cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Junkers Jumo 004
Použitie
Motory Jumo 004B použili aj Francúzi pri pokusnom lietadle SO.6000 Triton (prvé francúzske prúdové lietadlo). Hneď po vojne sa s týmito motormi pracovalo aj u nás. Továreň Avia zahájila montáž a čiastočnú novovýrobu prúdových Messerschmittov Me 262A a B pod označením S-92 a CS-92 (dvojmiestny cvičný) a tiež motorárske firmy obnovovali pohonné jednotky Jumo 004B s československým označením M-04.
Mužská dvojhra na Chennai Open 2007
Mužská dvojhra na Chennai Open 2007 sa hrala ako súčasť Chennai Open 2007 od 1. do 8. januára 2007. Titul získal Belgičan Xavier Malisse, ktorý vo finále porazil Rakúšana Koubeka 6-1 6-3. Bol to jeho druhý titul v dvojhre na okruhu ATP.
Dermoidná cysta vaječníka
Dermoidná cysta vaječníka alebo ovariálna dermoidná cysta alebo benígny cystický teratóm je nezhubný nádor pôvodom zo zárodočných buniek. Tvorí 10 až 15% všetkých nádorov vaječníka. Viac ako 80% pacientov sú ženy v reprodukčnom veku. Nádor je obyčajne jednostranný, v 15-25% však môže postihovať oba vaječníky. Obyčajne je menší ako 10 cm.
Cystický teratóm sa môže skladať z tkanív ektodermálneho, mezodermálneho i endodermálneho pôvodu. Obyčajne dominuje ektodermálna zložka, preto sa teratóm ovária synonymicky označuje ako "dermoidná" cysta. Histologicky sa nájde v nádore tukové tkanivo, vlasy, niekedy dokonca i zuby. Kalcifikáty sú bežné, najčastejšie škrupinkovité. Nádor sa môže malígne zvrhnúť v 1-2% prípadov, obyčajne ako epidermoidný karcinóm. Malígny zvrat sa morfologicky prejaví ako "Rokitanského hrbolček" - čiastočne solídne ložisko podobné bradavke, ktoré prerastá obal tumoru. V pokročilejších štádiách malígnej transformácie nádor prerastá do močového mechúra, črevných kľučiek a panvovej steny.
Diagnostika
Klinicky sa dermoidná cysta prejaví obyčajne nšpecifickou bolesťou v oblasti panvy. Torzia alebo ruptúra ovária ako prvý prejav ochorenia je vzácna.
Rtg snímka panvy
Na snímke a môžu zobraziť zuby alebo kosť, tvoriace niekedy súčasť cysty. Nie častým, ale typickým znakom je tzv "príznak plávajúceho tuku" v podobe horizontálnej hladinky oddeľujúcej súčasty cysty s odlišnou hustotou.
USG
Sonograficky má dermoidná cysta variabilný obraz od typickej anechogénnej simplexnej cysty až po echogénny vzhľad solídneho tumoru. Špecifické znaky sú cystická masa s echogénnym inracystickým solídnym "uzlom"; kožná "zátka" obsahujúca vlasy, zuby alebo tuk.
CT
CT zobrazí dobre ohraničenú masu s ostrým ohraničením medzi tukom a vodou, kalcifikáty, zuby i solídnu zložku expanzie.
MRI
Zobrazenie magnetickou rezonanciou v T1 vážení znázorní hyperintenzný signál tuku spolu s typickým signálom vody. Diagnózu potvrdia sekvencie s potlačením tuku.
Liečba
Napriek svojej nezhubnej povahe sa dermoidné cysty obyčajne chirurgicky odstraňujú - ako prevencia prípadných komplikácii a zriedkavej, ale možnej malígnej transformácie.
Rossov ostrov
Rossov ostrov je ostrov vytvorený štyrmi sopkami v Rossovom mori pri Rossovej ľadovej bariére v Antarktíde. Neďaleko sa nachádza pobrežie Viktóriinej zeme. Napriek malej rozlohe je ostrov 6. najvyšším ostrovom na Zemi.
Oblasť je súčasťou Rossovej dependencie, závislého územia Nového Zélandu, ktoré však nie je medzinárodne uznávané pre existenciu Antarktického zmluvného systému.
Geografia
Rozloha ostrova je 2 460 km², z toho len malá časť nie je pokrytá ľadom a snehom. Sir James Clark Ross objavil ostrov v roku 1841, neskôr bol na jeho počesť pomenovaný Robertom F. Scottom. Ostrov tvorí vyhasnutá sopka Mount Terror, najjužnejšie ležiaca činná sopka na svete Erebus a menšia Mount Bird  na severe ostrova a Abbott Peak medzi Mount Bird a Mount Erebus. Vyššie dva vrcholy nesú meno lodí Rossovej výpravy HMS Erebus a HMS Terror.
Využitie
Rossov ostrov slúžil mnohokrát ako základňa pre expedície do Antarktídy. Bol a je totiž najjužnejšie položeným ostrovom dosiahnuteľným po mori. Budovy postavené Scottovou a Shackletonovou výpravou sú dodnes chránené ako historické sídla.
V súčasnosti je na juhu Rossovho ostrova novozélandská Scottova základňa, a najväčšia americká stanica v Antarktíde, McMurdo Station. Greenpeace tu mal svoju základňu World Park Base v období rokov 1987 až 1992.
Kaštieľ Radvanských
Kaštieľ Radvanských alebo kaštieľ Radvanskovcov je renesančný kaštieľ zo začiatku 16. storočia, ktorý sa nachádza v banskobystrickej mestskej časti Radvaň. Je postavený na gotických základoch.
Kaštieľ vznikol v prvej polovici 16. storočia. Jednotraktová budova kaštieľa má dve podlažia, štyri veže, uzavretý dvor a lodžie po oboch stranách. Miestnosti majú renesančné klenby alebo rovné zastropenie z 19. storočia. Prestavby a úpravy sú z 17., 18., a 19. storočia (južný empírový trakt).
Za kultúrnu pamiatku bol kaštieľ vyhlásený 26. júna 1963 Okresným národným výborom Banská Bystrica. Posledná rekonštrukcia sa uskutočnila v roku 1958 a do majetku mesta prešiel v roku 1994. Do roku 1997 v kaštieli sídlil archív. Počas nevyužívania Pamiatkový úrad SR hodnotil stav kaštieľa ako „dezolátny“. V roku 2009 mala o kaštieľ záujem Slovenská zdravotnícka univerzita, tej sa však do roku 2012 nepodarilo uskutočniť zámer rekonštrukcie za 2,5 milióna €. Vo februári 2013 schváli mesto Banská Bystrica dlhodobý prenájom kaštieľa Akadémii umení za symbolické 1 € ročne. Rektor AU Matúš Oľha sa o kaštieli vyjadril takto: „Našou koncepciou je otvoriť kaštieľ širokej verejnosti a neuzatvoriť ho len pre úzky okruh záujemcov. Organizovali by sme tam rôzne výstavné aj koncertné, či iné spoločenské podujatia.“ V kaštieli by mohlo vzniknúť múzeum bábkara Antona Anderleho, ktorý z Radvane pochádzal. Vysoká škola sa zaviazala do kaštieľa investovať 1,65 milióna €. Finančné prostriedky majú prísť z nórskych fondov. Ak rekonštrukcia do dvoch rokov nezačne, kaštieľ pripadne naspäť mestu.
