svojho života.
Zomrel 9. augusta 1990 v Prešove.
Bielorusko
Politické pomery
V istých aspektoch sa javí súčasné Bielorusko ako zmenšenina voľakedajšieho Sovietskeho zväzu.
Viaceré medzinárodné organizácie, vrátane OBSE, dlhodobo kritizujú politické pomery a označujú tunajšie voľby za neslobodné, vzhľadom na atmosféru v médiách, ktoré významne podporujú súčasnú vládnucu garnitúru. Rada Európy vylúčila Bielorusko ešte v roku 1997, keď sa pri referende a voľbách porušovali princípy demokracie. Kritika sprevádzala aj prezidentské voľby v rokoch 2006, 2010,2015 a 2020 v ktorých získal súčasný prezident Lukašenko viac ako 80 % hlasov. Z jeho súperov bol v roku 2006 najúspešnejší Alexander Milinkevič (6 %). V posledných dvoch voľbách sa opozícia nedokázala dohodnúť na spoločnom kandidátovi. V roku 2015 z troch vyzývateľov Lukašenka, ktorý podľa oficiálnych výsledkov získal 83,47 % hlasov, jediným opozičným demokratickým kandidátom bola Taciana Karatkievič, ktorá získala len 4,44 %. 6,32 % voličov hlasovali proti všetkým kandidátom.
Administratívne rozdelenie
Bielorusko sa v súčasnosti delí na šesť oblastí a hlavné mesto Minsk, ktoré má osobitné postavenie a je zároveň centrom Minskej oblasti (Мінская вобласць) a Minského rajónu
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov Bieloruska k 1. októbru 2019 dosiahol 9 413 446 ľudí. V posledných rokoch sa stabilizoval tesne pod 9,5 miliónmi. Prirodzený úbytok, ktorý trápil krajinu od roku 1993 sa značne zmiernil a pre výrazné znižovanie počtu zomrelých a mierne zvyšovanie pôrodnosti dosiahol v roku 2015 len 621 ľudí. Je predpoklad, že Bielorusko dosiahne v roku 2016 prirodzený prírastok, ktorý by ale nemal dlho vydržať, keďže sa postupne do plodného veku dostávajú menej početné ročníky narodené v 90. rokoch.
Vierovyznanie
Podľa sčítania ľudu z novembra 2011 sa 58,9% všetkých Bielorusov hlásilo k nejakému náboženstvu; z toho pravoslávie tvoria (bieloruský exarchát Ruskej pravoslávnej cirkvi) asi 82%. Rímsky katolicizmus sa praktizuje väčšinou v západných oblastiach a existujú tiež rôzne odvetvia protestantizmu. Menšiny tiež praktizujú grécky katolicizmus, judaizmus, islam (najmä. Lipkovia) a novopohanstvo. Celkovo je 48,3% populácie pravoslávnych kresťanov, 41,1% je bez vyznania, 7,1% katolíkov a 3,3% nasledujú iné náboženstvá.
Saint-Germain (Haute-Saône)
Saint-Germain je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 538
NGC 538 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 20. novembra 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Sisacko-moslavinská župa
Sisacko-moslavinská župa je župa v strednom Chorvátsku, pri hraniciach s Bosnou a Hercegovinou. Jej hlavné mesto je, ako už z názvu vyplýva, Sisak.
Charakter župy
Sisacko-moslavinská župa hraničí na juhu s Bosnou a Hercegovinou, jej entitami Federáciou BiH a Republikou srbskou. Na východe hraničí z Požecko-slavónskou župou, Bjelovarsko-bilogorskou a Brodsko-posávskou. Na západe zdieľa hranicu zase zo Záhrebskou a Karloveckou župou. Jej územie je na juhu, pri hraniciach s Bosnou a Hercegovinou hornaté, smerom na sever a východ klesá. Dôležitými riekami tu sú Sáva a Kupa, Kupa sa do Sávy vlieva pri hlavnom meste Sisak. Župou prechádzajú dôležité železničné trate, spájajúce Chorvátsko s Bosnou a Hercegovinou a Slavónskom. V hlavnom meste sa nachádzajú najväčšie metalurgické závody v krajine, v nížinách okolo riek sa dobre darí poľnohospodárstvu.
NGC 6040
NGC 6040 (tiež Arp 122) je je pár interagujúcich galaxií v súhvezdí Herkules, ktorý objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 27. júna 1870. Halton Arp ich zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi eliptické galaxie blízko špirálových galaxií a narušujúce ich.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,9.
Huculi
náhľad|Malopoľskí huculi, 1930 Huculi alebo staršie Huculovia (po ukrajinsky: гуцули, jedn.č. гуцул) sú etnická skupina Ukrajincov       alebo Rusínov  žijúcich v horách v juhozápadnej Ukrajine v povodí Čiernej a Bielej Tisy. Pre tých, ktorí neuznávajú existenciu Rusínov (na Ukrajine) ide o etnickú skupinu Ukrajincov. Samotní Huculi sa v súčasnosti - tak ako ostatní Rusíni - identifikujú rôzne (Rusíni, Ukrajinci, Huculi).
Huculi sa usídlili v Karpatoch, v oblasti pri rumunských hraniciach (Ivano-Frankivská, Černovická a Zakarpatská oblasť Ukrajiny, rumunská Bukovina a Maramureš).
V súčasnosti sa väčšina Huculov hlási k ukrajinskej národnosti a to z toho dôvodu, že Kyjev, na rozdiel od Bratislavy, dodnes neuznal rusínsku národnosť a snahy o jej etablovanie odsudzuje ako tzv. rusínsky separatizmus. Huculi sú prevažne gréckokatolíci.
Oddávna sa venujú chovu dobytka, oviec, lesníctvu, drevorubačstvu, a taktiež ručným prácam ako napr.: rezbárstvu, opracúvaniu mosadze, výrobe keramiky, zdobeniu vajíčok a tkaniu kobercov. Celkový počet Huculov sa v súčasnosti odhaduje na 300 tisíc.
Christo Van Rensburg
Christo Van Rensburg (* 23. október 1962, Uitenhage, Južná Afrika) je bývalý juhoafrický profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 2 turnaje ATP v dvojhre a 20 turnajov vo štvorhre.
Ján Chrapan
prof. RNDr. Ján Chrapan CSc. (* 9. september 1908, Jelšava† 20. september 1969, Bratislava) bol slovenský fyzik.
Život
Po štúdiu na učiteľskom ústave v Banskej Štiavnici (1927) pôsobil na ľudovej škole v Jelšave (19271932) a na meštianskej škole v Tornali (19321939), kde bol aj riaditeľom. Keď na základe viedenskej arbitráže mesto pripadlo Maďarsku, Ján Chrapan odišiel roku 1939 do Bratislavy, kde učil na rôznych stredných školách. Výnimku predstavuje rok 19441945. Vtedy odoprel zložiť sľub vernosti režimu, ktorý sa po vypuknutí SNP požadoval od štátnych zamestnancov, a vystúpil zo štátnej služby.
V roku 1946 J. Chrapan absolvoval matematiku a fyziku na Prírodovedeckej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. V nasledujúcom období učil na Učiteľskej akadémii v Bratislave (19461949). V školskom roku 1949/50 prešiel na Pedagogickú fakultu Slovenskej univerzity, kde pôsobil ako odborný asistent na Katedre fyziky. Tu získal hodnosť doktora prírodných vied na základe dizertačnej práce Lagrangeove tuhé teleso (1952). Keď v roku 1953 vznikla Vysoká škola pedagogická (VŠP) ako špecializovaná ustanovizeň pre prípravu učiteľov, stal sa členom katedry fyziky. V roku 1954 tu bol vymenovaný za docenta. Od školského roku 1955/56 prednášal externe na Prírodovedeckej fakulte Univerzity Komenského, kde viedol špecializáciu mechanika. Popri tom prednášal aj na novozriadenom maďarskom oddelení Vyššej pedagogickej školy (VPŠ). Po zrušení VŠP v roku 1959 natrvalo prešiel na Prírodovedeckú fakultu UK. Spočiatku pôsobil na Katedre fyziky a po jej rozdelení od roku 1961 na Katedre teoretickej fyziky. Okrem teoretickej mechaniky prednášal termodynamiku a štatistickú fyziku, ale aj kvantovú mechaniku. Krátko pred smrťou bol vymenovaný za mimoriadneho profesora pre odbor teoretická fyzika (1968).
Dielo
Osobitnú pozornosť si zaslúži takpovediac budovateľská a priekopnícka činnosť prof. Chrapana. Hoci sa vedecky venoval hlavne teoretickej mechanike, na všetkých vysokoškolských pracoviskách zriaďoval laboratóriá a zabezpečoval najnutnejšie demonštrácie. V tejto činnosti mu veľmi pomohli skúsenosti z pôsobenia na základných a stredných školách, ako aj dôverná znalosť fyzikálnych kabinetov rôznych gymnázií. Vzhľadom na nedostatok študijnej literatúry musel J. Chrapan venovať veľa času a úsilia príprave skrípt a učebníc. Len počas pôsobenia na Pedagogickej fakulte UK, na VŠP a VPŠ (19491959) napísal 12 učebných textov. Aj v neskorších rokoch pokryl všetky svoje prednášky učebnými textami (spolu to bolo 6 skrípt). Vedecký záujem prof. Jána Chrapana sa sústredil na teoretickú mechaniku, osobitne na analytickú mechaniku a mechaniku kontinua. Zoznam jeho publikácií obsahuje 23 titulov, z čoho iba tri boli venované termodynamike a štatistickej fyzike. Najvýznamnejšie úspechy dosiahol pri riešení problémov nelineárnej mechaniky pomocou vyšších transcendentných funkcií. Ním vyvinuté postupy sa dali využiť aj na riešenie konkrétnych fyzikálnych problémov: na klasifikáciu oscilátorov z hľadiska invariantov Weierstrassovej funkcie pé, na triedenie oscilátorov s kubickou a kvadratickou charakteristikou, na určenie pohybu týchto oscilátorov a pod. Medzi slovenskými fyzikmi, ale aj matematikmi je prof. Chrapan známy predovšetkým ako vynikajúci pedagóg. Na jeho prednášky z teoretickej mechaniky a štatistickej fyziky spomínajú stovky jeho poslucháčov. Ich sympatie si získal predovšetkým jasným a zrozumiteľným výkladom. Pre mnohých sa stal vzorom jeho ľudský prístup k študentom a didaktické prepracovanie prednášok. Tu sa zjavne prejavili dlhoročné skúsenosti z pôsobenia na všetkých stupňoch, druhoch a typoch škôl po celom Slovensku. Zomrel 20. septembra 1969 v Bratislave.
Irtyš
Irtyš je rieka v centrálnom Rusku, severovýchodnom Kazachstane a v severozápadnej Číne. Odvodňuje 1 640 000 kilometrov štvorcových územia a jej dĺžka je 4 248 kilometrov. Irtyš sa vlieva do rieky Ob, ako jej ľavostranný prítok.
Opis
Významnejšie prítoky sprava sú Om, Tara a Demjanka, zľava Išim, Tobol a Konda. Dolina rieky Irtyš je na strednom toku široká 6, na dolnom toku 20.
