cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Slnovrat (astronómia)
Dôsledky
Za južným polárnym kruhom (66°30' j.g.š.) nastáva jav, ktorý sa nazýva polárny deň – slnko tu vôbec nezapadá. Presne na južnom polárnom kruhu nastáva polárny deň len raz do roka (v čase zimného slnovratu). Čím južnejšie, tým je polárny deň dlhší.
Výpočet uhla dopadu slnečných lúčov
Dopad slnečných lúčov na danú rovnobežku môžeme ľahko vypočítať aj v prípade zimného slnovratu:
pre severnú pologuľu: (90° – x) – 23,5° = y
pre južnú pologuľu: (90° – x) + 23,5° = y
(v prípade, že "x" je menšie ako 23,5°, dosiahneme výsledok odpočítaním "y" od 180°, teda "180° – y")
Pre Bratislavu platí 90° – 48° – 23,5° = 18,5° = v zime dopadajú slnečné lúče na poludnie pod uhlom 18° 30'.
Závist (okres Blansko)
Závist je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 135 obyvateľov, z toho 68 mužov a 67 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,3 roka (muži 41,1 roka, ženy 41,6 roka).
Secenans
Secenans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sergej Volkov
Sergej Volkov môže byť:
NGC 915
NGC 915 je galaxia v súhvezdí Baran, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 5. septembra 1864.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,2.
Monte Verde
Monte Verde je názov neaktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa na ostrove rovnakého mena.
Sopka pokrýva východnú a severnú časť ostrova mafickými lávami holocénneho veku. Severné pobrežie je formované kalderou, ktorá vytvára záliv, v ktorom sa nachádza aj prístav Mindelo.
Iné projekty
.
Heves
Heves (po slovensky v historických kontextoch aj Heveš ) je mesto v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Heves.
Má rozlohu 9 931 ha a žije tu obyvateľov .
Free Software Foundation
Free Software Foundation je nezisková organizácia z USA, ktorá v 80. rokoch 20. storočia vyvíjala projekt GNU – slobodný operačný systém, teraz sa stará o dodržovanie ličenčných podmienok slobodných licencií a iné právne záležitosti potrebné na fungovanie slobodného softvéru.
FSF založil Richard Stallman v roku 1984
Most Belá
Most Belá je diaľničný most na Slovensku, ktorý má dĺžku 301,4 metra. Nachádza sa na diaľnici D1 na úseku Liptovský Hrádok - Hybe.
Most sa nachádza približne 18 metrov nad terénom a premosťuje údolie rieky Belá, prechádzajúc severovýchodne od intravilánu obce Dovalovo. Voľná šírka mosta je 11,75 metra.
Hydina (vtáctvo)
Hydina je súhrnný názov viacerých druhov hospodárskych zvierat, ktoré slúžia na chov, patriacich do taxonomickej triedy vtákov, ktoré sa chovajú doma.
Kura domáca
Pochádza pravdepodobne od divého predka nazývaného Gallus gallus bankiva z územia dnešnej Indie a Indonézie. Kvôli nízkemu generačnému intervalu patrí medzi popredných producentov mäsa. Nosivé hybridy sliepok sa využívajú pre produkciu vajec.
Hus domáca
Domáce husi pochádzajú od viacerých divých predkov z viacerých kontinentov (Európa, Ázia, Afrika a Amerika). Používa sa hlavne pre produkciu mäsa a peria, v minulosti tiež na produkciu pečienky.
Morka domáca
Divý predok morky, morka divá, pochádza zo Severnej Ameriky. Morka domáca sa chová pre produkciu mäsa.
Holub domáci
Pochádza od holuba skalného, z oblasti juhozápadnej Ázie (oblasť blízkeho východu). Chová sa predovšetkým zo záľuby, ale aj pre produkciu kvalitného diétneho mäsa.
Karol III.
Karol III. môže byť:
Chamalières (kantón)
Chamalières je francúzsky kantón v obvode Clermont-Ferrand v departemente Puy-de-Dôme v regióne Auvergne. Tvoria ho mesto Chamalières.
Clermont-Ferrand-Centre
Clermont-Ferrand-Centre je francúzsky kantón v obvode Clermont-Ferrand v departemente Puy-de-Dôme v regióne Auvergne. Tvorí ho centrum mesta Clermont-Ferrand. Kantón vznikol v roku 1982 oddelením od kantónu Clermont-Ferrand-Sud.
Prvá dáma
thumb|Bývalý prezident SR Ivan Gašparovič s manželkou [[Silvia Gašparovičová|Silviou Gašparovičovou]]
Prvá dáma je neformálny čestný titul, prislúchajúci spravidla manželke hlavy štátu. Nositeľom tohto titulu ale môže byť aj iná žena (napr. u ovdovených hláv štátu funkciu prvej dámy zastáva najstaršia dcéra, u slobodných matka), pričom závisí od zvyklostí v tej ktorej krajine.
Prvá dáma, prvý pán
V slovenskej legislatíve oficiálne pojem „prvá dáma“ ani „prvý pán“ neexistuje. Rolu prvej dámy Slovenskej republiky plnili doteraz manželky prezidentov s rôznym nadšením a intenzitou. Pokiaľ manželka posledného prezidenta Kisku Martina reprezentatívnu funkciu splnila pri jeho inaugurácii a potom sa na verejnosti neukazovala a manžela nesprevádza na služobných cestách, avšak jej predchodkyňa bola tak aktívna, že jej požiadavka na vlastnú oficiálnu kanceláriu v prezidentskom paláci sa stala predmetom diskusie. Rozdielna situácia však nastáva ak je prezidentom žena, tak ako je to u nás, keď Zuzana Čaputová bola do funkcie inaugurovaná 15. júna 2019. ''„Ak by išlo o manžela, tak z amerického pojmu „first lady, first gentleman“ preberáme „prvá dáma, prvý pán“. V prípade nemanžela by som túto pozíciu formuloval ako prvý partner“'', vysvetľuje odborník na protokol a bývalý hovorca prezidenta Marek Trubač.
História
Oslovenie „First Lady“ pochádza pravdepodobne z USA, kde použili prvý krát v tlači v roku 1838 toto označenie na manželku prezidenta Marthu Washingtonovú. Do prvej tretiny 20. storočia boli titulom „First Ladies“ v USA oslovované všetky slávne a významné ženy, avšak časom sa tento titul obmedzil len na prezidentovu manželku, lebo narastal význam inštitúcie „prvej dámy“. V USA je v súčasnosti „prvá dáma“ (pozri Prvá dáma Spojených štátov) významná pomocná inštitúcia prezidentského úradu. V tejto súvislosti je zaujímavé, že počas prezidentovania Donalda Trump a (ktorý bol inaugurovaný ako 70 ročný) okrem jeho manželky Melanie (vtedy 47 ročná) plnila úlohu prvej dámy ako poradkyňa (advisor to the president) aj jeho najstaršia dcéra Ivanka (vtedy 35).
