cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Proces s rozvratnou skupinou buržoáznych nacionalistov na Slovensku
Justícia v službe strany
Od konca roku 1949 sa Štátna bezpečnosť zamerala na vytypovanie vhodných podozrivých. Politické zdôvodnenie potrestania „druhej garnitúry slovenských politických osobnosti, za ktorú považovali Gustáva Husáka, Jozefa Šoltésza, Karola Šmidkeho a iných“ padá na Viliama Širokého (predseda KSS) a Júliusa Ďuriša (predseda Zboru povereníkov). Podľa Štefanského „[i]ch motivácia pramenila aj z toho, aby odpútali pozornosť od vlastného previnenia, keď po zatknutí vypovedali pred Ústredňou štátnej bezpečnosti v Bratislave a potom pred gestapom v Brne v roku 1941“. V rozhovore pre Pravdu Husákov spolubojovník Anton Rašla povedal: „Široký nevedel zabudnúť Husákovi a ďalším organizátorom Povstania, že ho koncom augusta 1944 nechali trčať v nitrianskej väznici, hoci bolo dohodnuté jeho oslobodenie. Stále ich podozrieval, že to urobili naschvál, a po vojne sa za to všetkým mstil.“
Postoj predsedu KSČ a prezidenta republiky K. Gottwalda ovplyvnili podľa Štefanského dva faktory: nátlak maďarského lídra Matyása Rákosiho a pozvanie sovietskych poradcov, ktorí už v roku 1950 na neho vyvíjali priamy osobný nátlak.
Husák mal úzke vzťahy s Clementisom (od roku 1938 pracoval v Clementisovej advokátskej kancelárii). Clementis v auguste 1939 v Paríži v prítomnosti V. Širokého, Bruna Köhlera a Jana Švermu kritizoval sovietsko-nemecký pakt Molotov – Ribbentrop a neskôr v novembri 1939 opätovne kritizoval sovietske vedenie v súvislosti so sovietskym útokom na Fínsko. Stranícke vedenie (Široký a Ďuriš) to v čase platnosti sovietsko-nemeckého paktu vyhodnotilo ako zradu a v apríli 1940 poslalo z Moskvy telegram, že Clementisa vylučujú zo strany ako zradcu. To bol jeden z dôvodov, prečo bol Clementis spoluobvinený a odsúdený už v roku 1952 v procese so Slánskym. Ďalšími dôvodmi bolo, že mal vyššiu funkciu a tiež niesol politickú spoluzodpovednosť za dodávky zbraní do Izraela. Husákovi takisto vyčítali nesprávny postoj k paktu Ribbentrop – Molotov, hoci nič konkrétne o tom sa dodnes nenašlo.
Súboj frakcií v KSS v 60. rokoch
Prívrženci Novotného, najmä M. Chudík (predseda SNR) a R. Cvik (tajomník strany v Banskej Bystrici, vtedy Vedúci tajomník KV KSS), od roku 1963 obviňovali A. Dubčeka, že na Slovensku toleruje „liberalistické a revizionistické tendencie“ a nesprávne názory o buržoáznom nacionalizme. Obidve frakcie (z dnešného pohľadu fundamentalistická a liberálna) vo vedení KSS medzi sebou súperili a dožadovali sa podpory prezidenta Novotného.
Je zrejmé, že prepustený Husák v tom čase inklinoval viacej k Dubčekovi. V liste, ktorý Husák poslal na ÚV KSČ 2. januára 1964 ako reakciu k uzneseniam o rehabilitácii z apríla a decembra 1963, menovite uviedol ako iniciátorov a režisérov honby na buržoáznych nacionalistov: V. Širokého, K. Bacílka, P. Davida, J. Ďuriša a R. Strechaja.
Dôsledky
Proces so slovenskými buržoáznymi nacionalistami bol legálne zastrešený trestnoprávnymi konštrukciami uvedenými v obžalobe a rozsudku. Prostredníctvom trestných činov proti základom republiky, najmä na úsekoch štátneho aparátu, a prostredníctvom trestných činov proti bezpečnosti republiky boli žalované slovenské emancipačné pohyby ako nezákonné a separatistické. V rámci idey čechoslovakizmu, ktorá bola stále silno zakorenená najmä v Čechách, boli slovenské požiadavky považované za zradu koncepcie jednotného štátu a tak boli aj žalované i súdené. Určité pozitívne snahy slovenskej komunistickej inteligencie o rozvoj Slovenska boli prezentované ako velezradné konanie s úmyslom narušiť integritu spoločného štátu, ohroziť nezávislosť štátnej moci a orgánov republiky. Snaha o vyrovnanie hospodárskych rozdielov medzi obidvoma časťami povojnovej republiky bola súdom kvalifikovaná ako úmysel mariť vykonávanie jednotného hospodárskeho plánu. Celkovo Ján Štefanica konštatuje, že „odsúdení v kauze Husák a spol. boli v trestnom procese perzekvovaní za svoju činnosť, ktorá z titulu ich postavenia a výkonu verejných funkcií smerovala v prospech posilnenia pozície slovenského národa v unitárnom štáte“.
Honba na slovenských buržoáznych nacionalistov trvala v Československu viac ako desať rokov (od 1949) a postihla tisíce ľudí, predovšetkým z prostredia ľavicovo orientovanej inteligencie na Slovensku.
Štvrtý lateránsky koncil
Štvrtý lateránsky koncil tiež štvrtá lateránska synoda sa považuje za najvýznamnejší koncil stredoveku. Zvolal ho pápež Inocent III. 19. apríla 1213 bulou Vineam Domini Sabaoth. Konal sa v dňoch 11. až 30. novembra 1215 v Lateránskej bazilike v Ríme. Katolícka cirkev ho napriek neprítomnosti zástupcov východnej cirkvi považuje za ekumenický koncil.
V centre záujmu pápeža Inocenta III. vždy stálo kánonické (cirkevné) právo. Koncil pod jeho vedením tak vydal veľké množstvo administratívnych a disciplinárnych nariadení, neprešiel len návrh financovania rímskych dikastérií.
Kánony štvrtého lateránskeho koncilu boli predmetom veľkého záujmu mnohých komentátorov, ktorí ich číslovali a rôzne kategorizovali. Stali sa pevnou súčasťou rozličných zbierok cirkevných zákonov a odvolávali sa ne viaceré európske provinčné synody. K jedným z najvýznamnejších autorov komentárov k dokumentom tohto koncilu patrí Johannes Teutonicus Zemeke.
