cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maryland
Geografia
Hlboko do vnútrozemia (až k Baltimoru) sa zarezáva záliv Chesapeake Bay. Územie na západ od neho sa nazýva Eastern Shore. Je úplne rovinaté a miestami močaristé. Západne od zálivu sa pozvoľne zdvíha pahorkatina, ktorá vrcholí v Allegheny Mountains s najvyšším vrcholom Backbone Mountain (1 024 m) na hranici so Západnou Virgíniou.
Podnebie je teplé a vlhké. Ročné zrážky sa predstavujú približne 1 000 mm. Priemerné júnové teploty 25 °C a januárové približne 0 °C.
Ekonomika
Z ekonomických aktivít vynikajú služby a obchod; v poľnohospodárstve hlavne chov dobytka; elektrotechnický priemysel.
Iné projekty
thumb|left|Camp David
Calvados (departement)
Calvados (14) je departement vo Francúzsku.
Lewistown (Ohio)
thumb|right|250px|Pošta stavba Lewistown
Lewistown je sídlo v Spojených štátoch amerických, v západnej časti štátu Ohio. Nachádza sa v okrese Logan County a žije tu 693 obyvateľov (2000).
Obec leží severozápadne od sídelného mesta Bellefontaine, severne od nej leží jazero Indian Lake, v minulosti nazývané Lewistown Reservoir.
Prehrievanie ekonomiky
Prehrievanie ekonomiky je fáza príliš rýchleho rastu hospodárstva (ekonomiky) krajiny, ktoré môže spôsobiť niekoľko vážnych negatívnych dôsledkov. Predovšetkým ide o infláciu.
Prehrievanie ekonomiky môže nastať v prípade, že zdanlivý rast hospodárstva (hospodárskych ukazovateľov), nekorešponduje so skutočným rastom kúpyschopnosti obyvateľstva. Okrem tohoto faktora nastáva prehrievanie aj v prípade príliš rýchlej expanzie doposiaľ stagnujúcej ekonomiky a laxnej politiky inštitúcie tvoriacej monetárnu politiku krajiny (obvykle centrálna banka). Nereálne investičné očakávania v kombinácii s nízkymi úrokovými sadzbami (cenou peňazí) spôsobia straty na investičnom trhu, úverové krízy a predovšetkým zníženie hodnoty peňazí. Tým stratia na hodnote "staré peniaze" (úspory), čím sa rapídne znižuje kúpyschopnosť obyvateľstva.
Každá ekonomická škola má na prehrievanie ekonomiky vlastný názor, zhodujú sa však v existencii tohoto faktu a v základných sprievodných javoch :
Nekontrolované prehriatie ekonomiky môže spôsobiť rýchlejší posun do fázy depresie v rámci konjunkturálneho cyklu.
Lackenbach
Lackenbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Oberpullendorf.
Žije tu 1 114 obyvateľov (31. 3. 2009).
Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov 2002
Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov 2002 boli v poradí 5. Majstrovstvá Európy B kategórie vo vodnom póle mužov, ktoré organizovala Európska plavecká liga (LEN). Konali sa v Štokholme, vo Švédsku od 16.24. augusta 2002, za účasti 11 tímov. Titul získalo 🇵🇱 po finálovej výhre nad 🇺🇦.
Tieto majstrovstvá zároveň slúžili ako kvalifikačné podujatie na postup do kvalifikácie na Majstrovstvá Európy 2003. Do kvalifikácie postúpilo 5 družstiev.
Minnesota
Minnesota je 32. štát Spojených štátov, ku ktorým sa pripojil 11. mája 1858.
Má vyše 5 miliónov obyvateľov a rozlohu 225 365 km². Leží na stredozápade USA. Na severe susedí s Kanadou (provincie Ontário a Manitoba), na severovýchode s Michiganom (hranice vedú Horným jazerom), na juhovýchode s Wisconsinom (najsevernejšia časť hranice ide Horným jazerom), na juhu s Iowou a na západe s Južnou a Severnou Dakotou. Hlavným mestom je Saint Paul, najväčším mestom je Minneapolis. Obe mestá ležia tesne vedľa seba a sú označované ako Twin Cities.
Cantal
Cantal je departement vo Francúzsku.
Zúbra (prítok Hrona)
Zúbra je potok na Horehroní, preteká územím okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 6,2 km a je tokom III. rádu.
Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Kráľovohoľské Tatry, na západnom svahu Čučoriedkovej (1 316,3 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 1 000 m n. m. Tečie severojužným smerom, v pramennej oblasti priberá dva krátke pravostranné prítoky spod Zúbrej (1 191,6 m n. m.) a ľavostranný spod Čučoriedkovej. Preteká dolinou Zúbra, postupne priberá tri prítoky zľava z juhozápadného úpätia Čučoriedkovej a sprava z juhovýchodného úpätia Priehybky (1 110,9 m n. m.). Na dolnom toku vstupuje do Horehronského podolia, do podcelku Breznianska kotlina, stáča sa na juhovýchod a na východnom okraji Bujakova ústi v nadmorskej výške cca 508 m n. m. do Hrona.
Charente
Charente môže byť:
Poznámky (účtovníctvo)
Poznámky (angl. Notes; po slovensky do júla 2002 Príloha) sú povinná súčasť účtovnej závierky (napríklad) podľa slovenského Zákona o účtovníctve a podľa IFRS. Podľa slovenského práva sú definované tak, že zahŕňajú aj Prehľad peňažných tokov (v IFRS "Výkaz o peňažných tokoch") a Prehľad o pohybe vlastného imania (v IFRS "Výkaz zmien vlastného imania"), podľa IFRS tieto dva prehľady/výkazy Poznámky nezahŕňajú.
Poznámky podľa slovenských predpisov
Obsah poznámok je predpísaný v Zákone o účtovníctve a v Prílohe 1 Opatrenia MF SR z 3. decembra 2014 č. MF/23377/2014-74 (resp. do roku 2014 v Prílohe 3 Opatrenia MF SR z 31. marca 2003 č. 4455/2003-92).
Zákon o účtovníctve hovorí v §18:
''(5) V poznámkach sa uvádzajú informácie, ktoré vysvetľujú a dopĺňajú údaje v súvahe a výkaze ziskov a strát, prípadne ďalšie výkazy a údaje, ktoré ich vysvetľujú a dopĺňajú. V poznámkach sa uvádzajú aj informácie, ktoré sa týkajú použitia účtovných zásad a účtovných metód, a ďalšie informácie podľa požiadaviek ustanovených týmto zákonom. V poznámkach uvedie účtovná jednotka tiež informácie o skutočnostiach, ktoré ku dňu, ku ktorému sa zostavuje účtovná závierka, nevykazuje v ostatných súčastiach účtovnej závierky, ale ich dôsledky menia významným spôsobom pohľad na finančnú situáciu účtovnej jednotky.''