Nepolitické použitie
V Spojených štátoch sa titulom „prvá dáma“ oslovujú aj ženy, ktoré sa v nepolitických oblastiach vyznačujú mimoriadnym talentom alebo jedinečnosťou. Napríklad sa tento pojem v zábavnom priemysle používa na označenie „prvej dámy piesne“ (Ella Fitzgerald), „prvej dámy country hudby“ (Tammy Wynette), „prvá dáma soulu“ (Aretha Franklin) a pod. Aj u nás sa používajú zdvorilostné prezývky v populárnej hudbe ale častejšie ako prvá dáma je kráľovná (napr. Marika Gombitová – „kráľovná slovenskej populárnej hudby“ a Hana Hegerová „kráľovná česko-slovenského šansónu“).
Pojem „prvá dáma“ sa tiež používa na označenie ženy, ktorá zaujíma popredné spoločenské postavenie v konkrétnej lokalite, v tomto zmysle je obzvlášť populárne v Afrike, kde je v niektorých hierarchiách vrchnosti, napríklad v Yoruba, je „prvá dáma“ používaná ako spoločenský titul.
Uctievanie
Uctievanie je uznávanie vážnosti, autority niekoho, hodnoty niečoho.
Baignes-Sainte-Radegonde
Baignes-Sainte-Radegonde je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Chymozín
náhľad|Trojrozmerný model enzýmu Chymozín je enzým nachádzajúci sa v žalúdku všetkých cicavcov. Napomáha tráveniu mlieka. Pre potravinárske účely sa získava z kravských alebo ovčích žalúdkov. Využíva sa pri výrobe syrov ako súčasť syridla.
Zbraslavec
Zbraslavec je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 195 obyvateľov, z toho 99 mužov a 96 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,2 roka (muži 42,5 roka, ženy 43,9 roka).
Mária II.
Mária II. môže byť:
Kresťanské umenie
V modernom umení sa k ideálom kresťanstva hlási veľké množstvo jednotlivých autorov a táto orientácia je neraz obsiahnutá až v spodných vrstvách umeleckých diel.
A pobežím až na kraj sveta
A pobežím až na kraj sveta je film režiséra Petra Solana.
Dej
Je to príbeh postihnutého dvanásťročného dievčaťa. Zraňovaná výsmechom spolužiakov a neporozumením blízkych oveľa citlivejšie pozoruje svet okolo seba a opatrne nadväzuje nové priateľstvá.
NGC 621
NGC 621 je galaxia v súhvezdí Trojuholník, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 24. novembra 1883.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,8.
Tráci
thumb|right|Trácky bojovník z 5. až 4. storočia pred Kr. Tráci alebo staršie Trákovia boli indoeurópske kmene v Trácii; obývali dnešné Rumunsko a Bulharsko, východné Srbsko, grécku a tureckú Tráciu a severozápadnú Malú Áziu. Jeden z najpočetnejších národov staroveku. V 6. storočí - 7. storočí postupne asimilovaní do nových etnických celkov.
Hana Meličková
Hana Meličková, vyd. Rapantová (* 27. január 1900, Martin – † 7. január 1978, Bratislava) bola významná slovenská herečka, spoluzakladateľka slovenského profesionálneho divadla.
Narodila sa v rodine martinského učiteľa a hudobného skladateľa Jána Melička. Pôvodne študovala hudbu na pražskom konzervatóriu (1919 - 1923). Popri nej si zapísala hereckú tvorbu. V rokoch 1923 - 1926 pracovala ako učiteľka na Župnej hudobnej škole v Martine. V rokoch 1926 - 1976 bola členkou činohry SND v Bratislave. Jej prvou rolou bola postava Salome v hre Oscara Wilda. Za obdobie svojho pôsobenia v Slovenskom národnom divadle stvárnila takmer dvesto postáv.
V roku 1955 dostala titul zaslúžilá umelkyňa a v roku 1961 titul národná umelkyňa. Okrem toho bola laureátkou štátnej ceny (1951) a vyznamenania Za zásluhy o výstavbu (1960). Je po nej pomenovaná ulica na bratislavských Dlhých dieloch.
Hana Meličková sa vydala za slovenského historika Daniela Rapanta, spolu mali dve dcéry: Helenu a Danielu.
Lokálne magnitúdo
Lokálne magnitúdo (iné názvy: lokálne magnitudo, lokálna magnitúda (zemetrasenia), miestne magnitúdo/magnitudo, Richterovo magnitúdo/magnitudo) je druh magnitúda; je to dekadický logaritmus pomeru amplitúdy a periódy seizmickej vlny (zo seizmografu).
Súhrn všetkých možných lokálnych magnitúd, najmä ak sú rozdelené na "stupne" podľa účinkov na zemský povrch, sa niekedy nazýva stupnica lokálne magnitúdo/magnitudo, Richterova magnitúdová stupnica, Richterova stupnica či Richterova škála. Výraz "stupnica" sa v tejto súvislosti niekedy považuje za nevhodný, pretože ide o veličinu, ktorá nadobúda (takmer) kontinuálne hodnoty, a teda to nie je stupnica v pravom slova zmysle. Problematický je aj atribút "Richterov" v názve veličiny či stupnice, pretože Richterovo magnitúdo je prísne vzaté len názov lokálneho magnitúda platného pre geologické podmienky južnej Kalifornie. Pre iné oblasti Zeme je teda vhodné hovoriť len o "lokálnom magnitúde", napr. na Slovensku sa používa lokálne magnitúdo pre Západné Karpaty. Okrem toho aj sám Richter hovoril len o "magnitude local" (lokálna magnitúda).
Charakteristika
V roku 1935 Charles F. Richter a Beno Gutenberg z California Institute of Technology vypracovali metódu merania zemetrasení analýzou seizmogramov zaznamenaných Wood-Andersonovým torzným seizmometrom. Richter pôvodne zaokrúhľoval namerané hodnoty k najbližším štvrtinám jednotiek, neskôr sa však hodnoty zaokrúhľovali na desatiny. Príčinou vytvorenia tejto stupnice bola snaha o oddelenie predtrasov a dotrasov od hlavného otrasu. Inšpiráciou Richterovi bola stupnica hviezdnych magnitúd používaná v astronómii na opis magnitúdy (hviezdnej veľkosti) a ďalších objektov na oblohe.
Richter vybral za magnitúdu 0 otras, ktorý by na seizmograme zaznamenanom Wood-Andersonovým torzným seizmometrom umiestneným 100 km od epicentra zemetrasenia ukázal maximálny vodorovný posun 1 mikrometer. Richterova škála kvôli spôsobu svojho výpočtu pomocou logaritmu nemá žiadnu hornú ani dolnú hranicu.
Alfred de Musset
Alfred de Musset (* 11. december 1810, Paríž, Francúzsko – † 2. máj 1857, Paríž) bol francúzsky spisovateľ a básnik.
Clermont-Ferrand-Est
Clermont-Ferrand-Est je francúzsky kantón v obvode Clermont-Ferrand v departemente Puy-de-Dôme v regióne Auvergne. Tvorí ho východná časť mesta Clermont-Ferrand.
