cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ORBIS IN
Roku 2005 pribudol detský časopis ADAMKO, pre chlapcov a dievčatá na prelome školskej dochádzky, čiže starších škôlkarov a mladších školákov. V roku 2013 prišlo vydavateľstvo ORBIS IN s inovatývnym titulom o zdravom životnom štýle, časopisom FIT štýl. V roku 2016 prevzalo vydavateľstvo do svojho portfólia aj vydávanie dvoch najstarších slovenských detských časopisov – Včielku a Zorničku.
Okrem toho od roku 2017 vydáva vydavateľstvo ORBIS IN aj knihy. V tom istom roku vyšla kniha Psychológia pre milujúcich rodičov. V roku 2019 bola uvedená aj na český trh. Neskôr vyšli knihy z vlastnej autorskej dielne vydavateľstva – 60 dní k novej postave a Dojčenské recepty. Zatiaľ poslednou je kniha Cirkus Romana, ktorú pre detského čitateľa pripravila Monika Haasová, známa slovenská herečka.
V roku 2019 vydavateľstvo ORBIS IN spoluorganizovalo prvý ročník behu FIT štýl ZOOrun, v spolupráci so Zoologickou záhradou v Bratislave, z ktorého tržby za vstupné išli na plánovaný nový výbeh pre medveďa.
Od roku 2015 do 2018 malo vydavateľstvo News Media Holding 51%-ný podiel vo vydavateľstve ORBIS IN. Od 04.12.2018 nemá vo vydavateľstve News and Media Holding a.s. žiaden podiel.
Časopisy
Detské časopisy:
Bystrička (prítok Kuneradského potoka)
Bystrička je horský potok v Lúčanskej Fatre na Hornom Považí na území okresu Žilina. Je to ľavostranný prítok Kuneradského potoka a je tokom V. rádu.
Villereau
Villereau môže byť:
Villeroy
Villeroy môže byť:
Proteínové inžinierstvo
Proteínové inžinierstvo (tiež „bielkovinové inžinierstvo“, „inžinierstvo bielkovín“ a podobne) je proces vývoja užitočných alebo cenných proteínov. Ide o mladú disciplínu, ktorá už aj spravila, ale aj potrebuje ešte veľa výskumu ohľadom skladania bielkovín a základných princípov ich stavby. Tento biologický obor má cca niekoľko miliárd dolárov cenu na trhu.
Existujú dve hlavné stratégie pri priemyselnej syntéze bielkovín: inteligentné plánovanie stavby proteínu a smerovaná (riadená) evolúcia. Tieto metódy sa navzájom nevylučujú, často sa používajú súčasne. V budúcnosti môže lepšia znalosť štruktúry bielkovín a ich funkcie a tiež pokrok v zobrazovacích aj manipulatívnych metódach veľmi rozšíriť použitie tohto oboru. Tiež môžu byť vytvárané úplne umelé bielkoviny cez rozšírený genetický kód.
Racionálny dizajn
Pri tejto metóde vedci využívajú svoje znalosti štruktúry a funkcií bielkoviny, aby jej úpravou vytvorili iné požadované vlastnosti. Veľmi pozitívna vec je rýchlosť a priamočiarosť tohto prístupu, lebo miestne mutácie už veľa rokov sú známe a máme preto vyvinuté techniky. Negatívum je, že často nepoznáme presnú stavbu bielkoviny alebo nevieme predpovedať správanie bielkoviny po našej zmene. Počítače môžu pomôcť pri tomto probléme, ale treba často prehľadávať veľmi veľa rôznych možností a preto býva postup veľmi pomalý a často nerealistický.
Smerovaná evolúcia
Pri tomto postupe sa využívajú princípy mikroevolúcie bežné v prírode. Na bielkovinu sa aplikujú postupne mutácia a selekcia, aby sme postupne dosiahli produkt s požadovanými vlastnosťami. Mutácie sú zvyčajne náhodné, ale selekčné kritérium určí inteligentný dizajnér – laborant – preto názov „smerovaná evolúcia“. Niekedy sa používa aj zlúčenie viacerých produktov – tým sa rýchlejšie získa produkt s rôznymi vlastnosťami z oboch zlúčených – rovnaký proces čo v sexuálne páriacich sa populáciách organizmov. Prístup týmto spôsobom však vyžaduje nákladné laboratórne vybavenie a ani to nemusí byť použiteľné pre rôzne bielkoviny. Často aj preverovanie mutantov, či spĺňajú požadované kritériá, býva veľmi náročné a neisté. Veľmi zaujímavé pri tomto prístupe v porovnaní s racionálnym dizajnom občas býva, že aj neočakávané mutácie môžu priniesť požadované výsledky. Tento jav známy aj z evolučných algoritmov nastáva preto, lebo na začiatku zvyčajne nie sú určené ani presne ohraničené možnosti úprav a preto môžu byť náhodne vzaté medzi riešenia aj neznáme postupy. Zvyčajne však je treba veľmi veľký počet cyklov-generácií na vyriešenie problému a ani ten nebýva zárukou, že sa nájde optimálne riešenie. Experimenty len podčiarkujú už skôr teoreticky zistené a dokázané tvrdenie, že tento postup extrémne závisí na jeho smerovaní inteligentným agentom, ktorý určuje selekčné kritériá a upravuje aj parametre mutácií – častosť a umiestnenie. Ináč aj napriek pomerne rýchlej generačnej obmene baktérií a iných organizmov by na požadované výsledky nestačil ani vek Zeme či vesmíru. Najúčinnejší sa preto momentálne javí postup používajúci oba prístupy – racionálny dizajn aj smerovanú evolúciu a to v teoretickej, počítačovej rovine aj laboratórnej. Boli získané viaceré cenné bielkoviny – úpravou prírodných alebo vytvorením umelých.
Raňajky u Tiffanyho (film)
Raňajky u Tiffanyho je americká romantická komédia z roku 1961. Režisérom bol Blake Edwards, scenár napísal George Axelrod, na základe predlohy od Trumana Capoteho z roku 1958. V hlavnej úlohe sa predstavila Audrey Hepburnová ako Holly Golightly, naivná, výstredná ľahkovážna slečna, ktorá sa zamiluje do nie príliš úspešného spisovateľa Paula Varjaka (George Peppard). Spoločnosť Paramount Pictures uviedla snímku do kín 5. októbra 1961, film získal komerčný úspech i priaznivé hodnotenie kritikov.
Villers
Villers môže byť:
Jasuhiro Nakasone
Jasuhiro Nakasone (* 27. máj 1918 Takasaki† 29. november 2019, Tokio) bol japonský politik. V rokoch 19821987 bol predsedom vlády Japonska. Viac než 56 rokov bol poslancom Snemovne reprezentantov. V rokoch 19591960, 19701972 a 19801982 tzv. štátnym ministrom (s poverením riadiť rôzne štátne agentúry), 19721974 ministrom medzinárodného obchodu a priemyslu, 19671968 ministrom dopravy. Bol predstaviteľom Liberálno-demokratickej strany, dominantnej sily japonského politického systému v 2. polovici 20. storočia, v rokoch 19821987 bol jej predsedom. Známy bol predovšetkým pre svoje pravicové názory, jeho celoživotným snom bolo obmedziť japonský povojnový pacifizmus smerom k fungovaniu bežných štátov. Presadil privatizáciu štátnych železníc a spôsobil oživenie japonského nacionalizmu v krajine počas jeho pôsobenia v úrade premiéra. V čase svojho úmrtia v novembri 2019 bol najdlhšie žijúcim bývalým predstaviteľom štátu na svete.