(6) V poznámkach sa uvedie aj vymedzenie a suma nákladov za účtovné obdobie v členení na náklady za
V poznámkach účtovnej závierky sa teda uvádzajú informácie, ktoré bližšie dopĺňajú a vysvetľujú údaje v súvahe a výkaze ziskov a strát. Taktiež môžu obsahovať aj ďalšie výkazy a údaje, ktoré ich dopĺňajú. Tak, aby účtovná závierka uvádzala pravdivé údaje o stave majetku, finančnej situácii a jej zmenách ako aj výsledku hospodárenia podniku. Takýmito ďalšími výkazmi v súlade so zákonom o účtovníctve sú v podnikateľských účtovných jednotkách:
Najvhodnejšie je poznámky vypracovať pomocou tabuliek a ďalej ich popísať. Poznámky ako súčasť účtovnej závierky obsahujú:
Lackendorf
Lackendorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Oberpullendorf.
Bessey-lès-Cîteaux
Bessey-lès-Cîteaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Diferenciálna topológia
Diferenciálna topológia je oblasť matematiky skúmajúca diferencovateľné funkcie na diferencovateľných varietach. Je úzko prepojená s diferenciálnou geometriou, diferenciálna topológia sa zaoberá globálnymi vlastnosťami diferencovateľných variet, diferenciálna geometria najmä ich lokálnymi vlastnosťami.
Denting
Denting je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hišám Al-Karrúdž
Hišám al-Karrúdž (marocká výslovnosť Hišam el-Gerrudž; * 14. september 1974, Berkane, Maroko) je bývalý marocký bežec a atlét. Je držiteľom svetového rekordu v behu na 1500 m, v behu 1 míle a v behu na 2 km.
Za bežecké výkony dostal prezývku Kráľ míle. V rokoch 2001 a 2002 získal ocenenie atlét roka podľa IAAF. V máji 2006 ukončil svoju atletickú kariéru.
Majstrovstvá sveta v korfbale 1978
Majstrovstvá sveta v korfbale 1978 boli 1. majstrovstvá sveta v korfbale, ktoré organizuje Medzinárodná korfbalová federácia (IKF). Konali sa v dňoch od 6.11. novembra 1978 v troch holandských mestách: Amsterdam, Assen a Nuenen, za účasti 8 tímov. Titul získalo domáce 🇳🇱, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇧🇪.
Pozvánku na turnaj MS dostalo všetkých 10 vtedajších členov IKF. Ospravedlnili sa 2 členoviaAustrália a Surinam.
Dúška tymianová
Dúška tymianová (iné názvy: staršie materina dúška obyčajná; nesprávne: tymian obyčajný; ľudovo: tymian, tymián, temian; lat. Thymus vulgaris) je malý, trváci, voňavý polokrík z čeľade hluchavkovité (Lamiaceae). Ako tymian/tymián/temian sa označuje aj voňavá živica z tejto rastliny používaná ako kadidlo pri náboženských obradoch a voňavá vňať z tejto rastliny používaná ako korenie.
Rozšírenie
Patrí k juhoeurópskej flóre – od Pyrenejského polostrova po Taliansko. Často sa pestuje ako obľúbená liečivá a koreninová kuchynská bylina. Rozmnožuje sa semenami.
Vzhľad
Je to rozkonárený polokrík so vztýčenými konármi a s drobnými, končisto elipsovitými, sediacimi na okrajoch podvinutými listami. V pazuchách listov vyrastajú vidlicovité zoskupenia nachových kvetov, ktoré majú dvojpyskovitý, päťzubý kalich, dvojpyskovitú škľabiacu korunu a štyri dvojmocné tyčinky. Plody sú tvrdky. Kvitne v máji až v auguste.
Vlastnosti
Obsahuje 2 % silice, horčinu, živicu, triesloviny, saponín a iné. Hlavnou zložkou silice je tymol v množstve 20 – 40 %, ďalej karvakrol, cymol, borneol, linalol, pinén a iné. Tymol je vzácna, vysoko baktericídna, teda dezinfekčná látka, podobne aj mentol.
Droga rozpúšťa hlieny, v ľudovej liečbe sa používa ako kloktadlo proti čiernemu kašľu a zápalu priedušiek.
Vagnár
Vagnár je potok na Horehroní, na území okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Hrona, meria 6 km a je to tok III. rádu.
Pramení v Nízkych Tatrách, v podcelku Kráľovohoľské Tatry, na severozápadnom svahu Priehybky (1 110,9 m n. m.), v nadmorskej výške okolo 890 m n. m. Od prameňa tečie na krátkom úseku juhozápadným smerom, sprava priberá tri krátke prítoky a pokračuje severojužným smerom. Z pravej strany priberá prítok z juhovýchodného svahu Šánskeho (847,2 m n. m.) a následne 1,9 km dlhý pravostranný prítok z oblasti Dolnej Vartovky. Potom pokračuje rovnomennou dolinou smerom na juhovýchod a sprava priberá prítok spod Krajčova (859,6 m n. m.). Napokon sa opätovne stáča na juh a na území mesta Brezno, v časti Zadné Halny, ústi v nadmorskej výške okolo 501 m n. m. do Hrona.
Širaišidžima
Širaišidžima (jap. 白石島) je japonský ostrov ležiaci vo Vnútornom mori medzi ostrovmi Honšú a Šikoku. Ostrov leží južne od mesta Kasaoka, v prefektúre Okajama. Je jedným zo šiestich obývaných ostrovov Kasaoka.
Na ostrove žije celoročne približne 700 obyvateľov. Väčšina mužov pracuje ako rybári, ženy pestujú zeleninu. Na ostrove je niekoľko automobilov, cez väčšinu ulíc sa dá prejsť iba pešo.
Širaišidžima je v lete vyhľadávaným turistickým cieľom domácimi aj zahraničnými turistami. Na ostrove sú piesočnaté pláže, pozdĺž ktorých sa rozprestierajú hostince.
Kevin Ford
Kevin Anthony Ford (* 7. júl 1960, Portland, Indiana, USA) bol pôvodne pilot amerického vojenského letectva, od júla 2000 je astronautom oddielu astronautov NASA. Do vesmíru sa dostal na dva týždne ako člen posádky raketoplánu Discovery pri lete STS-128 na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) v auguste – septembri 2009. Je zaradený do Expedície 33 a 34 na ISS s plánovaným štartom v novembri 2010.
Mladosť, letec
Kevin Anthony Ford sa narodil v Portlande v Indiane, detstvo a mladosť prežil v Montpelier v rovnakom štáte. Na University of Notre Dame získal v roku 1982 bakalársky titul v odbore leteckého a kozmického strojárstva. V tom istom roku nastúpil k vojenskému letectvu, kde počas dvoch rokov absolvoval letecký výcvik. V rokoch 1984 – 1987 slúžil v Nemecku, potom na Islande.
