cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piper J-3 Cub
Predvojnové obdobie
Lietadlo Taylor E-2 Cub sa prvýkrát objavilo v roku 1930, ktoré bolo postavené výrobcom Taylor Aircraft v meste Bradford, Pennsylvania. Sponzorované Williamom T.Piperom, priemyselníkom z Bradfordu, ktorý investoval do spoločnosti s myšlienkou, že lietadlo E-2 bude predstavovať ľahko dostupné lietadlo, ktoré by malo vzbudzovať záujem u ľudí o letectvo. Neskôr v roku 1930 spoločnosť zbankrotovala s tým, že Piper odkúpil jej aktíva a zakladateľ spoločnosti C.Gilbert Taylor zotrval ako jej prezident. V roku 1936 bol skorší model Cubu pozmenený zamestnancom Walterom Jamouneauom s tým, že sa premenovalo na J-2, zatiaľ čo bol Gilber Taylor práceneschopný. Náhoda viedla k presvedčeniu, že písmeno "J" v názve je od mena Jamouneau, zatiaľ čo letecký historik Peter Bowers usúdil, že písmeno jednoducho nasleduje v rade modeloch E, F, G a H s tým, že písmeno I sa vynechalo pretože by sa to mohlo mýliť s číslicou jedna. Keď videl prerobený design lietadla, Taylor bol taký nazlostený, že nechal Jamoneaua vyhodiť zo spoločnosti. Piper však podporoval Jamounauove zmeny a nechal ho zobrať späť. Piper neskôr odkúpil Taylorov podiel v spoločnosti a platil mu 250 USD za mesiac počas troch rokov.
Predaj lietadiel bol spočiatku pomalý. Pred požiarom vo výrobnej továrni Piperu bolo vyrobených približne 1200 lietadiel J-2, čím skončila ich produkcia v roku 1938. Po tom čo Piper presťahoval spoločnosť z Bradfordu do mesta Lock Haven, Piper J-2, ktorý prešiel ďalšími zmenami konštruktéra Jamouneaua, bol nahradený Piperom J-3. Tieto zmeny väčšinou predstavovali integrovanie vertikálneho kýlu chvostu do zadnej konštrukcie trupu a súčasne zakrytovanie s trupom, zmenu tvaru najzadnejšieho okna na polooválny obrys a umiestnenie riaditeľného zadného kolesa na zadný koniec listovej pružinovej ostruhy spojenej slúžiace na riadenie s nižším koncom smerového kormidla pomocou pružinových a ľahkých reťazí na oboch koncoch obojstranných rohoch smerového kormidla. Bol poháňaný 40-koňovým (30 kW) motorom a v roku 1938 bol predávaný zhruba za 1000 USD.
Pre J-3 Cub bolo použitých množstvo konfigurácií rozličných vzduchom chladených motorov; väčšinou išlo o ploché štvorvalcové motory, čo viedlo k rozličnému označovaniu každého typu: modely J3C boli osádzané motormi Continental A series, J3F používali Franklin 4AC a J3L s motormi Lycoming O-145. Veľmi málo verzií s označením J3P bolo vybavené trojvalcovým hviezdicovým motorom Lenape Papoose.
Vypuknutie vojnového stavu v Európe v roku 1939, spolu s rastúcim spoločenským uvedomovaním si, že Spojené štáty môžu byť skoro zatiahnuté do 2. svetovej vojny viedlo k vytvoreniu programu CPTP (Civilian Pilot Training Program). Lietadlo Piper J-3 Cub sa stalo primárnym cvičným lietadlom programu CPTP a hralo zásadnú úlohu pri jeho úspechu. 75 percent všetkých nových pilotov v programe CPTP (z celkového počtu 435 165 absolventov) bolo vycvičených práve na tomto lietadle. Do konca vojny dostalo základný pilotný výcvik až 80 % všetkých amerických vojenských pilotov na lietadle Piper Cub.
Dopyt po nových pilotoch mal za následok výrazné zvýšenie záujmu o lietadlá Piper. V roku 1940, rok pred vstupom Spojených štátov do vojny bolo postavených 3016 nových Cubov. Dopyt počas vojny podporil nárast výrobnej produkcie na takú úroveň, že bol vyrobený 1 nový Cub každých 20 minút.
Prevádzka počas 2.svetovej vojny
Piper Cub sa rýchlo stalo veľmi rozšíreným lietadlom. Prvá dáma Eleanor Rooseveltová letela týmto lietadlom s cieľom vytvorenia série propagačných fotografií na podporu programu CPTP. Filmové spravodajstvá a noviny často prezentovali obrázky vojnových predákov ako generál Dwight Eisenhower, George Patton a George Marshall, ktorí lietali nad európskym bojiskom práve v Piper Cuboch. Civilne vlastnené Cuby sa zapojili vojenského programu ako súčasť novo vytvoreného oddielu Civil Air Patrol(CAP), kde slúžili k stráženiu Východného pobrežia Spojených štátov a Golfského pobrežia pri nepretržitom vyhľadávaní nemeckých ponoriek a ľudí, ktorí prežili ich útoky.
Piper vyvinul vojenský variant (Podľa Billa Jr., ktorý povedal: "Všetko čo musíme urobiť, je natrieť Cub olivovozelenou farbou k vytvoreniu vojenského lietadla"), ktoré sa rozlične označovalo ako O-59 (1941), L-4 (po apríli r.1942), a NE (U.S. Navy). Verzia L-4 Grasshopper (Kobylka) bola mechanicky identická ako civilná verzia Cubu J-3, ale bolo rozoznateľné použitím plexiskla na strešné a zadné okná pre zlepšenie dohľadnosti podobne ako u Taylorcraft L-2 a Aeronca L-3, ktoré boli tiež používané americkými ozbrojenými zložkami. S jedným pilotom a bez pasažierov dosahovala verzia L-4 maximálnu rýchlosť /h, cestovnú rýchlosť /h a dostup 12,000 stôp pri pádovej rýchlosti /h, vytrvalosť tri hodiny letu a dolet. Bolo vyrobených 5413 verzií L-4 pre Americkú armádu, vrátane postavených 250 lietadiel pre Americké námorníctvo na základe zmluvy NE-1 a NE-2.
