cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Downey Jr.
Životopis
Pri natáčaní jedného zo svojich filmov sa stretol s herečkou Sarah Jessicou Parkerovou, s ktorou žil sedem rokov. V roku 1992 sa po šiestich týždňoch známosti oženil so speváčkou a modelkou Deborah Falconerovou a o rok neskôr sa im narodil syn Indio. Ale kvôli jeho problémom s alkoholom, drogami a zákonom ich rodinný život vôbec nefungoval. Nakoniec sa v roku 2004 definitívne rozviedli. Downey sa snažil liečiť svoje závislosti na klinikách, avšak neúspešne. Pri natáčaní filmu Gothika sa zoznámil s producentkou Susan Levinovou s ktorou sa v roku 2005 zobrali. Vďaka tomu prekonal svoje problémy a začal pracovať na svojej hereckej kariére. So svojou druhou manželkou má syna Extona a dcéru Avri.
Rinat Leonidovyč Achmetov
Rinat Leonidovyč Achmetov (,, ; * 21. september 1966, Doneck), je ukrajinský oligarcha tatárského pôvodu. Vlastní a riadi ukrajinský finančný a priemyslový konglomerát SCM Holdings. Je dlhoročným prezidentom futbalového klubu FK Šachtar Doneck, od roku 2007 je poslancom ukrajinského parlamentu za Stranu regiónov. Je považovaný aj za neoficiálneho vodcu tejto strany.
Radoslav
Radoslav je mužské krstné meno. Meniny na Slovensku má 6. marca.
Rexall Place
Živé nahrávky
Nasledujúce skupiny v hale nahrali živé albumy, filmy alebo videá:
Sampigny
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Severné more
Severné more je šelfové more Atlantického oceánu. Nachádza sa na severozápade Európy.
Na juhozápade nadväzuje na kanál La Manche, na severe priamo na Atlantik, na východe za prielivom Skagerrak pokračuje Baltské more.
Európska pevnina k Severnému moru prilieha z juhu pobrežím Nemecka, Holandska, Belgicka a Francúzska, zo západu Spojeného kráľovstva a z východu Nórska a Dánska.
Asi najdôležitejšími riekami, ktoré do Severného mora privádzajú svoje vody, sú Labe / Elbe v Nemecku, Rýn / Rhein / Rijn v Holandsku a Temža / Thames v Anglicku.
V mori sa ťaží ropa a zemný plyn a lovia ryby.
Juris Štāls
Juris Štāls (* 8. apríl 1982, Riga, Lotyšsko) je bývalý lotyšský hokejový útočník. Meria 191 cm a váži 90 kg (2006).
Klubový hokej
V sezóne 2005/06 bol hráčom klubu Charlotte Checkers v zámorskej ECHL.
The Game (album)
The Game je album britskej skupiny Queen vydaný v roku 1980. Je to jediný album tejto skupiny, ktorý sa umiestnil na prvej priečke v Británii a zároveň v USA. Album obsahuje skladby, ktoré majú často jednoduchšiu úpravu než tie z predošlých albumov.
Za zmienku stoja skladby ako rytmická skladba „Another One Bites the Dust“ od Deacona, rokovejšia „Crazy Little Thing Called Love“ od Mercuryho alebo balada od Briana Maya „Save Me“.
The Game je prvý album, kde skupina viac či menej úspešne použila syntetizátory.
Studnice (okres Třebíč)
Studnice je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 148 obyvateľov, z toho 70 mužov a 78 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,8 roka (muži 42,2 roka, ženy 41,5 roka).
Švábsko
Švábsko je historický kraj v Nemecku, pôvodne zaberajúci časť Švajčiarska, Alsaska, južného Bádenska-Württemberska a časť Bavorska až po Lech, teraz len správna oblasť Spolkovej republiky Nemecko v Bavorsku medzi Lechom a Illerom.
Administratívne delenie
Správny obvod Švábsko zahŕňa 4 okresné mestá a 10  krajinských okresov:
Podlužianka
Podlužianka je vodný tok na území okresu Levice, je to pravostranný prítok Sikenice s dĺžkou , je tokom V. rádu.
Děčínská vrchovina
Děčínská vrchovina je geomorfologický celok na česko-nemeckom pomedzí, súčasť Krušnohorskej hornatiny. Vrchovina tiež nesie alternatívny názov Labské pískovce. Najvyšším vrchom pohoria je Děčínský Sněžník.
Z pohľadu nemeckého členenia ide o oblasť Sächsische-Böhmisches Kreidesandsteingebiet (D15/43, Sasko-českých kriedových pieskovcov), súčasť provincie (Großraumu) Östliche Mittelgebirge. Česká časť sa nachádza v Ústeckom kraji a zaberá významnú časť okresu Děčín. Nemecká časť leží v slobodnom štáte Sasko v okrese Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.
Podlužianka
Prameň
Pramení v Štiavnických vrchoch na západnom úpätí Ostrého vrchu v nadmorskej výške cca
Opis toku
Na krátkom úseku tečie najprv na juh až k horárni Žuhračka, kde sa stáča na juhozápad. Preteká cez Soviu dolinu, sprava priberá významnejší prítok spod Priesila a ďalej občasný tok  spod Varty  taktiež sprava. Koryto sa stáča na juh a opúšťa Štiavnické vrchy.
Děčínská vrchovina
Labské pískovce sa nachádzajú po oboch stranách Labe medzi mestami Děčín a Pirna. Východná hranica prebieha približne po línii Pirna, Hohnstein, Sebnitz, Chřibská, Česká Kamenice a Děčín. Na západ od Labe potom z Děčína zhruba pozdĺž Jílovského potoka na hraničný hrebeň a v Sasku potom pozdĺž Gottleuby (Rybný potok) do Pirny.
Česká časť má rozlohu 278 km², celé územie potom zhruba 700 km². Väčšina územia je chránená, na českej strane je to Chránená krajinná oblasť Labské pískovce a Národný park České Švýcarsko.
Podlužianka
Opis toku
Potom preteká územím mesta Levice, kde sa križuje s korytom Pereca, vytvára niekoľko zákrut a priberá pravostranný kanál z oblasti Márklyho majera. Za osadou Géňa najprv sprava priberá Starotekovský kanál a následne sa koryto Podlužianky vetví na dve ramená. Pravostranné rameno je novým zregulovaným korytom, ktoré tečie juhozápadným smerom a ústi do Hrona pri obci Vyšné nad Hronom.
Děčínská vrchovina
Charakteristika
Špecifikom vrchoviny sú hlboké údolia až kaňony, skalné mestá a stolové hory na pieskovcovom podklade. Ostrovný charakter majú čadičové elevácie, typická je demontánna biota v inverzných polohách v neobyčajne malých nadmorských výškach. Plocha bioregiónu nebola v prehistorickom období prakticky osídlená a dodnes má väčšinou lesný kryt. Lesné porasty tvoria kultúrne ihličnaté lesy, typické sú reliktné bory na skalách. Menšia časť tvorí bezlesie, kde lúky a pasienky majú vyrovnané zastúpenie s agrocenózami. Takmer celý bioregión je súčasťou CHKO Labské pískovce s radom maloplošných chránených území. Od roku 1999 je na území vyhlásená ochrana formou národného parku (Národný park České Švýcarsko) (80 km²), tvoriaceho s obdobným parkom v Nemecku (Nationalpark Sächsische Schweiz) bilaterárne chránené územie.
