cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baltasar Hidalgo de Cisneros
Baltasar Hidalgo de Cisneros de la Torre (* 1758, Cartagena – † 1829) bol španielsky námorný dôstojník. Začiatkom marca 1770 sa stal lodníkom. Jeho prvé nalodenie bolo v roku 1772 na lodi "San Rafael" a prvé plavby prechádzajúce cez okolie mysov Santa María a San Vicente. Podnikol výlet do Peru vo fregate "Industria" a po návrate bol dvadsiateho druhého decembra 1773 povýšený na dôstojníka fregaty, ktorý sa zúčastnil záchranných operácií na Plaza de Melilla a expedície do Alžíru. Šestnásteho marca 1776 bol povýšený na dôstojníka a bol nalodený na lode "Vencedor" a "Peruano" letky, ktorej velil Don Miguel Gastón. Ako poručík fregaty sa nalodil na loď "Vencedor", urobil prvú kampaň Lamanšského prielivu, v letke Dona Luisa de Córdova. Zúčastnil sa v roku 1805 bitky pri Trafalgare, a v španielskom boji proti napoleonovej invázii v roku 1808. V roku 1809, bol ustanovený za vicekráľa Laplatského vicekráľovstva, keď nahradil Santiaga de Liniers. Bol zosadený 25. mája 1810 (májová revolúcia) skupinou lokálnych vodcov v Buenos Aires, ktorá chcela vytvoriť nezávislú vládu pre juhoamerické kolónie.
NGC 2886
NGC 2886 je štvorhviezda v súhvezdí Hydra, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 1. februára 1837.
Dištinkcia
Dištinkcia (lat. distinctio - rozlíšenie) môže byť:
Vzbura v Kotorskej boke
Dňa 3. februára 1918 bola vzbura potlačená, 800 námorníkov bolo vsadených do ťažkého žalára, 432 z nich bolo do konca vojny súdených stanným súdom a štyria vodcovia vzbury boli, vrátane českého Nemca Františka Rascha, popravení. Jeho pamätná tabuľa sa nachádza pri Kotorskom súde, hroby námorníkov na cintoríne Škaljari v okolí mesta.
Dôvody vzbury
Na prelome rokov 1917 a 1918 viedla námorná blokáda Dohody k veľkej potravinovej a vnútropolitickej kríze Centrálnych mocností, ktorej prejavom boli štrajky a nepokoje, spojené zvolaním po ukončení vojny. Zníženie prídelov potravín v Rakúsku-Uhorsku v januári 1918 vyvolalo vlnu nepokojov, ku ktorým sa pridali aj robotníci lodeníc v Terste a Pule. Vzbura v Kotorskej boke bola súčasťou tejto vnútropolitickej krízy. K prvým nepokojom v námorníctve došlo 27. januára v Pule na radových lodiach Habsburg a Radetzky, odkiaľ sa rozšírili na väčšinu ťažkých lodí. Podarilo sa ich ale rýchlo upokojiť zvýšením prídelu potravín a splnením ďalších požiadaviek.
Počiatok vzbury a prvé rokovania
thumb|SMS Kaiser Franz Joseph I. na fotografii z roku 1906 thumb|Schematický rez obrnencom SMS Monarch
Vzbura začala 1. februára 1918 približne v 10:00 dopoludnia na krížniku Sankt Georg, ktorý kotvil v blízkosti dediny Đenovići a na depotnej lodi ponoriek SMS Gäa. Veliteľ krížnikovej flotily kontraadmirál Alexander Hansa bol na lodi uväznený (mohol však až do nasledujúceho dňa komunikovať s vonkajším svetom). K vzbure sa pridali krížniky Kaiser Karl VI., Kaiser Franz Joseph I., neskôr aj obrnené lode Monarch a Kronprinz Erzherzog Rudolf. Krížniky Helgoland, Novara síce, na rozkaz vzbúrencov z neďalekého Sankt Georg, vztýčili červenú zástavu, ale boli plne pod kontrolou svojich veliteľov. Menšie plavidlá tiež zvyčajne zostali pod kontrolou svojich veliteľov, hoci často naoko vyvesili červené vlajky. Všetky plavidlá však na rozkaz viceadmirála Hansu zostali vo svojich kotviskách, pretože inak hrozilo, že by sa dostali pod paľbu Sankt Georg.
Popoludní začalo vyjednávanie medzi Hansom a námorníkom Antonom Grabarom, hovorcom vzbúrencov, a až v tej dobe sa doteraz živelná vzbura začala viac organizovať. Námorníci vytvorili námornícke rady, ktoré rovnomerne zastupovali jednotlivé národnosti a na palube Sankt Georg vytvorili ústrednú námornícku radu, jednotné velenie vzbúrencov však nevzniklo. Požiadavky vzbúrencov zahŕňali napríklad ukončenie vojny, úplnú nezávislosť na okolitých mocnostiach, odzbrojenie a demobilizáciu, právo národov na sebaurčenie, podporu Wilsonovej nóty aj lepšie zásobovanie. Na mnoho požiadaviek týkajúcich sa zásobovania či vychádzok reagoval Hansa ústretovo, ale väčšina požiadaviek išla vysoko nad rámec jeho kompetencií. Odmietol tiež zaručiť beztrestnosť pre vzbúrencov, ale vyjednával aj naďalej.
Už v noci z 1. na 2. februára začalo Rakúsko-uhorské velenie organizovať potlačenie vzbury. Veliteľ základne poľný zbrojmajster Gusseck do oblasti sťahoval posily a uviedol do pohotovosti pobrežné pevnosti, ktoré mali vzbúrenecké lode potopiť pri prípadnom pokuse o únik. Vzbúrencom dal ultimátum, kontraadmirál Hansa ho však presvedčil, aby s útokom neponáhľal a pokúsil sa vyhnúť krviprelievaniu.
Pokračovanie rokovaní a rozpad flotily
Druhý deň pokračovali rokovania medzi Hansom a ústrednou námorníckou radou, ktorej vedenia sa ujal František Rasch. Požiadavky vzbúrencov sa o niečo zmenili, zahŕňali vytvorenie námorníckych rád v celej flotile, nadviazanie spojenia s Parlamentom, rokovania s jeho poslancami a tiež beztrestnosť pre vzbúrencov. Rokovania však skončili bez dohody a vzbura sa ocitala v slepej uličke. Vzbúrencom sa ani nedarilo nadviazať rádiové spojenie s okolitým svetom.
Vo dve hodiny popoludní sa k vzbúrencom pridal obrnenec Kronprinz Erzherzog Rudolf, pôvodne hliadkujúci pri vjazde do prístavu, ktorý sa potom k ostatným lodiam pripojil, avšak pod paľbou pobrežnej pevnosti, ktorá raz loď zasiahla a zabila niekoľko námorníkov. To bol dôkaz, že Gusseck myslí ultimátum vážne. V tom čase vzbúrenci tiež naivne dovolili odplávať nemeckým ponorkám, ktoré sa však vrátili nasledujúceho dňa a v pre nich najkritickejšiu chvíľu.
thumb|Krížnik Helgoland
Ako prvý stiahol červenú zástavu krížnik Novara, ktorého kapitán sa rozhodol odplávať preč od vzbúrencov do Risanskej zátoky a tiež sa mu to, cez vzájomné vyhrážky potopením medzi ním a vzbúreneckými loďami, podarilo. Novaru nasledoval krížnik Helgoland a postupne aj torpédoborce Tátra, Huszár, Dinara, Balaton, Orjen a Csepel, ktoré boli vlastne celý čas pod kontrolou svojich veliteľov. Nasledovali ich tiež torpédovky 10. torpédovej divízie.
