cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Monika Gajdošová
Pôsobenie v dramaturgických skupinách
Najpružnejšia pri dramaturgickom výbere tém bola takzvaná tvorivá skupina mladých Moniky Gajdošovej. Stredná generácia mala skôr autorské ambície, pretože až do roku 1957 na Kolibe zamestnávali predovšetkým scenáristov a dramaturgické problémy sa riešili v spolupráci s vedením Štúdia, s Umeleckou radou a pražskou Ústrednou dramaturgiou (po zvýšení plánu na šesť filmov ročne všetkých scenáristov preradili za dramaturgov – aktualizoval sa problém literárnej prípravy). Vznik tejto skupiny mal korešpondovať so súvekým generačným a názorovým vrstvením v jednotlivých umeniach. Pracovať mala hlavne na súčasných témach.
Jej tvorivá skupina pripravila v roku 1957 absolventský scenár Tibora Vichtu Prv než skončí tento deň a situácia okolo tvorivých skupín sa práve v tejto dobe nalomila. Dramaturgom látky bol Eduard Grečner a skupina schválila predložený text „s pochvalou“, ktorá vyjadrovala ocenenie mimoriadnych kvalít filmovej predlohy. ''„Išlo o príbeh zo života vysokoškolákov, v ktorom autor narúšal konvenčný princíp klasicky zovretej dramaturgickej výstavby epizodickou kompozíciou, a zároveň tematizoval všedné, neheroické okamihy života v podobe každodenných podvodov a lží. (...) Miestom dramatického deja sa mala stať Bratislava so svojimi typickými zákutiami, ale aj s trochu importovanou veľkomestskou atmosférou.“'' Umelecká rada však scenár v januári roku 1958 neschválila a vrátila ho na prepracovanie. Medzičasom, ešte v polovici roku 1957 však vyšlo uznesenie venované ideologickým otázkam a z neho následne vychádza rezolúcia Ústredného výboru Komunistickej strany Slovenska o filme z apríla roku 1958. Jedným z jej praktických dôsledkov bola „reorganizácia“ tvorivých skupín, z ktorých sa stali skupiny výrobné.
1. júna 1958 sa Bielik, Bahna aj Gajdošová vzdali funkcie vedúcich a vznikli skupiny Jaššo/Bukovčan, Oravec/Mináč. Zmena bola navonok zdôvodnená plánovaným zvýšením produkcie na šesť filmov ročne – zo zákulisia však hovorí zápisnica, v ktorej sa hovorí o revizionistických a nihilistických tendenciách, o prihováraní sa nepriateľskej ideológii pod rúškom tzv. umeleckej slobody. Tieto tendencie sa prejavili práve v tvorivej skupine Moniky Gajdošovej, v ktorej pracovali prevažne mladí pracovníci (scenáristi, dramaturgovia), ktorí sa stali pre vtedajší systém nositeľmi nesprávnych liberalistických názorov.
V roku 1965 sa skrz úmrtie Jána Mináča (, ktorý viedol dramaturgicko-výrobnú skupinu s Jurajom Králom) vedúcim skupiny stal Filan a od roku 1967 práve Gajdošová. Skupina obhajovala tradíciu oproti experimentu. Zaujímavosťou je, že ideológ tejto skupiny Jozef Tallo ostro vystúpil proti Grečnerovým názorom a celému trendu volajúcemu po intelektualizácii v kinematografii. Práve v týchto rokoch (19631965) sa kryštalizovala odlišná orientácia dramaturgických skupín.
Začiatkom 80. rokov prebehlo jednoznačné znovuvymedzenie ideologických mantinelov tvorby, čo vyvolalo v Slovenskom filme ďalšie zmeny. Výmena vedenia znamenala výrazný zásah do desaťročia zlepšovaného systému. Ultraľavičiarske postavy kinematografie síce presadili zákazy filmov a rozpustenie pre nich priveľmi „progresívnej“ dramaturgickej skupiny Moniky Gajdošovej, ale v konečnom dôsledku radikálni dogmatici stratili dominantné postavenie.
Písanie
Spolu s autorom rozhlasovej hry Ľudovítom Filanom (jej názov bol A bolo svetlo) pracovala ako scenáristka na celovečernom debute Martina Hollého Havrania cesta (1962). Ozvali sa v nej reálne problémy živých ľudí, nie abstraktných budovateľov komunizmu. Scenár síce nenarúšal osvedčený postup atraktivizácie výrobnej témy láskou, no predsa vniesol nový prvok kritickosti a autenticity. Napríklad namiesto idealizmu postáv, ktoré chcú splniť istý plán výroby, ich už prirodzene motivuje skôr zárobok.
Spolupráca s Martinom Hollým pokračovala na filme Hriech Kataríny Padychovej (1973). Scenár vznikol podľa poviedky Petra Jilemnického Návrat. Film má zhodné dejové motívy s titulom z roku 1953 Pole neorané, ale ich sujetové riešenie je odlišné. ''„Pole neorané sa sústreďuje na triedny zápas, na zrod uvedomelých bojovníkov za idey komunizmu. Problém Zuzinej gravidity tam tvorí iba bočnú dejovú líniu, ktorej dramatická potencia sa z vôle autora zruší smrťou postavy. V Návrate i v Hriechu zaznie konfliktnosť tohto motívu naplno, hrdinka si musí odtrpieť verejnú hanbu svojej morálnej viny, aby v stretnutí s fyzicky zmrzačeným Štefanom zažila úľavu odpustenia.“''
V druhej polovici 70. rokov vznikajú na Slovensku filmy otvorene zábavné. Vedúce osobnosti pochopili atraktívnosť akčného princípu, ktorý je kombinovaný s rôznymi žánrami. Film Jozefa Režuchu Do posledného dychu patrí medzi špionážne. Jeho profesionálna úroveň však hraničí s amatérstvom (scenáristicky je nezvládnutá pravdepodobnosť zápletky, príbehová a psychologická hodnovernosť).
Dramaturgická činnosť
V jednom z rozhovorov sa k svojmu dramaturgickému úsiliu vyjadrila nasledovne: ''„Socialistické umenie sa mi javí ako nepretržitý elektrický prúd duchovnej výmeny medzi umelcom a divákom. Preto mojou ctižiadosťou v dramaturgickom úsilí je tvorba filmov, ktoré by boli naplnené krásou hrejivých citov, mužnosťou, odhodlanosťou, ale aj humorom, aby človek nadobudol presvedčenie o svojej ľudskej dôstojnosti, aby získal silu premôcť zlo, ktoré sa vždy zadiera do ľudského života. Filmy, ktoré by sa stali potenciálnou víziou diváka, lebo každý človek potrebuje mať pocit vlastnej hodnoty v spoločnosti. Za obdobie piatej päťročnice sa v mojej dramaturgickej skupine utvorilo 13 filmov. Približne polovica, t.j. šesť filmov spracúva príbehy zo súčasnosti.“''
Rozprávky pre Jozefku
Rozprávky pre Jozefku je česko-slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje humorný svet zvierat. Seriál bol vyrobený v rokoch 1987 až 1988. Nakreslil ho Peter Cigán a režírovala Helena Slavíková-Rabarová.
Montvalezan
Montvalezan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 1949
NGC 1949 je emisná hmlovina v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. decembra 1836.
Pamätné euromince roku 2014
Dvojeurové pamätné mince resp. eurové mince s nominálom 2 eurá, sú špeciálne euromince razené a emitované národnými (centrálnymi) bankami členov eurozóny od roku 2004 ako legálne a obehové platidlo všetkých členských štátov. Tieto mince obyčajne oslavujú výročie historickej udalosti alebo upozorňujú na práve prebiehajúcu udalosť. V roku 2014 bolo emitovaných 27 pamätných euromincí.
Pre množstvo, vzhľad a spôsob emitovania pamätných euromincí platia presne stanovené pravidlá a obmedzenia.
Andorra
Zaujímavosť: Monako nikdy nepotvrdilo tému 200. výročia okupácie francúzskom. Pravdepodobne išlo len o novinársku kačicu.
Kúkoľová ulica
Kúkoľová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vajnory. Je pomenovaná podľa rastliny kúkoľ.
Je rovnobežná s Hospodárskou ulicou a ulicou Na jarku, križuje Tomanovu ulicu a ulicu Veľké Štepnice, kolmo ústí do Roľníckej ulice. Tvorí ju zástavba rodinných domov.
Rovnaký názov mala aj ulica v Petržalke pred výstavbou panelového sídliska.
Pod Hvězdou
Pod Hvězdou je názov malej prírodnej pamiatky - mokrade v južnej časti okresu Česká Lípa, v severnej časti CHKO Kokořínsko, na katastri obce Blíževedly.
Opis
Na území Ralskej pahorkatiny južne od mesta Česká Lípa je zalesnené územie plné skál, v ktorom blízko seba je celý rad chránených maloplošných území - Vlhošť, Husa, Martinské stěny, Stříbrný vrch, Kostelecké bory a tiež PP Pod Hvězdou. Celé územie je v hornej časti CHKO Kokořínsko a na juhu nadväzuje na okres Mělník. thumb|left|Chránené lúky, v pozadí kopec Ronov
Chránená lokalita
PP Pod Hvězdou je neveľká mokraď v ohybe údolia Litického potoka 500 metrov severozápadne od maličkej dediny Hvězda na ploche 1,88 ha, v nadmorskej výške 314 až 320 m, zaradená medzi chránené územia 19. marca 2001. Na území mokrade je niekoľko drobných tôní.
Vyskytujú sa tu rôzne druhy ostríc, vŕby, smlz sivý, vstavačovec májový, žltohlav najvyšší. Žijú tu žaby, napr. rosnička zelená. V evidencií AOPK (Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR) má pamiatka priradené číslo 2109.
Prístup
Oblasťou prechádza niekoľko vyznačených turistických trás, v blízkosti pamiatky vedie zelená od Blíževediel. Najbližšia železničná trať 087 je z Českej Lípy do Lovosíc. Najbližšia zastávka je v 4 km vzdialených Blíževedloch. Najbližšia cesta je zhruba 0,5 km vzdialená a vedie z Litice do Hvězdy. thumb|Označenie PP je sčasti zarastené
Caucete
Caucete môže byť:
Abu
Abu môže byť:
ABU môže byť:
Pusztaradvány
Má rozlohu 714 ha a žije tu 222 obyvateľov (2007).
Dobroslavice
Dobroslavice je obec v Česku v okrese Opava v Moravskosliezskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 749 obyvateľov, z toho 360 mužov a 389 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,2 roka (muži 41,4 roka, ženy 41,0 roka).
Jugeals-Nazareth
Jugeals-Nazareth je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bergerac-1
Bergerac-1 je francúzsky kantón v departemente Dordogne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho iba časť mesta Bergerac.
Molac
Molac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Morbihan, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Radostyán
Radostyán je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Miškoveckom okrese.
Má rozlohu 810 ha a žije tu 650 obyvateľov (2007).
NGC 1950
NGC 1950 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,2.
Montvernier
Montvernier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Strukturbericht (notácia)
Strukturbericht je (sčasti) systematická metóda notácie určená na špecifikáciu kryštálových štruktúr. Názov je odvodený od rovnomenného časopisu, v ktorom sa táto notácia používa.
Za základným symbolom nasleduje niekoľko ďalších buď písmen alebo čísel, pričom môžu, ale nemusia byť v indexe. Nie je to tak systematický druh označovania ako Pearsonov symbol, ale na rozdiel od Pearsonovho symbolu opisuje konkrétnu štruktúru (nie však minerál). Rovnakú štruktúru môže mať viac minerálov (tie sa potom odlišujú druhom atómov, nie však kryštalickou štruktúrou).
Výnimkou systému (z historických dôvodov) je štruktúra A15, ktorá nie je štruktúrou kryštálu jedného prvku (ako to inak vyžaduje systém, pozri základné symboly). Ide o Cr3Si.
Základné symboly
Pod pojmom zliatiny sa v tomto prípade rozumejú také, ktoré majú usporiadanú štruktúru - teda majú vlastnú mriežku (mólové obsahy prvkov musia teda byť v stechiometrickom pomere). Napr. AuCu vytvára usporiadanú štruktúru L10, ktorú si je možné predstaviť tak, že rohy plošne centrovanej priestorovej mriežky sú zaplnené prvkom Au, tak isto stredy dvoch náprotivných stien, ostatné 4 steny majú atóm Cu. Samozrejme pojem molekula stráca v mriežke zmysel, teda napr. NaCl, kde každý atóm Na má 6 susedných rovnako vzdialených atómov Cl. Nemá teda zmysel hovoriť: …s ktorým tvorí molekulu. Tým sa teda stráca aj rozdiel medzi usporiadanou zliatinou a zlúčeninou.
Mandelbrotova množina
thumb|300px|right|Mandelbrotova množina
Mandelbrotova množina (pomenovaná po matematikovi Benoîtovi Mandelbrotovi) je jeden z najznámejších fraktálov. Je definovaná ako množina komplexných čísel c, pre ktoré platí kde postupnosť je definovaná rekurzívnym predpisom Bod c teda patrí do Mandelbrotovej množiny práve vtedy, ak uvedená limita neexistuje, alebo je konečná (napr. c = 0).
Je možné jednoducho dokázať, že postupnosť ide do komplexného nekonečna pre všetky |c|>2, takže ak ktorýkoľvek člen postupnosti prekročí túto absolútnu hodnotu, potom c nie je prvkom Mandelbrotovej množiny.
Rozprávky pod stromček
Rozprávky pod stromček je česko-slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje poetické príbehy o kúzle Vianoc. Seriál bol vyrobený v rokoch 1981 až 1986. Nakreslili a režírovali ho Ludvík Kadleček a Stanislav Remeš.
Mandelbrotova množina
Vlastnosti
250px|thumb|right|Časť mandelbrotovej množiny
Súvislosť s Juliovou množinou
Mandelbrotova množina tvorí akúsi mapu Juliových množín. Každému bodu odpovedá Juliova množina. Pre body vnútri Mandelbrotovej množiny odpovedajú súvislé Juliove množiny, bodom mimo zas nesúvislé a pre hraničné body sú na hranici spojitosti. Vizuálne najzaujímavejšie sú body v okolí hranice Mandelbrotovej množiny. Tvar Juliovej množiny pripomína okolie korešpondujúceho bodu v Mandelbrotovej množine.
Praktická implementácia
thumb|Zafarbená Mandelbrotova množina Pri praktickej implementácii sa pre každý bod rovnica opakovane vyčísľuje a vo chvíli, keď |zn| > 2, je zrejmé, že pre daný bod bude rovnica divergovať (a pri grafickom zobrazovaní sa táto hodnota n, pre ktorú bod túto hranicu prekročil, spravidla prevádza na farbu). Ak ani po dopredu zvolenom počte iterácii k prekročeniu tejto hranice nedôjde, je bod považovaný za súčasť Mandelbrotovej množiny. Nastavenie tejto hranice ovplyvňuje výsledný obrázok: pre príliš malú hodnotu budú niektoré body nesprávne označené ako patriace do množiny, ale veľký počet iterácii vyžaduje dlhší čas výpočtu.
Výpočet je možné urýchliť tiež tým, že sa rýchlo detegujú body, ktoré do množiny evidentne patria, pretože sa nachádzajú vnútri hlavných častí množiny – kružnice a kardioidy.
<!--
Historie
Ruční výpočty byly pochopitelně velice náročné, takže Fatou nikdy to, co se dnes označuje jako Mandelbrotova množina, na vlastní oči nespatřil. Prvním, kdo tuto množinu nechal vykreslit počítačem, byl Benoît Mandelbrot, podle kterého je také pojmenována.
Mandelbrot tuto množinu a vůbec pojem fraktál popularizoval ve své knize z roku 1975, Les Objets Fractals: Forme, Hasard et Dimension.
Příbuzné fraktály
Mandelbrotova množina dokonce obsahuje místa, která vzhledem připomínají Juliovy množiny (okolí bodu c připomíná střed Juliovy množiny s parametrem c).
Při změně počáteční podmínky u definující rovnice je výsledkem nesouvislá množina, takovému znetvoření se anglicky říká tilt (naražení, zvrhnutí).
Externí odkazy
-->
Bergerac-2
Bergerac-2 je francúzsky kantón v departemente Dordogne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 11 obcí.
Boloň (jazero)
Kotlina jazera predstavuje priekopovú prepadlinu, ktorá je vyplnená aluviálnymi naplaveninami. Vyznačuje sa plytčinami predovšetkým v pobrežných častiach. Do jazera ústia rieky Harpi, Simmi, Aljur a mnohé ďalšie. Je spojené dlhým prieplavom s Amurom.
Dolní Benešov
Dolní Benešov je mesto v Česku v okrese Opava v Moravskosliezskom kraji. 1. januára 2013 tu žilo 4 167 obyvateľov, z toho 2 052 mužov a 2 115 žien, pričom priemerný vek v meste bol 41,3 roka (muži 39,8 roka, ženy 42,8 roka).
Jánoško
Jánoško je priezvisko, pozri Jánoško (priezvisko), napr.:
Liza Minnelliová
Liza May Minnelli (* 12. marec 1946, Los Angeles, Kalifornia, USA) je americká speváčka a herečka, držiteľka Oscara za najlepší ženský herecký výkon (za filmovú verziu muzikálu Kabaret z roku 1972).
Je dcérou speváčky a herečky Judy Garlandovej a režiséra Vincenta Minnelliho.
Ragály
Ragály je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Putnockom okrese. Názov obce má pravdepodobne slovenský pôvod.
Má rozlohu 1555 ha a žije tu 678 obyvateľov (2007).
Kostol reformovanej cirkvi
V obci sa nachádza gotický kostol Reformovanej cirkvi z prelomu 12. až 13. storočia s gotickými freskami. Nedávno bol zrekonštruovaný.
Margaréta Habsburská (1584 – 1611)
Margaréta Habsburská (* 25. december 1584, Graz, Habsburská monarchia – † 3. október 1611, El Escorial, Španielsko) bola vydatá španielska, portugalská, neapolská a sicílska kráľovná z habsburskej dynastie.
Narodila sa ako jedenáste dieťa arcivojvodu Karola II. Štajerského a Márie Anny Bavorskej.
V roku 1599 sa uskutočnil sobáš Margaréty a mladého kráľa Filipa III. a manželstvo bolo údajne spokojné. Protivníkom kráľovnej zaujímajúcej sa o vládnutie bol kráľov favorit František Goméz, vojvoda z Lermy. Margaréte sa podarilo vojvodu z Lermy vďaka intrigám vzdialiť od kráľovského manžela a dvora, ale jej úsilie prekazila smrť.
Zomrela pravdepodobne pri pôrode svojho ôsmeho dieťaťa vo veku dvadsaťsedem rokov.
Deti
Z manželstva (18. apríla 1599) s Filipom III. (15781621) sa narodilo osem detí:
NGC 1951
NGC 1951 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 23. decembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 10,6.
Rakaca
Rakaca je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Edelénskom okrese.
Má rozlohu 1899 ha a žije tu 788 obyvateľov (2007).
Janočko
Janočko je priezvisko, pozri Janočko (priezvisko), napr.:
Rozprávky zo škôlky
Rozprávky zo škôlky je česko-slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje príbehy z materskej škôlky. Seriál bol vyrobený v roku 1987.
Juillac (Corrèze)
Juillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Corrèze, v regióne Limuzínsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bustach
náhľad|Jazero zo satelitu (2018) Bustach (rus. Бустах - Bustach, jakut. Буустаах - Buustaach) alebo Buusaach (Буусаах - buusaach) je jazero v Jakutsku v Rusku. Leží na severe Jansko-indigirskej nížiny. Má rozlohu.
Na severovýchode a juhovýchode je pobrežie členité. Zo západu sa na jazero Bustach napája jazero Tonkaj-Kjuel, ktoré je v podstate jeho zálivom. Vyteká z neho rieka Suruktach, ktorá ústi do zálivu Ebeľachskaja guba (more Laptevovcov). Hlavným prítokom je rieka Archii-Jurege a okrem nej je jazero napájané menšími prítokmi a atmosférickými zrážkami. Zamŕza na konci septembra a rozmŕza v júni. Jazero je bohaté na ryby.
Championship League (snooker)
Championship League snooker je profesionálny snookrový turnaj. Je to pozvánkový turnaj, na ktorom sa zúčastňujú väčšinou hráči z top 20. Championship League je kvalifikáciou do Premier League.
