cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sevan (jazero)
Využitie
Voda jazera rieky Hrazdan je využívaná Sevanskou kaskádou hydroelektráreň. Z dôvodu zväčšenia vodnej zásoby jazera a Sevanskej kaskády bol v roku 1975 vybudovaný tunel Arpa-Sevan (dĺžka 48,6 km), ktorý privádza vodu rieky Arpa do jazera.
Na brehu leží mesto Sevan. Jazero je jedno z najobľúbenejších miest oddychu obyvateľov Arménska. Je tu rozvinutý turistický ruch.
Z rýb sa v jazere loví pstruh sevanský, mrena, Varicorhinus a tiež naturalizovaný sih severný.
Dance of Death
Dance of Death je v poradí trinásty štúdiový album Anglickej heavy metalovej skupiny Iron Maiden.
Single
Vydané: 1. september 2003 Vydané: 24. november 2003 Vydané:29. marec 2004
Créolité
Créolité je literárna škola, alebo hnutie, ktoré založili francúzsky píšuci kreolskí autori na Martiniku.
Vznik a vývoj
Hnutie „créolité“ sa zrodilo v Martiniku v 80. rokoch 20. storočia, zakladajúcim členom bol Patrick Chamoiseau (prozaik a právnik), Raphaël Confiant (prozaik) a Jean Bernabé (prozaik). Toto trio uverejnilo v roku 1989 spoločný text „L'éloge de la Créolité“ (Chvála kreolskosti). „Créolité“ má spoločnú jednu vlastnosť s hnutím Négritude a to, že tvorí vo francúzskom jazyku ako exterirotiálna entita a používa pozmenenú francúzštinu v intencii jej miestnych dialektov. Vo svojom manifeste „L'éloge de la Créolité“ autori vyhlasujú, že créolité je zničenie falošnej univerzality, monolinguizmu a čistoty jazyka.
Kreolčina, ktorá spočíva na základoch francúzskeho jazyka a je pomenovaná ako kreolská antilčina je primárnym jazykom autorov Créolité, no viacerí z nich píšu diela aj vo francúzštine. Antilská kreolčina je jazyk v základe francúzsky ale obohatený o karibské a africké jazykové znaky. Kreolčina je podľa aktivistov „Créolité“ spojovacím elementom kultúry v bývalej francúzskej kolónii Malé Antily.
Tréner roka 2013 (Slovensko)
Tréner roka 2013 na Slovensku bol 5. ročník ocenenia pre najlepšieho slovenského futbalového trénera. Vyhlásenie sa uskutočnilo 3. marca 2014 v trnavskom Dome kultúry. Cena sa odovzdáva za uplynutý rok súbežne s oceneniami Cena Jána Popluhára, Cena Petra Dubovského, Futbalistka roka, Najlepší hráč Corgoň ligy, Najlepší rozhodca, Cena fanúšikov a ceny pre Najlepšieho futsalistu. S počtom 29 bodov vyhral 59-ročný Ján Kozák, pôsobiaci ako tréner národného mužstva. Na druhom mieste skončil tréner Ladislav Hudec z TJ Spartak Myjava s 20 bodmi a na treťom mieste kouč reprezentácie SR do 17 rokov Ladislav Pecko s 18 bodmi.
Ferčekovce
Ferčekovce sú mestská časť mesta Spišská Nová Ves, ktorá sa nachádza asi 2 km južne od centra mesta s počtom obyvateľov približne 2000. Cez Ferčekovce preteká potok Holubnica.
História
Ferčekovce boli založené nemeckým obyvatelstvom ako malá osada - hámor približne okolo roku 1900 (presnejší údaj sa nedatuje). V roku 1938 však historické pramene uvádzajú, že sa vo Ferčekovciach nachádzalo 8 domov a žilo tu 83 obyvateľov.
Ďalší rozvoj
Výraznejší rozvoj osady sa začal až v 60. rokoch 20. storočia kedy sa vo Ferčekovcich začala masívnejšia výstavba rodinných domov - väčšinou typizovanej radovej zástavby. Z občianskej vybavenosti tu bolo vybudované nákupné stredisko, materská škôlka či lyžiarsky vlek. Do mestskej časti bola zavedená aj MHD, ktorá mestskú časť spája s centrom mesta a spádovými školami pre žiakov a študentov.
Súčasnosť
V súčasnosti vo Ferčekovciach žije približne 2000 obyvateľov. Výstavba rodinných domov sa postupne rozširuje či už v severnej časti - od jazdeckého aréalu ale aj v južnej časti - smerom k Prednej Hute.
Z občianskej vybavenosti ostala pre obyvateľov k dispozícii len malá predajňa potravín. Pôvodné nákupné stredisko v 90 rokoch skrachovalo a neskôr bolo prestavané na rímskokatolícky kostol a priľahlú farskú budovu. Materská škola na Kysuckej ulici bola zrušená v roku 2003 pre nedostatok navštevujúcich detí a bola prestavaná na bytový dom. Lyžiarske stredisko ukončilo prevádzku v roku 2012.
Zaujimavosti
V mestskej časti rastie vzácna približne 300 ročná lipa malolistá. Strom má výšku 30 metrov a obvod 7,10 metra. Rastie na súkromnom pozemku na Dunajskej ulici. Strom patrí medzi chránené stromy Slovenska.
Michèle Mercierová
Michèle Mercierová (* 1. január 1939, Nice, Francúzsko), pôvodným menom Jocelyne Yvonne Renée Mercier, je francúzska herečka. Jej otec bol Francúz a matka pochádzala z Talianska. Starý otec a otec boli známymi lekárnikmi v Nice. Michèle je najstaršia z troch sestier.
Počas svojej kariéry spolupracovala s poprednými režisérmi ako François Truffaut, Jean-Pierre Melville, Jacques Deray, Dino Risi, Mario Monicelli, Mario Bava, Peter Collinson a Ken Annakin. Jej najznámejšími hereckými partnermi boli Marcello Mastroianni, Giuliano Gemma, Vittorio Gassman, Jean-Paul Belmondo, Jean Gabin, Charles Aznavour, Robert Hossein, Charles Bronson, Tony Curtis a Charlton Heston. Objavila sa vo viac ako päťdesiatich filmoch, ale jej najslávnejšou úlohou navždy ostane rola Angeliky.
Život a kariéra
K filmu sa dostala prostredníctvom náhody. Keď legendárny Maurice Chevalier natáčal v Nice film J’avais 7 filles ("Mal som sedem dcér", 1954) a jedna z tanečníc ochorela, malú úlohu za ňu prevzala Michèle. V roku 1956 vo veku sedemnástich rokov odišla do Paríža, kde začala tancovať v spolku „Ballets de la tour Eiffel“.
Michèle mala problémy s matkou, s ktorou si veľmi nerozumela. Po jednej hádke s ňou odišla do Londýna. V Londýne bola chvíľu na ulici, pretože nemala peniaze, zakrátko sa jej však podarilo pripojiť k jednej nie veľmi významnej tanečnej skupine. Po krátkom čase tam však skončila, pretože divadlo, kde táto skupina tancovala pre nedostatok financií zatvorili. A tak sa Mercierová vrátila domov do Nice.