Potlačenie vzbury
Vzbúrenecká flotila sa druhého dňa ďalej rozpadala. Pancierový krížnik Kaiser Karl VI. odplával ešte 2. februára v 17:40, na Gäa vzbura skončila v noci, na obrnenej lodi Monarch a niekoľkých ďalších plavidlách nad ránom. Vzbúrencom zostali iba Sankt Georg, Kaiser Franz Joseph I. a Kronprinz Erzherzog Rudolf.
Ďalšie Gusseckovo ultimátum, ktoré bolo doručené skoro ráno, podporili bojové lode Erzherzog Karl, Erzherzog Friedrich a Erzherzog Ferdinand 3. divízie radových lodí, ktorá medzitým vplávala do Kotorskej boky. V 9:00 sa tiež ku vzbúreneckým lodiam priblížili dve z nemeckých ponoriek, dali vzbúrencom ultimátum a ponorili sa, pričom vyčkávali na jeho vypršanie, pripravené k torpédovému útoku. Zvyšok vzbúrencov hlasovaním rozhodlo vzburu ukončiť.
Na 800 námorníkov bolo prevezených na breh, 432 z nich bolo do konca vojny súdených a ďalší štyria boli 11. februára 1918 popravení zastrelením pri cintorínskom múre vo Skaljari. Boli to František Rasch, Anton Grabar (poddôstojník zo základne Kumbar), Jerko Sisgorič (guľometník z lode Sankt Georg) a Mate Berničevič (guľometník z Gäa). Prebiehajúce súdne procesy prerušil až koniec vojny. Malej časti vedenia vzbúrencov sa podarilo v hydropláne uletieť do Talianska.
Chinatown (Londýn)
Londýnska čínska štvrť (alebo anglicky Chinatown) je oblasť nachádzajúca sa v Soho v obvode Westminster v okolí Gerrard Street. Nachádza sa tu obrovské množstvo čínskych reštaurácií, obchodov s potravinami a suvenírmi.
História
Prvou oblasťou, ktorá bola označovaná ako čínska štvrť, bolo územie v okolí Limehouse. Na začiatku 20. storočia tu bola sústredená čínska komunita, ktorá zásobovala námorníkov žijúcich v Docklands. Táto oblasť sa neskôr stala známou vďaka legendárnym ópiovým brlohom, slumom a nie vďaka čínskemu jedlu. Oblasť prešla v roku 1934 výraznou rekonštrukciou - staré domy boli zbúrané a postavené nové. Napriek tomu tu, ale väčšina pôvodným Číňanov stále býva. Po druhej svetovej vojne sa vďaka vzrastajúcej obľube čínskej kuchyne i narastajúcemu počtu imigrantov z Hongkongu rozšírili čínske podniky aj na Gerrard Street. Túto oblasť začali označovať ako Čínsku švrť (Chinatown), aj keď do súčasnosti neexistuje oficiálne vymedzenie tohto územia.
Spoločnosť Rosewheel v roku 2005 predstavila plán rozvoja východnej časti Čínskej štvrti. Tento zámer však narazil na výrazný odpor pôvodných obyvateľov, ktorý majú obavy zo straty tradičného charakteru, zmeny etnického zloženia a zániku čínskych obchodov.
Štvrť má predovšetkým komerčný charakter a má iba veľmi malý počet stabilných obyvateľov. Žije tu však množstvo ilegálnych prisťahovalcov, ktorí pracujú v miestnych podnikoch za minimálnu mzdu.
VAN AIR Europe
VAN AIR Europe, a.s. je letecká spoločnosť, so sídlom na letisku Brno-Tuřany. Prevádzkuje prepravu osôb pod značkami iných spoločností, predovšetkým Citywing (predtým Manx2).
Dejiny
Spoločnosť VAN AIR Europe a.s. založila v roku 2005 letecká servisná spoločnosť AEROSERVIS, s.r.o. a nemecký nadšenec pre lietadlá Let L-410 Turbolet Jürgen Nappe so svojou leteckou spoločnosťou Antares. Do doby, než obdržali v roku 2006 vlastné osvedčenie leteckého prevádzkovateľa (AOC), lietali krátko v spolupráci s maďarskou spoločnosťou Budapest Aircraft Service. Flotila lietadiel sa postupne rozšírila na 3 stroje Let L-410 Turbolet.
Destinácie
Spoločnosť prevádzkuje pod značkou Citywing pravidelnú leteckou prepravu osôb medzi letiskom Ballasalla na ostrove Man a blízkymi destináciami v Spojenom kráľovstve, Severnom Írsku a Walese, predovšetkým Blackpoolom, Belfastom a Leedsom, výnimočne aj s Gloucesterom alebo Hawardenom. Pre spoločnosť Aeronorte prevádzkoval VAN AIR Europe spoj z portugalského letiska Bragança cez Vila Real do Lisabonu, s nástupom ekonomickej kríze bola však prevádzka v roku 2008 ukončená.
Velké Popovice
Velké Popovice je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 2 582 obyvateľov, z toho 1 245 mužov a 1 337 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,4 roka (muži 36,5 roka, ženy 38,2 roka).
Bootleg
Bootleg alebo pirátska nahrávka je zvuková alebo video nahrávka, ktorá nebola vydaná alebo nie je šírená oficiálnou cestou. Proces tvorby a distribúcie týchto nahrávok je nazývaný ako bootlegging, teda pirátstvo. Nahrávky sú často vytvárané na verejných koncertoch alebo pochádzajú z nosičov odcudzených z archívu nahrávacích spoločností. Niektorí autori považujú akékoľvek svoje dielo, z ktorého im neplynú autorské honoráre, za bootleg.
NGC 2887
NGC 2887 je galaxia v súhvezdí Kýl, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 8. marca 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
Henry F. Schaefer III
Henry „Fritz“ Schaefer III. (* 8. jún 1944, Grand Rapids, Michigan, USA) je americký chemik a informatik. Je riaditeľom Centra výpočtovej chémie (Center for Computational Quantum Chemistry) na univerzite v Georgii.
Získal ocenenia za práce v oblasti kvantovej chémie. Je tiež autorom vyše tisíc dvesto vedeckých príspevkov, ktoré boli zverejnené hlavne v Journal of Chemical Physics a Journal of the American Chemical Society ; je členom American Academy of Arts and Sciences. V roku 2003 vydal knihu ''Science and Christianity: Conflict or Coherence? (The Apollos Trust 2003)'', v ktorej predstavil svoje chápanie prelínania sa vedy a náboženstva.
Catalão
náhľad|Catalão, Brazília
Catalão je hlavné mesto štátu Goiás v juhovýchodnej Brazílii. Nachádza sa od hlavného mesta Goiânia. Má rozlohu a asi 74 400 obyvateľov.