Čičmany
náhľad|O výzdobe domov v Čičmanoch, rozpráva Alexandra Štaffenová z Považského múzea Čičmany sú obec na Slovensku v okrese Žilina. Známe sú svojou zachovalou ľudovou architektúrou. Časť obce je Pamiatkovou rezerváciou ľudovej architektúry a súčasťou pamiatkového fondu Slovenska.
Základné informácie
Obec leží v kotline Strážovských vrchov, takmer pri prameni rieky Rajčianky. Je najvyššie položenou obcou v Žilinskom okrese. Prvé zmienky o nej pochádzajú z roku 1272 (…ad quandam viam novam qua itur ad possessionem Cziczman… – listina z roku 1272). Obec je známa starobylou a unikátnou architektúrou – maľovanými zrubovými drevenicami. Pre ich záchranu bola jej dolná časť v roku 1977 vyhlásená za pamiatkovú rezerváciu ľudovej architektúry. Obec je zaujímavá aj miestnym ľudovým krojom a výšivkami s geometrickou ornamentikou. Nachádza sa tu národopisná expozícia, kaštieľ a kostol.
Erb
Čičmany majú vlastný erb, ktorý bol vytvorený v roku 1995 (Heraldický register SR C-85/2000) na základe mladšej pečate obce z roku 1801 s kruhopisom "SIGILLUM COMUN(itatis) CYI(cman) 1801" (obsah nezreteľného odtlačku staršej pečate zo 17. storočia doposiaľ nie je jednoznačne identifikovaný). Znázorňuje sv. Helenu, ktorej legenda pripisuje nájdenie sv. Kríža a nástrojov Kristovho umučenia na Golgote. Tejto udalosti je zasvätený miestny kostol. Autorom kresby erbu je Miroslav Kollár
Doprava a turistika
Prístup do obce je zo smerov Žilina – Rajec, Prievidza – Nitrianske Pravno, Prievidza – Nitrianske Rudno, alebo Trenčín – Ilava – Košeca.
Príroda v okolí je príťažlivá pre turistov, vhodná na oddych, zber húb a liečivých rastlín. V zimnom období majú návštevníci možnosť lyžovania v lyžiarskom stredisku Javorinka, v lete sú využívané turistické a cyklistické trasy a z vrchu Javorinka je možný paragliding a závesné lietanie. Ubytovacie a stravovacie služby poskytuje hotel a niekoľko penziónov. Občerstvenie poskytuje pohostinstvo, v zime aj bufet v lyžiarskom stredisku. Nachádza sa tu aj predajňa suvenírov, výšiviek a malého občerstvenia v Humne Ondreja Gregora pri múzeu. Poľovnícke združenie obhospodaruje výborné lesné revíry s možnosťou poľovania na vysokú, diviačiu zver, aj medveďa.
V obci sa nachádza exercízne a rekreačné stredisko Nitrianskej diecézy, Dom svätého Bystríka. Vzniklo prestavbou objektu bývalej papučiarne.
Dejiny obce
náhľad|vľavo|Gregorova drevenica O pôvode a vzniku obce existuje niekoľko teórií. Jednou z nich je teória o nemeckom pôvode, ale rozšírenejšia je teória o balkánskom, konkrétne o bulharskom vplyve. Pôvodní obyvatelia sem prišli pravdepodobne v prvej polovici 14. storočia, hoci je možné i staršie prechodné osídlenie, zodpovedajúce záznamu „o novej ceste, ktorá vedie k osade Cziczman“ v listine z roku 1272 (…ad quandam viam novam qua itur ad possessionem Cziczman…). Obyvatelia Čičmian sa zaoberali hlavne poľnohospodárstvom, chovom oviec, výrobou papúč, výrobou a predajom bryndze. Názov Čičmany má pravdepodobne indoeurópsky prazáklad, ktorý prešiel do staroslovienčiny a znamená „usadlosť vo vrchoch – Vrchovany“. Tak sa dodnes nazýva miesto za kopcom Javorinka, kde sa nachádzajú zvyšky zrubových domov z osady Malé Čičmany.
O tom, kto bol zakladateľom obce a prvým feudálnym vlastníkom pôdy, neexistujú konkrétne správy. Počas storočí sa tu vystriedalo niekoľko vlastníkov – od Mikuláša z Turca, cez rod Rakovských až po spojenie majetkov panstva Záblatského a viacerými ďalšími rodom Serényiovcov. Do začiatku 20. storočia vlastnili Čičmany rody Telekyovcov a Bertcholdovcov. Nepriaznivé životné podmienky, živelné pohromy a nerovné spory so zemepánmi spôsobili odchody na sezónne práce do vzdialených miest a postupný úbytok obyvateľstva. Veľa obyvateľov a rodín odchádzalo v 30-tych rokoch 20. storočia na americký kontinent, do Dalmácie, Francúzska, Belgicka a Rakúska. Požiare v rokoch 1907, 1921 a 1945 zničili vzácne zrubové stavby, zmenili celkový vzhľad obce a spôsobili ústup výstavby tradičných dreveníc v prospech murovaných domov.
Ničenie vzácnych stavieb podnietilo v roku 1974 vznik návrhu pamiatkovej rezervácie ľudovej architektúry v Čičmanoch. V roku 1977 bola dolná časť obce vyhlásená za pamiatkovú rezerváciu. Je v nej 115 objektov, z toho 36 národných kultúrnych pamiatok.
Považské múzeum vlastní v Čičmanoch dva objekty ľudovej architektúry, kde je návštevníkovi predstavené dobové bývanie, zamestnanie, ľudový odev a ľudové umenie. Poschodový pavlačový „Radenov dom“ bol rekonštruovaný v roku 1966 a sú v ňom nainštalované expozície „Zo života a práce čičmianskeho ľudu“ a „Z rodinného zvykoslovia“. Múzeum zakúpilo v roku 1986 zrubový dom č. 42 – dom spoločne žijúcich rodín Štefana Gregora a Petra Pupáka – zabezpečilo jeho pamiatkovú obnovu a muzeálne využitie. Expozícia „Ľudové obydlie“ predstavuje bývanie tzv. veľkorodiny v 20. rokoch 20. storočia. Veľkorodina, archaická forma rodiny, sa v Čičmanoch udržala až do začiatku 20. storočia. V jednotlivých domoch bývali a spoločne gazdovali gazda s gazdinou, ich ženatí synovia a nevesty s deťmi. Majetok rodiny bol spoločný. Veľkú časť izby, jediného vykurovaného priestoru v dome, zaberala hlinená pec s dvoma až troma ohniskami. Vnútorné zariadenie izby bolo jednoduché: lavice okolo stien, police na riady, stôl a posteľ. Mladé rodiny spávali v komôrkach v hornej časti poschodového domu. Boli to tmavé, nevykurované miestnosti s jedným lôžkom a maľovanou truhlicou, v ktorej mala nevesta uložený svoj osobný majetok.
