cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lykomédes (Skyros)
Kráľ Lykomédes prijal vo svojom paláci mladého Achillea, aby ho na žiadosť jeho matky Thetidy schoval pred mykénskym kráľom Agamemnónom, ktorý ho chcel naverbovať do trójskej vojny. Achilles sa potom skrýval medzi jeho dcérami preoblečený za dievča, ale achájski králi Diomédes a Odyseus jeho úkryt vypátrali a prehovorili ho, aby sa k nim pridal.
Achilles sa za jeho pobytu medzi jeho dcérami, zaľúbil do Déidameie, ktorá mu po odchode porodila syna Neoptolema.
Létricourt
Létricourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Cotkytle
Cotkytle je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 401 obyvateľov, z toho 206 mužov a 195 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 40,0 roka, ženy 43,7 roka).
Létricourt
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Andreas Holmqvist
Andreas Holmqvist (* 23. júl 1981, Štokholm, Švédsko) je bývalý švédsky hokejový útočník. Je mladším bratom Michaela Holmqvista, ktorý tiež hrával ľadový hokej. Meria 193 cm a váži 92 kg (2006).
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu švédskej Elitserien Linköpings HC. V roku 2007 sa v jeho drese prebojoval do finále Elitserien. Neskôr hral za Frölunda HC a Djurgårdens IF v SHL až do sezóny 2011/12.
Reprezentácia
Ako junior bol Holmqvist vybraný hrať na Majstrovstvách v Rusku v roku 2001. Švédsko skončilo v A-skupine na treťom mieste a v štvrťfinále čelilo hostiteľskej krajine. Švédsko dokázalo poraziť Rusko 3:2, ale potom podľahlo Česku v semifinále 1:0. V zápase o bronz proti Kanade Švédsko opäť prehralo, keď prehralo 2:1 po predĺžení. V šiestich zápasoch si Holmqvist pripísal dve asistencie.
Tréner Bengt-Ake Gustafsson ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 25.
Synchrónny stroj
Motorická prevádzka
V motorickej prevádzke statorové vinutie pretekané trojfázovým prúdom vytvorí vo vŕtaní stroja otáčavé magnetické pole, ktoré rotuje synchrónnou frekvenciou, teda frekvenciou napájacej siete. Rotorové vinutie (nazývané aj budiace vinutie) vytvára magnetický dvojpól, ktorého polarita je stála. Rotor sa nachádza vo vŕtaní stroja, teda pole statora interaguje s poľom rotora, čoho výsledkom je otáčanie rotora synchrónnymi otáčkami. Pri zaťažení sa otáčky rotora nezmenia, iba vznikne odchýlka rotorového poľa voči statorovému (rotor zaostáva za statorom), vyjadrená pomocou záťažného uhla. Zvyšovaním budiaceho prúdu v budiacom vinutí sa zvyšuje výkon synchrónneho motora (zvýšením mechanického krútiaceho momentu na hriadeli stroja) a znižuje sa magnetizačný výkon (nazývaný tiež jalový výkon) odoberaný zo siete, potrebný na vytvorenie a udržanie magnetického poľa statora. V tzv. prebudenej prevádzke stroj neodoberá zo siete magnetizačný výkon, ale ho do nej generuje.
Generátorická prevádzka
V generátorickej prevádzke je rotor, pretekaný budiacim prúdom, mechanicky otáčaný pohonným zariadením (napr. turbínou). Statorové vinutie je pripojené na trojfázovú sieť. Pri zaťažení generátora sa otáčky rotora nezmenia, iba statorové pole zaostáva za rotorovým o záťažný uhol. Teda generátor produkuje činný elektrický výkon, ktorý sa mení dodávkou alebo odberom mechanického výkonu pretláčaného cez hriadeľ, pritom magnetizačný (jalový) výkon pre statorové pole môže byť zo siete odoberaný alebo do siete generovaný v závislosti od budenia stroja.
Osobitosti vyhotovenia
Vyrábajú sa dvoj-, štvor- a viacpólové stroje, prevažne s veľkým počtom drážok statora. Vinutie statora býva jednovrstvové alebo dvojvrstvové, ktoré môže mať navyše skrátený krok vinutia. Rotor rýchlobežných strojov (dvoj- a štvorpólové) je valcového tvaru s budiacim vinutím v drážkach, nazýva sa hladký rotor. Vzduchová medzera medzi rotorom a statorom je konštantná. Rotor pomalobežných strojov (viacpólové) má na valcovom základe po obvode rovnomerne rozmiestnené pólové nadstavce, ktoré nesú budiace vinutie. Takýto rotor sa nazýva rotor s vyjadrenými pólmi. Vzduchová medzera medzi rotorom a statorom nie je na všetkých miestach rovnaká, čo spôsobuje značne odlišné charakteristiky stroja oproti stroju s hladkým rotorom.
Regulácia
Jediný regulačný parameter je veľkosť budiaceho prúdu. Ním ovplyvňujeme výkon stroja, generovanie magnetizačného výkonu a ak synchrónny stroj pracuje ako generátor do autonómnej siete, tak sa navyše menia otáčky stroja a napätie na svorkách statorového vinutia.
Ženevský protokol
náhľad|Štáty uznávajúce Ženevský protokol Medzinárodný dohovor o zákaze použitia plynov a bakteriologických zbraní vo vojne (väčšinou nazývaný Ženevský protokol) je medzinárodná dohoda zakazujúca ako prvý použiť chemické či biologické zbrane vo vojne.
Synchrónny stroj
Použitie
Synchrónne stroje sa využívajú ako generátory trojfázového napätia a prúdu vo všetkých turbínových elektrárňach s výnimkou elektrických generátorov s veľmi malým výkonom a veterných elektrární. Vodné elektrárne využívajú pomalobežné stroje s rotorom s vyjadrenými pólmi (nazývané aj hydroalternátory), ostatné elektrárne používajú rýchlobežné stroje s hladkým rotorom (turboalternátory).
Ženevský protokol
Dohovor bol podpísaný vo švajčiarskom meste Ženeva 17. júna 1925 a uvedená do platnosti 8. februára 1928, načo bola zaregistrovaná do League of Nations Treaty Series 7. septembra 1929. Tento dohovor rieši použitie chemických či biologických zbraní, avšak nezaväzuje signatárske štáty tieto zbrane nevyrábať, skladovať či transportovať. Tieto aspekty nakladania s týmito zbraňami riešia až neskoršie dohovory, konkrétne Dohovor o biologických zbraniach z roku 1972 a Dohovor o chemických zbraniach z roku 1993.
Jesper Mattsson
Jesper Mattsson (* 13. máj 1975, Malmö, Švédsko) je švédsky hokejový útočník. Meria 181 cm a váži 89 kg (2006).