Od roku 1989 bol preložený do Spojených štátov, spočiatku študoval na Troy State University medzinárodné vzťahy (magister 1989) a v škole testovacích pilotov na Edwardsovej leteckej základni, v rokoch 1991 – 1994 slúžil v 3247. skúšobnej peruti (3247th Test Squadron) na Eglinovej leteckej základni, súčasne získal titul magistra leteckého a kozmického strojárstva na University of Florida. Potom študoval na technickom inštitúte letectva (Air Force Institute of Technology), trojročné štúdium zavŕšil roku 1997 ziskom titulu doktora vied (Ph.D.). Do vojenskej služby sa vrátil na post riaditeľa pre plánovanie a program školy testovacích pilotov na Edwardsovej základni.
Astronaut
Zúčastnil sa 15. náboru astronautov NASA v roku 1994, prepracoval sa len medzi 122 finalistov, v 16. nábore o dva roky neskôr skončil s rovnakým výsledkom, len finalistov bolo 121. Až v 18. nábore zaznamenal úspech a 26. júla 2000 bol zaradený medzi amerických astronautov. Začal ročný kozmonautický výcvik a získal kvalifikáciu "pilot" raketoplánu.
V júli 2008 NASA zaradila Forda do posádky letu STS-128 plánovaného na nasledujúci rok. Do vesmíru odštartoval 29. augusta 2009 na palube raketoplánu Discovery. Cieľom misie bola doprava zásob a vybavenia na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS). Let trval 13 dní, 20 hodín a 54 minút.
Vo februári 2010 bol zaradený do posádky Expedície 33 a 34 na ISS s plánovaným štartom v novembri 2010.
Kevin Ford je ženatý, má dve deti.
Beurey-Bauguay
Beurey-Bauguay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Faverges (obec)
Faverges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Leithaprodersdorf
Leithaprodersdorf (🇭🇷, 🇭🇺) je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Eisenstadt-okolie.
Faverges (obec)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Cesta I. triedy 65 (Slovensko)
Cesta I. triedy 65 (I/65) je cesta I. triedy na Slovensku, ktorá spája Nitru a Martin. Jej celková dĺžka je. Po južnej časti I/65 v minulosti viedla európska cesta 58 a európska cesta 571. Na I/65 sa nachádza horský priechod Kremnické Bane. I/65 je na úseku Nová Baňa – Žarnovica kopírovaná R1.
Nitriansky kraj
V okrese Zlaté Moravce sa I/65 najskôr križuje s III/1618, III/1669, III/1619 a pri Zlatých Moravciach s II/511. Ďalej pokračuje križovatkami s III/1626, III/1625 a III/1628 pri Čiernych Kľačanoch, pokračuje križovaniami s III/1581 a R1 a cez Tekovské Nemce smeruje k Hronskému Beňadiku, kde opúšťa Nitriansky kraj.
Banskobystrický kraj
Cesta od križovatky s I/76 pokračuje v okrese Žarnovica po križovatku s R1 v peáži s I/76, od výjazdu Hronský Beňadik pokračuje križovatkou s III/2510 v Orovnici, s III/2511, III/2512 a prechádza do Novej Bane, kde sa križuje s III/2515 a III/2514 a následne je prerušená. Opäť pokračuje od križovatky Žarnovica-Sever s R1 a II/428, ďalej sa križuje s III/2519 a prechádza do okresu Žiar nad Hronom.
I/65 v okrese Žiar nad Hronom cesta prechádza v Bzenici križovatkou s III/2493 a III/2494, pokračuje do Hliníka nad Hronom, kde sa križuje s III/2498, v Ladomerskej Vieske sa križuje s I/9, v Šášovskom Podhradí s R1, pokračuje križovatkou s III/2492 do Bartošovej Lehôtky, kde sa križuje s III/2488. Následne I/65 prechádza cez Kremnicu, kde sa križuje s III/2501 a II/578. Nasledujú križovatky s III/2504, III/2502, III/2503 a I/65 prechádza horským priechodom Kremnické Bane do okresu Turčianske Teplice.
Žilinský kraj
V turčianskoteplickom okrese sa I/65 v Turčeku križuje s III/2170, mimo obcí s III/2171, R3 a III/2173. Pri Turčianskych Tepliciach sa opäť križuje R3, I/14, v meste s III/2132, III/2175, III/2177 a III/2183. Mimo obce sa neskôr križuje s III/2178 a III/2190 a prechádza do martinského okresu.
V okrese Martin I/65 prechádza križovatkami mimo obcí s III/2154, III/2155, III/2139 a III/2140, prechádza do Príboviec, kde sa križuje s II/519 a v Košťanoch nad Turcom s III/2141 a III/2143 a následne prechádza do Martina. V Martine sa križuje s I/65D, III/2144, III/2145 a končí križovatkou s I/18.
Panelová cesta
Komunikácia je v regióne Turiec postavená z betónových panelov (preto je nazývaná aj betónka) a je v dezolátnom stave. Pôvodne bol tento úsek cesty budovaný ako provizórna pristávacia plocha pre stíhačky a cesta pre tanky v prípade ozbrojeného konfliktu. Mnohé kamióny a diaľkové autobusy túto časť komunikácie obchádzajú po cestách III. triedy a ceste II/519. Rekonštrukcia úseku bola zahájená poklepaním základného kameňa 22. mája 2017, čím sa začala 20. mesiacov trvajúca rekonštrukcia. Pôvodná panelová vozovka bude nahradená novou konštrukciou.
Horský priechod Kremnické Bane
Horský priechod Kremnické Bane je priechod sedlom v Kremnických vrchoch, severne od rovnomennej obce. Leží na horskom úseku cesty I/65 medzi križovatkou s I/9 v Ladomerskej Vieske a križovatkou s I/14 pri Turčianskych Tepliciach. Celková dĺžka tohto horského priechodu je, hoci horský terén so stúpaním je medzi Turčekom a Kremnicou. Pre Kremnicu je to jediná prístupová cesta okrem cesty III. triedy, ktorá vedie z obce Kopernica cez Lúčky. V budúcnosti bude dopravou horský priechod Kremnické Bane prekonávaný po R3, ktorá povedie približne v koridore súčasnej cesty. Je predpoklad, že sem bude presunutá aj trasa E77.
Súvisiace cesty
náhľad|Mapa cesty I/65D Cesta I. triedy 65D tvorí obchvat Martina a jej dĺžka je 6,814 km. Cestná komunikácia začína križovatkou s cestou I/65, nasleduje križovatka s cestou III/2144 a s III/2150. potom sa cesta končí križovatkou s cestou I/18.
Ostrovy Kasaoka
Ostrovy Kasaoka je skupina japonských ostrovov, ležiacich vo Vnútornom mori medzi ostrovmi Honšú a Šikoku. Sú súčasťou mesta Kasaoka a ležia v prefektúre Okajama.
== Obývané ostrovy == Zo skupiny ostrovov je ich obývaných šesť:
Zdeno Štrba
Zdeno Štrba (* 9. jún 1976, Krásno nad Kysucou ) je bývalý slovenský futbalový reprezentant, ktorý hráva na poste záložníka. V súčasnosti hráva za amatérsky klub TJ VTJ Rajecké Teplice-Konská.
S MŠK Žilina vyhral tituly majstra Slovenska v rokoch 2003, 2004 a 2007. V lete 2009 z nej prestúpil do gréckeho klubu Škoda Xanthi, kde podpísal zmluvu na dva roky.