Život
Nakasone sa narodil v máji 1918 v meste Takasaki v prefektúre Gunma na ostrove Honšú počas obdobia Taišó. Počas druhej svetovej vojny pôsobil ako poručík v cisárskej armáde, jeho brat vo vojne zahynul. Debut v politike zažil, keď ho v roku 1947 zvolili v posledných voľbách konaných podľa predchádzajúcej japonskej Ústavy do Snemovne reprezentantov ako poslanca za 3. okrsok prefektúry Gunma. Zastupoval Demokratickú stranu, ktorá sa v roku 1950 zlúčila s Liberálnou stranou do Liberálno-demokratickej strany (LDP). Odvtedy bol Nakasone 20-krát znovuzvolený a bol poslancom viac ako 56 rokov, kým v roku 2003 neodišiel do dôchodku. Nakasone bol už v mladosti známy ako výborný rečník, prezývali ho "mladý úradník". Podarilo sa mu zaujať viaceré významné vládne posty vrátane ministra dopravy, medzinárodného obchodu a priemyslu. Taktiež v strane pôsobil ako generálny tajomník a predseda Generálnej rady.
Pôsobenie v úrade premiéra (19821987)
Nakasone sa stal predsedom vlády v novembri 1982. Do úradu premiéra mu pomohla podpora bývalého predsedu vlády Kakueia Tanaku. Očakávalo sa, že Nakasone bude slabým premiérom, ktorý bude len Tanakovou bábkou. Avšak, keď Tanaku v roku 1983 usvedčili z korupcie, Nakasone sa zbavil jeho vplyvu. Počas jeho zahraničnej politiky sa pod heslom "komplexné vyhodnotenie povojnovej politiky" transformovalo japonsko-americké partnerstvo do podoby, ktorá viac pripomínala vojenskú alianciu. Nakasone udržiaval dobrý vzťah s prezidentom USA Ronaldom Reaganom, pre ktoré ich prezývali "Ron-Jasu". Oboch spájali politické aj ekonomické názory. Nakasone navštívil USA v januári 1983 po tom, čo jeho vláda schválila export zbraní do USA ako výnimku z Troch princípov zbraňových exportov. V tom čase Nakasone navrhoval, že Japonsko sa môže zmeniť na "nepotopiteľnú lietadlovú loď", čo vzbudilo značné kontroverzie doma aj v zahraničí. Taktiež zlepšil vzťahy so ZSSR, Čínskou ľudovou republikou a Filipínami. Bol tiež prvým premiérom po Druhej svetovej vojne, ktorý navštívil Južnú Kóreu, stalo sa tak v roku 1983. V bezpečnostnej politike presadil zvýšenie výdavkov na obranu nad 1 % HDP.
15. augusta 1985 sa Nakasone stal prvým povojnovým premiérom, ktorý oficiálne navštívil tokijskú svätyňu Jasukuni, kde sú uctievaní padlí japonskí vojaci vrátane usvedčených vojnových zločincov. Po ostrej kritike z Číny a iných krajín prestal s návštevami, pokým bol v úrade premiéra. Kontroverznými sa stali tiež jeho vyjadrenia z roku 1986, že černosi, Portorikánci a Mexičania žijúci v USA spôsobili pokles inteligenčnej úrovne Spojených štátov pod úroveň Japonska.
V hospodárskej politike bolo jeho dôležitým rozhodnutím, že privatizoval a rozdelil zadĺžené Japonské národné železnice (JNR) do šiestich regionálnych civilných prepravných spoločností a celonárodnej cargo spoločnosti, čo začalo platiť v apríli 1987. Zrušil tiež štátne monopoly na tabak a telekomunikácie. V roku 1986 rozpustil dolnú komoru parlamentu, aby voľby do nej boli súbežne s voľbami do Snemovne poradcov (hornej komory). To zabezpečilo LDP zdrvujúce víťazstvo, predovšetkým v dolnej komore. Pre víťazstvo mu LDP predĺžila o rok vedenie v strane, ktoré malo uplynúť v roku 1986. Ku koncu svojho obdobia vo februári 1987 predložil Nakasoneho kabinet zákony na zavedenie dane z predaja, avšak bol nútený opustiť túto ideu pre veľkú opozíciu zo strany malých a stredných podnikov.
Neskorší život
Zomrel 29. novembra 2019 v tokijskej nemocnici vo veku 101 rokov.
Andernos-les-Bains
Andernos-les-Bains je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Olivera Nakovska-Bikova
Olivera Nakovska-Bikova (, * 22. november 1974, Bitola, Severné Macedónsko) je severomacedónska reprezentantka v športovej streľbe. Na Letných paralympijských hrách 2012 v Londýne získala zlatú medailu.
Športová činnosť
Svoju prvú medzinárodnú súťaž absolvovala v roku 2001. V chorvátskom Záhrebe sa stala európskou šampiónkou. V roku 2022 získala svoju prvú zlatú medailu zo svetového šampionátu v miešanej súťaži 50 m pištoľ SH1. V roku 2022 sa opäť stala európskou šampiónkou, tentokrát v nórskom meste Hamar.
Paralympijské hry
Zúčastnila sa Letných paralympijských hrách 2008 v Pekingu kde získala 5. miesto v kategórii P2 vzduchovka žien SH1 na 10 m. Na Letných paralympijských hrách 2012 v Londýne získala zlatú medailu v kategórii P2 vzduchovka žien SH1 na 10 m. Na Letných paralympijských hrách 2016 v Riu získala 7. miesto v rovnakej kategórii a 4. miesto v zmiešanej kategórii 50 m pištoľ SH1. Na Letných paralympijských hrách 2020 v Tokiu (v roku 2021) získala 6. miesto so vzduchovkou, v súťaží s pištoľami skončila v kvalifikácii.
Villette
Villette môže byť:
Serapión z Efezu
Serapión bol olympijský víťaz súťaže trubačov a hlásateľov v roku 217 Pouplios Ailios Serapión z Efezu si pravdepodobne na 249. olympijských hrách v roku 217 vybojoval víťazstvo v súťaži trubačov a hlásateľov. Súťaž trubačov a hlásateľov zaviedli na 96. olympijských hrách v roku 396 pred Kr. Konala sa hneď po prísahe a jej víťaz mal právo asistovať hellanodikom pri hrách a hlavne oznamovať mená pretekárov a víťazov. Historických správ a epigrafických nálezov o olympijských víťazoch z tohto obdobia dejín je veľmi málo a zväčša ich obsah má len skromné a neúplné informácie. Patrí medzi ne aj grécky epigrafický nález IG VII 1776 (Inscriptiones Graecae, VII. Inscriptiones Megaridis, Oropiae, Boeotiae, ed. Wilhelm Dittenberger. Berlin 1892.), ktorý uvádza meno Serapióna z Efezu.