Všetky modely L-4, a taktiež aj im podobné lietadlá s tandemovým usporiadaním kabíny od Aeronca a Taylorcraft, boli hromadne prezývané “Grasshopper”(Kobylka), hoci L-4 bol takmer všeobecne uvádzaný s civilným označením Cub. L-4 bolo značne používané v 2. svetovej vojne na prieskum, prepravu zásob, k funkcii lokalizovania nepriateľského delostrelectva a evakuáciu zranených vojakov. Počas invázií spojeneckých vojsk Francúzska v júni 1944, urobila nízka cestovná rýchlosť a nízka úroveň manévrovateľnosti z L-4 ideálnu hliadkovaciu platformu pre lokalizáciu skrytých nemeckých stíhačov tankov Sturmgeschütz aJagdpanzer vyčkávajúcich v zálohe ukrytých v živých plotoch krajinného usporiadania Bocage južne od invázneho pobrežia. Pre tieto operácie pilot všeobecne niesol pozorovateľa resp. rádio operátora a 25 librové komunikačné rádio, s čím často prevýšili špecifikovanú vzletovú hmotnosť lietadla. Po vylodení spojencov vo Francúzsku boli L-4 často vybavené improvizovanými podstavcami pre pechotou používané bazuky pre pozemný útok proti nemeckým ozbrojeným jednotkám. Najznámejší z týchto pozemných útočných verzií L-4 bola Rosie the Rocketeer pilotované majorom Charlesom "Bazooka Charlie" Carpenterom, ktorému bolo pripísané zničenie šiestich nepriateľských tankov a niekoľkých ozbrojených vozidiel počas vojnových operácií so strelami z bazuky nainštalovanej na jeho lietadle, obzvlášť pri boji o Arracourt.
Po vojne bolo mnoho verzií L-4 predaných ako vojnové prebytky, ale značný počet bol ponechaný v prevádzke. L-4 predané ako prebytok v USA bolo preznačené na J-3, ale mnohým z nich zostal vojenský náter a typické zasklenie.
Povojnové obdobie
V roku 1940 bol J-3 nahradený lietadlom Piper PA-11 Cub Special(vyrobených 1500 ks), ktoré bolo prvou verziou Piper Cubu s plne zakrytovaným motorom a neskôr Piper PA-18 Super Cubom, ktorý Piper vyrábal až do roku 1981, keď predal práva spoločnosti WTA Inc. Celkovo bolo vyrobených 2 650 Super Cubov. Piper Super Cub mal motor s výkonom 150 koní (110 kW), ktorý zvýšil jeho maximálnu rýchlosť na /h a s doletom.
Prevádzka počas vojny v Kórei
Verzia lietadla L-4 bola značne používaná rovnako ako americkými, tak i juhokórejskými vzdušnými silami na začiatku 50. rokov 20. storočia. Počas vojny v Kórei malo lietadlo L-4 rovnakú úlohu ako počas druhej svetovej vojny na lokalizovanie cudzineckého delostrelectva, predsunuté riadenie letovej prevádzky, alebo samotný prieskum. Niektoré L-4 boli vybavené zadným zvýšeným prístreškom s cieľom previezť jedny nosidlá pre evakuáciu zranených vojakov.
Súčasná produkcia
Modernizované a motoricky vylepšené verzie týchto lietadiel sú v súčasnosti vyrábané spoločnosťou Cub Crafters v štáte Washington a spoločnosťou American Legend Aircraft v štáte Texas. Sú vyhľadávané pilotmi lietajúcimi do vzdialenejších a menej prípustných oblastí vzhľadom na ich schopnosti STOL (Short takeoff and landing), ale taktiež aj rekreačnými pilotmi pre komfort ich pilotáže. Nové lietadlá sú vyrábané ako model PA-11, hoci spoločnosť Legend predáva odkrytovanú verziu s odhalenými hlavami valcov. Elektrický systém je štandardný od oboch výrobných spoločností.
J-3 sa odlišuje od svojich nástupcov krytovaním motora, čo umožňuje vidieť hlavy valcov. Existuje veľmi málo príkladov "plochých" inštalácií motorov lietadiel (na rozdiel od hviezdicových motorov) kde hlavy valcov vyčnievajú. Od verzií PA-11 cez súčasné Super Cub modely, krytovanie motora zahaľuje hlavy valcov.
Raritou pre Piper J-3 je, že keď pilot letí sólo let, normálne obsadzuje zadné miesto pre správne vyváženie k vyrovnaniu záťaže palivovej nádrže na protipožiarnej stene. Počnúc PA-11 a niektorými L-4 je palivo v krídlových nádržiach, čo dovoľuje pilotom letieť sólo i z predného sedadla.
Civilní prevádzkovatelia
Toto lietadlo je obľúbene používané leteckými školami a tým zostáva u súkromných vlastníkov.
Výkonnostné charakteristiky
Pohonná jednotka: 1 × Continental A-65-8 vzduchom chladený štvorvalcový boxer, 65 koní (48 kW) pri 2 350 ot./min.
Ľudovít (Španielsko)
Ľudovít (I.) (po španielsky Luis (I.)) (* 25. august 1707, Madrid, † 31. august 1724, Madrid) bol v roku 1724 kráľ Španielska.
Bol synom Filipa V. a Márie Lujzy Savojskej. Za manželku mal francúzsku princeznú Lujzu Izabelu Orleánsku
Ľudovít vládol v Španielsku menej ako rok. 14. januára 1724 nastúpil na trón, keď jeho otec abdikoval v prospech syna. No Ľudovít krátko nato v auguste ochorel na osýpky. Ľudovít zomrel 31. augusta, jeho otec sa vrátil na trón a Luiza Izabela sa vrátila do Francúzska.
Toto obdobie „bleskovej vlády“ je známe aj tým, že sa fakticky nevládlo z Madridu (Ľudovítovho dvora), ale z Kráľovskej oblasti La Granja (paralelný dvor Filipa V.)
Nesvačily (okres Beroun)
Nesvačily sú obec v Česku v okrese Beroun v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 145 obyvateľov, z toho 77 mužov a 68 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,1 roka (muži 35,8 roka, ženy 38,5 roka).
Hlavná loď
right|thumb|Hnedo je vyznačená hlavná loď Hlavná chrámová loď je súčasť kostola, ktorá je určená pre účastníkov bohoslužieb. Spravidla sú v lodi umiestnené lavice, v zadnej časti hlavnej lode býva umiestnený chór s organom. Od bočných lodí (ak ide o viacloďový kostol) je hlavná loď väčšinou oddelená radom stĺpov či pilierov, tvoriacich arkádu.
Reulle-Vergy
Reulle-Vergy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Waldenstein
Waldenstein je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Gmünd.
Žije tu obyvateľov.
Algirdas Brazauskas
Algirdas Mykolas Brazauskas (* 22. september 1932, Rokiškis, Litva - † 26. jún 2010, Vilnius) bol litovský politik, prvý slobodne zvolený postsovietsky prezident Litvy.
Prezidentom Litvy sa stal v roku 1993. Z politiky odišiel v roku 1998, no neskôr sa vrátil a pôsobil ako premiér v rokoch 2001 až 2006.
Prades (kantón)
Prades je francúzsky kantón v departemente Pyrénées-Orientales v regióne Languedoc-Roussillon. Skladá sa z 20 obcí.
Freulleville
Freulleville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Encyclopaedia of Islam
Encyclopaedia of Islam je uznávaná encyklopédia islamistiky.