Trident (raketa)
thumb|Štart rakety Trident II (D-5) Trident je z ponorky odpaľovaná balistická raketa (SLBM), nesúca jadrové hlavice. Navrhla ju americká spoločnosť Lockheed Martin Space Systems. Existuje v dvoch variantoch - UGM-96 Trident I a UGM-133 Trident II. Rakety Trident sú súčasťou výzbroje štrnástich aktívnych amerických atómových raketových ponoriek triedy Ohio a štyroch britských ponoriek triedy Vanguard.
Popis
Štart rakety prebieha vždy z ponorených ponoriek. Pred štartom je trubica s raketou zaplavená vodou, malá výbušnina na dne trubice potom spôsobí vyparenie vody a prudký nárast tlaku. Tlakový ráz je dostatočný na vystrelenie rakety z trubice takou rýchlosťou, aby zotrvačné sily dokázali vyniesť raketu celým objemom nad hladinu. Inerciálne senzory zaznamenajú klesajúce zrýchlenie po vynorení rakety a naštartujú prvý raketový stupeň. Samotné telo rakety je natlakované dusíkom, aby sa počas prvej fázy štartu zabránilo prieniku vody, ktorá by mohla raketu poškodiť alebo narušiť jej vyváženie.
Trident má tri raketové stupne na tuhé palivo. Dolet je ešte zvýšený použitím teleskopického aerodynamického hrotu, ktorý je vysunutý počas prvej urýchľovacej fázy. Počas práce tretieho raketového stupňa, približne dve minúty po štarte, už Trident dosahuje rýchlosť 6000 m/s.
Trident pre korekcie dráhy používa inerciálny navádzací systém, doplnený optickou kontrolou hviezdneho poľa v orbitálnej časti dráhy. Niektoré testovacie varianty obsahovali aj GPS, nepočíta sa však s tým, že by GPS zostal v skutočnej jadrovej vojne funkčný.
Po dokončení posledných korekcií dráhy sú uvoľnené nezávislé návratové moduly s hlavicami a tiež klamné ciele. Konkrétne podrobnosti tejto fázy sú utajené. Každý návratový modul je potom schopný v okruhu dosahu zasiahnuť nezávislý cieľ. Moduly, ktoré vstupujú do atmosféry s rýchlosťou niekoľkonásobkom rýchlosti zvuku, za sebou zanechávajú dobre viditeľné stopy dráhy, niekedy označované ako prsty Boha.
Štiavnička
Štiavnička môže byť:
Hedwig Lachmannová
Hedwig Lachmannová (* 28. august 1865, Słupsk, Poľsko – † 21. september 1918, Krumbach, Rakúsko) bola nemecká spisovateľka židovského pôvodu. Písala tiež básne a pôsobila ako prekladateľka.
Životopis
Narodila sa v rodine učiteľa. Po detstve, ktoré strávila v Słupsku a Hürbene (Švábsko), zložila vo veku 15 rokov skúšku ako učiteľka jazyka v Augsburgu. Neskôr pôsobila ako vychovávateľka v Anglicku.
V rokoch 1889 až 1917 udržiavala kontakty s friedrichshagenským a pankowským krúžkom básnikov.
Do nemčiny prekladala z angličtiny, maďarčiny a francúzštiny diela napr.: Oscara Wilda, Edgara Allana Poa, Sándora Petőfiho, Honoré de Balzaca a Rabíndranátha Thákura.
So svojím manželom Gustavom Landauerom sa spoznala na literárnom večierku v dome Richarda Dehmela.
Thescelosaurus
Thescelosaurus, 3 až 3,5 m. dlhý dinosaurus, bol veľmi primitívny pevne stavaný ornitopod. Je známy z vyše ôsmich kostier a ďalších pozostatkov. Žil pred 68 až 65 miliónmi rokov, nájdený bol na západe Severnej Ameriky.
Opis
Oproti ornitopodom typu hypsilofodona mal Thescelosaurus silnejšie predné končatiny a zrejme chodil zväčša štvornožky. Na zadné končatiny sa vztýčil, iba keď unikal pred nebezpečenstvom, hoci stavba jeho nôh nasvedčuje, že veľmi rýchly nebol. Chýbajúcu agilitu mu snáď vynahradil kostený pancier na chrbte, ktorým zrejme disponoval. Napriek svojej primitívnosti, ktorú prezrádzajú zuby na prednej časti je hornej čeľuste i počet prstov na nohách, býval až zarážajúco hojný a rozšírený, zrejme po celej dnešnej Severnej Amerike na úplnom sklonku éry dinosaurov. U jedného skameneného jedinca tescelosaura sa zachovalo aj srdce, ktoré oveľa viac pripomínalo srdce vtákov než krokodílov, čo indikuje tvora s telesnou teplotou nezávislou od teploty okolia.
Charente (departement)
Charente (16) je departement vo Francúzsku. Je pomenovaný podľa rovnomennej rieky.
Desseling
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Volvo FH
Volvo FH je rad ťažkých nákladných automobilov, ktorý od roku 1993 vyrába švédska automobilka Volvo Trucks. Je bežne používaný na ťažkú diaľkovú a distribučnú dopravu a prepravu stavebných materiálov na dlhé vzdialenosti. Je dostupný v celkových hmotnostiach od 18 ton a je poháňaný naftovými motormi R6 s turbodúchadlom a medzichladičom. Uvedený bol koncom roku 1993 vo verziách FH12 a FH16 a dodnes sa v týchto verziách vyrába; "FH" znamená Forward control High cab a čísla 12 a 16 označujú zdvihový objem motora v litroch. Rad FH patrí medzi najúspešnejšie série nákladných automobilov, pričom sa dodnes predalo viac ako 400 000 kusov modelu FH.
Od roku 2013 sa vyrába tretia generácia a v ponuke sú modely FH s motorom so zdvihovým objemom 12, 8 litra a FH 16 so 16,1 litrovým objemom motora.
Litzelsdorf
Litzelsdorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Oberwart.
Žije tu obyvateľov.
Volvo FH
Prvá generácia
Rad FH bol predstavený verejnosti po 7 ročnom vývoji v roku 1993 a nahradila úspešný rad F, ktorý bol v ponuke 15 rokov. Prvá generácia sa vyrábala do roku 2002, pričom v roku 1998 prešla čiastočnou modernizáciou. Vozidlá poháňali motory s objemom 12,1 l, s výkonovými verziami 250, 279 a 309 kW (340, 380 a 420 koní) a s objemom 16,1 l s naladením na 346 a 382 kilowattov (470 a 520 koní).
Druhá generácia
Druhá generácia bola vyrábaná v rokoch 2002 až 2012 a rovnako počas výroby podstúpila niekoľko zmien. V roku 2001 boli spolu predstavené nové modely FH12 a FM9 a FM12, ktoré spĺňali emisnú normu Euro 3. Model FH16 bol predstavebný v roku 2003.