Dagon (poviedka)
Dagon je poviedka amerického spisovateľa Howarda Phillipsa Lovecrafta, ktorú napísal v júli 1917. Prvýkrát bola publikovaná v novembri 1919, v 11. čísle magazínu The Vagrant. V slovenčine poviedka zatiaľ nevyšla (január 2012), v češtine je pravdepodobne prvé vydanie z roku 1990, s rovnakým názvom ako v angličtine.
Inšpirácia
Keď si v roku 1917 prečítal W. Paul Cook, editor časopisu pre začínajúcich spisovateľov The Vagrant, Lovecraftove prvotiny, povzbudzoval ho, aby v písaní pokračoval. V lete toho istého roku napísal Lovecraft dve poviedky: „The Tomb“ and „Dagon“.
Príbeh bol čiastočne inšpirovaný snom, ktorý mal. "Snívalo sa mi o tom príšernom plazení, a ešte teraz cítim to bahno, ktoré ma sťahovalo k zemi!" napísal neskôr.
V poviedke sa spomína tzv. piltdownský človek, ktorý bol v čase jej vzniku považovaný za predchodcu človeka a až neskôr sa zistilo, že sa jednalo o podvrh.
Dej
Poviedka je písaná ako rozlúčka či testament, autorom ktorého je bezmenný hlavný hrdina. Je prenasledovaný desivým zážitkom, ktorý ho tak poznamenal, že začal užívať morfium. Závislosť na ňom ho stála všetky peniaze, a keďže už nevidí iné východisko ako sa svojich nočných môr zbaviť, pripravuje sa na samovraždu skokom z okna.
Príbeh začína v prvých mesiacoch 1. svetovej vojny, kde hlavný hrdina slúži na poštovej lodi v odľahlej oblasti Pacifiku. Lode sa zmocnili nemeckí korzári, no jemu sa po piatich dňoch podarí utiecť v malom člne. Po mnohých dňoch na pustom oceáne sa zrazu ráno prebudí na čiernej bahnistej planine; zrejme vulkanická činnosť zdvihla nad hladinu mora rozsiahlu oblasť, ktorá bola milióny rokov morským dnom. („Úplná nehybnosť a jednotvárnosť krajiny ma ochromovali zvieravou hrôzou.“) Na tretí deň bahnistá pôda dostatočne uschla a hlavný hrdina sa vydáva pešo smerom na západ - hľadať pobrežie a možnú záchranu. Po štyroch dňoch dorazil na úpätie osamelej vyvýšeniny, kde sa utáboril. Zlé sny ho však prebudili a tak sa rozhodol vystúpiť na jej vrchol. Za pahorkom sa ukrývalo titánska priepasť. („Pripadal som si ako na konci sveta - a hľadel som ponad okraj skalnatej rímsy do nepreniknuteľného chaosu večnej noci. V hrôze, ktorá sa ma zmocnila som si pripomínal Stratený raj a myslel na Satanov obludný vzostup cez nevábne kráľovstvo temnôt.“) Hnaný nevysvetliteľným nutkaním, zostúpil až k úpätiu priepasti, kde na protiľahlom svahu ležal obrovský kamenný monolit tvaru, ktorý naznačoval, že nie je prírodného pôvodu. Od monolitu ho oddeľovala priepasť zaliata vodou, no Mesiac v splne a veľkosť stavby umožňovala bližší prieskum. Na jeho povrchu boli vytesané štylizované hieroglyfy morských živočíchov a výjavy. („Boli tak veľké, že aj ponad vodnú plochu bolo možné prezrieť si súbor basreliéfov, ktorých námet by vzbudil závisť i u samotného Dorého.“) Na výjavoch bol znázornený druh „ľudí“, ktorí zjavne žili pod vodou. Ich vzhľad bol groteskný a proporcie absurdné: „jedna z bytostí bola zachytená, ako zabíja veľrybu, ktorá bola len o málo väčšia ako ona sama.“ Hlavný hrdina reliéfy spočiatku považoval iba za znázornenie akéhosi prastarého božstva nejakého primitívneho národa, ktorý zanikol ešte pred nástupom predchodcov človeka. thumb|right|Umelecká predstava výzoru Dagona
Posledné slová v jeho zápiskoch znejú:
Existujú rôzne názory na to, čo sa vlastne na konci poviedky skutočne stalo. Joshi a Schultz v H. P. Lovecraft Encyclopedia (str. 58) popisujú ako "absurdnú" interpretáciu, že by podmorská kreatúra skutočne prišla do miestnosti hlavného hrdinu, aby ho zabila. Upozorňujú, že sám Lovecraft v liste Reinhartovi Kleinerovi z 27. augusta 1917 popisoval svoj príbeh ako "obsahujúci halucinácie toho najhoršieho druhu".
Mýtus Cthulhu
„Dagon“ sa často nepovažuje za poviedku patriacu do Lovecraftovho mýtusu Cthulhu, ale je to prvý z jeho príbehov, ktorý predstavuje súčasť tohto mýtusu — morské božstvo Dagon.
Netvor, ktorý sa v poviedke objavuje, je často stotožňovaný s bohom Dagonom. V príbehu však takto nie je priamo označený a skôr sa zdá, že sa jedná o typického jedinca svojho druhu - skôr uctievača než samotný objekt uctievania. Takisto nie je pravdepodobné, že Lovecraft mal v úmysle použiť slovo "Dagon" ako pomenovanie používané neľudskými uctievačmi pre svojho boha. Ako poukazuje Robert M. Price: „Keď chcel Lovecraft vyjadriť vlastné či skutočné meno jedného zo Starých (orig. the Old Ones), vytvoril nejakú nevysloviteľnú skomoleninu“.
Price sa domnieva, že čitatelia „The Shadow Over Innsmouth“ môžu byť pomýlení identitou "Dagona", uctievaného v tejto poviedke „Tými z hlbín“ (orig. the Deep Ones): v kontraste s cudzo znejúcimi menami Starých, „meno 'Dagon' je priamo požičané zo známych zdrojov a naznačuje, že Obed Marsh a jeho spoločníci si zvolili biblickú analógiu najbližšiu k skutočnému objektu uctievania 'Tých z hlbín', menovite Veľkého Cthulhu.“
Lin Carter, ktorý považuje poviedku „Dagon“ za „excelentný príbeh“, poznamenáva, že je „zaujímavou predzvesťou tém, ktoré sa neskôr objavili v Lovecraftových príbehoch o Cthulhu. Vulkanický zdvih, ktorý dočasne odhalí dlho skryté podmorské hrôzy, sa napríklad znovu objavuje v „The Call of Cthulhu“ (1926)“. Ďalšie paralely medzi týmito dvomi poviedkami zahrňujú hrôzostrašný príbeh rozprávaný zachráneným námorníkom; gigantické podmorské monštrum (v každom z príbehov porovnateľné s Polyfémom); apokalyptická vízia zničenia ľudstva z rúk prastarých neľudských inteligentných rás; a rozprávač, ktorý sa bojí o svoj život, pretože vedel viac, než mal. S. T. Joshi a David E. Schultz nazývajú druhú povedku „zrejmým a vyčerpávajúcim prepracovaním 'Dagona'“.