Jednotlivé články napísali významní bádatelia v oblasti islamu z rozličných krajín. Encyclopaedia of Islam je rozsiahle štandardné dielo ku všetkým otázkam islamského náboženstva a kultúry, rovnako ako arabskej literatúry a islamského sveta. Je určená v prvom rade pre odborníkov a preto sa s ňou laikovi nepracuje ľahko.
Prvé vydanie označované ako EI1 vyšlo v štyroch zväzkoch v rokoch 1913–1938 trojjazyčne (po anglicky, po nemecky a po francúzsky).
Jemnosrstý pšeničný teriér
Jemnosrstý pšeničný teriér je psie plemeno uznané v FCI v skupine 3 pod číslom 40. Patrí medzi najstaršie teriéry a vyznačuje sa jemnou srsťou farby pšenice, od ktorej bol odvodený aj jeho názov.
Pôvod a história plemena
Predpokladá sa, že tento pes je najstarším plemenom teriéra v Írsku, ktoré sa vyskytovalo v okolí grófstiev Kerry a Cork. Vzniklo asi v 18. storočí. Bežne je označovaný za predchodcu írskeho teriéra a modrého teriéra z Kerry.
Po prvýkrát bol registrovaný ako samostatné plemeno v roku 1937 v Írskom kynologickom klube, Anglický kynologický klub ho uznal o 6 rokov neskôr.
Povaha
Pšeničný teriér je ako každý teriér - živý, hravý, energický, so sklonom riešiť situácie individuálne. Je to pes, ktorý potrebuje pri svojom temperamente pevnú ruku a dôslednosť, v žiadnom prípade však bitku. Je vhodný najmä pre aktívnych ľudí. So svojou rodinou pôjde kamkoľvek, nemá však rád dlhé odlúčenie - nie je teda vhodný do koterca, či na dvor.
Vzhľad
Wheaten teriér patril medzi viacúčelových psov. Jednak strážil svojho pána a jeho majetok a tiež bol loveckým psom chudobnejších ľudí. K tomu potreboval určitú fyzickú silu. Aj dnes, keď už nebýva takto všestranne využívaný, zostala mu robustnejšia, kvadratická stavba tela. Priestorný a pekne formovaný nos dokresľuje mohutnú, nie však hrubú hlavu. Silné čeľuste zakrývajú fúzy. Stop má dobre vyjadrený, naväzuje naň ploché čelo. Oči majú byť čierne a živé. Primerane veľké uši sú klopené do tvaru V. Má mať rovný chrbát a krátke, silné bedrá. Veselo nosený chvost je vyššie nasadený, nemal by sa však preklápať na chrbát.
Vyznačuje sa jemnou hodvábnou srsťou farby zrelej pšenice, ktorá sa vlní vo voľných kučerách. Iné odtiene sú neprípustné. Šteňatá sa rodia tmavo hnedé až čierne, srsť sa vyfarbí do dvoch rokov. Nepĺzne, je však potrebné ho pravidelne česať, aby si udržala svoju kvalitu. Najbohatšia srsť sa nachádza na hlave a nohách, pričom na hlave má bohatú bradu a fúzy. Zdrojom problémov so srsťou je u pšeničného teriéra jej kvalita. Chovatelia popisujú väčšinou dva typy srsti: írsky a americký. Írsky typ srsti prirodzene opisuje tvar tela psa. Srsť je síce mäkká, ale pevná so zreteľnou štruktúrou. Pes so srsťou amerického typu má mäkkú až vatovitú srsť bez lesku. Laikom sa zvyčajne páči americký typ srsti, pšeničný teriér však pochádza z Írska a preto viac zodpovedá štandardu. Štandard pripúšťa úpravu srsti, nezaznáva však ani neupravených jedincov. Maximálna prípustná dĺžka srsti u neupravených jedincov je však 12,7 cm. Pšeničného teriéra netreba často kúpať, potrebné je však pravidelné česanie, inak vzniknú chuchvalce a srsť splstnatie.
Ivančinský potok
Ivančinský potok je potok v hornom Turci, preteká centrálnou časťou okresu Turčianske Teplice. Je to pravostranný prítok Turca, meria 5,8 km a je tokom IV. rádu.
Prameň
Tečie v Turčianskej kotline, pramení v podcelku Diviacka pahorkatina západojuhozápadne od Diviakov, severne od Diviackeho hája, v nadmorskej výške približne 497 m n. m.
Tbiliské metro
80px|left náhľad|Trasy metra Tbiliské metro (gruz. თბილისის მეტროპოლიტენი, Tbilisis Metropoliteni, rus. Тбилисское Метро) je podzemná rýchlodráha v Tbilisi, ktorá tvorí dôležitú súčasť mestskej hromadnej dopravy. Ide o malú sieť sovietskeho typu tvorenú dvoma linkami a jednu z dvoch prevádzok tohto typu v Gruzínsku.
Charakter siete
Sieť má dve linky (Gldani-Varketili a Saburtalo) s celkovou dĺžkou, na ktorých sa nachádza 22 staníc. 20 z nich je podzemných, z toho 16 založených hlboko, konkrétne 6 pilierových, 5 stĺpových a 5 jednoloďových petrohradského typu a 4 plytké.
Podľa štatistík z roku 2005 je odhad ročného využitia metra 105,6 milióna cestujúcich. Prevádzku zabezpečujú troj a štvorvozové vlaky, dokopy disponuje celá sieť 186 vozňami metra. Ide väčšinou o súpravy typu E, niektoré zmodernizované pripomínajúce typ 81-71 z Prahy. Ide o modernizované súpravy typu 81-71, ktorých modernizáciu vykonal závod ZREPS z Moskvy, čelo riadiacich vozňov dodala firma Škoda Transportation z Plzne. Ako technické zázemie slúžia dve depá, jedno pre každú linku.
Dejiny
Tbilisi malo pozíciu štvrtého najväčšieho mesta ZSSR, miliónovej metropoly gruzínskej SSR. Ako centrum celej oblasti zaznamenalo zhoršujúcu sa dopravnú situáciu, ktorú sa snažilo vyriešiť podzemnou rýchlodráhou.
Výstavba sa začala v roku 1952 a trvala 14 rokov. 11. januára 1966 bolo metro otvorené, išlo o úsek so šiestimi stanicami. Tbilisi sa po Moskve, Petrohrade a Kyjeve zaradilo medzi sovietske mestá disponujúce podzemnou rýchlodráhou. Druhá linka bola otvorená v roku 1979, tretia sa buduje v súčasnosti.