Mattsson bol mládežníckym reprezentantom Švédska, bol draftovaný v prvom kole draftu NHL v roku 1993 klubom Calgary Flames. V NHL sa nepresadil, tri sezóny odohral v AHL za Saint John Flames. Bol štvornásobným majstrom švédskej Elitserien (dvakrát s Malmö Redhawks a dvakrát v drese Färjestads BK Karlstad).
Reprezentácia
Tréner Bengt-Ake Gustafsson ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige. Na drese nosil číslo 11.
František Albert Libra
František Albert Libra (* 8. apríl 1891, Herálec, Rakúsko-Uhorsko, dnes Česko – † 3. jún 1958, Praha, Česko-Slovensko, dnes Česko) bol jedným z významných českých architektov na prelome 19. a 20. storočia.
Život
Narodil sa 8. apríla 1891 v Herálci. Architektúru študoval na českej (19101913) a nemeckej (19131916) technike v Prahe. V rokoch 19161920 bojoval v armáde a v roku 1920 ukončil vysokoškolské štúdium prerušené vojnou. Od roku 1921 kedy pôsobí ako samostatný architekt, absolvoval mnohé študijné cesty po Európe. Mal široké kultúrne záujmy, aktívne sa venoval hre na violončelo, zaujímal sa o históriu a filozofiu, spolupracoval s autoklubom RČS. Množstvo jeho prác bolo vystavených na medzinárodných výstavách v Prahe, Bruseli, Paríži, kde získal striebornú medailu. V rokoch 19481952 bol zamestnancom Stavoprojekte a v rokoch 19521958 v Energoprojekte V Prahe. Vydal monografiu svojich prác vo Viedni 1934. Bol členom Masarykovej akad. Práce, Klubu architektov v Prahe a International Housing and Town Planning Corporation. Umrel 3. júna 1958 v Prahe.
Tvorba
František Albert Libra patril k popredným českým funkcionalistickým architektom. Množstvo jeho súťažných projektov (okolo 50) a najmä realizovaných stavieb svedčia o jeho mimoriadnom talente a usilovnosti. Obsiahol široké spektrum architektonickej tvorby – urbanizmu, obytné budovy, peňažné a liečebné ústavy, jasle a materské školy, kúpaliská, priemyselné stavby, interiéry, ale aj plagáty a drobný dizajn. Jeho budovy sa vyznačujú dokonalým prevádzkovým riešením a kultivovaným architektonickým výrazom. Najmä jeho najväčšia a najznámejšia realizácia – areál sanatória pre liečbu TBC vo Vyšných Hágoch – patrí k najlepším a najcitlivejším funkcionalistickým stavbám tridsiatych rokov minulého storočia.
ING banka Budapešť
thumb|ING banka Budapešť ING banka Budapešť je banka v Budapešti.
Poloha
Nové riaditeľstvo ING sa nachádza v centre Budapešti, na Ulici Gy. Dózsu oproti parku Városliget, v historickej zástavbe. Priľahlé budovy: jedna modernistická, z 50-tych rokov 20. storočia, druhá eklektická vila z 19. storočia slúžia ako výborný porovnávací kontext spojenia súčasnej architektúry s tradičnou architektúrou v Budapešti.
Hmotovo-priestorová kompozícia
Hmota sa skladá z troch objektov, ktoré sú spojené zasklenými átriami.. Koncept zoskupujúcich sa kancelárskych boxov, ktoré majú výhľad do átria, umožnili modernú organizáciu priestoru administratívnej budovy. Vysokokvalitná budova, je nielen osobitná, ale zároveň aj funkčná.
Dispozičné riešenie
Objekt je funkčne zónovaný po vertikále. Budova má 3 podzemné podlažia, ktoré sú určené na parkovanie. Na partery sa nachádzajú verejné funkcie, ako reštaurácia a banka. Ďalších 6 podlaží tvoria kancelárske priestory a zasadacie miestnosti.
Exteriér
Úprava fasády potvrdzuje kompozičné riešenie, detaily, materiálové riešenie súčasnej architektúry. Nemá tradičné otvory, vzhľadovo vytvára dojem línie. Tvorí ju reflexná oceľ a sklenená štruktúra fasády, vytvára sa tak  kontrast, reflexia a transparentnosť. Táto kombinácia umožňuje meniacu sa hru vizuálnych efektov odrážajúceho sa svetla. Tento obraz sa mení od polohy pozorovateľa k budove.
Interiér
Novodobé je aj riešenie oslnenia pracovných priestorov. V kanceláriách je maximálne osvetlenie dosiahnuté metalickým stropom a zabudovanými svietidlami v jednej rovine bez lemu.
Budova úspešne prispieva k sofistikovanej premene mesta z historického na súčasné.
Peter Podhradský
Peter Podhradský (* 10. december 1979, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový obranca. Patril medzi ofenzívne typy s kvalitnou rozohrávkou. Za reprezentáciu odohral viac než 100 zápasov a absolvoval štyri svetové šampionáty.
Klubový hokej
S hokejom začínal v Slovane Bratislava, v extralige debutoval v sezóne 1998/99, Slovan sa prebojoval do finále play-off, v ktorom prehral s HC Košice. V ďalšom ročníku získal majstrovský titul.
V roku 2000 bol draftovaný Anaheimom Mighty Ducks, v 5. kole zo 134. miesta. Na farme tohto klubu v AHL (Cincinnati Mighty Ducks) odohral tri roky, miesto v prvom mužstve si však nevybojoval.
Ročník 2003/04 odohral v českej extralige v mužstvách HC Moeller Pardubice a Bílí Tygři Liberec. Ďalšiu sezónu hral za HC Třinec, v jej priebehu prestúpil do MsHK Žilina. V ročníku 2005/06 pôsobil v klube HC Košice, pred nasledujúcim podpísal zmluvu s mužstvom DEL Frankfurt Lions, kde hral aj ďalší slovenský hokejista Peter Smrek. Bol najlepším strelcom svojho klubu spomedzi obrancov, keď v základnej časti strelil 17 gólov, zároveň dosiahol 19 asistencií.
V máji 2012 podpísal kontrakt s ukrajinským nováčikom tejto súťaže HC Donbas Doneck, jeho trénerom v prvej sezóne bol Július Šupler. 21. januára 2013 bol vyhlásený za jedného z troch najlepších hráčov KHL v uplynulom týždni. Rovnaké ocenenie získal aj v nasledujúcom ročníku – 7. decembra 2013, keď v ďalšom týždni zaznamenal šesť plusových bodov. Klub sa prebojoval do 2.kola play-off, v ktorom prehral s Levom Praha. 3. apríla 2014 sa Podhradský dohodol s vedením na predĺžení kontaktu o dva roky.
V auguste 2014 podpísal zmluvu s klubom Lada Togliatti, kde odohral jednu sezónu.
Reprezentácia
Reprezentoval na MS 20 1999, kde Slovensko vybojovalo bronz. O rok neskôr bol členom slovenského mužstva na seniorských MS 2000 v Petrohrade, Slovensko sa prekvapivo prebojovalo až do finále a dosiahlo striebornú medailu. V slovenskej reprezentácii spolu odohral 98 zápasov, strelil 9 gólov. Nosil reprezentačný dres s číslom 37.