Účastníci
Štvrtý lateránsky koncil bol výnimočný už len počtom a pestrým zložením jeho účastníkov. Na koncil boli totiž pozvaní nielen všetci biskupi a opáti – v každej cirkevnej provincii mohol zostať len jeden prípadne dvaja biskupi, ale aj členovia dómskych a rádových kapitúl, ako aj králi a kniežatá z celého kresťanského sveta. Pápežovi sa tým podarilo, aspoň z pohľadu verejnosti, nadviazať na tradíciu (starovekých) ekumenických koncilov. Všetci účastníci boli vopred vyzvaní, aby predložili návrhy tém, o ktorých by sa malo rokovať.
Prítomných bolo 71 patriarchov a metropolitov, vrátane latinských patriarchov Jeruzalema a Konštantínopolu, 412 biskupov a približne 900 opátov a priorov (detailný zoznam účastníkov však uvádza len mená 71 patriarchov a metropolitov a 401 biskupov). Patriarchov Alexandrie a Antiochie zastupovali ich vyslanci. Delegácie vyslali aj rímsko-nemecký kráľ (a neskôr cisár) Fridrich II., cisár Latinského cisárstva Henrich (sídliaci v Konštantínopole), ako aj králi Francúzska, Anglicka, Aragónska, Uhorska, Cypru a Jeruzalema.
Boli to práve východné cirkvi, ktoré už dlhší čas žiadali zvolanie takéhoto ekumenického koncilu. V roku 1204 bol však v rámci štvrtej križiackej výpravy dobytý Konštantínopol, čo mimoriadne zhoršilo vzťahy medzi kresťanským Východom a rímskou cirkvou. Napokon sa tak štvrtého lateránskeho koncilu zástupcovia východnej cirkvi, i napriek pozvaniu, nezúčastnili.
Kánony
V rámci plenárnych zasadnutí koncilu, ktorým predsedal pápež a po formálnej stránke prebiehali ako súdny proces, bola biskupom ako aj akreditovaným laikom garantovaná sloboda prejavu. Pápež v istom momente dokonca vyhlásil, že koncil tu je predsa na to, aby si vypočul vinného i nevinného, chudobného aj bohatého, ba mal by si vypočuť i samotného diabla, ak by prejavil ľútosť.
O priebehu jednotlivých zasadnutí tohto koncilu nemáme nijaké zmienky. Zachoval sa len text schválených kánonov. Na základe určitých nepriamych indícií sa môžeme domnievať, že koncil prijímal svoje rozhodnutia dvojtretinovou väčšinou a že pápež bol viazaný hlasovaním jednoduchej väčšiny.
Prenasledovanie heretikov
Kto sa zúčastní na križiackej výprave proti albigéncom, bude požívať tie isté privilégia účastníci križiackej výpravy do Svätej zeme. Kto sa však takýmto heretikom hlási, obhajuje ich názory, poskytuje im ochranu alebo inak zvýhodňuje, upadá do exkomunikácie; po uplynutí jedného roku stráca spôsobilosť na právne úkony, odnímu sa mu dedičské práva, sudcovia budú zbavení svojej funkcie, klerikom sa odníme úrad, benefíciá a zakáže sa im vysluhovať sviatosti atď. Pod trestom exkomunikácie sa zakazuje laikom a neoprávneným klerikom kázať. Toto nariadenie je namierené predovšetkým proti praxi valdénskeho hnutia.
Výzva na križiacku výpravu
Pápež oznámil, že dáva križiakom k dispozícii 30 000 libier z vlastného rozpočtu, 3 000 mariek striebra zo zbierok a uhradí výdavky na ich cestu od Ríma do Svätej Zeme. Klerici majú v nasledujúcich troch rokoch odvádzať päť percent z ich príjmov na podporu križiackej výpravy, pápež a kardináli dokonca desať percent z ich príjmov. Križiaci, ktorí si za účelom účasti na výprave vezmú pôžičky, sú oslobodení od povinnosti splácania úrokov. Povinnosť zaplatiť tieto úroky sa ukladá miestnej kresťanskej komunite. Svetská moc má Židov donútiť, aby im tieto úroky odpustili. Dovtedy, kým tak neurobia, ich musia kresťania považovať za prekliatych. Pre splatenie vlastnej dlžoby majú byť účastníkov výpravy zaistené výhodnejšie podmienky.
V domovskej krajine platí trojročný zákaz usporadúvania turnajov. V celom kresťanskom svete má aspoň na štyri roky zavládnuť (všeobecný) mier (Pax Dei). Ďalej sa uvaľuje štvorročné embargo na lode, zbrane a technológie pre saracénov.
Po splnení obvyklých podmienok (úprimná ľútosť a ústne vyznanie) nie je odpustenie hriechov garantované len priamym účastníkom križiackej výpravy, ale aj všetkým tým, ktorí ich pomáhali vyzbrojiť resp. financovali alebo priamo stavali lode pre túto výpravu.
Okrem záverov sformulovaných do podoby kánonov prijal koncil rozhodnutia aj v takých záležitostiach, ktoré by sme dnes označili za civilné alebo čisto politické. V roku 1215 to však bol práve koncil, ktorý predstavoval relevantné fórum pre diskusie o týchto témach. Na poslednom zasadnutí koncilu, 30. novembra 1215, oznámil pápež rozhodnutie koncilu v spore o trón v Svätej rímskej ríši. Za právoplatného kráľa bol uznaný Friedrich II., nároky Otta z Braunschweigu boli odmietnuté.
Anglickí baróni, ktorí sa vzbúrili proti kráľovi Jánovi I. Bezzemkovi, boli exkomunikovaní. Grófovi Raimundovi z Toulouse bol odňatý úrad, pretože podporoval katarov. Jeho panstvo prešlo do vlastníctva Simona z Monfortu, ktorý bol nekompromisným prenasledovateľom katarov.
Štvrtý lateránsky koncil prijal významné nariadenia, ktoré na celé storočia ovplyvnili postavenie cirkvi. Množstvo nariadení tohto koncilu sa stalo trvalou platnou súčasťou kánonického práva.
Tumblr
Ako sa možno dočítať na oficiálnej stránke, "Tumblr vám dovoľuje všetko bez námahy zdieľať".
Dejiny
Vytváranie Tumblr začalo v roku 2006 z iniciatívy a záujmu Davida Karpa, ktorý sa už nejakú dobu zaujímal o "tumbleblogy" (krátke formy blogov) a čakal kým niekto vytvorí platformu pre tento typ blogov. Keďže nikto sa na to nepodujal, rozhodol sa do toho pustiť spoločne s Marcom Armentom. Tumblr bol oficiálne spustený vo februári 2007. V priebehu dvoch týždňov získal 75 000 užívateľov.
V máji 2013 bolo rozhodnuté, že sa novým vlastníkom Tumblr stane spoločnosť Yahoo!. Veľa užívateľov bolo s touto situáciou nespokojných, ale napokon sa uzavrela dohoda v júni toho istého roku s tým, že riaditeľom ostáva David Karp.
Funkcie
Tumblr je rok od roka populárnejší a blogy si tu zakladajú novinové spoločnosti, známi spisovatelia, umelci, herci a aj speváci. Dôkazom je napr. blog Baracka Obamu, exprezidenta Spojených štátov amerických.
Mobilné aplikácie
Tumblr v roku 2012 vydala novú verziu aplikácie pre iOS, Tumblr 3.0 umožňuje podporu pre Spotify, obrázky vo vysokom rozlišení a prístup v režime offline. Pre Windows Phone bola aplikácia vydaná 23. apríla 2013. Tumblr pre Google Glass bol vydaný 16. mája 2013.
Nemecké národné florbalové družstvo žien
Nemecké národné florbalové družstvo žien je národné družstvo žien, ktoré reprezentuje Nemecko v medzinárodných florbalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Nemeckej florbalovej federácie (FD). Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 1995. V decembri 2017 mu patrilo vo svetovom rebríčku IFF 6. miesto.
Na majstrovstvách sveta sa zúčastnilo 11-krát, prvýkrát už v roku 1997. Jeho najlepším umiestnením je 6. miesto na Majstrovstvách sveta 1999, aj keď na turnaji prehralo všetky zápasy. 6. miesto dosiahlo aj na Majstrovstvách sveta 2015.
Nessun dorma
Nessun dorma je ária z posledného aktu opery Turandot Giacoma Pucciniho. Názov tejto árie znamená Nech nikto nespí a je odvodený zo zvolania princeznej Turandot, aby nikto v Pekingu nespal, dokiaľ sa nezistí meno záhadného princa Calafa.
Ária sa stala populárnou v roku 1990, keď ju interpretoval Luciano Pavarotti ako hudobnú tému majstrovstiev sveta vo futbale v Taliansku.
Interpretácia
Touto piesňou sa preslávil hlavne Luciano Pavarotti. V sútaži Britain's Got Talent si ňou zaistil prvenstvo spevák Paul Potts.
Tatarka (priezvisko)
Tatarka je slovenské priezvisko, ktoré vzniklo z pomenovania kultúrnej plodiny pohánka tatárska (tatarka = pohánka). Najrozšírenejšie je v okrese Čadca, najviac v obciach Skalité a Čierne.
Známi nositelia
Pozri v článku Tatarka.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Chmeľová
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Chmeľová v okrese Bardejov.
Bornel
Bornel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mulcent
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
William Alves de Oliveira
William Alves de Oliveira (* 7. december 1991, Juiz de Fora, Minas Gerais, Brazília) je brazílsky futbalový útočník, od roku 2016 pôsobiaci v klube Kayserispor. Pred príchodom na Slovensko hral v Brazílii za juniorov Friburguense Atlético Clube a za juniorov a seniorov v klube Botafogo.
Klubová kariéra
Svoju futbalovú kariéru začal v Friburguense. V roku 2010 prestúpil do Botafoga, kde najprv nastupoval za mládež a neskôr za prvé mužstvo. V zimnom prestupovom období sezóny 2012/13 zamieril na svoje prvé zahraničné angažmán do slovenského FK AS Trenčín, kde rok hosťoval.
V januári 2014 sa dohodol na trojročnom kontrakte s MŠK Žilina.
Osobný život
Na Slovensku nadviazal osobný vzťah s partnerkou Luciou.
OC Mlyny Nitra
OC Mlyny je obchodné centrum v Starom meste v Nitre. Stojí medzi ulicami Štúrova, Štefánikova, Česko-slovenskej armády a Chalupkova. Je tu 126 obchodných jednotiek a spolu. Bolo vybudované na mieste pôvodných potravinárskych závodov, chrumkárne a mlynov, po ktorých dostalo aj názov. Otvorené bolo 9. septembra 2009. Nachádzajú sa tu pobočky bánk, mobilných operátorov, obchodov s módou, drogérie, pošty, prevádzok rýchleho občerstvenia, kaviarní a supermarketu.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Jedlinka
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Jedlinka v okrese Bardejov.
Okupačné zóny Nemecka
Po skončení druhej svetovej vojny bolo územie Nemecka (bez území, ktoré pripadli Poľsku) rozdelené do štyroch častí, takzvaných okupačných zón, spravovaných USA, Veľkou Britániou, Sovietskym zväzom a Francúzskom. Toto rozdelenie bolo zmluvne potvrdené Konferenciou štyroch mocností v Londýne (26. júna – 8. augusta 1945).
Na týchto územiach vznikli v jednotlivých zónach nasledujúce správne jednotky, odpovedajúce viac menej historickým krajinám a pruským provinciám:
Bizónia a trizónia
Vzrastajúce nezhody medzi veľmocami o budúcnosti Nemecka viedli roku 1947 k vytvoreniu takzvanej bizónie (dvojzóna, Bizone), teda k združeniu americkej a britskej okupačnej zóny. Príslušnú zmluvu podpísali 2. decembra 1946 v New Yorku britský minister zahraničia Ernest Bevin a jeho americký kolega James F. Byrnes, do platnosti vstúpila 1. januára 1947.
Jedným z hlavných cieľov bolo vytvorenie predpokladov pre hospodársku obnovu vojnou zničeného Nemecka. Za týmto účelom bola 5. až 11. septembra 1946 vytvorená Hospodárska rada (Wirtschaftsrat) so sídlom v Mindenu a 10. júna 1947 Správa zjednoteného hospodárskeho územia (Verwaltung des Vereinigten Wirtschaftsgebiets) so sídlom vo Frankfurte nad Mohanom.
K tomuto územiu sa 8. apríla 1949 pridružilo aj Francúzsko, čím došlo k vytvoreniu takzvanej trizónie (trojzóna, Trizone) – s výnimkou Sárska, ktoré sa ku Spolkovej republike Nemecko pripojilo až 1. januára 1957 (po referende v roku 1955).
Trizónia sa stala 23. mája 1949 základom novo vzniknutej Spolkovej republiky Nemecko, zo Sovietskej okupačnej zóny vznikla 7. októbra 1949 Nemecká Demokratická Republika.
Berlín
Berlín, hlavné mesto porazeného Nemecka, ležiaci úplne v sovietskej okupačnej zóne, bol z tohto členenia vyňatý. Mesto bolo rozdelené do štyroch sektorov, ktoré mali byť spravované ako celok spoločnou takzvanou Komandatúrou.
Tento stav trval v dôsledku vzrastajúceho napätia medzi mocnosťami len krátky čas, 1. júla 1948 sa zástupcovia Sovietskeho zväzu z práce Komandatúry stiahli. Roku 1948/1949 situácia eskalovala a v dôsledku Berlínskej blokády došlo k faktickému politickému rozdeleniu Berlína.
OC Centro Nitra
Zdroj
Centro Nitra
Zoznam architektonických článkov/Ž
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 212 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ža
Žakýlsky hrad · Žalúzia
žď
Žďákovský most
ži
Židovské múzeum v Berlíne · Žilina (hrad) · Žilina (vodné dielo) · Žilinská ulica (Piešťany) · Žiloj dom na Koteľničeskoj naberežnoj · Žiloj komplex Alyje Parusa · Žiloj komplex Edeľvejs · Žiloj komplex Vorobiovy gory · Žitavský park · Živánska veža · Živnostenský dom (Bratislava) · Žižkovská televizní věž
žo
Žobrákov dom · Žovnek
žu
Župný dom (Košice) · Župný dom (Liptovský Mikuláš)
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kobyly
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kobyly v okrese Bardejov.
Tatárka (priezvisko)
Tatárka je slovenské priezvisko, ktoré vzniklo z pomenovania kultúrnej plodiny pohánka tatárska (tatarka = pohánka). Je zriedkavé (oveľa častejší je variant Tatarka), najviac sa vyskytuje v Ružomberku a Banskej Bystrici.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kochanovce (okres Bardejov)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kochanovce v okrese Bardejov.
ADH
ADH môže byť skratka pre:
Zoznam hráčov Vancouveru Canucks
Toto je kompletný zoznam hráčov Vancouveru Canucks, spolu so štatistikami vybraných hráčov. Obsahuje hráčov, ktorí za Vancouver Canucks odohrali od vstupu do NHL v sezóne 1970-71 aspoň jeden zápas, či už počas regulárnej sezóny, alebo v play-off.
Vysvetlivky
{{legend|#CFECEC| Vyradené číslo, alebo člen Hokejovej siene slávy}} {{legend|#CCFFCC| Odohral aspoň jeden zápas za Canucks počas sezóny 2007/08}}
Okrúhle r
náhľad|Porovnanie normálneho a okrúhleho r v starom [[švabachu]] Okrúhle r (ꝛ; lat. r rotunda) bol variant písmena r používaný hlavne v gotických písmach. Použitie tohto variantu r záviselo predovšetkým na predchádzajúcom písmene v texte, okrúhly variant sa pripájal za písmena o, b, d, h, p, tiež pokiaľ sa objavili dve r za sebou, tak druhé bolo okrúhle. Na rozdiel od dvojice dlhé a koncové s nebol pravopis dvojice písmen r tak dôsledne rozlišovaný.
Okrúhle r sa tiež predovšetkým v jazykovo latinských textoch objavovalo v spojení rc. v zmysle etc., čo vychádza zo starovekého rímskeho stenografického systému tzv. tironských nôt, kde znak okrúhleho r vyjadroval et (a).
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Komárov (okres Bardejov)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Komárov v okrese Bardejov.
Neauphle-le-Château
Neauphle-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mary Dyerová
thumb|Mary Dyerová idúca na popravu (obrázok neznámeho autora z 19. storočia) Mary Barrettová Dyerová (* približne 1611, Londýn, Spojené kráľovstvo – 1. jún 1660, Boston, Massachusetts, USA) bola anglická puritánka, neskôr kvakerka. Bola popravená obesením v Bostone v Massachusetts, pre opakovanú snahu o legalizáciu kvakerov v kolónii. Je jednou zo štyroch kvakerov známych ako bostonskí mučeníci.
Životopis
Manželstvo Mary (Marie) Barrettovej s Williamom Dyerom (Dierom, Dyrom) bolo zapísané v kostolných záznampch (St Martin-in-the-Fields) v Londýne, Anglicko, 27. októbra 1633.
V roku 1637 podporila Anne Hutchinsonovú, ktorá kázala o Bohovi, ktorý "hovorí k ľuďom priamo" skôr než cez kňazstvo. Dyerová sa pripojila k Hutchinsonovej a začala sa angažovať v takzvanom "opozičnom kacírstve", kde organizovali skupiny žien a mužov pre štúdium Biblie v rozpore s theokratickými zákonmi Massachusetts Bay Colony.
FC København
FC København (FC Kodaň) je tradičný klub dánskej Superligaen, sídliaci v Kodani. FC Kodaň patrí k popredným dánskym klubom. Klub bol založený v roku 1992 a jeho domovským ihriskom je štadión s názvom Parken s kapacitou 42 358 divákov. Je to veľkoklub severu.
Amen break
Amen break je 6-sekundové bubenícke sólo, ktoré v roku 1969 zahral bubeník Gregory Cylvester "G. C." Coleman v skladbe „Amen, Brother“, z funkovej/soulovej skupiny The Winstons. Celá skladba je v podstate rýchlejšie inštrumentálne prevedenie skladby „Amen“ od Jestera Hairstona, ktorý ju napísal pre film Sidneyho Poitiera Poľné ľalie (1963). Neskôr v roku 1964 bola spopularizovaná skupinou The Impressions. Verzia skupiny The Winstons bola vydaná ako B-strana 7" vinylového singla „Color Him Father“ v roku 1969.
Toto 6-sekundové bicie sólo si od 80. rokov získalo popularitu, kedy sa toto sólo (alebo jeho imitácie) stalo používané ako samplované bicie slučky v žánroch breakbeat, hip-hop, breakbeat hardcore, hardcore techno, breakcore, drum and bass (vrátane oldschool jungle a ragga jungle) a digital hardcore. Amen break bol často používaný v prvotnej hip-hopovej a samplovanej hudbe, a stal sa základom pre drum and bass a jungle - "šesťsekundový zostrih, ktorý vytvoril niekoľko kompletných subkultúr". Je to najpoužívanejšie bicie sólo všetkých čias, a je jedným z najpožívanejších v súčasnej elektronickej hudbe.
Autorstvo
Ani bubeník G. C. Coleman a ani majiteľ autorských práv Richard L. Spencer nikdy nezískali nejaký honorár alebo zúčtovacie poplatky za použitie toho sóla, ani sa žiadne honoráre získať nepokúšali. Spencer považuje hudobnú tvorbu na základe tohto sóla za "plagiátorstvo".
Notácie a tabuľky
V bubeníckej tablatúre:
C ||||--X-| R |x-x-x-x-x-x-x-x-|x-x-x-x-x-x-x-x-|x-x-x-x-x-X-x-x-|x-x-x-x-x---x-x-| S |o--o-o--o--o|o--o-o--o--o|o--o-oo-|-o--o--o-oo-| B |o-o---oo|o-o---oo|o-o---o-|--oo--o-| |1 + 2 + 3 + 4 + |1 + 2 + 3 + 4 + |1 + 2 + 3 + 4 + |1 + 2 + 3 + 4 + |
Tempo skladby „Amen Brother“ je približne 136 úderov za minútu.
Industrializácia
Industrializácia alebo spriemyselňovanie môže byť:
Octan meďnatý
thumb|Octan meďnatý Octan meďnatý je meďnatá soľ kyseliny octovej – octan. Ide o relatívne rozpustnú tmavomodrú látku, ktorá sa využíva na výrobu organických zlúčenín medi. Je obsiahnutá aj v niektorých mineráloch, je hlavnou látkou hoganitu.
Britská okupačná zóna Nemecka
náhľad|Britská okupačná zóna a britský sektor Berlína Britská okupačná zóna Nemecka bola jedným zo štyroch okupačných útvarov, ktoré v júli 1945 zriadili v povojnovom Nemecku víťazní spojenci.
Octan meďnatý
Výroba
Meď, na rozdiel od niektorých iných kovov, ako je napríklad železo, nereaguje s kyselinami, pretože je podľa Beketovovej rady kovov ušľachtilý kov. Preto je výroba pomerne náročná.
Britská okupačná zóna Nemecka
V rámci tejto zóny vytvorila britská vojenská vláda v rokoch 1945 a 1946 nasledujúce správne jednotky (krajiny): ktoré sa 23. mája 1949 stali spolkovými krajinami SRN.
Octan meďnatý
Výroba
Priemyselne sa vyrába elektrolýzou octanu vápenatého medenými elektródami; roztok sa nesmie miešať, nakoniec sa odsaje roztok octanu meďnatého.
Laboratórna výroba z kyseliny octovej, medi a peroxidu vodíka:
2 CH3COOH + H2O2 + Cu → 2 H2O + Cu (CH3COO)2
Z oxidu alebo uhličitanu meďnatého a kyseliny octovej:
2 CH3COOH + CuO → 2 H2O + Cu (CH3COO)2
Reakcie
Octan meďnatý reaguje s peroxidom vodíka a dochádza k rozpadu na nerozpustný oxid meďnatý; preto je nutné pri výrobe za pomoci peroxidu veľmi presne dávkovať jednotlivé reaktanty. Pri prípadnej chybe možno oxid meďnatý zase nechať zreagovať, viď vyššie.
Octan meďnatý reaguje s uhličitanom sodným a kyselinou acetylsalicilovou za vzniku acetylsalicilátu meďnatého, čo je nerozpustné modré farbivo.
Z octanu meďnatého možno vyrábať napríklad dusičnan meďnatý; vzniká pritom však aj octan draselný, a tieto dve látky sa od seba pomerne ťažko oddeľujú. Reakcia prebieha podľa rovnice:
Cu(CH3COO)2 + 2 KNO3 → Cu(NO3)2 + 2 KCH3COO
Octan meďnatý sa používa na výrobu organických zlúčenín medi, a tiež ako katalyzátor, napríklad umožňuje horenie cukru.
Boubiers
Boubiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Glenn Luther Martin
Glenn Luther Martin (* 17. január 1886, Macksburg, Iowa, USA - 5. december 1955, Baltimore, Maryland)  bol americký obchodník a pilot.
Glenn Martin získal v kalifornskej Santa Ane v roku 1908 obchodné zastúpenie automobiliek Ford a Maxwell. Fascinovaný lietadlom bratov Wrightovcov sa rozhodol postaviť si lietadlo vlastné. Prvý stroj zničil hneď pri prvom pokuse, ale nevzdával sa.
Na druhý vzlet použil lietadlo s konštrukciou z bambusu, ktoré postavil so svojimi automechanikmi. Išlo o kópiu stroja Glenna Curtissa, s motorom Ford s výkonom 15 koní. O rok neskôr s lietadlom prvýkrát úspešne vzlietol - let trval 12 sekúnd a vystúpal pri ňom do výšky 30 metrov. Glenn Martin sa tak zapísal do histórie ako prvý človek, ktorý letel s lietadlom tak ďaleko a tak vysoko. Neskôr držal aj rekord v dĺžke letu nad vodnou hladinou s dĺžkou 66 míľ.
16. augusta 1912 založil Glenn L. Martin Aircraft Company so 14 zamestnancami. Firma sa mala zaoberať výrobou a predajom vlastných lietadiel. Ešte pred vstupom USA do vojny uzavrel dohodu s Wright Company a vznikla tak Wright-Martin Aircraft Company. Nespokojný Glenn Martin však 10. septembra 1917 zo spoločnosti odišiel a založil novú Glenn L. Martin Company.
V roku 1932 dostal za svoje významné výkony Collier Trophy. Glenn Luther Martin viedol svoju firmu celých 40 rokov.
Smooth
„Smooth“ je skladba latinskej rockovej skupiny Santana a speváka Roba Thomasa z rockovej skupiny Matchbox Twenty. Skladbu napísali Thomas a Itaal Shur, produkoval ju Matt Serletic. V roku 2000 skladba vyhrala tri ceny Grammy v kategóriách Nahrávka roka, Pieseň roka a Najlepšia spevácka popová spolupráca. Tiež sa stala posledným hitom 90. rokov na 1. mieste v rebríčku Billboard Hot 100.
Neauphle-le-Vieux
Neauphle-le-Vieux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Yvelines, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Koprivnica
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Koprivnica v okrese Bardejov.
Neauphle-le-Vieux
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Írska whisky
Írska whisky (Irish pot-still whiskey) je tradičná írska liehovina vyrábaná kotlíkovým destilačným prístrojom. Írska whiskey sa od škótskej líši v tom, že v írskych sladovniach sa nepoužíva rašelinový oheň. To znamená, že v írskych whiskey chýba dymový tón. Pôvodne bola írska whisky vyrábaná iba destilovaním sladu. Pred 150 rokmi sa však kvôli vysokým daniam začal do sladu primiešavať surový jačmeň. Výsledkom tohto miešania sladu vznikol špecifický spôsob nazývaný pot-still whiskey, ktorý je značený aj na etiketách. Ďalším rozdielom medzi írskou a škótskou whisky je, že írska whiskey je trikrát pálená.
Definícia
Aby mohla byť whisky nazývaná pravou írskou whiskey (pure pot-still whiskey), musí spĺňať nasledujúce kritériá: Pravdou ale je, že týmito pravidlami sa riadia len dve značky – Green Spot a Redbreast. Roku 1989 vznikla spoločnosť Cooley Distillery a uviedla na trh silne rašelinovú čistú sladovú whisky Connemara. Táto whiskey získala rad ocenení a zlatých medailí, hoci nie je pravou pot-still whiskey. Ďalším príkladom írskej whiskey je Tullamore Dew s ľudovým označením Tarango (čítaj "ta ranč") podľa najžiarivejšej hviezdy súhvezdia Tullamore.
Írske pálenice a značky
V súčasnosti existuje viacero páleníc írskej whiskey, ale len štyri z nich sú dostatočne staré na to, aby mali dostatočne vyzretý destilát (aspoň tri roky). V každej sa však vyrába množstvo rôznych značiek.
Litice nad Orlicí
Litice nad Orlicí je časť obce Záchlumí, ktorá sa nachádza v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. Litice sú umiestnené západne od Žamberka.