Podlužianka
Opis toku
Druhé, pôvodné rameno, nazývané aj Stará Podlužianka, pokračuje na juhovýchod. Výrazne sa ohýba, vytvára meandre až k obci Starý Hrádok. Za obcou ďalej tečie vzpriameným korytom až k mostu ponad štátnu cestu I/75 neďaleko obce Jur nad Hronom a opätovne meandruje. Na katastrálnom území obce Šarovce ústi v nadmorskej výške do Sikenice.
Děčínská vrchovina
Členenie
Územie vrchoviny možno tiež podľa krajinného rázu rozdeliť na tieto časti:
vpravo|náhľad|Tiské steny - Velký okruh
V nemeckom členení podľa Emila Meynena pod Sasko-české kriedové pieskovce patria aj Zittauer Gebirge a celá hlavná jednotka sa na nemeckom území delí len na dve vedľajšie jednotky:
Syntaktika
Syntaktika je výskum spájania znakov, časť semiotiky, ktorá sa zaoberá vzťahmi medzi znakmi a slovami, t. j. skladbou (syntaxou) jazyka. Napr. lingvistická syntaktika.
Nikon D5100
Nikon D5100 je 16,2-megapixelová digitálna zrkadlovka s objímkou F-Mount, ktorú predstavila spoločnosť Nikon dňa 5. apríla 2011. Zrkadlovka má rovnaký 16,2-megapixelový CMOS snímač formátu DX ako model D7000. Snímač má 14-bitové rozlíšenie, pričom poskytuje natáčanie Full HD videa v režime 1080p s frekvenciou buď 24, 25 alebo 30 snímkov za sekundu. Model D5100 je prvou digitálnou zrkadlovkou spoločnosti Nikon, ktorá poskytuje 1080p video s výberom obrazovej frekvencie. Model D5100 nahradil starší model D5000 a nahradený bol novším D5200.
Technické údaje
Podobne, ako ostatné digitálne zrkadlovky na spotrebiteľskej úrovni, ani D5100 nemá vstavený pohon automatického zaostrovania, a plne-automatické zaostrovanie požaduje jeden zo súčasných 162 objektívov s integrovaným pohonom automatického zaostrovania.
Voliteľná výbava
left|thumb|Nikon D5100 zo zadnej strany. Medzi voliteľnú výbavu pre D5100 patrí:
Franchevelle
Franchevelle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Karcag
Karcag je mesto v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe v obvode Karcag.
Má rozlohu 36 863 ha a žije tu obyvateľov .
Šúr (národná prírodná rezervácia)
Šúr (označovaná aj ako Jurský Šúr) je národná prírodná rezervácia v katastrálnom území obcí Svätý Jur a Chorvátsky Grob s rozlohou  a ochranným pásmom. Na území rezervácie platí 3., 4. a 5. stupeň ochrany. Je v správe štátnej ochrany prírody Malé Karpaty.
Predmetom ochrany je mokraď s výskytom vzácnej flóry a fauny v prostredí izolovaného zvyšku pôvodného barinato-slatinného jelšového lesa s rašeliniskom. Súčasťou je riedky dubovobrestový les nazývaný Panónsky háj. Lokalita bola 2. júla 1990 zaradená do zoznamu rámsarských lokalít medzinárodného významu.
Dejiny
Šúr je ojedinelým prírodným úkazom so zvláštnym spôsobom vzniku. Vznikol zhruba pred desaťtisíc rokmi, v mladších štvrtohorách, v priehlbni pozdĺž východných svahov Malých Karpát. Táto priehlbina vznikla tektonickou činnosťou a napĺňala sa vodou pritekajúcou z malokarpatských svahov a Dunaja. Vzniklo tu tak obrovské, no veľmi plytké jazero, ktoré sa napĺňalo nielen vodou, ale postupne sa zanášalo aj štrkom, pieskom a hlinou. V plytkej vode sa darilo rastlinám, ktoré postupne odumierali a usadzovali sa na dne. Tlením sa z nich vytvárala rašelina. Tak postupne vznikol Šúr, nepriechodný močiar pokrytý stromami a iným rastlinstvom, v priebehu roka často zaliaty vodou. V tomto období siahal od Bratislavy po Modru a Bernolákovo. Močariny tvorili prirodzenú zásobáreň zveriny a vtáctva pre obyvateľov okolitých obcí. Zároveň tvorili aj rezervoár pitnej vody, ale keďže boli prekážkou pre rozširovanie poľnohospodárskych plôch, už v stredoveku sa usilovali o ich vysušovanie. To sa však dialo iba v malom a Šúru to podstatnejšie neublížilo.
V roku 1896 prekopali cez Šúr kanál, ktorý prispel k podstatnému zníženiu hladiny jeho vôd. Kanál sa však po čase zaniesol a voda stúpla na pôvodnú výšku. Už vtedy prírodovedci upozorňovali na mimoriadnu hodnotu jeho fauny i flóry. Napriek úsiliu o jeho záchranu vznikol v roku 1929 vládny projekt na úplnú likvidáciu Jurského šúra. Kvôli hospodárskej kríze bol pozastavený, ale už v rokoch 1941 až 1943 bol vykopaný ďalší kanál, ktorý odviedol vody z pritekajúcich potokov. Šúr takmer úplne vyschol. Začalo sa tu dariť požiarom.
Až v roku 1952 sa ochranárom podarilo dosiahnuť, že rezervácia bola Vyhláškou Povereníctva školstva, vied a umení vyhlásená za chránené územie. Šúr si to skutočne zaslúžil. Veď v súčasnosti predstavuje najväčší zvyšok vysokokmenného barinato-slatinného lesa, pričom je pravdepodobne posledným a jediným pôvodným biotopom – životným priestorom jelšového lesa tohto typu v Strednej Európe.
Biológia a ekológia
Hodnotné sú aj zvyšky mokrých a rašelinových lúk po obvode jelšového lesa a teplomilné brestové dúbravy Panónskeho hája. Rastie tu niekoľko desiatok vzácnych, chránených a existenčne ohrozených rastlín. Odborníci tu zistili výskyt viacerých druhov živočíchov nových pre vedu alebo novozistených pre územie Slovenska: V roku 1972 to boli pijavice – Batracobella slovaca, v roku 1991 vošky – Somaphis bratislavensis. V rezervácii bolo zistených 82 druhov mäkkýšov. Šúr je významným sídlom chránených druhov obojživelníkov a plazov a nemenej významným miestom pre hniezdenie ohrozených druhov vtákov. Väčšina z týchto druhov je chránená Bernskou konvenciou, ktorú podpísala aj Slovenská republika. Niektoré druhy sú chránené aj podľa ďalších medzinárodných dohovorov. Na území rezervácie žijú napr. viaceré druhy netopierov, ktoré sú chránené aj Bonnskou konvenciou a osobitnou Dohodou o ochrane netopierov v Európe (Slovensko ratifikovalo aj tieto medzinárodné dohovory).