V decembri 2014 primátor Ján Nosko oznámil príjem dotácie 1 mil. € od vlády. Rekonštrukcia sa začala 15. apríla 2016. Zatiaľ prebehne len prvá časť projektu, na ďalšie časti zháňa Akadémia umení finančné prostriedky.
Südwestrundfunk
thumb|Sídlo SWR v Stuttgarte Südwestrundfunk (SWR) je verejnoprávna inštitúcia, ktorá funguje v nemeckých spolkových krajinách Bádensko-Württembersko a Porýnie-Falcko. Jej úlohou je tvorba verejnoprávneho vysielania v týchto spolkových krajinách. Svoje sídla má v mestách Stuttgart, Baden-Baden a Mainz.
SWR vznikol v roku 1998 spojením Süddeutscher Rundfunk (SDR) so sídlom v Stuttgarte a Südwestfunk (SWF) so sídlom v Baden-Badene a je súčasťou ARD, kde je druhým najväčším subjektom (po Westdeutscher Rundfunk).
Televízia
V roku 1969 vznikla televízna stanica Südwest 3 ako spoločný projekt SDR, SWF a SR. V roku 1998 sa program rozdelil na Südwest BW (Bádensko-Württembersko) a Südwest RP (Porýnie-Falcko). V roku 2000 bol vytvorený spoločný názov Südwest Fernsehen, ktorý sa v roku 2006 zmenil na SWR Fernsehen.
Dnes stanica vysiela program v dvoch regionálnych verziách. 70 % programu je spoločných a vysiela sa z Baden-Badenu. Zvyšných 30 % sa vysiela zo Stuttgartu (SWR-BW) a Mainzu (SWR-RP).
Okrem tejto stanice vytvára SWR programy pre Das Erste, Phoenix, KI.KA, ARTE a 3sat.
Rozhlas
SWR1 je spoločné označenie pre rozhlasové stanice SWR1 Baden-Württemberg a SWR1 Rheinland-Pfalz. Vznikli 30. augusta 1998 z pôvodných staníc SWF1 a SDR1. Počas dňa vysielajú tieto stanice oddelený program zo Stuttgartu a Mainzu. Večerný, nočný program, ako aj niektoré víkendové programy sú vysielané spoločne z Baden-Badenu. Cieľovou skupinou stanice sú poslucháči vo veku 40 – 55 rokov. Hudobný výber tvorí popová a rocková hudba posledných 50 rokov.
SWR2 je stanica zameraná na kultúru. Vznikla zo stanice S2 Kultur, ktorá bola spoločným projektom SWF a SDR. V programe dominujú magazíny, fíčery, rozhlasové hry, diskusie a iné. V hudobnej ponuke dominuje klasická hudba.
SWR3 je stanica zameraná na mladšiu generáciu (19 – 39 rokov), hudba sa orientuje na formát Adult contemporary. Vznikla z pôvodných staníc SWF3 a SDR3. Vysielanie prebieha z Baden-Badenu. Niekoľko dní v týždni vysiela nočný program v rámci ARD-Popnacht a tento program preberajú aj ďalšie stanice. Podľa mediálnej analýzy bola táto stanica v júli 2010 najpočúvanejšia v Nemecku s 3,82 miliónmi poslucháčov.
SWR4 je spoločné označenie pre rozhlasové stanice SWR4 Baden-Württemberg a SWR4 Rheinland-Pfalz. Tieto stanice vznikli z pôvodných staníc SWF4 Rheinland-Pfalz a S4 Baden-Württemberg. Vysielanie počas dňa je oddelené, večerný program je vysielaný spoločne a stanice sa pri jeho tvorbe striedajú v týždennom intervale. Nočné vysielanie je organizované v rámci ARD-Nachtexpress. Vysielanie je zamerané na starších poslucháčov (vo veku nad 60 rokov). Hudobný výber tvoria nemecké šlágre, evergreeny z celého sveta a inštrumentálna hudba.
DASDING je stanica vysielajúca pre mládež. Vysielanie začalo 17. mája 1997. V rámci programu nie je vysielaná žiadna reklama ani sponzoring. Vo vysielaní je oproti SWR3 vyšší podiel alternatívnej hudby (elektronická hudba, alternatívny rock, R’n’b, rap, hip-hop), ktorá má v rámci vysielania vyhradené špeciálne relácie.
SWR cont.ra (content radio) je stanica, ktorá je zameraná na informačné a kultúrne relácie. Vysielanie začalo v júli 2002. V rámci vysielania je okrem spravodajstva priestor aj pre prenosy z parlamentu, historické dokumenty, športové prenosy, relácie jednotlivých redakcií (náboženstvo, hospodárstvo, životné prostredie) a preberanie relácií z iných staníc (predovšetkým z SWR2). V noci stanica preberá program MDR Info.
Zoznam chránených území v okrese Bratislava V
Toto je zoznam chránených území v okrese Bratislava V aktuálny k roku 2017, v ktorom sú uvedené chránené územia v oblasti okresu Bratislava v.
Urepel
Urepel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jazykové verzie eura
K slovám euro a cent vzniklo niekoľko lingvistických problémov v mnohých jazykoch členských štátov Európskej únie, ako aj vo vzťahoch ku gramatike a tvorenie množného čísla.
Písomná podoba vyobrazená na bankovkách je preto EURO v latinke, ΕΥΡΩ v gréckej abecede a na novej sérii bankoviek (5€, 10€, 20€) aj ЕВРО v cyrilike napriek tomu že Bulharsko ešte nie je členom Eurozóny.
Podobne ako názov meny "euro" aj názov jej jednotiek "cent" sa má v jednotnej podobe používať v národnej legislatíve členských štátov a to aj v singulári aj v pluráli. Výnimkou je Grécko, ktoré používa λεπτό (leptό, singulár), λεπτά (leptá, plurál) na národnej strane euromincí.
Česko
V češtine sa píše euro a cent a výslovnosť je,. Písomná forma názvu euromeny sa teda odlišuje od písomnej formy názvu kontinentu Európa (Evropa); okrem toho sa predpona "euro-" začala štandardne používať pre všetky záležitosti spojené s EÚ (Evropská unie).
V češtine je slovo euro stredného rodu, skloňuje sa podľa vzoru město a, tak ako väčšina podstatných mien, mení tvar plurálu po číslovkách, a to (v základnom tvare) takto: V hovorovej reči sa niekedy namiesto týchto správnych tvarov používa nevyskloňovaná podoba euro pre akúkoľvek hodnotu. Cent je slovo mužského rodu a skloňuje sa podľa vzoru hrad.
Nemecko a Rakúsko
Základný tvar v nemčine znie Euro a Cent (veľkými písmenami). Rovnaký tvar sa (podobne ako v prípade iných merných jednotiek stredného a mužského rodu – napr. Meter, Dollar) používa v celom singulári aj pluráli s týmito výnimkami:
Slovo Euro sa vyslovuje (v slovenskom prepise) [ojro], slovo cent [sent] (ako v angličtine) alebo [cent] (ako v slovenčine). Väčšina ľudí používa výslovnosť [sent] (podľa amerického dolára).
Pejoratívne a slangovo sa euro prezýva Teuro, čo je slovná hračka odvodená od slova teuer s významom 'drahý'. Nemecká marka mala polovičnú hodnotu eura (približný pomer 2:1), niektorí obchodníci a majitelia reštaurácií museli čeliť obvineniam, že využívajú menšie sumy v eurách na to, aby zvýšili ich cenu v prepočte na nemecké marky.
Slovensko
Podľa pravidiel slovenského jazyka (primárne z kodifikačných príručiek Krátky slovník slovenského jazyka, Pravidlá slovenského pravopisu a Morfológia slovenského jazyka) je euro slovo ohybné, stredného rodu, skloňované podľa štandardného vzoru mesto. Vyslovuje sa ako tri slabiky: e-u-ro. Okrem toho má euro medzinárodnú skratku "EUR" podľa normy ISO, (nezáväznú) značku € a na Slovensku (nezáväznú) skratku Eur (o € a Eur pozri nižšie).
Podľa pravidiel sú v slovenčine správne takéto použitia názvu/skratky/symbolu euro po číslovkách:
Slovo euro (po číslovkách či samostatne) sa skloňuje takto:
Vyslovene nesprávne sú napríklad tvary:
Okrem toho treba poznamenať, že:
Ďalej v zmysle komentára k zákonu o zavedení eura na Slovensku platí:
Slovinsko
V slovinčine sa euro a cent nazývajú evro a cent, podoba slov s číslovkou dva je 2 evra/centa a podoba ostatného množného čísla je 3 evri/centi a 5 evrov/centov. Evro sa píše s v namiesto u, pretože je odvodené od slova Evropa (Európa), ktoré sa tiež píše s v.
2096 Väinö
2096 Väinö je planétka s priemerom 29 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 18. októbra 1939.
Jazykové verzie eura
Slovinsko
V legislatívnych textoch sa však slovo evro nahrádza slovom euro vo všetkých pádoch, čo vyplýva z dohody uzatvorenej medzi Slovinskom a Európskou úniou.
Ošelín
Ošelín je obec v Česku v okrese Tachov v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 135 obyvateľov, z toho 68 mužov a 67 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,7 roka (muži 42,8 roka, ženy 36,6 roka).
Jazykové verzie eura
Spojené kráľovstvo
Oficiálne pravidlá, ktoré sa dodržiavajú v legislatíve EÚ v angličtine, predpisujú použitie slov euro a cent pre jednotné aj množné číslo. Tento postup pochádza zo snahy zabezpečiť to, aby eurobankovky neboli preplnené dlhým radom plurálov v jednotlivých jazykoch. Plurál bez použitia prípony -s zostal zachovaný aj v legislatíve EÚ, Európska komisia preto rozhodla, ponechať takéto množné číslo v anglickej verzii legislatívy, zatiaľ čo ostatným členským štátom umožnila používať gramaticky správne podoby plurálu. Generálne riaditeľstvo pre preklad teraz však odporúča, aby sa používali gramaticky správne podoby plurálu euros a cents najmä v materiáloch určených širokej verejnosti. Generálne riaditeľstvo pre preklad vydalo English Style Guide (príručku pre autorov textov a prekladateľov Európskej komisie), v ktorej sa píše: "Podobne ako ‘pound’, ‘dollar’ alebo názov akejkoľvek inej meny v anglickom jazyku píše sa aj slovo ‘euro’ malými písmenami vrátane prvého písmena slova, a ak je to vhodné, priberá v pluráli príponu ‘s’ (podobne aj slovo ‘cent’): This book costs ten euros and fifty cents (Táto kniha stojí 10 € a 50 centov)."
Zdroj
€
Židia v Andorre
Miestna komunita netrpí diskrimináciou a je dobre začlenená do celkovej andorrskej spoločnosti.
Vietnow
Vietnow je tretia skladba albumu Evil Empire americkej metalovej kapely Rage Against the Machine. Kriticky poukazuje na populárne pravicové relácie v rádiach, moderované napr. Rushom Limbaughom, G. Gordonom Liddym, Oliverom Northom alebo Michaelom Reaganom. Takisto pripomína kauzu zo začiatku 90.rokov, keď boli štyria losangeleskí policajti zachytení pri bití černošského motoristu Rodneyho Kinga.
Incesticide
Incesticide je kompilácia B-strán singlov, štúdiových nahrávok a iných rarít skupiny Nirvana, ktorá vyšla v roku 1992 vo vydavateľstve Universal Music.
Zoznam skladieb
Všetky skladby sú napísane Kurtom Cobainom okrem uvedených výnimiek.
Champigneul-Champagne
Champigneul-Champagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Marne, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Židia v Albánsku
Židovská komunita v Albánsku je veľmi malá, má približne 10 členov, väčšinou z hlavného mesta Tirana. V miestach, kde skôr bývala aktívna židovská komunita, dnes existuje len veľmi málo organizovaný verejný život. V Tirane sa nachádza Spoločnosť pre albánsko-izraelské priateľstvo. V krajine je už len jediná synagóga, a to v meste Vlorë, avšak ani tá už nie je činná.
Dejiny
V období komunistickej nadvlády bola židovská komunita silne izolovaná a všetky náboženstvá boli zakázané. Uvádza sa, že židovská komunita mala 200-300 členov. Po páde komunizmu v roku 1991 boli takmer všetci albánski Židia prepravení do Izraela, kde sa usadili prevažne v Tel Avive.
Vyšná Voľa
Vyšná Voľa je obec na Slovensku v okrese Bardejov. K 31. 12. 2015 mala obec 401 obyvateľov. V obci sa nachádza predajňa potravín, dva kostoly (rímskokatolícky a evanjelický) a jedno pohostinské odbytové stredisko.
Vyšná Voľa leží medzi obcami Lukavica a Nižná Voľa.
Dejiny
Najstaršia písomná správa o obci je z roku 1438, v ktorej zemania z Tročian a ich príbuzní protestovali proti zaberaniu majetkov v doline Tople, aj v obci Vyšná Voľa. V uvedenej listine sa obec uvádza v maďarskom tvare vo význame PETROVA PORUBA, Čo dosvedčuje, že obec založili usadlíci so Šoltýsom Petrom. V roku 1956 bola zavedená autobusová linka cez Vyšnú Voľu a to z Bardejova do Olšaviec. Obdobie rokov 19601980 je obdobím rokov novostavieb, rastie vzdelanosť a kultúrna úroveň vyšnovoľančanov. V roku 1960 bol zavedený prvý telefón do obce, v roku 1961 bola obec elektrifikovaná, v roku 1964 sa začala výstavba kultúrneho domu, 1965 výstavba cesty cez obec a cez kohútie, v roku 1967 začali občania s výstavbou skupinových vodovodov, 1974 sa začala výstavba materskej školy. V roku 1975 sa začalo kolektívne hospodáriť na pôde, vybudoval sa hospodársky dvor.
Vznik a založenie
Stará povesť vraví, že Vyšná Voľa vznikla na mieste bukových lesov, kde sa vyrábalo drevené uhlie pre potreby miest do železných pecí. Prví obyvatelia boli uhliari.
V roku 1829 obec zasiahol požiar, ktorý zničil takmer polovicu domov. Po požiari prišiel do obce bardejovský inžinier Kulkaj, keďže obec ešte patrila k Bardejovu a rozdelil obec na pozemky a pridelil ich jednotlivým občanom.
Okolo roku 1873 prišla opäť epidémia, ktorá si vyžiadala niekedy takmer celú rodinu. Spomína sa, že rodina Odkanina Ondreja vymrela celá až na nevestu. Okolo roku 1895 nastala epidémia detského záškrtu, ktorá si vyžiadala 14 detských životov aj napriek snahe lekárov tomu zabrániť. Túto udalosť dokumentuje aj množstvo detských hrobov pri sebe na cintoríne z tohto obdobia.
V roku 1898 sa robila prvá cesta, ktorá spojila obec s okolitými obcami. Dovtedy existovali len poľné cesty.
Počas prvej svetovej vojny bola obec prenasledovaná maďarským, ale aj ruským vojskom. Rusi vpadli do obce od Bardejova, Maďari od Nižnej Voľe, obsadili ju spolu s obcou Rešov, preto Rusi vtrhli do obce cez kopec Hrabovec, v mieste kde je postavená materská škola, v nočných hodinách. Čakali tu do rána až kým sa nestretli a strhla sa streľba, ktorá si vyžiadala jednu obeť a to ruského kozáka, ktorého potom pochovali na cintoríne.
Heraldika obce
Obecný erb predstavujú dva voly hlavou otočené k sebe stojace na trojvrší, v pozadí je strom. Erb obsahuje červenú, čiernu, bielu, žltú a zelenú farbu.
Názvy obce v priebehu histórie
1773 Felső-Volya, Wissna Wolya, 1786 Felschő-Wolya, 1808 Felső-Vólya, Horní Wola, 18631902 Felsővolya, 19071913 Felsőszabados, 1920– Vyšná Voľa
Pamiatky
Medzi najstaršie pamiatky sa zaraďuje katolícky kostol sv. Terézie
Brienne-la-Vieille
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Artrológia
Artrológia alebo syndezmológia (gr. arthron - kĺb, desmos - puzdro, väzovo) je pododbor anatómie, ktorý sa zaoberá kĺbmi, väzmi a ďalšími typmi spojení kostí.
MBK Ružomberok
História
Klub vznikol v roku 1941, účastníkom československej ligy bol po prvýkrát v roku 1979. Získal 14 titulov majstra v rade po sebe (3 československé, 11 slovenských), prvý v sezóne 1990/1991. Dvakrát zvíťazil v najprestížnejšej kontinentálnej basketbalovej súťaži Eurolige, pod vedením trénerky Natálie Hejkovej. V minulosti vystupoval aj pod názvami SBZ Ružomberok, TJ Ružomberok, TJ SCP Ružomberok, SCP Ružomberok, Sipox Ružomberok (1994/95), MŠK Sipox Ružomberok (1996), od roku 2003 pod názvom MBK Ružomberok.
Začiatky basketbalu v Ružomberku (19381978)
Začiatky basketbalu na pôde mesta sa predpokladajú už v roku 1938 na miestnom gymnáziu. V súvislosti so ženským basketbalom sa spomína zájazd do Prievidze a Baťovian v roku 1948. Výraznejšie úspechy družstvo žien nedosahovalo, až v roku 1960 sa prebojovalo do najvyššej slovenskej súťaže, 2. ligy. Ružomberok odohral v tomto roku aj prípravný zápas s majstrom NDR Humboldtovou univerzitou, v ktorom podľahol 50 : 83. Zaujímavosťou je, že sa hralo vo Veľkej dvorane Kultúrneho domu A. Hlinku, zápasy sa ale väčšinou hrávali v Sokolovni. V ďalších rokoch sa TJ Ružomberok stal stabilným účastníkom 2. ligy, pod vedením Pavla Ondríka dosahoval solídne výsledky a zahral si aj kvalifikáciu o postup do československej ligy.
Postup do najvyššej súťaže (19791987)
V roku 1979 postúpili TJ SCP Ružomberok pod vedením Jána Barana a Vladimíra Lubelana do najvyššej súťaže – československej ligy. Za družstvo žien vtedy nastupovali Červeníková, Combová, Dekýšová, Kmeťková/Grafová, Haríňová, Hančíková, Jánošová/Karčáková, Lichnerová, Nagyová, Ostrienková/Vlková a Urbanová. Neskôr prišli Zdena Mottlová, Žbirková, Kotoučová. Ružomberok sa pohyboval zväčša v strede tabuľky, už aj s neskoršou trénerkou Natáliou Hejkovou, ktorá prišla zo Slávie VŠ Praha. V roku 1984 klub vypadol do 1. slovenskej ligy. Opätovne postúpil až v roku 1986, ale hneď sa s federálnou ligou rozlúčil.
Zlatá éra ružomberského basketbalu (19872003)
Najúspešnejšie obdobie v histórii ružomberského basketbalu zažil klub pod vedením dvojice Natália Hejková – Jozef Smolek v rokoch 19872003. V sezóne 1989/1990 po prvýkrát prenikol Ružomberok medzi federálnu elitu, keď skončil na treťom mieste. V ďalšom ročníku už pod našimi košmi kraľoval, keď získal prvý československý titul. V družstve už v tom čase hrala rozohrávačka Iveta Bieliková, ktorá neskôr zažila všetky klubové úspechy Ružomberka. V sezóne 1990/1991 sa Ružomberok po prvýkrát predstavil v Pohári L. Ronchettiovej.
Návrat do najvyššej súťaže
V ročníku 1987/1988 sa na trénerskú lavičku posadila Natália Hejková, pozíciu manažéra zastávala ďalšia výrazná postava ružomberského basketbalu Jozef Smolek. Po postupe do najvyššej súťaže sa nováčik umiestnil na 6. mieste a v sezóne 1989/1990 Ružomberok dosiahol vynikajúce 3. miesto. V sezóne 1990/1991 Ružomberok získal svoj premiérový majstrovský titul. Za Ružomberok v tom období hrávali Belickaiteová, Beňušová, Bieliková, Frolová, Chamajová, Chebeňová, Látalová, Pavláková, Pavúková, Pisarčíková, Pytlová, Rázgová.
1991/1992
V sezóne 1991/1992 sa Ružomberok premiérovo predstavil v Európskom pohári majstrov, predchodcovi dnešnej Európskej ligy. V 1. predkole vyradil tureckého majstra Galatasaray Istanbul (96 : 64 d, 68 : 88 v), v 2. predkole narazil na neskoršieho víťaza súťaže Dorna Godella Valencia. Španielsky majster na čele s 202 cm vysokou Razijou Mujanovičovou (bola 3-krát vyhlásená za najlepšiu basketbalistku Európy ) bol nad sily slovenského majstra a postúpil po dvoch víťazstvách 88 : 82 a 84 : 69.
1992/1993
Sezóna 1992/1993 bola pre Ružomberok na medzinárodnej scéne prelomová. Po suverénnom postupe cez fínskeho majstra Forssan Alku (98 : 91 v, 130 : 72 d) sa v 3. predkole stretli s poľskými MTK Polfa Pabianicami. Po vysokej prehre v prvom zápase 92:111 už málokto veril v postup, ale v domácom zápase SCP zvíťazilo vďaka výbornému záveru zápasu 90 : 65 a zabezpečilo si účinkovanie v skupinovej fáze EPM. V skupine sa stretli s S.F.T Como, Dornou Godellou Valenciou, francúzskym majstrom Challes Savoie Basket, ukrajinským Dynamom Kyjev a maďarským MiZo VSK Pécs.
Najmä vďaka štyrom domácim víťazstvám na zimnom štadióne si Ružomberok zabezpečil postup do Final Four v španielskej Llirii. Cenné bolo domáce víťazstvo 78 : 74 nad neskorším víťazom Valenciou, ktorej dres vtedy obliekala dvojnásobná najlepšia basketbalistka európskeho kontinentu Ruska Natália Zasuľská a americká basketbalistka Katrin McLainová. Po prehrách 72 : 85 s Comom a 52 : 72 so Challes skončil po záverečnom turnaji na celkovom 4. mieste. V poslednom federálnom ročníku domácej ligy vyhral Ružomberok súťaž bez prehry. Team nastupoval počas sezóny najčastejšie so základnou päťkou Iveta Bieliková, Barbora Garbová, Martina Godályová, Dalia Kurtinaitineová, Ingrida Jonkuteová, oporami tiež boli Milena Rázgová-Paulišincová a výborná strelkyňa spoza trojkového oblúka Kamila Pavláková.
1993/1994
Sezóna 1993/1994 priniesla Ružomberku sklamanie, po predchádzajúcej úspešnej sezóne sa basketbalistkám s prakticky nezmeneným kádrom nepodarilo postúpiť do skupinovej fázy EPM. V 1. predkole si síce suverénne poradili so švédskym Arvika Basket (86:56v, 99:61d), ale v 2. predkole po nevydarenom zápase v nemeckom GoldZack Wuppertal (69 : 92 v, 67 : 60 d) sa so súťažou rozlúčili. Ružomberok mohlo tešiť aspoň to, že vypadli s neskorším účastníkom záverečného turnaja, ktoré viedla jedna z najlepších svetových basketbalistiek deväťdesiatych rokov Sandra Brondellová. Malou náplasťou mohlo byť aspoň víťazstvo v stredoeurópskom Superpohári. Zaujímavosťou je, že v tejto sezóne sa v Ružomberku v rámci prípravy predstavila v 2 zápasoch aj reprezentácia Japonska. Zisk titulu v slovenskej lige bol pokladaný za povinnosť, o suverenite Ružomberka svedčia aj vysoké víťazstvá vo finále so Sporiteľňou Bratislava 101 : 68 a 60 : 45.
1994/1995
Po neúspechu v predchádzajúcom vydaní EPM došlo v ročníku 1994/1995 k viacerým zmenám v kádri. Odišli obidve litovské pivotky Jonkuteová a Kurtinaitieneová, Barbora Garbová a Milena Rázgová. Prišli viaceré mladé hráčky, ale predovšetkým kvalitné legionárky, vynikajúca strelkyňa Dynama Kyjev, olympijská víťazka z Barcelony Jelena Žirková a pivotka ruskej zbornej Jelena Mozgová. Po vydretom postupe cez rumunský BC Icim Arad (53 : 79 v, 96 : 62 d) sa súpermi Ružomberka stali Sporting Atény, US Valenciennes-Orchies, Dorna Godella Valencia, FTC Diego Budapešť a CSKA Moskva.
Napriek neveľmi vydarenej skupinovej fáze, v ktorej dosiahli len 3 víťazstvá (2-krát nad Budapešťou a po výbornom výkone doma 86 : 61 nad Aténami) sa družstvu podarilo postúpiť do štvrťfinále, kde vypadli s Comom po 2 prehrách (76 : 80 d, 70 : 81 v). Ružomberok vládol aj v domácej súťaži, kde prehral iba jediný zápas so Spartakom Myjava a vo finále si v 2 zápasoch poradil s rovnakým súperom 76 : 45, 76 : 61. Pripísal si tiež triumf v Maďarsko-slovenskom pohári.
1995/1996
Sezóna 1995/1996 sa začala účasťou na Golden Cup-e, neoficiálnych majstrovstvách klubov v brazílskej Pavlínii. V silnej konkurencii skončil Ružomberok po prehre s domácou Pavlíniou na 4. mieste, ale na turnaji dokázal poraziť aj víťaza EPM S.F.T. Como )). Do kádra pribudla reprezentantka Dagmar Huťková z UMB Banská Bystrica a talentovaná pivotka Alena Kováčová z Popradu. V 2. predkole EPM si bez problémov poradili so švédskym majstrom Nerike Basket Őrebro (69 : 55 v, 94 : 61 d). S jedinou prehrou sa Sipox Ružomberok stal suverénnym víťazom skupiny A v konkurencii tradičného rivala Dorny Godelly Valencie, Dynama Kyjev, Galatasaray Istanbul, CSKA Moskva a Ježice Lubľana a do bojov o Final Four so Sportingom Atény šiel ako favorit. So Sportingom si poradil 2 : 1 na zápasy (72 : 66 d, 62 : 64 v, 69 : 54 d). Final Four EPM sa konalo v bulharskej Sofii. Ružomberok po prehre s BTV Wuppertal 67 : 84 zvíťazil v súboji o 3. priečku s francúzskym CJM Bourges 65 : 59.
V domácej lige pokračovala suverenita Ružomberčaniek a žiadny vážnejší konkurent sa nenašiel. Vo finále si Ružomberok poradil s Cassoviou Košice 86 : 68 a 88 : 70. Ružomberok sa za rok 1996 po prvýkrát stal víťazom ankety Športovec roka v kategórii kolektív.
1996/1997
Sezónu 1996/1997 začal Ružomberok pod staronovým názvom SCP Ružomberok, do kádra pribudli ďalšie slovenské reprezentantky, pivotka Renáta Hiráková z Francúzskej ligy a Ľubica Jonisová (Schultzeová), výraznejšie sa presadzovala aj šikovná rozohrávačka Slávka Frniaková (Bučáková). V rámci prípravy na sezónu sa predstavil na prestížnom ázijskom turnaji Jones Cup, kde obsadili celkovo 2. miesto (turnaj vyhral výber Kanady), pričom porazili aj výber KĽDR 88 : 69 a výber Japonska 93 : 61, s výberom USA prehrali 62 : 72. Európsky pohár majstrov sa hral pod novým názvom Európska liga, v skupine A sa spolu s Ružomberkom ocitli CD Pool Getafe Madrid, US Valenciennes Olympic, Galatasaray Istanbul, MiZo VSK Pécs, DJK WildCats Aschaffenburg, TMC Ahena Cesena a Croatia Záhreb. Počas sezóny si nepríjemne zranila koleno Martina Godályová, čo spôsobilo dlhodobejšiu rekonvalescenciu. Zo skupiny si SCP zabezpečil bezproblémový postup z 3. miesta (s Croatiou Záhreb zvíťazil vysoko 100 : 67) a v play-off sa stretlo s českým majstrom IMOS Žabovřesky. Po vysokom víťazstve na pôde súpera (87 : 59), bol postup potvrdený aj domácim víťazstvom (63 : 57). Vo Final Four, ktoré sa konalo v gréckej Larisse stroskotali "žabky" tradične na Wuppertale 66 : 87 a v súboji o tretie miesto zvíťazili nad Comom 75 : 58. Vo finále ligovej súťaže sa klub stretol s tradičným rivalom Spartakom SAM Myjava s ktorým zvíťazil 77 : 55.