História obce je zviazaná s históriou hradu Litice, ktorý bol založený v 13. storočí pri kolonizácii tohto kraja príslušníkmi rodu Drslavicov.
Neauphlette
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bouconvillers
Bouconvillers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Pavlo Ivanovyč Muravskyj
Pavlo Ivanovyč Muravskyj (, ; * 30. júl 1914, Dmytraškivka, Ukrajina – † 6. október 2014, Kyjev) bol ukrajinský dirigent, zaslúžilý umelec Ukrajiny, profesor Národnej hudobnej akadémie P.I.Čajkovského v Kyjeve.
IEC 60027-2
V decembri roku 1998 organizácia International Electrotechnical Commission (IEC), popredná svetová organizácia pre celosvetovú štandardizáciu v elektrotechnike (a technológii), schválila medzinárodné názvy pre symboly prefixov násobných jednotiek pre binárnu oblasť.
Pavlo Ivanovyč Muravskyj
Životopis
Narodil sa v obci Dmytraškivka vo Vinnyckej oblasti na Ukrajine. Po absolvovaní štúdia na Kyjevskom hudobnom inštitúte pôsobil od roku 1934 ako učiteľ hudobnej výchovy na strednej škole v Černobyli, kde viedol detský spevácky zbor. V roku 1941 absolvoval Kyjevské konzervatórium. Po vojne viedol ľvovskú chórovu kapelu "Trembita" a kyjevský spevácky zbor "Dumka". Koncom 70. rokov viedol spevácky zbor študentov Kyjevského konzervatória na pôde ktorého vychoval viac ako 1 000 dirigentov. Na ukrajinskej hudobnej scéne založil vlastnú školu, tzv. Chórovú školu Muravského. Pod jeho vedením hudobné telesá nahrali viac ako 1 000 hudobných diel ukrajinských i zahraničných skladateľov, vrátane Stravinského, Bacha, Beethovena, Mozarta, Čajkovského. Je nositeľom mnohých ocenení a čestných vyznamenaní.
V jeho rodnej obci bolo v r. 2009 zriadené múzeum v jeho rodnom dome. Na jeho počesť sa v tejto obci od r. 2010 uskutočňuje medzinárodný festival vážnej hudby.
IEC 60027-2
Príklad :  300 GB   ≅   279,397 GiB   ( = 0x117,6592E GiB = 0x45D96,4B8 MiB = 0x1176592E KiB = 0x45D964B800 bajtov).
Do roku 2005 táto konvencia stále nezískala široké použitie, hoci používanie rastie. Je silne podporované mnohými štandardizačnými telesami vrátane IEEE and CIPM.
Číslo (gramatická kategória)
Číslo alebo gramatické číslo (lat. numerus) je gramatická kategória mien (menné číslo) a slovies (u slovies je to spravidla len vyjadrenie zhody s príslušným menom) slúžiaca na rozlišovanie množstva (jeden exemplár verzus nejaký druh väčšieho množstva).
Niektoré podstatné mená nerozlišujú jednotné a množné číslo. V slovenčine sú to:
Okupačná zóna
Po prvej svetovej vojne muselo podľa Versaillskej zmluvy napríklad Nemecko odstúpiť Francúzsku Porýnie a Sársko (1919 – 1930).
V užšom zmysle slova sa pod týmto pojmom chápe najmä územie Nemecka (1945 – 1949) a Rakúska (1945 – 1955), ktoré boli po druhej svetovej vojne obsadené vojskami štyroch víťazných veľmocí.
Ivan Dérer
Mladosť a štúdiá
Narodil sa v Malackách v početnej rodine advokáta JUDr. Jozefa Dérera, ktorý sa snažil zabezpečiť svojim deťom kvalitné vzdelanie. Ivan Dérer vyštudoval ľudovú školu v rodných Malackách. V roku 1893 začal študovať na reálnom gymnáziu v Bratislave, štúdium ukončil v roku 1901. Rozhodol sa pokračovať v otcových šľapajách a zapísal sa na štúdium práva na právnickej akadémii v Bratislave. Tu sa zoznámil s predstaviteľmi inteligencie ako boli napríklad Ferdinand Juriga, Milan Ivanka, Samuel Zoch. Roku 1903 založil spolu s ďalšími bratislavskými Slovákmi Slovenský vzdelávací spolok v Prešporku. Ministerstvo vnútra však stanovy z politických dôvodov neschválilo. V rokoch 19031906 pokračoval v štúdiu na univerzite v Budapešti. V tomto období začal publikovať články v takmer všetkých slovenských novinách. Od roku 1910 bol advokátom v Bratislave.
Už počas štúdií praxoval v advokátskej kancelárii svojho otca. Po skončení štúdia nastúpil na vojenskú službu do kasární na Bratislavskom hrade. V októbri 1909 zložil pred hlavným súdom v Budapešti advokátsku skúšku. V Bratislave si otvoril advokátsku kanceláriu, v ktorej s prestávkami vykonával prax až do roku 1939. V Bratislave sa zapojil do spoločenského a politického života. V rokoch 1912 až 1914 bol jedným z redaktorov týždenníka Národný hlásnik.
Prvá svetová vojna
náhľad|Pamätná tabuľa na budove [[Tatra banka (historická)|Tatra banky v Martine]] Na vypuknutie vojnovej hystérie zareagoval článkom "Hyeny chcú ísť do vojny" za čo bol zatknutý. Sfanatizované davy reagovali roztlčením okien na jeho byte na Suchom mýte. Na začiatku vojny narukoval a ocitol sa na frontovej línii. V prvej svetovej vojne bol zranený v bitke pri Ivangorode v roku 1914 a do konca vojny žil vo Viedni, kde pracoval na cenzúrnom úrade pod vedením Kornela Stodolu. Ich úlohou bolo cenzurovať korešpondenciu vojakov a zajatcov. Snažili sa však čo najviac pracovať v prospech československej veci. Do Viedne dochádzali aj ďalší politickí činitelia s ktorými čoskoro nadviazali kontakt na českú Maffiu.
V roku 1918 sa stal jedným zo spoluautorov a signatárov Martinskej deklarácie a ako člen Slovenskej národnej rady dopravil tento dokument do Prahy. V Prahe sa Ivan Dérer stal členom Revolučné národné zhromaždenie|Revolučného národného zhromaždenia.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kožany
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Kožany v okrese Bardejov.
Ivan Dérer
Prvá svetová vojna
Dokumentárny film JUDr. Ivan Dérer vyrobila v rámci tv cyklu Historická panoráma Slovenská televízia Bratislava v roku 1999 (scenár Alena Bartlová, réžia Fedor Bartko).