Bezpečnosť
Bezpečnosť je stav spoločenského, prírodného, technického, technologického systému alebo iného systému, ktorý v konkrétnych vnútorných a vonkajších podmienkach umožňuje plnenie stanovených funkcií a ich rozvoj v záujme človeka a spoločnosti. Všeobecne ju možno charakterizovať aj ako stav bez reálnej hrozby nebezpečenstva, resp. stav opačný voči nebezpečenstvu.
Typológia
Konkrétny význam výrazu bezpečnosť sa významovo špecializuje v závislosti od odboru alebo situácie. Na základe toho možno pracovne rozdeliť bezpečnosť na nasledovné druhy:
Košický samosprávny kraj
náhľad|Logo používané do roku [[2020]] [[Obrázok:KSK zastupitelstvo 2017-2022.svg|náhľad|Zloženie zastupiteľstva Legenda :
]] náhľad|Hlavné priečelie Úradu Košického samosprávneho kraja náhľad|[[Vinohradnícka oblasť Tokaj|Tokajská pivnica]] náhľad|[[Zádielska tiesňava]] náhľad|[[Dóm svätej Alžbety a Kaplnka sv. Michala v Košiciach]] náhľad|[[Vidiek v Košickom kraji]]
Košický samosprávny kraj (KSK) je jeden z ôsmich samosprávnych krajov Slovenska.
Historicky prvé zasadnutie Zastupiteľstva KSK sa uskutočnilo 19. decembra 2001 v historickej sále bývalého Župného domu na Hlavnej ulici. Za prvého predsedu KSK bol zvolený Rudolf Bauer (KDH). V regionálnych voľbách v roku 2005 ho v rozhodujúcom 2. kole, ktoré sa konalo 10. decembra, porazil Zdenko Trebuľa (Smer-SD). Do úradu nastúpil 9. januára 2006 a pozíciu predsedu obhájil aj v posledných voľbách do orgánov samosprávnych krajov 9. novembra 2013. 4. decembra 2017 sa funkcie predsedu ujal Rastislav Trnka.
Kraj, ako samosprávna jednotka, sa rozprestiera na území týchto 11 okresov: KSK sídli v budove bývalého vojenského veliteľstva (tzv. Divízii) na Námestí Maratónu mieru 1 v Košiciach.
Erb
Erb kraja prevzal časti heraldických znamení jednotlivých historických žúp, ktoré dnes kraj vytvárajú. V prvej časti je prevzatý motív Abovsko-Turnianskej župy, v druhej časti je prevzatá časť erbu Spišskej župy, v tretej časti Zemplínskej župy a napokon Gemerskej župy.
Vlajka
Vlajka samosprávneho kraja je variáciou prevládajúcich farieb z erbu.
Logo
Pôvodné logo bolo vytvorené v roku 2009 ako moderný marketingový prostriedok na prezentáciu kraja a jeho aktivít. 14. decembra 2020 KSK predstavil nové logo, ktoré by malo symbolizovať vstup kraja do novej dekády v 21. storočí s novou dynamikou a pohybom.
Zastupiteľstvo Košického samosprávneho kraja
Zastupiteľstvo Košického samosprávneho kraja sa skladá z 57 poslancov volených v priamych voľbách, ktorí pracujú v 13 komisiách. Zo všetkých poslancov je 16 za Smer-SD, 16 za koalíciu OĽaNO, SaS, KDH, NOVA, 16 nezávislých poslancov, šiesti za stranu Most-Híd, po jednom za SNS, SMK-MKP a ŠKV.
Pozri kategóriu: Zoznamy poslancov Košického samosprávneho kraja
Zastúpenie Košického samosprávneho kraja pri Európskej únii
Zastúpenie Košického samosprávneho kraja pri Európskej únii sa usiluje o propagáciu a zabezpečenie vplyvu regiónu v európskej politike pri rozhodovaní o európskych aj medzinárodných otázkach, ktoré ovplyvňujú rozvoj a život tohto regiónu. Zastúpenie kraja v Bruseli sleduje dianie, zapája sa do neho, nadväzuje spoluprácu a aktívne reaguje všade tam, kde je to prospešné a kde je legálny priestor na aktivitu.
Zastúpenie dopĺňa činnosť ostatných útvarov Úradu KSK v záujme najväčšieho dosahu na európske inštitúcie a legislatívu, tak aby boli využité všetky možné komunikačné kanály a partnerstvá. Činnosťou sa kladie dôraz na zlepšenie čerpania európskych štrukturálnych a investičných fondov, monitorovanie projektov a výziev európskych inštitúcií, ovplyvňovanie tvorby európskej legislatívy, presadzovanie záujmov KSK a využívanie programov Európskej komisie na regionálny rozvoj. V nadväznosti na rastúci počet a zložitosť európskych právnych predpisov ako aj nastavovanie a vyjednávanie programového obdobia a teda aj finančných prostriedkov, z ktorých môže mať prospech KSK, ide primárne o naplnenie naliehavej potreby vytvárať partnerstvá pre spoluprácu, byť priamo pri zdroji informácií o finančných a rozvojových možnostiach, ktoré Európska únia ponúka a o reálnu schopnosť tieto zdroje, čo najefektívnejšie a správne využiť v prospech regiónu.
Zastúpenie, známe aj ako Kosice Region Brussels Office sídli pod jednou strechou spolu s Bratislava Region Brussels Office na Rue d'Arlon 63 v Bruseli.
Program Terra Incognita
Terra Incognita – Krajina nespoznaná je dlhodobý program Košického samosprávneho kraja, ktorým sa pripojil k projektu Európskeho hlavného mesta kultúry Košice 2013.
Cieľom programovej časti Terra Incognita – Krajina nespoznaná – Košický kraj je pripraviť návštevníkom Košíc, ale aj ich obyvateľom, ponuku zážitkov v celom regióne, ponúknuť možnosti na spoznávanie objavovanie a zážitky.
Zámerom programu Terra Incognita je ukázať prepojenie kultúrnych tradícií regiónu s kultúrnymi tradíciami Európy prostredníctvom troch tematických ciest – Vínnej cesty, Gotickej cesty a Železnej cesty. Na týchto miestach sú popísané cieľové body – kultúrne, historické alebo technické objekty, v ponuke sú aj ďalšie zaujímavosti a prírodné unikáty v dostupnom spádovom území.
V roku 2013 sa na tematických cestách Terra Incognita uskutočnilo 13 Top podujatí. V ich dramaturgii boli tri základné línie: tradície, príbehy viažuce sa k miestu konania a komunitné aktivity.
Nechci zůstat sám (album)
Nechci zůstat sám je štúdiový album skupiny Damiens, ktoré vyšlo v roku 2002.
Ďalšie informácie
Diskografie Damiens
GeForce
thumb|Geforce 6200TC pre PCI-Express
GeForce je značka grafických kariet firmy NVIDIA. Prvé karty nesúce značku GeForce boli určené pre high-endové hráčske počítače, časom ale firma pokryla celé cenové spektrum. Na konci roka 2010 začala vydávať NVIDIA nové modely z radu GF 500.