1997/1998
Ročník 1997/1998 začal klub tradične účasťou na kvalitne obsadených turnajoch. Najskôr zvíťazil na turnaji Eurostars v Toulouse v konkurencii domáceho družstva a tímov Parmy, KK Záhreb a Rhondy Rebels. Ružomberok tiež zastupoval Slovensko na International Invitational Tournament v USA, kde sa stretol v štyroch zápasoch s reprezentáciou Austrálie a Spojených štátov. Následne pokračoval ďalšou účasťou na neoficiálnych majstrovstvách klubov v brazílskej Londrine, kde skončil na 3. mieste po víťazstve nad CJM Bourges.
Po zdravotných problémoch musela skončiť s basketbalom Jelena Mozgová, na post pivotky preto generálny manažér Smolek zháňal adekvátnu náhradu, na spadnutie bol prestup Natálie Zasuľskej. Nakoniec do Ružomberka prestúpila moldavská reprezentantka Natália Sviščevová, tiež mladá krídelníčka Zuzana Žirková a z Banskej Bystrice mladšia sestra Anny Kotočovej Silvia Janoštinová. Samotná euroligová sezóna vzhľadom k sile kádra nemohla byť hodnotená ako úspešná. Vo vyrovnanej a silnej skupine sa o postup bilo spolu s Ružomberok šesť tímov: CJM Bourges, Pool Getafe Madrid, SG Comense Como, CSKA Moskva a Ježica Ľubľana. Ďalšie dva kluby, Sporting Atény a FTC Diego Budapešť, dokázali vyhrať len po jednom zápase. Vo štvrťfinále Euroligy vypadol Ružomberok s francúzskym Valenciennes Olympic, keď v rozhodujúcom zápase na pôde súpera prehral o dva body (73 : 75).
1998/1999
Už úvod historickej sezóny bol pre Ružomberok úspešný, keď na 7. ročníku Golden Cup-u v brazílskej Londrine skončil na 2. mieste.
V kádri družstva nedošlo pred sezónou k žiadnym výrazným zmenám, čo bolo poznať na zohratosti a dobrej organizácii hry. Už víťazstvo v skupine A pre GoldZack Wuppertal, KK Hemofarm Vršac, SG Comense, US Valenciennes Olympic, MiZo VSK Pécs, Panathinaikos Atény a izraelským Elitzur Ramla naznačilo vysoké ambície klubu v tomto ročníku Euroligy. V štvrťfinále Ružomberok prvý zápas nezvládol a prehral so skúseným Bourges vysoko 44 : 65, zdalo sa, že nádej na Final Four je stratená. Vo francúzsku však podali hráčky heroický výkon a zvíťazili vďaka výbornej obrane 51 : 42. V rozhodujúcom zápase porazili CJM Bourges 65 : 58.
Final Four sa konalo v Brne (hostiteľom bol IMOS Žabovřesky, ktorý sa do záverečného turnaja nedostal). V semifinálovom zápase sa Ružomberok stretol s Galatasarayom Istanbul. V prvom polčase hrali zverenkyne trénerky Natálie Hejkovej veľmi nervózne a prehrávali o 2 body, ale v druhom polčase prišlo spresnenie v streľbe aj lepšie doskakovanie a zaslúžené víťazstvo 54 : 47. V zápase s palubovky takmer neschádzali J. Marenčíková (39 minút) a I. Bieliková (38 minút). Finále sa hralo 8. apríla 1999 a malo prekvapujúco pomerne jednoznačný priebeh, keď SCP Ružomberok vyhral nad talianskym SFT Como 63 : 48 (34 : 23), o body sa podelili Godályová 16, Sviščevová 14, Kováčová 10, Žirková-Marenčíko 9, Bieliková a Janoštinová po 7.
V kádri víťaza Euroligy boli tieto hráčky:
Vo finále ligovej súťaže vyhral Ružomberok nad DM Lokomotíva Košice v troch zápasoch 69 : 54, 67: : 53, 74 : 56.
1999/2000
Hneď na úvod sezóny nadviazal slovenský majster na predchádzajúci úspešný ročník a zvíťazil bez zaváhania na medzinárodných turnajoch v Krakove (Lajkonikov pohár) a Záhrebe (Zrinski Frankopani). Ružomberok získal zaujímavú posilu, jednu z najlepších slovenských basketbalistiek Andreu Kuklovú.
V skupine Euroligy sa SCP stretol s tímami CJM Bourges, SG Comense, Gysev Ringa Sopron, GoldZack Wuppertal, Lachen Ramat Hasharon, Vigo, Ježica Ľubľana a skončil s pomerom víťazstiev a prehier 11 : 3 o skóre na druhom mieste za francúzskym majstrom. Vo štvrťfinále sa stretol s francúzskym klubom US Valenciennes Olympic, ktorý vyradil 2 : 1 na zápasy 72 : 65, 62 : 63, 78 : 49.
''Finálová zostava proti CJM Bourges (* = základná zostava): ''
Ostatné hráčky v sezóne:
Domácu súťaž zvládol Ružomberok bez prehry a vo finále porazil Cassoviu Košice v dvoch zápasoch suverénne 114 : 56 a 97 : 47.
2000/2001
Po ďalšom víťazstve v Eurolige sa káder družstva prakticky rozpadol, trhová cena hráčok po úspechoch stúpala a Ružomberok už nedokázal plniť ich predstavy, došlo aj k ochladeniu vzťahov medzi vedením klubu a niektorými hráčkami. Začalo sa hovoriť aj o rozdielnych predstavách mecenáša klubu Milana Fiľa a managera Jozefa Smoleka.
2001/2002
V ďalšej sezóne Ružomberok siahol po ďalších talentovaných slovenských hráčkach, Gatialovej, Čavojskej, Ružičkovej, Ciulisovej,Furkovej. Z kádra odišla Šečerbegovičová, Elena Karpovová aj Oľga Šlachovová. Najväčšou posilou v kádri bola brazílska hviezda Alessandra Santos de Oliveirová (majsterka sveta 1994, OH Atlanta 1996 striebro, Sydney 2000 bronz), ktorá prišla z talianskeho Coma, výborná srbská strelkyňa Gordana Bogojevičová a česká reprezentantka hrajúca WNBA Michaela Pavlíčková. Prišla tiež reprezentačná pivotka Lívia Libičová z Banskej Bystrice.
MBK Ružomberok - ústup z pozícií
Ružomberok vstúpil do novej sezóny 2003/2004 pod novým názvom MBK Ružomberok, s výrazne omladeným kádrom a jedinou legionárkou, Češkou Kateřinou Křížovou. V Európskej lige skončil Ružomberok s neskúseným kádrom na poslednom mieste v základnej skupine s výrazne pasívnym skóre 908 : 1167 a stratil suverenitu aj domácej ligovej súťaži, keď sa musel skloniť pred Deltou I.C.P. Košice, čim začal 6- ročnú sériu, počas ktorej bol vicemajstrom krajiny.