Architektúra stavieb
thumb|Drevený viacpodlažný viacgeneračný dom „Jokľovce“. Architektúra obce Čičmany, najmä jej dolnej časti, pripomína i dnes perníkové domčeky a to hlavne pre geometrickú ornamentálnu výzdobu vonkajších stien domov, ktorá sa začala používať asi pred 200 rokmi. Tieto objekty sú cenným dokladom technickej vyspelosti, zručnosti a estetického cítenia obyvateľov.
Miestne domy zaujali aj popredného slovenského architekta Dušana Jurkoviča, ktorý vypracoval projekt čičmianskeho gazdovstva pre národopisnú výstavu v Prahe v roku 1895. Jurkovič vypracoval aj projekty zrubových domov, ktoré postavili po veľkom požiari v roku 1921, kedy vyhorel celý dolný koniec obce. Zásluhou toho možno niektoré typy týchto stavieb vidieť v Čičmanoch aj v súčasnosti. V roku 1937 bol poschodový dom Jokľovce – bachna rozobraný a prevezený do Národného múzea v Prahe, kde sa však stal obeťou požiaru a do tla zhorel.
Kedysi boli vzory úplne jednoduché, maľovali sa vápnom alebo hlineným kalom najmä na rohy domov, tam, kde sa drevo spájalo. Súčasná výzdoba čičmianskych domov nemá s výzdobou z 19. storočia veľa spoločného. Ornamenty, aké sú na domoch v súčasnosti, sa objavili až po ničivom požiari v roku 1921. Gazdinky väčšinou zdobia domy podľa vzorov, ktoré sú vyšité na miestnych krojoch. Ornamenty premaľujú vždy, keď začínajú blednúť. Väčšinou už nepoužívajú vápno, ale trvácnejšie latexové farby.
K jednoduchším ornamentom sa starousadlíci nechcú vrátiť. Pôvodný vzhľad – podľa fotografií Karola Plicku zo začiatku 20. storočia – s jednoduchšou ornamentálnou výzdobou vrátili zatiaľ len najstaršej drevenici v obci manželia Kudjakovci, ktorí sa ju podujali zrekonštruovať a obývať.
Na jeseň 2010 sa začali práce na obnove dvoch dreveníc, ktoré vlastní žilinské Považské múzeum, a ktoré na ich obnovu dostalo granty. Koncom roka 2011 domy opäť nadobudli podobu, akú mali na začiatku minulého storočia. Pri obnove sa použili tradičné techniky a materiály typické pre ľudovú architektúru. Boli opravené podlahy a steny, sfunkčnila sa tradičná pec. Na strechu Radenovho domu bol položený ručne štiepaný šindeľ. Pri maľovaní ornamentov sa postupovalo podľa pôvodných vzorov z dobových fotografií.
Z murovanej architektúry stojí za pozornosť barokový kostol zasvätený Nájdeniu sv. Kríža, ktorý bol postavený na základoch staršej stavby – pravdepodobne zvonice s modlitebňou, o čom svedčí správa o zvone z roku 1588. Z pôvodného zariadenia sa zachoval hlavný oltár postavený okolo roku 1798. Pôvodný obetný stôl bol v roku 1810 nahradený stolom z tvrdého materiálu. Kazateľnica bola obstaraná z Tužiny v roku 1802 a bočný oltár Panny Márie bol vybudovaný v roku 1803. Organ z roku 1738 je v klasicistickom štýle a má jeden manuál a 6 registrov. V hornej časti obce sa zachoval zemepanský kaštieľ v barokovo – klasicistickom štýle z konca 18. storočia, ktorý slúžil pre potreby správcu, majerských úradníkov a zemepána. Súčasťou kaštieľa bola stodola, ovčiareň, stajňa a krčma. Dnes je tu hotel, reštaurácia a hostinec. Miesto naľavo od kaštieľa, kde je murovaná prevádzková budova, sa dodnes nazýva „Pánske humná“ podľa pôvodných stavieb.
Ľudový odev – kroj
náhľad|Skupinka v mužskom kroji Miestny ľudový odev je zhotovený z bieleho plátna. Veľký podiel na hodnote a popularite čičmianskeho kroja má výšivka, ktorá vyniká svojou technickou dokonalosťou, bohatosťou motívov a ornamentálnou a farebnou kompozíciou. Práve z charakteru ornamentálnej výzdoby i červeného vlneného tkaného pásu, ktorý je súčasťou ženského odevu, sa predpokladá balkánsky pôvod Čičmian. Starobylý ráz, ktorý si čičmiansky kroj zachoval dodnes, ako aj ľudový odev okolitých dedín (Zliechov, Čavoj, Valaská Belá), poslúžil etnografom ako model pre rekonštrukciu staroslovienskeho odevu.
Osobnosti obce
Z obce pochádza hudobný skladateľ a muzikológ prof. Jozef Kresánek, akad. maliarka Matilda Čechová a ľudový rezbár Vít Pieš, ktorých významná časť tvorby je venovaná rodnej obci. Dnes v obci žije z pôvodných 1500 obyvateľov len 160.
UNESCO
Častým omylom šíriacim sa v spoločnosti a na sociálnych sieťach je informácia, že obec Čičmany je zapísaná v UNESCO. Omyl pravdepodobne vznikol pri informácii, že čičmanské ornamenty boli zapísané v roku 2013 na Reprezentatívny zoznam nehmotného kultúrneho dedičstva Slovenska. V Zozname svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO a ani v Reprezentatívnom zozname nehmotného kultúrneho dedičstva ľudstva (UNESCO) obec Čičmany a ani čičmanské ornamenty zatiaľ nefigurujú.
Stĺp svätého Floriána
Stĺp svätého Floriána je barokové architektonicko-umelecké dielo v bratislavskej mestskej časti Staré mesto na Floriánskom námestí pred kostolom Nanebovzatia Panny Márie. Ide o národnú kultúrnu pamiatku zapísanú v Ústrednom zozname kultúrnych pamiatok (pod číslom 303/1), za kultúrnu pamiatku objekt vyhlásili 23. októbra 1963.
História a vzhľad stĺpu
Stĺp postavili v roku 1732 ako spomienku na veľký požiar v Bratislave, a práve z tohto dôvodu je súsošie pomenované po svätom Floriánovi, ktorý je patrónom hasičov. Ide o kamenný obeliskový stĺp postavený v barokovom štýle, ktorý je vyzdobený dekoratívnou sochárskou a reliéfnou výzdobou s prvkami rokoka. Je vyrobený z bieleho tesaného rakúskeho vápenca a umelého kameňa, ohrada súsošia je z hořického pieskovca. Súčasťou súsošia je aj zdobená kovová mreža.
Zhotoviteľom bola bratislavská podonnerovská Godeho kamenosochárska dielňa Krištof Rentfort. Doplnky vytvorila Sartoryho dielňa a kovové časti súsošia pochádzajú z dielne Smidely.
Na hlavici stĺpu je umiestnená socha svätého Floriána oblečeného do odevu rímskeho vojaka – má plášť, pancier, kopiju aj prilbicu s typickým chocholcom. Svätec v jednej ruke drží krčah a v druhej ruke zástavu – tieto dva symboly totiž patria medzi svätcove atribúty. Na samostatných podstavcoch sa nachádzajú sochy svätého Vavrinca a svätého Štefana Prvomučeníka, ktoré boli na súsošie pridané až neskôr.