Popis GeForce
Čipy sú určené pre bežných užívateľov. Najnovší rad GTX podporuje DirectX 11, OpenGL 4.0, Shader model 5, PCI-E 3.0 slot a ďalšie. Jednočipové riešenia sú na jednej PCB, dvojčipové riešenia mali donedávna 2 PCB, od novej revízie GTX 295 (dvojčipové riešenie) má všetko už na 1 PCB.
GPU jednotky a obchodné názvy kariet
Nižšie uvedená tabuľka zobrazuje väzbu medzi názvom grafického procesora (GPU) a obchodnými názvami radu a kartami:
GeForce 256
GeForce 256 (kódové označenie NV10) je prvý z radu zástupcu rady GeForce, je preto tiež známa tiež pod menom GeForce. Jej uvedenie na trh prebehlo v auguste 1999. Od svojho priameho predchodcu (RIVA TNT 2) je obohatená o počet pixel pipeline, "offloading host", geometrické výpočty, hardvérové ​​prehrávanie videa MPEG-2 a predovšetkým implementáciou transformácií a nasvietenie (T&L, transform and lighting).
GeForce 2
GeForce 2 (kódové označenie NV15) je druhou generáciou série GeForce. Podporovala DirectX 7.
GeForce 3
GeForce 3 (kódové označenie NV20) je grafická karta od spoločnosti nVidia. Jej predchodcom je GeForce 2 GTS a nástupcom GeForce4 Ti. Jeho upravený derivát (NV2A) pracuje v konzole Xbox. Profesionálny rad GeForce 3 je známa ako Quadro DCC.
GeForce 3 sa odlišovala od svojich predchodcov GeForce 256 a GeForce 2 GTS hneď v troch oblastiach. Mala pridané programovateľné vertex a pixel shadery podľa špecifikácie DirectX 8.0 – špecializované malé jednotky navrhnuté na prácu s malými vlastnými efektami T&L, čo zvýšilo flexibilitu celej karty. Druhou oblasťou bola technológia LMA (Lightspeed Memory Architecture), ktorá bola navrhnutá pre prekresľovanie objektov, úzku spoluprácu so známym Z-bufferom a tiež efektívny manažment pamäťovej zbernice (známy nedostatok u GeForce 2). Treťou oblasťou bola zmena v anti-aliasingu spôsobená prechodom z multisamplingu na supersampling s oveľa vyššou efektivitou.
Podporovali AGP 2x/4x, DirectX 8.1 a OpenGL 1.3
GeForce 4
GeForce 4 je v štvrtá generácia grafického čipu GeForce spoločnosti nVidia. GeForce 4 sa delí na výkonnejší rad Ti a rad MX. MX séria je takmer identická s GeForce 4Go (NV17M) pre trh s notebookmi. Obe línie boli uvedené na trh na jar roku 2002. GeForce 4Go mala krátky život, ešte koncom toho istého roku ju nahradil variant GeForce 4200Go.
GeForce FX / 5
GeForce FX (niekedy označovaná aj 5) priniesla podporu DirectX 9.0a (niekedy uvádzaná verzia 9.0+), aj napriek tomu nedostatku bola dosť predávaná. Architektúrou vychádzala z GeForce 4 a bola jemne vyladená.
GeForce 6
Na svoju dobu podarený rad GeForce. Ako prvá prišla so SLI zapojením grafik (ich podporu na karte a ovládačoch). Priniesla podporu DirectX 9.0c.
GeForce 7
Ako posledný rad stavala na pixel a vertex jednotkách zvlášť (neskôr prišla GeForce 8 s unifikovanými shadermi). A ako prvý rad od GeForce prišla so zlepencom GeForce 7950 GX2, čo boli 2 čipy na 2 PCB v prevedení jednej karty (zasunutie do jedného PCI-Express slotu).
GeForce 8
Mnohým GeForce 8 patrí prvenstvo v použití unifikovaných shaderov. Podporuje DirectX 10, OpenGL 2,1 a PCI-Express 1.1. Začalo to vydaním GF 8800GTX/Ultra a GF 8800GTS (320/640MB), tým nVidia obsadila plne HIGH-END a ani odpoveď od ATi Radeon 2900XT na tom nič nezmenila (napriek zlacneniu 8800GTS). Po vydaní GF 8800GT si nVidia prakticky zničila HIGH-END, ale získala obrovskú slávu a vďaka tomu zatienila konkurenciu od ATi, ktorá však odpovedala slabším súperom Radeon HD3870.
GeForce 9
GeForce 9 stavia na úspešnej rade GeForce 8 a hlavne sláve GeForce 8 Ultra/GTX ako kráľa výkonu a 8800GT ako kráľa pomeru cena/výkon. Podporuje DirectX 10, OpenGL 2,1 a PCI-E 2.0.
GeForce GTX 200
NVIDIA vydala 2 verzie GTSxxx a GTXxxx. GTS používa jadro G9x (GeForce 9) a GTX novšie jadro GT200x.
GTS 250 používa G92b jadro, ktoré je vyrábané 55nm procesom. Obsahuje 128 unifikovaných shaderov.
GTx 200 podporuje DirectX10, OpenGL3.1 a PCI-E2.0.
GeForce GT 300
Jadro GT200 obsahuje až 96 unifikovaných shaderov, až 24 TMU a až 8 ROP. Proces je 40 prípadne 55nm. Podporuje DirectX 10 a 10.1 a PCI-E 2.0.
Vydané boli Q4 2009.
GeForce GTX 400
GTx 400 podporuje DirectX11, OpenGL4.0 a PCI-E2.0. Jadro GF100 obsahuje 512 shader jednotiek, ale je aktívnych len 480, 448 alebo 352. TMU má maximálne 60, nižšie modely 56 alebo 44. Proces je 40nm. GTX 480 bola vydaná Q1 2010 ale dostupná až Q2 2010.
V Q3 bolo vydané nové jadro GF104 pre zatiaľ jediný známy model GTS 460 s 336 shader jednotkami, 24/32 ROP a 768 alebo 1024 MB GDDR5 pamäťou.
GeForce GTX 600
GTx 600 podporuje DirectX11, OpenGL4.3 a PCI-E3.0. Jadro je postavené na architektúre Kepler ktoré je pomenované po nemeckom matematikovi, astronómovi a astrológovi Johannesovi Keplerovi.
GeForce GTX 700
Séria GTx 700 je pokračovaním série GTx 600. Najsilnejšie jadro obsahuje 7,1 miliardy tranzistorov. Všetky grafické čipy zo série podporujú DirectX 11, Direct3D 12, a OpenGL 4.5 ale do budúcna je plánovaná aj podpora zatiaľ nehotových DirectX 12.
Hide from the Sun
Hide From The Sun je v poradí šiesty album skupiny The Rasmus. V albume sa nachádzajú známe piesne ako napríklad No Fear, Shot a Sail Away.
NGC 2888
NGC 2888 je galaxia v súhvezdí Kompas, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,6.
Pressigny-les-Pins
Pressigny-les-Pins je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Výstražné upozornenie
Výstražné upozornenia alebo ľudovo H-vety sú štandardné upozornenia o nebezpečnosti chemických látok a ich zmesí. Sú súčasťou globálneho harmonizovaného systému klasifikácie a označovania chemikálií a nahrádzajú staršie R-vety s rovnakým účelom a podobným obsahom.