Ginko dvojlaločné v Lučenci
Ginko dvojlaločné v Lučenci je ginko dvojlaločné, ktoré sa nachádza na dvore Ipeľských tehelní v Lučenci. Je chránené podľa VZV KÚ v B. Bystrici, 5/1996 ako zaujímavý biologický objekt cudzokrajnej, introdukovanej dreviny, na ktorej je možné sledovať históriu introdukcie, adaptabilitu v našom prostredí a rastové možnosti. Má vedecko-výskumný a náučný význam.
Štefan Oľha
Štefan Oľha (* 3. máj 1936 – † 19. august 2009) bol slovenský spisovateľ, dramatik, dramaturg a televízny pracovník, otec Matúša Oľhu, Zuzany Oľhovej, Kataríny Oľhovej a Anny Oľhovej.
Životopis
Študoval na strednej priemyselnej škole drevárskej a v roku 1959 absolvoval Filologickú fakultu Vysokej školy pedagogickej v Prešove, kde študoval odbor slovenčina – dejepis. Po skončení vysokej školy pracoval v programovom oddelení Krajského filmového podniku v Prešove, v rokoch 1960 – 1963 bol redaktorom literárnej redakcie Slovenského rozhlasu v Košiciach, v roku 1963 pracoval v Solivare Prešov, v rokoch 1964 – 1968 pôsobil ako redaktor a vedúci redaktor podnikového časopisu Naše Chemko, v rokoch 1968 – 1972 bol vedúcim Redakcie zábavy Slovenskej televízie v Košiciach. V čase normalizácie ho prepustili z televízie, v rokoch 1972 – 1990 pracoval ako referent podniku Výstavníctvo v Košiciach, po roku 1989 bol plne rehabilitovaný. V roku 1990 pracoval ako vedúci redaktor programu Slovenská televízia v Košiciach a od roku 1995 bol riaditeľom košického štúdia Slovenskej televízie. Istý čas bol tiež dramaturgom Malého divadelného štúdia v Košiciach.
Tvorba
Knižne debutoval v roku 1967 dokumentárnou knihou Stopy. Vo svojej tvorbe sa venoval hlavne písaniu literatúry faktu. Vo svojich dielach písal najmä o alkoholizme, predčasnom sexuálnom živote mladých ľudí, nezrelých manželstvách, problémoch s drogami, živote v liečebniach a o mnohých ďalších témach. Okrem literatúry faktu sa venoval tiež písaniu dramatických diel pre televíziu (televízne inscenácie) a predlôh pre dokumentárne filmy. Pravidelne spolupracoval s rozhlasom a redakciami slovenských periodík.
Teogónia
Teogónia (gr. theos - boh, goneia - narodenie) je sústava náboženských mýtov o pôvode a rodokmeni. Toto dielo vytvoril Hesiodos približne 700 pred Kr..
Tvár druhého (Lévinas)
Tvár druhého je podľa Emmanuela Lévinasa to, čo prelamuje jeho konštrukciu pojmovej totality (napr. pojem všetkého, skutočnosti, totality atď.), pomocou ktorej sa chce zmocniť sveta. Druhý, ktorý mu nepodlieha, ale ktorý má vždy prednosť pred ním, je pre neho zjavením nekonečna a základom každej morálky.
Hus siatinná
Hus siatinná alebo hus poľná (Anser fabalis) je zúbkozobec z čeľade kačicovitých. Hniezdi v tajge a tundre palearktídy. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov hus siatinná patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci. V juhozápadnej a severovýchodnej Európe a v západnej a centrálnej Sibíri sú stavy stabilné.
Opis
Hus siatinná meria 66 –, rozpätie krídel má 147 –  a váži 3 – . Obe pohlavia sú rovnako zafarbené, celkovo prevláda sivohnedá farba. Dôležitý rozoznávací znak je, že majú tmavohnedú hlavu, krk a krídla. Brucho a podchvostové krovky sú biele. Pierka na chrbte a hrudi majú belavé okraje, u mladých vtákov sú okraje hrdzavé. Zobák dospelých je čierny s oranžovým fľakom. U mláďat je zobák tmavý s čiernym nechtom. Nohy sú oranžové.
Hlas
Ozýva sa menej ako hus divá alebo hus bieločelá. Jej hlas je hlboké "ang-ang".
Výskyt a stav na Slovensku
Na celom území Slovenska sa vyskytuje počas migrácie a v zime. Výnimočne zahniezdila v roku 1967 na Zemplínskej šírave pri Jovse, kde bol koncom júla videný pár s 3 mláďatami.
Odhadovaný počet zimujúcich jedincov v rokoch 20082012 bol 10002000. Krátkodobý trend zimujúcej populácie za posledných 12 rokov (20002012) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802012) boli klesajúce.
Odhadovaný počet zimujúich jedincov v rokoch 20132018 bol 5001500. Krátkodobý trend zimujúcej populácie za posledných 12 rokov (20082018) aj dlhodobý trend od roku 1980 (19802018) boli klesajúce.
Hniezdenie
Husi siatinné si na zimovisku nájdu vo svojom druhom alebo treťom roku života svojho celožitovného partnera.
V marci odtiahnu zo svojich zimovísk. Tie čo hniezdia v tajge, dorazia na hniezdiská už koncom apríla, tie čo hniezda ďalej na sever, v tundre, prilietajú na svoje hniezdiská až koncom mája. V tom čase je tundra ešte pokrytá snehom a ľadom. Hus siatinná je preto spomedzi všetkých druhov arktických husí prvá na hniezdiskách. Kým nadíde čas topenia sa snehu, samčekovia medzi sebou bojujú. Aktu párenia predchádza krátka predohra, ktorá pozostáva z ponárania si krku do vody. Počas párenia vo vode samček často samičku až ponorí pod hladinu. Rituál je ukončený naťahovaním krku a údermi krídel.
Samička potom stavia hniezdo pod krovinami alebo v trstine na suchom mieste. Vyplní ho trávou, machom, lišajníkom a nakoniec páperím. Páperie má sivohnedú farbu so svetlejšou uprostred. Za rok majú len jednu znášku.
Znáška vajec začína v tajge uprostred mája, v tundre uprostred júna. Počet vajec je od dva po osem, najčastejšie štyri až šesť. Vajíčka majú žltkavú farbu. Samička zasadne na posledné vajíčko. Tým zabezpečí aby sa liahli naraz. V tajge sa liahnu za 25 dní, v tundre za 28 až 29. Samček sa nezúčastňuje na sedení, ale stráži hniezdo. Pri vážnom nebezpečenstve sa pritisknú k zemi.
Po jeden a pol mesiaci už dokážu mláďatá lietať. V tom čase už ukončujú aj dospelé obdobie pŕchnutia (júl-august). Začiatkom septembra odlietajú na zimoviská. Viaceré rodiny spoločne opúšťajú hniezdiská.