Súčasnosť
Napriek tomu, že sa NPR Šúr dostalo aj takéhoto medzinárodného uznania, čaká už vyše šesťdesiat rokov na zabezpečenie zodpovedajúcej úrovne ochrany. Prírodné hodnoty tohoto jedinečného územia boli totiž v minulosti narušené už spomínanými viacerými negatívnymi faktormi, z ktorých väčšina pôsobí dodnes. Rozhodujúcim negatívnym faktorom z hľadiska existencie mokraďových spoločenstiev bolo narušenie vodného režimu v dôsledku odvodnenia. Za posledných 60 rokov nebola tomuto problému venovaná dostatočná pozornosť a mokraďové spoločenstvá v rezervácii preto trpia nedostatkom vody. Je preto potešiteľné, že sa v súčasnosti začala realizácia projektu na obnove vodného režimu v Národnej prírodnej rezervácii (NPR) Šúr. Projekt realizuje Asociácia priemyslu a ochrany prírody (APOP).
Biologická stanica Šúr
Biologická stanica Šúr je vysunutým pracoviskom Katedry ekológie Prírodovedeckej fakulty UK. Stanica poskytuje priestory na realizáciu skupinových terénnych prác a exkurzií, ako aj na realizáciu diplomových prác študentov. Okrem toho sa zapája do pedagogickej a vedeckovýskumnej práce Katedry ekológie. Nezanedbateľnou činnosťou stanice je aj odchov ohrozených druhov pôvodnej fauny Slovenska.
Kubínska ulica (Bratislava)
Nachádza sa v lokalite Kolónka (ľudový názov), ktorú tvoria pozostatky po pôvodnej zástavbe Petržalky, nie je tu zavedená kanalizácia ani plyn. Podľa obyvateľov bola táto oblasť pred rokom 1989 určená na asanáciu, ku ktorej nedošlo kvôli Nežnej revolúcii.
Je rovnobežná s Goralskou a Dargovskou, križuje Nábrežnú, kolmo ústí do Kaukazskej.
Sassey-sur-Meuse
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Trnava (okres Třebíč)
Trnava  je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 621 obyvateľov, z toho 314 mužov a 307 žien, pričom priemerný vek v obci bol 40,3 roka (muži 39,7 roka, ženy 40,8 roka).
Brasil Open 2004
Dvojhra mužov
🇧🇷 Gustavo Kuerten vs. 🇦🇷 Agustín Calleri 3-6 6-2 6-3
Štvorhra mužov
🇵🇱 Mariusz Fyrstenberg / 🇵🇱 Marcin Matkowski vs. 🇩🇪 Tomas Behrend / 🇨🇿 Leoš Friedl 6-2 6-2
David Villa
""
David Villa Sánchez (*3. december 1981, Tuilla, Langreo) je španielsky profesionálny futbalista, ktorý hrá ako útočník a v súčasnosti je kapitánon tímu New York City FC v Major League Soccer (MLS). Jeho prezývka je El Guaje (chlapec po astúrsky), pretože v mladosti často hrával futbal s oveľa staršími deťmi ako on sám.
Svoj prvý reprezentačný gól strelil Villa v zápase proti Slovensku 16. novembra 2005 na Tehelnom poli. Hral na MS 2006 v Nemecku, kde zaznamenal tri góly. Do výberu Španielska sa dostal aj pre EURO 2008, kde zaznamenal prvý hetrik turnaja v zápase proti Rusku. So svojimi 4 gólmi dopomohol španielskemu výberu k zisku titulu majstrov Európy po dlhých 44 rokoch a stal sa aj kráľom strelcov. Hovorilo sa o jeho prestupe do Realu Madrid CF alebo do niektorého z anglických klubov. Nakoniec sa za 40 miliónov € upísal FC Barcelone.
Detstvo a začiatok kariéry
Villa sa narodil v malej dedine Tuilla v regióne Langreo, ktorá sa nachádza v provincii Astúria v severnom Španielsku. Je synom baníka Josého Manuela Villu. Keď mal Villa štyri roky, ocitla sa jeho profesionálna kariéra v ohrození po tom, ako utrpel zlomeninu stehennej kosti pravej nohy, no nakoniec sa úplne uzdravil. Pre nešťastné zranenie spolu s otcom pracovali na posilnení jeho ľavej nohy a Villa sa nakoniec stal obojnohým. Spomína, ako mu otec neustále pomáhal: "Nahadzoval mi loptu stále dookola a vravel, že mám kopať ľavou nohou, keďže pravú som mal zlomenú v sadre, to som mal štyri roky. Sotva si spomeniem na nejaký tréning, kde by môj otec nebol. Na futbalovom ihrisku som nebol nikdy sám."
Villa však priznal, že vo svojich 14 rokoch chcel kvôli nezhodám s trénerom skončiť s futbalom. Vďaka podpore rodičov však pokračoval a plnil si svoj sen, ktorým si zarábal na živobytie. "V tej dobe som bol nikto a skoro nič som nezarábal, a po tom, čo som skoro celú sezónu presedel na lavičke, som chcel odísť a hrávať len s kamarátmi," povedal. "Môj otec ma však vždy podporoval a bol som rád, že moja kariéra nabrala iný smer." Vo futbale pokračoval a profesionálnu kariéru začal v klube UP Langreo. "Mal skvelé technické kvality. Jeho prvý dotyk s loptou bol vynikajúci, a hoci sa o nikom nedá s určitosťou predpovedať, že bude úspešný, na ňom bolo vidno, že bol talentovaný. Realizuje veľmi šikovné diagonálne nábehy, čím sa ľahko vyhýba obrancom, a vždy robil správne rozhodnutia. Je veľmi intuitívny." - Pepe Acebal, bývalý manažér Sportingu Gijón
Klubové
"Real Zaragoza, Valencia, Barcelona, Atlético Madrid" "New York City"
Hlinkova slovenská ľudová strana – Strana slovenskej národnej jednoty
Hlinkova slovenská ľudová strana – Strana slovenskej národnej jednoty (skratka HSĽS-SSNJ; do roku 1925: Slovenská ľudová strana, skratka SĽS, do roku 1938 Hlinkova slovenská ľudová strana, skratka HSĽS) bola slovenská totalitná a krajne pravicová strana so silnou rímskokatolíckou a nacionalistickou orientáciou, ktorá pôsobila na území Slovenska od roku 1906 do jej rozpustenia v roku 1945. Jej členovia a prívrženci sa označovali ako ľudáci.
Rakúsko-Uhorsko (1905 – 1918)
Základy HSĽS boli položené už pred 1. svetovou vojnou, koncom 19. storočia. Slovenskí katolícki politici sa spočiatku začali združovať v rámci Katolíckej ľudovej strany (KĽS), ktorá vznikla v roku 1894. Išlo však o stranu etnicky dominantne maďarskú. Rozbuškou na osamostatnenie SĽS od KĽS sa stala kauza so zvoleným poslancom Uhorského snemu Františkom Skyčákom, ktorého vedenie KĽS žiadalo o prerušenie väzieb na slovenských národovcov. Ten to však odmietol a 5. decembra 1905 vydal v Katolíckych novinách svoj príspevok, kde sa vyhranil proti maďarskej KĽS a vyjadril potrebu založenia novej strany, ktorá sa nespreneverí Slovákom. Preto sa už tento deň pokladá za faktické založenie SĽS. Okolo Skyčáka sa vytvorila skupina ďalších národovcov ako Ferdinand Juriga, Andrej Hlinka, František Jehlička, Július Markovič, Augustín Ráth či Milan Hodža. Strana sa naviazala na jedinú vtedy existujúcu slovenskú stranu v Uhorsku, SNS. V súvislosti s voľbami do Uhorského snemu v roku 1906 pripravila SĽS svoj prvý program, zverejnený v Katolíckych novinách. De facto v období rokov 1906-1913 fungovala ako katolícke krídlo SNS. Vo voľbách v apríli 1906 získalo mandát poslanca 6 kandidátov SĽS (oproti 1 z SNS) – Skyčák, Martin Kollár, Jehlička, Pavol Blaho, Juriga a Hodža. Pri ďalších voľbách v roku 1910 sa začali zvýrazňovať názorové rozdiely v rámci SNS medzi vedením strany a katolíckym krídlom. SNS sa stavala pragmatickejšie k dohodám s vládou Khuena-Hederváryho, SĽS trvalo na čistých zásadách opozičnej politiky. Mandát obhájili Blaho, Juriga a Skyčák. V priebehu roku 1912 sa predstavitelia SĽS dohodli na opätovnej proklamácii samostatnej strany ako v decembri 1905. Prípravy trvali od decembra 1912 do júla 1913. Nakoniec bola SĽS ustanovená ako samostatná politická strana na porade v Žiline 29. júla 1913. Predsedom sa stal Hlinka, podpredsedom Skyčák a tajomníkom Juriga. Ako orgán strany boli vyhlásené Slovenské ľudové noviny. Strana sa ideologicky definovala ako konzervatívna strana usilujúca sa riešiť spoločenské problémy v duchu pápežských encyklík a katolíckeho sociálneho učenia. Po vypuknutí prvej svetovej vojny prešla strana do nečinnosti, vychádzali len jej noviny.
1. Československá republika (1918 – 1938)
Od polovice 30. rokov spolupracovala so Slovenskou národnou stranou, s ukrajinskými a poľskými nacionalistami, neskôr aj s maďarskými a nemeckými separatistami. Postupne bola ovplyvňovaná najmä talianskym a rakúskym fašizmom, od konca 30. rokov sa presadzovalo krídlo ovplyvnené nemeckým národným socializmom. Od roku 1935 sa nový predseda vlády, prvý Slovák v úrade, Milan Hodža, pokúšal vyriešiť slovenskú otázku tým, že prizve HSĽS do vlády. Benešove a Hodžove rokovania s Tisom o "decentralizácii", čo mal byť alternatívny názov pre de facto autonómiu, boli spočiatku úspešné. Pro-čechoslovakistická politika HSĽS sa mala potvrdiť na očakávanom zjazde strany v Piešťanoch v septembri 1936. Tu však strana navzdory očakávaniam prijala za vlastné totalitné usporiadanie spoločnosti a vyhlásila heslo: jeden národ, jedna strana, jeden vodca. Strana sa na svojom VII. zjazde v Piešťanoch 19.-20. septembra 1936 zaviazala k opozičnej politike smerujúcej výlučne ku získaniu autonómie Slovenska. Za predsedu bol bez možno postaviť protikandidáta potvrdený Andrej Hlinka, podpredsedom zostal Jozef Tiso, no radikálnemu krídlu okolo Sidora a Macha sa podarilo presvedčiť Hlinku, aby prečítal ich verziu záverov zo zjazdu, nezodpovedajúcu zmierlivým záverom pripraveným predsedníctvom. Hlinka v prejave útočil na ostatné strany pôsobiace v ČSR, nazval ich "českými a maďarskými" a vyzval Slovákov, aby HSĽS uznali ako jedinú stranu Slovákov. V tej dobe mala strana 36 000 členov. 27. februára 1938 rokoval Hlinka s K. H. Frankom zo Sudetonemeckej strany (SdP) o spolupráci; SdP následne poskytla hlinkovcom finančnú podporu vo výške päť miliónov korún. Po Hlinkovej smrti v auguste 1938 sa vedenia strany ujal Jozef Tiso. Strana bola vedená na katolíckom základe a zahŕňala niekoľko frakcií, ktoré sa zhodovali na požiadavke autonómie a fundamentalistickej katolíckej viere. Radikálne krídlo viedol Karol Sidor, ktorý v marci 1939 odmietol vyhlásiť "nemeckú" nezávislosť. Patrili sem tiež Alexander Mach, Ferdinand Ďurčanský a Anton Vašek. Medzi lídrov umierneného krídla patril Jozef Tiso, pro-pražský smer reprezentovali najmä generálny tajomník Martin Sokol a nitriansky kanonik Jozef Buday.
2. Československá republika (1938 – 1939) a Slovenská republika (1938 – 1945)
19. septembra 1938 zverejnila HSĽS rezolúciu, v ktorej žiadala samosprávne postavenie Slovenska podľa Pittsburskej dohody. Významným medzníkom v presadzovaní tohto programu a pákou pre stranu sa stalo prijatie Mníchovskej dohody. Štyri dni po prijatí dohody dali ľudáci ústrednej vláde ultimátum 24 hodín na vyhlásenie autonómie Slovenska. V ten deň, 4. októbra 1938, sa v Žiline začali zhromažďovať predstavitelia HSĽS. 5. októbra, začal v Žiline zasadať aj výkonný výbor strany spolu so zástupcami ďalších slovenských politických strán. Prítomní zástupcovia politických strán uzavreli 6. októbra 1938 v Katolíckom dome Žilinskú dohodu, ktorá vyhlásila autonómnu slovenskú vládu, do ktorej rúk bola odovzdaná zákonodarná aj výkonná moc nad Slovenskom, čím sa tento dokument stal de facto vyhlásením autonómie Slovenska. V novembri 1938 sa následne s HSĽS (podobne ako vtedy v Česku) zlúčila prevažná väčšina slovenských strán a vznikla tak jediná oficiálna politická strana – nositeľka politického systému (zosobnené pridaním názvu Strana slovenskej národnej jednoty do pôvodného názvu strany). Bola predstaviteľkou režimu vojnovej Slovenskej republiky. Tá sa opierala najmä o katolícky klérus, ktorý mal v tej dobe značnú váhu v spoločnosti, taktiež o národnú inteligenciu, a vrstvy drobných podnikateľov, roľníkov a ostatných pracujúcich.
Čoskoro zakázala činnosť všetkých nepohodlných spolkov a organizácií. Jej odporcov nechala uväzniť alebo odviesť do pracovných alebo koncentračných táborov.
Hospodárske pomery na Slovensku čiastočne stabilizovala, aj vďaka tomu, že Slovensko sa stalo výrobnou základňou pre nacistické Nemecko a jeho spojencov. Po prechode SNP do hôr spolupracovala HSĽS s nacistickými okupačnými silami pri prenasledovaní a likvidácii povstalcov, partizánov a ich sympatizantov. Jozef Tiso v Banskej Bystrici verejne vyznamenal nacistických vojakov podieľajúcich sa na likvidácii povstania.
Pre spoluprácu HSĽS s nacistickým Nemeckom a zrejmé nepriateľstvo k povstalcom bola tzv. Slovenskou národnou radou z 1. septembra 1944 na povstaleckom území zakázaná. Po vojne, v roku 1945, bola zakázaná a väčšina jej vedúcich predstaviteľov odsúdených, predseda a podpredseda na trest smrti. Mnohí jej členovia pokračovali v rokoch 1946 – 1948 v politickej činnosti v Demokratickej strane. Časť jej členov emigrovala na Západ.
Tlačovým orgánom strany boli Slovenské ľudové noviny (1910 – 1930) a Slovák (1919 – 1945). Ďalším vydávaným periodikom s väzbou na HSĽS bol týždenník Tatranský Slovák.
Poslanci zvolení za SĽS vo voľbách v roku 1920
Poslanecká snemovňa: Arnold Bobok (po jeho smrti Jozef Sivák), Jozef Buday, Marek Gažík, Ignác Grebáč Orlov, Anton Hancko, Andrej Hlinka, Ferdinand Juriga, Karol Kmeťko (po jeho vymenovaní za biskupa Róbert Kubiš), Ľudovít Labaj, Štefan Ondrečo, Florián Tománek, Michal Tomik a Jozef Vrabec (neskôr zo strany i klubu vystúpil)
Senát: Juraj Ďurčanský, Július Klimko, Ján Kovalík, Ján Mudroň, František Richard Osvald (po jeho odstúpení Jozef Barinka) a Theodor Walló
== Vedenie strany ==
Politici Hlinkovej slovenskej ľudovej strany
Články o politikoch Hlinkovej slovenskej ľudovej strany sú uvedené v kategórii Politici HSĽS.
Kandidátka HSĽS pre voľby do Národného zhromaždenia v roku 1920
Kandidátka HSĽS pre voľby do Národného zhromaždenia v roku 1925
Kandidátka HSĽS pre voľby do Národného zhromaždenia v roku 1935
Kandidátka HSĽS pre voľby do Krajinského zastupiteľstva v roku 1935
Hořavova-Wittenova doménová stena
Hořavova-Wittenova doménová stena je v teoretickej fyzike typ domény, ktorá sa správa ako hranica jedenásťrozmerného priestoročasu v M-teórii.
Petr Hořava a Edward Witten tvrdili, že zrušenie anomálií zaručuje, že kalibračná teória supersymetrie s EB kalibračnou skupinou sa šíri na tejto doménovej stene. Tento fakt je dôležitý pre rôzne relácie medzi M-teóriou a teóriou superstrún.
Báránd
Báránd je obec v Maďarsku v Hajducko-bihárskej župe v obvode Püspökladány.
Má rozlohu 4256 ha a žije tu 2706 obyvateľov (2007).
Udo Riglewski
Udo Riglewski (* 28. júl 1966, Lauffen, Nemecko) je bývalý nemecký profesionálny tenista. Počas svojej kariéry vyhral 10 turnajov ATP vo štvorhre.
Holly Hunterová
Holly Hunterová (* 20. marec 1958, Conyers, Georgia, USA) je americká herečka a producentka, držiteľka Oscara za najlepší ženský herecký výkon vo filme Piano z roku 1993.
Francourt
Francourt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Grigorijs Panteļejevs
Grigorijs Panteļejevs (* 13. november 1972, Gastello, RSFSR, Sovietsky zväz) je bývalý lotyšský hokejový útočník.
Klubový hokej
V období 1992 – 1995 odohral 54 zápasov v NHL za Boston Bruins a New York Islanders, zaznamenal 8 gólov a 6 asistencií.
Reprezentácia
Bol členom lotyšskej reprezentácie na deviatich majstrovstvách sveta (z toho ôsmich v najvyššej kategórii), ako aj na ZOH 2002 (v kvalifikačnej časti) a ZOH 2006.
Chlapčenská dvojhra na Wimbledone 2007
Externé odkazy
Výsledky
Vilová ulica (Bratislava)
Vilová ulica je ulica v Bratislave, v mestskej časti Petržalka.
Merovejské umenie
Merovejské umenie thumb|Merovejské šperky - fibula (brošňa) V období vlády merovejskej dynastie sa na nimi ovládanom území stretávali vplyvy zanikajúcej rímskej antickej kultúry, nového ranokresťanského umenia a pôvodnej germánskej kultúry. Tieto tri hlavné elementy boli ešte ozvláštnené byzantskými a orientálnymi vplyvmi.
Počas vlády Merovejovcov nastal v ich ríši rozmach zlatníctva, ktorý sa uplatnil v architektúre, monumentálnom umení a sochárstve. V zlatníctve sa prejavili dva estetické prúdy: V 7. stor. nahradilo vsádzané drahokamy - väčšinou alamandíny - sklo.
Už v 7. storočí vznikali v kláštoroch iluminované rukopisy s ornamentálnou výzdobou, v ktorej badať aj orientálny vplyv. Manuskripty sa vyzdobovali na obaloch technikou farebnej inkrustácie (verroterie cloisonné), ktorá sa dostala do ríše Frankov zo sásánovskej Perzie. Postupne však inkrustácie začalo nahradzovať plátovanie a tauzia.
V severofranských hroboch bojovníkov sa našli zbrane zdobené zvieracími motívmi, v burgundských ranokresťanská symbolika, v 7. storočí sa miešajú starogermánske a ranokresťanské znaky. V hroboch germánskych veľmožov sa nachádzajú slávnostné rúcha a zbrane, väčšinou spata a sax. thumb|Pečatný prsteň [[Childerik I.|Childerika I. nájdený v 1653 - nápis CHILDERICI REGIS]] V roku 1653 bol objavený hrob kráľa Childerika I., zakladateľa Franskej ríše. Tento hrob bol odkrytý v Tournai, (dnešný hol. Doornik v Belgicku) v Hennegavskej provincii. V hrobe sa našli rôzne osobné predmety: pečatný prsteň s nápisom CHILDERICI REGIS, staré písomné správy a zlaté mince. Práve tieto pomohli identifikovať pochovanú osobu. Boli v ňom uložené aj zbrane, dvojsečný meč spata (dlhý ťažký dvojsečný meč z damascénskej ocele) a krátky jednosečný meč (nosil sa na pravej strane opasku) scramasax, obidva v puzdrách zdobených zlatom a alamandínmi, vrhacia sekera tzv. franciska. Tiež zlatý náramok, spona a iné šperky. Našli sa tu aj klenoty v tvare včely a cikády.
Tento významný hrob pomohol archeológom odlíšiť hroby z doby sťahovania národov od antických rímskych hrobov v provincii Galia.
Douglas Aircraft Company
thumb|Bombardovacie a bojové lietadlo [[Douglas A-26 Invader]] thumb|Experimentálne lietadlo [[Douglas X-3]]
Douglas Aircraft (oficiálny názov The Douglas Aircraft Company) bola americká letecká firma založená v júli 1921 Donaldom Willsom Douglasom, Sr. v meste Santa Monica v Kalifornii. Na začiatku existencie firma získala slávu vďaka účasti na prvom oblete sveta v lietadlách Douglas v roku 1924.
Vyrobené lietadlá sa označovali skratkou DC-X, kde za X bolo dosadené sériové číslo modelu. Najznámejším sa stalo lietadlo DC-3, ktoré bolo vyrábané pre civilní účely, ale aj pre americkú armádu ako C-47 Skytrain. Lietadlá sú známe svojou dlhou životnosťou. V roku 1967 sa firma spojila so spoločnosťou McDonnell Aircraft Corporation, čím vznikla firma McDonnell Douglas. Civilné lietadlá : DC-1, DC-2, DC-3, Super DC-3, DC-4, DC-5, DC-6
Strážov (národná prírodná rezervácia)
Strážov je národná prírodná rezervácia v správe Štátnej ochrany prírody Strážovské vrchy.
Chránené je geomorfologicky pôsobivé územie, rozkladajúce sa vo vrcholových partiách Strážovských vrchov v katastrálnom území obcí Zliechov, Pružina a Čičmany V okresoch Ilava, Považská Bystrica a Žilina, prevažne v okolí najvyššieho vrcholu pohoria (Strážov - ). Národná prírodná rezervácia bola vyhlásená v roku 1981 a rozloha územia s 5. stupňom ochrany je. Je súčasťou Chránenej krajinnej oblasti Strážovské vrchy. Ochranné pásmo nebolo určené.
18. november
Narodenia
thumb|upright|[[Delroy Lindo (* 1952)]] thumb|upright|[[Kim Wilde (* 1960)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Niels Henrick David Bohr|Niels Bohr († 1962)]]
Matadorka
Matadorka môže byť:
Lebesgueova miera
Lebesgueova miera predstavuje v matematike štandardný postup, ktorým je podmnožine Euklidovho priestoru priradená dĺžka, obsah plochy alebo objem. Lebesgueova miera je zovšeobecnením pojmu objem (popr. obsah alebo dĺžka).
Označuje sa podobne ako miera, napr. , popr. . Ak je potrebné zdôrazniť, že ide o Lebesgueovu mieru, možno symbol \mu nahradiť symbolom \lambda.
Množiny, ktorým možno priradiť lebesgueovu mieru sa označujú ako lebesgueovsky merateľné.
Lebesgueova miera bola zavedená francúzskym matematikom Henri Lebesguem.
Merateľná funkcia
Funkciu f(x), ktorá je definovaná na (ohraničenej) merateľnej množine \mathbf{M} označíme ako (lebesgueovsky) merateľnú, ak je množina všetkých bodov spĺňajúcich f(x)<C merateľná pri ľubovoľnej voľbe čísla C.
Každá spojitá alebo po častiach spojitá funkcia je tiež merateľná.
Tomáš (prvé meno)
Tomáš je mužské krstné meno.
Meniny
Meniny na Slovensku má 7. marca. Pôvodne bol slávený 21.12. a končili sa ním stridžie dni. V rímskej dobe sa v tomto čase oslavovali saturnálie.
Pôvod
Pôvod má v hebrejskom slove teóma s významom „dvojča“.
Třebenice (okres Třebíč)
Třebenice je obec v Česku v okrese Třebíč v kraji Vysočina.
1. januára 2012 tu žilo 433 obyvateľov, z toho 226 mužov a 207 žien, pričom priemerný vek v obci bol 41,0 roka (muži 39,9 roka, ženy 42,3 roka).
Kleomenes II.
Kleomenes II. alebo Kleomenés II. bol kráľ Sparty od roku 369 pred Kr. do roku 309 pred Kr. Pochádzal z kráľovskej rodiny Agiovcov. Jeho spolukráľmi z kráľovského rodu Eurypontovcov boli Archidamos III. (360 – 338 pred Kr.), Agis III. (338 – 331 pred Kr.) a Eudamidas I. (331 – 305 pred Kr.)
Na trón nastúpil po svojom bratovi Agésipolovi, ktorý zomrel bezdetný. Kráľom sa stal v čase, keď hegemónia Sparty v Grécku bola už len spomienkou. Túto pozíciu si výbojmi postupne vydobyla Macedónia. Po bitke pri Chaironei sa Macedónia na čele s kráľom Filipom II. stala pánom Grécka. O rok na zvolanom kongrese v Korinte pri účasti všetkých gréckych štátov (s výnimkou Sparty) vyhlásili program všeobecného usporiadania pomerov. Grécke štáty si na návrh Macedónie vytvorili voľnú federáciu a zachovali si úplnú nezávislosť vo veciach vnútorných. Ešte v tom istom roku na druhom zasadnutí súhlasili s návrhom kráľa Filipa na spoločnú vojenskú výpravu proti Perzii. Kráľ Filip II. bol onedlho zavraždený a úloha vedenia vojenskej výpravy proti Peržanom pripadla jeho synovi Alexandrovi. Grécke vojsko sa na výpravu vydalo v roku 334 pred Kr.
Nie je známe o žiadnych aktivitách kráľa Kleomena v týchto časoch ani počas jeho dlhého panovania, ale je známe, že Sparta sa spočiatku držala stranou, ale v roku 331 pred Kr. využila Alexandrovu neprítomnosť a povstala proti rastúcemu vplyvu macedónskej moci. Od Peržanov dostali finančnú pomoc, čím mali aj vojenskú podporu gréckych žoldnierov. K rozhodujúcemu stretnutiu protivníkov došlo pri meste Megalopolis. Podľa opisu starogréckeho historika Diodora Sicílskeho to bola veľmi krvavá bitka. Hoci mal nepriateľ početnú prevahu, Sparťania, ktorým velil Kleomenov spolukráľ Agis, bojovali zúrivo a dlho udržiavali svoje postavenie, ale nakoniec podľahli. V bitke padlo 6 000 Sparťanov aj s kráľom Agidom, ktorý zomrel hrdinskou smrťou. Nádeje Sparty o obnovenie svojho mocenského postavenia tým skončili a Sparta bola nútená uzavrieť mier.