V „The Call of Cthulhu“ sa jeden z novinových výstrižkov, zozbieraných profesorom Angellom zmieňuje o samovražde vyskočením z okna, ktorá môže súvisieť so smrťou rozprávača z „Dagona“.
Film
Režisér Stuart Gordon a scenárista Dennis Paoli, ktorí spolu pracovali na filme Re-Animator, natočili v roku 2001 film s názvom Dagon. Hoci titulky filmu označujú ako predlohu obe Lovecraftove poviedky „Dagon“ a „The Shadow Over Innsmouth“, väčšia časť zápletky je (voľne) prebraná z druhého diela.
Prípor (vrch v Oravskej Magure)
Prípor je vrch v Oravskej Magure. Leží nad obcou Babín, približne západne od mesta Tvrdošín. Lokalitou prechádza Medzinárodná diaľková turistická trasa E3.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, na juhozápade geomorfologického podcelku Budín. Vrch leží v Žilinskom kraji, na hranici okresov Námestovo, Tvrdošín a Dolný Kubín a zasahuje na katastrálne územie obcí Babín, Podbiel a Dlhá nad Oravou. Najbližšími sídlami sú západne situovaný Babín, Hruštín a Vasiľov a východne situovaný Podbiel.
Opis
Prípor je súčasťou horského chrbta, ktorý vedie od sedla Príslop severovýchodným smerom po brehy Oravskej priehrady. Severovýchodne je sedlom oddelená Šubovka a Budín II, východne Čížiková , južne Poľany  a Bacharová , juhozápadne v hrebeni leží Čistý grúň  a západne Galanky  a Feračová. Severozápadne sa zvažujúce svahy odvodňujú prítoky Hruštínky do Bielej Oravy, voda zo severovýchodných odteká Čiernou mlákou do potokom Podbielsky Cickov a z južných potokom Dlžiansky Cickov do rieky Oravy. Vrcholom vedie značený chodník zo sedla Príslop.
Výhľady
Súvislý lesný porast, ktorý pokrýva vrchol a hrebeň masívu, neumožňuje rozhľad. Z malých lokalít s riedkou vegetáciou a horských lúk na úbočí je vidieť okolité vrchy Oravskej Magury, Oravské, Kysucké a Sliezske Beskydy, časť Malej a Veľkej Fatry, Chočské a Skorušinské vrchy, Nízke a Vysoké Tatry.
Villiers-le-Sec
Villiers-le-Sec môže byť:
Villy
Villy môže byť:
Macov vrch
Macov vrch je vrch v Spišsko-gemerskom krase, krajinnom celku Slovenského rudohoria. Leží nad Muráňom, približne severovýchodne od Tisovca.
Opis
Macov vrch leží na juhu strednej časti Muránskej planiny. Severne sa nachádza Ostrica, Kľak , Vrbiarka a Pavelková , východne Cigánka , Radzim , Kohút  a Krížna poľana , južne Tri chotáre , Tŕstie  a Ostrá  a západne Šarkanica , Hajnáš  a Vysoký vrch. Oblasť odvodňujú prítoky Lehotského potoka do rieky Muráň v povodí Slanej. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. Juhovýchodne prechádza cesta II/531 z Tisovca do Muráňa.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast, ktorý neumožňuje rozhľad. Z lokalít s redšou vegetáciou je možné ojedinele pozorovať najmä okolité vrchy Spišsko-gemerského krasu, Nízkych Tatier, Stolických a Veporských vrchov.
Vinay
Vinay môže byť:
Vincelles
Vincelles môže byť:
Vineuil
Vineuil môže byť:
MATADOR (protitanková zbraň)
MATADOR je protitanková zbraň vyvinutá Singapurom, Izraelom a Nemeckom koncom 90. rokov 20. storočia. Názov MATADOR vznikol zo slovného spojenia "Man-portable Anti-Tank, Anti-DOoR", čo vyjadruje, že zbraň je určená nielen na ničenie obrnených cieľov, ale aj na prerazenie opevnených bodov z betónu.
Vývoj
Vývoj MATADORu iniciovali koncom 90. rokov firmy Singapore Technologies Kinetics a nemecká Dynamit Nobel Defence na žiadosť singapurských ozbrojených síl. Program čoskoro upútal pozornosť aj Izraelských obranných síl, ktoré mali veľký záujem o získanie takejto zbrane. Preto sa krátko na to k programu pridala aj izraelská spoločnosť Rafael Advanced Defense Systems. Program napredoval rýchlo a prvé exempláre MATADORu boli dodané singapurskej armáde v roku 2000. Dodávky MATADORov pre izraelskú armádu začali v roku 2009 a Bundeswehr si objednal 1 000 kusov v roku 2012.
Charakteristika
MATADOR je v podstate vylepšeným variantom nemeckej protitankovej zbrane Armbrust, preto jeho odpaľovacie zariadenie vyzerá veľmi podobne. Typickou farebnou schémou je tmavozelená alebo olivová tuba s tmavosivým alebo čiernym príslušenstvom a žltým vzorovaním. Odpaľovacia trubica je skonštruovaná zo zosilneného skleneného vlákna, s polymérovými prvkami a polystyrénovými tlmičmi. Niekoľko menších častí (skrutky, kolíky atď.) je vyrobených z ocele, zatiaľ čo v mieridlách je použité sklo. K dispozícii sú aj zameriavače nočného videnia.
Na vystrelenie z MATADORu musí užívateľ najprv zvoliť režim pre hlavicu (popísaný nižšie), vysunúť pištoľovú pažbu, predpažbie a opierku ramena a potom zdvihnúť mieridlo. Akonáhle je zbraň nasadená na rameno a cieľ je zamierený, poistka musí byť prepnutá z "bezpečnej" na "streľbu", po ktorej zbraň po stlačení spúšte vystrelí. Zbraň je možné bezpečne prevádzkovať pri teplotách od -40°C do +63°C.
Raketový motor strely je na tuhé palivo a zabezpečuje strele pomerne vysokú presnosť. MATADOR je možné odpaľovať aj z interiéru budov, ktorých vnútorný objem je aspoň 15 metrov kubických. Pri takejto streľbe sa však odporúča nasadiť si ochranu sluchu.
MATADOR je vybavený viacúčelovou hlavicou, ktorá funguje v režime HEAT (High-Explosive Anti-Tank), keď je nosová sonda manuálne vysunutá, a v režime HESH (High-Explosive Squash Head). V režime HEAT môže preniknúť až 500 mm ekvivalentu valcovaného homogénneho panciera. Stále mu však chýba prekurzorový náboj, takže výkon proti reaktívnemu pancierovaniu je slabý. V režime HESH dokáže výbuch preraziť hrubé murivo, betón alebo dokonca kamenné steny, čím sa vytvorí diera široká najmenej 450 mm. Pri tenších stenách (ako sú jednovrstvové tehlové steny) však prerazí dieru dostatočne veľkú na to, aby ňou človek mohol prejsť.
Operácia Liate olovo
Bojový debut si MATADOR odbil v operácii Liate olovo v roku 2009. Zbraň fungovala spoľahlivo a dokázala preraziť všetky opevnené stavby, na ktoré izraelská armáda narazila.