Potrava
Na hniezdisku sa živia lišajníkmi, trávami a iným suchozemskými a vodnými rastlinami. Na jeseň žerú rôzne bobule rodu brusnica a rôzne fazule. V ich vedeckom názve je aj latinsky fazuľa spomenutá fabalis, podobne aj anglické pomenovanie bean goose.
Na zimovisku jedia korene, zvlášť Elymus, zemiaky, zrná obilnín, trávy, veľmi obľubujú zvyšky úrody na poliach (kúsky cukrovej repy a kukuricu).
Mláďatá sa živia kvetmi, pukmi a tiež hmyzom, mäkkýšmi, kôrovcami i rybkami.
Taxonómia
Je známych 5 poddruhov, ktoré sú dnes ornitológmi (napríklad AOU/NACC 2007, IOC a prijatím IOC systému aj na Slovensku ) zoskupované do dvoch druhov, podľa toho či hniezdia v tajge alebo v tundre.
Hus siatinná
hus siatinná (Anser fabalis sensu stricto) (Latham, 1787)
Hus tundrová
hus tundrová (Anser serrirostris ak je považovaná za samostatný druh) (Gould, 1852)
Môže to byť však predčasné rozhodnutie. Tieto dve skupiny sa od seba oddelili pred 2.5 miliónmi rokov, pred 60 000 rokmi došlo k druhotnému kontaktu a nie sú splnené všetky podmienky pre označenie za samostatné druhy, doporučené je považovať ich za poddruhy.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 1150 € (Vyhláška MŽP č. 24/2003 Z.z. v znení č. 492/2006 Z. z., 638/2007 Z. z., 579/2008 Z. z., 173/2011 Z. z., 158/2014 Z. z., účinnosť od 01.01.2015).
NGC 550
NGC 550 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 8. októbra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,7.
Balzac
Balzac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alexej Nikolajevič Tolstoj
Alexej Nikolajevič Tolstoj (* 10. január 1883, Nikolajevsku, teraz Pugačovsk – † 23. február 1945) bol významný ruský prozaik, autor poviedok zo života ruskej vidieckej šľachty, satirických románov a trilógie Krížová cesta o osude ruskej inteligencie počas októbrovej revolúcie. Známa je jeho kniha pre deti Buratinove príhody.
Kisköre
Kisköre je mesto v Maďarsku v Hevešskej župe v obvode Heves.
Má rozlohu 6 842 ha a žije tu obyvateľov .
Kuchárske umenie
Kuchárske umenie alebo kulinárske umenie (fr. l'art culinaire) je umenie prípravy a úpravy jedál. Je významnou zložkou kultúrnych dejín národov. Kuchárske umenie je predmetom skúmania gastronómie.
Zoznam obcí departementu Orne
Kompletný zoznam 505 obcí departementu Orne.
Žďárná
Žďárná je obec v Česku v okrese Blansko v Juhomoravskom kraji. Má rozlohu a k 31. decembru 2010 tu žilo 761 obyvateľov.
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1418. V obci sa nachádza kostol svätého Bartolomeja.
Clermont-Ferrand-Nord
Clermont-Ferrand-Nord je francúzsky kantón v obvode Clermont-Ferrand v departemente Puy-de-Dôme v regióne Auvergne. Tvorí ho severná časť mesta Clermont-Ferrand.
Biele goliere
Biele goliere (orig. White Collar) je americký dramatický seriál, ktorý vysielala USA Network od 23. októbra 2009 do 18. decembra 2014. Na Slovensko začala seriál vysielať stanica Plus, neskôr sa presunul na Wau.
NGC 720
NGC 720 je galaxia v súhvezdí Veľryba, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. októbra 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,2.
Selles (Haute-Saône)
Selles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zadný Gerlach
Kúsok pod Gerlachovským sedlom (neoficiálne Tetmajerovým sedlom), na strane Batizovskej doliny, sú trosky vojenského lietadla Lisunov Li-2, ktoré tu havarovalo v októbri 1944 - za druhej svetovej vojny. Išlo o príslušníkov 2. čsl. paradesantnej brigády, letiacich na pomoc SNP.
Topografia
Na juh z neho vybieha mohutný hrebeň s Gerlachovským štítom, od ktorého je oddelený výrazným Gerlachovským sedlom (Tetmajerovým sedlom). V hlavnom tatranskom hrebeni ho od Batizovského štítu delia Východné a Západné Batizovské sedlo. V tomto západnom hrebeni sa nachádza niekoľko veží, najkrajšia je dvojvrcholová Biskupská čiapka. Na sever od hlavného vrcholu leží Lavínová priehyba, Lavínová veža, Lavínová štrbina a Lavínový štít.
Názov
V roku 1889 po smrti Samuela Rotha, Uhorský karpatský spolok, ktorého bol podpredsedom, navrhol Zadný Gerlach pomenovať menom zomrelého - Štítom Samuela Rotha, Samuel Roth Spitze, Roth Samel csúcs. Predtým bol štít bezmenný. Na mapách bol uvedený ako Unbenannt, Névtelen (štít bez mena). Bol označovaný ako satelit Gerlachovského štítu. Po prvej svetovej vojne Klub československých turistov navrhol pomenovať vrchol Slovenský štít, ale názov sa neujal a bol zatlačený všeobecným pomenovaním Zadný Gerlach. Súčasné meno Zadný Gerlachovský štít je odvodené z názvu neďalekého najvyššieho tatranského štítu. Zhodné s týmto názvom je aj poľské a maďarské pomenovanie štítu.
Alvar Aalto
Hugo Alvar Henrik Aalto (* 3. február 1898, Kuortane, Fínsko † 11. máj 1976, Helsinki, Fínsko) bol fínsky architekt  a dizajnér, predstaviteľ neoklasicizmu a modernej architektúry, ktorý využíval tradície a prirodzený materiál. Okrem architektúry sa venoval dizajnu nábytku, textilu a skla. Jeho tvorba mala výrazný vplyv na modernú architektúru. Považuje sa za priekopníka tzv. škandinávskeho nábytkárskeho štýlu.
Životopis
236px|thumb|Vila Mairea v [[Noormarkku]] V rokoch 1927 až 1931 pôsobil v Turku. Spoločne s Erikom Bryggmanom navrhol dizajn pre oslavy 700. výročia mesta (Turku Fair). K ďalším jeho prácam z tohoto obdobia patrí knižnica vo Vyborgu (v tom čase fínskom Viipuri), budova novín Turun Sanomat a sanatórium v Paimio (1928).
V roku 1931 sa presťahoval do Helsínk, kde sa o 4 roky neskôr stal spoluzakladateľom svetoznámej nábytkárskej firmy Artek. V tomto období navrhol napríklad pavilóny na svetových výstavách v Paríži a New Yorku, továreň na spracovanie celulózy v Sunile, vilu Mairea v Noormarkku a ďalšie. Od roku 1940 žil v USA. thumb|236px|[[Hala Finlandia]] Po 2.svetovej vojne pokračoval v tvorbe: Penzijný ústav z roku 1952, obytný dom na berlínskej výstave (1955), Maison Carre v Bazoches (Francúzsko, 1956) a ďalšie. Vrcholom jeho tvorivej aktivity bol návrh nového centra Helsínk a kongresové centrum Finlandia v Helsinkách (1973).