Prvá výrazná zmena prišla v roku 2004 s normou Euro 4, kedy boli predstavené nové motory D13 a názov modelov sa upravil iba na FH a FM s výnimkou FH16.
V roku 2008, okrem vizuálnych zmien na a v kabíne boli použité nové prevodovky, pribudla elektronika a významnou boli úpravy pohonných agregátov pre emisnú normu Euro 5. Výkon motorov sa mierne zvýšil a na výber boli výkonové verzie od 310 do 395 kW pri 12,8 litrovom objeme, resp. 400 až 515 kW pri 16 litrovom variante.
Tretia generácia
V roku 2013 bola na trh uvedená tretia generácia radu FH a FH16, ktorá podstúpila opäť niekoľko významných zmien. Výraznejšie zmeny sa už tradične udiali na kabíne, motoroch, prevodovke i podvozku. Pribudlo nezávislé zavesenie predných kolies, robotizovaná 12 stupňová prevodovka, v kabíne množstvo pohodlie zvyšujúcich prvkov, či úpravy, zvyšujúce ekonomickejšiu prevádzku. Motorizáciu zabezpečujú radové šesťvalce so zdvihovým objemom 12,8 a 16,1 litra, ktoré spĺňajú emisnú normu Euro 5 (D13C a D16G) a Euro 6 (D13K). Ich výkon sa pohybuje od 309 po 551 kW (420 – 750 koní) a krútiaci moment od 2 100 po 3 550 Nm pri 1 000 – 1 500 ot/min.
V roku 2020 bola predstavená modernizovaná verzia, ktorá sa postupne dostávala na trh v roku 2021.
Čierny potok (prítok Bystrianky)
Čierny potok je potok v regióne Horehronia, na území okresu Brezno. Je to pravostranný prítok Bystrianky, meria 3,2 km a je tokom IV. rádu.
Pramení v predhorí Nízkych Tatier, v podcelku Ďumbierske Tatry, na južnom svahu Mesiačika (1 361,7 m n. m.), v nadmorskej výške približne 920 m n. m. Od prameňa tečie najprv na krátkom úseku na juh, potom sa stáča na juhovýchod a vteká do Bystrianskeho podhoria v Horehronskom podolí. Tu priberá najprv sprava prítok prameniaci východne od rekreačnej osady Krpáčovo, zľava prítok z juhojuhovýchodného svahu svahu Mesiačika a sprava prítok spod Príslopu (890,6 m n. m.). Odtiaľ pokračuje na krátkom úseku východojuhovýchodným smerom a preteká južnou časťou rekreačného strediska Tále. Napokon už tečie k ústiu opäť juhovýchodným smerom, preteká okolo areálu autokempingu Tále na ľavom brehu, podteká cestu II. triedy č. 584 a severne od obce Bystrá ústi v nadmorskej výške cca 617 m n. m. do Bystrianky.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zemianske Podhradie
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Zemianske Podhradie v okrese Nové Mesto nad Váhom.
Wikimedia
Wikimedia môže byť:
Anita Soul
Anita Soul (vlastným menom Anita Bertóková; * 12. júl 1985, Bratislava) je slovenská speváčka rómskeho pôvodu.
Životopis
Absolvovala hudobné konzervatórium v Bratislave, hudobno-dramatický odbor.
Účinkovala napríklad v programoch Bailando, Hit storočia a Môj najmilší hit, kde pravidelne vystupovala ako speváčka.
S partnerom, hudobníkom Eugenom Vizvárym, majú syna Marcusa.
Zoznam piesní
poz. * pieseň – duet – (autor hudby/autor textu piesne) – rok
(h:/t:) – doteraz nezistený autor hudby alebo textu chýbaš ( featuring Popovič)
Otto Szabó
Otto Szabó (* 1. marec 1981) je slovenský futbalový reprezentant, ktorý v súčasnosti hráva za Győri ETO FC. V slovenskej reprezentácii debutoval 13. októbra 2007 v zápase kvalifikácie na Majstrovstvá Európy 2008 v Dubnici proti San Marínu (7-0).
James Franck
James Franck (* 26. august 1882, Hamburg, Nemecko – † 21. máj 1964, Göttingen) bol nemecký fyzik.
V roku 1925 získal Nobelovu cenu spoločne so svojím kolegom Gustavom Ludwigom Hertzom.
Životopis
Vyrastal v bohatej židovskej rodine. Začal síce v Heidelbergu študovať chémiu, ale pokračoval fyzikou na Humboldtovej univerzite v Berlíne, kde aj získal doktorát a rovnako profesúru. Profesorom experimentálnej fyziky sa stal v roku 1921 na univerzite v Göttingene, kde pôsobil do nástupu Adolfa Hitlera k moci. Vtedy sa odsťahoval do USA na univerzitu v Chicagu, kde opäť pôsobil ako profesor.
V USA pokračoval vo svojej práci na využití kvantovej mechaniky k výkladu medzimolekulárnych síl. Táto jeho posledná významná práca bola potvrdená aj experimentálne. Už ako držiteľ Nobelovej ceny sa postavil v roku 1945 do čela vedcov protestujúcich proti použitiu atómovej bomby.
Budimír
Budimír (v minulosti Bud(z)imir,, ) je obec na východnom Slovensku v okrese Košice - okolie.
Polohopis
Budimír leží v Košickej kotline, 12 km severovýchodne od Košíc a 23 km južne od mesta Prešov. Východne od centra obce pretína kataster diaľnica D1 Prešov - Budimír, Budimír - Bidovce. Obec leží v nadmorskej výške 209 m n. m. Najvyšším bodom je kopec Viničná - 408 m n. m.
Vodné plochy
Retenčná nádrž za obcou (na konci Uľice) smerom do lesa, je vodná nádrž, ktorá slúži ako zásobáreň vody pre miestny DHZ v prípade požiaru. Vhodná tiež na kúpanie a člnkovanie. Voda do nádrže priteká z potoka, ktorý pramení v miestnom lese.
Dejiny
Prvýkrát sa objavuje v listine z roku 1289, kde sa spomína Veľký a Malý Budimír ("villa Bodomer Maior et Minor Bodomer"), za vyberania pápežských desiatkov v r. 1332 - 1335 bol v Budimíre farárom Filip a budimírska fara sa počítala do drienovského archidiakonátu.
Pred rokom 1931 existovali v Budimíre dve cirkevné školy, rímskokatolícka a evanjelická. 1. novembra 1931 na základe rozhodnutia Ministerstva školstva boli obidve školy zlúčené a vznikla Obecná ľudová škola v Budimíre. Jej vedením bol poverený vtedajší učiteľ František Duľa. Po oslobodení v roku 1945 bola škola premenovaná na národnú. 1. septembra 1957 sa riaditeľom školy stal Jozef Bavoľár. Pre účely školy bol zrekonštruovaný miestny kaštieľ, ktorý je dnes súčasťou Technického múzea v Košiciach. Keďže do školy dochádzali aj žiaci z okolitých obcí, kapacitne nepostačovala. Začalo sa s výstavbou novej budovy školy. 1. septembra 1960 bola škola premenovaná na Základnú deväťročnú školu. V školskom roku 1962/63 sa začalo vyučovať v novopostavenej školskej budove s 13 učebňami. Žiakov neustále pribúdalo, preto bola postavená ďalšia školská budova, ktorú odovzdali do užívania 1. januára 1987. Riaditeľom školy bol v tom čase Štefan Galeštok.