Vinzelles
Vinzelles môže byť:
Anglade
Anglade je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Windsorovci
Windsorská dynastia alebo dynastia Windsor (čítaj windzor) (angl. House of Windsor) je súčasný vládnuci panovnícky rod v Spojenom kráľovstve Veľkej Británie a Severného Írska a v niektorých krajinách Commonwealthu. Pôvodne sasko-kobursko-gothajsko-hannoverská dynastia (potomkovia kráľovnej Viktórie, ktorá pochádzala z hannoverskej dynastie a jej manžela princa Alberta Sasko-Koburského).
História
náhľad|vľavo|Kráľ Juraj V. - zakladateľ dynastie Kritické obdobie pre kráľovskú rodinu znamenalo predovšetkým obdobie prvej svetovej vojny (1914 – 1918), kedy bola Veľká Británia vo vojnovom stave s Nemeckom a v krajine panovala silne protinemecká nálada. Kráľovský pár mal z oboch strán nemeckých predkov aj príbuzných, z ktorých predovšetkým nemecký cisár Viliam II., bratranec kráľov, predstavoval pre Britov neuveriteľnú hrôzu z vojny. Juraj V. teda 17. júla 1917 prijal rozhodnutie, že nemecky znejúci názov Saxe-Coburg-Gotha nahradí viac anglicky znejúcim názvom Windsor, čím sa mu podarilo do istej miery upokojiť nacionalistov, z ktorých začal mať obavy. Špecificky prijal slovo Windsor ako priezvisko pre všetkých potomkov kráľovnej Viktórie, ktorí sídlili v Spojenom kráľovstve, okrem žien, ktoré sa do týchto rodín vydali.
V dôsledku udalostí a politických zmien počas prvej svetovej vojny a po nej bolo mnoho európskych monarchov zbavených trónov kráľa či cisára. Tak sa stalo aj s bratrancom Juraja V., ruským cárom Mikulášom II., ktorý bol v roku 1917 zosadený z trónu a roku 1918 s celou rodinou boľševikmi zavraždený. Nemalú časť monarchov (Rakúsko, Nemecko, Grécko a Španielsko) zosadili revolučné zmeny v dôsledku prvej svetovej vojny z trónu. Mnohí z nich boli s Jurajom V. príbuzní. Ten sa začal o svoje miesto na tróne vážne a oprávnene obávať a snažil sa zachrániť svojich príbuzných monarchov, medzi ktorých patril napr. princ Ondrej Grécky a princezná Alice z Battenbergu a ich deti, vrátane princa Philipa, ktorý sa neskôr oženil s vnučkou Juraja V., kráľovnou Alžbetou II.
Roku 1960 bol názov Windsorskej dynastie pozmenený podľa mena manžela Alžbety II. princa Philipa na Mountbatten-Windsor pre vzdialenejších potomkov s tým, že kráľovná sama a jej priami potomkovia si podržia priezvisko Windsor.
Panovníci Spojeného kráľovstva z dynastie Windsor (resp. Sasko-Coburg-Gotha)
Dynastia Sasko-Coburg-Gotha
Windsorská dynastia
Vion
Vion môže byť:
František Perger
Život
Narodil sa v českých Žluticiach pri Toužime.
Dvadsaťročný sa stal jezuitom, študoval v Trnave, Šoprone a v Štajerskom Hradci.
Železničná trať Štúrovo – Levice
Železničná trať Štúrovo – Levice (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 152) je železničná trať na Slovensku, spájajúca mestá Štúrovo a Levice.
František Perger
Život
Slúžil ako kazateľ v Nemecku, Uhorsku a Sedmohradsku.
Železničná trať Štúrovo – Levice
Trať vedie rovinatým územím povodia Hrona, v južnej časti po Želiezovce súbežne s cestou I/76. Dopravne obsluhuje dolné Pohronie a vytvára prepojenie trate 130 (Bratislava – Štúrovo) a 150 (N. Zámky – Zvolen).
Metabolizmus pyrimidínov
náhľad|300x300bod|Pyrimidínové bázy sa postupne skladajú z rôznych molekúl. Dusíky pochádzajú z [[aspartátu a glutamínu, zatiaľ čo uhlíky pochádzajú z aspartátu a hydrogénuhličitanu.]] Metabolizmus pyrimidínov označuje metabolické dráhy na syntézu a rozklad pyrimidínov, ktoré sú prítomné v mnohých organizmoch.
František Perger
Život
V čase veľkého moru (1738-40) slúžil najskôr chorým v Temešváre, potom tri roky v Budíne.
Metabolizmus pyrimidínov
Biosyntéza
náhľad|400x400bod|Syntéza UMP. Súčasti metabolizmu sú farebne označené:  enzýmy, <span style="color: rgb(219,155,36);">koenzýmy , <span style="color: rgb(151,149,45);">názvy substrátov , <span style="color: rgb(227,13,196);">ióny kovov , <span style="color: rgb(128,0,0);">anorganické molekuly. Biosyntéza pyrimidínov je výrazne jednoduchšia oproti biosyntéze purínov. Jednotlivé atómy pyrimidínového kruhu pochádzajú z aspartátu (celkom 3 C a 1 N atómy), hydrogénuhličitanu (1 C atóm) a glutamínu (1 N atóm). Na rozdiel od syntézy purínov sa dusíkaté báze pripájajú na ribóza-5-fosfát až na konci tejto dráhy.
František Perger
Život
Jeden rok slúžil ako vojenský kňaz v novej komárňanskej pevnosti.
Metabolizmus pyrimidínov
Syntéza UMP
Prvým krokom tejto dráhy je syntéza karbamoylfosfátu, ktorá je katalyzovaná karbamoylfosfátsyntetázou II. Tento enzým využíva dva ATP, z jedného sa získava fosfát a druhý dodáva energiu:
V druhom kroku sa karbamoylfosfát prenáša na aspartát, pričom sa štiepi fosfátová skupina. Reakciu katalyzuje aspartáttranskarbamoyláza a vzniká karbamoylaspartát:
František Perger
Život
Pôsobil aj v Petrovaradíne, v Budíne a v Košiciach ako predstavený, provinciál a spirituál.
Metabolizmus pyrimidínov
Syntéza UMP
V tretej reakcii sa z karbamoylaspartátu vytvára uzavretý cyklus a vzniká dihydroorotát. Reakciu katalyzuje dihydroorotáza:
František Perger
Život
V Banskej Štiavnici pôsobil pravdepodobne od r. 1743 do jesene 1751.
Metabolizmus pyrimidínov
Syntéza UMP
Dihydroorotát sa následne prenáša do mitochondrie, kde ho v štvrtej reakcii dihydroorotátdehydrogenáza (DHODH) dehydrogenuje za vzniku orotátu:
František Perger
Život
Krátko po posviacke štiavnickej Kalvárie odišiel do Budína a odtiaľ do Prešova, kde po ďalších 15 rokoch mníšskej služby aj dožil.