MS 2007
Tréner Július Šupler ho nominoval na svetový šampionát v Rusku. V druhom zápase základnej skupiny proti Nemecku strelil v presilovkách prvé dva góly stretnutia. Na šampionáte zaznamenal ešte päť asistencií a stal sa najproduktívnejším slovenským obrancom. Mužstvo vypadlo so Švédskom vo štvrťfinále a obsadilo 6. miesto.
MS 2008
Zúčastnil sa aj MS 2008 v Kanade. Skóroval v úvodnom zápase proti Nórsku (5:1). Slovenské mužstvo však prehralo ďalšie dve stretnutia základnej skupiny (s Nemeckom a Fínskom), následne zostúpilo do boja o udržanie v najvyššej kategórii. Podhradský v dvoch víťazných zápasoch proti Slovinsku nebol na súpiske, nahradil ho René Vydarený.
MS 2011
Glen Hanlon ho nominoval na domáci šampionát. Slovensko nepostúpilo do vyraďovacích bojov a obsadilo 10. miesto. Podhradský na podujatí zaznamenal jednu asistenciu.
Vylúčenie z reprezentácie
Tréner Vladimír Vůjtek ho vylúčil z reprezentácie po tom, čo sa v sezóne 2011/12 nezúčastnil na troch prípravných turnajoch. V prvých dvoch prípadoch mal zdravotný dôvod, v poslednom prípade bolo dôvodom týždňové sústredenie Dynama Minsk v Dubaji, na ktorom sa chcel zúčastniť, pretože mu končila v klube zmluva a snažil sa o jej predĺženie. Osobne sa preto reprezentačnému trénerovi ospravedlnil, keď sa stretli na zápase Levu Poprad. Ten sa neskôr dozvedel, že iní hráči Minsku v tom istom čase reprezentovali Bielorusko. Podhradský vyjadril sklamanie z tohto rozhodnutia a zdôraznil svoju ambíciu reprezentovať. Po neúspešnej olympiáde v Soči Vůjtek toto rozhodnutie prehodnotil a oslovil ho pred blížiacimi sa MS 2014, Podhradský sa však ospravedlnil pre zranenie členka a kolena.
Štatistika na významných podujatiach
(štatistické údaje v článku sú z 28. mája 2014)
Leonardo Nascimento de Araújo
Leonardo Nascimento de Araújo, známy ako Leonardo (* 5. september, 1969, Niterói, Brazília), je bývalý futbalový stredopoliar, ktorý reprezentoval Brazíliu. Hral na Majstrovstvách sveta 1994, na ktorých Brazília triumfovala a tiež v roku 1998, kde skončila na druhom mieste.
Kariéra
Leonardo začal jeho kariéru v brazílskom klube Flamengo v roku 1987. Vo veku 17 dostal príležitosť zahrať si s brazílskymi reprezentami akými boli Zico, Leandro, Bebeto a Renato Gaúcho a vyhral jeho prvý národný titul. V roku 1990 sa Leonardo stal hráčom São Paulo FC a o rok neskôr, Leonardo, Raí, a ďalšie mladé talenty boli súčasťou tímu tzv. „esquadrão tricolor“, ktorý získal brazílsky titul.
Leonardo odohral svoj reprezentačný debut v roku 1990. Bol súčasťou tímu, ktorý hral na Majstrovstvách sveta 1994, hrával ako ľavý obranca. V zápase proti USA fauloval a zranil stredopoliara Taba Ramosa, za dostal dištanc, pre ktorý už v ďalších zápasoch nemohol nastúpiť.
Po majstrovstvách sveta sa stal hráčom japonského klubu Kashima Antlers v novovytvorenej J. League. Leonardo tu opätovne hrával so svojmim vzorom Zicom. V roku 1996, sa vrátil do Európy, tentokrát podpísal zmluvu s klubom Paris St Germain, kde znova dosiahol viaceré úspechy. V tomto období sa presunul z postu ľavého obrancu na post stredopoliara, kde zvykol nastupovať na pozícií tvorcu hry.
V roku 1997 podpísal zmluvu s talianskym klubom AC Miláno, prestup stál rossoneri 8,5 milióna eur. Tu odohral štyri sezóny, po nich sa vrátil do Brazílie, kde nastupoval za São Paulo FC a Flamengo.
Relikt
Relikt (lat.) môže byť:
Loca People
„Loca People“ (tiež známa aj ako „Loca People (la gente está muy loca)“ alebo „Loca People (What the Fuck)“, niekedy tiež „Viva la Johnny“) je skladba španielskeho DJa a producenta Sak Noela. Skladba bola vydaná ako singel dňa 24. júna 2011. Vokály nahrala speváčka Esthera Sarita. Hudobné video natáčal Roger Martin Solé a režíroval ho Sak Noel.
Maroš Kondrót
Maroš Kondrót absolvoval v roku 1983 VŠE. Po skončení školy pracoval až do roku 1990 v OZO PETRIMEX. Po roku 1990 do roku 1993 pracoval v manažérskych pozíciách vo firmách Datavico a Alcatel. V rokoch 1993 – 1994 bol súkromným podnikateľom a v rokoch 1995 – 1998 poradcom štátneho tajomníka na Ministerstve hospodárstva SR. Od roku 1999 do roku 2002 bol obchodným riaditeľom vo firme MTI, s. r. o.
Maroš Kondrót je členom predsedníctva strany SMER – sociálna demokracia a tieňovým ministrom hospodárstva tejto strany. V roku 2002 bol zvolený za poslanca NR SR za stranu SMER, ktorá od 1. januára 2005 pôsobí pod názvom SMER – sociálna demokracia. Je členom Výboru NR SR pre hospodárstvo, privatizáciu a podnikanie a Stálej delegácie NR SR do Parlamentného zhromaždenia Organizácie pre bezpečnosť a spoluprácu v Európe.
László Köteles
László Köteles (* 13. júl 1957) bol poslancom Národnej rady Slovenskej republiky.
László Köteles bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 2002 - 2006 za SMK-MKP. Bol podpredsedom Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti SIS a členom Výboru NR SR pre nezlučiteľnosť funkcií, Výboru NR SR pre životné prostredie a ochranu prírody, Osobitného kontrolného výboru NR SR na kontrolu činnosti NBÚ a Výboru NR SR na kontrolu použitia informačno-technických prostriedkov.
4927 O’Connell
4927 O'Connell je planétka s priemerom 31 km, ktorú objavila Zdeňka Vávrová 21. októbra 1982.
Radiálnosť
Radiálnosť (lat.) môže byť:
Saint-Cosme (Haut-Rhin)
Saint-Cosme je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Indukčný stroj
Indukčný stroj je točivý elektrický stroj, ktorý pracuje na princípe elektromagnetickej indukcie. Patrí sem asynchrónny stroj a niektoré komutátorové stroje na striedavý prúd.