Zameranie školy
Podľa školského vzdelávacieho programu je ZŠ s MŠ Budimír zameraná na rozšírené vyučovanie jazykov od 1. ročníka a informatiky od 2. ročníka. V školskom roku 2009/10 bol v rámci ISCED1 zavedený nový predmet – Komunikačná výchova.
Loď Argo (súhvezdie)
náhľad|Súhvezdie Loď Argo z [[Johannes Hevelius|Heveliovho atlasu Uranographia]] Loď Argo (lat. Argo Navis) bolo veľké súhvezdie južnej oblohy zobrazujúce Argó, loď, ktorú používal Jáson a Argonauti na svojej ceste za zlatým rúnom v Gréckej mytológii. Do jej rozdelenia to bolo najväčšie súhvezdie.
Zátrže
Zátrže je prírodná pamiatka ev. č. 5646 neďaleko obcí Mohelnice a Moravičany v okrese Šumperk. Oblasť spravuje Správa CHKO Litovelské Pomoraví.
Selenča
Selenča (po maďarsky: Bácsújfalu; po srbský - Cyrilika: Селенча,) je slovenská dedina v Srbsku, v provincii Vojvodina. Názov je odvodený od slova prisťahovalec. Prví Slováci do Selenče došli 1758 (potvrdené matrikou, kedy sa pokrstilo 9 novonarodených Slovákov). Dominantné sú tradičné remeslá a poľnohospodárstvo.
Loď Argo (súhvezdie)
Pozostávalo zo 4 častí: Kýl, Korma, Plachty a Lodný stožiar. Súhvezdie rozdelil definitívne Nicolas Louis de Lacaille. Posledné z nich zmenil na Kompas.
Zátrže
Prírodná pamiatka bola vyhlásená na území prírodnej rezervácie Moravičanské jezero. Dňom vyhlásenia pamiatky bola rezervácia zrušená.
Selenča
Česko-slovenské légie
Významnou zložkou národnooslobodzovacieho zápasu Slovákov a Čechov počas prvej svetovej vojny zohrali česko-slovenské légie (dobový názov Zahraničné česko-slovenské vojská) zostavené z dobrovoľníkov. Svoje zastúpenie v tomto zahraničnom odboji mali i Slováci zo Selenče, ktorí sa týmto krokom podieľali na vzniku Česko-slovenskej republiky a teda i na Slovenskej štátnosti. Medzi dobrovoľníkmi, ktorí vstúpili čo česko-slovenských légii v Rusku nachádzame tieto mená:
Ľudoví zástupcovia na národnom zhromaždení 25. novembra 1918
Po rozpade rakúsko-uhorskej monarchie (október 1918), regióny Báčka, Banát a Baranja  obsadila armáda Srbského kráľovstva. V nesledujúci mesiac (25. november 1918) sa zišlo v Novom Sade národné zhromaždenie ľudových zástupcov troch spomínaných regiónov, ktorí deklaratívnym uznesením sa zriekli Uhorského štátneho útvaru a rozhodli o pripojení spomínaných oblastí k Srbskému kráľovstvu (od 1. decembra 1918 Kráľovstvo Srbov, Chorvátov a Slovincov). Spomedzi 757 zúčastnených zástupcov, bolo 64 Slovákov a z nich štyria zo Selenče.
Other Voices (album The Doors)
Other Voices je siedmy štúdiový album americkej rockovej skupiny The Doors. Je to prvý album kapely vydaný po smrti Jima Morrisona.
Selenča
Historický a demografický vývoj obyvateľstva v Selenči
=== Národnostné zloženie z roku 2002 ===
Školstvo
Základná škola Jána Kollára, s vyučovacou rečou slovenskou, je jedinou vzdelávacou ustaňovizňou v Selenči. Škola bola vybudovaná roku 1962 a nosí meno známeho slovenského básnika a národovca Jána Kollára. Začiatky výchovno - vzdelávacej práce boli zaznamenané ešte v roku 1768 a prvá generácia maturantov osemročné školenie skončila v školskom 1955/56 roku.
UGM-73 Poseidon
UGM-73 Poseidon bola americká dvojstupňová balistická raketa s pohonom na tuhé palivo, nesúca až 14 jadrových hlavíc. Bola vyvinutá na odpálenie z ponoriek. Pre americké námorníctvo ju vyvinula spoločnosť Lockheed Martin Space Systems. Raketa Poseidon je ďalšou evolúciou staršej rakety Polaris. Do roku 1965 preto niesla označenie Polaris B-3. Jej nástupcom sa stala balistická raketa Trident. V rokoch 1970-1978 bolo vyrobených 620 rakiet Poseidon.
Poseidon mal oproti Polaris A-3 pri rovnakom dolete dvojnásobnou vzletovú hmotnosť i nosnosť. Zachovanie doletu bolo možné vďaka väčšiemu množstvu prepravovaných pohonných hmôt, odľahčenej konštrukcii a účinnejšiemu palivu. V prove bola viacnásobná jadrová hlavica MIRV - jednotlivé hlavice mohli nezávisle od seba napadnúť niekoľko cieľov. Ak raketa niesla zvyčajných 10 hlavíc W-68 o sile 50 kt, mala dolet 5200 km, ak to bolo 14 hlavíc W-68, dolet klesol na 4000 km.
Poseidon mal oproti rakete Polaris o 52 cm väčší priemer (bol aj o 51 cm dlhší), Američanom sa ale podarilo vyvinúť nové vypúšťacie silá, ktoré mali vďaka lepšej konštrukcii rovnaký celkový priemer ako tie pôvodné. Odpadla tak nutnosť nákladne zrekonštruovať staršie americké raketové ponorky.
Poseidon bol prvýkrát skúšobne odpálený 16. augusta 1968 z mysu Canaveral. Prvou ponorenou ponorkou, ktorá Poseidon vypustila, bola v auguste 1970 USS James Madison rovnomennej triedy. Do operačnej služby bola strela prijatá v marci 1971. Vo výzbroji amerického námorníctva Poseidon čoskoro nahradili nové trojstupňové rakety Trident. Všetky rakety Poseidon boli vyradené do polovice 80. rokov.
Cher (departement)
Cher (18) je departement vo Francúzsku, ktorý je pomenovaný podľa rieky rovnakého mena.
Feigères (Haute-Savoie)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Destry
Destry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Inc
Inc. môže byť:
Bielkovina
3D štruktúra [[myoglobínu|thumb]] 3D príklad štruktúry proteínu|thumb Bielkovina alebo proteín je vysokomolekulárna prírodná látka, ktorej základ tvorí jeden alebo viac reťazcov zložených z jednotlivých aminokyselín. Z chemického hľadiska ide o kopolyméry (kombinované polyméry) z monomerných jednotiek L-α-aminokyselín spojených peptidovými väzbami. Molekulová hmotnosť jednoreťazcových bielkovín je medzi 10 000 a 100 000 Da, u viacreťazcových bielkovín až do niekoľkých miliónov Da.