Metabolizmus pyrimidínov
Syntéza UMP
Na orotát sa v piatom kroku naviaže fosforibozylová skupina, ktorá je naň prenesená za fosforibozylpyrofosfátu (PRPP), čím vzniká orotidínmonofosfát (OMP). Táto piata reakcia je katalyzovaná orotátfosforibozyltransferázou (OPRT):
V poslednom kroku sa z OMP stáva uridínmonofosfát (UMP). Reakciu katalyzuje OMP dekarboxyláza (OMPDC), ktorá z OMP štiepi oxid uhličitý:
Syntéza ostatných nukleotidov
UMP sa následne premieňa na ostatné nukleotidy. Premenu na UDP katalyzuje uridín-cytidín kináza 2, premenu UDP na UTP katalyzuje nukleoziddifosfátkináza. Cytidíntrifosfát (CTP) vzniká z UTP pomocou CTP syntázy, pričom u ľudí je zdrojom amino skupiny glutamín. U baktérií reaguje priamo amoniak. Tymín sa syntetizuje v podobe dTMP z dUMP.
Biosyntéza pyrimidínov prebieha u ľudí vďaka produktom troch génov, a to CAD, DHODH a UMPS. Prvé tri enzýmy dráhy (karbamoylfosfátsyntetáza II, aspartátkarbamoyltransferáza a dihydroorotáza) sú všetky prítomné v rámci trifunkčného proteínu CAD. Dihydroorotátdehydrogenáza (DHODH) je monofunkčný enzým, ktorý je lokalizovaný v mitochondrii. UMPS je bifunkčný enzým, ktorý pozostáva z OPRT a OMPDC. CAD a UMPS proteíny sú lokalizované v cytozole poblíž mitochondrie.
U húb existuje proteín podobný CAD, ale bez dihydroorotázovej funkcie. Namiesto toho tento krok katalyzuje iný proteín. V iných organizmoch (baktériách, archeónoch a iných eukaryotoch) katalyzujú prvé tri kroky tri rôzne enzýmy.
Regulácia biosyntézy pyrimidínových nukleotidov
UDP a UTP negatívne ovplyvňujú CAD a inhibujú ho, čím zastavujú postup tejto dráhy a syntézu UMP. U zvierat inhibujú konkrétne karbamoylfosfátsyntetázovú aktivitu. PRPP a ATP naopak pôsobia ako pozitívne efektory, ktoré zvyšujú aktivitu tohto enzýmu. Okrem toho UMP inhibuje orotátdekarboxylázovú aktivitu UMPS.
Katabolizmus
Pyrimidíny sa rozkladajú na oxid uhličitý, vodu a močovinu. Produkty ich rozkladu môžu vstupovať do syntézy mastných kyselín alebo citrátového cyklu. Jednotlivé nukleotidy sa štiepia pôsobením nukleotidáz na nukleozidy, ktoré následne pyrimidínnukleozidfosforyláza štiepi jednotlivé bázy (uracil, tymín a cytozín, prípadne metylcytozín) a ribóza-1-fosfát.
Cytozín a metylcytozín
β-Aminoizobutyrát sa dá použiť na približné určenie miery syntézy a rozkladu DNA.
Genetické poruchy a využitie vo farmakoterapii
Nedostatočná aktivita UMPS vedie k orotickej acidúrii, ktorá sa prejavuje prítomnosťou orotátu v moči, spomalenému rastu a vážnej anémii. Táto porucha sa lieči podávaním uridínu a/alebo cytidínu. UMP, ktorý sa tvorí z uridínu, následne inhibuje biosyntetickú dráhu, takže zároveň zmierňuje následky tejto poruchy.
Farmakologická modulácia pyrimidínového metabolizmu má terapeutické použitie. Inhibítory syntézy pyrimidínov sa používajú pri strednej až silnej reumatoidnej artritíde a psoriatickej artritíde, ako aj pri skleróze multiplex. Medzi lieky tohto druhu patria leflunomid a teriflunomid.
Prebiotická syntéza pyrimidínových nukleotidov
Pre pochopenie vzniku života je nutné poznanie chemických dráh, ktoré umožnili vznik kľúčových stavebných kameňov života pri možných prebiotických podmienkach. Podľa hypotézy RNA sveta boli prítomné voľne plávajúce ribonukleozidy a ribonukleotidy v prebiotickej polievke. Tak komplexné molekuly, ako je RNA, museli vzniknúť z menších molekúl, ktorých reaktivita je daná fyzikálne-chemickými procesmi. RNA sa skladá z purínových a pyrimidínových nukleotidov, ktoré sú oboje nutné pre spoľahlivý prenos informácii a teda prirodzený výber a evolúciu. Becker a kolektív ukázali možný prebiotický proces syntézy pyrimidínových a purínových ribonukleozidov a ribonukleotidov s použitím vlkhých a suchých cyklov.
František Perger
Život
5. novembra 1771 dostal porážku, zomrel zaopatrený sviatosťami 26. apríla 1772 o pol dvanástej predpoludním v Prešove.
Je pochovaný v t.č. evanjelickom Kostole sv. Trojice, ktorý bol v čase jeho smrti v správe jezuitov..
Dielo
František Perger počas svojho pôsobenia v Banskej Štiavnici inicioval vybudovanie impozantnej Kalvárie na Ostrom vrchu. Magistrát dňa 13. marca 1744 odsúhlasil jeho návrh a poskytol na jeho realizáciu vstupný kapitál 300 zlatých. Celý projekt – kostoly, kaplnky – sa realizoval pod jeho priamym vedením. Základný kameň bol slávnostne požehnaný za prítomnosti veľkého počtu veriacich a kňazstva na sviatok Povýšenia sv. Kríža – 14. septembra 1744. Hneď po začiatku výstavby začali na banskoštiavnickú kalváriu púte. 14. septembra 1745 bol požehnaný Horný kostol a konala sa v ňom prvá svätá omša. V roku 1746 bola dohotovená kaplnka Božieho hrobu a Dolný kostol. náhľad|vľavo|Pohľad na štiavnickú Kalváriu zo Starého zámku František Perger v roku 1748 napísal a vydal o Kalvárii slovensky písanú knihu. Uviedol v nej poučenia o modlitbách, poriadok pobožnosti na sviatky Nájdenia a Povýšenia sv. Kríža, odpustky na banskoštiavnickej kalvárií, modlitby k Umučeniu Krista Pána, ku cti Božského Srdca, modlitby na krížovej ceste k Bolestnej Matke Márií, modlitby na dvanásť hodín dňa, vybudenie viery, nádeje a lásky, cvičenia v cnostiach, modlitby ranné a rôzne pobožnosti k Ukrižovanému Pánovi. Autentický príklad textu (doslovne): "Na Nebi y na Zemi, po celem Krěstianstwi, Gežjss bud milowaný. Kdo y vctjwostj Neyswetegssý gméno gežjsse rjká, wyhráwá 25 dnuw odpustky, a gestili to časteg w žiwote swem činil, obsáhuje prj konci žiwota swého plné odpustky". náhľad|Prešovská Kalvária – Kostol Kalvária bola vybudovaná a kostoly a kaplnky zariadené za necelých sedem rokov. Slávnostná posviacka celej kalvárie sa konala 13. septembra 1751, na slávnostnej omši predniesol otec Perger kázeň v nemeckom jazyku.