Rýchly rozvoj skončil rozpadom ZSSR v roku 1991, keď nezávislé Gruzínsko vstúpilo do nových spoločensko-ekonomických podmienok. Ideologické názvy staníc boli zmenené a výstavba nových úsekov bola zastavená, znížilo sa financovanie a údržba existujúcich tratí. Došlo k niekoľkým incidentom, 9. októbra 1997 sa v stanici Didube odpálil samovražedný atentátnik, 14. februára 2000 hodili do metra domácky vyrobený granát a marci 2004 bol zaznamenaný pokus o útok jedovatým plynom. Medzi rokmi 2004 a 2005 boli ako odpoveď na tieto udalosti sprísnené bezpečnostné opatrenia.
V súčasnosti prechádza metro v Tbilisi rozsiahlymi renovačnými prácami. Stanice a vlaky sú rekonštruované. Finančné sumy, ktoré boli na podzemnú dráhu vynaložené, sa výrazne zvýšili a plánuje sa, že v roku 2007 dosiahne tbiliské metro európskych štandardov.
Bočná loď
right|thumb|Hnedo sú vyznačené bočné lode Bočná loď je súčasť viacloďových kostolov, určená pre účastníkov bohoslužieb. Od hlavnej lode sú bočné lode väčšinou oddelené radom stĺpov či pilierov, tvoriacich arkádu. V kostoloch môžu byť bočné lode dve alebo štyri.
Schneckenbusch
Schneckenbusch je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Adolf von Baeyer
Johann Friedrich Wilhelm Adolf Ritter von Baeyer (* 31. október 1835, Berlín – † 20. august 1917, Starnberg) bol nemecký chemik. Nositeľ Nobelovej ceny (1905) za práce o organických farbivách a hydrogenovaných aromatických zlúčeninách.
Život
Narodil sa v Berlíne. Študoval matematiku a fyziku na Berlínskej Univerzite. Neskôr sa presťahoval do Heidelbergu, kde študoval chémiu s Robertom Bunsenom. Tam pracoval hlavne v laboratóriu Augusta Kekulého. V roku 1858 získal doktorát. Stal sa prednášajúcim profesorom na Berlínskej Obchodnej Akadémii v roku 1860 a profesorom na Štrasburskej Univerzite v roku 1871. V roku 1875 nahradil Justusa von Liebiga na pozícii profesora chémie na Univerzite v Mníchove.
V roku 1881 Kráľovská Spoločnosť v Londýne ocenila Baeyera Davyho medailou za jeho prácu na indigu. V roku 1905 sa stal nositeľom Nobelovej ceny za chémiu.
Práca
Za Baeyerove hlavné úspechy môžeme považovať syntetizovanie a opísanie rastlinného farbiva indigo, vynájdenie fenolftaleínu, výskum v oblasti acetylénov, objasnenie ionizácie solí, syntetizovanie dusíkatých zlúčenín a derivácie kyseliny močovej (spolu so syntetizovaním kyseliny barbiturovej). Bol prvý ktorý prišiel so správnym vzorcom indolu v roku 1869 po publikovaný prvej syntézy spred troch rokov. Medzi jeho príspevky v oblasti teoretickej chémie môžeme zaradiť teóriu trojitých väzieb a teóriu malých uhlíkatých prstencov.
V roku 1872 experimentoval s fenolom a formaldehydom, z ktorých roku 1907 Leo Baekeland ako prvý syntetizoval bakelit.
Rivesaltes (kantón)
Rivesaltes je francúzsky kantón v departemente Pyrénées-Orientales v regióne Languedoc-Roussillon. Skladá sa z ôsmich obcí.
Waldhausen
Waldhausen je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Zwettl.
Žije tu 1 271 obyvateľov (1. 1. 2010).
Riel-les-Eaux
Riel-les-Eaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Neumětely
Neumětely sú obec v Česku v okrese Beroun v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 559 obyvateľov, z toho 291 mužov a 268 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,6 roka (muži 36,7 roka, ženy 40,7 roka).
Saillagouse (kantón)
Saillagouse je francúzsky kantón v departemente Pyrénées-Orientales v regióne Languedoc-Roussillon. Skladá sa z 21 obcí.
Fréville (Seine-Maritime)
Fréville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pižmovec hnedý
Pižmovec hnedý (Osmoderma eremita) je druh európskeho chrobáka z čeľade skarabeusovité.
Vyskytuje sa v listnatých lesoch celej Európy (okrem Britských ostrovov), pričom smerom na západ a sever je jeho výskyt vzácny. Tento druh je saproxylofágny – živiaci sa odumretou drevnou hmotou. Larvy tohto druhu sa vytvárajú v dutinách starých stromov. Vývoj larvy trvá približne dva roky a pri zhoršených podmienkach aj dlhšie. Dôležitým druhom je dub, vŕba a topoľ, ale larvy sa vyvíjajú aj v ostatných vhodných stromoch. Z dôvodu straty lokalít prirodzeného výskytu je populácia tohto druhu klesajúca. Vo väčšine Európy prioritne chránený. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov pižmovec hnedý patrí medzi takmer ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, u európskej populácii bol zaznamenaný pokles z dôvodu straty starých stromov, kde sa rozmnožuje. V Taliansku je vzácny, v Španielsku a vo Fínsku existuje len niekoľko lokalít kde sa rozmnožuje, vo Francúzsku a vo Švédsku je rozšírený v južných častiach krajiny, v Poľsku je rozšírený ale ohrozený stratou biotopov.
Miltiades (starší)
Miltiades alebo Miltiadés bol aténsky politik, tyran v Chersonése, olympijský víťaz v tethrippe v 6. stor. pred Kr.
Miltiades bol synom Kypsela z rodu Filaiovcov, jednej z najvplyvnejších aténskych rodín. V roku 559 pred Kr., krátko po tom ako sa Peisistratos stal v Aténach tyranom, prikývol žiadosti tráckeho kmeňa Dolonkov, aby ich viedol v obrannej vojne proti Apsinthom (Apsinthioi, trácky kmeň), ktorí ich ohrozovali zo severu a následne vyzval Aténčanov, aby sa pod jeho vedením na výprave proti Apsinthom zúčastnili. Peisistratos mu pri tom nekládol prekážky, naopak, bol iste rád, že sa zbavil nežiaduceho vplyvného politického rivala a jeho priaznivcov. náhľad|[[Tráci|trácky kmeň Dolonkov (na obrázku Doloncoi) obývajúci severný breh Dardanelskej úžiny a severne od nich kmeň Apsinthov (na obrázku Apsinthioi)]]náhľad|Chersonésos (dnešné [[Turecko|turecké mesto Gelibolu)]] Približne v roku 555 pred Kr. založil Miltiades na severnom brehu Dardanelskej úžiny aténsku kolóniu tzv. klérúchiu Chersonésos (aténske klérúchie boli druhom akýchsi kolónii, ktoré sa zakladali na dobytom gréckom i negréckom území od konca 6. stor. pred Kr., Chersonésos bol založený na už existujúcej tráckej osade. ) a následne sa tam ujal vlády. Tyran Miltiades si svoje mesto dal opevniť múrom, aby zabránil nájazdom nepriateľov. Miltiades zomrel bezdetný okolo roku 519 pred Kr. a jeho krajina bola zverená Stesagorovi, synovi jeho nevlastného brata Kimóna.