Plavúňorasty
Majú plnú stonku, ktorá je vidlicovito rozkonárená, husto porastená malými jednožilovými listami. Listy sú ihlicovité alebo šupinovité. Na vrchnej strane listov je tzv. pajazýček (lingula) ktorý slúži na nasávanie dažďovej vody. Výtrusnice vyrastajú jednotlivo, na báze vrchnej strany výtrusných listov, ktoré sú len málo odlišné od asimilačných listov, výtrusnice sú väčšinou v klasoch. Vo výtrusniciach sa tvoria buď izospórické (rovnaké) alebo heterospórické (morfologicky odlišné) výtrusy. Gametofyt izospórických plavúňorastov je valcovitého až hľuzovitého tvaru, saprofyticky žijúci, pri heterospórických druhoch je gametofyt veľmi redukovaný, vyvíjajúci sa vo vnútri samičích spór- megaspór. V zemi sú upevnené pomocou podzemku, ktorý slúži aj na nepohlavné rozmnožovanie. Fylogenetický pôvod plavúňorastov je v rýniorastoch. Vyskytovali sa najmä v silúre, karbóne a perme. Dodnes prežili iba bylinné typy. Medzi plavúňorasty sa zaraďujú 2 triedy- plavúne a plavúnky. Medzi plavúne patria bylinné izospórické typy s jednoduchými listami bez pajazýčka. Medzi plavúnky patria rôznovýtrusné- heterospórické typy, vrátane fosílnych drevín. Plavúnky majú na listoch pajazýček.
Bailleulmont
Bailleulmont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fyzická vrstva (OSI)
Fyzická vrstva je prvou zo siedmich vrstiev modelu OSI v origináli physical layer. Poskytuje služby pre linkovú vrstvu. Aktivuje a udržiava fyzické spoje (napr. komutovaný spoj). Fyzické spojenie môže byť dvojbodové (RS-232) alebo viacbodové (ethernet).
Fyzická vrstva je základná sieťová vrstva, poskytujúca skôr prostriedky pre prenos bitov ako pre prenos celých dát cez sieťové uzly. Bitový tok môže byť zoskupený do kódových slov alebo symbolov a prevedený na fyzický signál, ktorý je prenesený cez fyzické prenosové médium. Obsahuje rozloženie pinov, napäťové úrovne a špecifikuje vlastnosti káblov. Huby, opakovače, sieťové adaptéry a Hostiteľské adaptéry (Host Bus Adapters) používané v sieťových úložištiach (SAN) sú zariadenia pracujúce na tejto vrstve. Fyzická vrstva poskytne elektrické a mechanické vlastnosti prenosovému médiu.
Hlavné funkcie a služby fyzickej vrstvy možno zhrnúť do nasledovných bodov:
Usporiadaná dvojica
Usporiadaná dvojica je, voľne povedané, matematický objekt obsahujúci dva jednoduchšie objekty a informáciu o tom, ktorý z týchto objektov je prvý, a ktorý je druhý. Usporiadaná dvojica sa často označuje symbolom (a,b) kde a je prvý objekt usporiadanej dvojice a b je druhý objekt usporiadanej dvojice.
V matematike má množstvo javov prirodzenú štruktúru usporiadanej dvojice. Tak napríklad, karteziánske súradnice bodu v rovine tvoria usporiadanú dvojicu, prvým objektom je v nej x-ová súradnica a druhým objektom y-ová súradnica bodu. V tomto príklade je dôležité, že dvojica súradníc je usporiadaná - nebyť usporiadanosti nebolo by možné rozoznať, ktorý objekt v dvojici je x-ová a ktorý je y-ová súradnica. Jav usporiadanej dvojice je bežný aj v každodennom živote. Napríklad, informáciu o tom, kto je koho potomkom v množine žijúcich ľudí možno formalizovať pomocou usporiadaných dvojíc. Usporiadanú dvojicu (a,b) potom možno interpretovať ako tvrdenie "človek b je potomkom človeka a". Aj tu je podstatný fakt, že dvojica je usporiadaná - keby usporiadaná nebola, nebolo by jasné či (a,b) znamená, že a je potomkom b alebo, že b je potomkom a.
Formálna definícia
V matematike sa pojem usporiadanej dvojice definuje rôzne, v závislosti od toho v akom kontexte sa definícia ďalej používa. Pre ktorúkoľvek zvolenú definíciu je podstatné hlavne to, aby platila základná vlastnosť usporiadaných dvojíc ktorá hovorí, že usporiadané dvojice sa zhodujú vtedy, keď sa zhodujú na prvej aj na druhej súradnici. (T.j. usporiadaná dvojica je jednoznačne určená prvým a druhým prvkom.)
Pre svoju jednoduchosť je populárna napríklad Kuratowského definícia, podľa ktorej je usporiadaná dvojica špeciálnou dvojprvkovou množinou:
Ak pri tejto definícii máme rovnosť, tak to znamená, že. V prípade, že a=b máme na ľavej strane rovnosti množinu \{\{a\}\} a dostaneme, z čoho vyplýva, že a'=b'=a. Ak a\ne b, tak množina obsahuje jednu jednoprvkovú a jednu dvojprvkovú množinu. Pretože \{a'\} je rovná niektorému z prvkov tejto množiny a máme tu iba jednu jednoprvkovú množinu, dostávame a a'=a. Potom musí platiť aj, z čoho už vieme odvodiť aj b=b'. Teda pri Kuratowského definícii usporiadané dvojice z rovnosti skutočne vyplýva a=a' a b=b'.
Nikita Gennadievič Kacalapov
Nikita Gennadievič Kacalapov (* 10. júl 1991, Moskva, ZSSR) je ruský krasokorčuliar vystupujúci v kategórii „tanečné páry“. S bývalou partnerkou Jelenou Iľjinychovou sú bronzoví olympijskí medailisti z roku 2014 v súťaži tanečných párov a zlatí olympijskí medailisti z roku 2014 v súťaži družstiev. Získali bronz na ME 2012 a striebro na ME 2013 a ME 2014. V roku 2010 boli juniorskými majstrami sveta. V januári 2013 boli podľa oficiálneho rebríčka ISU siedmym najlepším krasokorčuliarskym tanečným párom sveta.
Od sezóny 2014/2015 vytvoril Kacalapov nový tanečný pár s Viktorijou Sinicinovou.
Kariéra
Kacalapov začal s korčuľovaním vo veku 4,5 roka v detskom divadle na ľade „Aleko“. Účinkoval vo viacerých predstaveniach tohoto divadla a súčasne sa učil rôzne krasokorčuliarske prvky pod vedením svojej mamy, ktorú v minulosti trénovali manželia Kudriavcevoví, ale po zranení ukončila kariéru. Spočiatku trénoval v mužskej sólovej kategórii na štadióne „Sokoľniki“ v skupine Mariny Druzikovej, po 1,5 roku začal trénovať v krasokorčuliarskej škole Viktora Kudriavceva v skupine Natalie Dubinskej. Ako sólista dosiahol niekoľko celkom dobrých výsledkov, ale podľa vlastných slov „s krasokorčuľovaním som začal dostatočne skoro, ale ako sólista som začal za rovesníkmi zaostávať v skokoch“. Preto ako trinásťročný z podnetu matky utvoril v roku 2005 pár s Jelenou Iľjinychovou (ktorá dovtedy tiež súťažila ako sólistka) a prešli do kategórie tancov na ľade, kde ich trénovali Irina Lobačovová a Ilia Averbuch. Ale po viacerých nezhodách a kvôli neschopnosti nájsť spoločnú reč sa pár rozpadol. Jelena odišla na 2 roky do USA k trénerskej dvojici Zujevová/Špiľband, Nikita vytvoril pár s Angelinou Kabyševovou pod vedením Alexandra Žulina v Moskve. V roku 2008 sa ale dvojica Iľjinychová Kacalapov dali znovu dokopy a začali trénovať v tréningovom centre v meste Novogorsk, neďaleko Moskvy pod Žulinovým vedením.
Juniorské súťaže
Kacalapov s Iľjinychovou nastúpili po znovuvytvorení páru do juniorskej sezóny 2008/2009 a na juniorských majstrovstvách Ruska hneď obsadili 4. miesto. V sezóne 2009/2010 sa prvýkrát dostali do zoznamu juniorských reprezentantov Ruskej federácie. Dvojica presvedčivo zvíťazila na súťažiach juniorskej „Grand Prix“ v Maďarsku a v Poľsku, vo finále série juniorskej „Grand Prix“ v Tokiu skončili na druhom mieste. Na juniorských majstrovstvách sveta 2010 v Haagu, keď spolu tancovali ešte iba 1,5 roka, získali 1. miesto.
Sezóna 2010/2011
náhľad|Iľjinychová s Kacalapovom v programe „Don Quijote“, [[2010]] V prvej sezóne medzi seniormi (2010-2011) sa tanečný pár rozhodol pre baletnú tému (Don Quijote) a pozitívne prekvapil. Ako povedala Iľjinychová: „[tréner Žulin] chcel, aby sme urobili niečo klasické ruské, a len veľmi málo pretekárov súťažilo so skutočným baletným programom v tancoch na ľade“. K autentickosti tanca prispel dokonca aj Iľjinychovej kostým, ktorý šili priamo v Boľšom teatri v Moskve. Svoj seniorský debut zažili na súťaži „NHK Trophy 2010“, kde skončili štvrtí. Nasledoval „Cup of Russia 2010“, kde získali bronzovú medailu, ich prvú medailu na súťaži série „Grand Prix“ seniorov. Na Majstrovstvách Ruska 2011 skončili tretí, čo im zabezpečilo postup na majstrovstvá Európy.
Na svojich prvých majstrovstvách Európy získali Iľjinychová s Kacalapovom štvrté miesto, čím si zároveň zabezpečili účasť na svojich prvých seniorských majstrovstvách sveta, kde skončili siedmi. Na konci sezóny sa pár rozhodol ukončiť spoluprácu s Alexandrom Žulinom a Olegom Volkovom a od mája 2011 začal pracovať s trénerom Nikolajom Morozovom. Podľa vyjadrení Kacalapova, Žulin nemal trpezlivosť, nechodil na tréningy, znižoval počet hodín na ľade. Pár sa cítil bez odbornej pomoci, potrebovali pomôcť s technickou stránkou svojich programov, no boli odkázaní iba na videozáznamy jázd iných párov. Taktiež sústavne vznikali problémy s tréningovým priestorom, nakoľko sa o ľad museli deliť s ďalším špičkovým párom Péchalatovou s Bourzatom, Tomášom Vernerom a ďalšími 15 deťmi. Nepripravenosť sa začala podpisovať aj na umiestnení páru, keď na Majstrovstvách sveta 2011 obsadili až siedmu priečku. Od Žulina vtedy odišli aj francúzski tanečníci Péchalatová a Bourzat.
Sezóna 2011/2012
Na súťaži „NHK Trophy 2011“ počas rozkorčuľovania pred voľnými jazdami si Iľjinychová narazila koleno a poranila sa. Súťaž dokončili, získali bronzovú medailu, ale exhibície sa nezúčastnili.
Na Majstrovstvách Ruska 2012 vyhrali striebro, na Majstrovstvách Európy 2012 napriek priebežnému siedmemu poradiu po krátkom programe získali bronz a vylepšili si osobné maximum. Úspešnú sezónu pár zavŕšil piatym miestom na Majstrovstvách sveta 2012, čo bolo najlepšie umiestnenie spomedzi troch zúčastnených ruských párov.
Sezóna 2012/2013
Sezónu 2012/2013 zahájila dvojica Iľjinychová / Kacalapov víťazstvom na súťaži „Crystal Skate of Romania 2012“, na súťaži série „Grand Prix“ - „Rostelecom Cup 2012“ boli druhí. Na ďalšej súťaži série, na „NHK Trophy 2012“ dostala Iľjinychová pred voľnými jazdami otravu z jedla, ale nakoniec súťaž absolvovali a získali striebornú medailu. Kvalifikovali sa aj na finále série „Grand Prix“ v Soči, kde skončili na 6. mieste.
Na Majstrovstvách Ruska 2013 získal pár Iľjinychová / Kacalapov striebornú medailu za obhajcami titulu Bobrovovou / Soloviovom. Na majstrovstvách Európy zajazdili druhý najlepší krátky tanec a najlepšiu voľnú jazdu, čím si zabezpečili celkové 2. miesto. Na poslednej súťaži sezóny (MS 2013) skončil pár na 9. mieste.
Sezóna 2013/2014
vľavo|náhľad|Kacalapov preberá od [[Prezident Ruskej federácie|prezidenta Putina vyznamenanie Rad Priateľstva za reprezentáciu na ZOH 2014 ]]Nastávajúca sezóna bola pre ruský pár obzvlášť dôležitou, keďže išlo o olympijskú sezónu a Olympijské hry sa konali v ich domácom prostredí, v Soči. Ako sa ukázalo neskôr, táto sezóna bola pre Iľjinychovú s Kacalapovom aj poslednou spoločnou.
Na prvej z dvoch súťaží série „Grand Prix“ (NHK Trophy 2013) skončili tesne za stupňami medailistov, zato na Trophee Eric Bompard 2013 im už medaila neunikla. V oboch častiach súťaže si vylepšili svoje osobné maximá a skončili na celkovom druhom mieste za Péchalatovou s Bourzatom. Strieborné medaily získali aj na Majstrovstvách Ruska 2014 (tretíkrát po sebe) a Majstrovstvách Európy 2014, kde ich od zlata delil iba rozdiel 1,1 bodu.
Vrcholom sezóny boli Zimné olympijské hry 2014. V premiérovej súťaži družstiev boli Iľjinychová s Kacalapovom nominovaní do voľných jázd. Tu skončili tretí a ako členovia družstva Ruskej federácie získali zlato v tímovej súťaži. V individuálnej súťaži tanečných párov boli takisto úspešní - získali bronzovú medailu a dosiahli nové osobné maximum v oboch segmentoch (celkové skóre 183,48 bodov).