Z účtovnej knižky ktorú odovzdal svojmu nástupcovi Ignácovi Haggenbucherovi  S. J., 29. októbra1751 pred svojím odchodom zo Štiavnice vyplýva, že náklady na základné stavebné práce vykonané v rokoch 1744 – 1751 predstavovali 27 245 zlatých a 22,5 grajciara. Príspevky pochádzali od veľkého počtu darcov, časť od mesta, banského eráru, patricijských rodín, úradníctva, ba počas pobytu v Banskej Štiavnici prispel na Kalváriu aj cisár František Lotrinský. Za 7 rokov plodného pobytu v Banskej Štiavnici dokázal Páter Perger obdivuhodné dielo – hodné obdivu aj tých najúspešnejších moderných developerov. Na jej konci žiadal od milostivého Boha udeliť v tomto živote hojného požehnania, stálej milosti, a v druhom večného blahoslavenstva, v prvom rade Štiavničanom. Podpísaný : P. František Perger. S. J.
Ihneď po príchode do Prešova viedol páter Perger výstavbu kostola na Kalvárii v Prešove, ktorý bol vysvätený v roku 1753.
Viry
Viry môže byť:
Vitré
Vitré môže byť:
Vira
Vira môže byť:
Reciproká rovnica
Reciproká rovnica alebo recipročná rovnica n-tého stupňa prvého, resp. druhého druhu je algebraická rovnica
kde
Pre reciprokú rovnicu je teda charakteristická symetria koeficientov, ide teda vlastne o špeciálny prípad algebrickej rovnice, ktorú vďaka tejto vlastnosti dokážeme riešiť vhodnými substitúciami.
Postup riešenia
Z vyššie uvedených skutočnosti možno ľahko odvodiť, že ak je číslo c riešením reciprokej rovnice, potom aj číslo 1/c je jej riešením. V prípade koreňa c=1 je to, čo je triviálny prípad.
Príklady reciprokých rovníc
1) Je to reciproká rovnica prvého druhu tretieho stupňa.
2)
Je to reciproká rovnica prvého druhu štvrtého stupňa.
4) Je to reciproká rovnica prvého druhu štvréto stupňa.
5) a teda to nie je reciproká rovnica.
Príklady
Spätným dosadením do dostávame ďalšie dva korene dostaneme z:
Drop a Beat
„Drop a Beat“ je skladba amerického elektronického hudobníka Mobyho, ktorá bola vydaná ako druhý singel z jeho debutového rovnomenného albumu. Skladba zaznamenala úspech ako predchodca (Go). Pôvodne bola vydaná v kompilácii Instinct Dance pod jeho pseudonymom "Brainstorm". Singel dosiahol 6. miesto v rebríčku Hot Dance Club Play.
Arbanats
Arbanats je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Viviers
Viviers môže byť:
Vix
Vix môže byť:
Karambir Singh
Admirál Karambir Singh (* 3. november 1959 Džalandhar, Panjdžáb, India) je indický admirál a od mája 2019 24. náčelník Námorného štábu Indického námorníctva (Chief of the Naval Staff). Jeho predchodcom bol admirál Sunil Lanba, ktorý 31. mája 2019 odišiel do dôchodku. Ako najdlhšie slúžiaci námorný letec indických ozbrojených síl býva označovaný ako Grey Eagle (slov. sivý orol). Počas kariéry trvajúcej takmer 39 rokom v službe získal medaily Param Vishist Seva Medal a Ati Vishist Seva Medal.
Raný život
Narodil sa v rodine dôstojníka Indických vzdušných síl v meste Džalandhar v Pandžábe. Vyštudoval anglikánsku internátnu školu Barnes School v Deolali, následne v rámci absolvoval v poradí 56. výcvikový kurz indickej armádnej akadémie National Defence Academy, a študoval aj na vojenských inštitúciach Defence Services Staff College v indickom Wellingtone a College of Naval Warfare v Bombaji.
Vojenská kariéra
V júli 1980 ako dôstojník vstúpil do indického námorníctva a v roku 1982 sa stal pilotom helikoptér. Široké skúsenosti získal najmä s vrtuľníkmi typu HAL Chetak, Kamov Ka-25 a Kamov Ka-28.
Ako námorný dôstojník slúžil v indickom Západnom námornom veliteľstve (Western Naval Command) a v indickom Východnom námornom veliteľstve (Eastern Naval Command). Velil lodi pobrežnej stráže ICGS Chand Bibi, korvete INS Vijaydurg a torpédoborcom s riadenými strelami INS Rana a INS Delhi. Na brehu slúžil v Námornom štábe vo funkcii veliteľa Štábu námorného letectva (Joint Director Naval Air Staff) a leteckého kapitána a veliaceho dôstojníka Námornej leteckej základne v Bombaji (Captain Air and Officer-in-Charge of the Naval Air Station at Mumbai). Bol tiež členom Komisie pre hodnotenie a kategorizáciu leteckých prístrojov AIRCATS (Aircrew Instrument Rating and Categorisation Board).
Pri povýšení do generálskej hodnosti bol vymenovaný do funkcie viceadmirála (vlajkového dôstojníka a vrchného veliteľa) štábu Východného námorného veliteľstva Indie (Flag Officer Commanding-in-Chief of India's Eastern Naval Command). Ďalšími funkciami na generálskej úrovni boli funkcia náčelníka štábu unifikovaného veliteľstva Andamán a Nikobarských ostrovov a funkcia viceadmirála (vlajkového dôstojníka) základne Maharashtra and Gujarat Naval Area (FOMAG). Ako generálny riaditeľ projektu Seabird viedol výstavbu novej námornej základne pri Karváre. Následne v pokračoval najprv ako druhý a neskôr ako prvý zástupca náčelníka indického Námorného štábu.
31. októbra 2017 prebral po viceadmirálovi Harishovi Bishtovi velenie Východného námorného veliteľstva, 23. marca 2019 bol indickou vládou menovaný do funkcie náčelníka Námorného štábu indického námorníctva. Singh je prvým helikoptérovým pilotom v tejto funkcii.
Voisines
Voisines môže byť:
1. liga hádzanárov 1997/98
1. liga hádzanárov v sezóne 1997/98 bol 5. ročník 1. ligy hádzanárov, druhej najvyššej hádzanárskej súťaže mužov na Slovensku, spravovanej Slovenským zväzom hádzanej. Po reorganizácií hádzanárskych súťaží v sezóne 1997/98 a vzniku extraligy zmenila súťaž svoj názov z pôvodnej 2. ligy na ''1. ligu''. Do súťaže sa prihlásilo 12 družstiev, rovnako ako v minulej sezóne, ale v jej priebehu z nej Dunajská Streda odstúpila. Víťazom ligy sa stalo družstvo HaK Zempmilk VTJ Michalovce, ktoré tak priamo postúpilo do extraligy.
Systém súťaže
Systém súťaže pozostával iba z jednej časti, ktorá sa skladala z 22 kôl. Každý s každým sa stretol raz doma a raz vonku. Víťaz súťaže mal právo postúpiť do najvyššej ligy, v poradí druhé družstvo postúpilo do baráže o ňu. Naopak, posledné družstvo zostúpilo do 2. ligy.
Výsledky
Poznámka: Družstvo Dunajskej Stredy zo súťaže v jej druhej polovici odstúpilo a jeho výsledky boli anulované.