Aj Miltiadov nevlastný synovec, Miltiades mladší (Stesagorov brat ), sa v roku 524 pred Kr. stal tyranom Chersonésu. V roku 512 pred Kr. podporoval Iónske povstanie proti Peržanom. Keď bolo povstanie potlačené, ušiel do Atén, kde v roku 490 pred Kr. velil aténskemu vojsku v bitke pri Maratóne. Miltiades dosiahol na 55. olympijských hrách v roku 560 pred Kr. víťazstvo v pretekoch so štvorzáprahom koní. Staroveký autor Pausanias uvádza, že Miltiades venoval Diovi Olymskému obetný dar, ktorý umiestnili do jednej z pokladníc v Olympii (tzv. pokladnice thésauros boli budovy kam Gréci ukladali svoje obetné dary ). Sám autor o tom uvádza: ''„Sú tam umiestnené ešte iné pozoruhodnosti: Pelopov meč zhotovený so zlatou rukoväťou, Amalthein roh vyrobený zo slonoviny, dar Miltiada, syna Kimóna, ktorý prvý vládol z jeho rodiny v tráckom Chersonnése. Na rohu je nápis v starom attickom písme: Zástup z Chersonnésu tento roh dal tunajšiemu Diovi, arátske hradby keď zdolali, lebo Miltiades im velil. “'' (Pausanias omylom ztotožnil Miltiada, syna Kimóna s jeho strýkom, synom Kypselovým. )
Players Tour Championship
Players Tour Championship je séria snookrových turnajov, ktorá vznikla v roku 2010 na podnet Barryho Hearna ako súčasť reinovácie snookru. Skladá sa z 12 jednotlivých turnajov, ktoré vyústia do televízneho finále, ktorého sa zúčastní 24 najlepších hráčov. Bude predstavený úplne nový systém bodovania hráčov založený na ich finančných ziskoch.
Šesť z týchto turnajov sa koná v Anglicku, zatiaľčo šesť ďalších vo zvyšku Európy, pričom aspoň štyri z nich v Nemecku. Počet hráčov, ktorí sa môžu zúčastniť každého z turnajov bude 128, teda profesionálnych hráčov, ktorí sa prihlásia, doplnia amatéri, ktorý budú predom vybraní v predkvalifikácii.
Panzerwerfer
Panzerwerfer 42 (SdKfz 4 alebo Maultier) bolo nemecké polopásové obrnené vozidlo firmy Opel, na ktorom bol umiestnený raketomet Nebelwerfer 41, resp. Panzerwerfer 42.
Iné verzie
Experimentovalo sa ešte s iným typom raketometu, ktorý by mohol odpáliť z koľajnicovej vodiacej konštrukcie 24 rakiet kalibru 80 milimetrov.
Celkovo bolo vyrobených približne 300 kusov všetkých verzií.
Nižbor
Nižbor je obec v Česku v okrese Beroun v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 871 obyvateľov, z toho 952 mužov a 919 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,4 roka (muži 38,9 roka, ženy 42,0 roka).
Saint-Estève (kantón)
Saint-Estève je francúzsky kantón v departemente Pyrénées-Orientales v regióne Languedoc-Roussillon. Skladá sa z piatich obcí.
Waldkirchen an der Thaya
Waldkirchen an der Thaya je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Waidhofen an der Thaya.
Schœneck
Schoeneck je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lugano
Lugano (Lügann) je mesto na juhovýchode Švajčiarska v kantóne Ticino (nem. Tessin), ktorý hraničí s Talianskom. Mesto má silný taliansky charakter, taliansky jazyk je tu úradným. Počet obyvateľov je 52 000 a celá metropolitná oblasť má 115 000 obyvateľov.
Lugano leží na okraji jazera Lugano – švajčiarska čiasť sa volá Lago di Lugano, talianska Lago Ceresio.
Rochefort-sur-Brévon
Rochefort-sur-Brévon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Faidra
Faidra alebo Faidré alebo Fédra (po grécky Φαίδρα - Faidra alebo Φαίδρη - Faidré; lat. Phaedra) je v gréckej mytológii dcéra krétskeho kráľa Minoa a jeho manželky Pasifaé. Mala štyroch bratov - Deukalióna, Glauka, Androgea a Katrea - a staršiu sestru Ariadnu.
Virgil Ivan Grissom
Virgil Ivan „Gus“ Grissom (* 3. apríl 1926, Mitchell – † 27. január 1967, Cape Kennedy) bol americký astronaut, pilot Vzdušných síl USA a inžinier. Patril k pôvodnej sedmičke astronautov programu Mercury, ktorých NASA vybrala v apríli 1959. V roku 1961 sa stal druhým Američanom a tretím človekom, ktorý vyletel do kozmického priestoru. Bol tiež astronautom programu Gemini a Apollo a druhým človekom, ktorý letel do vesmíru dvakrát.
Faidra
Syn aténskeho kráľa Aigea Théseus priplával na Krétu, aby v preslávenom labyrinte zabil Minotaura - obludu s telom muža a hlavou býka. Vtedy sa do neho zamilovala jej sestra Ariadna a pomohla mu ťažkú úlohu splniť: pred vstupom do labyrintu mu dala klbko nití, ktoré Théseus za sebou rozmotával. Dostal sa k býčej oblude dlhými temnými a zložitými chodbami, aby s ňou podstúpil ťažký boj. Nakoniec býka prepichol mečom a zvíťazil. Pomocou Ariadniných nití sa dokázal vrátiť späť k východu z labyrintu. Atény aj Kréťania si vydýchli, že nebezpečná obluda je preč.
Théseus si mal vziať Ariadnu za manželku, ale nestalo sa to, či už z vôle bohov alebo (ako sa uvádza iná verzia) preto, že to Théseus nakoniec nechcel urobiť.
Virgil Ivan Grissom
Život
Narodil sa 3. apríla 1926 v mestečku Mitchell v americkom štáte Indiana. Bol druhým dieťaťom Dennisa Davida a Cecile King Grissomovcov. Jeho otec bol signalista na železnici, matka bola ženou v domácnosti. Jeho staršia sestra zomrela krátko pred jeho narodením, neskôr mal ďalších troch súrodencov Wilmu, Normana a Lowella. K lietadlám sa prvýkrát dostal na letisku v neďalekom Bedforde, kde ho miestny nadšenec brával za jeden dolár na vyhliadkové lety a učil ho základy pilotáže.
Faidra
V najbližších rokoch prežil Théseus mnohé dobrodružstvá, stal sa athénským kráľom, oženil sa s Antiopou, vodkyňou Amazoniek. Tá však v boji zomrela. Théseus prežil mnohé dobrodružstvá, ale vrátil sa zase do Atén a oženil sa druhýkrát - s Faidrou ktorá mu porodila syna Akamasa a Démofóna.