Tam ju čakalo šťastie. Doma pomáhala v otcovej lekárni. Náhoda chcela, aby sa stretla s režisérom Denisom de La Patelliére. Po krátkej úvahe ju obsadil do úlohy komornej Jeanne vo svojom filme Retour de manivelle (Pomsta z hrobu, 1957). Hviezdou tohto filmu bola slávna Michèle Morgan. Vtedy si mladučká Jocelyne Mercier zmenila svoje meno na Michèle Mercier, pretože jej bolo povedané, že s menom Jocelyne, veľkú dieru do sveta neurobí. S novým menom sa pre ňu začal nový filmový život. V roku 1957 jej Leonide Moguy ponúkol úlohu vo filme Donnez-moi ma chance (Dajte mi šancu).
Na prelome 50. a 60. rokov sa z Michèle Mercierovej stala jedna z najobsadzovanejších a najobľúbenejších francúzskych herečiek. Po niekoľkých romantických komédiách a malej úlohe vo filme Françoisa Truffauta Tirez sur le pianiste (Strieľajte na pianistu, 1960), veľa času strávila v Taliansku, kde nakrúcala jeden film za druhým. V tomto čase Michèle stvárňovala role osudových žien a vdov. Vo filme Ein Engel auf Erden (Jeden anjel na zemi, 1959) jej Augusta de Munchenberg s prehľadom opúšťa svojho ženícha vo svadobný deň. V talianskom poviedkovom filme Amore in quattro dimensioni (Láska v štyroch dimenziách, 1964) hrala ženu, ktorá predstierala, že je vdova a tak ľahko nadväzovala známosti s bohatými mužmi, ktorí práve pochovali svoju manželku.
Mercierová však čakala na úlohu, ktorá by z nej urobila hviezdu. V roku 1963 sa rozhodlo, že sa natočí film podľa vtedy veľmi populárnej knihy o dobrodružstvách Angeliky, markízy anjelov. Michèle Mercierová nebola prvá, ani druhá, a ani tretia voľba producenta na túto úlohu. Producent filmu Francis Cosne chcel obsadiť do úlohy Angeliky Brigitte Bardotovú. Tá však úlohu odmietla, pretože krátko predtým natočila film s podobnou tematikou. Ďalšou na zozname bola Annette Stroybergová, tá však nebola pre film dostatočne známa. Catherine Deneuveová bola príliš bledá, Jane Fondová hovorila po francúzsky so strašným prízvukom a Virna Lisiová nemala čas. Napokon vybrali Marinu Vlady. Takmer podpísala zmluvu, ale nakoniec dala prednosť inému filmu a tak prišla na rad Michèle Mercierová. Pozvali ju do Paríža na kamerové skúšky na Angeliku. Po nezhodách s režisérom z konkurzu predčasne odišla. Bola presvedčená, že úlohu nedostane, napriek tomu, že po prečítaní kníh o Angelike, okamžite vedela, že s ňou má veľa spoločného. Úlohu nakoniec dostala a tá ju vyniesla až do výšin hereckého neba.
Počas piatich rokov sa natočilo päť príbehov o Angelike:
Problémy s Angelikou
Filmová úloha Angeliky ju urobila slávnou, zároveň ju zatvorila do akejsi "zlatej klietky". Mená Michèle a Angelika boli zrazu synonymá, ľudia si ju stotožnili s krásnou markízou. Diváci a bohužiaľ aj režiséri si ju zafixovali ako krásnu a nebojácnu Angeliku a zabudli na úlohy, ktoré stvárnila predtým, ale najmä potom. Režiséri ju nechceli obsadzovať do svojich filmov, lebo sa báli, že svojou nálepkou Angeliky im zničí film.
Michèle v snahe vymaniť sa z postavy Angeliky odišla z Francúzska do Hollywoodu a pokúšala sa naštartovať svoju filmovú kariéru tam, kde ju nepoznali ako Angeliku. Nepodarilo sa jej to ani tam, a tak sa vrátila domov. Nakrútila ešte niečo cez desiatku filmov a potom sa odmlčala. Po štrnásť ročnej pauze sa v roku 1998 vrátila vo filme La Rumbera, režírovanom Pierom Vivarellim.
V roku 1987 vydala svoju prvú autobiografiu "Angelique a coeur perdu". Neskôr v roku 1995 jej vyšla ďalšia autobiografia: "Merveilleuse Angelique" a krátko nato napísala v roku 1996: "Angeliquement votre".
V roku 1999 mala finančné problémy kvôli svojmu agentovi, ktorý ju podvodom obral o niekoľko miliónov frankov. V roku 2002 vydala zatiaľ svoju poslednú biografiu s názvom: "Je ne suis pas Angelique" (Ja nie som Angelika!).
Osobný život
V auguste 1961 sa vydala za mladého scenáristu a asistenta režiséra Andre Smaghea. Neskôr sa z neho stal alkoholik s duševnými problémami a nakoniec skončil v sanatóriu. Michele sa s ním pre toto nemohla rozviesť a až keď mu vyplatila veľkú sumu peňazí mohla sa v roku 1965 konečne rozviesť.
Po dlhom vzťahu s populárnym automobilovým pretekárom Claudeom Bourillotom sa v roku 1970 vzali. Ten však náhle zmizol aj s jej šperkami a peniazmi. Michele ostala úplne bez prostriedkov. Rozviedli sa v roku 1976.
Krátko na to, Michele stretla podnikateľa Adriena zo Ženevy, ktorý bol rozvedený a mal dvoch synov. Michele bola ochotná zanechať kariéru a venovať sa výlučne rodine. Bohužiaľ Adrien o dva roky na to umrel na rakovinu. Opäť ostala sama.
Posledným vzťahom v jej živote bol vzťah s talianskym princom Nicolom Bocompagni-Ludovisim. Odišla za ním do Ríma, aby mohli spolu žiť. Nicolova rodina však nedovolila, aby sa s ňou oženil, keďže nebola aristokratka ako on. Michele radšej vzťah po troch rokoch ukončila a vrátila sa naspäť do Nice.
V súčasnosti Michèle Mercierová žije v Nice. V marci 2006 ju menovali za: Chevalier dans l'Ordre des Arts et des Lettres (Rytierka rádu umenia a literatúry). Toto vyznamenanie jej odovzdal francúzsky minister kultúry Renaud Donnedieu de Varbes, ktorý takto ocenil jej "nesmierny talent a príspevok k francúzskej kultúre".
Cristobal Huet
Cristobal Huet (* 3. september 1975, Saint-Martin-d'Hères, Francúzsko) je bývalý francúzsky hokejový brankár. Bol draftovaný v roku 2001 v 7. kole tímom Los Angeles Kings. Po Philippovi Bozonovi sa stal druhým Francúzom, ktorý hral v NHL. Od roku 2010 má švajčiarsky pas.
Pozauna
Pozauna alebo trombón je dychový hudobný nástroj. Podľa Sachsovej-Hornbostelovej klasifikácie patrí medzi uzatvorené aerofóny. Má sústavu rúrok, ktorými prúdi vzduch do ozvučníka, čím vzniká tón.
Cristobal Huet
Začiatky
Huetov prvým profesionálnym tímom bol francúzsky tím CSG Grenoble, v sezóne 1994-95. V tretej sezóne vo Francúzsku dostal cenu Jeana Ferranda pre najlepšieho brankára vo francúzskej lige. V ročníku 1997-98 sa stal majstrom francúzskej ligy. Po tomto triumfe prešiel do švajčiarskej ligy, do klubu HC Lugano, kde sa hneď v prvej sezóne stal švajčiarskym majstrom. S klubom sa ešte dvakrát dostal do finále, ale zakaždým prehral sériu. V tíme odohral štyri sezóny.
Los Angeles Kings
V roku 2001 ho draftoval tím Los Angeles Kings z celkového 214 miesta. Prvú sezónu v USA odohral vo farmárskom klube Los Angeles Manchester Monarchs v AHL. Druhú už odohral v NHL, keď za Los Angeles odohral 12 zápasov. V ďalšej sezóne nastúpil už na 41 zápasov, ale do play-off sa jeho tím nedostal. Po tejto sezóne bol vymenený do Montrealu Canadiens za Radeka Bonka. Počas výluky hral v nemeckej lige za Adler Mannheim, s ktorým sa dostal až do finále play-off, kde podľahol klubu Eisbären Berlin.
Pozauna
História
Pozauna je jedným z najstarších hudobných nástrojov vyrobených z kovu. Na základe jazykopisných údajov vznikol na pôde dnešného Španielska. Prvá doložená správa o využití nástroja je z 15. storočia. V období baroka sa trombón využívala ako sólový nástroj, neskôr v období klasicizmu jej využitie pokleslo z dôvodu menšieho obsadenia symfonického orchestra.
Cristobal Huet
Montreal Canadiens
Počas pôsobenia v Montreale súperil s hráčom José Théodorem o post jednotky. Nakoniec tento súboj vyhral a po sezóne 2005/2006 Théodora vymenili do Colorada za Švajčiara Davida Aebischera. Vo februári 2006 získal ocenenie Molson Cup, pre najlepšieho hráča Montrealu. Za prvý marcový týždeň dostal ocenenie pre najlepšieho brankára, keď predbehol Rayna Emeryho a Martina Brodeura, lebo vyhral všetky tri zápasy a inkasoval len 1,67 gólov na zápas. Druhýkrát toto ocenenie dostal v apríli, keď taktiež vyhral tri zápasy a mal úspešnosť 97,9%.
23. apríla 2006 sa prvýkrát vo svojej kariére dostal do play-off NHL. V prvom kole hral jeho tím proti Caroline Hurricanes. Hneď v prvom zápase chytil 42 striel z 43 a podieľal sa na vysokej výhre Montrealu 6 : 1. V druhom zápase vychytal víťazstvo 6 : 5 a jeho tím sa ujal vedenia 2 : 0 v sérii. Ale potom Carolina vyhrala ďalšie štyri zápasy a Montreal skončil v play-off už v prvom kole.
Po tejto sezóne s ním podpísal klub dvojročnú zmluvu za 5,75 milióna dolárov. Dňa 24. januára 2007 sa zúčastnil 55. zápasu hviezd NHL v tíme Východnej konferencie. Ale o mesiac sa zranil a vynechal posledné dva mesiace sezóny. Montreal nakoniec nepostúpil do play-off.
Pozauna
Využitie
Využitie pozauny je veľké nielen v orchestroch, ale aj v kvartetách, kvintetách, v jazze a samozrejme aj ako sólový nástroj, najčastejšie so sprievodom klavíra. V minulosti bola pozaunová rodina veľká, patrili sem pozauny diskantové, altové, tenorové, basové a kontrabasové. Dnes sa používajú pozauny altové, tenorové a basové, diskantová a kontrabasová pozauna zanikla.
Zloženie
Pozaunu môžeme rozdeliť na dve časti, a to časť:
Cristobal Huet
Chicago Blackhawks
1. júla 2008 podpísal štvorročný kontrakt s klubom Chicago Blackhawks za 22,4 milióna dolárov.
Po podpise zmluvy oznámil generálny manažér Blackhawks, že začnú sezónu s brankárskou dvojicou Huet a Chabibulin. Chabibulin bol na začiatku lepší, a tak Huet často býval na striedačke. Až po troch mesiacoch vo februári sa stal brankárskou jednotkou, potom ako si Chabibulin zranil slabiny. Počas tohto obdobia bol chválený za dobré výkony a dokonca sa v treťom februárovom týždni sa stal treťou hviezdou týždňa, keď z 72 striel inkasoval len päťkrát. Ale nakoniec bol jednotkou v play-off menovaný Chabibulin. Blackhawks postúpili cez Calgary Flames a Vancouver Canucks do finále konferencie. V ňom sa stretli s klubom Detroitu Red Wings, ale proti Detroitu sa im nedarilo a prehrali v sérii 4 : 0. Huet v tomto play-off odchytal len 3 zápasy, všetky proti Detroitu, keď sa znovu zranil Chabibulin.
Do sezóny 2009/2010 vstúpil prvýkrát v NHL ako jednotka, keď odišiel Chabibulin do Edmontonu Oilers. Na začiatku sezóny sa mu však veľmi nedarilo a príležitosť dostával aj náhradný brankár, Fín Antti Niemi. Po mesiacoch súperenia dostal pred Huetom prednosť v play-off Niemi. Chicago túto sezónu vyhralo a získalo Stanley Cup. Od 27. september 2010 bol Huet na hosťovaní v tíme NLA HC Fribourg-Gottéron, kvôli problémom s platovým stropom Chicaga.
HC Fribourg-Gottéron
V prvej sezóne v drese Fribourgu odchytal 41 zápasov s úspešnosťou 2,83 inkasovaných gólov a s 91,9 % chytených striel. V tabuľke skončil Fribourg na ôsmom mieste a postúpil do play-off. V ňom sa stretol v prvom kole s tímom HC Davos, s ktorým prehral 4 : 0 na zápasy.
V sezóne 2011-12 sa s tímom umiestnil na treťom mieste v tabuľke po základnej časti. Huet sa prezentoval dobrými výkonmi počas celej sezóny, keď mal úspešnosť zákrokov 92% a inkasoval priemerne len 2,12 gólov na zápas. V prvom kole play-off prešiel s tímom cez HC Lugano 4 : 2 na zápasy. V ďalšom kole ale už nestačili na tím SC Bern, ktorému podľahli 4 : 1 na zápasy. Po skončení play-off mu skončila zmluva so Chicagom Blackhawks, čím sa stal voľným hráčom.
Lausanne HC
Po tom, ako sa Huetovi nepodarilo podpísať zmluvu s nejakým tímom NHL, sa rozhodol pokračovať v tíme Lausanne HC, s ktorým podpísal zmluvu na 4 roky. Prvú sezónu v novom drese odohral v National League B, čiže v druhej najvyššej hokejovej súťaži vo Švajčiarsku. Ale tímu sa podarilo postúpiť do National League A, keď v druhej lige jasne triumfovali, a v sérii o postup do prvej ligy porazil SCL Tigers 4 : 2 na zápasy.
V ďalších dvoch ročníkoch sa podarilo tímu Lausanne zakaždým postúpiť do play-off, ale vždy prehrali v prvom kole zhodne 4 : 3 na zápasy. A to najprv s ZSC Zürich Lions a o rok neskôr s SC Bern. V sezóne 2015–16 sa Huet nedokázal s tímom prebojovať do play-off, a to len o horšie skóre. Ale v skupine v play-out sa umiestnil na prvom mieste a tím si uchoval prvoligovú účasť aj do ďalšieho ročníka.
Reprezentácia
Huet chytal za Francúzsko na olympijských hrách v rokoch 1998 a 2002. A taktiež sa zúčastnil desiatych majstrovstiev sveta v rokoch 1999, 2000, 2004, 2008, 2011, 2012, 2013, 2014,2015 a 2016.
Müpa Budapest
Müpa Budapest (Müpa, Művészetek Palotája (doslova „Palác umení“)) je budova nachádzajúca sa v budapeštianskej štvrti Ferencváros. Palác je dostupný krátkou chôdzou z južného konca Nagykörút, vlakmi HÉV a električkami. Nachádza sa v blízkosti mosta Lágymányosi híd.
Drahelčice
Drahelčice je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 556 obyvateľov, z toho 284 mužov a 272 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,5 roka (muži 37,3 roka, ženy 39,8 roka).
Müpa Budapest
Neďaleko paláca sa nachádza aj nová budova národného divadla (Nemzeti Színház), otvorená v roku 2002. Palác umení otvorili v marci roku 2005. Obe budovy sú súčasťou projektu budapeštianskeho Millennium City.
Bánovce nad Ondavou
Bánovce nad Ondavou sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Müpa Budapest
V budove sa nachádzajú: Celková kapacita budovy dosahuje až 4 500 ľudí. V roku 2006 budova získala cenu Prix d'Excellence od federácie FIABCI.
Bánovce nad Ondavou
Polohopis
Obec leží uprostred Východoslovenskej nížiny, pri sútoku Tople a Ondavy, v juhozápadnej časti Pozdišovskej pahorkatiny medzi mestami Trebišov a Michalovce. Bánovce nad Ondavou sú na vyvýšenine, nížinná časť je pokrytá sprašovými uloženinami, na pahorkatine má čiernozemné, miestami slané pôdy.
V katastrálnom území sa nachádza v nižších vrstvách zemný plyn a od 20 do 100 m n. m. sa nachádzajú zvodnené horizonty artézskej vody výbornej kvality.
Béalencourt
Béalencourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Euroregión Tatry (organizácia)
Euroregión Tatry je neziskové združenie miest a obcí v slovensko-poľskom pohraničí. Euroregión Tatry je zároveň pomenovanie pre územie, ktoré leží na slovenskej a poľskej strane Tatier.
Už v roku 1991 začalo sa uvažovať o možnej spolupráci v regióne Tatier, ktorý sa rozkladá v slovensko-poľskom pohraničí. Na slovenskej strane zahrňuje regióny Oravy, Liptova a Spiša. Na poľskej strane je to územie Zakopaného a jeho okolia.
Deklarácia o spolupráci samosprávnych orgánov územných častí Poľskej republiky a Slovenskej republiky bola podpísaná 31. októbra 1993 v Zakopanom. Jej cieľom bolo vytvoriť cezhraničné združenia. Dňa 26. augusta 1994 sa konal ustanovujúci kongres Euroregiónu Tatry v poľskom Nowom Targu. Podpísala sa tam dohoda medzi samosprávami Poľska a Slovenska o založení cezhraničného zväzu „Euroregión Tatry“.
Slovenský výbor Euroregiónu Tatier má sídlo v Kežmarku.
Blaumont (Spišská Nová Ves)
Blaumont je miestna časť, ktorá sa nachádza nad mestom Spišská Nová Ves neďaleko cesty do Levoče a Košíc na kopci nazývanom Blaumont.
Obytná štvrť sa začala stavať po roku 2000 a tvorí ju asi 40 domov. Táto štvrť však nemá žiadne nákupné strediská ani školské zariadenia, preto je závislá od centra mesta, ale naopak je najbližšie k miestnej nemocnici. Vzdialená od mesta je asi 1 km a cesta pešo do centra trvá asi 15 minút. Dostať sa do tejto lokality je možné aj MHD linkou č. 1 na zastávku SPŠD.
Halštatská doba
Halštatská doba (lingvisticky nevhodne: doba halštatská) je názov starej železnej doby (najmä) v širokej strednej Európe. Na Slovensku trvala od 850/800/750/700 pred Kr. do 450/400 pred Kr.
Pomenovaná je podľa halštatskej kultúry, ktorá ovplyvnila vtedy aj okolité kultúry, ale pojem halštatská doba je širší ako pojem halštatská kultúra, pretože zahŕňa aj iné kultúry.
Slovensko
Doba sa začala početnými konfliktmi, zvýšeným pohybom obyvateľstva a poklesom počtu obyvateľov. Výsledkom bol vznik novej spoločnosti.Na Slovensku v halštatskej dobe existovali tieto kultúry:
V tomto období sa vytvorila náčelnícka a bojovnícka vrstva (dôkaz: kniežacie hroby s hodnotnými predmetmi). Útoky kočovníkov z čiernomorských stepí podnietili využívanie koňa na jazdu, ovplyvnili celkový vývoj na Balkáne a v Karpatskej kotline.
Iné projekty
.
Kostol svätého Michala archanjela (Praha)
náhľad|Spievajúci literáti pri svätej omši v kostole sv. Michala - celostranová figurálna iluminácia zo spevníka literátskeho bratstva kostola sv. Michala z r. 1587 - uložené v Národnom múzeu v Prahe
Kostol svätého Michala archanjela (po česky Kostel svatého Archanděla Michaela) sa nachádza neďaleko Staromestského námestia v Prahe v Michalskej ulici.
Pôvodne románsky, neskôr goticky a nakoniec barokovo prestavaný kostol, ktorý však bol zrušený v dobe jozefínskych reforiem spolu s priľahlým kláštorom servitov. Neskôr slúžil ako sklad a po roku 1990 bola v kostole prevádzkovaná značne kontroverzná Michael Mystery Show. V súčasnej dobe prebiehajú prípravy na novú prestavbu bývalého kostola, po ktorej by tu malo byť podľa informácií súčasného majiteľa umiestené múzeum českého skla.
Stavebné dejiny kostola
Kostol bol vždy významnou stavbou, na ktorého prestavbách sa podieľali poprední architekti a stavitelia. Jednoloďový románsky kostol s apsidou vznikol už medzi rokmi 11501200. V trinástom storočí bola doplnená západná veža a bočné lode, takže kostol dostal bazilikálne usporiadanie. Približne v polovici štrnásteho storočia bol starší kostol takmer kompletne nahradený novostavbou, vybavenú trojloďou. Z tejto gotickej etapy pochádza napríklad dnes na priečelí budovy zvyšok gotickej kaplnky arrasovského tvaru.
Dodnes si objekt do značnej miery dochoval v podstate barokovú podobu, ktorú mu zrejme dal okolo polovice osemnásteho storočia architekt František Ignác Pré. Najviditeľnejšou časťou tejto barokovej prestavby je dnes konvexne vydutá predsieň podmurovaná mohutnými štukovými architektonickými článkami. Mladšie utilitárne úpravy na skladisko a manufaktúru a aj posledná prestavba však, žiaľ barokovú podobu kostola na mnohých miestach narušila.
Výstavba kláštora, pri ktorej boli prestavané staršie meštianske domy, fara a škola, sa udiala v niekoľkých fázach. Prvá, ktorá dala budovám typickú kláštornú dispozíciu, prebiehala v rokoch 16401664. Dnešná podoba kláštorných budov pochádza zrejme tiež až z neskoro barokovej prestavby. Dnes v budove kláštora sídli tzv. Collegium Marianum – Týnská vyšší odborná škola a v zachovanej barokovej knižnej sále sú dnes mimo iného. usporiadavané koncerty prevažne barokovej hudby.
História kostola
Kostol v stredoveku a v renesancii slúžil ako mestský kostol. Patronátne právo k nemu mali českí králi a neskôr ho prevzala kráľovná Eliška Přemyslovna, manželka Jána Luxemburského. V roku 1380 pôsobilo pri kostole 11 kňazov, ktorí zároveň vykonávali funkciu učiteľov vo farskej škole. Asi od roku 1402 tu kázal Majster Ján Hus a na michalskej fare sa odohrávali dišputy univerzitných majstrov. To, že kostol patril spolu s Betlehemskou kaplnkou k významných husitským svätyniam dokladá aj to, že tu 15. marca 1411 ako v jednom z mala kostolov nebola vyhlásená kliatba nad Jánom Husom a od roku 1414 tu bola podávaná Sviatosť oltárna pod oboma spôsobmi. Od roku 1406 tu kázal majster Křišťan z Prachatic. Jeho nástupcom sa stal majster Petr z Mladoňovic, ktorý bol v roku 1438 rektorom pražskej univerzity. V roku 1621 odišiel posledný nekatolícky farár.
V roku 1626, daroval cisár Ferdinand II. kostol sv. Michala s farou a školou servitom. Navyše od neho dostali 500 zlatých na vybudovanie kláštora a ešte ďalšie čiastky na vybudovanie nového hlavného oltára. Ten sa začal stavať v roku 1640 ako štvorkrídlová budova pozostávajúca zo štyroch domov – domu U oslů domu U zlaté studnice, fary a školy. Spočiatku bol určený pre 20 rehoľníkov. Na tomto novom oltári bol neskôr umiestený obraz Petra Brandla, zobrazujúci boj dobrých a padlých anjelov. Súčasťou oltára boli pravdepodobne tiež sochy anjela strážneho a archanjela Rafaela.
Po zrušení kostola a kláštora 23. júna 1786 sa budovy dostali do vlastníctva Náboženského fondu, ktorý ich postupne rozpredal. Väčšina kostolného mobiliára bola rozpredaná do veľkého množstva iných kostolov po celom Českom kráľovstve (Rokycany, Líbeznice, Sokolov, Holany).
Saint-Florent (Loiret)
Saint-Florent je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Sojuz TMA-1
Sojuz TMA-1 bol ruský pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz TMA-1 vyštartoval 30. októbra 2002 z kozmodrómu Bajkonur k Medzinárodnej vesmírnej stanici (ISS). Hlavným cieľom letu bola výmena lode Sojuz TM-34 na stanici ISS, kde slúžila ako záchranná loď. Tento typ letu sa niekedy označuje ako Taxi Mission. Posádka, ktorá odštartuje v novej lodi, sa po niekoľkých dňoch pobytu na stanici vráti späť na Zem v starej lodi. Na palube Sojuzu TMA-1 sa nachádzal aj belgický astronaut Frank De Winne. Sojuz TMA-1 potom zostal u ISS ako záchranná loď až do mája 2003, kedy sa s ním vrátili späť na Zem Nikolaj Budarin, Kenneth Bowersox a Donald Pettit.
Štart
Členovia Expedícia 6
Popis misie
Štart misie sa uskutočnil 30. októbra 2002 z kozmodrómu Bajkonur v Kazachstane. Išlo o piaty ruský Sojuz, ktorý takto kyvadlovo zamieril k Medzinárodnej vesmírnej stanici. Išlo tiež o prvý let verzie TMA kozmickej lodi Sojuz.
Počas balistického zostupu späť do atmosféry došlo pri otvorení hlavného padáka k nehode. Pretrhla sa jedna zo šnúr a kvôli tomu bola poškodená aj anténa. Spojenie posádky so Zemou bolo stratené. Loď pristála o od plánovanej oblasti. Posádka dokázala sama opustiť loď a naviazala spojenie radiomajákom. Kozmonaut Pettit utrpel pri dopade na Zem drobné poranenie chrbtice a trpel silnou kinetózou. Ostatným sa nič nestalo.
Bronzová doba
thumb|Bronzová doba – [[Muséum de Toulouse]] Bronzová doba (lingvisticky nevhodne: doba bronzová) je v dejinách praveku a archeológii obdobie, v ktorom sa úplne rozšírilo používanie bronzu a ešte sa nerozšírilo používanie železa. Je to teda obdobie medzi eneolitom (medenou dobou) a všeobecným rozšírením železa (v Európe teda železnou dobou).
Časové zaradenie
Bronzová doba nastupuje v jednotlivých oblastiach v odlišných časových úsekoch, najskôr azda už od polovice 4. tisícročia pred Kr. (3500 pred Kr.) možno hovoriť o bronzovej dobe v Mezopotámii a južnom Iráne (aj keď sa v praxi ako hlavná perióda v dejinách Mezopotámie nepoužíva, namiesto toho do roku 3000 pred Kr. trvá chalkolit a potom nasleduje rovno dejinná doba), neskôr v Malej Ázii, Sýrii, Palestíne a egejskej oblasti a v priebehu 2. tisícročí pred Kr. v celej Európe (najneskôr v severnej) a v Ázii.
Na Slovensku trvala (podľa rôznych delení) od 2300/2000/1900 pred Kr. do 850/800/750/700 pred Kr.
Blízky východ
Približné delenie pre Blízky východ:
Európa
Pre západnú Európu (západne od Nemecka) sa používa delenie podľa J. Décheletta (bronzová doba trvá 2500 až 800 pred Kr.), ktorý rozlišuje 4 stupne a 7 územných okruhov.
V Maďarsku sa dnes používa šesťstupňové delenie podľa A. Mozsoliscovej.
Pre severnú Európu sa používa delenie podľa O. Monteliusa (bronzová doba trvá 1600 až 550 pred Kr.), ktorý rozlišuje 6 stupňov, z ktorých posledný už zodpovedá železnej dobe v strednej Európe. Jeho systém neskôr upravili poľskí a nemeckí bádatelia.
Pre (západo) strednú Európu sa donedávna najviac používalo delenie podľa P. Reineckeho, ktorý rozlišoval 4 periódy (hlavné stupne) BA až BD (= Br A až Br D; B/Br znamená Reineckeho bronzová doba), ku ktorým boli najnovšie pričlenené aj jeho bývalé prvé dva stupne halštatskej doby HA a HB (= Ha A a Ha B; H/Ha znamená Reineckeho halštatská doba); halštatská doba je teda z dnešného pohľadu kratšia a začína neskôr. Reineckeho stupne sa často ešte detailnejšie členia napr. BA na BA1 a BA2 (= Br A1 a Br A2). Novšie je delenie podľa H. Müllera-Karpeho, ale základ Reineckeho delenie sa prakticky dodnes používa.
Charakteristika
Náleziská suroviny potrebnej na legovanie boli zväčša na vzájomne odľahlých miestach a výrobcovia boli odkázaní na rozsiahly transport a obchod. Rozširovala sa medzikmeňová výmena, rozrastala sa vrstva baníkov a kovolejárov. Predtým sa pri metalurgii medi pracovalo azda iba sezónne, v bronzovej dobe organizovane v oddelených špecializovaných občinách. Rozvinutý obchod s kovom v staršej bronzovej dobe dokladajú početné, často aj hmotnostne veľké depoty upravenej suroviny, hrivny.
V poľnohospodárstve k väčším zmenám nedošlo. Pestujú sa tie isté plodiny ako prv, zvýšilo sa však využívanie ťažnej sily zvierat a dreveného pluhu, viac sa používa špecializovaný chov prispôsobený prostrediu, rozvíja sa mliečne hospodárstvo (hlinené cedidlá), vzrastá chov koní.
Platí rozsiahla deľba práce. Kolektívne hospodárstvo a rozhodovanie rodových občín prešlo na jednotlivé rodiny, rodové zväzky zanikajú a menia sa na susedské a územní vzťahy. Začína vznikať administratívna sústava väčších celkov. Stúpa majetková nerovnosť. Rast bohatstva viedol k vojnám. Spoločnosť je ešte viac sociálne diferencovaná, vedúce postavenie majú vojenskí vodcovia. Diferenciácia bola v Európe pomalšia než napríklad v egejskej oblasti.
Remeslá sa oddelili od poľnohospodárstva. Výroba bronzových nástrojov sa osamostatňuje od poľnohospodárstva stáva sa záležitosťou jednotlivca alebo rodín → nastáva špecializácia: rozvíja sa baníctvo, hutníctvo, kovolejárstvo.
Vyrábajú sa nové zbrane: meč, prilba, celkový pancier.
V Európe ľudia žili v dedinských usadlostiach, inde, napr. v egejskej oblasti, už boli mestá, paláce, hrady
Ouagadougou
Ouagadougou [uagadugu] je hlavné mesto štátu Burkina Faso. Má 1 480 000 obyvateľov (2006).
Jiří Císler
Jiří Císler (* 4. február 1928, České Budějovice – † 17. apríl 2004, Praha) bol český herec, komik, režisér, spisovateľ, hudobník a dramatik.
Vyštudoval obchodnú akadémiu, ale prešiel k umeniu. Začínal ako huslista v orchestri Jihočeského divadla v Českých Budějovicích, na javisko ho priviedol režisér Miroslav Macháček. Prešiel operetou aj operou, zakotvil v činohre. Začiatkom 60. rokov prišiel do pražského Divadla na Fidlovačce, pôsobil tiež v divadlách v Pardubiciach, Mladej Boleslavi, Ústí nad Labem, začiatkom 70. rokov sa opäť vrátil do Prahy, do divadla (Semafor, a tiež do Ateliér, Činoherního klub). Od roku 1990 bol zakladateľom a vedúcim Hravého divadla v Prahe. Jiří Císler je autorom hier, muzikálov, skladieb scénickej hudby.
Menalkes
Menalkes alebo Menalkés (Menalkes/iný prepis: Menalkés) môže byť:
Východ (Spišská Nová Ves)
Východ je sídlisko v Spišskej Novej Vsi. Tvorí ho asi 20 bytoviek postavených asi v 70. rokoch 20. storočia. Sídlisko sa nachádza vo východnej časti mesta v tesnej náväznosti na centrum mesta. Nachádza sa tu mestské trhovisko a obchodné centrum s potravinami a iné služby. Občiansku vybavenosť územia dopĺňa aj cirkevná ZŠ sv. Cyrila a Metóda, SPŠ Markušovská cesta 2 a SOŠ Hotelová. Na tomto sídlisku sa nachádza aj konečná zastávka liniek mestskej hromadnej dopravy smerujúcich na sídlisko Mier, Západ, do obce Smižany a i.
Francis Bouillon
Francis Bouillon (* 17. október 1975) je bývalý americký hokejový obranca, ktorý významu časť svojej kariéry odohral v klube NHL Montreal Canadiens.
Narodil sa v roku 1975 v meste New York v USA frankokanadskej matke, otec je pôvodom z Haiti. Ako trojročný sa s rodinou presťahovali do Quebecu.
S hokejovou kariérou začínal v súťaži QMJHL, nastupoval za tím Laval Titan. V roku 1996 vyhral ako apitán v drese Granby Predateurs Memorial Cup. Montreal Canadiens ho angažoval ako voľného hráča v roku 1998, v NHL krátky čas nastupoval aj za Nashville Predators.
Bol považovaný za jedného z menších hráčov v NHL, ale nebál sa fyzických súbojov. Reprezentoval Spojené štáty na Majstrovstvách sveta v roku 2003.
Jeho poslednú sezónu odohral vo Švajčiarsku, v drese HC Ambri-Piotta vyhral Spenglerov pohár. Svoju kariéru ukončil v roku 2015.
Hadar Galronová
Hadar Galron (* 1970, Londýn) je izraelská dramatička, scenáristka a herečka.
Životopis
Narodila sa v Londýne do ortodoxnej židovskej rodiny. V trinástich sa odsťahovala s rodinou do Izraela. Najskôr pracovala ako učiteľka, potom cez otcov zákaz vstúpila do armády. Na telavivskej univerzite študovala divadlo. Je vydatá a má tri deti.
O divadlo sa zaujímala už od detstva. V tomto ohľade ju ovplyvnila jej matka, ktorá režírovala školské divadelné predstavenia. Vo svojich dielach kritizuje nerovné postavenie žien v ortodoxnej židovskej spoločnosti. Okrem hrania a písania vážnych hier vystupuje aj v stand-up comedy.
Hadar Galronová dvakrát navštívila Česko: prvýkrát v roku 2008, kedy mala jej hra Mikve premiéru vo Stavovskom divadle, druhýkrát prišla na festival Jiráskův Hronov, v rámci ktorého sa konalo amatérske predstavenie jej hry.
Saint-Rémy-Blanzy
Saint-Rémy-Blanzy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Aisne, v regióne Pikardia.
Poloha
Saint-Rémy-Blanzy má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Rémy-Blanzy má 238 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Quietdrive
Quietdrive je pop punková kapela ktorá vznikla v roku 2002 Minneapolise (Minnesota, Spojené štáty). Skupina debutovala albumom When All Is Left To You (30. máj 2006). Dňa 14.októbra 2008 vyšiel kapele Quetdrive ich najnovší album s názvom Deliverance.
EP
Webstránky: http://www.quietdrive.estranky.sk/
Lampos
Lampos môže byť:
Sipylos (mytológia)
náhľad|Apolón a Artemis zabíjajú Niobine deti, autor:[[Jacques-Louis David (1748–1825)]] Sipylos je v gréckej mytológii syn tébskeho kráľa Amfióna a jeho manželky Nioby.
Apolón sa ihneď zniesol na tébske hradby, pod ktorými cvičil Sypilos so svojimi bratmi. Najskôr jeho šíp zasiahol jeho staršieho brata Isména, ďalší šíp zasiahol jeho a následné šípy zabíjali jeho mladších bratov. Najmladší brat Ilioneus zdvihol ruky k nebu a prosil o milosť. Apolóna jeho prosba dojala, ale bolo už neskoro, lebo šíp už letel.
Keď sa to Niobé dozvedela, v zúfalstve zdvihla ruky k nebu, nie však aby prosila bohyňu o milosť, ale aby jej vykričala, že je aj v tomto nešťastí od nej šťastnejšia, lebo jej ostalo viac detí ako má ona. V tom sa však ozvala struna Artemidinho luku a jej šípy zabili všetky jej dcéry. Nešťastná Niobé nato od hrôzy skamenela.
Koncert
250px|náhľad|Koncert skupiny [[Depeche Mode v Ericsson Globe v Štokholme.]] Koncert (z tal. concerto - koncert, zhoda, dohoda) je verejná alebo spoločenská hudobná produkcia s hudbou. Môže sa konať v súkromných, polosúkromných, poloverejných aj verejných priestoroch. Na programe môže byť tak populárna, ako aj klasická alebo akákoľvek iná hudba so skladbami jedného alebo viacerých autorov, ktoré prevádzkuje jeden alebo niekoľko jednotlivcov, orchester, spevácky zbor alebo hudobná skupina. Koncerty môžu byť súčasťou hudobných festivalov alebo turné a najmä koncerty veľkých hviezd populárnej hudby prinášajú veľké príjmy.
Bracovce
Bracovce sú obec na Slovensku v okrese Michalovce.
Občianska vybavenosť
V obci sa nachádzajú tri novodobé kostoly, evanjelický z roku 1949, reformovaný kostol a rímskokatolícky kostol Ducha Svätého.
The Chronicles of Life and Death
The Cronicles of Life and Death je tretí štúdiový album americkej pop punkovej skupiny Good Charlotte. Z tohto albumu sú známe predovšetkým single „Predictable“, „I Just Wanna Live“, „The Chronicles of Life and Death“ a „We Believe“.
Album The Cronicicle of Life and Death sa distribuoval v dvoch odlišných verziách (Life version, Death version). Album získal zlatú platňu v Rakúsku (15 000 predaných kópií), Spojenom Kráľovstve (100 000 predaných kópií), platinovú platňu v Austrálii (70 000 predaných kópií) a USA (1 000 000 predaných kópií).
Beaudricourt
Beaudricourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pas-de-Calais, v regióne Nord-Pas-de-Calais.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Organizovaná kriminalita
Organizovaná kriminalita je taktické označenie špecifickej skupiny trestných činov, ktoré sú páchané, resp. boli spáchané, členmi organizovaných alebo zločineckých skupín.
Organizovaná kriminalita a organizovaný zločin
V súvislosti s častým zamieňaním pojmov organizovaná kriminalita a organizovaný zločin uvádza Jaroslav Ivor: ''„V mnohých prameňoch sa používajú súčasne a pokladajú sa za identické, v americkej literatúre sa však pojem „organized crime“ používa predsa len užšie na vysoko štruktúrované formy zločinu páchané skupinami mafiánskeho typu. U nás ako aj v iných európskych krajinách sa viac využíva pojem organizovaná kriminalita.“''
Obdobne v publikácii Bezpečnostnoprávna terminológia (2007), z ktorej je prebratá definícia v úvode článku, je k organizovanej kriminalite zahrnuté aj pôsobenie organizovaných skupín, zatiaľ čo k organizovaného zločinu autori zaraďujú výlučne činnosť zločineckých skupín, ktoré sú zložitejšími a dlhodobejšími zoskupeniami.
Okarína
thumb|Okarína
Okarína je starodávny dychový nástroj okrúhleho alebo vajcovitého tvaru, pokladaný za jeden z najstarších hudobných nástrojov vôbec. Ide o typ flautového nástroja pri ktorom sa tóny tvoria dýchaním do náustku a zakrývaním okrúhlych otvorov. Okarína bola pôvodne vyrábaná z pálenej hliny alebo porcelánu. Súčasné nástroje sa však vyrábajú aj z kovu, dreva, či skla. Okaríny sú často zdobené ručným maľovaním v závislosti od krajiny pôvodu.
Pôvod
Pôvod nástroja je v legendách často prisudzovaný Giuseppe Donatimu (*1836 – †1925), ktorý mal nástroj zostrojiť v 19. storočí ako sedemnásťročný. V skutočnosti je vynálezcom jeho novšieho variantu, ktorý sa nazýva podľa Donatiho talianskeho bydliska, Budrio. Napriek tomu existuje viacero dôkazov podľa ktorých sa vek okaríny odhaduje na vyše 12 000 rokov, pričom nástroj má pôvod vo viacerých kultúrach, napr. v mayských či indických. Mnohé z nájdených terakotových okarín mali tvar malých vtákov či iných zvierat, prípadne zemiakovitý tvar ktorý si v kombinácii s príjemným zvukom vyslúžil pomenovanie ,,sladký zemiak".
Typy okarín
Rozoznávame štyri základné druhy okarín:
Lloyd’s building
thumb|Lloyd's Building z [[Leadenhall Street.]] thumb|Pohľad na budovu Lloyd's. V pozadí sa nachádza budova [[30 St Mary Axe.]]
Lloyd's Building je budova a sídlo britskej poisťovacej spoločnosti Lloyd's of London. Budova sa nachádza v londýnskom City na Lime Street.
História
Budovu navrhol britský architekt Richard Rogers a postavili ju v priebehu rokov 1978 – 1986. Podobne ako Centre Georges Pompidou v Paríži, ktoré navrhol Rogers spoločne s Renzom Pianom aj budova Lloyd's je navrhnutá tak, že všetky obslužné zariadenia ako sú napr. schodiská, výťahy, elektrická kabeláž a vzduchotechnika sú umiestnené na vonkajšej strane budovy. Vďaka tejto koncepcii vznikol vo vnútri voľný, inštaláciami neprepchatý priestor.
Stavba sa skladá z troch hlavných a z troch obslužných veží, ktoré obklopujú centrálnu obdĺžnikovú budovu. Hlavnou zvláštnosťou budovy je ohromná poisťovacia miestnosť, ktorá sa nachádza na prízemí. V miestnosti sa nachádza známy zvon z lode Lutine. Poisťovacia miestnosť je obklopená vyhliadkovými balkónmi, ktoré vytvárajú 60 metrov vysoké átrium, do ktorého preniká denné svetlo obrovským presklenným stropom. Balkóny na prvých štyroch podlažiach sú dostupné eskalátormi z vnútra budovy. Balkóny na vyšších poschodiach sú presklenné a sú dostupné výťahmi umiestnenými na vnútornej strane budovy.
Na 11. poschodí je umiestnená rokovacia miestnosť a jedáleň z 18. storočia, ktorú v roku 1763 navrhol Robert Adam pre grófa z Shelbourne. Táto jedáleň sa pôvodne nachádzala v staršom sídle poisťovne a neskôr bola rozobraná na kusy a presťahovaná do novej budovy.
Prvé sídlo poisťovne z roku 1928 bolo zbúrané, aby bolo možné postaviť súčasnú budovu. Hlavný vchod na ulici Leadenhall Street 12 bol zachovaný a tvorí disharmonický dodatok k stavbe z roku 1986.
Dopravné spojenie
Najbližšie stanice London Underground:
Saint-Germain-des-Prés (Loiret)
Saint-Germain-des-Prés je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Loiret, v regióne Centre-Val de Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Horoměřice
Horoměřice je obec v Česku v okrese Praha-západ v Stredočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 3 509 obyvateľov, z toho 1 727 mužov a 1 782 žien, pričom priemerný vek v obci bol 36,8 roka (muži 35,9 roka, ženy 37,6 roka).
Dick Diamonde
Dingeman Adriaan Henry van der Sluijs, známejší pod umeleckým menom Dick Diamonde, v Austrálii Van der Sluys (* 28. december 1947, Hilversum, Holandsko) bol basgitarista skupiny The Easybeats. Gitarista George Young sa presťahoval zo Škótska, spevák Stevie Wright a bubeník Snowy Fleet boli Angličania a zostávajúci dvaja členovia skupiny boli Holanďania, gitarista Harry Vanda a basgitarista Dick Diamonde.
Pavol Kalinaj
Pavol Kalinaj (* 14. júl 1915, Bijacovce – † 17. február 1951, Bratislava ) bol pracovník Miestneho veliteľstva Zboru národnej bezpečnosti v Bratislave a obeť komunizmu popravený za vyzvedačstvo a ohrozenie obrany republiky.
Životopis
Narodil sa v Bijacovciach, okres Levoča. V roku 1937 narukoval na vojenskú prezenčnú službu do Opavy. Dvakrát bol ranený v bojoch a v roku 1940 sa zamestnal ako čatár na Hlavnom veliteľstve polície v Bratislave. Odtiaľ ho prepustili ako nespoľahlivého v roku 1942 kvôli odôvodnenému podozreniu z ukrývania židovského obyvateľstva.
Neskôr pracoval v kancelárii Miestneho veliteľstva Zboru národnej bezpečnosti v Bratislave, kde sa stretol s Bernardom Jaškom a pomáhal získavať informácie o perzekúcii Cirkvi.
17. februára 1951 o 4:55 ráno Bernarda Jaška a Pavla Kalinaja popravili na nádvorí súdneho väzenia v Bratislave.
Dňa 30. novembra 1990 boli rehabilitovaní rozsudkom Vyššieho vojenského súdu v Trenčíne a 16. júna 2004 im prezident republiky udelil Rad Ľudovíta Štúra III. triedy in memoriam.
V roku 2012 vznikol o Pavlovi Kalinajovi a o jeho kolegovi Bernardovi Jaškovi dokumentárny film 22 hláv.
Falso Azufre
Falso Azufre je názov neaktívneho vulkanického komplexu, tvoreného sústavou prekrývajúcich sa kráterov, dómov a lávových prúdov, ležiacich v 15 km dlhej, východo-západnej línii na hraniciach Čile a Argentíny. Vek komplexu je odhadovaný na pleistocén až holocén, mladšia časť leží v Argentíne.
Iné projekty
.
Erhard Schmidt
Erhard Schmidt (* 13. január 1876, Tartu, Estónsko, vtedy Derpt, Estónska gubernia – † 6. december 1959, Berlín, Nemecko) bol nemecký matematik známy najmä vďaka tzv. Gramovmu-Schmidtovmu ortogonalizačnému procesu. Obzvlášť významná je však predovšetkým jeho práca v oblasti funkcionálnej analýzy, kde spolupracoval so svojim školiteľom, Davidom Hilbertom. Po Schmidtovi a Hilbertovi je pomenovaný tzv. Hilbertov-Schmidtov operátor.
Mad Season
Mad Season bola americká rocková skupina, ktorú založili niektorí členovia rôznych grunge skupín (Alice in Chains, Screaming Trees, Pearl Jam) v roku 1994. Najprv skupinu tvorilo trio Mike McCready (gitara), Barrett Martin (bicie) and John Baker Saunders (basgitara). Neskôr sa pridal spevák Layne Staley, s ktorým sa McCready zoznámil na protidrogovom liečení.
Skupina vydala jediný album Above so skladbami ako "River of Deceit" a "Wake up". V skladbách "I'm Above" a "Long gone day" spieva aj Mark Lanegean zo Screaming Trees. Kapela bola smutne poznačená drogami, čo viedlo aj k jej zániku v roku 1999. Drogy napokon boli príčinou smrti ďalších dvoch členov skupiny - John Baker Saundersa (1999) a Layne Staleyho (2002).
Asmara
Asmara je hlavné mesto Eritrey.
Dejiny
Nachádza sa v regióne Zoba Ma'akel a jej dejiny siahajú do stredoveku. V okolí mesta sídlili 4 kmene, ktorých spojením vznikla osada Arbaete Asmara (v preklade „štyria sa spojili“). Mestský ráz dostala Asmara počas talianskej kolonizácie v 19. storočí a po vzniku Eritrey sa stala jej hlavným mestom. Počas okupácie krajiny Etiópiou mesto upadlo, no po obnovení samostatnosti krajiny sa začala jeho obnova.
Asmara je sídlom patriarchu Eritrejskej ortodoxnej cirkvi a metropolitu Eritrejskej katolíckej cirkvi.
Reggatta de Blanc
Reggatta de Blanc je druhý album anglickej rockovej skupiny The Police, vydaný 5. októbra 1979. Na prvom mieste v rebríčku v Spojenom kráľovstve sa udržal 4 týždne. Skladba „Reggatta De Blanc“ získala ocenenie Grammy za najlepšie inštrumentálny výkon.
Zoznam skladieb
Autorom piesní je Sting okrem uvedených výnimiek.
Narodeniny
vpravo|thumb|150px|Čokoládová torta pripravená na narodeniny Za narodeniny sa obyčajne označuje konkrétny deň v roku, v ktorý sa človek narodí. Ide o sviatok pre konkrétneho človeka. Zvyčajne sa na narodeniny praje všetko dobré a oslávenci sa obdarujú darčekmi. Ako pohostenie pre hostí sa obyčajne podáva narodeninová torta.