Lineárny reťazec aminokyselín sa nazýva polypeptid, pričom každá bielkovina obsahuje minimálne jeden polypeptid. Menšie peptidy, obsahujúce do 50 aminokyselín, sú málokedy považované za proteíny a nazývajú sa skôr peptidy alebo polypeptidy. Sekvencie aminokyselín jednotlivých bielkovín sú v organizmoch kodované génmi, pričom jeden gén môže kódovať viacero proteínov. Reťazec bielkoviny je syntetizovaný procesom tzv. translácie, po ktorej nasleduje zbalenie proteínu (tzv. folding) do fyziologicky funkčnej trojdimenzionálnej štruktúry. Bielkoviny môžu byť chemicky modifikované posttranslačne, typicky modifikáciou postranných reťazcov aminokyselín alebo pripojením molekúl neproteínového charakteru.
Po syntéze plnia proteíny nejaký čas v organizme svoju funkciu a následne sú degradované. Priemerný čas života proteínov je vyjadrovaný ako biologický polčas a ten sa proteín od proteínu odlišuje – jeho rozmedzie prechádza od niekoľko minút po roky. Abnormálne alebo zle zbalené proteíny sú bunkami fyziologicky rýchlo rozpoznané a sú degradované vo veľmi krátkom čase.
Bielkoviny zastávajú v organizme pestrú paletu funkcií a podobne ako iné biomakromolekuly, sú pre život esenciálne. Sú dôležité pre energetický metabolizmus, bunkový cyklus, transportné mechanizmy, imunitu, bunkovú signalizáciu, majú regulačné aj stavebné funkcie.
Tradičné delenia
Delenie podľa štruktúry (tvaru molekuly):
Delenie podľa zloženia: Niekedy sa enzýmy vyčleňujú ako tretia skupina popri jednoduchých a zložených bielkovinách.
Delenie podľa stavu:
Beurizot
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Bielkovina
Tradičné delenia
prvá možnosť:
Corrèze
Corrèze môže byť:
Bielkovina
Tradičné delenia
druhá možnosť:
Delenie podľa biologickej funkcie:
Delenie podľa orgánu:
Delenie podľa pôvodu (organizmu z ktorého pochádza):
Delenie z výživového hľadiska (podľa obsiahnutých aminokyselín):
Delenie podľa izolektrického bodu:
Delenie podľa molekulovej hmotnosti:
Funkcia
Bielkoviny sa zúčastňujú všetkých procesov, ktoré sa odohrávajú v organizme na bunkovej aj extracelulárnej úrovni. Jednou z ich hlavných funkcií je urýchľovanie reakcií, na čo slúžia tzv. enzýmy. Ďalšie bielkoviny majú štruktúrnu (stavebnú) funkciu – tvoria napríklad na bunkovej úrovni bunkovú stenu, či cytoskelet, na úrovni celého organizmu napríklad chrupavky, vlasy alebo nechty. Iné bielkoviny majú za úlohu transport iných molekúl, či už v rámci bunky (napr. kinezíny a dyneíny) alebo v rámci celého organizmu (hemoglobín, haptoglobín). Bielkoviny môžu menšie molekuly aj skladovať (feritín, myoglobín). Ďalšie bielkoviny sú tzv. receptory, čo sú často transmembránové bielkoviny, na ktoré sa viažu tzv. ligandy (väčšinou iné bielkoviny alebo hormóny) a ktoré ďalej posielajú signál dnu do bunky, väčšinou na bielkoviny signálnych kaskád, ktoré signál amplifikujú a posielajú ďalej.
Zloženie bielkovín
Absolútna väčšina bielkovín má hlavný reťazec (reťazce) zložený z 20 tzv. proteinogenných aminokyselín, ktoré majú spoločné niektoré dôležité vlastnosti. Všetky majú na α-uhlíku voči karboxyskupine pripojenú aminoskupinu, vodík a postranný reťazec, s výnimkou prolínu, ktorý má na α-uhlíku iminoskupinu. Kondenzáciou karboxyskupiny jednej a aminoskupiny druhej aminokyseliny vzniká tzv. peptidová (amidová) väzba. Po kondenzácii viacerých aminokyselín rozoznávame hlavný reťazec (tvorený karboxyskupinami, aminoskupinami a α-uhlíkmi) a postranné zvyšky, tvorené postrannými reťazcami jednotlivých aminokyselín. Kondenzácia aminokyselín prebieha ako dehydratácia, ktorej rovnovážna konštanta je naklonená v prospech samostatných aminokyselín, preto je proces translácie energeticky náročný. K samovoľnej hydrolýze polypeptidov nedochádza vďaka vysokej aktivačnej energii štiepenia peptidovej väzby. Peptidová väzba má vďaka rezonancii čiastočne dvojitý charakter, čím zabraňuje rotácii molekuly okolo nej. Vďaka tomu je možné rozlíšiť peptidovú väzbu trans a cis, pričom z energetického hľadiska absolútne prevažuje trans forma (pre prolín prevažuje tiež, ale menej). Koniec reťazca s karboxyskupinou sa nazýva C-koniec, opačný koniec sa podľa aminoskupiny nazýva N-koniec. Posttranslačnými modifikáciami môžu byť na aminokyselinové zvyšky pripojené rôzne chemicky odlišné skupiny – sacharidy, fosfát, acetát, molekuly lipidového charakteru a mnohé ďalšie.
Okrem polypeptidového reťazca majú niektoré bielkoviny ďalšie súčasti, ktoré nie sú bielkovinového charakteru. Typicky to môže byť napríklad časť nukleovej kyseliny, polysacharid, fosfát, lipid, ión kovu alebo nejakú prostetickú skupinu. Takéto bielkoviny sa potom označujú ako zložené bielkoviny alebo proteidy. Bielkoviny, ktoré obsahovali výhradne polypeptidový reťazec, sa kedysi nazývali jednoduché bielkoviny. Tieto označenia sa však aktuálne nepoužívajú.
Acidobázické vlastnosti bielkovín
Bielkoviny obsahujú mnoho ionizovateľných skupín, na jednej strane v podobe N-koncovej aminoskupiny a C-koncovej karboxy skupiny, na druhej strane v podobe nabitých skupín postranných reťazcov kyselín asparágovej a glutámovej, lyzínu, arginínu a histidínu. Všetky tieto nabité skupiny sú schopné prijať alebo odštiepiť vodíkový katión a ovplyvňovať tak izoelektrický bod bielkoviny. Ten sa dá približne odhadnúť na základe počtu a chemického okolia jednotlivých nabitých skupín bielkoviny.