Poslanec a politik
Bol poslancom Revolučného národného zhromaždenia (14.11.191815.4.1920). V parlamente pracoval predovšetkým v ústavno-právnom výbore. Nasledujúce obdobie bolo pre neho mimoriadne aktívne. Pustil sa do budovania Československej republiky. Na Ministerstve s plnou mocou pre správu Slovenska mal na starosti referát pre spravodlivosť. Po Šrobárovom odstúpení sa stal na krátky čas ministrom pre správu Slovenska.
V rokoch 1930 až 1938 bol poslancom Národného zhromaždenia za Československú sociálnodemokratickú stranu robotnícku, v ktorej bol členom Ústredného výboru. V období 1934 až 1938 bol podpredsedom strany a od roku 1936 aj predsedom Krajinského výkonného výboru na Slovensku.
Minister
Po vzniku Československej republiky vykonával v rôznych úradoch funkciu ministra
Druhá svetová vojna
Po rozpade republiky bol zbavený slovenského občianstva, skonfiškovali mu byt, ktorý mal v Bratislave. Bol vyškrtnutý zo zoznamu advokátov. Žil v Prahe, kde sa aktívne zapojil do ilegálneho protifašistického odboja. Do odboja vstúpil s odbojovou skupinou Úvod. Skupina bola v kontakte s Londýnom a jej úlohou bolo okrem iného zhromažďovanie spravodajského materiálu. Jeho činnosť bola odhalená a v rokoch 19441945 bol nacistami väznený na Pankráci a neskôr internovaný v koncentračnom tábore v Terezíne.
Povojnové obdobie a komunistický režim
Po skončení vojny sa v roku 1946 stal čestným predsedom Strany práce, ktorú spoluzakladal s cieľom vytvorenia nekomunistickej sociálnodemokratickej strany. V období 19461948 bol predsedom Najvyššieho súdu až do komunistického puču. Podieľal sa na formovaní nového zákonodarstva a vypracoval aj skicu novej ústavy. Po roku 1948 Dérer pochopil, že nemôže obrániť nezávislosť najvyššieho súdu a odišiel na vlastnú žiadosť do dôchodku. V roku 1953 mu znížili penziu tak, že bol pod životným minimom a zamestnal sa v ČSAV v Prahe. V rokoch 19541955 väznený komunistickým režimom. Bol obvinený z účasti na podzemnom hnutí, ktoré malo zvrhnúť ľudovodemokratické zriadenie a z neoznámenia trestného činu. Po prepustení sa opäť zamestnal v Ústave jazykov a literatúry ČSAV. V roku 1968 bol rehabilitovaný. V tomto roku začal opäť vystupovať na verejnosti. V tom istom roku skritizoval Husákovu politiku federalizácie.
Ivan Dérer umrel v Prahe 10. mája 1973 vo veku 89 rokov. Pochovaný je na cintoríne vo Veľkej Chuchli.
Francúzska okupačná zóna Nemecka
náhľad|Francúzska okupačná zóna a francúzsky sektor Berlína
Francúzska okupačná zóna Nemecka bola jedným zo štyroch okupačných útvarov, ktoré boli v júli 1945 zriadené víťaznými spojencami v povojnovom Nemecku.
Z tejto zóny vytvorila francúzska vojenská vláda v rokoch 1945 a 1946 správne jednotky na území nemeckých krajín: ktoré sa 23. mája 1949 stali časťami SRN.
V roku 1952 sa spojili Bádensko a Württembersko-Hohenzollernsko s američanmi okupovaným Württemberskom-Bádenskom a vytvorili krajinu Bádensko-Württembersko.
Sársko, formálne neokupované, s autonómnym statusom, sa ku Spolkovej republike pripojilo až v roku 1957, krok bol schválený v ľudovom referende v roku 1955.
Planktón
Planktón je skupina buniek organizmov pasívne sa vznášajúcich v prostredí. Je kľúčovou potravou pre mnohé druhy vodných živočíchov a je nepostrádateľnou súčasťou potravinového reťazca.
Medzi planktón patria jednobunkové i mnohobunkové organizmy, ktoré často pre svoje malé rozmery nie sú viditeľné voľným okom (čo neplatí pre tzv. mezoplanktón a makroplanktón). Môžu to byť baktérie, cyanobaktérie, jednobunkové aj menšie mnohobunkové riasy, prvoky, larválne štádiá živočíchov až dospelé jedince niektorých malých živočíšnych druhov.
Opakom planktónu je nektón.
Rozlíšenie
Podľa miesta výskytu sa rozlišuje:
Podľa zloženia sa rozlišuje:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krivé
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Krivé v okrese Bardejov.
Baham
Baham (arab. sa`d al-bahá'im – šťastie zvierat) alebo Theta Pegasi je hviezda v súhvezdí Pegas zdanlivej jasnosti 3,53m. Patrí do spektrálneho typu A2, triedy svietivosti Vp, teplota jej povrchu dosahuje 9 000 K. Vzdialenosť od Zeme je približne 97 ly.
Americká okupačná zóna Nemecka
náhľad|Americká okupačná zóna a americký sektor Berlína
Americká okupačná zóna Nemecka bola jedným zo štyroch okupačných útvarov, v júli 1945 víťaznými spojencami zriadených v povojnovom Nemecku. Rozkladala sa na území modernej spolkovej krajiny Hesenska, Brém, takmer celého Bavorska a severnej časti Bádenska-Württemberska. Na severe a severozápade susedila s Britskou okupačnou zónou Nemecka, na západe a juhozápade s Francúzskou okupačnou zónou Nemecka, na severe a severovýchode so Sovietskou okupačnou zónou Nemecka, na juhu so Švajčiarskom a Rakúskom, na juhovýchode s Rakúskom, a na severovýchode s Česko-Slovenskom.
Na území tejto zóny vytvorila americká vojenská vláda v roku 1945 nasledujúce autonomné správne jednotky (krajiny): ktoré sa 23. mája 1949 stali spolkovými krajinami SRN.
V roku 1952 sa spojilo Württembersko-Bádensko s francúzsky okupovanými krajinami Bádenskom a Württemberskom-Hohenzollernskom, a vytvorili krajinu Bádensko-Württembersko.
Bryan Clay
Bryan Clay (* 3. január 1980, Austin, Texas, USA) je americký desaťbojár.
V roku 2005 sa stal majstrom sveta v Helsinkách výkonom 8732 bodov, o rok skôr získal striebornú medailu na olympijských hrách v Aténách. Tam ho dokázal poraziť len český desaťbojár Roman Šebrle. Clayov osobný rekord z olympijských hier v Pekingu má hodnotu 8791 bodov. Podľa prepočtov expertov je v súčasnej dobe jediným viacbojárom, ktorý je schopný ohroziť svetové rekordy v desaťboji i sedemboji (9026 b. - Roman Šebrle a 6476 bodov - Dan O'Brien). Jeho prednosťou je veľmi rýchly šprint (o. r. na 60 m 6,65 s a na 100 m 10,36 s), hod diskom (55,87 m - desaťbojársky rekord), hod oštepom (72,00 m) i prekážky (60 m 7,74 s a 110 m 13,74 s).