Virgil Ivan Grissom
Život
Po skončení strednej školy vstúpil počas druhej svetovej vojny do Armádnych vzdušných síl USA. Jeho výcvik však skončil len krátko pred koncom vojny a bojov sa nezúčastnil. Napriek tomu, že mal záujem stať sa pilotom, strávil značnú časť služby ako úradník. Po vojne ho v novembri 1945 armádne vzdušné sily prepustili zo služby a vrátil sa do rodného Mitchellu, kde pracoval okrem iného aj ako tesár či kuchár. Grissom bol však odhodlaný stať sa letcom a študovať na vysokej škole. Prihlásil sa na Purdue University, kde vo februári 1950 získal titul bakalár vied (Bachelor of Science) v strojárstve a vrátil sa k vojenskému letectvu. Dokončil svoj letecký výcvik a od decembra 1951 slúžil u 75. stíhacej-prepadovej letky Vzdušných síl USA. Neskôr vo februári 1952 sa jeho jednotka presunula do Kórey, kde ho potom prevelili k 334. stíhacej letke. Počas kórejskej vojny uskutočnil 100 bojových letov na strojoch F-86 Sabre. Po skončení svojho turnusu sa vrátil do USA. Slúžil ako letecký inštruktor na základni Bryan v Texase.
Svante August Arrhenius
Svante August Arrhenius (* 19. február 1859, Uppsala – † 2. október 1927, Štokholm) bol švédsky fyzik a chemik, jeden zo zakladateľov fyzikálnej chémie a chemickej termodynamiky. V roku 1903 získal Nobelovu cenu za chémiu ako uznanie za výnimočné služby, ktoré poskytol pri pokroku v chémii svojou teóriou elektrolytickej disociácie.
Detstvo
Arrhenius sa narodil vo obci Vik pri Uppsale, Švédsko, ako syn Svante Gustava a Carolina Thunberg Arrheniusových. Jeho otec bol zememerač na Univerzite v Uppsale, kde sa dostal až na kontrolnú pozíciu. Keď mal Svante 3 roky, napriek rodičovským prianiam, sa naučil čítať pozorovaním otcových prác s číslami a jeho kníh, a tým sa stal aritmetickým zázračným dieťaťom.
Virgil Ivan Grissom
Život
V auguste 1955 nastúpil na Technickú univerzitu Vzdušných síl USA (Air Force Institute of Technology) na Wrightových-Pattersonovej základni neďaleko mesta Dayton v štáte Ohio, kde v nasledujúci rok získal titul bakalár vied v aeromechanike. V októbri 1956 vstúpil do školy skúšobných pilotov na Edwardsovej základni v Kalifornii. V roku 1959 sa dostal medzi letcov vybraných pre vesmírny program ako budúci astronauti. Stal sa jedným zo sedmičky astronautov programu Mercury.
Faidra
Faidra sa však zamilovala do Théseovho syna z prvého manželstva - Hippolyta. Bola z toho tragédia, ktorá skončila Hippolytovou smrťou a Faidrinou samovraždou. Príbeh má niekoľko verzií. Jedna hovorí, že sa láske bránila a vzala si život, aby zachránila svoju aj manželovu česť. Podľa inej verzie ona sama Hippolyta zvádzala, bola však odmietnutá a z urazenej samoľúbosti ho obvinila, že bola zvedená. Keď vyšla pravda najavo, spáchala samovraždu.
Virgil Ivan Grissom
Život
Do vesmíru prvýkrát letel 21. júla 1961 v kozmickej lodi Liberty Bell 7 pri misii Mercury-Redstone 4. Išlo o druhý americký pilotovaný kozmický let, pri ktorom sa Grissom stal druhým Američanom vo vesmíre. Grissomova misia bola 15-minútový suborbitálny let a v podstate išlo o opakovanie letu Alana Sheparda, prvého Američana vo vesmíre, z 5. mája 1961. Let prebiehal bez problémov a kozmická loď úspešne pristála na padáku do vĺn Atlantického oceánu. Potom sa však pravdepodobne kvôli technickej poruche odstrelil vstupný prielez kabíny lode a došlo k jej zatopeniu a Grissom musel plávať doslova o život, kým ho vrtuľník nevyzdvihol na lietadlovú loď.
Svante August Arrhenius
Detstvo
V ranom veku, Arrhenius si osvojil používanie širokých vedomostí na objasnenie matematických vzťahov a zákonov. Vo veku 8 rokov, začal navštevovať miestnu katolícku školu rovno od 5. ročníka. Vyznačoval sa neobvyklým nadaním vo fyzike a matematike a zmaturoval ako najmladší a najtalentovanejší študent v roku 1876.
Virgil Ivan Grissom
Život
Druhý vesmírny let absolvoval na jar 1965. Stal sa veliteľom misie Gemini 3, prvého pilotovaného letu programu Gemini. Dňa 23. marca 1965 vyštartoval spolu s pilotom Johnom Youngom k takmer päťhodinovému letu, ktorého cieľom bolo preveriť manévrovacie schopnosti novej kozmickej lode. Grissom sa vtedy stal prvým človekom, ktorý do vesmíru letel dvakrát. Kozmická loď v poriadku pristála pomocou padáku na hladine Atlantiku. Misia bola hodnotená veľmi úspešne.
Svante August Arrhenius
Rodina
Bol ženatý dvakrát. Prvýkrát so Sofiou Rudbeckovou (ktorá mu porodila syna) od 1894 do 1896 a druhýkrát s Mariou Johanssonovou (ktorá mu porodila syna a dve dcéry) od 1905 až do smrti.
Virgil Ivan Grissom
Život
Jeho tretím letom do vesmíru mal byť let AS-204, dnes známy pod označením Apollo 1. Mal v ňom zastávať funkciu veliaceho pilota. Posádku okrem neho tvorili Edward White ako senior pilot a Roger Chaffee vo funkcii pilota. Počas simulovaného odpočítavania v rámci príprav na let vypukol 27. januára 1967 v lodi Apollo 1 požiar, pri ktorom všetci traja zahynuli.
Svante August Arrhenius
Škola
Na Univerzite v Uppsale bol nespokojný s hlavným profesorom fyziky a s jediným členom fakulty, ktorý by ho vedel viesť v chémii. V roku 1881 začal pracovať na Fyzikálnom inštitúte na Švédskej akadémii vied v Štokholme u profesora fyziky Erika Edlunda. Svoju prácu upriamil na vodivosť elektrolytov. V roku 1884, na základe tejto práce, napísal 150 stranovú dizertačnú prácu o vodivosti elektrolytov na Univerzitu v Uppsale. Profesorov to však nezaujalo a tak dostal najnižšie možné hodnotenie. Neskôr, vďaka tejto práci, získal Nobelovu cenu za chémiu.