Veľkosť a hmotnosť bielkovín
Veľkosť reťazcov peptidov a bielkovín varíruje medzi dvoma až tisícami aminokyselín, pričom veľkosť nijakým spôsobom nekoreluje s ich biologickou funkciou. Za najmenší biologicky dôležitý peptid je považovaný komerčne syntetizovaný dipeptid aspartám, ktorý pozostáva z L-aspartátu a metylesteru fenylalanínu a je známym umelým sladidlom. Mnoho hormónov sú malé peptidy, napríklad oxytocín a vazopresín, čo sú oligopeptidy pozostávajúce z deviatich aminokyselinových zvyškov. Priemerná dĺžka proteínov sa odlišuje medzi hlavnými taxónmi, pre archea je to 247 aminokyselín, baktérie 267 aminokyselín a eukaryoty až 361 aminokyselín. Za najväčší proteín je považovaný titín dlhý skoro 27 000 aminokyselinových zvyškov, čo je dôležitý proteín svalov. Absolútna väčšina proteínov však obsahuje menej ako 2 000 aminokyselín. Niektoré tzv. viacpodjednotkové proteíny pozostávajú z viacerých reťazcov. Ak sú aspoň dva z týchto reťazcov rovnaké, ide o tzv. oligomérny proteín a jeho polypeptidové jednotky sú nazývané protoméry (typicky napr. hemoglobín). V opačnom prípade ide o proteínové komplexy. Vo výraznej väčšine viacpodjednotkových proteínov sú podjednotky spojené nekovalentnými interakciami, výnimočne môže ísť napr. o prepojenie disulfidickým mostíkom (inzulín, molekuly protilátky).
Hoci priemerná relatívna molekulová hmotnosť aminokyselín po dehydratácii (mínus 18 za vodu) je 120, ich priemerná relatívna molekulová hmotnosť v proteínoch je len 110, čo je spôsobené tým, že v proteínoch sa vo väčšej miere vyskytujú menšie aminokyseliny. Hrubý odhad relatívnej molekulovej hmotnosti proteínu je preto možné urobiť vynásobením počtu jeho aminokyselinových zvyškov týmto číslom.
Štruktúra bielkovín
Usporiadanie bielkoviny v trojrozmernom priestore sa nazýva konformácia. Konformáciu je možné meniť napríklad rotáciou okolo jednoduchých väzieb, preto môže mať teoreticky každý proteín obrovské množstvo konformácii. Napriek tomu však fyziologicky prevažuje jedna alebo dve konformácie, pričom viacero fyziologicky umožnených konformácii iba odráža potrebu zmeny konformácie bielkoviny pre vykonávanie jej funkcie. Za daných podmienok dosahujú bielkoviny termodynamicky najstabilnejšiu konformáciu – čiže tú s najnižšou Gibbsovou energiou. O bielkovinách vo funkčne zbalenej konformácii sa hovorí, že sú v tzv. natívnom stave, ide o natívne proteíny. Napriek tomu, v mnohých prípadoch nemajú časti proteínov rozpoznateľnú štruktúru, v málo prípadoch ide o celé proteíny. Takéto časti alebo proteíny sa nazývajú vnútorne neusporiadané.
Stabilizácia konformácie
Stabilita proteínu znamená jeho tendencia udržať si natívnu konformáciu. Väčšina proteínov je len hranične stabilná – rozdiel Gibbsovej energie ich nezbaleného a zbaleného stavu za fyziologických podmienok je medzi 20 a 65 kJ/mol. Pre stabilizáciu proteínov sa ako esenciálne ukazujú byť disulfidické mostíky, hydrofóbna interakcia, interakcia opačne nabitých skupín a slabé interakcie.
Disulfidové mostíky
Disulfidické mostíky sa fyziologicky tvoria oxidáciou dvoch postranných reťazcov aminokyseliny cysteínu za vzniku kovalentnej väzby medzi dvoma molekulami síry. Disulfidové mostíky sa tvoria fyziologicky iba v oxidatívnom prostredí, ktoré je u eukaryot prítomné iba extracelulárne – vnútri eukaryotických, ale aj bakteriálnych buniek preto nie je tvorba disulfidových mostíkov typická. Na druhej strane, často sú disulfidové mostíky tvorené u archea, pri ktorých sa predpokladá, že ide o adaptáciu na extrémne vysoké teploty, v ktorých tieto mikroorganizmy žijú.
Hydrofóbna interakcia
Hydrofóbna interakcia nie je v pravom zmysle interakcia, pretože nejde o tvorbu ani špecifickej, ani nešpecifickej väzby medzi atómami alebo molekulami, ale o efekt vyplývajúci zo zákonov termodynamiky, preto je aj výstižnejší názov hydrofóbny efekt. Voda, ktorá je fyziologickým rozpúšťadlom bielkovín, má zo všetkých známych molekúl najväčší potenciál tvorby vodíkových mostíkov. Ak voda obklopuje hydrofóbnu molekulu, usporadúva sa tak, aby stále vytvárala čo najväčší počet vodíkových mostíkov, čo však vedie k tvorbe vysoko organizovaného útvaru okolo hydrofóbnej molekuly. Zvýšená usporiadanosť znamená zníženú entropiu a znížená entropia znamená zvýšenie Gibbsovej energie. Keďže každý systém sa z hľadiska termodynamiky snaží dosiahnuť stav (konformáciu) s čo najnižšou Gibbsovou energiou, je pre bielkoviny výhodné skryť čo najviac hydrofóbnych aminokyselín dovnútra molekuly a na povrchu teda vystaviť čo najviac aminokyselín hydrofilných. Tento entropický efekt sa uplatňuje pri skladaní všetkých väčších proteínov a je hlavnou hybnou silou zbalovania proteínov.
Interakcie nabitých aminokyselín
Interakcie polárnych molekúl môžu mať ako stabilizujúci, tak aj destabilizujúci efekt. Aminokyselinové zvyšky o opačnom náboji (kyseliny asparágová a glutámová záporný, lyzín, arginín a histidín kladný) tvoria tzv. iónové páry alebo soľné mostíky. Sila tejto priťažlivej interakcie stúpa s klesajúcou dielektrickou konštantou. Keďže dielektrická konštanta vody je vysoká (okolo 80), významné sú predovšetkým tzv. pochované soľné mostíky, čiže také, ktoré sa tvoria vnútri molekuly proteínu.
Van der Waalsove interakcie
Najvýznamnejšie van der Waalsove interakcie prispievajúce k stabilizácii proteínovej konformácie sú dipól-dipólové interakcie, predovšetkým vodíkové mostíky. Tieto interakcie sú čiastočne smerové a miera ich stabilizácie závisí na orientácii väzby medzi vodíkom a atómom, na ktorý je pripojený (typicky kyslík alebo síra) a polárnym atómom tvoriacim vodíkovú väzbu (typicky kyslík). Menej prispievajú slabšie van der Waalsove interakcie, tzv. Londonove disperzné sily, čo sú interakcie medzi dipólom a indukovaným dipólom alebo dvoma indukovanými dipólmi. Sila týchto interakcii klesá s dvanástou mocninou vzdialenosti dvoch atómov.