Pôvodne bolo súsošie umiestnené na priestranstve trhoviska v blízkosti niekdajšej Laurinskej brány v centre Bratislavy (dnes je to dolná časť Námestia SNP pri vyústení Štúrovej a Laurinskej ulice). Na tomto mieste stálo takmer dvesto rokov. Pri prestavbe Kamenného námestia a rozširovaní priľahlej Štúrovej ulice ho v roku 1938 presťahovali k Blumentálu. Námestie, na ktoré súsošie osadili, je po ňom aj pomenované.
Súčasnosť
V roku 2005 sa začali reštaurátorské práce, no z finančných dôvodov boli o dva roky neskôr pozastavené, a to až do roku 2013, kedy sa práce na súsoší obnovili. V máji roku 2014 zrekonštruované súsošie odhalené a odvtedy tvorí pôsobivú dominantu tejto časti mesta.
Rakacaszend
Rakacaszend je obec v Maďarsku v Boršodsko-abovsko-zemplínskej župe v Edelénskom okrese.
Má rozlohu 1571 ha a žije tu 360 obyvateľov (2007).
Volejbal na Panamerických hrách 2015
Volejbal na Panamerických hrách 2015 bol volejbalový turnaj v rámci multišportového podujatia Panamerických hier 2015. Konal sa v Toronte, v Kanade od 16.26. júla 2015, za účasti 8 mužských a 8 ženských tímov. Volejbalový turnaj sa na hrách organizuje od roku 1955, a toto bolo jeho 16. vydanie. Zápasy sa odohrali v jednej z 10-tich hál budovy Direct Energy Centre. V mužskej kategórii zvíťazila po 20 rokoch 🇦🇷, ktorá vo finálovom zápase vyhrala nad obhajcom titulu z 🇧🇷. V ženskej kategórii získalo po 48 rokoch svoj druhý titul 🇺🇸, keď vo finále zvíťazilo nad 🇧🇷.
Kvalifikácia
Družstvá sa kvalifikovali na základe svetového rebríčka FIVB:
Pozn: Číslo v zátvorke udáva umiestnenie vo svetovom rebríčku FIVB k decembru 2014.
Čierny chodník
Čierny chodník je ulica v Bratislave, v mestskej časti Vajnory.
Tiahne sa od Roľníckej ulice po Príjazdnú. Je rovnobežná s ulicami Uhliská, Pri mlyne, Šachorová, križuje ulice Tomanova, Šuty, Pračanská a Buzalkova. Tvorí ju zástavba rodinných domov.
Shannen Dohertyová
Shannen Maria Dohertyová (* 12. apríl 1971, Memphis, Tennessee, USA) je americká herečka. Známa je predovšetkým zo seriálov Beverly Hills 90210 a Čarodejnice.
Detstvo a mladosť
Narodila sa ako druhé dieťa Rosy a Toma Dohertyovcov v štáte Tennessee. Má o päť rokov staršieho brata Seana. V siedmich rokoch sa s rodičmi presťahovala do Los Angeles a v desiatich rokoch debutovala v seriáli "Father Murphy" postavou Drussily Shannonovej. V škole bola usilovná žiačka s dobrým prospechom, no veľmi samotárska. Ako sama povedala, vždy sa radšej hrávala sama, pretože sa viac zabávala, nikdy nevyhľadávala väčšie skupinky. V skupinkách bola len v kostole, keď spievala náboženské piesne a prezradila, že bola v kostole veľmi aktívna. Inak všetok voľný čas strávila s rodičmi, najmä s otcom.
Kariéra
Keď mala 11 rokov, túžila podobne ako iné dievčatá v jej veku, hrať v seriáli Little House on the Praire s Michaelom Landonom. Nakoniec si ju Michael Landon všimol a zahrala si v pokračovaní seriálu: Little House: A New Beginning postavu Jenny Wilderovej. Preslávila ju až úloha v seriáli Our House, kde v roku 1986 hrala s Deidre Hallovou a Wilfordom Brimleyom. V roku 1989 hrala vo filme Heathers s Winonou Ryder.
Veľký úspech prišiel v roku 1990, keď začala hrať v teenegerskom seriáli Beverly Hills 90210 postavu Brendy Walshovej. Objavila sa po bokuJasonom Priestlyho, Lukea Perryho, či s Tori Spelling. V roku 1994 sa rozhodla opustiť televízny seriál z neznámych dôvodov. Niektoré zdroje tvrdia, že ju to už nebavilo, a aby prestala hrať, meškala na natáčania. Napriek tomu ostala istý čas populárna a účinkovala vo filmoch Mallrats a Almost Dead. Jej kariéra postupne upadala, neskôr hrala ešte vo filmoch Gone In The Night a Sleeping With The Devil.
Jasoň červenooký
Jasoň červenooký (lat. Parnassius apollo Linnaeus, 1758) je motýľ z čeľade vidlochvostovité (Papilionidae).
Shannen Dohertyová
Kariéra
Po tejto udalosti sa opäť začala venovať filmu. Hrala vo filmoch Jay a mlčanlivý Bob vracajú úder, The Rendering (AKA: Portrait of Murder), Another Day, The Battle of Mary Kay a Night Light (AKA: View of Terror).
Jasoň červenooký
Je to vzácny a chránený druh motýľa, ktorý je jedným z najznámejších druhov hmyzu v Európe. Patrí spoločne s viac ako šesťdesiatimi ďalšími druhmi motýľov do rodu jasoň (Parnassius Latreille, 1802).
Shannen Dohertyová
Kariéra
Hosťovala v televíznej relácií "Scare Tactics", konkrétne v prvej sérii. V druhej moderovala osem epizód, potom túto show opustila.
Brantôme (kantón)
Brantôme je francúzsky kantón v departemente Dordogne v regióne Akvitánsko. Tvorí ho 11 obcí.
Shannen Dohertyová
Kariéra
V roku 2006 prijala ponuku televízie Oxygen moderovať program "Breaking Up With Shannen Doherty". V tejto relácií Shannen pomáhala mladým ľuďom spamätať sa z rozchodu, či ich dať opäť dokopy.
Jasoň červenooký
Vzhľad druhu
Jasoň červenooký patrí k najväčším denným motýľom Európy, má rozpätie krídiel 7 – . . Je bielo sfarbený, predné krídla majú tmavé, priesvitné okraje (okraje môžu byť i veľmi široké, takže priesvitná môže byť i väčšina krídla).
Shannen Dohertyová
Kariéra
V roku 2011 spolu s jej manželom Kurtom Iswarienkom osem dielny reality show Shannen Says, ktorý sa zameriaval na prípravu svadby Dohertyovej a Iswarienka pomocou plánovača svadieb celebrít Davida Tutera.