Faidra
Théseus požiadal boha Poseidóna, aby Hippolyta zahubil. Poseidón poslal netvora, ktorý splašil kone a tí Hippolyta udupali k smrti.
Svante August Arrhenius
Škola
Dizertačná práca profesorov na Univerzite v Uppsale nezaujala, ale Arrhenius ju poslal viacerým vedcom v Európe ktorý pracovali na poli fyzikálnej chémie, ako Rudolf Clausius, Friedrich Wilhelm Ostwald a Jacobus Henricus van ’t Hoff. Boli ohromení prácou a Ostwald prišiel do Uppsaly presvedčiť Arrheniusa, aby sa pridal k jeho výskumnému tímu. Arrhenius odmietol i keď súhlasil, že zostane vo Švédsku ešte nejaký čas (jeho otec bol veľmi chorý, zomrel v roku 1885). Arrhenius neskôr dostal grant od Švédskej akadémie vied, ktorý mu umožnil študovať s Ostwaldom v Rige (Lotyšsko), s Friedrichom Kohlrauschom vo Würzburgu (Nemecko), s Ludwigom Boltzmannom v Grazi (Rakúsko) s van 't Hoffom v Amsterdame (Holandsko).
Faidra
Odraz v umení
Generácie umelcov sa sporia o tom, či Faidra bola zvodkyňa alebo nevinná obeť. Jej príbeh spracovali:
Svante August Arrhenius
Škola
Mnohé tézy, ktoré napísal vo svojej dizertačnej práci, sú stále akceptované bezo zmeny alebo s minimálnymi korekciami. Najdôležitejšia myšlienka v tejto dizertačnej práci bolo jeho vysvetlenie faktu, že čistá soľ a destilovaná voda nie sú vodičmi, ale roztok soli vo vode už áno.
V roku 1891 sa stal lektorom na Univerzite v Štokholme (Stockholms Högskola) kde sa v roku 1895 stal profesorom fyziky a v 1896 sa stal rektorom Univerzity.
Práca
V 1901 bol Arrhenius zvolený do Švédskej akadémie vied. V roku 1903 sa stal prvým Švédom, ktorý bol ocenený Nobelovou cenou za chémiu. V roku 1905, po založení Nobelovho inštitútu pre fyziku, bol zvolený za rektora inštitútu, kde zostal až do roku 1927.
Arrheniusove teórie sa stali všeobecne akceptované, a tak sa začal venovať iným vedeckým smerom. V roku 1902 sa začal zaujímať o fyzikálne problémy v chemických teóriách. Zistil, že reakcie v organizmoch a v skúmavkách pracujú podľa rovnakých zákonov. Taktiež upriamil svoju pozornosť na geológiu, astronómiu, kozmológiu a astrofyziku.
Predpokladal, že život môže putovať z planéty na planétu pomocou spór, čo je teória, ktorú dnes poznáme ako panspermia. Taktiež sa pohrával s myšlienkou univerzálneho jazyka, ktorý by bol podobný ako Angličtina s malými zmenami.
V roku 1884 spolu s Ostwaldom sformuloval definíciu kyselín a zásad (pozri Arrheniova teória kyselín a zásad).
Disociácia roztoku
Arrheniusovo vysvetlenie bolo to, že vytvorením roztoku soľ disociuje na nabité častice (ktorým Michael Faraday dal meno ióny). Faraday veril, že ióny sú produkované počas elektrolýzy. Arrhenius navrhol, že roztok soli obsahuje ióny aj bez pôsobenia elektrického prúdu. Predpokladal, že chemické reakcie v roztokoch sú vlastne reakcie medzi iónmi.
Od roku 1895 profesor v Štokholme, od roku 1905 aj riaditeľ tamojšieho Nobelovho inštitútu fyzikálnej chémie. Roku 1887 vytvoril teóriu elektrolytickej disociácie, za ktorú dostal roku 1903 Nobelovu cenu. Neskôr sa venoval geofyzike (búrky, polárna žiara, ľadové doby), kozmickej fyzike a fyziologickej chémii.
Aktivačná energia
V roku 1889 Arrhenius vysvetlil fakt, že takmer všetky reakcie potrebujú tepelnú energiu k svojmu pokračovaniu. Podmienkou reakcie dvoch molekúl je prekonanie energickej bariéry, tým, že sa dodá aktivačná energia. Arrheniusova rovnica udáva vzťah medzi aktivačnou energiou a hodnotou, kedy reakcia prebieha.
Frederick Banting
Sir Frederick Grant Banting (* 14. november 1891, Alliston, Ontário, Kanada – † 21. február 1941, Newfoundland, Kanada) bol kanadský fyziológ.
Pri svojom skúmaní vychádzal z predchádzajúcich poznatkov, vedel, že Langerhansove ostrovčeky v pankrease produkujú špeciálnu látku, ktorá dokáže znížiť hladinu glukózy v krvi. Pokusy robil na psoch, izoloval inzulín a podával ho psom s umelo vyvolanou dysfunkciou pankreasu. Neskôr inzulín získaval z embryí teliatok.
Frichemesnil
Frichemesnil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Xena
Xena môže byť:
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1985
Majstrovstvá Afriky v hádzanej 1985 boli v poradí 6. majstrovstvá Afriky v hádzanej, ktoré organizuje Africká hádzanárska konfederácia (CAHB). Konali sa v Luande, v Angole v septembri 1985, za účasti 11 mužských a 9 ženských tímov. Nováčikom turnaja bolo iba ženské družstvo Ghany. V mužskej kategórii získalo titul tretíkrát v rade 🇩🇿, ktoré vo finálovom stretnutí zvíťazilo nad 🇪🇬. U žien získalo titul štvrtýkrát v rade 🇨🇬 po finálovej výhre nad 🇨🇮.
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia afrických družstiev na Majstrovstvá sveta 1986, ktoré organizovalo Švajčiarsko, resp. Holandsko. Z oboch kategórii sa na ne kvalifikovali iba víťazné družstvá. Družstvá na 2. mieste postúpili na MS B kategórie 1987.
Konečné poradie
Pozn: Kongo sa nakoniec MS 1986 nezúčastnilo.
Saint-Laurent-de-la-Salanque (kantón)
Saint-Laurent-de-la-Salanque je francúzsky kantón v departemente Pyrénées-Orientales v regióne Languedoc-Roussillon. Skladá sa z piatich obcí.
Nový Jáchymov
Nový Jáchymov je obec v Česku v okrese Beroun v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 677 obyvateľov, z toho 317 mužov a 360 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 40,0 roka, ženy 41,8 roka).
Saint-Paul-de-Fenouillet (kantón)
Saint-Paul-de-Fenouillet je francúzsky kantón v departemente Pyrénées-Orientales v regióne Languedoc-Roussillon. Skladá sa z 11 obcí.