Úradnícka vláda
Uradnícka vláda je vláda zostavená bez ohľadu na príslušnosť členov s cieľom prekonať obdobie, v ktorom nie je možná dohoda medzi parlamentnými stranami na personálnom zložení vlády, až po najbližšie voľby. Úradnícku vládu vymenúva spravidla hlava štátu, ktorá do nej väčšinou nominuje apolitických odborníkov bez straníckej príslušnosti, ktorí majú na dočasnú dobu vykonávať právomoci vlády, kým nie je vymenovaná nová vláda na základe parlamentných volieb. V reprezentatívnych demokraciách má takáto vláda väčšinou za úlohu iba udržať status quo.
Počas Prvej česko-slovenskej republiky bola úradnícka vláda vymenovaná viackrát, napríklad prvá a druhá vláda Jana Černého alebo tzv. vláda obrany republiky armádneho generála Jana Syrového, ktorá vládla v období po Mníchovskej dohode a odstúpení pohraničných oblastí Česko-Slovenska nacistickému Nemecku. Termín úradnícka vláda tak zodpovedá stavu, keď personálne zloženie členov vlády tvorili úradníci alebo skúsení odborníci v konkrétnych oblastiach a nie politici. Ako synonymá sa používajú spojenia vláda odborníkov, či apolitická vláda.
V parlamentnej demokracii ide o určitý odklon od klasickej parlamentnej formy vlády, kde existuje kreačná závislosť vlády od parlamentu, ktorá sa prejavuje priamym vplyvom parlamentu na zloženie vlády. Pri úradníckej vláde rozhoduje o zložení vlády hlava štátu, pričom nie je viazaná politickými pomermi v parlamente vyplývajúcimi z výsledku parlamentných volieb.
V histórii samostatného Slovenska bola úradnícka vláda po prvý raz vymenovaná 15. mája 2023 ako následok pádu dočasne poverenej vlády Eduarda Hegera. Na jej čelo zasadol dovtedajší viceguvernér Národnej banky Slovenska Ľudovít Ódor.
Volnay
Volnay môže byť:
Železničná trať Nové Zámky – Zlaté Moravce
Železničná trať Nové Zámky – Zlaté Moravce (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 151) je železničná trať na Slovensku, spájajúca Nové Zámky a Zlaté Moravce cez Vráble.
Dejiny
Železničné napojenie na Nové Zámky a tým na uhorské železnice požadovali zástupcovia Zlatých Moraviec už v roku 1871. Prepojenie na Šurany bolo schválené až v roku 1893 a o dva roky bolo dodatočne povolené predĺženie do Topoľčianok.
Trať vedie rovinatým územím a jej výstavba nebola veľmi náročná. Vybudovaných bolo 87 mostných objektov, najväčšie drevené mosty mali rozpätie 15,4 m a 50 m. Prevádzka na úseku Šurany - Zlaté Moravce bola zahájená 7. septembra 1894 a do Topoľčianok sa prví cestujúci dostali 21. septembra 1895.
Na trati sa v súčasnosti v rámci nákladnej dopravy preváža najmä gulatina, ktorá sa nakladá v Topolčiankach a Zlatých Moravciach a poľnohospodárske plodiny.
Hellfest
Hellfest môže byť:
Goľam Bogdan
Goľam Bogdan je s výškou  najvyšší vrch pohoria Sredna gora.
Železničná trať Nové Zámky – Zlaté Moravce
Dejiny
Zaujímavosťou na trati do Topoľčianok boli prezidentské vlaky, ktoré sem premávali v medzivojnovom období, keď T. G. Masaryk chodieval dovolenkovať do Topoľčianok. Údajne tu spolu s Karlom Čapkom spísal knihu Hovory s T.G.M.
Goľam Bogdan
Nachádza sa v strednom Bulharsku v Sofijskej oblasti, asi 6 km juhovýchodne od mesta Koprivšica. Celý masív pokrývajú husté, najmä bukové lesy a z vrcholu sú zaujímavé výhľady najmä severným a južným smerom. V južnej časti vrcholu sa nachádzajú mohutné skalné bralá. Vrch nesie meno rebelského vodcu Bogdana a na jeho území pramenia rieky Pjasčnik, Kriva reka a Luda Jana.
Ochrana prírody
Rezervácia Bogdan bola vyhlásená v roku 1972 za účelom ochrany bukových porastov. Ďalšou chránenou oblasťou je Donkina gora, vyhlásená v roku 1979, kde sa vyskytuje ohrozený orol kráľovský (Aquila heliacal).
Cestovný ruch
Vrch Bogdan je jedna zo 100 národných turistických lokalít v Bulharsku, ktorých zoznam zostavil Bulharský turistický zväz. Vrch je súčasťou iniciatívy ''Pokoriteľ 10. najvyšších vrchov pohorí'' a výstup naň je možné potvrdiť pečiatkou v ubytovní Vojvodenec, Bogdan a v chate Srednogorec.
Vougy
Vougy môže byť:
Gregor VI. (protipápež)
Gregor VI. (* ? – † ?) bol protipápežom Benedikta VIII. v období od mája do decembra roku 1012.
Vouillé
Vouillé môže byť:
Gregor VI. (protipápež)
Po skone Sergia IV. sa k vláde v Ríme dostala rodina Tusculaniovcov, ktorá zvolila a intronizovala nového pápeža Benedikta VIII. Crescentiovci, ktorí vládli mestu už od čias cisára Ota III. však zvolili dovtedy neznámeho muža Gregora.
Dlho sa polemizovalo o tom, či bol vlastne uvedený do úradu, no vzhľadom na okolnosti, kedy sa v Lateránskom paláci usadil Benedikt, Gregorovo postavenie sa od počiatku javilo ako beznádejné. Uvedomiac si svoju pozíciu, dostavil sa na dvor kráľa Henricha II., kde protestoval proti vyhnaniu a žiadal o uznanie svojej legitimity.
Henrich II. mu prisľúbil vyriešenie situácie, no v skutočnosti stál jednoznačne za Benediktom VIII.; Benediktovo oficiálne uznanie bolo otázkou niekoľkých týždňov.
Sklamaný Gregor uznal svoju prehru a od tých čias súčasne mizne z histórie.
Vouhé
Vouhé môže byť:
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale
Majstrovstvá Južnej Ameriky vo futsale alebo Copa America je najvyššie juhoamerické medzinárodné podujatie národných družstiev vo futsale, ktoré riadi Juhoamerická futbalová konfederácia (CONMEBOL). Jeho história siaha do roku 1992, kedy sa v Brazílii konali prvé majstrovstvá Južnej Ameriky mužov, a od roku 2005 tiež v Brazílii aj prvé majstrovstvá Južnej Ameriky žien. Prebiehajú s 3 až 4-ročnou periodicitou v mužskej, a s 2-ročnou periodicitou v ženskej kategórii. Brazília s oboma svojimi družstvami je najúspešnejšia krajina.
Účasti tímov na majstrovstvách Južnej Ameriky mužov
(do 2022)
Účasti tímov na majstrovstvách Južnej Ameriky žien
(do 2019)
Vrigny
Vrigny môže byť:
Bilozerivka
Bilozerivka je dedina na Ukrajine v Lypoveckom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 244 obyvateľov.
Warlus
Warlus môže byť: