cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jahodovec obyčajný
Využitie v potravinárstve
V niektorých častiach Stredomoria (napríklad v Alžírsku alebo na Korzike) sa fermentované plody používajú na výrobu istého druhu vína, destiláciou ktorého sa dá získať brandy. Jahodovec je výbornou včelárskou rastlinou a v minulosti sa z neho v Španielsku získaval cukor. V Líbyi sa táto rastlina používa na zafarbovanie koží načerveno. V Portugalsku sa z neho zas vyrába obľúbená domáca pálenka.
Iné využitia
Drevo jahodovca je ťažké, tvrdé a jemnozrnné. Taktiež je ohybné a ľahko sa opracuváva. Používa sa na výrobu rukovätí rôznych nástrojov, ale tiež sa z neho robia stĺpy, alebo sa využíva na kúrenie buď vo forme kuriva, alebo vo forme dreveného uhlia. V Spojených štátoch amerických sa z neho robia luky.
História
Jedna legenda vraví, že z krvi obra Géryona, po tom, ako ho skolil Herkules, sa zrodil strom, ktorý plodil ovocie bez kôstky v období roka, keď sa na oblohe začínajú objavovať Plejády. Pre Rimanov bol tento strom posvätný. Zasvätili ho nymfe Cardei, ktorá bola milenkou boha Jánusa a ochraňovala prah domovov. Jeho konáre sa tiež pokladali na rakvy. V klasickom období z jeho dreva vyrábali Gréci flauty. Španielski vtáčnici v 18. storočí používali semienka jahodovca pri chytaní vtákov v zimnom období.
Symbolika
Jahodovec je vyobrazený na madridskom erbe spolu s medveďom, ktorý sa oň opiera prednými končatinami. Jednotliví autori sa nevedia zhodnúť, prečo je na erbe práve takýto výjav. Je možné, že tak rozhodla madridská mestská rada, aby odlíšila svoj majetok od vlastníctva madridskej cirkvi, ktorá vo svojom znaku používala chodiaceho medveďa. Humorista a karikaturista Antonio Mingote si vo svojej knihe Dejiny Madridu význam erbu vysvetlil ďalším spôsobom: „[...] pôvodný obyvateľ tejto krajiny – medveď, objíma tento strom, aby neprišiel radný a nezrezal ho“.
Príbeh medveďa a jahodovca v madridskom erbe sa zrejme spája so snahou zjednotiť záujmy dvoch majiteľov veľkostatkov. Na prvom statku už niekoľko storočí prevládal lesný porast, zatiaľ čo na tom druhom prevládali pastviny. Medveď mal byť spojovacím prvkom medzi oboma pozemkami. Je zaujímavé, že v dobe, keď bol erb vytvorený, v Madride už žiadne medvede nežili, keďže z loveckého revíru v oblasti Monte del Pardo sa vytratili už pred jedenástym alebo dvanástym storočím. Táto oblasť tak isto nebola vhodná pre šírenie jahodovca, keďže tu preň panujú nevhodné poveternostné podmienky, a preto tu vo voľnej prírode nerastie.
Vedecká klasifikácia
Arbutus unedo ako prvý popísal Carl Linné vo svojej knihe Druhy rastlín (Species plantarum) v roku 1753.
Arbutus: jedno z dvoch mien, ktoré používali latinsky hovoriace národy na pomenovanie stredomorského zástupcu tohto druhu. Používal ho napríklad aj Vergílius vo svojich Georgikách (2, 69).
unedo: latinské slovo odvodené od výrazu unum tantum edo – Zjem iba jeden. Ide o druhý výraz, ktorý sa používal na pomenovanie tohto kra: Plínius starší – Naturalis Historia (15, 98 a 23, 151). Kvalitatívne adjektívum odkazuje na fakt, že plody tohto kra môžu obsahovať alkohol, keďže na konároch zostávajú pomerne dlho, vinou čoho môžu podliehať fermentácii.
Barretaine
Barretaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Merops
Merops (Merops, ) môže byť v gréckej mytológii:
Merops môže byť aj:
Kobylí vrch (Ostrôžky)
Kobylí vrch je vrch v pohorí Ostrôžky. Leží nad obcou Horný Tisovník, približne južne od Detvy.
Poloha
Masív sa nachádza v centrálnej časti pohoria. Leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Detva a Lučenec a zasahuje na katastrálne územie obce Horný Tisovník a Ábelová. Najbližším sídlom je na juhozápadnom úpätí situovaný Horný Tisovník, juhovýchodne leží osada Madačka a jej materská obec Ábelová a severne Stará Huta.
Opis
Kobylí vrch je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Páleniska južným smerom na Kruh. Severným smerom leží Ostrôžka a Páleniská, západným Javorie  a Sokolovo bralo, južným susedí plytkým sedlom oddelená Vlčia skala  a Lysec  a východným Budinská skala , Stanová  a Bralce. Oblasť patrí do povodia rieky Ipeľ; západne sa zvažujúce svahy odvodňuje potok Tisovník, voda z východnej časti odteká prítokmi Madačky. V tejto časti pohoria nevedú značené trasy.
Výhľady
Nesúvislý lesný porast vrcholovej časti umožňuje obmedzený rozhľad. Z vhodných miest s nízkou vegetáciou možno vidieť okolité vrchy Ostrôžok a susedného Javoria, nezriedka však tiež Veľkú Fatru, Nízke Tatry, Poľanu a Veporské vrchy. Južným smerom vidieť viaceré horstvá severného Maďarska.
Prístup
Na vrch nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný poľnými a lesnými cestami z okolitých usadlostí.
Ivan Mojík
Ivan Mojík (* 2. november 1928, Turzovka† 18. apríl 2007, Bratislava) bol slovenský básnik, literárny kritik a prekladateľ prenasledovaný z politicko-ideologických príčin. Bol tiež výtvarným umelcom.
Život
V období rokov 19391948 študoval na gymnáziu v Skalici. Po maturite sa zamestnal v literárnej redakcii Československého rozhlasu, pokračoval v časopise Mladá tvorba a od 1961 pôsobil v denníku Práca, kde bol v 1967 - 1970 vedúcim kultúrnej rubriky a zástupcom šérfedaktora. Jeden rok, 1966 – bol sekretárom „Zväzu česko-slovenských spisovateľov v Prahe”. Po roku 1968 v období normalizácie sa presunul medzi politické persony non grata, štátna moc mu zabránila vykonávať jeho povolanie, pričom istý čas bol celkom bez práce. V rokoch 19711974 pracoval v knižnom veľkoobchode. V 19741980 vykonával prácu propagačného referenta v Tatrane. V rokoch 19801989 bol korektorom v „Západoslovenským tlačiarňach”, pred dôchodkom dostal prácu v časopise Romboid.
==Dielo == Ivan Mojík debutoval poémou „Pieseň o Mirkovi Nešporovi” (1952) (pozn. Mirko Nešpor) v duchu vtedajšej angažovanosti. Po nej vydal zbierku intímnej lyriky „Hlboko v srdci” (1955), ktorá bola pre jeho autorský vývoj dôležitejšia. Básnická zbierka „Dnešný vzduch” (1958), o ktorej deklaroval, že je poetikou civilnej obraznosti, no zároveň si v nej zvolil tému politicky konfliktnú, mu vyniesla zásah cenzora. Po tejto etape vydal v období Pražskej jari „Blahoželanie ohňu” (1968) a „Rekonštrukcia vzdychu”. „Rekonštrukcia vzdychu” vyjadruje obavu z dehumanizácie sveta. Obidve zbierky sú v štýle poetizmu a surrealizmu. V literárnej kritike uplatňoval antitradicionalistické vnímanie poézie. Zbierka „Zrozumiteľný človek” (1980), ktorú mu publikovali po desiatich rokoch normalizačného tlaku, sa vyznačuje invenčnou pestrosťou vo všetkých ohľadoch. Nasledovali básnické zbierky „Sklené deti” (1988) a „Popoludnie v štvrtom rozmere“ pokračujúce v metóde aj štýle, ktoré sú presne v intenciách surrealizmu. Mojík využíva viazaný aj voľný verš, voľný prúd myšlienok, voľné radenie asociácií. Básnická zbierka „Tekuté oči” (1999) je intenzívne surrealistická, autor sa pohráva aj s jej formálnou stránkou. Vkladá do diela grafické značky, chemické vzorce, útržky cestovného poriadku, čo už hraničí s postmoderným stvárnením. Podobnou poetickou zbierkou je „Obrana jazvy”. Zbierka „Divé stromy neplačú” bola vytvorená v 70. a 80. rokoch 20. storočia a kvôli normalizačnému dištancu nemohla byť vydaná. Zbierka poézie „Kričať” s podtitulom „23 neofuturistických básní” je literárny experiment nadväzujúci na avantgardu 20. rokov 20. storočia. V tomto zmysle pokračujú aj jeho zbierky poézie „Zlodej pŕs” (2001), „Hra v kocky” (2002), „Slepec a labuť” (2003). Posledná spomenutá je kritikou považovaná za vrchol jeho tvorby.
Mojík prekladal aj diela autorov John Updike: „Z dreva tesaný vták”, François Villon: „Kodicil”, Pedro Calderón de la Barca: „Život je sen” a ďalšie, hlavne z francúzštiny a angličtiny. Zaoberal sa výtvarným umením, tvoril koláže, ktorými ilustroval svoje publikácie.
Gmina Nur
Gmina Nur je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 102,85 km² a žije tu 3191 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 31,03 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Ostrów Mazowiecka.
Gmina Nysa
Gmina Nysa je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Opolskom vojvodstve.
Má rozlohu 217,6 km² a žije tu 59868 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 275,13 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Nysa.
Clutch
Clutch (v angličtine doslova: uchopenie, pazúr, chápadlo (v technike), automobilová spojka) môže byť:
Baume-les-Messieurs
Baume-les-Messieurs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Medveď pyskatý
Medveď pyskatý patrí medzi menšie druhy medveďov. Je to myrmekofágna šelma (živí sa najmä mravcami alebo termitmi), ktorá pochádza z indického subkontinentu. V kohútiku meria 60 – 90 cm a dĺžka tela je 150 – 190 cm, z toho na chvost pripadá 15 – 18 cm (v porovnaní s ostatnými medveďmi má jeho chvost najväčšiu priemernú dĺžku ). Jeho hmotnosť sa pohybuje od 55 do 145 kg, pričom samce sú o 30 – 40 % ťažšie ako samice. Čiernu srsť na hrudi zdobí svetlá, takmer biela škvrna v tvare polmesiaca alebo písmena „U“ či „Y“. Jeho nezvyčajne huňatá, rozcuchaná srsť, kvôli miernejšiemu podnebiu bez podsady, môže dosahovať dĺžku až 30 cm.
Medveď pyskatý obýva širokú škálu biotopov: suché a vlhké tropické lesy, savany, kroviny a lúky až do nadmorskej výšky 2 000 metrov. Celosvetový areál zahŕňa Indiu, Teraje v Nepálu a mierne klimatické oblasti Bhutánu a Srí Lanky. Tvorí dve samostatné a izolované populácie (dva poddruhy) – M. u. ursinus (India, Nepál) a M. u. inornatus (Srí Lanka). Kedysi sa vyskytoval na oveľa väčšom území, kým nebol intenzívne lovený, pretože bol považovaný za nebezpečného škodcu. V súčasnosti je najviac ohrozený ničením životného prostredia. Hoci nie sú známe údaje o početnosti druhu, je klasifikovaný ako zraniteľný (2016).
Medveď pyskatý je väčšinou samotársky, s inými jedincami sa stretáva len v období rozmnožovania, ktoré môže prebiehať kedykoľvek počas roka. Samec sa často páruje len s jednou samicou, takže súboje medzi samcami sú skôr výnimočné. Samica je gravidná 4 – 7 mesiacov (vrátane oneskorenej implantácie) a rodí 2 – 3 holé mláďatá v dobre ukrytej nore. Keď trochu vyrostú, malé medvieďatá sa držia matky na chrbte. Po niekoľkých týždňoch sú už celkom samostatné, ale zostávajú s matkou ešte 2 – 3 roky, takmer do dospelosti. Môžu sa dožiť až 40 rokov, ale tohto veku skôr len v zajatí.
Hoci ide o medveďa pomerne malého vzrastu, samica s mláďatami, podobne ako iné medvede, dokáže svoje potomstvo brániť veľmi odhodlane a agresívne. Nebezpečné môžu byť aj medvede prebudené počas denného spánku, napríklad drevorubačmi, zberačmi medu alebo lesných plodov. Spomedzi všetkých druhov medveďov má práve medveď pyskatý na svedomí pravdepodobne najviac útokov na ľudí. Boli zaznamenané aj prípady, keď roztrhali a možno aj čiastočne zjedli človeka. Miestna ľudová múdrosť hovorí, že medveď pyskatý oplýva silou desiatich a dôvtipom dvanástich mužov.
Gmina Nurzec-Stacja
Gmina Nurzec-Stacja je vidiecka gmina v Poľsku v Podleskom vojvodstve.
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Siemiatycze.
Jeremy Renner
Jeremy Renner (* 7. január, 1971, Modesto, Kalifornia, USA) je americký herec.
Gmina Oborniki
Gmina Oborniki je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 340,16 km² a žije tu 31541 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 92,72 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Oborniki.
Gmina Oborniki Śląskie
Má rozlohu 153,75 km² a žije tu 17838 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 116,02 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Trzebnica.
Interlingue
Interlingue, predtým Occidental, je medzinárodný pomocný jazyk vydaný v roku 1922. Jeho tvorca Edgar de Wahl ho navrhol tak, aby dosiahol maximum tak gramatickej pravidelnosti, ako aj prirodzeného charakteru. Slovník je založený na už existujúcich slovách z rôznych jazykov a odvodzovacom systéme, ktorý používa uznávané predpony a prípony.
Literatúra
Hlavné literárne texty v Occidental sa objavili v Cosmoglotte. V Interlingue bolo publikovaných aj niekoľko pôvodných aj prekladaných diel. Ďalšie texty sa objavili v časopise Helvetia, ale tieto boli menej časté. Micri chrestomathie je príkladom preloženého diela s kompiláciou textov Jaroslava Podobského, H. Pášmy a Jana Kajša z roku 1933.
Niektoré pôvodné texty vydané ako samostatné knihy sú:
Gmina Obryte
Gmina Obryte je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 139,73 km² a žije tu 4820 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 34,5 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Pułtusk.
Baverans
Baverans je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Gmina Obrazów
Gmina Obrazów je vidiecka gmina v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve.
Baverans
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Gmina Obrazów
Má rozlohu 71,86 km² a žije tu 6715 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 93,45 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Sandomierz.
Gmina Obrowo
Gmina Obrowo je vidiecka gmina v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve.
Baverans
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Gmina Obrowo
Má rozlohu 161,97 km² a žije tu 10010 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 61,8 osôb/km².
Vlčia skala (Ostrôžky)
Vlčia skala je vrch v pohorí Ostrôžky. Leží nad obcou Horný Tisovník, približne južne od Detvy.
Gmina Obrowo
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Toruń.
Baverans
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vlčia skala (Ostrôžky)
Poloha
Masív sa nachádza na západe centrálnej časti pohoria. Leží v Banskobystrickom kraji, na hranici okresov Detva a Lučenec a zasahuje na katastrálne územie obce Horný Tisovník a Ábelová. Najbližším sídlom je na západnom úpätí situovaný Horný Tisovník, východne leží osada Madačka a jej materská obec Ábelová a južne Dolný Tisovník a Červeňany.
Opis
Vlčia skala je súčasťou hrebeňa, ktorý vedie od Páleniska južným smerom na Kruh. Severným smerom leží sedlom oddelený Kobylí vrch, Páleniská a Fekiačov vrch , západným Javorie , Sokolovo bralo a Bralo , južným susedí nevýrazný Hrb , Kruh  a Lysec  a východným Lazový vrch , Stanová  a Bralce. Oblasť patrí do povodia rieky Ipeľ, kam vodu zo západných svahov odvádza potok Tisovník, z východných odteká jeho prítokom Madačka. V tejto časti pohoria nevedú značené trasy.
Prístup
Na vrch nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný poľnými a lesnými cestami z okolitých usadlostí.
Beaufort (Jura)
Beaufort je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gmina Obsza
Gmina Obsza je vidiecka gmina v Poľsku v Lubelskom vojvodstve.
Má rozlohu 113,23 km² a žije tu 4411 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 38,96 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Biłgoraj.
Gmina Obrzycko
Gmina Obrzycko je vidiecka gmina v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 110,65 km² a žije tu 4219 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 38,13 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Szamotuły.
Gmina Ochotnica Dolna
Gmina Ochotnica Dolna je vidiecka gmina v Poľsku v Malopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 141,03 km² a žije tu 7921 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 56,17 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Nowy Targ.
Senior (cirkev)
Senior je oficiálny titul, ktorý je bežný v protestantských cirkvách, zahŕňa riadiacu alebo dozornú funkciu. Najčastejšie sa funkcia vyskytuje v evanjelickej cirkvi. Funkciu seniora poznajú aj niektoré ďalšie protestantské cirkvi ako napríklad Reformovaná cirkev, alebo Cirkev bratská.
Slovensko
Duchovný predstaviteľ Evanjelickej cirkvi a. v. na Slovensku, ktorý stojí na čele cirkevno-organizačnej jednotky nazývanej seniorát. Senior je prvým duchovným pastierom a vedúcim náboženského života v senioráte. Senior spolu so seniorálnym dozorcom zodpovedajú za činnosť seniorátu. Za seniora môže byť zvolený zborový farár, ktorý dosiahol vek minimálne 35 rokov a aspoň 3 roky pôsobí v danom senioráte. Volia ho členovia zborov seniorátu v priamych voľbách.
Východná a stredná Európa
V krajinách Strednej Európy, ako aj v Poľsku, bol senior na regionálnej úrovni vedúcim protestantským duchovným, čo zodpovedalo tomu, čo sa inde zvyčajne nazývalo dozorcom. V Evanjelickej cirkvi A.B. na Slovensku a v Evanjelickej cirkvi českobratskej tento titul zostalo dodnes. V Evanjelickej cirkvi A.B. v Rakúsku existovalo niekoľko seniorov v rámci superintendenta (diecézy), z ktorých každý viedol seniorát. V súčasnosti je volený zástupca vrchného dozorcu nazývaný Superintendenten Senior.
Nemecko
Senior bol buď senior pastor, alebo bol zvolený spomedzi členov ministéria. V Hamburgu až do roku 1981 bol vedúcim pastorom senior a tým aj zástupca regionálneho biskupa. Ako zástupca duchovenstva stál pred správcom, ktorého menoval vlastník suverénneho cirkevného pluku, ale často bol aj jeho zástupcom. V niektorých mestách (napr. Hamburg a Lübeck) bola výsada cirkvi úplne prenesená na seniora.
Zrušením suverénneho cirkevného hodnostárstva v roku 1918 a vznikom synodálnych a biskupských cirkevných foriem stratili úrad dôležitosť. Počas 20. storočia bol zrušený.
Titul pre dozorcu farnosti Erfurt v Evanjelickej cirkvi v strednom Nemecku (EKM) sa zachoval. Vedúci pastor reformovanej cirkvi v EKM má tiež názov „Reformovaný senior“.
Gmina Odolanów
Gmina Odolanów je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 136,03 km² a žije tu 13867 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 101,94 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Ostrów Wielkopolski.
Ezio Auditore
Ezio Auditore alebo celým menom Ezio Auditore da Firenze (* 24. jún 1459, Florencia† 30. november 1524, Florencia) je fiktívna postava hernej a knižnej série Assassin's Creed. Pôvodom florentský patricij, syn bankára, neskôr člen a veľmajster rádu asasínov bojujúceho proti svetovej nadvláde templárov reprezentovanými často rôznymi historickými osobami (napr. Borgiovci). Postava bola kritikmi prijatá spravidla veľmi pozitívne a získala viacero ocenení.
Výskyt v sérii
Ako jedinej postave hernej série Assassin's Creed mu bolo venovaných viacero dielov. Ezio bol ústrednou postavou herných dielov:
Okrem toho sa v menšej miere vyskytoval aj v iných dieloch série a v niektorých ďalších videohrách ako Soulcalibur V či For Honor. Záverom jeho života sa zaoberal krátky animovaný film Assassin's Creed: Embers, vyskytol sa tiež vo filme Assassin's Creed: Lineage.
Eziov príbeh
Ezio je predkom Desmonda Milesa, protagonistu raných príbehov série Assassin's Creed. Desmond Miles prežíva Eziov život prostredníctvom zariadenia Animus, ktoré odomyká skryté spomienky vo vnútri jeho DNA.
Assassin's Creed II
Ezio sa narodil na sviatok svätého Jána Krstiteľa, patróna mesta Florencia, do rodiny Auditoreovcov. Jeho otcom bol florentský bankár Giovanni Auditore, člen rádu asasínov. Jeho matka Maria bola ženou v domácnosti a známou mecenáškou umenia. Zoznámila Ezia s Leonardom da Vinchim, ktorý bol jednou z mnohých historických postáv v sérii Assassin's Creed. Ezio mal troch súrodencov: sestru Claudiu a bratov Federica a Petruccia.
Séria Ezia spočiatku vykresľuje ako mladého, pekného a horkokrvného mestského šľachtica, ktorý vykonáva drobné služby pre svojho otca a zároveň žije svoj vlastný, privilegovaný život. V pouličných bitkách súperí s gangom klanu Pazziovcov na čele s Eziovým rivalom Vierim a užíva si spolu so svojim bratom a priateľmi mladosť. Miluje Cristinu Vespucciovú a jeho život nemožno rozlíšiť od života iného florentského mešťana.
Zmena v Eziovom živote nastala po nečakanom zatknutí celej jeho rodiny. Ezio sa zachránil len vďaka tomu, že vybavoval pochôdzku pre svojho otca. Ako dobrý lezec, vyliezol Ezio na vežu Pallazo della Signoria, kde navštívil zatknutého otca. V poslednom rozhovore mu otec dal pokyny o tajnom úkryte v rodinnom dome, v ktorom Ezio objavil otcovu asasínsku výzbroj i dokumenty potvrdzujúce sprisahanie proti jeho rodine. Spoliehajúc sa na otcovho starého priateľa Uberta Albertiho, odovzdal mu Ezio materiály, ktoré mohli dokázať nevinu jeho rodiny. Na druhý deň však Ezia čakala zrada a verejná poprava jeho otca a bratov. Sám Ezio sa zachránil len útekom. S pomocou mestských kurtizán sa vyškolil v niektorých zručnostiach vrahov a zavraždil Uberta Albertiho. Spolu so sestrou a matkou následne odišiel žiť na rodinné sídlo v Monteriggioni. Po ceste boli síce prepadnutí Vierim de Pazzi, boli však zachránení Eziovým strýkom Mariom.
Mario synovca ďalej v príbehu vycvičil v boji a zoznámil ho s asasínskym prostredím. Ezio naďalej túžil po pomste, chcel však tiež odísť do Španielska. Odmietol preto rodinné dedičstvo. Nakoniec sa však pridá k ťaženiu proti Pazziovcom, ktorí stáli za spiknutím proti jeho rodine. V San Gimignano zavraždí svojho rivala Vieriho a po odhalení širšieho sprisahania na čele s Rodrigom Borgiom vstupuje do boja proti nim.
V rámci príbehu prejde Eziov charakter zásadným vývojom. Spočiatku nerozvážny mladík prechádza nepokojným štádiom pomsty k boju za vyššie ciele a ideály. Učí sa zároveň úcte voči životu a smrti. Každú výraznejšiu zavraždenú osobu v príbehu pred smrťou vyprevadí do posmrtného života. Potom, čo jeho obeť zomrie, snaží sa povedať nejakú hlbokú myšlienku s legendárnou hernou frázou „Requiescat in pace“ na konci. „Vizuálna stránka scény, kde Ezio drží obeť v náručí, veľmi pripomína pietu, archetypálnu pózu, v ktorej Panna Mária smúti nad mŕtvym telom Ježiša“.
Počas uskutočňovania svojej pomsty sa Ezio zapletie do politických bojov v Taliansku. Bráni rod Mediciovcov pred sprisahaním Pazziovcov, spriatelí sa s „prvou dámou Itálie“ Caterinou Sforzovou, ktorej pomáha proti bratom Orsiniovcom a aktívne zasahuje do benátskej politiky. Po dlhých peripetiách sa konečne dostáva k Rodrigovi Borgiovi, mužovi, ktorý bol zodpovedný za smrť jeho otca a bratov. Rodrigo, vodca templárov sa v príbehu hrdo vyhlásil za proroka a pustil sa spolu so svojimi prisluhovačmi s Eziom do súboja. Vo vypätej situácii prišli Eziovi na pomoc členovia asasínskeho rádu, ktorým sa podarilo presilu prekonať. Hlavný protivník Rodrigo síce z boja utiekol však, asasínom sa však do rúk dostal legendárny predmet, úlomok (jablko) raja. Ezio bol slávnostne prijatý do rádu, kde sa spoznal s ďalšou historickou osobou v príbehu: s Niccolom Machavellim.
Templári sa následne pokúsili mocný artefakt od Ezia znovu získať, boli však neúspešní. Mocné rajské jablka ale od omráčeného Ezia získal mních Girolamo Savonarola, ktorý následne vo Florencii rozpútal náboženský teror. Eziovi sa nakoniec podarilo Savonarolu poraziť, v rámci nepokojov v meste však zomrela jeho prvá láska Cristina. V tomto období nastáva Eziov ďalší obrat, čo sa prejavilo v jeho prejave Florenťanom, ktorých vyzval, aby šli svojou vlastnou cestou a spoliehali sa na svoje vlastné myšlienky, nie na to, čo im povedali tí, ktorí mali moc.
Záver prvého dielo dielu eziovskej trilógie tvorí Eziova cesta do Ríma, kde sa musí postaviť Rodrigovi Borgiovi, ako novozvolenému pápežovi Alexandrovi VI. Borgia sa podľa assassínskeho príbehu pápežom stal preto, aby ovládol ďalší úlomok raja, s pomocou ktorého sa chcel dostať do zamknutej svätyne pod Sixtínskou kaplnkou: k samotnému Bohu, ktorého moc by potom mohol zneužiť. V poslednom boji bol však Eziom porazený. Ezio sa nakoniec musí konfrontovať s motívom Assassin's Creed série: vstúpi do Svätyne, kde uvidí hologram ženy, ktorá si hovorí Minerva. Od nej sa dozvie, že jej druh (rímski bohovia) sú obyčajní smrteľníci, ktorí žili skôr (vyspelá prvá civilizácia). Hologram Ezia ako stredovekého človeka zmiatol ešte viac preto, že prostredníctvom Ezia hovoril k inej bytosti, Desmondovi Milesovi. Vysvitlo, že Ezio bol prorok, ktorý mal upozorniť moderný svet pred skazou.
Assassin's Creed: Brotherhood
V druhej časti série príbeh Ezia zavedie do obdobia pontifikátu Alexandra VI. Počas obliehanie rodinného sídla Monteriggioni vedeného Cesarem Borgiom zomiera Eziov strýko Mario a Ezio sa v rámci pomsty a boja proti templárom dostáva do Ríma. Tam ho sprevádza Niccolò Machiavelli. V sídle pápežstva bojuje proti zhýralým Borgiovcom reprezentujúcim vedenie templárskeho rádu. V závere hry Ezio v bitke o Vianu v boji poráža a spôsobuje smrť Cesareho Borgiu. Ani tejto časti série nechýba fantasy motív tiahnuci sa celou sériou.
Assassin's Creed: Revelation
Po udalostiach Assassin's Creed: Brotherhood objaví zostarnutý Ezio list, ktorý zanechal jeho otec a ktorý hovorí o skrytej knižnici legendárneho asasína Altaïra Ibn-La'Ahada. Nachádzať sa mala pod asasínskym hradom Masjaf (v anglickom znení hry aj v českom preklade Masyaf). Po príchode do Masjafu začiatkom roku 1511 Ezia prepadnú templári, ktorí obsadia pevnosť a hľadajú aj Altairovu knižnicu. Knižnica je však zapečatená. Po úteku zo zajatia a zavraždení templárskeho kapitána Ezio objaví denník Niccola Polo (otec Marca Pola), ktorý hovorí o piatich kľúčoch - pečatiach ukrytých v Konštantínopole.
Po príchode do Konštantínopolu začína Ezio hľadať pečate a zároveň pomáha miestnemu asasínskemu cechu na čele s Yusufom Tazimom zvrhnúť nadvládu templárov. Tých v príbehu reprezentujú „Byzantínci“ (nie úplne v historickom význame) pracujúci v podsvetí. Eziovi sa postupom času podarí vyhladiť templársky vplyv v meste. V Konštantínopole Ezio spozná zberateľku kníh Sofiu Sartorovú, ktorá mu pomáha v hľadaní informácií o pečatiach a do ktorej sa zamiluje. V rámci príbehu tiež Ezio spozná a spriatelí sa s princom Süleymanom či osmanským námorníkom Piri Reisom. Neskôr Ezio cestuje do templárskej operačnej základne, podzemného mesta v Kapadócii. Po zavraždení templárskeho vodcu Manuela Palaiológa a získaní posledného kľúča sa ukáže, že skutočnou hlavou templárov je strýko osmanského princa Süleymana, princ Ahmet. Ezio pod nátlakom zo strachu o Sofiin život odovzdá Ahmetovi kľúče ku knižnici. Po Sofiinej záchrane sa však pustí do prenasledovania a získa pečate späť. Medzitým sa do Konštantínopola vráti sultán Selim I., ktorý Ahmeta zabije. Poďakuje síce Eziovi za záchranu svojho syna Süleymana a jeho krajiny, zároveň mu však prikáže, aby navždy opustil Osmanskú ríšu. Ezio a Sofia sa vracajú do Masjafu a otvárajú knižnicu. V nej Ezio nájde Altaïrovu mŕtvolu s artefaktom sprostredkujúcim ďalšie posolstvo Desmondovi Milesovi a dnešnej spoločnosti. Starý Ezio sa rozhodne, že videl dosť násilia a tajomstiev na jeden život a zanecháva rajské jablko v knižnici.
Ezio vo vedľajších častiach série
V rámci Assassin's Creed II: Discovery, ktorý sa odohráva po roku 1490, cestuje Ezio do Španielska, kde je jeho cieľom oslobodenie asasínov uväznených španielskou inkvizíciou. Pri tom zistí, že sa templári plánujú plaviť sa na západ, aby objavili Nový svet. Ezio zachraňuje Krištofa Kolumba a zabíja Tomása de Torquemadu či ďalšie osoby z templárskeho prostredia. Po tom, čo templári obkľúčia Granadu, pomáha Ezio zachrániť maurského kráľa Muhammada XII.
Posledné dni Eziovho života sú znázornené v krátkom animovanom filme Assassin's Creed: Embers. Po odchode z rádu asasínov sa Ezio usadil v toskánskej vile neďaleko Monteriggioni. Spolu so Sofiou Sartoriovou má dve deti, Flaviu a Marcella. V roku 1524 sa pri jeho dverách objaví záhadná Číňanka, ktorá ho prosí o pomoc. Šao Ťün (angl. Shao Jun) je členkou porazeného čínskeho rádu asasínov. Ezio Šao po dlhom presviedčaní pomôže a poradí, čím sa má v živote riadiť. Po tom, čo Šao odprevadí späť do Číny, Ezio na florentskom námestí vo veku 65 rokov zomiera na infarkt. Jeho posledné slová adresoval v liste svojej žene.
Externé odkazy
Ezio Auditore In: Assassin's Creed Wiki (fandom wiki)
Spoločný európsky referenčný rámec pre jazykové znalosti
Spoločný európsky referenčný rámec pre jazykové znalosti (skratka SERR, anglicky CEFR – Common European Framework of Reference for Languages) je dokument Rady Európy Európskej únie, ktorý obsahuje popis schopností, získaných jednotlivcami, ktorí študujú cudzí jazyk krajín EÚ, a slúži na určenie stupňa jazykovej úrovne a úrovne jazykového vzdelávania v rôznych oblastiach. Jeho hlavným cieľom je poskytnúť metódu pri overovaní jazykových poznatkov a ich vyučovaní, ktorá sa uplatňuje pri hodnotení jazykovej úrovne vo všetkých jazykoch krajín Európy.
Šliapacia električka Sylvestra Krnky
náhľad|Sylvestr Krnka r. 1884 Šliapacia električka Sylvestra Krnky je dnes už úplne zabudnutý, kuriózny dopravný prostriedok z roku 1895. K zostrojeniu tejto električky viedla Krnku predovšetkým snaha prísť s niečím novým. Ľudia v tej dobe odmietali určité spôsoby pohonov dopravných prostriedkov z rôznych dôvodov. Parná električka znečisťovala okolie dymom, elektrická električka bola spočiatku kritizovaná kvôli hornému vedeniu trolejov. Konská električka bola zase moc pomalá, a tak sa hľadali rôzne spôsoby pohonu. S jedným originálnym prišiel práve Sylvestr Krnka – český vynálezca (známy predovšetkým ako puškár). Predstavil verejnosti električku s jedinečným pohonom vo svojich sedemdesiatich rokoch. Do vozidla sa zmestilo dvadsať sediacich cestujúcich.
Popis šliapacieho systému
Základom sústavy bol hydraulický tlakostroj umiestnený uprostred vozidla. Ten obsluhovala jedna alebo dve osoby, jednoduchým šliapaním alebo váhou svojho tela. Týmto uviedla stroj do pohybu a pomocou brzdovej sústavy ho mohla opäť zastaviť. Šliapanie sa prenášalo na jednoduché páky spojené pomocou dvoch hydraulických valcov. Spočiatku bolo treba vyvinúť trochu viac sily, než sa stroj rozbehol. Potom už to šlo však ľahko. Rýchlosť električky sa rovnala konca a niekedy bola aj väčšia. Na rovnom teréne jazdila celkom ľahko, žiadne veľké telesné namáhanie nebolo potrebné ani v plne obsadenom vozidle.
Prevádzka šliapacej električky
Dráha, po ktorej vozidlo jazdilo, bola prevádzkovaná počas Národopisnej výstavy českoslovanskej na pražskom Výstavisku od 15. mája do 23. októbra roka 1895. Trať bola dlhá 500 m a nachádzala sa vo východnej časti Výstaviska. Šliapacia električka Sylvestra Krnky bola peknú atrakciou, ale z praktických dôvodov sa pochopiteľne neujala, a tak po skončení výstavy zmizla nevedno kam. O jej ďalšom osude už nie sú žiadne správy.
Spoločný európsky referenčný rámec pre jazykové znalosti
Stupne ovládania jazyka
CEFR rozlišuje tri širšie okruhy jazykovej zručnosti („Základy“ „Autonómia“ a „Ovládanie“), ktoré sú rozdelené na dva stupne. Celkovo existuje šesť úrovní hodnotenia jazykovej zručnosti a každá z nich určuje jazykové schopnosti jednotlivca zodpovedajúce jednotlivým stupňom jazykových znalostí. Ide o porozumenie textov, hovorovej reči, písomného a konverzačného prejavu, čiže je celkovo hodnotená písomná a hovorová komunikačná schopnosť jednotlivca v danom jazyku.
HV Sittardia
HV Sittardia (celý názov Handbalvereniging Sittardia) je holandský mužský hádzanársky klub z mesta Sittard. Vznikol v roku 1942. Je 20-násobný majster krajiny a 9-násobný víťaz národného pohára, čo z neho robí najúspešnejší holandský hádzanársky klub histórie. Z medzinárodných úspechov sú najhodnotnejšie štvrťfinálová účasť v Pohári európskych majstrov EHF či v Mestskom pohári. Družstvo mužov hrá najvyššiu domácu súťažEerste divisie.
Úspechy
Holandská najvyššia súťaž:
Víťaz Holandského pohára:
Európske súťaže
Európsky pohár majstrov EHF:
Liga majstrov:
Pohár víťazov pohárov:
Pohár EHF:
Gmina Odrzywół
Má rozlohu 94,83 km² a žije tu 4185 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 44,13 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Przysucha.
Saint-Étienne-sur-Chalaronne
Polohopis
Saint-Étienne-sur-Chalaronne má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Étienne-sur-Chalaronne má 1457 obyvateľov (2009).
Beffia
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Fosfid zinočnatý
Fosfid zinočnatý (Zn3P2) alebo fosfid zinku je anorganická zlúčenina.
Kovové fosfidy sa používajú ako rodenticídy. Zmes potravy a fosfidu zinočnatého sa ponechá tam, kde ju môžu hlodavce zožrať. Kyselina v tráviacej sústave hlodavca reaguje s fosfidom za vzniku toxického plynného fosfánu. Túto metódu možno použiť tam, kde sú hlodavce odolné voči bežne používaným jedom. Podobne sa využíva aj fosfid hlinitý a vápenatý.
Fosfid zinočnatý sa pridáva do nástrah na hlodavce v množstve 0,75 – 2%. Má silný, štipľavý cesnakový zápach charakteristický pre fosfán, ktorý sa uvoľňuje hydrolýzou. Zápach láka hlodavce, ale odpudzuje iné živočíchy; vtáky, najmä moriak divoký, nie sú na tento zápach citliví. Nástrahy musia obsahovať dostatočné množstvo fosfidu v dostatočne atraktívnej potrave, aby už jediná dávka dokázala hlodavce zabiť. Nižšia dávka môže spôsobiť vznik averzie voči fosfidovým nástrahám a hlodavec sa im v budúcnosti vyhýba.
Reakcia
Fosfid zinočnatý možno pripraviť reakciou zinku s fosforom:
Fosfid zinočnatý reaguje s vodou za vzniku fosfánu (PH3) a hydroxidu zinočnatého (Zn(OH)2):
Saint-Étienne-sur-Reyssouze
Saint-Étienne-sur-Reyssouze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Saint-Étienne-sur-Reyssouze má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Étienne-sur-Reyssouze má 524 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bellecombe
Bellecombe je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Miroslav Hlinka
Miroslav Hlinka môže byť:
Vlčia skala
Vlčia skala môže byť:
Slnečné údolie (Pezinok)
Slnečné údolie je ulica, rekreačná oblasť a lokalita v katastrálnom území mesta Pezinok nad obcou Limbach. Nachádzajú sa tu chaty a vodná nádrž. Nad lokalitou bol v roku 2001 Petrom Wittgrúberom, Jirkom Vitálošom a ďalšími nadšencami objavený archeologický nález starého pezinského hradu.
Leží v centre chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty severozápadne od centra mesta asi 9 kilometrov za obcou Limbach v hornej časti doliny modelovanej mestským potokom. V oblasti sa nachádza 134 chát.
Na čísle 108 sa nachádza chata Stv, slúžiaca ako ubytovanie.
Ľadový hokej na Zimných olympijských hrách 2006 – Ženský turnaj
Ženský turnaj Zimných olympijských hier 2006 v ľadovom hokeji sa uskutočnil v talianskom Turíne od 11. do 20. februára 2006.
Gmina Ogrodzieniec
Gmina Ogrodzieniec je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Sliezskom vojvodstve.
Má rozlohu 85,69 km² a žije tu 9519 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 111,09 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Zawiercie.
Gwenview
Gwenview je prehliadač obrázkov pre systémy podobné Unixu (vrátane Linuxu) a vydáva sa ako súčasť balíka KDE Applications. Súčasným správcom je Aurélien Gâteau. Slovo „Gwen“ znamená „biely“ v bretónskom jazyku a bežne sa používa ako krstné meno.
História
Gwenview bol prvýkrát dostupný pre K Desktop Environment 3. Neskôr bol vydaný ako súčasť KDE Software Compilation 4 so zjednodušeným používateľským rozhraním, čo ho robí vhodnejším na rýchle prezeranie zbierok obrázkov. Poskytol tiež rozhranie na celú obrazovku, ktoré možno použiť na zobrazenie obrázkov ako prezentáciu. V roku 2014 bol Gwenview portovaný do KDE Framework 5 a vydaný ako súčasť KDE Applications.
Vlastnosti
Medzi hlavné funkcie patrí:
Saint-Genis-Pouilly
Saint-Genis-Pouilly je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Kamenný potok (prítok Lehotského potoka)
Kamenný potok je potok v regióne Gemer, na území obce Muránska Lehota v okrese Revúca v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Stolické vrchy a ústi do Lehotského potoka, ktorý ďalej ústi do Muráňa. Má dĺžku a je tokom rádu VII.
Prameň
Pramení v v južnej časti územia obce Muránska Lehota v lesnom extraviláne na severnom úpätí lesa Čierťaž.
Saint-Genis-Pouilly
Polohopis
Saint-Genis-Pouilly má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Genis-Pouilly má 8627 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Gmina Ojrzeń
Gmina Ojrzeń je vidiecka gmina v Poľsku v Mazovskom vojvodstve.
Má rozlohu 123,11 km² a žije tu 4393 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 35,68 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Ciechanów.
Kamenný potok (prítok Lehotského potoka)
Opis toku
Kamenný potok tečie od prameňa cez lesný extravilán severovýchodoseverným smerom, ktorý si zachováva až do svojho ústia. Pravým brehom obmýva les Pod Kamennou, ľavým brehom obmýva les Javorinka, preteká lesom Na Polianky, pravým brehom obmýva úpätie vrchu a lesa Kamenné s, v severnej časti územia obce Muránska Lehota v vteká do intravilánu Muránskej Lehoty, na okraji ktorého ústi do Lehotského potoka ako jeho pravostranný prítok.
Potok patrí do okresu Revúca v Banskobystrickom kraji. Nachádza sa v geomorfologickom celku Stolické vrchy a podcelku Tŕstie. Nemá významnejšie prítoky.
Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v charakteristickom dne toku, ktoré je budované v skalnatom, kamenistom podloží. Porovnaj aj vrch a les Kamenné i les Pod Kamennou, cez ktoré vodný tok Kamenný potok preteká. Otázka priority pomenovania potoka alebo lesa je ešte predmetom skúmania. Z podstatného mena kameň po rozšírení o adjektívnu príponu -ný s významom niečo z kameňa alebo kamenný prírodný úkaz a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Kamenný potok s významom potok v skalnatom teréne, v teréne pokrytom kamením ako súčasť početnej skupiny názvov v slovenskej toponymii, najmä hydronymii. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 2007. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Kamenný potok (prítok Lehotského potoka) nie je jedinečným hydronymom. V priestore Slovenska je 27 potokov so štandardizovaným názvom Kamenný potok (december 2022).
Bellefontaine (Jura)
Bellefontaine je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Clutch (album)
Clutch je druhý rovnomenný album americkej hudobnej skupiny Clutch, ktorý vyšiel v máji 1995; bol druhým a posledným cez vydavateľstvo East West Records, zaniknuté subvydavateľstvo vydavateľstva Warner Bros. Records.
Nahrávanie a vydanie
Tento album zachytáva modus operandi skupiny, ktorá skúša nové štýly a žánre, s tentoraz definovateľnou zmesou funk metalu v skladbách. Album sa považuje byť miestom, kde skupina začala vyvíjať svoj know-how stoner a blues rock. S tým povedané, že sa nahrávka tiež zmocnila ich punk metalu, ktorý obsahujú niektoré tvrdšie skladby. Album je považovaný za podstatnú zložku stoner rockového žánru deväťdesiatych rokov. Album obsahuje niektoré z ich viac "vesmírnych" kusov, ako je „Big News“, „Escape from the Prison Planet“, „I Have the Body of John Wilkes Booth“ a „Spacegrass“.
Zoznam skladieb
Všetká hudba a texty sú zložené skupinou Clutch.
Japonské vydanie albumu obsahuje aj extra skladbu, „Apache“, ktorá bola spočiatku vydaná na radio only propagačné EP určené len pre rádiá Big News, spolu s demo veziou skladby „Spacegrass“, ktorá nebola dodnes nikdy vydaná. Objavila sa na bootlegu Clutch: Rarities and B-Side o niekoľko rokov neskôr.
Helsingin Jalkapalloklubi
Helsingin Jalkapalloklubi bežne známy ako HJK Helsinki je fínsky futbalový klub, ktorý sa nachádza v hlavnom meste Helsinki. Tím pôsobí v najvyššej fínskej súťaži Veikkausliiga. Klub vznikol v roku 1907 a svoje domáce zápasy hráva na štadióne Bolt Arena s kapacitou 10 770 miest.
História
Klub vznikol v roku 1907. HJK je najúspešnejším a najslávnejším klubom vo Fínsku. Majstrom Fínska sa stali 32-krát a fínsky pohár vyhrali 14-krát. V sezóne 1998/99 sa HJK kvalifikovali do skupinovej fázy Ligy majstrov UEFA, v skupine skončili posledný no zaznamenali výhru proti SL Benfica (2:0). HJK je jediným tímom z Fínska, ktorý si zahral v skupinovej fázy niektorej z európskych súťaží, okrem Ligy majstrov si dvakrát zahrali v skupine Európskej ligy UEFA v sezónach 2014/15 a 2022/23 a zahrali si aj v skupine Konferenčnej ligy UEFA 2021/22.
Káder mužstva
Súčasná zostava:
Externé odkazy
https://www.hjk.fi/?lang=en
Železničné modelárstvo
thumb|Súprava záhradnej modelovej železnice v mierke 1:8. Modelový rušeň je poháňaný parným strojom, ako palivo slúži metán. thumb|Porovnanie modelových veľkostí. Rušeň BR 103 v mierke HO (1:87) a Z (1:220). thumb|Model Bayerischer Bahnhof v Lipsku, postavený zo stavebnice LEGO.
Železničné modelárstvo je komplexný druh modelárstva, v ktorom sa na rozdiel od napríklad automobilového či leteckého modelárstva vytvárajú okrem zmenšených modelov železničných dopravných prostriedkov aj modely okolitých objektov, napríklad krajiny (s domami, cestami, lesmi, vodou, tunelmi, osvetlením...), vybavenia železničnej trate (návestidlá, koľajový zvršok, priecestia...) a dokonca sa simuluje aj reálna prevádzka na železničnej trati vrátane obsluhy staníc a vlakov v súlade s predpismi platnými v modelovanej dobe.
Normy
Pre železničné modely existuje sústava noriem NEM (nemecký originál noriem alebo ich česká verzia ). Normy sa zaoberajú vzdialenosťou koľají, minimálnymi oblúkmi, prejazdovým profilom, elektrickými parametrami, spriahadlami a mnohými ďalšími parametrami. Pri železnici sa totiž predpokladá jazda modelu dopravného prostriedku po koľajniciach a teda je potrebné zabezpečiť kompatibilitu modelu s koľajami, je potrebné zoradiť a spojiť dopravné prostriedky do uceleného vlaku atď.
Normy NEM8XX definujú časové delenie vývoja železničnej techniky od zhruba polovice 19. storočia do súčasnosti v šiestich epochách. Normy s epochami sa pre rozličné krajiny vzájomne odlišujú aj vzhľadom na rozdielny spoločensko-politický vývoj.
Mierka
Najbežnejšie mierky v našom regióne sú H0 (1:87), TT (1:120) a N (1:160). TT je viac-menej špecialita strednej Európy, hoci pochádza z Anglicka. Pre účely záhradnej železnice sú vhodnejšie väčšie mierky 1:24 až 1:4. Podrobnejší prehľad mierok uvádza norma NEM010 zohľadňujúca aj úzkorozchodné varianty.
Trať
Profil a tvar modelovanej trate úzko súvisí s tým, ako verne sa modelár pokúša priblížiť skutočnosti a čo od modelu krajiny očakáva - či chce jazdiť po dráhe alebo len vytvoriť dokonalú scénu vo vitríne. Historický vývoj dráh na jazdenie prešiel od "hračkárskeho" oválu cez viac či menej komplikované "vlakodromy" (trošku hanlivé označenie pre koľajiská, na ktorých sa križujú a kľukatia trate spôsobom veľmi vzdialeným od reality) až po veľké koľajiská s plochou desiatky metrov štvorcových, ktoré sa snažia napodobniť reálnejšiu krajinu. Tieto veľké koľajiská sú buď pevne zabudované a slúžia na popularizáciu železničného modelárstva a podporu predaja, alebo sa skladajú z rozoberateľných úsekov krajiny. Tento druhý prípad sa nazýva modulové koľajisko. Scéna do vitríny je dioráma a zachytáva obvykle len malý úsek reálneho sveta železníc. Dioráma je vhodná aj na odskúšanie modelovacích techník pred ich použitím na väčšej ploche.
Pohon
Pohon vláčikov zabezpečujú elektrické motorčeky v modeloch lokomotív. Existujú dva základné typy napájania. Historicky starším spôsobom je napájanie analógové, kedy sa do koľajníc privádza napätie a reguláciou jeho veľkosti sa ovláda rýchlosť vlaku. To ale neumožňuje jednoduchým spôsobom prevádzku dvoch vlakov na jednej koľajnici, museli sa budovať izolované úseky a celkovo to veľmi komplikovalo káblovanie a ovládanie, predovšetkým v staniciach s väčším množstvom koľají. Nedávna doba priniesla digitalizáciu aj do tejto oblasti. Digitalizovaný systém (tzv. Digital Command Control) má v koľajniciach permanentné napájanie, v ktorom sú zakódované inštrukcie pre jednotlivé lokomotívy. Každá lokomotíva má svoj ovládač a týmto spôsobom je možné docieliť úplnú nezávislosť ovládania a teda aj pohybu jednotlivých lokomotív. Navyše tieto inštrukcie umožňujú rozsvecovať a zhasínať reflektory, prípadne ovládať aj zvuky lokomotívy, ak je vybavená zvukovým dekodérom. Významnou výhodou digitálneho ovládania je aj jednoduchosť v káblovaní - zapojenie analógovej stanice musí byť šité na mieru a jej majiteľ ju musí dokázať udržiavať, čím narastajú požiadavky na jeho elektrotechnickú kvalifikáciu.
Saint-Genis-sur-Menthon
Saint-Genis-sur-Menthon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Saint-Genis-sur-Menthon má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Saint-Genis-sur-Menthon má 389 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Gmina Okonek
Gmina Okonek je mestsko-vidiecka gmina v Poľsku v Veľkopoľskom vojvodstve.
Má rozlohu 325,88 km² a žije tu 8909 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 27,34 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Złotów.
Gmina Oksa
Gmina Oksa je vidiecka gmina v Poľsku v Svätokrížskom vojvodstve.
Má rozlohu 90,26 km² a žije tu 4879 obyvateľov (2006), priemerná hustota zaľudnenia je 54,05 osôb/km².
Sídlom powiatu, v ktorom sa gmina nachádza, je mesto Jędrzejów.
Belmont (Jura)
Belmont je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Jura, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vrbovská pahorkatina
Vrbovská pahorkatina je geomorfologickou časťou Popradskej kotliny. Nachádza sa v jej juhovýchodnej časti, juhovýchodne od mesta Poprad.