Tlač (publikácie)
thumb Tlač môže byť:
Česko-slovenská akadémia vied
Česko-slovenská akadémia vied (do roku 1990 Československá akadémia vied; skratka ČSAV; ) bola najvyššia vedecká inštitúcia v Česko-Slovensku v rokoch 19521992. Jej sídlom bola Praha, pričom ČSAV mala zriadené svoje vedecké pracoviská (výskumné a bádateľské ústavy, laboratóriá, knižnice atď.) aj mimo Prahy.
Bola založená zákonom č. 52/1952 Zb. zo dňa 29. októbra 1952 o Československej akadémii vied ako tzv. socialistická právnická osoba podriadená priamo vláde. Vznikla zlúčením a transformáciou Českej akadémiou vied a umení a Kráľovskej českej spoločnosti náuk podľa sovietskeho vzoru. Od roku 1960 bola organickou súčasťou ČSAV Slovenská akadémia vied (SAV) so sídlom v Bratislave. De facto bola ČSAV českým ekvivalentom SAV.
V roku 1984 mala ČSAV 82 riadnych členov akademikov a 171 členov korešpondentov. ČSAV bola zrušená 31. decembra 1992. Jej nástupníckymi organizáciami sa stali Akademie věd České republiky v Česku a SAV na Slovensku.
H16
H16 je bratislavská hip-hopová formácia, ktorá vznikla v lete roku 2003. Názov skupiny vznikol zo základnej školy v Petržalke, ktorá sa pred zrušením v 2004 nachádzala na adrese Hálova 16.
V apríli 2010 sa členovia H16 objavili v skladbe producenta Mad Skilla „Hrdina je zase v hre“ ku ktorej bol natočený aj videoklip.
Mimoalbumové skladby
(zoznam zahŕňa aj skladby, kde sa členovia H16 predstavili ako hostia)
{|
2013
„Celú noc Remix“ ft. Orion, Ben Cristovao, Supa, Ektor, H16
2014
„Ideme spolu Remix“ ft. L.U.Z.A., Momo, Majself (prod. Roman Zámožný)
Profesor (vedecko-pedagogická hodnosť)
Profesor je akademický titul vysokoškolského pedagóga, najvyššia vedecko-pedagogická hodnosť.
Slovensko a titul profesor
Na Slovensku sa môže stať profesorom kandidát, ktorý predtým dosiahol titul docent, po úspešnom absolvovaní vymenúvacieho konania na základe rozhodnutia inauguračnej komisie a vedeckej rady danej alebo inej vysokej školy. Vedecká rada po ukončení konania kandidáta navrhne prostredníctvom Ministerstva školstva prezidentovi, ktorý ho následne menuje profesorom pre určitý odbor.
Place de l’Hôtel-de-Ville
náhľad|Place de l'Hôtel-de-Ville
Profesor (vedecko-pedagogická hodnosť)
Slovensko a titul profesor
Inauguračná komisia vyhodnotí plnenie podmienok podľa § 76 ods. 5 a 7 zákona, podľa kritérií na získanie titulu profesor a na základe predložených dokladov, oponentských posudkov a odborného posúdenia prednesenej inauguračnej prednášky celkove zhodnotí pedagogickú, vedeckú alebo umeleckú činnosť uchádzača a najneskôr do jedného mesiaca po konaní inauguračnej prednášky predloží predsedovi vedeckej rady návrh s odporúčaním schváliť návrh na vymenovanie uchádzača za profesora v odbore alebo neschváliť návrh na vymenovanie uchádzača za profesora v odbore.
Prezident Ivan Gašparovič v roku 2010 vymenoval 98 profesorov s priemerným vekom 55 a pol roka.
Place de l’Hôtel-de-Ville
Place de l'Hôtel-de-Ville (Radničné námestie) je významné námestie v Paríži. Nachádza sa v 4. obvode. V minulosti bolo hospodárskym a dnes je správnym centrom mesta. Je pomenované po budove parížskej radnice.
Poloha
Námestie leží na pravom brehu rieky Seiny. Vymedzujú ho ulice Rue de Rivoli na severe, parížska radnica na východe, nábrežie Quai de l’Hôtel-de-Ville na juhu a Avenue Victoria na západe.
Profesor (vedecko-pedagogická hodnosť)
Slovensko a titul profesor
Priemerná mzda profesora v slovenskom vysokom školstve bola v roku 2010 1 890 €. V porovnaní s predošlým rokom je to o 4 % viac.
História pomenovania
Professor bol v starovekom Ríme verejný, vládou ustanovený a platený učiteľ. Termín pochádza (z latinského slova profitare = mať úžitok).
Place de l’Hôtel-de-Ville
Dejiny
V staroveku sa tu krížili cesty vedúce do Melunu a do Champagne, ktoré i neskôr boli významnými obchodnými cestami. V ranom stredoveku sa tu vďaka polohe rozvinulo trhovisko a najdôležitejší prístav v meste. Vznikli tu sklady a hostince. Námestie dostalo názov Place de Grève podľa pomenovania piesočného brehu. V modernej francúzštine je slovo grève označenie pre štrajk, keďže na tomto mieste sa vo väčšom počte zhromažďovali nádenníci, ktorí hľadali prácu a dávali sa najímať.
Na Place de Grève stál aj Maison aux piliers (Dom na pilieroch), ktorý dal postaviť Étienne Marcel, a kde sídlil prévôt des marchands, z ktorého sa vytvorila mestská samospráva a dnes je tu radnica mesta Paríž.
Profesor (vedecko-pedagogická hodnosť)
História pomenovania
Od 17. storočia sa používajú tiež doplnkové označenia, ktoré vyjadrujú rôzne postavenie profesorov:
Place de l’Hôtel-de-Ville
Dejiny
Ako ústredné námestie, slúžilo Place de Grève aj ako miesto popráv.
Námestie bolo premenované 19. marca 1803 na dnešné Place de l'Hôtel-de-Ville. Od roku 1982 je pešou zónou. Od roku 2004 je na námestí každé leto, v rámci parížskej pláže, ihrisko pre plážový volejbal, v zime je tu inštalované klzisko.
Profesor (vedecko-pedagogická hodnosť)
História pomenovania
Existujú tiež ďalšie kategórie profesorov:
Surrealizmus
náhľad|[[Joan Miró: Dona i ocell]] Surrealizmus (výslovnosť [sürealizmus] aj [surealizmus] ) alebo nadrealizmus je umelecký smer, ktorý sa usiluje oslobodiť myseľ, zdôrazňuje podvedomie. Slová „umelecký smer“ nie sú úplne výstižné, pretože surrealizmus znamená nielen umelecký smer, ale aj životný štýl.