V ročníku 2008/2009 sa na domácu palubovku vrátila aj trénerka Natália Hejková, ale v pozícii trénerky ruského Dinama Moskva. Ružomberok podľahol Dinamu vysoko 104:44 a vzhľadom k priebehu bol výsledok pre domáci team lichotivý. Ligová sezóna 2009/2010 skončil MBK na 3. mieste, čo bolo najhoršie umiestnenie za posledných 20 rokov. Úspešnou bola opätovne až sezóna 2012/2013, kedy Ružomberok postúpil do semifinále Európskeho pohára FIBA, kde vypadol s tureckým tímom Kaski spor Kayseri.
thumb|250px|MBK Ružomberok hrá zápas 20. januára 2018 v piešťanskej Diplomat aréne proti domácim [[Piešťanské Čajky|Čajkám.]]
2018/19 - návrat na výslnie
V sezóne 2018/19 aj vďaka faktickému zániku tímu Good Angels Košice sa z Ružomberka stal najsilnejší tím domácej ligy, čo potvrdil aj výkonmi v extralige. V sezóne fakticky súperil iba s Piešťanskými Čajkami, ktoré ho ako jediné dokázali v základnej skupine zdolať. Ruža získala double za víťazstvo v extralige aj v Slovenskom pohári, keď v oboch finále zdolala práve Čajky. V prvej desiatke bodovo najúspešnejších hráčok extraligy sa umiestnili štyri Ružomberčanky - Ellenberg-Wileyová, Jefferyová, Jackovecová a Mištinová. V Eurocupe sa Ružomberok dostal do osemfinále, kde vypadol s francúzskym tímom Tarbes GB.
Sezóna 2019/20
V sezóne 2019/20 posilní tím MBK Ružomberok reprezentačná pivotka Michaela Raková, ktorá na Slovensko prišla z talianskej ligy.
Športová hala
Ružomberok hráva zápasy v športovej hale Koniareň (od roku 1996) s kapacitou približne 4 500 miest. Pred výstavbou športovej haly sa zápasy hrávali na zimnom štadióne v Ružomberku (dnes štadión Stana Mikitu), ktorý bol kapacitou vyhovujúci, ale vzhľadom k účinkovaniu v medzinárodných súťažiach len dočasným riešením. Vhodný priestor sa našiel vo vojenskom areáli bývalej jazdiarni pre kone, dnešnej športovej hale. Objekt bol upravený pre potreby loptových športov a kultúrnych podujatí, v roku 1996 takto vznikol moderný športový stánok. V minulosti hrával Ružomberok aj v telocvični SOU-papierenského, v športovej hale T18 na Plavisku a v Sokolovni oproti budove Pošty, ale aj vo Veľkej dvorane Kultúrneho domu Andreja Hlinku.
Úspechy klubu
Športové úspechy: Spoločenské úspechy:
Prostiboř
Prostiboř je obec v Česku v okrese Tachov v Plzenskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 139 obyvateľov, z toho 78 mužov a 61 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,7 roka (muži 43,5 roka, ženy 41,8 roka).
Štefan Kvietik
Doc. Štefan Kvietik, ArtD. (* 10. máj 1934, Dolné Plachtince) je slovenský herec.
Vyštudoval herectvo na VŠMU v Bratislave, po absolutóriu školy pôsobil najskôr v Armádnom divadle v Martine. Od roku 1959 je členom činohry Slovenského národného divadla v Bratislave. Od roku 1984 pôsobí tiež ako pedagóg na VŠMU. V rokoch 1990 až 1994 bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
2097 Galle
2097 Galle je planétka s priemerom 55 km, ktorú objavil K. Reinmuth 11. augusta 1953.
Kosti
Kosti môžu byť:
Leónidas z Rodosu
Leónidas (iné názvy: Leonidas, Leónidás; Leónidas) bol najslávnejším športovcom v bežeckých disciplínach v dejinách starovekého Grécka.
Leónidas z Rodu dosiahol na olympijských hrách v ľahkoatletických disciplínach najväčšiu slávu, keď zvíťazil na štyroch hrách po sebe, a to v behu na jedno stadion, behu na dve stadiá a behu ťažkoodencov (so zbraňou). Stalo sa to na 154. až 157. hrách v rokoch 164, 160, 156 a 152 pred Kr. Svoju vynikajúcu formu si teda udržal najmenej šestnásť rokov.
Dvanásť olympijských víťazstiev legendárneho Leónida z Rodu v bežeckých disciplínach nikto neprekonal. Najúspešnejším novovekým bežcom bol Paavo Nurmi z Fínska, ktorý na olympijských hrách získal 9 zlatých medailí.
Urost
Urost je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pravoslávny chrám svätých Cyrila a Metoda
náhľad|Pohľad na kostol z Resslovej ulice náhľad|Pamätník parašutistom v krypte kostola Pravoslávny katedrálny chrám svätých Cyrila a Metoda, do roku 1935 katolícky kostol svätého Karla Boromejského , sa nachádza na rohu ulíc Resslova a Gorazdova v pražskom Novom Meste.
Stavba
Budova kostola je dielom barokových architektov Kiliána Ignáca Dienzenhofera a Pavla Ignáca Bayera z rokov 1730 až 1736.
Je to významná sálová stavba pôvodne zasvätená sv. Karolovi Boromejskému. Chrám bol súčasťou susedného ústavného domova pre emeritných kňazov, ktorý bol roku 1783 zrušený a premenený na kasáreň a skladisko. V roku 1866 sa budova stala súčasťou ČVUT. 29. septembra 1935 bol kostol slávnostne zasvätený sv. Cyrilovi a Metodovi a stal sa sídlom pravoslávneho biskupa Gorazda (občianskym menom Matěj Pavlík).
Kostol stojí na asi tri metre vyvýšenej terase oproti okolitým stavbám, ako dôsledok terénnych úprav okolia v 80. rokoch 19. storočia.
Dejiny
Za nemeckej nacistickej okupácie sa chrám sv. Cyrila a Metoda významne zapísal do novodobých československých dejín. V tunajšej krypte sa ukrývali parašutisti – príslušníci zahraničného odboja – ktorí previedli atentát (operácia Anthropoid) na zastupujúceho ríšskeho protektora R. Heydricha. Tu tiež 18. júna 1942 zomreli. Medzi nimi škpt. Adolf Opálka, kpt. Jozef Gabčík, kpt. Jan Kubiš, kpt. Josef Valčík, por. Josef Bublík, por. Jan Hrubý, por. Jaroslav Švarc. Okrem mnohých ďalších, ktorí poskytli parašutistom pomoc, boli popravení aj predstavitelia pravoslávnej cirkvi a chrámu sv. Cyrila a Metoda, ktorí sa priamo podieľali na ukrývaní parašutistov – biskup Gorazd, farár Václav Čikl, kaplán Dr. Vladimír Petřek a predseda cirkevnej obce Jan Sonnevend. Pravoslávna cirkev bola v Protektoráte v septembri roku 1942 zakázaná.