Motz
Motz je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Shannen Dohertyová
Kariéra
V roku 2016 spolu s herečkou Holly Marie Combs sa zúčastnila vo vlastnej reality show, Off the Map with Shannen and Holly. V reality show navštívila niekoľko južných miest Spojených štátov, ako Kentucky, Georgia či Florida. V rovnakom roku stvárnila rolu matky jednej z herečiek z televízneho seriály Heathers, ktorý bol novšou verziou filmovej verzie z roku 1989.
V roku 2019 sa pripojila (aj napriek zdravotným problémom) spoločne s jej hereckými kolegami BH90210, k natáčaniu šiestej série. V roku 2021 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Bruce Willis, Chad Michael Murray a Jesse Metcalfe vo filme Fortress, ktorý by mal byť súčasťou trilógie.
Jasoň červenooký
História výskumu a opis druhu
Latinský názov jasoňa červenookého pochádza od Carla Linného, ktorý ho pomenoval v roku 1758 v desiatom vydaní svoje práce: Systema naturae, ako Papilio apollo. Jedince, podľa ktorých bol tento druh popísaný pochádzali zo Švédska, z okolia hlavného mesta Štokholmu. Názov druhu je odvodený od gréckeho boha Apollóna, ktorý bol podľa starých gréckych báji bohom Slnka a svetla, ako i ochranca života a poriadku na Zemi.
Motz
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Shannen Dohertyová
Súkromný život
11. októbra 1993 sa Dohertyová vydala za Ashleyho Hamiltona, syna herca Georgea Hamiltona. Manželstvo im však dlho nevydržalo a v apríli 1994 požiadali o rozvod.
Jasoň červenooký
Všeobecná charakteristika druhu a ochrana
Jasoň červenooký je jeden z najznámejších motýľov v rámci celej Európy. Patrí medzi chránené druhy hmyzu a zaradený je ako jediný druh motýľa z územia Slovenska do Zoznamu celosvetovo chránených a ohrozených druhov živočíchov – pozri CITES. Jeho výskyt sa považuje za reliktný. V rámci Európy sa klasifikuje ako zraniteľný druh. Na Slovensku, ale aj v Poľsku a v Rakúsku je kriticky ohrozený, v Nemecku je ohrozený vyhynutím. V Česku ho v 20. až 40. rokoch úplne vyhubili. Hlavnou príčinou ohrozenia sú predovšetkým zmeny biotopu a protizákonný odchyt. Ochrana tohto druhu spočíva hlavne v ochrane jeho biotopov a zachovaní ich prirodzeného charakteru. Jasoň červenooký je jedným z mála motýľov, kde má význam tiež ochrana jedincov pred prípadným nekontrolovaným a masovým odchytom zo strany zberateľov.
Motz
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Shannen Dohertyová
Súkromný život
V roku 2002 sa vydala za Ricka Salomona, ale manželstvo bolo zrušené po deviatich mesiacoch. 15. októbra 2011 sa v Malibu v Kalifornii zosobášila s fotografom Kurtom Iswarienkom. V roku 2023 kvôli nevere jej manžela, Dohertyová požiadala o rozvod.
Jasoň červenooký
Charakter biotopov
Výskyt jasoňa červenookého v našich prírodných podmienkach je najčastejšie v nadmorských výškach od do asi  Jasoň červenooký nepatrí jednoznačne k horským druhom motýľov, ale skôr ide o dealpína, čiže druh vysokohorský, ktorý sa vyskytuje na vhodných biotopoch, ktorými sú skalnaté stráne a údolia, ako i vápencové svahy s bohatým výskytom suťovísk, ktoré nie sú zarastené stromami, ani porastami kríkov. Najvhodnejšie miesta jeho výskytu sú menej prístupné skalnaté svahy s bohatým výskytom vápencomilnej flóry. V niektorých prípadoch sa jasoň červenooký udržal ešte v okrajových častiach niektorých kameňolomov. Celkove väčšina lokalít výskytu jasoňa červenookého na území Slovenska sa môže priradiť k alpínskym ekosystémom.
Bionómia druhu
Na miestach svojho výskytu lietajú jedince pomalým trepotavým letom, ktorého charakter by sa dal prirovnať až k ťarbavosti a ťažkopádnosti. Ponad lúky lietajú imága asi od 9:00 hod., ale hlavne okolo obedňajších hodín za najväčšieho slnečného svitu. Imága navštevujú niektoré druhy bodliakov, chrastavce a klinček kartuziánsky, menej už skalnice a starčeky. Z bodliakov sú to hlavne fialovo kvitnúce druhy. Z chrastavcov sú to druhy z rodu Knautia. Z klinčekov je to napr. klinček kartuziánsky (Dianthus carthusianorum). Imága lietajú tiež po kvetoch pamajoránu a na kvetoch živnej rastliny húseníc, ktorými sú rôzne druhy rozchodníkov z rodu Sedum: (Sedum album L. a Sedum telephium maximum L.).
NGC 1953
NGC 1953 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Mečiar, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 31. januára 1835.
Jasoň červenooký
Bionómia druhu
Po zosadnutí na kvet živnej rastliny imág, jedinec roztiahne krídla a zanorí hlavu do jej okvetných častí. V období, kedy je slnko prekryté mrakmi sú imága značne letargické, nelietajú a v prípade, že ich objavíme na kvete je možné veľmi dobre si ich prezrieť, pripadne i spraviť dobré fotografické zábery. Prvé dni po začiatku obdobia výskytu jasoňa červenookého vidíme na lokalite iba bezchybné exempláre samčekov, ktorí prudko poletujú po slnkom ožiarených svahoch a sadajú na živné rastliny, aby sa nasýtili ich nektárom.
Shannen Dohertyová
Súkromný život
Počas natáčania seriálu Beverly Hills 90210 získala zlú reputáciu v médiách pre svoje nevhodné správanie počas natáčania. Časopis People ju nazval "ikonickou hollywoodskou zápornou dievčinou deväťdesiatych rokov". Bola vyhodená režisérom Aaronom Spellingom zo seriálu Čarodejnice, kvôli neskorým príchodom, arogantnému správaniu voči štábu a konfliktu s hereckou kolegyňou Alyssou Milano.
Jasoň červenooký
Bionómia druhu
Po niekoľkých dňoch (cca 4 – 7), sa začínajú na lokalite zjavovať prvé exempláre samičiek. Samičky lietajú o niečo ťažkopádnejšie, sú pomalšie, ale pri vyrušení dokážu niekedy veľmi prudko vyletieť a stratiť sa medzi sutinami. Zakrátko po vyliahnutí samičiek sú tieto oplodnené samčekmi. Kopulácia prebieha v trávnatom poraste na zemi, ojedinele na kvetoch, pričom samička zvyčajne sedí na kvete hlavou hore a samček visí pri kopulácii hlavou nadol. Niekedy prebieha kopulácia i voľne na zemi – na tráve. Kopulácia trvá niekoľko hodín – podľa rôznych autorov zvyčajne menej ako 8 hodín. Na konci kopulácie ostáva samičke na konci bruška zvláštny tuhý útvar, ktorý označujeme pojmom sphragis. Je znakom, že samička bola už oplodnená.