Prvé impulzy dostal surrealizmus od André Bretona, jeho prudký rozvoj umožnil Salvador Dalí. Surrealizmus je stále aktívny smer, hoci sa od pôvodných myšlienok značne vzdialil. Podľa vzoru Sigmunda Freuda, ktorý sa prostredníctvom psychoanalýzy pokúsil vyzdvihnúť podvedomie na úroveň vedomia, a tak uzdraviť dušu od potláčaných pudov, aj umenie sa otvára podvedomiu a snom, aby sa vymanilo spod „diktátu rozumu“ a „oslobodilo život“ poznaním seba samého. Také je heslo a ambície surrealistov, ktorí sa cítia byť revolucionármi túžiacimi zmeniť svet, aby sa zmenil život. Názov surrealizmus pochádza z podtitulu istej divadelnej hry, ktorý jej roku 1917 dal Guillaume Apollinaire. Tento názov sa stal programom i pomenovaním skupiny parížskych spisovateľov, zhromaždených okolo André Bretona, Paula Eluarda a Louisa Aragona, udržiavajúcich bohatú korešpondenciu s dadaistami, ktorí sa usadili v Paríži po prvej svetovej vojne.
Dejiny
Termín surrealizmus prvýkrát použil otec francúzskej básnickej avantgardy Guillaume Apollinaire, ktorý nazval svoju poetickú drámu Ňadrá Tirésiove surrealistickou drámou. Začiatky surrealizmu nadväzovali na dadaizmus, z ktorého prišlo mnoho umelcov, surrealizmus má však výrazne širší rozsah. Rovnako ako Dada bol negatívnou odpoveďou na prvú svetovú vojnu, ale surrealizmus mal pozitívnejší názor - čiže svet môže byť zmenený a transformovaný do miesta lásky, slobody, a poézie. Surrealizmus (na rozdiel od Dadaizmu) vypracoval systém, ktorý bol schopný reagovať na spoločenské, filozofické, umelecké atď. otázky a problémy svojej doby.
Pre tento cieľ im poskytol teoretický a filozofický základ predovšetkým Sigmund Freud.
Surrealizmus možno rozdeliť na dve základné obdobia :
André Breton a Philippe Soupault napísali prvú automatickú knihu - Magnetické polia (Les Champs Magnetiques) (1919), neskôr André Masson vyvinul automatické kreslenie a obraz, ktoré sa rovnako ako iné automatické metódy stalo významnou časťou surrealistickej praxe. (Automacia bola neskôr prispôsobená počítaču.)
Mnoho populárnych umelcov žilo v Paríži, ktorý bol v 20. a 30. rokoch 20. storočia (obdobie najväčšieho rozmachu surrealizmu) kultúrnym centrom sveta, v tejto dobe sa k surrealizmu hlásili napr.: René Magritte, Joan Miró, Max Ernst, Salvador Dalí, Alberto Giacometti, Valentine Hugo, Meret Oppenheim, Man Ray a Yves Tanguy.
Vďaka dominancii Francúzska sa tento smer niekedy omylom považuje za čisto francúzsky, ale surrealizmus bol v skutočnosti medzinárodný už od začiatku. Vedľa francúzskej skupiny, vznikla veľmi skoro napr. aj Česká skupina (hovorcami boli Vítězslav Nezval a Karel Teige) a slovenskí nadrealisti; Česká skupina pokračuje vo svojej činnosti nepretržite dodnes. V skutočnosti možno povedať, že časť najvýznamnejších surrealistických teoretikov a väčšina radikálov pochádzala z iných krajín ako Francúzsko (napríklad Rumun Gherasim Luca).
Ohlas surrealizmu bol veľmi silný, s nástupom fašizmu je veľmi oslabený, pretože hnutie opúšťa veľa umelcov (Pablo Picasso, Tristan Tzara, Paul Éluard, Vítězslav Nezval, ...), druhá významná časť sa presunula do USA.
Okolo roku 1960 začali vznikať surrealistické skupiny aj na miestach, kde surrealisti nikdy nepôsobili (napr. Pakistan).
Surrealizmus v maliarstve
Svetoví predstavitelia:
Slovenskí predstavitelia:
Surrealistická literatúra
Surrealistická literatúra sa taktiež snažila byť len prepisom podvedomia, čo núti neskoršieho čitateľa predstaviť si stav v akom bol pisateľ, pretože inak je dielo nezrozumiteľné. Ich básne sa vo väčšine prípadov nerýmujú. Vo svetovej literatúre sa najznámejšími umelcami stali:
Na Slovensku z francúzskeho surrealizmu vyšiel tzv. nadrealizmus:
Surrealistický film
Vzniklo aj niekoľko pokusov vytvoriť čisto surrealistické filmy, pravdepodobne najznámejšími sa stali filmy od Luisa Buňuela napr. Andalúzsky pes.
Niekedy sa za surrealistického režiséra považuje David Lynch, ten sa síce nikdy nezúčastnil surrealistického hnutia ani nepodnikol žiadne surrealistické aktivity, ale v jeho filmoch možno nájsť surrealistické prvky.
Niektorí ľudia sa domnievajú, že film Pink Floyd: The Wall nakrútený podľa albumu skupiny Pink Floyd obsahuje niektoré surrealistické prvky.
K surrealistickým filmom môžme zaradiť aj hranú, animovanú fantasy rozprávku Alice in Wonderland (2010) a Alice Through the Looking Glass (2016).
George Gordon Byron
George Gordon Noël Byron (* 22. január 1788, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 19. apríl 1824, Mesolóngi, Grécko), známy ako Lord Byron, bol anglický básnik, predstaviteľ romantizmu.
Detstvo a vzdelanie
Narodil sa v rozvrátenej aristokratickej rodine, ktorá bola spriaznená s rodom Stuartovcov, ako syn Johna Byrona a Catherine Gordonovej. Vyrastal v škótskom prístave Aberdeen, kam sa jeho matka presťahovala krátko po jeho narodení. Rodičia nežili spolu a jeho otec zomrel, keď mal len tri roky, pričom ich zanechal úplne bez prostriedkov. Hysterická matka ho zahŕňala striedavo prejavmi prehnanej lásky a divokej zúrivosti, a tak vďaka tomu z neho pomaly začal vyrastať samotár. Nakoľko bol od narodenia postihnutý a kríval, jeho veľkou vášňou sa stali knihy. Miloval cestopisy a historické knihy. Jeho pestúnka ho oboznámila so všetkými tradičnými škótskymi rozprávkami a legendami. Ako desaťročný zdedil po bezdetnom strýkovi veľký majetok a titul lorda. Odišiel na svoje panstvo Newstead v Nottinghame a odtiaľ odišiel do školy v Harrow, kde vynikal nad svojimi rovesníkmi športovými výsledkami i duševne. Tam našiel svoju prvú lásku – Mary Chaworthovú, ktorá však jeho city neopätovala. Neskôr odišiel na univerzitu v Cambridge študovať politické právo, a tu našiel i priateľov na celý život, akými boli John Cam Hobhouse, C. B. Davies a C. S. Matthews.