15. október
Narodenia
thumb|upright|[[David Trimble (* 1944)]] thumb|upright|[[Radoslav Židek (* 1981)]] thumb|upright|[[Jelena Dementievová (* 1981)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Konrad Bloch († 2000)]]
Romanticizmus
Romanticizmus je znovuoživovanie romantizmu, napodobňovanie romantického duchovného postoja.
4482 Frerebasile
4482 Frerebasile je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil A. Maury 1. septembra 1986.
Évrecy
Évrecy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 1585 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Déidameia (dcéra Bellerofonta)
Déidameia je v gréckej mytológii dcéra Bellerofonta, syna korintského kráľa Glauka.
Podľa antického autora Diodora Sicílskeho sa Bellerofontova dcéra Déidameia vydala za lýkijskeho kráľa Euandra, syna Sarpédóna, a narodil sa im syn Sárpédón, ktorý bojoval v trójskej vojne. V Homérovom epose Iliada, je však Sarpédón bojujúci pod hradbami Tróje, uvádzaný ako syn Laodameie a najvyššieho boha Dia.
Lexy
Lexy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dieulefit (kantón)
Dieulefit je francúzsky kantón v obvode Nyons v departemente Drôme v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 15 obcí.
Sahasrára
Sahasrára (sanskr.) je 7. čakra, korunná čakra, čakra telena hlavy; symbolizuje ju lotos s tisíc okvetnými lístkami. Je umiestnená tesne nad hlavou, otvára sa smerom hore.
Jej základným princípom je číre bytie; farba: fialová, biela, zlatá.
Kopernica (okres Žiar nad Hronom)
Kopernica je obec na Slovensku v okrese Žiar nad Hronom.
Dejiny
Prvá písomná zmienka o obci pochádza z roku 1444. Pôvodne išlo o nemeckú banícku obec, súčasť Hauerlandu, nemeckého jazykového ostrova. Po roku 1990 sa do obce vrátil rád klarisiek, ktorý si pri kostole vybudoval kláštor.
Milan Kiripolský
PhDr. Milan Kiripolský (* 3. marec 1946, Nové Zámky – † 27. august 1999, Martin) bol slovenský etnológ, muzeológ, literárny umelec a publicista.
Zaslúžil sa o rozvoj múzejníctva v oblasti Kysúc, v rámci Múzea kysuckej dediny vo Vychylovke a Slovenského národného múzea.
Život
Milan Kiripolský študoval na deväťročnej ZŠ v Beluši, potom na gymnáziu v Púchove. Vysokoškolské štúdia absolvoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, na katedre etnológie získal titul PhDr. v roku 1981.
Počas života pracoval pre Okresné osvetové stredisko a Okresnú pamiatkovú správu v Považskej Bystrici. V 1969 bol iniciátorom zriadenia Okresného vlastivedného múzea v Považskej Bystrici. Je autorom libreta a scenára prvej stálej expozície dejín a národopisu považskobystrického regiónu. Po nástupe normalizácie nemohol publikovať pod vlastným menom. V rokoch 19821990 pôsobil v Kysuckom múzeu v Čadci. Spolupracoval na projekte areálu vodných stavieb v Múzeu kysuckej dediny vo Vychylovke a neskôr projektu obnovy areálu múzea. Podieľal sa aj na tvorbe scenára stálej expozície starších dejín Kysúc, umiestnenej v kaštieli v Radoli.
Je autor šiestich štúdii zameraných na technické zariadenia v tradičnej stavebnej kultúre, vodné stavby a ich paralely v oblasti Kysúc, spoločenské stavby na severozápadnom Slovensku, technické zariadenia na mletie obilia a valchy v oblasti Kysúc.
V druhej polovici 80. rokov odborné štúdie venované výtvarnej aktivite ľudových umelcov z Kysúc a severozápadného Slovenska.
Od roku 1990 pracoval pre Slovenské národné múzeum v Martine (SNM), stal sa vedúcim oddelenia Múzea slovenskej dediny. V rokoch 19911995 bol riaditeľom Etnografického múzea v Martine (EM), súčasti SNM. Zaslúžil sa o opätovné sprístupnenie a rekonštrukciu Botanickej záhrady SNM v Martine, o obnovu, reinštaláciu a sprístupnenie Múzea Martina Benku, zreštaurovanie a expozičné sprístupnenie dreveného kostolíka z Rudna a filagórie zo Slovenského Pravna v Múzeu slovenskej dediny.
Tvorba
Milan Kiripolský bol spolutvorcom spoločného programu a projektu SNM – EM a ďalších muzeálnych pracovísk zameraných na výskum, dokumentáciu a propagáciu kultúr etnických minorít na Slovensku. Písal novely, literárno-dramatické a historicko-národopisné relácie vysielané predovšetkým stredoslovenským Slovenským rozhlasom v Banskej Bystrici. Tvoril scenáre rozsiahleho cyklu Encyklopédia slovenských obcí pre Slovenskú televíziu.
náhľad|Báseň na titulnej strane [[Literárne noviny|Literárnych novín v 1965]]
Čenkovice
Čenkovice je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 184 obyvateľov, z toho 97 mužov a 87 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,9 roka (muži 38,1 roka, ženy 39,8 roka).
Príkrov (geológia)
alt=Príkrov, príkrovové okno, príkrovová troska a násunový zlom|náhľad|308x308bod|Príkrov, príkrovové okno, príkrovová troska a násunový zlom Príkrov je veľké doskovité teleso tektonicky horizontálne presunuté na vzdialenosť minimálne pozdĺž násunových zlomov na cudzorodý podklad, ktorý sa v súvislosti s príkrovmi často nazýva autochtón. Teleso príkrovu na cudzorodom nadloží sa označuje ako allochtón. Ak sa nad sebou nachádza viacero príkrovov, podložný sa vzhľadom na nadložný označuje paraautochtón.
Príkrovy, respektíve ich násunové plochy, sa rovnako ako násuny do geologických máp zaznačujú štruktúrnou značkou línie s trojuholníkmi, ktoré smerujú do vnútra telesa príkrovu.
História výskumu
Od polovice 19. storočia začali geológovia objavovať lokality, kde boli zrejmé rozsiahle násuny. Ako prvý uviedol príkrovovú koncepciu do praxe M.A. Bertrand, keď reinterpretoval staršie výskumy Eschera a Heima v oblasti Glarus. Výskumníci, ktorí predtým v tejto oblasti Švajčiarskych Álp pracovali si nevedeli predstaviť, ako sa mohli dostať permské a mladšie jurské sedimenty nad eocénny flyš. Stavbu oblasti preto interpretovali ako obojstranné prevrátené vrásy. Bertrand príkrovy označil ako nappe de charriage. V Švajčiarsku sa týmto výskumom venovali A. Escher von der Linth a M. Lugeon, ktorý bol pôvodne odporcom tejto myšlienky. Približne v rovnakej dobe objasnil príkrovovú stavbu Severozápadných vrchov v Škótsku Ch. Lapworth. Neskôr bola prítomnosť príkrovov potvrdená prakticky vo všetkých pásmových pohoriach. Príkrovovú stavbu Západných Karpát ako prvý zaviedol M. Lugeon a neskôr ju rozvinul rakúsky geológ V. Uhlig.