Kleomenes vládol dlhých šesťdesiat rokov. Mal dvoch synov Akrotata a Kleonyma. Keď v roku 309 pred Kr. zomrel gerúzia po spore s eformi rozhodla, že jeho nástupcom sa stane Areus syn jeho staršieho už nebohého syna Akrotata.
Seibergova–Wittenova kalibračná teória
Seibergova–Wittenova kalibračná teória je v teoretickej fyzike súbor výpočtov, ktoré určujú fyziku nízkych energií - a to moduli priestor a hmotnosti elektricky a magneticky nabitých častíc ako funkcie moduli priestoru.
Toto je možné a netriviálne v kalibračnej teórii s N=2 rozšírenej supersymetrie kombináciou faktu, že rôzne parametre Lagrangiána sú holomorfické funkcie (dôsledok supersymetrie) a známe správanie sa teórie v klasickom limite.
Moduli priestor v teórii plného kvanta má mierne odlišnú štruktúru od tej, ktorá je definovaná klasickou teóriou.
Frances McDormandová
Frances Louise McDormand (* 23. jún 1957 Chicago, Illinois, USA) je americká herečka, je držiteľkou viacerých filmových ocenení vrátane troch cien Academy Awards, dvoch cien Primetime Emmy a Tony Awards. Je jednou z mála herečiek, ktorá získala Triple Crown of Acting.
Detstvo a mladosť
McDormandová sa narodila ako Cynthia Ann Smith v Gibson City, v štáte Illinois. Ako ročnú si ju adoptovali rodičia Noreen a Vernon McDormandoví, ktorí jej dali meno Frances Louise McDormand. Okrem nej si McDormandoví adoptovali aj jej dvoch ďalších súrodencov, Dorothy a Kennetha.
V roku 1979 získala bakalársky titul v odbore divadlo na Bethany College v Západnej Virgínii a v roku 1982 získala magisterský titul na Univerzite Yale, kde študovala drámu. Jej spolubývajúcou na internáte bola herečka Holly Hunter.
Kariéra
V roku 1984 debutovala vo filme Blood Simple, ktorý režírovali bratia Coenoví. McDormandová si vo filme zahrala hlavnú úlohu. V roku 1987 si zahrala po boku Holly Hunter, Nicolasa Cagea a Johna Goodmana vo filme Zmätky v Arizone. V roku 1988 si zahrala v dráme Horiace Mississippi, kde za svoj herecký výkon získala prvú nomináciu na Academy Awards.
Menšiu rolu hrala vo filme Krátke strihy z roku 1993 a vo filme Za hranicami Rangúnu z roku 1995. O rok neskôr bola obsadená do filmu Fargo, kde stvárnila tehotnú policajtku Marge Gunderson. Jej herecký výkon získal pozitívne ohlasy a obdržala cenu Academy Awards. Jej herecký výkon chválil aj filmový kritik Rogert Ebert.
Po boku herečky Kate Hudson si zahrala vo filme Na pokraji slávy z roku 2000. Za herecký výkon vo filme získala cenu filmových kritikov v Los Angeles a na Floride. O rok neskôr si zahrala po boku Billyho Boba Thortona vo filme Muž, ktorý nebol. V roku 2003 sa objavila v romantickej komédii Lepšie neskoro ako nikdy, kde si zahrala spolu s hereckým obsadením ako Diane Keaton, Jack Nicholson, Keanu Reeves či Amanda Peet. Spolu s Charlize Theron, Sissy Spacek a Jeremy Rennerom si zahrala v dráme Jej prípad z roku 2005. O rok neskôr si zahrala vo filme Zbožňujem prachy!, kde za svoj herecký výkon získala cenu Independent Spirit Award v kategórii Najlepší ženský herecký výkon vo vedľajšej úlohe.
V roku 2011 si zahrala vo filme Transformers - Temná strana Mesiaca. O rok neskôr prepožičala svoj hlas kapitánke Chantel DuBois v animovanej rozprávke Madagaskar 3. V roku 2014 účinkovala v štvordielnom televíznom seriáli Olive Kitteridge, kde si zahrala po boku Billa Murraya, Zoe Kazan a Rachel Brosnahan. Za svoj herecký výkon získala niekoľko hereckých ocenení, vrátene SAG a Primetime Emmy Awards, čo z McDromandovej urobilo dvanástu herečkou v histórii, ktorá získala cenu Triple Crown of Acting, ktorú získavajú herecké osobnosti po tom, čo dostanú ceny Academy Awards, Primetime Emmy a Tony Awards.
V roku 2017 stvárnila hlavnú postavu vo filme Tri billboardy kúsok za Ebbingom, za ktorú získala svoju druhú cenu Academy Awards, ktorá však bola krátko po ceremoniáli ukradnutá. Získala aj svoj prvý Zlatý glóbus a prvú cenu BAFTA.
V roku 2020 produkovala spoločne s režisérkou Chloé Zhao film Nomadland. Vo filme stvárnila tiež hlavú rolu, za ktorú získala ceny Academy Awards a BAFTA.
Súkromný život
V roku 1984 sa vydala za filmového režiséra Joela Coena. V roku 1995 si s Coenom adoptovali šesťmesačného syna Pedra McDormanda Coena, ktorý sa narodil v Paraguaji.
Tichá dolina (národná prírodná rezervácia)
Tichá dolina je národná prírodná rezervácia, bola vyhlásená Vyhláškou Slovenskej komisie pre životné prostredie č. 166/1991 Z. z., zo dňa 15. januára 1991. Je to ochranársky jedna z najvýznamnejších oblastí Tatier. Ukážka príkrovovej stavby Tatier, prvé paleontologické nálezy suchozemskej mezozoickej fauny a flóry na Slovensku, vysokohorský kras, pramenisková oblasť Belej, reprezentatívne povodie UNESCO. Mimoriadne vzácna flóra - mnoho endemitov a reliktov.
Oblasť Tichej doliny patrí v rámci celého TANAPu k najzachovalejším oblastiam. Už od roku 1954 bola oblasť zaradená do prísnej rezervácie Podbanské. Prales sa tu zachoval na 6 miestach (pralesové lokality – Žerucha, Hlinská dolina – 2 polygóny, Tichá dolina a dva pralesové zvyšky) na celkovej výmere 221 ha. Porasty pralesovitého charakteru sa nachádzajú na pravej strane Tichej doliny severozápadne od kóty Žerucha, v oblasti Hinskej doliny a Hrebeňa Hlina, Javorovej doliny v závere Tomanovskej doliny a v Kamennej Tichej.