Literárne začiatky
Už v druhom ročníku začal Byron vydávať svoje prvé básnické pokusy pod názvom Hours of Idleness (Hodiny nečinnosti). Zbierka mala medzi jeho priateľmi a medzi študentmi veľký úspech, hoci neskôr vyšla v Edinburghu zdrvujúca kritika, ktorá ho veľmi nazlostila. Reakciou na ňu je jeho satira Anglickí bardi a škótski recenzenti, v ktorej ostro a nespravodlivo kritizoval všetkých významných anglických i škótskych básnikov (Robert Southey, William Wordsworth, Samuel Taylor Coleridge), za čo sa im neskôr ospravedlnil.
Cesta na Východ a vznik diela Putovanie Childa Harolda
Byron sa po ukončení štúdií v Cambridge (júl 1808) vrátil na panstvo v Newstaede kde strávil takmer rok. Keď v januári 1809 Byron dosiahol plnoletosť (vo veku 21 rokov), ujal sa v marci svojho miesta v Snemovni lordov anglického parlamentu. Anglická mládež nadšene uvítala francúzsku revolúciu v roku 1789, no jakobínsky teror už menej, a počas vlády Napoleona sa v nich rozdúchalo vlastenectvo.
Na jar roku 1809 sa rozhodol odcestovať do zahraničia. Chcel navštíviť najmä Grécko, ktorého dejiny poznal z kníh. Grécko ho napokon úplne počarilo a osobné spoznanie tejto krajiny a jej obyvateľov ho v závere života priviedlo k rozhodnutiu pripojiť sa k zápasu za oslobodenie Grécka spod osmanskej nadvlády. Byrona na ceste sprevádzal jeho priateľ zo štúdií v Cambridge John Cam Hobhouse. Z Anglicka vyplávali koncom júna do Portugalska. Keďže na Pyrenejskom polostrove práve prebiehala vojna medzi francúzskou Napoleonovou armádou a španielskymi partizánmi, nemohli cestovať po Španielsku (Portugalsko však bolo čerstvo oslobodené anglickou armádou pod velením generála Arthura Wellesley-ho). Po príchode do Lisabonu sa cestovatelia cez Sevillu a Cádiz vydali do Gibraltáru, odtiaľ sa preplavili loďou na Maltu. Na malom ostrove Byron strávil niekoľko týždňov, začal sa tu učiť arabsky. Následne sa vydal do Albánska, bol hosťom na dvore Aliho pašu v Janine (aj Ioannina). Pešo pokračoval v ceste do Atén, pričom po ceste navštívil Patras a Delfy. Zimu na prelome rokov 1809 a 1810 strávil v Aténach. Následne cestoval do Istanbulu, kde pobudol niekoľko týždňov (od začiatku mája až do konca júla). Hobhouse sa z Istanbulu vrátil priamo do Anglicka (o spoločnej ceste publikoval v roku 1813 cestopis s názvom A journey through Albania and other provinces of Turkey in Europe and Asia) a Byron sa v lete roku 1810 vrátil do Atén, kde žil ako hosť v kláštore francúzsko-talianskych kapucínov. Niekoľkokrát sa vydal na Peloponézsky polostrov (dobovo Morea), kde sa v meste Patras nakazil maláriou a takmer zomrel. Späť do Anglicka sa rozhodol vrátiť v v júli 1811. Krátko po návrate náhle zomrela jeho matka.
Aby zabudol na svoj smútok za matkou a jedným z najstarších priateľov – Matthewsom (utopil sa) – pripravil vydanie básne v dvoch spevoch, ktorá je zároveň i poetickým denníkom z jeho cesty – Putovanie Childa Harolda, alebo niekedy nazývaná aj Child Haroldova púť. V nasledujúcom roku predniesol v snemovni svoj prvý prejav, ktorý mu priniesol úspech. Bol menovaný do výboru, ktorý menil trest smrti na pokutu alebo väzenie. Tento jeho politický úspech tak trochu zatlačil do úzadia úspech jeho Putovania Childa Harolda. Do tej doby prehliadaný Byron a stal osobnosťou a bol pozývaný do všetkých salónov.
Ženy a deti
Spoznal Caroline Lambovú, ženu, ktorá sa do neho zamilovala a prenasledovala ho všade, kam sa pohol, dokonca sa i v náznakoch pokúšala o samovraždu, no pre neho bola len jednou z mileniek. Po štyroch rokoch sa stretol so svojou nevlastnou sestrou Augustou, ktorá si s ním, na rozdiel od svojho manžela, dobre rozumela, dokonca až tak dobre, že keď sa jej v apríli 1814 narodila dcéra Elizabeth Medora, bolo veľmi pravdepodobné, že jej otcom bol Byron, ktorý Auguste venoval mnohé zo svojich básní. Začiatkom roku 1815 sa oženil s bohatou dedičkou a nadanou poetkou Annou Izabelou Milbankovou, ich manželstvo však nebolo šťastné. Na rozdiel od Byrona, ktorý zastával názor, že každý z manželov si môže ísť vlastnou cestou, sa rozhodla zachrániť jeho hriešnu dušu, čo sa jej však nemohlo podariť. Byron naďalej udržoval vzťah s mnohými ženami, medzi nimi i s nevlastnou sestrou Augustou, a mal pocit, že ho manželka stále sleduje a obmedzuje. Koncom roka 1815 sa im narodila dcéra Augusta Ada, ale už po mesiaci odišla Annabella k rodičom a požiadala o povolenie k rozluke, s čím Byron musel súhlasiť. Koncom apríla roku 1816 musel Byron kvôli škandálu sprevádzajúcemu jeho rozvod opustiť Anglicko.
Neskôr sa stretol s Claire Clairmontovou, nevlastnou sestrou Mary Godwinovej, vtedy ešte len priateľky mladého anglického básnika Percy Bysshe Shelleyho, s ktorým sa vďaka nej zoznámil, hoci si s ňou neodpustil malý románik. Byron odišiel do Belgicka, kam za nim prišla Claire i so sestrou a Shelleym, a oznámila mu, že je tehotná, no vzťah k nemu to nevylepšilo, ale práve naopak, z jeho záujmu zostala len nechuť. Shelley mu naopak bol sympatický na prvý pohľad. Spolu navštevovali Chillonský hrad, ktorý Byrona inšpiroval k napísaniu básne Chillonský väzeň.
Zo Švajčiarska odišiel najprv do Milána, a odtiaľ cez Veronu do Benátok. Na jar v roku 1818 tam za ním prišli Shelley, Mary i Claire s ich dcérou Allegrou, no Byron bol ochotný sa o dcéru starať, ale jej matku nechcel ani vidieť. V Taliansku Byron spoznal 19-ročnú Terezu, ktorá sa musela vydať za 60-ročného grófa Guiccioliho, a čoskoro sa stala Byronovou milenkou. Tereza po čase požiadala pápeža o rozvod a žila s Byronom. Ten zatiaľ svoju maličkú dcérku Allegru umiestnil do ženského kláštora, a Shelleyovcom napísal, že je to len dočasné.