Mechanizmom vzniku príkrovov sa medzi prvými zaoberal Hans Schardt. Tieto procesy však zostali dlho nepochopené a mnoho geológov zamietalo ich existenciu. Prijatie existencie príkrovov bolo jedným z predpokladov rozvoja mobilistického poňatia geotektoniky a malo neskôr vplyv na zavedenie teórie platňovej tektoniky.
Stavba príkrovu
náhľad|vpravo|Príkrovová troska chočského príkrovu, [[Vápeč, Strážovské vrchy]] Na vlastnom telese príkrovu možno určiť viacero znakov. V prednej časti v smere pohybu sa nachádza čelo príkrovu. To býva často detailne zvrásnené, vtedy prítomné štruktúry označujeme ako digitácie. Plocha, po ktorej sa príkrov pohybuje, sa nazýva bazálna násunová plocha alebo décollement. Tá môže mať rôzny tvar. Na násunovej ploche sa predpokladá tektonická erózia spôsobenej mechanickým obrusovaním, ktorá je označovaná ako rabotáž. Jej existenciu sa však dodnes nepodarilo zodpovedne preukázať. Oblasť, z ktorej pochádza teleso príkrovu, sa nazýva domovská oblasť príkrovu. Časť, v ktorej sa od nej príkrov celkom odlepil, sa volá koreňová zóna. Línia, ktorá je jej stopou sa nazýva šariáž. Domovská oblasť býva často tlakmi stlačená a skrátená, pričom sa môže ponoriť pod okolité tektonické celky, čím vzniká tektonická sutura – jazva. Príkrovy, ktorých koreňová oblasť je neznáma, sa označujú ako bezkoreňové príkrovy. Ďalšie zo štruktúr, ktoré sú typické pre oblasti s príkrovovou stavbou sú
Robert Julius Trumpler
Robert Julius Trumpler (* 2. október 1886, Zürich, Švajčiarsko – † 10. september 1956, Berkeley, Kalifornia, USA) bol švajčiarsko-americký astronóm.
Príkrov (geológia)
Vznik
náhľad|vpravo|Kolidujúce platne a orogénny klin. Vznik príkrovov je dôsledkom horizontálnych tlakov smerujúcich z domovskej oblasti príkrovu smerom do predpolia alebo ťahom sudukovanej platne. Zmysel pohybu príkrovov je veľmi relatívny, často totiž mohlo dochádzať skôr k podsúvaniu než k sunutiu po povrchu. Predpokladá sa, že na schopnosť pohybu obrovských más hornín môže vplývať viacero faktorov. V súčasnosti je správanie násunov vysvetľované na modeli orogénneho klinu, ktorý je závislý od vnútorného uhla θ klinu. Ten je súčtom uhla α vonkajšieho sklonu klinu a uhla β bazálneho sklonu plochy odlepenia. Pri ich modelovaní je potrebné zohľadňovať mnohé faktory ako gravitáciu nadložia či topografiu a reológiu prítomných hornín.
Robert Julius Trumpler
Narodil sa v Zürichu. Študoval tu aj v Nemecku. V roku 1915 sa presťahoval sa do USA. Bol profesorom astronómie na univerzite v Kalifornii od roku 1930. Pôsobil na Lickovom observatóriu a v Berkeley. Venoval sa najmä výskumu hviezdokôp, vypracoval metódu na určovanie vzdialeností hviezd. V roku 1930 dokázal existenciu medzihviezdnej absorpcie.
Príkrov (geológia)
Vznik
Vzhľadom na to, že v malých hĺbkach nie sú veľké tlaky a teploty, ktoré by spôsobovali plastické až viskózne správanie pevných hornín, usudzuje sa, že takéto vlastnosti môžu za podstatne menej extrémnych podmienok nadobudnúť ílovité horniny, či evapority, ktoré potom môžu fungovať ako tektonické mazadlá. Na zmenšenie trecieho odporu má tiež vplyv vnútorný tlak pórových fluíd, ktorý pôsobí proti normálovému tlaku, čím znižuje vysoké tlaky a umožňuje frakturáciu a vznik tektonickej brekcie alebo tektonických ílov, po ktorej sa môže príkrov kĺzať. Vzťah evaporitov a násunových plôch príkrovov má tiež svoje zákonitosti. Evapority sú výrazne náchylné na strižnú deformáciu a sú preto prednostnými plochami, na ktorých dochádza k vzniku odlepenia.
Podľa zloženia
Z hľadiska horninového zloženia možno príkrovy deliť na:
Niektoré časti príkrovov môžu byť presunuté na krátku vzdialenosť vo vlastnej tektonickej jednotke ako menšie duplexy (napr. digitácia Lysice), alebo ako čiastkové vrásové príkrovy (napríklad vrása Giewontu a vrása Červených vrchov vo vysokotatranskej jednotke tatrika).
Podľa spôsobu vzniku
Nasledovné uvedené spôsoby vzniku príkrovov sa v prírode bežne prelínajú :
Niekedy sú ako samostatné vyčleňované aj príkrovy generované skrátením fundamentu, tangenciálne kompresívne príkrovy a pasívne príkrovy, ide však v podstate o odnože troch predošlých spôsobov vzniku.
Radikalizácia
Radikalizácia je proces radikalizovania; radikalizovanie.
Július Kubík
Július Kubík (* 3. máj 1940, Svit – † 6. máj 2013, Poprad ) bol slovenský novinár, politik a neúspešný kandidát na prezidenta v roku 2004.
V roku 1968 emigroval do Švajčiarska, kde začínal ako radový robotník, postupne pracoval ako letecký mechanik a neskôr sa stal expertom na videotechniku a elektrotechniku. Mal slovenské aj švajčiarske občianstvo. Bol členom SĽS.
V prvom kole prezidentských volieb v roku 2004 získal 7 734 (0,38%) hlasov a 9. miesto z dvanástich kandidátov.
Kolonizácia
Kolonizácia môže byť:
4727 Ravel
4727 Ravel je planétka s priemerom 37 km, ktorú objavil F. Borngen 24. októbra 1979.
Morča domáce
Morča domáce (iné názvy : morča peruánske, staršie morča peruánske domáce; ľudovo morča, morské prasiatko, morské prasa; lat. Cavia porcellus, Cavia tschudii f. porcellus; staršie: Cavia aperea f. porcellus, Cavia aperea porcellus, Cavia porcellus porcellus, Cavia cobaya, Cavia cutleri, Mus porcellus) je druh hlodavca patriaci do čeľade morčatovité (Caviidae).