Stĺp
thumb|upright|[[Trajánov stĺp]]
Stĺp je zvislý (prípadne naklonený) nosný prvok výškou prevyšujúci rozmery prierezu. Jeho pôdorys je centrický s obdĺžnikovým alebo zloženým prierezom. Podľa konštrukcie sa delia stĺpy na priehradové, stĺpy s plným alebo dutým prierezom.
Stĺp čiastočne zapustený do muriva je polostĺp, pri štvorcovom priereze prvku je ekvivalentom polostĺpu pilaster, prípadne polopilier.
Gotická architektúra
V gotickej architektúre nie je vymedzenie termínu stĺp a pilier tak striktné. Slovom pilier je tu nazývaný i nosný prvok tvorený zväzkom prútov (prípor) s veľmi zložitým celkovým prierezom. Termínom stĺp sa tiež často nazýva nosný prvok, ktorý nie je opatrený hlavicou, ale len množstvom samostatných konzolí, z ktorých vybiehajú rebrá, prípadne priamo bezprostredne vybiehajúcich rebier.
Moderná architektúra
V modernej architektúre je vymedzenie termínu stĺp a pilier hlavne v ich mohutnosti. Zatiaľ čo pilier je širší, stĺp je štíhlejší prvok.
Využitie
thumb|Hlavica, driek a pätka Stĺpy majú v modernej dobe bohaté industriálne využitie. Používajú sa napríklad ako:
Wallsee-Sindelburg
Wallsee-Sindelburg je trhová obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Amstetten.
Žije tu obyvateľov.
Froberville
Froberville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Roilly
Roilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Derek Harold Richard Barton
Derek Harold Richard Barton (* 8. september 1918, Gravesend, Spojené kráľovstvo – † 16. marec 1998, College Station, Texas, USA) bol britský chemik.
Osov
Osov je obec v Česku v okrese Beroun v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 345 obyvateľov, z toho 173 mužov a 172 žien, pričom priemerný vek v obci bol 39,9 roka (muži 38,8 roka, ženy 41,0 roka).
Walpersbach
Walpersbach je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Viedenské Nové Mesto-vidiek.
Žije tu 1 062 obyvateľov (1. 1. 2010).
Schorbach
Schorbach je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Veľká cena Portugalska 2008 (MotoGP)
thumb|Mapa okruhu Estoril
Sournia (kantón)
Sournia je francúzsky kantón v departemente Pyrénées-Orientales v regióne Languedoc-Roussillon. Skladá sa z ôsmich obcí.
Players Tour Championship 2010/2011
Players Tour Championship 2010/2011 je séria 12 snookrových turnajov hraných medzi 20. júnom 2010 a 27. marcom 2011. Šesť z týchto turnajov bude hraných vo World Snooker Academy v Sheffielde a zvyšných šesť v Nemecku a ďalších európskych krajinách. 24 najlepších hráčov, ktorí sa zúčastnili aspoň 6 turnajov, postúpia do televízneho finále v marci.
Rebríček
Hráči označení * sa nemôžu zúčastniť finále, pretože neodohrali dostatočný počet turnajov.
Fry (Seine-Maritime)
Fry je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Maritime, v regióne Horná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Alexander Sommer Batěk
Alexander (Sommer) Batěk (* 15. jún 1874, Prádlo - † 6. apríl 1944, Praha) bol český chemik, autor sci-fi, propagátor vedy, správnej životosprávy a vegetariánstva. Reformoval chemické názvoslovie Jana Svatopluka Presla. Návrh nového názvoslovia predniesol v referáte na piatom zjazde českých lekárov a prírodopiscov v roku 1914.
Majstrovstvá Európy II. divízie v pozemnom hokeji žien 2007
'''Majstrovstvá Európy II. divízie v pozemnom hokeji žien 2007''' boli 2. majstrovstvá Európy II. divízie v pozemnom hokeji žien. Bolo to druhé najvyššie kontinentálne podujatie v pozemnom hokeji žien v roku 2007, ktoré organizuje Európska federácia pozemného hokeja (EHF). Konalo sa od 2.9. septembra 2007 v Šiauliai, v Litve, za účasti 8 tímov. Zápasy sa hrali na štadióne Šiaulių žolės riedulio centras. Najlepšie 2 družstvá postúpili do elitnej divízie Majstrovstiev Európy v roku 2009. Naopak, posledné 2 družstvá zostúpili do III. divízie. Víťazom sa stalo.
Tento turnaj slúžil zároveň ako jedno z kvalifikačných podujatí na olympijskú kvalifikáciu 2008. Kvalifikovali sa na ňu 3 najlepšie družstvá.
Konečné poradie
Pozn: Škótsko postúpilo na olympijskú kvalifikáciu ako súčasť 🇬🇧.
Nórske národné futsalové družstvo mužov
Nórske národné futsalové družstvo mužov je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Nórsko v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Norges Fotballforbund (NFF). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo až v roku 2010. V jeho krátkej histórii sa mu podaril úspech v podobe postupu do play-off o Majstrovstvá sveta FIFA 2012. Vo februári 2017 mu patrilo vo svetovom futsalovom rebríčku 73. miesto.
Vrcholné podujatia
Na majstrovstvách sveta FIFA sa nórskemu družstvu nepodarilo kvalifikovať. Vo svojej prvej kvalifikácii na MS 2012 muselo hrať predkvalifikačné kolo, z ktorého postúpilo z druhého miesta do hlavnej kvalifikácie. V nej rovnako skončilo na 2. mieste, keď najprv vyhralo nad 🇧🇦 a potom remizovalo s favorizovaným 🇧🇪, čo znamenalo postup do play-off. Žreb mu prisúdil družstvo 🇮🇹, s ktorým najprv doma prehralo jasne a potom vonku.
Rovnako sa nórske družstvo neprebojovalo ani na majstrovstvá Európy UEFA. Pri svojej prvej účasti v kvalifikácii na ME 2012 muselo hrať najprv predkvalifikačné kolo. Postúpilo z neho z 1. miesta do hlavnej kvalifikácie, v ktorej však prehralo všetky 3 zápasy a skončilo v skupine posledné. Rovnako tak dopadlo aj v kvalifikácii na ME 2014.
Vitráž (chrám)
Vitráž (z fr. vitrail [vitraj]) je sklenená plocha zložená z rôznofarebných, výtvarne koncipovaných skiel spájaných pomocou olovených páskov a slúžiaca na zasklenie okien. V prenesenom zmysle slova ide aj o názov techniky, ktorá sa používa na ich výrobu.
Wang
Wang je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Dolné Rakúsko v okrese Scheibbs.
Vitráž (chrám)
Dejiny
Vitráže sa začali objavovať pri stavbách stredovekých katedrál. Katedrály mali okná tak veľké, že ich nebolo možné zaskliť jedným kusom skla, preto sa používali spojené sklá.
Wang
Žije tu obyvateľov.