Clay stále zaostáva väčšinou výrazne za súčtom svojich osobných rekordov, nie je tak dobrým bežcom na dlhšie dištancie (záverečné behy na 1000 m a 1500 m v sedemboji a desaťboji resp.).
Kvôli zraneniu musel odstúpiť pri majstrovstvách sveta v Osake v roku 2007.
9. marca 2008 sa stal po prvýkrát halovým majstrom sveta v sedemboji na HMS vo Valencii výkonom 6371 bodov (osobný rekord), pretože krátko pred štartom bol chorý.
Na Letných olympijských hrách 2008 získal zlatú medailu v desaťboji.
V USA získal Cenu Jesseho Owensa za najlepšieho atléta v USA za rok 2008.
Na Majstrovstvá sveta 2009 v Berlíne sa nekvalifikoval, keďže pre zranenie podkolenej šľachy nemohol štartovať v americkej kvalifikácii koncom júna 2009.
Osobné rekordy
Súčet OR v desaťboji: 9333 bodov
Viceadmirál
Viceadmirál je široko používaná námorná hodnosť. Je to druhá admirálska hodnosť (niekedy sa používa výraz vlajkový dôstojník), je nad hodnosťou kontradmirál a nižšie ako admirál. V pozemných silách mu zodpovedá hodnosť generálporučík. Spravidla býva označovaný dvoma alebo troma hviezdami.
Marion Jonesová
Marion Jonesová (* 12. október 1975, Los Angeles, Kalifornia, USA) je bývalá americká atlétka – bežkyňa a diaľkarka. V októbri 2007 priznala užívanie dopingu a oznámila ukončenie športovej kariéry.
Jonesová sa stala hrdinkou Letných olympijských hier 2000 v Sydney. Získala tri zlaté a dve bronzové medaily. Okrem toho je držiteľkou dvoch zlatých a jednej bronzovej medaily z majstrovstiev sveta (ďalšiu zlatú a striebornou z MS v Edmontone musí odovzdať kvôli dopingu). V rokoch 1997–2001 dominovala väčšine ženských šprintérskych pretekov.
Dopingová kauza
5. októbra 2007 vypovedala Jonesová na súde, že už od septembra 2000 do júla 2001 užívala zakázané dopingové látky. Tie jej vraj bez jej vedomia podával jej tréner Trevor Graham. Za klamstvá, ktoré povedala vyšetrovateľom bola odsúdená na šesť mesiacov odňatia slobody. Trest jej začal plynúť v marci 2008. V septembri toho istého roku bola prepustená.
Bouillancy
Bouillancy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Oise, v regióne Pikardia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
T-15 (reaktor)
T-15 je ruský fúzny výskumný reaktor založený na (Rusmi objavenom) tokamak návrhu. Bol to prvý reaktor, ktorý na riadenie plazmy používal supravodivé magnety.
Reaktor T-15 dosiahol svoju prvú plazmu v roku 1988. Od 1996 do 1998 bola na ňom urobená séria vylepšení. Výskum sa sústreďoval hlavne na podporu návrhu pre reaktor ITER, ktorý taktiež bude používať supravodivé magnety.
Od januáru 2005 sú, z dôvodu nedostatku financií, experimenty pozastavené.
Transferová ribonukleová kyselina
thumb|right|250px|"Ďatelinovitý" tvar molekuly tRNA. Transferová ribonukleová kyselina (skr. tRNA; iné názvy pozri nižšie) je osobitný typ RNA so špecifickou úlohou. Je dôležitá pri translácii (čiže proteosyntéze), keďže prenáša jednotlivé aminokyseliny na miesto tvorby proteínov v ribozómoch. tRNA nemajú veľkú molekulovú hmotnosť a obsahujú okolo 70 až 80 nukleotidov. V bunke sa nachádzajú rozpustené v cytoplazme.
Názvy
Názvy tejto kyseliny sú: transferová ribonukleová kyselina/RNA/RNK [často nesprávne: transférová RNA/RNK] , prenosová ribonukleová kyselina/RNA/RNK  , prenášačová ribonukleová kyselina/RNA/RNK , staršie: rozpustná ribonukleová kyselina/RNA/RNK.
Slovenské skratky názvu tejto kyseliny sú: tRNA, t-RNA , tRNK, t-RNK, staršie: sRNA, s-RNA , sRNK , s-RNK.
Anglický názov tejto kyseliny je transfer RNA - skr. tRNA. Starší anglický názov je soluable RNA - skr. sRNA.
Štruktúra tRNA
Je jednoreťazová a tvorí tri slučky. Niektoré oblasti slučiek obsahujú sekvencie navzájom komplementárnych nukleotidov, ktoré sa spájajú a vznikajú tak miesta, kde je tRNA dvojreťazová. Výsledná štruktúra pripomína ďatelinový list. Na jeden koniec (obsahuje sekvenciu nukleotidov CCA) tRNA sa viaže aminokyselina (vtedy sa nazýva "aktivovaná tRNA", vzniká aminoacyl-tRNA). Akú aminokyselinu naviaže, určuje trojica nukleotidov, tzv. antikodón, nachádzajúci sa na spodnom ramene. Tento antikodón je komplementárny s kodónom mRNA, ktorý tvorí genetický kód. Tým je umožnený prepis genetického kódu do presného poradia aminokyselín v bielkovine.
Vývoj hviezdy
thumb|right|[[NGC 604, oblasť vzniku hviezd v galaxii M33.]]
Po spálení všetkých zásob vodíka v jadre sa hviezda začína dramaticky meniť. Ak nastane stav, že nemá dostatočnú hmotnosť na vytváranie ťažších prvkov, končí jej produktívna časť života a nastáva pomalé uhasínanie. Nie všetky hviezdy však skončia rovnako. Všeobecne sa dá povedať, že hviezda môže skončiť v jednom zo štyroch štádií. Ukončenie života hviezdy opäť závisí od jej hmotnosti.
Málo hmotné hviezdy
Najmenej hmotné hviezdy s hmotnosťou do 0,4 hmotností Slnka a hviezdy spektrálneho typu R, N a S neprejdú nijakým dramatickým gravitačným kolapsom. Po spálení zásob vodíka jednoducho termojadrové reakcie prestanú prebiehať. Hviezda sa začína zmršťovať. To sa skončí, keď sa gravitačná sila opäť vyrovná s tlakovou. Z hviezdy sa stane biely trpaslík. Hviezda má tak malý polomer a pomaly chladne, pričom mení aj svoju farbu. Nakoniec sa z nej stane malé, hmotné studené teleso – čierny trpaslík.