Pochádza z Južnej Ameriky, z oblasti Ánd. V súčasnosti sa chová ako domáce zviera pre okrasu, vo svojej domovine aj ako zdroj potravy, resp. v ľudovom liečiteľstve, ako aj pri niektorých náboženských obradoch. Môže mať mláďatá niekoľko krát do roka. Rodí 1- 6 mláďat.
V minulosti sa predpokladalo, že ide o domestikovanú formu druhu Cavia aperea a prípadne aj ďalších druhov, dnes sa uvádza, že ide o domestikovanú formu druhu Cavia tschudii.
Dejiny
Domestikované morča bolo prvýkrát vedecky popísané v roku 1758 ako Mus porcellus (Linné), nezávisle na tomto popise potom v roku 1766 ako Cavia cobaya (Pallas).
Morčatá boli pravdepodobne jeden z najdôležitejších potravinových zdrojov už v starom Peru, ešte dlho pred Inkami. Bohužiaľ malá veľkosť ich kostí a tiež spôsob zaobchádzania s odpadom po jedle môžu vysvetľovať, prečo ich kosti nenachádzajú archeológovia pri výskumoch tak často. Preto je tiež pomerne ťažké presne určiť domestikáciu morčaťa ako v priestore, tak v čase. Peruánski archeológovia však tvrdia, že domestikácia morčiat začala tesne po roku 5000 pred Kr. v oblasti Altiplano v južnom Peru a Bolívii. V tejto oblasti tiež stále žije divoká forma morčaťa - Cavia tschudii. Výskumy jednoznačne stanovujú, že morča bolo domestikované najneskôr okolo roku 900 pred Kr. (plastiky zobrazujúce morčatá sú známe z oblasti Moche na severnom pobreží Peru).
Po španielskom vstupe do nového sveta si morča čoskoro našlo svoju cestu na európsky kontinent, kde sa okamžite stalo populárne ako domáci maznáčik. Napríklad kráľovná Alžbeta I. vlastnila morča ako domáceho maznáčika, čo mohlo prispieť k jeho popularite.
Pôvodne boli domestikované ako dobytok ako zdroj mäsa a v niektorých častiach sveta sa stále konzumujú, boli tradične chované iba na spotrebu v domácnosti, často ako jediný zdroj bielkoviny, hoci sa tiež využívali ako platidlo pri výmennom obchode.
350 (rozlišovacia stránka)
350 môže byť:
Inline hokej
náhľad|Inline hokej náhľad|Diagram ihriska
Inline hokej alebo in-line hokej je šport podobný ľadovému hokeju, ktorý sa hrá na inline korčuliach, s loptičkou alebo špeciálnym pukom, ktoré sa posúvajú hokejkou.
V súčasnosti sa inline hokej hrá pod patronátom IIHF, teda Medzinárodnej federácie ľadového hokeja (hrá sa so špeciálnym pukom) a pod FIRS, teda Medzinárodnej federácie kolieskových športov (hrá sa s loptičkou). Obidve federácie usporadúvajú svoje vlastné majstrovstvá sveta. Majstrovstvá sveta IIHF, rovnako ako aj Majstrovstvá sveta FIRS, sa konajú každý rok. Federácie sa od seba mierne líšia v pravidlách hry.
Bedári
Bedári je román od francúzskeho spisovateľa Victora Huga, ktorý bol vydaný v roku 1862 a patrí k najznámejším dielam 19. storočia.
Inline hokej
Pravidlá
IIHF
Bedári
Hlavným hrdinom príbehu je bývalý galejník Jean Valjean, ktorý strávil vo väzbe 19 rokov za krádež chleba, no po jeho prepustení sa snaží očistiť od svojej minulosti. Okrem neho v diele vystupuje množstvo ďalších postáv a dej sa odohráva vo Francúzsku 19. storočia, v búrlivom období Napoleonských vojen, reštaurácie a nasledujúcich desaťročí.
Romantika
Romantika môže byť:
Inline hokej
Pravidlá
FIRS
Bedári
O románe
Spoločenská spravodlivosť a jej vzťah k ľudskej dôstojnosti boli témy, ktoré Hugo vždy považoval za veľmi dôležité. Už pred vydaním románu Posledný deň odsúdenca sa začal zaujímať o život trestancov a galejníkov – okrem iného navštívil aj galeje v Toulone a väzenie v Bicêtre, aby tu spoznal životné podmienky a správanie väzňov a neraz aj ich smutné príbehy. V roku 1834 vydáva dielo inšpirované práve jedným z takýchto príbehov - Claude Gueux. Kým v oboch týchto dielach protestuje proti trestu smrti a jeho neľudskosti, Hugo začína snívať o diele oveľa väčšieho rozsahu, s témou oveľa širšie zameranou. Usilovne zbiera materiál, robí si poznámky a okolo roku 1845 sa konečne púšťa do písania diela s dočasným názvom Jean Tréjean, ktorý sa neskôr mení na Biedy. Román má mať 4 časti: príbeh svätca, príbeh trestanca, príbeh ženy a príbeh bábiky. Avšak búrlivý rok 1848 na čas odpúta Hugove myšlienky od tejto práce. Čoskoro prichádzajú roky vyhnanstva a tak Hugo otvára svoj kufor s rukopisom až o 12 rokov neskôr, teda v roku 1860 na ostrove Guernsey. V roku 1862 je dielo konečne pripravené na vydanie.
Tony Mårtensson
Tony Mårtensson (* 23. jún 1980, Upplands Väsby, Švédsko) je bývalý švédsky hokejový útočník. Meria 184 cm a váži 89 kg (2006).
Klubový hokej
V NHL odohral 6 zápasov za Anaheim Ducks. Od sezóny 2004/05 hrával za klub švédskej Elitserien Linköpings HC. Dvakrát získal Gagarinov pohár pre víťaza KHL.
Reprezentácia
Tréner Bengt-Åke Gustafsson ho nominoval na Majstrovstvá sveta v hokeji 2006 v lotyšskej Rige, kde vybojoval zlatú medailu. Súčasťou reprezentácie bol aj o rok neskôr na šampionáte v Moskve.
Leyr
Leyr je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NHL 1991/1992
Sezóna 1991/1992 bola 75. sezóna NHL. Víťazom Stanley Cupu sa stal tím Pittsburgh Penguins. Prvýkrát sa zúčastnil tím San Jose Sharks, a tak bola NHL prvýkrát od roku 1979 rozšírená.
Priekopa (prítok Hruštínky)
Priekopa je potok na dolnej Orave, v severnej časti okresu Dolný Kubín. Je to pravostranný prítok Hruštínky, má dĺžku 2,4 km a je tokom V. rádu.
Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Kubínska hoľa, na severovýchodnom svahu Dvoch pňov (1 204,2 m n. m.) v nadmorskej výške cca 1 185 m n. m. Tečie výhradne severným smerom, na hornom toku preteká územím zaniknutej obce Mokradská Hoľa. Následne priberá dva ľavostranné prítoky z oblasti Nad Zábavou a na dolnom toku vstupuje do výbežku Oravskej kotliny, do podcelku Hruštínske podolie. Pri osade Zábava, juhozápadne od obce Hruštín, sa v nadmorskej výške približne 754 m n. m. vlieva do Hruštínky.
Grignan (kantón)
Grignan je francúzsky kantón v obvode Nyons v departemente Drôme v regióne Rhône-Alpes. Tvorí ho 14 obcí.
Radikalizmus
Radikalizmus (lat.) je smer, ktorý sa snaží uskutočniť rázne, radikálne (ku koreňom idúce) zmeny; napr. politický radikalizmus, hospodársky radikalizmus, ideový/myšlienkový radikalizmus.
Turn on the Bright Lights
Turn on the Bright Lights je názov prvého albumu skupiny Interpol. Doposiaľ bolo predaných 464 000 kusov.
Parthenopé
Parthenopé alebo Parthenopa ( - Parthenopé) môže byť v gréckej mytológii:
Pozri aj
Parthenope
Česká Rybná
Česká Rybná je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 407 obyvateľov, z toho 211 mužov a 196 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,0 roka (muži 39,4 roka, ženy 40,7 roka).
4827 Dares
4827 Dares je planétka s priemerom 129 km, ktorú objavil C. S. Shoemaker 17. augusta 1988.
Liestal
Liestal (v minulosti Liesthal) je hlavné mesto kantónu Bazilej-vidiek v severnom Švajčiarsku. Leží na rieke Ergolz juhovýchodne od Bazileja. Obyvateľstvo je prevažne protestantské a germanofónne.
Dejiny
Názov Liestal sa prvýkrát spomína v roku 1225, kým osídlenie je doložené najneskôr od rímskych čias.
V roku 1296 sa stal mestom a získal právo trhu. Prudký rozvoj mesta bol spôsobený jeho strategickou polohou na ceste, spájajúcej prvý most cez Rýn v Bazileji a Svätogotthardským priesmykom. V roku 1305 mesto kúpil bazilejský biskup a do erbu pribudla biskupská palica.
V roku 1501 predstaviteľ mesta prisahal vernosť Švajčiarskej konfederácii, čo spôsobilo opakované konflikty so susedným Rheinfeldenom, ktorý patril Habsburgovcom.
V 17. storočí sa Liestal postavil Bazileju počas Roľníckeho povstania a následne ho obsadili bazilejské jednotky. Traja vodcovia povstania boli v Bazileji sťatí.
V roku 1789 mesto nadšene odpovedalo na francúzske výzvy na slobodu a rovnosť. Keď Napoleon Bonaparte prechádzal cez mesto v 1797, bol nadšene oslavovaný. Po jeho páde bola obnovená podriadenosť k Bazileju.
Geografia
Liestal má rozlohu. Z tejto plochy je (16,4 %) používaných na poľnohospodárske účely. Zalesnených je (58,7 %). Čo sa týka zvyšku plochy, (23,9 %) tvorí zástavba a infraštruktúra,  (0,5 %) vodné plochy a  (0,2 %) tvorí neproduktívna pôda.
Liestal je hlavným mestom kantónu Bazilej-vidiek. Staré mesto sa nachádza na skalnatom výbežku medzi riekami Ergolz a Orisbach a Švajčiarskou Jurou.
Obyvateľstvo
Historický vývoj obyvateľstva je zobrazený v nasledujúcom grafe:
Pamätihodnosti
Významnými pamätihodnosťami mesta je radnica z 15. storočia, ''kostol sv. Martina a Horná brána''.
Boľšoj Pajalpan
Boľšoj Pajalpan je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v južnej časit pohoria Stredokamčatský chrbát v západnej časti polostrova Kamčatka, asi 20 km severne od masívu Ičinskej sopky a 8 km severozápadne od Malého Pajalpana. Vek vulkánu sa odhaduje na neskorý pleistocén, no na severozápadnom a juhovýchodnom svahu sa nachádza niekoľko lávových prúdov holocénneho veku. V historickej dobe nie je žiaden záznam o erupciii vulkánu.
Malyj Pajalpan
Malyj Pajalpan je v súčasnosti neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa na polostrove Kamčatka, asi 20 km severovýchodne od masívu Ičinskej sopky. V stavbe vulkánu prevládajú bazaltové až bazaltovo-andezitové horniny, jeho vek sa odhaduje na neskorý kvartér. Z holocénu nie je doložená žiadna aktivita.
Saint-Hippolyte (Haut-Rhin)
Saint-Hippolyte je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Rožteky
right|thumb|životný cyklus rožtekov Rožteky sú pravdepodobne najstaršie a najprimitívnejšie oddelenie suchozemských rastlín, ktoré priamo nadväzuje na riasových predkov. Patria do vývojovej vetvy machorasty.
Pôvodne bol tento taxón považovaný za triedu, alebo bol zaradený k pečeňovkám. V každej bunke (okrem jediného tropického rodu Megaceros) je prítomný len jeden chloroplast s jediným pyrenoidom, podobne ako u rias. Ich telom je stielka. Rovnako ako u ostatných machorastov sa v ich životnom cykle striedajú pohlavná generácia (gametofyt) s nepohlavnou generáciou (sporofyt). Tento cyklus nazývame rodozmena. Samčie pohlavné orgány gametangiá vznikajú exogénne a potom sa vnárajú do stielky. Samičie zase vznikajú endogénne. Celkovo je známych viac ako 100 druhov v 6 (prípadne až 12) rodoch a sú rozšírené po celom svete.
Stavba tela
Majú lupeňovitú alebo ružicovitú stielku podobnú stielkam niektorých pečeňoviek. Prvoklík je u nich silne redukovaný. Na spodnej, resp. vrchnej strane gametoforu sa môžu nachádzať primitívne prieduchy. Gametofor niekedy obsahuje dutinky, ktoré sú vyplnené slizom a vo vnútri ktorých sa nahcádzajú sinice rodu Nostoc.
Pohlavná generácia (sporofyt) má stielku tvorenú nohou a výtrusnicou. V mladosti je sporofyt chránený obalom, ktorý vzniká na gametofore. Rastom sa tento obal postupne trhá a na báze zostáva ako valcovitá štruktúra. Vo vnútri výtrusnice sa nachádza stredový stĺpik (columela), vzácnejšie je redukovaný alebo úplne chýba. Stena výstrusnice obsahuje asimilačné pletivo, takže je schopná fotosyntézy a sporofyt je tak do určitej miery nezávislý od gametofytu. Niekedy sa na stene výtrusnice nachádzajú aj pravé prieduchy.
Výtrusnica dozrieva postupne a po dozretí obyčajne puká na dve chlopne.