Súčasnosť
V súčasnosti chrám funguje pre potreby pravoslávnej cirkvi, bohoslužby sa tu konajú: večerné – každú sobotu od 17 hodiny a nedeľné o 9.30 hodín. Okrem toho sa konajú bohoslužby podľa cirkevného kalendára. Duchovným správcom chrámu je dr. Jaroslav Šuvarský. Chrám bol tiež prehlásený ako miesto česko-nemeckého zmierenia.
Živučij
Živučij bol ruský torpédoborec triedy Zavidnyj. Do služby u Čiernomorského loďstva bol zaradený v roku 1906. Počas prvej svetovej vojny sa zúčastnil bojových akcií proti Turecku. Hneď prvý deň nepriateľských akcií 29. októbra 1914 vyrazil spolu s torpédoborcami Lejtenant Puščin a Žarkij na pomoc napadnutej mínolovky Prut. Avšak ich nepriateľom sa ukázal byť nemecký bojový krížnik SMS Goeben, a preto sa lode stiahli a nechali Prut napospas Nemcom. Dňa 30. marca 1915 previedol spolu s torpédoborcami Zvonkij a Žutkij výpad proti tureckému mestu Eregli. So svojim osudom sa Živučij stretol 25. apríla 1916, kedy neďaleko Sevastopoľu narazil na mínu a potopil sa.
Brienne-le-Château (obec)
Brienne-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aube, v regióne Champagne-Ardenne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 3154 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Devínske alúvium Moravy
Devínske alúvium Moravy je chránený areál, ktorý spravuje ŠOP - S-CHKO Záhorie.
Nachádza sa v okrese Bratislava IV v Bratislavskom kraji. Územie bolo vyhlásené v roku 1999 na rozlohe 253,1600 ha. Ochranné pásmo nebolo stanovené.
Predmetom ochrany je: ''Ochrana prírodného prostredia inundačného pásma rieky Moravy s jej ramennou sústavou, ochrana lúčnych, močiarnych a lesných spoločenstiev s bohatstvom rastlinných a živočíšnych druhov, z ktorých sú mnohé vzácne a ohrozené. Dôvodom je aj zachovanie typického rázu nížinnej lužnej krajiny.''
Gradac
Gradac je mesto v najjužnejšej časti Makarskej riviéry na jadranskom pobreží v Chorvátsku. Administratívne patrí do Splitsko-dalmatínskej župy a do centra Makarska je to z Gradacu 42 km.
Časti mesta
Územná jednotka - opčina Gradac mala v roku 2001 spolu 3 615 obyvateľov a 5 osád:
História
Mesto sa spomína najmä v 17. storočí v súvislosti s Osmanskou nadvládou na Balkáne. Prvé známky osídlenia v oblasti mesta však pochádzajú z čias Rímskej ríše, čo dokazujú archeologické vykopávky v lokalite Crkvine. Počas 2. svetovej vojny bol Gradac vypálený.
Hospodárstvo
Dnes patrí mesto k atraktívnym a vyhľadávaným turistickým strediskám južnej Dalmácie a poloha na úpätí horského pásma Rilić, čisté pláže i voda z neho robia obľúbené miesto oddychu. V stredisku sa nachádzajú hotelové komplexy Labineca, Laguna a Marcco Polo, ktoré ročne ubytujú tisíce dovolenkárov, čím sa turizmus stáva hlavným zdrojom príjmov.
Skúška života
Skúška života (orig. Proof of Life) je americký film natočený v roku 2000.
Dej
Peter Bowman je americký staviteľ, ktorý bol práve v Južnej Amerike, aby postavil most. Bol však unesený. Jeho manželka si najala špeciálneho agenta na únosy a výkupné a spoločne začali pracovať na jeho záchrane. Agent sa však do Alice Bowmanovej zamiluje...
In Utero
In Utero (z ) je tretí a pritom posledný štúdiový album americkej skupiny Nirvana, ktorý bol vydaný v roku 1993 vo vydavateľstve Geffen Records.
Zoznam skladieb
Všetky skladby sú napísane Kurtom Cobainom okrem uvedených výnimiek.
Vyšná Polianka
Vyšná Polianka je obec na Slovensku v okrese Bardejov.
Polohopis
Obec leží v pod hlavným hrebeňom Nízkych Beskýd.
Ray Charles
Ray Charles vlastným menom Ray Charles Robinson, prezývaný aj Génius (* 23. september 1930, Albany, Georgia, USA – † 10. jún 2004, Beverly Hills, Kalifornia) bol americký spevák, klavirista, skladateľ, aranžér a kapelník.
Vyšná Polianka
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci je z roku 1572, ale šoltýs tu založil sídlisko už okolo roku 1550. Bola majetkom feudálneho panstva Makovica. V roku 1600 sídlisko pozostávalo z 8 poddanských domov. V roku 1715 až 1720 tu postupne hospodárilo 10 až 6 poddanských domácností, v roku 1828 bolo v obci 42 domov a 335 obyvateľov, v roku 1900 mala 165 a v roku 1970 141 obyvateľov.
Ray Charles
Základný predpoklad k budúcej kariére
Od svojich dvoch rokov vyrastal v Greenville na Floride. V siedmich rokoch oslepol na následky glaukómu a na floridskej štátnej škole pre nevidiacich vyštudoval hudbu (klasický klavír a klarinet). Zarábať si začal vystupovaním s rôznymi súbormi v prevažne s R&B a swingovým repertoárom. Bol žiadaný pre svoju všestrannosť (ako spevák, klavirista a saxofonista).
Po smrti matky sa presťahoval do Seattlu v štáte Washington a v roku 1948 zakladá vlastné trio The MaximTrio. V triu s ním spoluúčinkujú gitarista G. D. McGhee a basista Milton Garred. Hrali ľahký jazz a blues pod vplyvom Nata King Colea.
Aby zabránil zámene svojho mena s menom boxera a občasného speváka Sugar Ray Robinsona, začína zo svojho mena používať len prvé dve.
Kariéra
Prvý hit v R&B rebríčku má Charles v roku 1951, je to skladba Baby Let Me Hold Your Hand. Prelom v jeho kariére znamená podpis zmluvy so značkou Atlantic Records, ktorá v roku 1952 „odkupuje“ Charlesa od Swingitime Records za 2 500.- dolárov. U novej spoločnosti nahral bluesovú pieseň It Should Have been Me, ktorá sa v rebríčku R&B vyšplhala až na 7. miesto.
V roku 1955 zostavil vlastný bigband zo špičkových jazzových hudobníkov. V roku 1957 vychádza jeho prvý album Ray Charles a jeho hviezda začína prudko stúpať.
2098 Zyskin
2098 Zyskin je planétka s priemerom 17 km, ktorú objavil L. V. Zhuravleva 18. augusta 1972.
Ray Charles
Kariéra
Verzia skladby Georgia On My Mind,  ktorú napísal Hoag Carmichael a ktorú počul spievať jedného šoféra autobusu, bola jeho druhým miliónovým hitom. Interpretácia skladby jeho emóciami nabitým hlasom a sláčikovým pozadím, sa stala v USA  # 1 a v roku 1960  ho uviedla na medzinárodnú scénu.