Nasledujúci mesiac sa dvojica zúčastnila Majstrovstiev sveta 2014 v Japonsku. V deň súťaže v krátkych tancoch, 26. marca 2014, priniesla ruská tlačová agentúra ITAR-TASS informáciu, že tanečný pár sa po majstrovstvách sveta rozdelí. V krátkom tanci urobil Kacalapov chybu v twizzloch, čo spôsobilo, že po tomto segmente súťaže bol pár piaty. Aj keď zvíťazili vo voľných tancoch, chyba ich stála medailové umiestnenie. Skončili na celkovom štvrtom mieste so stratou 1,05 bodu na víťazov. 4. apríla 2014 Kacalapov oznámil Iľjinychovej, že chce ukončiť partnerstvo.
Partnerstvo s Viktorijou Sinicinovou
4. apríla 2014 podali Kacalapov s Viktorijou Sinicinovou oficiálnu žiadosť, aby ich ruská krasokorčuliarska federácia zaregistrovala ako nový tanečný pár a následne odleteli do Detroitu, kde začali skúšky nového páru pod vedením Mariny Zujevovej. Je istou pikantériou, že došlo k výmene partnerov v rámci dvoch ruských tanečných párov (Sinicinová tvorila dovtedy pár s Ruslanom Žiganšinom, ktorý sa stal novým partnerom Jeleny Iľjinychovej). Rozhodnutie o rozdelení párov prijali Kacalapov so Sinicinovou a nečakane to oznámili svojim dovtedajším partnerom a trénerom. Aj keď sa ich krok nestretol s pozitívnymi reakciami na strane odbornej verejnosti, vytvorenie nových párov nakoniec 5. júna odobrila aj ruská krasokorčuliarska federácia a zaradila ich do reprezentačného tímu.
Sezóna 2014/2015
Vo svojej prvej spoločnej sezóne boli Sinicinová s Kacalapovom nominovaní na dve súťaže série „Grand Prix“, svoje premiérové vystúpenie na medzinárodnej scéne by mali mať na súťaži „Rostelecom Cup 2014“ a následne na „NHK Trophy 2014“.
Programy
(s Jelenou Iľjinychovou) thumb|200px|right|[[Jelena Ruslanovna Iľjinychová|Jelena Iľjinychová s Nikitom Kacalapovom na MS 2011, krátky program]]
Prehľad výsledkov
(s Jelenou Iľjinychovou) náhľad|Nikita Kacalapov s bývalou partnerkou [[Jelena Ruslanovna Iľjinychová|Jelenou Iľjinychovou na MS juniorov 2010]]
Fu (báseň)
Fu (• 賦, ) je literárny žáner, ktorý vznikol v Číne v období dynastie Chan.
Pôvod básní fu je nejasný, vplyv na nich mali školy rétoriky vtedajších politických poradcov, hádanky filozofa Sün-c’a, ktoré sa označovali slovom fu, a štýl, ktorým boli napísané Piesne z Čchu. Stavba verša je odvodená od Piesní z Čchu, z ktorých vzniká tzv. štýl Sao (sao-tchi fu 骚体賦): verše sú rozdelené na tri a dve slabiky, medzi ktorými tvorí spojovací člen ér 而 cézuru; prvý verš sa končí zvolacou časticou xī 兮. Oproti Piesniam z Čchu majú popisné básne fu nezvyčajne dlhú formu, ktorá sa vysvetľuje tým, že prebehol proces sekularizácie náboženských prvkov zo starších piesní. Namiesto šamanov a bohýň sa vyzdvihujú panovníci a chvália sa ich činy.
Opisné básne fu sú písané v rýmoch, jeden verš sa môže skladať z troch až siedmich (niekedy i viacerých) slabík a často sú opatrené prozaickým predhovorom, niekedy sa za nich pridáva veršovaný epilóg. Vyskytujú sa v nich časté aliterácie a asonancie.
Neskôr začali literáti písať aj o iných témach, prinášali súkromné témy a vyjadrovali vlastné pocity. Napríklad melancholická 鵩鸟赋 (Fu o sove) opisuje život básnika Ťia Iho vo vyhnanstve a jeho pocit blížiacej sa smrti. Ďalšie osobné témy sú napríklad starosti pri pohľade na hlavné mesto, či nenaplnené city zo stretnutia s bohyňou.
Básne fu boli najvýznamnejším lyrickým žánrom dynastie Chan a následného obdobia rozdelenia. Boli považované za umeleckú a vzdelaneckú básnickú tvorbu a veľa básnikov siahalo po tomto štýle, aby opísali paláce, parky, mestá, ale aj pocity ako starosti, samotu či oddelenie.
Autori
Prvým autorom básní fu bol Sung Jü 宋玉, o ktorom ale máme málo informácií a je otázne či vôbec žil. Prisudzované sú mu Báseň o hore Kao-tchang 高唐赋 (Kao-tchang fu), Báseň o bohyni 神女赋  (Šen-nü fu) a Báseň o vetre 风赋 (Feng fu).
Najvýznamnejším autorom v štýle fu je S'-ma Siang-žu 司马相如, ktorý žil na dvore kráľa Wu-tiho. Jeho básne dosahujú barokové kvality a ospevujú cisársky dvor. V básňach vystupujú vymyslené postavy a kladie dôraz na fantastickosť. Je autorom až dvadsatich zachovaných básní fu, medzi inými Báseň o love syna nebies 天子游猎赋 (Tchien-c' jou-lie fu), Báseň o velikánovi 大人赋 (Ta-žen fu) a Báseň o vysokej bráne 长门赋 (Čchang-men fu).
Oslavné popisy cisárskej družiny nachádzame u Jang Siunga 扬雄. Vo svojich básňach často využíva aj citácie z konfuciánskych spisov. K jeho básňam v štýle fu sa radia Báseň o love 羽猎赋 (Jü-lie fu) a Báseň o vysokých osikách 长扬赋 (Čchang-jang fu).
Konkubína Pan Ťie-jü 班婕妤, ktorá bola vďaka intrigám odsunutá z hlavného háremu do vedľajšieho paláce, popisuje svoje životné osudy vo fu s názvom Báseň o sebaľútosti 自伤赋 (C'-šang fu).
V štýle fu písal poéziu aj chanský historik Pan Ku 班固. Jeho básne sú osobnejšie, časté sú reflexie na minulosť. Zachovali sa Báseň o dvoch hlavných mestách 两都赋 (Liang tu fu) a Báseň o komunikácii 幽通赋 (Jou tchung fu).
1. Gambrinus liga 2004/2005
Sezóna 2004/05 1. Gambrinus ligy bola 12. sezónou v samostatnej českej lige. Začala 7. augusta 2004 a skončila 28. mája 2005. Do tohoto ročníka postúpili z druhej ligy tímy FK Mladá Boleslav a 1. FK Drnovice. Tím 1. FC Synot sa po minulom ročníku v súvislosťami s korupčnou aférou premenoval na 1. FC Slovácko. Po skončení ročníka do druhej ligy zostúpili tímy SK Dynamo České Budějovice, SFC Opava a 1. FK Drnovice.
Konečná tabuľka
Drnovice sa po sezóne vzdali 1. ligy a do ďalšej sezóny nastúpili do 2. ligy.