NGC 1953
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 11,7.
Jasoň červenooký
Bionómia druhu
Za jeden až dva dni po oplodnení začína samička klásť vajíčka, hlavne na kamene v blízkosti živných rastlín húseníc, prípadne na stvoly suchých rastlín v okolí živnej rastliny. Vajíčok samička znáša rôzny, nie vždy rovnaký počet – (udáva sa okolo 100 kusov). Zvyčajne je vajíčok asi 80 – 100, s diferenciou v intervale 80 – 150 kusov od jednej samičky. Prvé vajíčka, ktoré samička znáša sú najlepšej kvality a najvhodnejšie na chov, z posledných vajíčok sa húseničky liahnu iba vo veľmi obmedzenej miere. Vajíčko je po znesení belavo – ružovkastej farby, jeho rozmery sú asi 1,6 – v priemere a s výškou asi 0,9 –. Vajíčko je zdola oploštené a vrchol je jemne vpáčený – konkávny. Inak celý povrch vajíčka je značne drsný a výrazne skulptúrovaný.
Shannen Dohertyová
Súkromný život
Dňa 2. decembra 1992 sa dostala do fyzického kontaktu so ženou z The Roxbury Motel v Hollywoode. V januári 1993 ju žalovala spoločnosť United Bank v Kalifornii, ktorej dlžila 36 000 dolárov za viac ako 70 požiadaviek. V máji 2001 bola odsúdená na 10 dní väzenia a dostala pokutu vo výške 1 500 amerických dolárov za šoférovanie pod vplyvom alkoholu.
Jasoň červenooký
Bionómia druhu
Húsenička dorastá koncom posledného instaru na dĺžku asi 45 –. Priemerná dĺžka dospelých húseníc jasoňa červenookého je asi. Húsenica je čiernej, až zamatovo – čiernej farby, mäsitého vzhľadu. Za hlavou má mäsité, oranžovo – červené osmeterium, ktoré v prípade podráždenia vysúva navonok, ako väčšina príslušníkov čeľade vidlochvostovitých – Papilionidae. Na povrchu tela má oranžové škvrnky bradavicového vzhľadu, ktorých tvar, veľkosť a rozloženie, ako i počet je rôzny u rôznych populácií, čo by mohlo byť dobrým rozlišovacím znakom jednotlivých poddruhov. Podobne ako imága i húsenice sú heliofilné, to znamená, že ich zastihneme na živnej rastline hlavne cez deň a počas slnečného svitu.
Shannen Dohertyová
Súkromný život
Je aktivistka za práva zvierat a podporuje spoločnosť Sea Shepherd Conservation Society. Podporila ochorenie ALS a prijala výzvu Ice Bucket Challenge. Je silnou republikánkou.
Jasoň červenooký
Živné rastliny druhu
Živnou rastlinou húseníc sa udávajú rôzne druhy rastlín, ktoré patria k rozchodníkom, hlavne do rodu Sedum. Jasoň červenooký nie je striktný monofág, ako sa kedysi predpokladalo, ale skôr môžeme o ňom povedať, že je oligofág. Hlavnou živnou rastlinou väčšiny našich poddruhov jasoňa červenookého je rozchodník biely (Sedum album L.), menej tiež rozchodník veľký (Sedum telephium maximum L.). Rozchodník biely je hlavnou živnou rastlinou pre populácie rozšírené na západe Karpatskej oblasti. Východná časť Karpatských populácií má ako hlavnú živnú rastlinu rozchodník veľký.
Húsenica
Väčšina húseníc sa pri normálnom počasí zakukľuje v druhom až treťom týždni mája s rozdielom cca 7 – 10 dní. Húsenice sa zakukľujú na zemi, alebo ojedinele nad zemou, vo výške 2 – medzi stonkami rastliniek. Na zemi sa kuklia vo veľmi riedkom zámotku, ktorý pozostáva iba z nevyhnutne potrebného počtu vláken, ktoré sú potrebné na zabezpečenie stability kukly a prípadne jej ochranu. Premena húsenice na kuklu trvá asi 4 dni. Kukla je červeno – hnedej farby s odtieňom do modra a akoby na svojom povrchu bola pokrytá „srieňou“. Štádium kukly trvá v našich podmienkach asi 4 – 6 týždňov, v priemere asi 5, 5 týždňa. Po vylezení z kukly je imágo vlhké, má žlto sfarbené krídla, ktoré sú mäkké. Imágo vylučuje žltavo – hnedé mekónium s prímesou červenej farby.
Shannen Dohertyová
Zdravie
V roku 1999 priznala, že jej bola diagnostikovaná Crohnova choroba.
Jasoň červenooký
Obdobie výskytu na Slovensku
Jasoň červenooký sa na území Slovenska vyskytuje v jednej generácii do roka, ktorá sa v podnebných podmienkach Slovenska vyskytuje asi od konca júna do konca augusta. Celkove môžeme o jasoňovi červenookom povedať, že sa vyskytuje v rámci Európy od konca mája až do septembra (v južných oblastiach Európy je to v teplých rokoch už koncom mája a vo vyšších polohách nad a v severnej Európe sa vyskytuje skôr koncom augusta až v septembri). Rozdiel výskytu druhu v teplých a chladných rokoch môže byť až jeden mesiac.
Počet poddruhov na Slovensku
Na Slovensku bolo popísaných zatiaľ 14 poddruhov tohoto vzácneho motýľa. Otázka platnosti a hlavne opodstatnenosti týchto všetkých poddruhov (na takom malom území ako Slovensko) je niekedy sporná. V období popisu jednotlivých poddruhov jasoňa červenookého z územia Slovenska neboli robené vyšetrenia DNA jedincov jednotlivých populácií, ale sa vychádzalo iba z vonkajšieho vzhľadu väčšiny jedincov týchto populácií. Používala sa iba porovnávacia metóda, ktorá je vždy subjektívna. Treba si uvedomiť skutočnosť, že popis prvého poddruhu pochádza z roku 1892 a posledného z roku 1977. Populácie u tohto druhu žijú zvyčajne dosť izolovane a iba zriedkavo dochádza ku kríženiu jedincov jednotlivých populácií medzi sebou. Zákonite potom v každom pohorí (napr. Malá Fatra, alebo Strážovské vrchy) je istá odlišnosť celej populácie oproti druhej. V čase popisu týchto poddruhov dávala táto skutočnosť každému autorovi právo pri porovnávacej metóde na základe týchto odlišností tento popis poddruhu stanoviť. Otázkou poddruhov u jasoňa červenookého sa zatiaľ nikto na Slovensku seriózne – vo svetle nových moderných metód (hlavne genetických analýz) – nezaoberal. Nie je dosiaľ spravená žiadna seriózna vedecká revízia, a preto poddruhy akceptujeme zatiaľ tak, ako boli popísané (viac – menej z úcty k autorom, ktorí ich v svojej dobe popísali).