Z biotopov dominujú smrekové lesy čučoriedkové, v niektorých častiach sa zachovali smrekovcovo-limbové lesy. Lesy majú všetky znaky pralesa, vrátane množstva odumretého dreva vo vyšších stupňoch rozkladu a prítomnosti stromov blízko fyzického veku. V súčasnosti je vývoj porastov na pomerne veľkých plochách dynamický v dôsledku prirodzených disturbancií (vietor, podkôrny hmyz). Tak ako v iných tatranských pralesoch aj tu dominuje smrek, miestami je hojnejšia ešte limba, ojedinele smrekovec. V posledných desaťročiach sa výraznejšie uplatňuje na viacerých miestach po disturbanciách aj jarabina. V pralesových lokalitách boli identifikované dva typy smrekových lesov - smrekové lesy čučoriedkové a smrekovcovo-limbové lesy. Prales je aj so širokým okolím súčasťou územia európskeho významu SKUEV0307 Tatry a Tatranského národného parku.
Celá lokalita s výmerou 221 ha patrí do Národnej prírodnej rezervácie Tichá dolina. Rezervácia bola vyhlásená v roku 1991 na výmere 5 966,69 ha. Zasahuje do Žilinského a Prešovského kraja, do okresov Liptovský Mikuláš a Poprad, a obcí Pribylina a Vysoké Tatry.
Karol Sidor
Karol Sidor (* 16. júl 1901, Ružomberok – † 20. október 1953, Montreal) bol slovenský novinár, diplomat a politik.
Od roku 1920 člen HSĽS, 1929 – 38 šéfredaktor denníka Slovák. 1938 – 39 šéf tlačových podnikov HSĽS a veliteľ Hlinkových gárd, popredný ideológ slovenského klerikálneho nacionalizmu, zástanca orientácie slovenskej politiky na Poľsko. V rokoch 19351939 poslanec Národného zhromaždenia; od decembra 1938 do marca 1939 minister bez portefeuille v česko-slovenskej vláde. V období 11. marec – 14. marec 1939 predseda slovenskej autonómnej vlády. 13. marca 1939 odmietol nemecký nátlak na vyhlásenie samostatného Slovenského štátu. Od 14. 3. do 18. 4. 1939 minister vnútra Slovenskej republiky, potom na pokyn Nemecka odstránený zo slovenského politického života.
V rokoch 19391945 vyslanec Slovenska vo Vatikáne. Po roku 1945 zostal v emigrácii. V roku 1947 bol v neprítomnosti odsúdený na 20 rokov väzenia. V roku 1948 založil v emigrácii Slovenskú národnú radu v zahraničí (SNR Vz) a stal sa jej predsedom.
Saudrupt
Saudrupt je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meuse, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Frasne-le-Château
Frasne-le-Château je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Saône, v regióne Franche-Comté.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Nike, Inc.
Nike, Inc. (vyslovuj 'najkí') je hlavný americký dodávateľ športových topánok, oblečenia a športového vybavenia. Táto spoločnosť nesie meno podľa Niké, gréckej bohyni víťazstva.
Kisújszállás
Kisújszállás je mesto v Maďarsku v Jasovsko-veľkokumánsko-solnockej župe v obvode Karcag.
Má rozlohu 20 527 ha a žije tu obyvateľov .
Gregor (prvé meno)
Gregor je mužské krstné meno. Pôvod má gréckom grégoros, čo znamená „ostražitý“. Meniny na Slovensku má 12. marca.
Alan (prvé meno)
Alan je mužské krstné meno. Jeho pôvod je nejasný, pravdepodobne keltský, s významom súlad, svornosť. Existuje aj jeho ženská obdoba, v podobe mena Alana. Na Slovensku má meniny 8. marca.
Hana Hegerová
Hana Hegerová, vlastným menom Carmen Mária Štefánia (Beatrix) Farkašová (* 20. október 1931, Bratislava – † 23. marec 2021, Praha) známa aj ako Hana Čelková bola slovenská speváčka – šansonierka a herečka. Hegerová býva nazývaná nekorunovaná kráľovná šansónu.
Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov 2005
Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov 2005 boli v poradí 6. Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov, ktoré organizuje Západoázijská basketbalová asociácia (WABA). Konali sa v Bejrúte, v Libanone v dňoch od 29. júna3. júla 2005, za účasti 5 tímov. Nováčikom podujatia bolo družstvo Jemenu. Libanon bol organizátorom západoázijského šampionátu tretíkrát, predtým hostil turnaj v rokoch 1999 a 2000, tiež v Bejrúte. Zápasy sa hrali v aréne Camille Chamoun Sports City indoors complex s kapacitou 3 300 miest. Turnaj pozostával iba z jednej päťčlennej skupiny, v ktorej sa stretol každý s každým. Titul obhájil 🇮🇷.
Hana Hegerová
Rodina, vzdelanie, manželstvo
Jej otec Ján Farkaš bol bankovým úradníkom. Z matkinej strany pochádza zo starej a významnej zemianskej rodiny z obce Čelkova Lehota, ktorá sa nachádza na severozápadnom Slovensku, v okrese Považská Bystrica. Nevlastný brat Ramón je z prvého manželstva jej otca Jána. Druhý nevlastný brat Peter Pažitný je z druhého manželstva jej mamy Márie s MUDr. P. Pažitným.
Majstrovstvá Západnej Ázie v basketbale mužov 2005
Tieto majstrovstvá slúžili zároveň ako kvalifikácia na Majstrovstvá Ázie 2005, ktoré organizoval Katar. Kvalifikovali sa na ne 3 najlepšie družstvá. Kvótu jednej miestenky naviac získala Zóna I (Západná Ázia) zásluhou 4. miesta 🇸🇾, ktorá sa zo Západoázijských majstrovstiev 2005 odhlásila, na Ázijskom pohári 2004.
Výsledky
Play-off sa nehralo.
Hana Hegerová
Rodina, vzdelanie, manželstvo
V roku 1950 zmaturovala na gymnáziu v Komárne. Bývala v Hurbanove, kde mala udelené čestné občianstvo. Chcela pokračovať v štúdiu na vysokej škole, no z kádrových dôvodov jej to nebolo umožnené. Krátko chodila do baletnej prípravky SND v Bratislave. Potom navštevovala súkromné hodiny spevu u profesora R. Rosnera. Krátko pracovala ako účtovníčka v Škodových závodoch v Komárne i ako pedagóg na miestnom odbornom učilišti. V rokoch 19511953 absolvovala dramatický odbor na Konzervatóriu v Bratislave. Učil ju aj Ladislav Chudík.
V roku 1954 sa vydala za Dalibora Hegera, dramaturga a prekladateľa, ktorý bol o. i. aj riaditeľom bratislavského SND – Nová scéna a synovcom básnika Pavla Országha Hviezdoslava. V roku 1955 sa rodine narodil syn Matúš. Manželstvo vydržalo len tri roky do roku 1957. Syna Matúša (1955 - 2015) nakoniec vychovával otec, lebo Hegerová sa venovala kariére a bývala v podnájme.
Na prelome 70. a 80. rokov strávila pol roka vo väzení. Na jej účet omylom prišla vyššia finančná čiastka, ktorá v skutočnosti patrila Karlovi Gottovi. Hegerová sa podľa vlastných slov domnievala, že ide o honorár z Nemecka a nechala si ho, súd to vyhodnotil ako spreneveru.