George Dantzig
George Bernard Dantzig (* 8. november 1914, Portland, Oregon, USA - † 13. máj 2005, Palo Alto, Kalifornia) bol americký matematik a profesor operačnej analýzy a informatiky na Stanfordovej univerzite. Je známy ako objaviteľ tzv. simplexovej metódy na riešenie úloh lineárneho programovania, ako aj vďaka ďalšej práci v lineárnom programovaní z obdobia krátko po objavení tejto disciplíny Leonidom Vitalievičom Kantorovičom.
V roku 2005, tesne po jeho smrti, bol po ňom pomenovaný algoritmus konvexného programovania - Dantzig Selector
Mülheim an der Ruhr
thumb|radnica
Mülheim an der Rurh je mesto s postavením mestského okresu v nemeckej spolkovej krajine Severné Porýnie-Vestfálsko. Nachádza sa v priemyselnej oblasti Porúrie medzi ďalšími veľkými mestami Duisburg a Essen. Leží tiež neďaleko Düsseldorfu, hlavného mesta spolkovej krajiny. Je súčasťou Metropolitného regiónu Porýnie-Porúrie.
Mülheim an der Ruhr je bývalé banícke mesto. Po uzavretí uhoľnej bane Rosenblumendelle sa stal prvým mestom v Porúrí, ktoré nemá na svojom území uhoľnú baňu. Mesto sa úspešne transformovalo z priemyselného mesta na obchodné a hospodárske centrum. S viac než 50% podielom zelene a lesov je považované za atraktívne miesto k životu v Porúrí. Sídli tu Inštitút Maxa Plancka a od roku 2009 vysoká škola Hochschule Ruhr West.
NGC 2889
NGC 2889 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 19. marca 1786.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
Juraj Bartovič
Juraj Bartovič môže byť:
Bartovič
Bartovič je slovenské priezvisko. Na Slovensku má najčastejší výskyt v Svätom Jure, Trnave, Šuranoch a v Bratislave.
Sopúch
Sopúch môže byť:
Větrušice
Větrušice je obec v Česku v okrese Praha-východ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 509 obyvateľov, z toho 245 mužov a 264 žien, pričom priemerný vek v obci bol 37,7 roka (muži 36,4 roka, ženy 39,0 roka).
Cinematik
Medzinárodný filmový festival Cinematik Piešťany  je filmový festival konajúci sa každoročne od roku 2006 počas druhého septembrového týždňa v Piešťanoch, na Slovensku. Prináša v súťažnej kategórii vždy tie najlepšie z európskych filmov uplynulého roku. Od roku 2011 je Cinematik členom prestížnej medzinárodnej siete festivalov a distribútorov Eye on Films, ktorá združuje 150 partnerov z celého sveta. 14. ročník festivalu sa konal od 10. do 15. septembra 2019.
Hlavným organizátorom festivalu je MFF Piešťany o. z., spoluorganizátormi sú Mesto Piešťany a Slovenské liečebné kúpele Piešťany. Festival sa v priebehu rokov odohrával na rôznych miestach v meste, pričom vždy pracuje aspoň so šiestimi scénami: v Dome umenia, kine Fontána, kine Klub (MsKS), v Hudobnom pavilóne, Kursalone, v Elektrárni, v Arte a pod holým nebom formou Bažant Kinematografu v blízkosti Domu umenia alebo na Kúpeľnom ostrove. Návštevníkom bolo v minulosti taktiež k dispozícii stanové mestečko, ktoré sa nachádzalo v areáli futbalového štadiónu alebo na Červenej veži a stálou súčasťou je Cinematik Bar pred Domom umenia.
Ročná návštevnosť festivalu sa pohybuje v rozmedzí 12-17 000 divákov.
Idea festivalu
Cinematik je zameraný na mladých talentovaných tvorcov filmov a dáva si za cieľ predstaviť aktuálnu európsku filmovú tvorbu. Ďalším cieľom festivalu je podpora slovenskej kinematografie. Aj preto vznikla súťažná sekcia celovečerných slovenských dokumentárnych filmov Cinematik.doc. Festival taktiež spoluorganizuje medzinárodný seminár zameraný na vývoj a koprodukovanie dokumentov v Európe. Organizátori propagujú festival v Piešťanoch ako „dovolenku na konci leta“, nakoľko hlavné premietacie sály sa nachádzajú v pokojnom prostredí hlavného piešťanského parku, Sadu Andreja Kmeťa.
Festivalový štáb
Čestnou riaditeľkou festivalu je už od založenia slovenská herečka Božidara Turzonovová. Výkonným riaditeľom je Tomáš Klenovský a umeleckým riaditeľom je Vladimír Štric. O zisku hlavnej ceny Meeting Point Europe rozhoduje panel 15 európskych filmových kritikov z 15 krajín.
Puiseaux (obec)
Puiseaux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vlajka Severného Macedónska
thumb|Vlajka Macedónska (od roku 1995) Vlajka Macedónska je vlajka štátu Severné Macedónsko.
Súčasná vlajka
Súčasná vlajka vznikla po vyriešení sporu s Gréckom. Na vlajke sa nachádza žlté Slnko na červenom pozadí s ôsmimi vybiehajúcimi lúčmi až po okraj. Je to symbol podľa macedónskej hymny „Dnes nad Macedónskom“.
Predchádzajúca vlajka
Predchádzajúca vlajka existovala v rokoch 1992 – 1995. Na nej bolo Vergínske Slnko (symbol dávnej Macedónie) na červenom pozadí. To sa nepáčilo susednému Grécku, ktorého provincia Macedónia používa rovnakú vlajku, len s modrým pozadím. Po blokácii hraníc boli Macedónci nútení vlajku zmeniť, a tak Slnko zmenili.
NGC 2890
NGC 2890 je galaxia v súhvezdí Hydra, ktorú objavil americký astronóm Francis Preserved Leavenworth v roku 1886.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,5.
Česnek
Česnek môže byť:
Amos (družica)
AMOS je názov série izraelských komunikačných satelitov. Všetky satelity AMOS vyrobila izraelská spoločnosť Israel Aerospace Industries (s výnimkou AMOS 5) a obsluhuje spoločnosť Spacecom.
České divadlo
České divadlo je súčasť českého umenia, ktorej začiatky tkvejú v divadelných prvkoch predslovanských a slovanských zvykov a obradov. Od 12. storočia sa hrali latinské liturgické hry. Od 14. storočia sa hralo po česky a nastúpila svetskej tematiky. V 16. storočí sa hralo latinské humanistické divadlo. V pobielohorskom období bolo české divadlo iba na vidieku. V 17. a 18. storočí hrali anglické, talianske a najmä nemecké divadelné spoločnosti a stavali sa divadelné budovy. Predstaviteľmi sú divadlo Bouda (bratia Thámovci), Nosticovo divadlo (J. N. Štěpánek), dramatik V. K. Klicpera, potom generácia Josefa Kajetána Tyla). Významnú úlohu najmä na vidieku malo bábkové divadlo (Matěj Kopecký).
Strediskom českého divadla je Praha. V roku 1862 bolo prvé stále divadlo. Popri činohre zaujíma významné miesto česká opera (Bedřich Smetana, Antonín Dvořák, Leoš Janáček). Roku 1883 bolo založené Národné divadlo v Prahe, v roku 1884 v Brne.
Národný socializmus
V užšom zmysle sa pojmom národný socializmus myslí len nacizmus.