Parthenope
Parthenope môže byť:
Ján Kovarčík
Ing. Ján Kovarčík, MBA (* 2. júl 1951, Poľný Kesov) je slovenský politik, bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Životopis
Ján Kovarčík absolvoval Ekonomickú fakultu Vysokej školy poľnohospodárskej v Nitre. Do roku 1989 vykonával rôzne vedúce hospodárske funkcie, po roku 1989 pôsobil v Nemecku. Po návrate na Slovensko sa stal spoluzakladateľom Rádia Nitra, s. r. o. Od roku 1995 do roku 1998 pracoval ako prednosta Okresného úradu v Nitre. Od roku 1998 do roku 2002 bol generálnym riaditeľom Rádia Hviezda FM.
Ján Kovarčík do roku 1989 nebol organizovaný v žiadnej politickej strane. V roku 1989 sa stal jedným zo zakladateľov Verejnosti proti násiliu v Nitre. V HZDS pôsobí od roku 1992. V roku 2003 bola strana premenovaná na ĽS-HZDS. Od 20. apríla 2001 do 4. júna 2005 bol podpredsedom ĽS-HZDS pre mediálnu politiku. V súčasnosti je predsedom Krajského predstavenstva HZDS v Nitre.
Ján Kovarčík bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 20022006 a 2006--2010 za HZDS. Bol členom Výboru NR SR pre obranu a bezpečnosť.
Henrich I. (Anglicko)
Henrich I. (* asi 1068, Selby, Anglicko – † 1. december 1135, Lyons-la-Forêt, Francúzsko) bol anglický kráľ normandského pôvodu od roku 1100.
Životopis
Bol štvrtým synom Viliama I. Dobyvateľa, pričom sa ako prvý narodil na anglickej pôde po normandskom nájazde v roku 1066.
Na trón nastúpil po svojom staršom bratovi Viliamovi II. V roku 1100 porazil svojho najstaršieho brata Roberta, a stal sa tak vojvodom z Normandie.
Nazývali ho Beauclerc pre jeho vzdelanosť, a tiež "Lion of Justice" („lev spravodlivosti“), pretože zdokonalil vtedajší legislatívny a administratívny systém.
Na trón nastúpil v čase, keď bol jeho starší brat Róbert na prvej križiackej výprave. Na začiatku vlády bojoval s Róbertom o nadvládu v Anglicku a Normandii. Podarilo sa mu obe krajiny spojiť po prvýkrát od smrti otca v roku 1087. Barónom potvrdil Listinu slobôd (Charter of Liberties), ktorá sa stala základom neskoršej Magna charta Libertatum.
Nemohol však zaistiť hladké nástupníctvo, pretože jeho jediný syn Viliam zahynul pri stroskotaní lode White Ship, preto si želal, aby sa jeho nástupkyňou dcéra Matilda, energická žena s politickým talentom, ale po jeho smrti sa rozhorela dlhá občianska vojna.
Manželstvá a deti
1/ ∞ 11. november 1100 Matilda Škótska (* 1080 – † 1. máj 1118), dcéra Malcolma III. a Margaréty Škótskej. Mali tri deti:
2/ ∞ 2. február 1121 Adelizé z Louvain (* cca 1103 – † 1151)
Falaise (Calvados)
Falaise je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 8333 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Limey-Remenauville
Limey-Remenauville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Klimovka
Klimovka je potok na dolnej Orave, v severnej časti okresu Dolný Kubín. Je to pravostranný prítok Hruštínky, meria 2,7 km a je tokom V. rádu.
Limey-Remenauville
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Klimovka
Pramení v Oravskej Magure, v podcelku Kubínska hoľa, na severozápadnom svahu Kubínskej hole (1 346,4 m n. m.) v nadmorskej výške približne 1 180 m n. m. Potok tečie viac-menej severoseverovýchodným smerom, na hornom toku priberá z pravej strany prítok zo severného svahu Kubínskej hole. Ďalej priberá pravostranný prítok z lokality Nad studňami a potom tiež krátky pravostranný prítok z lokality Klimovka. Juhozápadne od obce Hruštín ústi v neobývanej, lesnatej oblasti v nadmorskej výške cca 805 m n. m. do Hruštínky.
Limey-Remenauville
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Audrey Bitoni
Audrey Bitoni (* 16. august 1986, Pasadena, USA) je americká pornoherečka a modelka.
Biografia
Audrey sa narodila v Pasadene v Kalifornii do taliansko/nemecko/španielskej rodiny.
V roku 2008 sa objavila na obálke časopisu Penthouse. Momentálne žije vo svojej rezidencii v Los Angeles.
813 (rozlišovacia stránka)
813 môže byť:
Kmeťov vodopád
thumb|Kmeťov vodopád thumb|Mostík pod Kmeťovým vodopádom
Charakteristika
Nachádza sa v Kôprovej doline a jeho podložie je tvorené granodioritom. Vodopád vytvára Nefcerský potok, ktorý je nad ním v nadmorskej výške 1245 m n. m. široký 1,5 m. Je vysoký približne 80 m (niektoré zdroje uvádzajú 90 m). Kmeťov vodopád je najvyšší vodopád na Slovensku.
Turistické trasy
Spodná časť Vodopádu je prístupná z Kôprovskej doliny značenou odbočkou. (2007)
Saint-Louis (Haut-Rhin)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien 2005
Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien 2005 boli v poradí 8. Majstrovstvá Európy v hokeji na kolieskových korčuliach žien, ktoré organizuje Európsky výbor hokeja na kolieskových korčuliach (CERH). Konali sa od 17.23. júl 2005 v meste Mira, v Portugalsku, za účasti 6 tímov. Po siedmich účastiach za sebou sa družstvo 🇮🇹 tentoraz na turnaji nepredstavilo. Víťazkami sa stali hokejistky Francúzska, ktoré bodovali vo všetkých svojich zápasoch.
Portugalsko bolo organizátorom ženského európskeho šampionátu druhýkrát, keď predtým hostilo turnaj v roku 1997, v São João da Madeira. Turnaj sa skladal iba zo základnej skupiny.
Akarnan
náhľad|Téban Polyneikes podpláca Erifylu, červenofigúrová oinochoé, cca. 450-430 pred Kr. Akarnan alebo Akarnán (starogr. Ἀκαρνάν – Akarnan, ) je v gréckej mytológii syn Alkmaióna z Argu a jeho druhej manželky Kallirhoé.
Jeho otec Alkmaión bol jedným z vojvodcov víťaznej vojny epigonov proti Tébam, v ktorej pomstili smrť svojich otcov z predošlej neúspešnej vojenskej výpravy. V oboch vojnách nepeknú úlohu zohrala Alkmaiónova matka Erifylé, ktorá sa nechala podplatiť Tébanmi náhrdelníkom tébskej kráľovnej Harmonie, aby svojho muža a neskôr svojich synov poslala do vojny.