Straty
Postupne sa zhoršovali aj Byronove vzťahy k jeho vydavateľovi Murrayovi, no napriek tomu ešte vydal dielo Kain, ktoré pobúrilo britskú spoločnosť, pretože sa príliš dotýkalo zažitých konvencií. Posledné spevy Dona Juana a Vidinu sna však už vydal John Hunt.
Na jar roku 1822 dostal Byron správu, že jeho dcéra Allegra ochorela, no hoci jej poslal svojho najlepšieho lekára a Shelleyho, Allegra napokon zomrela. Ešte v lete toho roku zomrel aj Shelley, keď sa plavil na svojej malej plachetnici „Ariel“ cez zátoku Livorna. Toskánska vláda nariadila jeho spálenie.
Nedlho po jeho smrti sa Byron s Terezou presťahovali do Janova. Tam pracoval na ďalších spevoch Dona Juana, ale v hĺbke duše cítil, že jeho dni v Taliansku sa končia. Nechcel Tereze ublížiť, ale svoj ďalší život si tam už nedokázal predstaviť, hoci sa nechcel vrátiť ani do Londýna. V roku 1823 sa vážne zaoberal prípravami na pomoc gréckemu povstaniu proti tureckej nadvláde. Začal konať ako politik a diplomat. Keď pristál pri Mesalóngi, priviezol strelivo, lieky i peniaze pre vojakov. O svojom osude si nerobil nijaké ilúzie, prišiel do Grécka zomrieť. Predstavoval si, že zomrie v boji, no vo februári 1823 dostal záchvat podobný mŕtvici. Niekoľko dní na to prechladol a – napriek úsiliu lekárov -zomrel (podľa niektorých zdrojov zomrel na maláriu alebo reumatickú horúčku). Ostala po ňom len jeho nesmrteľná poézia a povesť večného tuláka a rebela.
Tvorba
Byronova poézia sa vyznačuje revolučným duchom, odráža silné citové zážitky, sústreďuje sa na vnútorný svet hrdinu trpiaceho hlbokou melanchóliou. Byronov hrdina pohŕda konvenčnou morálkou, obhajuje spravodlivosť a je pomstiteľom bezprávia. Túžba jeho hrdinov po slobodnom vývoji človeka, túžba utiecť a zároveň aj odhodlanie zúčastniť sa národnooslobodzovacích bojov je pre neho charakteristická rovnako ako búrliváctvo, krajný individualizmus, boj za slobodu národov, titanizmus (hrdina sa cíti silný niesť zodpovednosť za premenu spoločnosti). Romantický hrdina je pre autora prostriedkom na vyjadrenie vlastných názorov a pocitov. Autor sa so svojím hrdinom otvorene stotožňuje. Dielo sa tak stáva romantickou sebavýpoveďou spisovateľa. Aj pri zobrazovaní hrdinov sa zameriaval na vykresľovanie ich duševných stavov. Jazyk literárneho diela obsahuje prvky hovorovej reči, lebo do literatúry boli uvádzané postavy z nižších spoločenských vrstiev. Pokúšal sa prebudiť národné povedomie, preto často vychádzal z minulosti národa. Bohatý prameň podnetov nachádzal spolu s romantikmi v ľudovej slovesnosti. Je tvorcom básnickej poviedky, ktorá okrem deja obsahuje vlastné úvahy a básnikove city. Jej vplyv sa prejavil v slovanskej literatúre (u nás je to napr. Janko Kráľ, Ján Botto, v českej literatúre napr. Karel Hynek Mácha).
Rebríček ATP
Rebríček ATP je poradie tenistov, ktoré zostavuje Association of Tennis Professionals (ATP) na základe dlhodobých výsledkov profesionálnych turnajov. Nový rebríček sa zverejňuje zvyčajne v pondelok a zahŕňa body získané na turnajoch okruhu ATP za posledných 52 týždňov. Pre dvojhru a štvorhru sú zostavované samostatné rebríčky.
Rebríček je oficiálne určený na kvalifikovanie a nasadzovanie tenistov do turnajov. Okrem toho sa, najmä v médiách, používa ako jednoduchý spôsob merania úrovne jednotlivých tenistov.
Okrem týchto rebríčkov pre nasadzovanie do turnajov sa do roku 2008 počítalo ešte poradie ATP Race, ktoré sa na začiatku každej sezóny nulovalo a slúžilo iba na určenie, ktorých osem najlepších tenistov sa zúčastní záverečného Turnaja majstrov.
Spôsob zostavovania
Spôsob započítavania bodov do rebríčka ATP sa v histórii menil. Súčasný spôsob výpočtu je nasledujúci:
Illy (káva)
right|thumb|220px|Espresso kávovar Illy illy je obchodná značka kávy vyrábaná od roku 1933 v talianskom Terste. Firma je od mája 2021 certifikovanou B Corp, čo znamená, že prešla prísnym hodnotením ekológie a sociálneho prínosu všetkých procesov spoločnosti. Firma illy vyrába jedinú zmes kávy v troch rôznych stupňoch praženia – normálne praženú, tmavo praženú a bez kofeínu. Zmesi sú balené ako pražené a nemleté, pomleté alebo v balíčkoch na jednoduchú prípravu espressa, tzv. ESE.
Káva
Metóda illy zahŕňa pretlakovaciu technológiu, ktorou sa chráni káva. V tomto procese je vyňatý vzduch z plechovky a je nahradený inými inertnými plynmi s vyšším atmosférickým tlakom.
Illy dekofeinačná metóda zahŕňa 30 minútovú sterilizáciu kávových zŕn a potom opakované oplachovanie buď dichlórmetánom, alebo etylacetátom po dobu asi 10 hodín. Roztok je potom vypustený a zrná sa po dobu ďalších 10 hodín sterilizujú kvôli odstráneniu zostatkového roztoku.
NGC 818
NGC 818 je galaxia v súhvezdí Andromeda, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 18. októbra 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,4.
Barbezières
Barbezières je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Charente, v regióne Poitou-Charentes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Krovina
Krovina môže byť:
Lőrinci
Má rozlohu 3 330 ha a žije tu obyvateľov .
Boca (rozlišovacia stránka)
Boca môže byť:
Bromid strieborný
Bromid strieborný (AgBr) je žltkastá kryštalická látka takmer nerozpustná vo vode, používaná (podobne ako aj iné halogenidy striebra) vo fotografickom priemysle.
V prírode sa vyskytuje ako minerál brómargyrit.
Fyzikálne vlastnosti
Na priamom slnečnom svetle sa bromid strieborný postupne rozkladá, čo sa prejavuje tmavnutím spočiatku kanárikovo žltej farby na šedú. Šedá farba je spôsobená vznikajúcim striebrom pri rozklade.
Rovnica rozkladu:
Miro Jaroš
Miro Jaroš (* 14. marec 1978, Žilina) je slovenský spevák.