Vodný režim
Vodný režim Irtyša podlieha veľkým dlhodobým výkyvom vodných stavov. Odtokový režim sa v určitých charakteristických úsekoch líši. Na hornom toku je Irtyš horská rieka s prudkým spádom koryta; najvyššie vodné stavy tu pripadajú na apríl. Voda z roztápajúcich sa ľadovcov a snehu vplýva na vyrovnávanie odtoku na strednom toku, v ktorom maximum vodných stavov sa posúva na máj až jún. Asi 70 % odtečeného množstva vody za rok pripadá na máj až august. Priemerný ročný prietok pri Usť-Kamenogorsku je 615 metrov kubických za sekundu, pri meste Toboľsk /s a pri ústí /s. Maximálne prietoky počas povodní sú v meste Omsk /s, v meste Toboľsk /s a v ústí /s. V zime poklesne odtok na minimum koncom marca (pri meste Toboľsk /s). Na dolnom toku je Irtyš od novembra do apríla zamrznutý (asi 170 dní).
Hospodárske využitie
Pravidelná lodná doprava je na rieke možná od apríla do októbra, keď rieka nie je zamrznutá, na úseku dlhom. Prepravuje sa najmä drevo z bohatých lesov priľahlej tajgy, ďalej obilie, kamenné uhlie, stavebné materiály, ropa a niektoré rudy. Rieka Irtyš je bohatá na ryby. Veľké množstvo vodnej energie sa využíva v dvoch hydroelektrárňach, pri Buchtamirskej nádrži s rozlohou [676 megawatov] a pri meste Usť-Kamenogorsk s plochou úzkej nádrže asi  (320 MW). Vodný kanál Irtyš-Karaganda privádza vodu do suchých kazachstanských stepí.
Dopyt
Dopyt predstavuje množstvo jedného konkrétneho statku, ktoré je jeden kupujúci (individuálny dopyt, q) alebo skupina kupujúcich, spravidla na celom trhu (trhový dopyt, čiastkový dopyt, Q), ochotný a schopný ex-ante kúpiť za danú cenu (p) tohto statku za dané časové obdobie. Vyjadruje komplexný pohľad na množstvo statku, ktoré by kupujúci kúpil/-li za určitú cenu
University of Hawaiʻi
University of Hawaiʻi (dosl. Havajská univerzita) je americká verejná vysoká škola v Honolulu v štáte Havaj.
Založená bola v roku 1908 a v súčasnosti na nej študuje vyše 50 000 študentov.
Dopyt
Túto mikroekonomickú definíciu treba upresniť. Dopyt nie je len funkciou ceny samotného statku, ale aj cien všetkých ostatných statkov na trhu (p2, p3…) a hlavne disponibilného príjmu kupujúceho (m)/kupujúcich (M) - preto pojem „schopný“ (tzv. kúpyschopný efektívny dopyt). Slovo „ochotný“ znamená po zohľadnení úžitkovej funkcie kupujúceho/kupujúcich (čiže aký má tovar pre nich úžitok). Ex-ante znamená vopred, čiže ide o úmysel kúpiť a nesmie sa zamieňať s tým, čo už bolo kúpené (ex post).
Funkcia dopytu (jej jednorozmerný grafe sa volá krivka dopytu) je (nejaká) funkcia q - p resp. Q – p (presnejšie q - (p1, p2…, m) resp. Q – (p1, p2, .., M)), čiže všeobecná závislosť medzi dopytom a cenou. Funkcia je spravidla klesajúca (pokles dopytu po tovare s rastúcou cenou statku) - tzv. zákon klesajúceho dopytu. Funkcia teda vyjadruje vzťah medzi cenou statku a požadovaným množstvom tohto statku.
Inverzná funkcia dopytu (jej jednorozmerný graf sa nazýva inverzná krivka dopytu), často nesprávne nazývaná len funkcia dopytu, je funkcia p - q resp. p – Q (presnejšie (p1, p2…, m) - q resp. (p1, p2, .., M) – Q, čiže „opačne zobrazená“ funkcia dopytu.
Agregátny/Celkový dopyt v mikroekonómii, skrátene často nazývaný  dopyt, je súčet trhových dopytov po všetkých statkoch na trhu, čiže množstvo všetkých statkov na trhu, ktoré sú všetci kupujúci ochotní a schopní ex-ante/očakávane kúpiť za danú cenu tohto statku za dané časové obdobie. Analogicky existuje aj funkcia agregátneho dopytu a jej krivka a inverzná funkcia agregátneho dopytu a jej krivka.
Indukovaný dopyt je fenomén, pri ktorom sa po zvýšení ponuky zdvihne aj dopyt. Platí v mnohých odboroch, ako napríklad v ekonómii pri obchodoch, tak aj v doprave, kde sa tento jav nazýva dopravná indukcia. Môže prispievať ako k pozitívnym, tak aj k negatívnym javom. V urbanizme spôsobuje napríklad vytváranie satelitov za mestami a rozrastanie sídiel do nezastavaných území (angl. urban sprawl). Opakom je redukcia dopytu, kedy sa pri znížení ponuky zníži aj dopyt. Ak sa napríklad uberú pruhy na ceste, časť dopravy "zmizne", pretože ľudia tomu prispôsobí svoje správanie - zvážia potrebu jazdy, pôjdu mimo špičky alebo si vyberú iný spôsob dopravy.
Ortodoxná synagóga v Bratislave
Ortodoxná synagóga na Heydukovej ulici v Bratislave patrí spolu so žilinskou neologickou synagógou významným slovenským sakrálnym stavbám 20. storočia. Obdivuhodne sa v nej spája modernosť s orientálnou tradíciu. Sú tu použité štylizované ornamenty v spolužití so železobetónovou konštrukciou.
Opis
Projekt vznikol na základe súťaže, ktorú vyhral Arthur Szalatnai architekt židovského pôvodu. Ktorú navrhol ako prvé veľké dielo keď prišiel z Budapešti do Bratislavy ako čerstvý absolvent vysokej školy.
Stará ortodoxná synagóga
Pôvodná ortodoxná Veľká synagóga vo veľkolepom orientálnom štýle stála na Zámockej ulici, postavili ju v roku 1862 podľa projektu architekta Ignáca Feiglera ml. Po druhej svetovej vojne sa židovská náboženská obec v Bratislave v zdecimovanej podobe už nedokázala o svoje stavby sama postarať, preto sa svojich synagóg zriekla v prospech štátu. K riadnej údržbe a obnove však nedošlo, štát veľkú synagógu extenzívne využíval ako sklad druhotných surovín a odpadu až do jej úplnej devastácie, napokon ju v roku 1961 spolu s priľahlými budovami zbúral.
Otakar Kubín
Otakar Kubín (🇫🇷 Othon Coubine; * 22. október 1883, Boskovice – † 7. október 1969, Marseille, Francúzsko) bol český maliar, sochár a grafik.
Životopis
Absolvoval sochársko-kamenársku školu v Hořiciach v rokoch 1898 – 1900, od roku 1900 do roku 1904 študoval Akadémiu výtvarných umení v Prahe, kde bol žiakom Václava Brožíka, Vojtěcha Hynaisa, Hanuša Schwaigera a Františka Thieleho.
V roku 1932 sa stal členom Umeleckej besedy, bol aj členom Spolok výtvarných umelcov Mánes. V roku 1952 sa vrátil do Česka do rodných Boskovíc, kde zostal dvanásť rokov a potom sa vrátil do Francúzska.
Na rozdiel od ostatných z Osmy, kubizmus ho ovplyvnil len málo. Po prvej svetovej vojne je jeho dielo novoklasicistické, známe sú jeho Kytice v džbáne. Vo Francúzsku je veľmi známy a od roku 1919 pravidelne vystavoval v Salóne nezávislých (po francúzsky: Salon de Indepéndants) a od roku 1924 aj na salóne v Tuilleriách v Paríži.
Pochovaný je v mestečku Apt vo Francúzsku.
Olej
Krajčír (školská práca), Plot záhrady (1902), Podobizeň (1903), Moravská krajina (1905), Predvečer (1907), Dobývanie piesku, Vykopávanie zemiakov, Žne v Boskoviciach (1908), Zátišie, Cintorínska kaplnka v Boskoviciach, Portrét Bohumila Kubištu (1910), Imaginárna podobizeň Edgara Alana Poea (1911), Práčka (1920), Fenaison (1921), Čipkárka, Vidiečania z Auvergne (1923), Sediaci akt (1925), Kaplnka v Simiane (1926), Ležiac akt (1930), Krajina v Auvergne (1927 – 30), Kytica (1929), Okolie Cannes (1932), Akt (1933), Jar v Simiane, Dom na vidieku, Krajina so skalou, Žne (1934), Rybník na Suchém (1952), Ovsené pole (1955), Červená záhrada (1957).
Grafika
Job, Čipkárka, Rodina umelcova (1919), Neplačte, Fenaison, Krajčírka, Hlava starca (1920), Kurtizána (1921), Dievča, Krajina, Krajčírka, Akt na pohovke, Panoráma Simianu, Dievča s náhrdelníkom (1922), Dievča s prúžkom vo vlasoch (1923), Okolie Aptu (1924), Úsmev (1925), Kytica (1931), Most, Štúdia stromu (1933).
Plastiky
Maska (bronz, 1922), Žena z Marseille (bronz, 1928), Ležiace dievča (reliéf v kameni, 1928), Mulatka (bronz, 1931), Dievča so zrkadlom (pálená hlina, 1932)
Hucul
Hucul môže byť:
Gara
Gara je obec v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Bajskom okrese.
Má rozlohu 5 996 ha a žije tu obyvateľov.
NGC 6041
NGC 6041 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 27. júna 1870.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,4.
Eurázijské jazyky
Eurázijské jazyky môže znamenať:
Vézac (Cantal)
Vézac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Belize
Hlavné mesto Belmopan bolo založené v roku 1970. V roku 1973 bol Britský Honduras premenovaný na Belize. Nezávislosť bola vyhlásená 21. septembra 1981. Štátne zriadenie je parlamentná demokracia i konštitučná monarchia, prezentovaná britským kráľom Karolom III. Je členskou organizáciou CARICOM (Caribbean Community and Common Market) a SICA (Sistema de Integración Centroamericana).
Belize je jediná anglicky hovoriaca krajina v Strednej Amerike a najmenší neostrovný štát podľa počtu obyvateľov v Amerike. Medzi hlavné turistické lákadlá patrí výnimočná príroda (zalesnené vnútrozemie i koralové pobrežie) a mayské pamiatky.
V roku 2010 boli 40 % obyvateľov Belize rímskokatolíci. 8,5 % letniční, 5,5 % adventisti siedmeho dňa, 4,6 % anglikáni, 3,8 % mennoniti, 22 % iné náboženstvá a 15,6 % bez vyznania.
Dejiny
Bývalá korunná kolónia Britský Honduras získala 20. septembra 1981 úplnú nezávislosť ako republika v rámci Britského spoločenstva. Nezávislosť vo vnútornej politike mala už od roku 1964, roku 1973 prijala názov Belize. Definitívnemu udeleniu nezávislosti vtedy stáli v ceste územné nároky susednej Guatemaly, ktorá sa ich vzdala až v zmluve uzatvorenej s Belize a Spojeným kráľovstvom v marci 1981.
Belize tvorilo súčasť územia Mayov až do zničenia tejto civilizácie Hernandom Cortézom v 16. storočí. V 17. storočí obsadili krajinu Briti a urobili z nej kolóniu (1862) a korunnú kolóniu (1871). Odlišná interpretácia zmluvy o hraniciach z roku 1859 v Spojenom kráľovstve a Guatemale, ktoré si činili nároky na časť územia Belize, viedla k vojnám v rokoch 1972, 1975 a 1977. Už roku 1960 však bola v krajine ustanovená ministerská vláda, ktorá od roku 1964 disponovala úplnou autonómiou vo vnútornej politike. Situáciu krajiny komplikovali ťažké prírodné katastrofy, ktoré ju postihli v rokoch 1931, 1951, 1978 a 1980. Zjednotená ľudová strana, ktorá vládla v krajine od roku 1961, odmietla pripojenie ku Guatemale rovnako ako Zjednotená demokratická strana, ktorá prevzala riadenie krajiny po voľbách roku 1984. Získaniu úplnej suverenity krajiny napomohli aj rezolúcie OSN z rokov 1975 a 1980.
NGC 904
NGC 904 je galaxia v súhvezdí Baran, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 13. decembra 1884.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
Bolero
Bolero môže byť:
Menat (kantón)
Menat je francúzsky kantón v obvode Riom v departemente Puy-de-Dôme v regióne Auvergne. Tvorí ho 12 obcí.
Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2002
Hádzaná na Stredoamerických a karibských hrách 2002 bol hádzanársky turnaj v rámci multišportového podujatia Stredoamerických a karibských hier 2002. Konal sa v meste Santo Domingo, v Dominikánskej republike (hoci samotné hry sa konali v San Salvadore, v Salvádore) v dňoch od 26. novembra1. decembra 2002, za účasti 4 mužských a 5 ženských tímov. Nováčikmi turnaja bolo družstvo mužov Guatemaly a družstvo žien Kostariky. Hádzanársky turnaj sa na hrách organizoval iba druhýkrát. Na turnaji zvíťazili obe reprezentácie domácej Dominikánskej republiky.
Tento turnaj bol zároveň kvalifikáciou na hádzanársky turnaj Panamerických hier 2003, ktoré sa uskutočnili v Santo Domingo. Kvalifikovali sa naň 3 najlepšie družstvá mužov a 2 družstvá žien.
Pamětice
Pamětice je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 247 obyvateľov, z toho 127 mužov a 120 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,5 roka (muži 34,2 roka, ženy 39,0 roka).
Gátér
Gátér je obec v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Kiskunfélegyházskom okrese.
Má rozlohu 3089 ha a žije tu 1027 obyvateľov (2007).
NGC 607
NGC 607 je dvojhviezda v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 23. augusta 1855.
Montaigut (kantón)
Montaigut je francúzsky kantón v obvode Riom v departemente Puy-de-Dôme v regióne Auvergne. Tvorí ho 10 obcí.
Monaco (sopka)
Monaco je názov podmorského vulkánu, ležiaceho 20 km južne od západnho okraja ostrova São Miguel. Sopka leží na severozápadno-juhovýchodnom zlome, ktorý je pokračovaním zlomového pásma od vulkánu Sete Cidades až po ostrov Santa Maria.
Sopka bola objavená, keď jej erupcia v roku 1907 prerušila podmorský kábel, neskôr eruptovala ešte v roku 1911.
Vèze
Vèze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
NGC 6043
NGC 6043 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 27. júna 1886.
Vèze
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Géderlak
Géderlak je obec v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Kalocsskom okrese.
Má rozlohu 1872 ha a žije tu 1041 obyvateľov (2007).
Architektúra & Urbanizmus
Architektúra & Urbanizmus alebo A&U je slovensko-český teoretický časopis pre architektúru a urbanizmus s 39-ročnou tradíciou. Časopis vydáva Historický ústav Slovenskej akadémie vied, do roku 2018 ho vydával Ústav stavebníctva a architektúry Slovenskej akadémie vied.
Zameriava sa na súčasný stav, históriu, filozofiu a kultúru. Zaoberá sa vzťahom architektúry a urbanizmu k umeniu, technike a k životnému prostrediu, metódami hodnotenia a kritiky architektonickej a urbanistickej tvorby a hodnotením význačných architektov, architektonických diel a období.
Časopis uverejňuje štúdie, ktoré zodpovedajú jeho jeho tematickému zameraniu (rozsah cca 20 strán), ďalej diskusné príspevky k publikovaným článkom, recenzie kníh a informácie o práci výskumných pracovísk (anotácie výskumných úloh, tézy dizertačných prác, informácie o významných konferenciách atď), ktoré sa zaoberajú teóriou architektúry a urbanizmu.
Texty v slovenčine, češtine a angličtine. Šéfredaktorkou je prof. Dr. Ing. arch. Henrieta Moravčíková (predtým prof. Ing. arch. Matúš Dulla, DrSc.). Redakcia prijíma príspevky od autorov, ku ktorým je pripojené informatívne resumé, anglický preklad, zoznam citovanej literatúry.
Alpes Maritimae
Alpes Maritimae bola rímska provincia Rímskeho cisárstva, jedna z troch malých provincií nachádzajúcich sa na území Álp, medzi súčasným Francúzskom a Talianskom. Provincia bola založená v roku 14 pred Kr. Augustus, so sídlom provincie v meste Cemenelum, teraz Cimiez (súčasť mesta Nice vo Francúzsku).
Furnas (sopka)
Furnas je neaktívny stratovulkán, ležiaci na východnom konci ostrova São Miguel. Je tvorený dvoma kalderami, mladšia 6 km široká má asi 20 000 rokov a staršia 30 000 rokov. Východné steny prekrývajú starší pleistocénny štítový vulkán Nordeste a jeho kalderu Povoaçao. Sopka je známa vďaka početným horúcim prameňom a gejzírom, vyskytujúcim sa v jej okolí.
NGC 805
NGC 805 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil nemecký astronóm Heinrich Louis d’Arrest 26. septembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Furnas (sopka)
Historicky doložené erupcie pochádzajú z rokov 1439, 1443 a 1630. Posledná erupcia bola zároveň najkatastrofickejšia erupcia v Azorskom súostroví - vyžiadala si asi 200 obetí na životoch.
Michail Grigorievič Zemcov
Michail Grigorievič Zemcov (* 1688, Moskva, Rusko – † 28. september 1743, Petrohrad, Rusko) bol ruský barokový architekt, ktorý praktikoval striedmy, zdržanlivý petrovský barokový štýl, ktorý sa naučil od svojho švajčiarskeho druha Domenica Trezziniho.
Sergius I.
Svätý Sergius I. (* okolo roku 650 Palermo, Sicília - † 8. september 701, Rím) bol pápežom od 15. decembra 687 až do svojej smrti.
Bol zo sýrskej rodiny z Antiochie, ale narodil sa v Palerme na Sicílii. Do Ríma prišiel počas pontifikátu Adeodata II. V tom čase bol vysvätený na kňaza a Lev II. ho menoval kardinálom-presbyterom kostola sv. Zuzany na Kvirináli, ktorým bol až do svojho zvolenia za pápeža.
Pontifikát
Počas svojho ponitifkátu sa dostal do vážneho sporu s Byzanciou. Pápež odmietol uznať uznesenie trullskej synody (okrem iného obmedzenie pápežskej vlády i odmietnutie celibátu), ktorú v roku 692 zvolal cisár Justinián II. a cisár prikázal pápeža uväzniť. K tomu neprišlo, lebo na jeho obranu sa postavili spolu s vojskom aj občania Ríma a cisárovi vyslanci boli vypovedaní.
Venoval sa aj cirkevným záležitostiam na Západe – udelil pálium canterburskému arcibiskupovi Berthwaldowi, vrátil na post biskupa Wilfrida z Yorku, a tiež vysvätil biskupa Ravenny, Damiana.
Dal opraviť Baziliku sv. Petra i svoj bývalý titulárny kostol sv. Zuzany. 8 januára 688 slávnostne preniesli ostatky pápeža Leva I. do hrobky v bazilike sv. Petra. Sergius I. zaviedol liturgické zmeny – spev Agnus Dei počas omše, sviatok Obetovania Pána do liturgického kalendára, sviatok Povýšenia svätého Kríža, mariánske procesie.
Udelil biskupské svätenie svätému Willibrodovi.
Je pochovaný v bazilike sv. Petra. Bol vyhlásený za svätého, v katolíckom kalendári má sviatok 8. septembra. .
Alain Touraine
Alain Touraine (* 3. august 1925, Hermanville-sur-Mer – † 9. jún 2023, Paríž) bol francúzsky sociológ.
Sprvu skúmal vývoj práce v priemysle a robotnícke hnutie. Potom sa zameral na systémy konania a sociálne hnutie v dobe postupného prechodu od industriálnej spoločnosti k postindustriálnej spoločnosti (programovanej spoločnosti), v ktorej sa ako hlavný problém Alainovi Tourainovi javí riadenie a schopnosť zvládať prístroje.
Madeira (rozlišovacia stránka)
Madeira môže byť:
WiMAX
WiMAX (z angl. World Interoprability For Microwave Access) je bezdrôtová telekomunikačná technológia. Je definovaná normou IEEE 802.16, nazývanou aj WirelessMAN. Názov WiMAX je odvodený od WiMAX fóra - organizácie vytvorenej v júni 2001 na propagáciu tohto štandardu. Fórum opisuje WiMAX ako prenosovú technológiu poslednej míle (prístup zákazníka do siete poskytovateľa) a alternatívu ku káblovým technológiam, DSL, HSPA ap.
Eurázijské jazyky (Greenberg)
náhľad|Svetové rozšírenie eurázijských jazykov Eurázijské jazyky je jazyková makrorodina, navrhovaná lingvistom J. Greenbergom, pozostávajúca z nasledujúcich jazykových rodín, resp. jazykov:
Greenberg a jeho metóda sa preslávili pri klasifikácii afrických jazykov. Podobne ako Greenbergov návrh makrorodiny amerindických jazykov však návrh eurázijských jazykov zastáva len menšina historických lingvistov a naopak sa tvrdí, že sa takto časovo vzdialený prajazyk (ktorý je základom pre zisťovanie takýchto skupín) vôbec nedá zistiť.
Nedokončená pyramída
Nedokončená pyramída v Záwíja al-Arján alebo Bakova pyramída sa nachádza neďaleko Vrstvenej pyramídy pri dedine Záwíja al-Arján v Egypte.
Podľa dochovaných stavebných značiek nie je možné presne určiť majiteľa pyramídy, ale použitý materiál a spôsob výstavby ju kladú do obdobia 4. dynastie, presnejšie medzi Snofrua, príp. Rachefa a Menkaureho. Dochované nápisy umožňujú nejednoznačný výklad, čo vytvára niekoľko hypotéz o jej staviteľovi: mohol ním byť Nebka, Neferkare, Vehemka alebo Radžedefov syn Baka, resp. Nebkare, Baufre či Džedefhor.
Harkakötöny
Harkakötöny je obec v Maďarsku v Báčsko-malokumánskej župe v Kiskunhalasskom okrese.
Má rozlohu 5270 ha a žije tu 935 obyvateľov (2007).
Nedokončená pyramída
Pyramída a jej výskum
Stavbu v druhej polovici 19. storočia skúmal Alexandre Brasanti. Dnes sa dajú rozoznať pozostatky kamennej ohrady pyramídového komplexu a predpokladá sa pri ňom rozľahlé pohrebisko. Celý komplex sa však v súčasnosti nachádza v areáli vojenského priestoru, čo znemožňuje jeho ďalší archeologický výskum.
NGC 6044
NGC 6044 je galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 27. júna 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,3.
Pionsat (kantón)
Pionsat je francúzsky kantón v obvode Riom v departemente Puy-de-Dôme v regióne Auvergne. Tvorí ho 10 obcí.
Viktor Oskar Tilgner
Viktor Cyril Oskar Tilgner (* 25. október 1844, Bratislava – † 16. apríl 1896, Viedeň ) bol sochár a portrétista nemeckej národnosti, pôsobiaci v Rakúsku.
Je hlavným predstaviteľom neobaroka v plastikách na viedenskej okružnej triede. Jeho realistický akademizmus bol ovplyvňovaný Hansom Makartom, hlavným predstaviteľom maliarstva tzv. epochy Ringstrasse, s ktorým navštívil v roku 1874 Taliansko. Popri tom mal sochár kontakty aj s Johannom Straußom a patril k umeleckému okruhu okolo grófa Karla Lanckoronskiho.
Zoznam kultúrnych pamiatok v okrese Svidník
thumb|Okres Svidník
V okrese Svidník sa nachádza 128 kultúrnych pamiatok. Nasleduje zoznam jednotlivých zoznamoch pamiatok podľa obcí.
Ben Bova
Benjamin William Bova (* 8. november 1932, Philadelphia, Pensylvánia, USA† 29. november 2020, Naples, Florida, USA ) bol americký spisovateľ sci-fi.
Vo svojom rodnom meste sa v roku 1953 oženil s Rose Cucinotto a v roku 1954 získal bakalársky titul (B.S.) zo žurnalistiky na Tempel University. Pätnásť rokov pracoval v leteckom priemysle. Už v tom čase začal písať SF: prvou knihou bola The Star Conquerors v roku 1959, jeho prvá poviedka A Long Way Back sa objavila v roku 1960. Od roku 1971 do roku 1978 bol editorom časopisu Analog Science Fiction, počas tejto doby šesťkrát získal cenu Hugo za najlepšieho profesionálneho editora. Potom prešiel do časopisu Omni, kde zostal až do roku 1982.
Saint-Loup-Nantouard
Saint-Loup-Nantouard je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Ben Bova
Vyučoval sci-fi na Harvarde a prednášal v newyorskom Haydenovom planetáriu. Bova písal o technike pre projekt Vanguard (konštrukcia prvej americkej umelej družice Vanguard I) a bol marketingovým manažérom Avco Everett Research Laboratory, kde sa stretol s mnohými špičkovými vedcami v oboroch laserov, umelých sŕdc a ďalších pokročilých technológií. Je emeritným prezidentom Národnej vesmírnej spoločnosti (National Space Society – NSS) a bol prezidentom SFWA (Science-fiction and Fantasy Writers of America).
Saint-Loup-Nantouard
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 706
NGC 706 je galaxia v súhvezdí Ryby, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 30. septembra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,5.
Monaco
Monaco môže byť:
Adelina zem
Adelina zem je časť pobrežia Antarktídy medzi bodom Pourquoi Pas na 66.2°N, 136.18333°W a bodom Alden na 66.8°N, 142.03333°W, s dĺžkou pobrežia  a okolím tiahnucim sa ako kruhový výsek približne  smerom ku južnému pólu. Je to jedna z piatich oblastí Francúzskych južných a antarktických území. Táto oblasť, prevažne pokrytá ľadom, sa odhaduje na rozlohu.
Od 12. januára 1956 tu bola trvale zriadená francúzska výskumná základňa na 66.66667°N, 140.01667°W, stanica Dumont d’Urville, s populáciou 33 osôb v zime, ktorá sa zvyšuje na 78 počas antarktického leta. Prvá francúzska stanica Port Martin bola vybudovaná 9. apríla 1950 na 66.81778°N, 141.39417°W, ale bola zničená požiarom v noci z 23. januára na 24. januára 1952. Port Martin mala 11 obyvateľov v zime 1950 a 17 v 1951.
Adelina zem susedí s Austrálskym antarktickým teritóriom na východe aj na západe.
Pobrežnú časť Adelinej zeme – Adelino pobrežie objavil 20. januára 1840 francúzsky bádateľ Jules Dumont d’Urville a pomenoval ho po svojej manželke Adélie.
Vezels-Roussy
Vezels-Roussy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Cantal, v regióne Auvergne.
Adelina zem
Adelina zem bola lokalitou pre nakrúcanie filmu Putovanie tučniakov.
Podľa Antarktického zmluvného systému francúzsky nárok na Adelinu zem, podobne ako ostatné nároky na antarktické teritóriá, nie je ani uznaný ani uprený ostatnými signatármi tohto systému.
Vezels-Roussy
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Terminizmus
Terminizmus je filozofické učenie blízke nominalizmu. Predstaviteľom terminizmu bol najmä William Occam. Podľa terministov všeobecné pojmy nemajú nijakú skutočnú realitu, ale sú iba slovami, značkami, termínmi.
Sumerská astronómia
O astronomických poznatkoch Sumerov je pomerne málo správ. Vieme, že pred viac ako 5000 rokmi pomenovali už niektoré súhvezdia zvieratníka (napr. Škorpión), ich mená sa používajú dodnes, a skatalogizovali najjasnejšie hviezdy. Všimli si, že sa cez ne premieta pohyb Slnka, planét a Mesiaca po oblohe.
Každá planéta (dokonca Slnko aj Mesiac) pre nich predstavovala boha alebo bohyňu. Od Sumerov prevzali túto mytológiu aj iné národy. Slnko bolo bohom slnka a v Sumeri sa nazývalo Utu. Merkúr bol bohom vedomostí a komunikácie nazvaný Enki, Venuša bohyňou lásky Inanna, Zem bola bohyňou zeme a Sumeri ju volali Ki alebo tiež Ninhursag. Mesiac bol bohom alebo bohyňou mesiaca s menom Nanna, červenú planétu Mars, boha smrti a vojny, nazvali Sumeri Gugalanna. Najvyšším bohom, a zároveň bohom oblohy a búrok, bol Enlil. Saturn, boha roľníctva, nazvali Sumeri Ninurta. Rímski bohovia mali takmer presne rovnaké vlastnosti, len iné mená.
Sumeri boli pravdepodobne prvými ľuďmi, ktorí zostavili kalendár. Používali lunárny kalendár zosúladený so solárnym rokom s ročnými obdobiami. Mal 12 lunárnych mesiacov, a aby vyplnili rozdiel medzi lunárnym a solárnym rokom, vsunuli približne každé 3 roky jeden mesiac navyše. Mesiac začínal pri západe Slnka najtenším kosáčikom nového Mesiaca, ktorý bol viditeľný asi 18 hodín po konjunkcii so Slnkom a asi 36 hodín po vymiznutí kosáčika starého Mesiaca (za určitých okolností 22 až 24 hodín, ak je čisté nebo nad západným horizontom). Deň sa začínal pri západe Slnka a mal 12 hodín. Nový rok oslavovali Sumeri v deň novu po skončení starého lunárneho roka približne v období jarnej rovnodennosti. Pri tejto príležitosti sa konal posvätný svadobný obrad. V starovekom Sumeri boli dve „obdobia“ počas sumerského roka: „letné“ obdobie Emeš, ktoré začínalo v deň jarnej rovnodennosti, a „zimné“ obdobie Enten, ktorého začiatok bol v deň jesennej rovnodennosti. Od Sumerov prevzali tento kalendár Egypťania, Babylončania a semitské kmene. V hebrejskom kalendári je niekoľko podobností so sumerským kalendárom: Hebrejská Pascha začínala približne v období sumerského Nového roku a Sabat začínal po západe Slnka.
Alamani
thumb|Ríša Alamanov v 10. storočí Alamani alebo Alemani bol zväz germánskych kmeňov svébskeho pôvodu historicky doložený od 3. storočia.
Alamani obývali polabskú oblasť, ktorá sa rozprestierala od Meklenburska po Čechy. Odtiaľto podnikali výboje na horný Rýn a do Podunajska. Vybojovali početné bitky s Rimanmi, prenikli aj na územie dnešného Talianska. Pri meste Mediolanum (dnešné Miláno)  ich porazil cisár Gallienus.
V roku 357 ich porazil cisár Julián Apostata pri sídle Argentoratum (dnešný Štrasburg).
Kmeňový zväz Alamanov sa v 5. storočí usadil a rozšíril na území dnešného juhozápadného Nemecka a Švajčiarska.
V období 496 - 497 boli pod nadvládou Frankov, pričom až v roku 536 boli definitívne podrobení.
Archeologické nálezy v súvislosti s Alamanmi sa vyskytujú v horizonte 5. až 8. storočia. Boli odkryté pohrebiská (Hailfingen, Schretzheim, Mengen), početné vidiecke sídla a opevnené hradiská (Glauberg).
NGC 539
NGC 539 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Caffellatte
náhľad|Caffe latte servírované v Osle v Nórsku
Príprava
Na prípravu caffelatte si v kávovare urobíme 30 ml espressa do poháru na cafelatte. Potom nalejeme ohriate mlieko, ktoré rozlejeme aj po okrajoch pohára. Na záver necháme asi 1 cm peny, ktorú potom nanesieme na hladinu. Servírujeme zdobené čokoládou alebo škoricou. (len na požiadanie). Skúseni baristi kreslia do kávy rôzne vzory ako napríklad labuť, indián, srdce, tulip atď.
Vypsaná fiXa
Vypsaná fiXa je česká hudobná skupina z Pardubíc, ktorá vznikla v roku 1994. Kapela hrá punk ale niekedy sa tiež označuje za Pop punkovů.
Fobos
Fobos môže byť:
NGC 6045
NGC 6045 (tiež Arp 71) je špirálová galaxia v súhvezdí Herkules, ktorú objavil americký astronóm Lewis A. Swift 27. júna 1886. Halton Arp ju zaradil do svojho katalógu podivných galaxií medzi špirálové galaxie s malým sprievodcom s veľkou plošnou jasnosťou.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,1.
NGC 905
NGC 905 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 15,1.
Figuratívne umenie
náhľad|Ein Meerhafen („prístav“"), figuratívna krajina od rakúskeho umelca [[Johann Anton Eismann|J. A. Eismanna (1604 – 1698), ktoré zobrazuje budovy, ľudí, lode a iné objekty, ktoré sú individuálne význačné]]
Figuratívne umenie alebo fyzioplastické umenie je umenie, ktoré zobrazuje realitu vonkajšieho sveta, teda videné predmety. Často je definované ako kontrast k abstraktnému umeniu.
Deimos
Deimos môže byť: