cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Folkmarská skala
Baníctvo
V minulosti územie v okolí Folkmarskej skaly hralo významnú úlohu v oblasti baníctva. Pod Folkmarskou skalou v stredoveku fungovalo 12 štôlní. Územie leží v Slovenskom rudohorí, ktoré je bohaté na nerastné suroviny (ťažba medi, antimónu a železa). Na banskú činnosť sa využívalo obyčajné ručné náradie (kladivo, želiezka a kliny). Časom sa začalo využívať rozrušovanie horniny vodou (tá sa dopravovala z Kojšovského potoka čerpadlom). Na prepravu hornín sa používal konský záprah. Vyťažená ruda sa dopravovala železnicou na spracovanie do väčších hámrov (v Krompachoch, Gelnici a Košických Hámroch), niekedy aj do menších fabrík v gelnickom okrese. Kováčske dielne mali v regióne silné zastúpenie.
Neinvestovaním do moderných technológií začiatkom 20. storočia baníctvo v celom gelnickom okrese upadlo. V súčasnosti možno v miestnych lesoch nájsť stopy po baníctve (opustené štôlne a haldy).
Turistické trasy
Folkmarská skala je súčasťou náučného chodníka Folkmarská a Murovaná skala, ktorý začína v obci Kojšov a končí v obci Veľký Folkmár. Neďaleko Folkmarskej skaly sa nachádzajú turistami vyhľadávané Turniská a Turniská klenba.
Prístupové cesty na Folkmarskú skalu vedú:
Pavol V.
Pápežský úrad zastával od 16. mája 1605 do svojej smrti.
Pontifikát
Pavol sa po svojom zvolení dostal do vážnych sporov s mnohými talianskymi mestskými štátmi kvôli cirkevnej autorite. Benátky sa pokúsili postaviť dvoch kňazov pred svetský, nie pred cirkevný súd a pápež Pavol vyhlásil nad mestom interdikt (1606). Benátky trvali na tom, že to legálnou cestou urobiť nemôže, a vykázali každého, kto pápežov výnos zachovával. Nasledovala vojna pamfletov a pohromu odvrátil len zásah Francúzska. Táto epizóda poškodila jeho meno, Pavol sa však nepoučil. Bol to posledný prípad vyhlásenia pápežského interdiktu nad samostatným štátom.
V roku 1613 pápež odsúdil požiadavku Francúzska riadiť cirkev na francúzskom území (požiadavka známa ako galikanizmus). V roku 1614 mu Francúzsko odpovedalo deklaráciou, že francúzsky kráľ má svoju korunu od Boha a že vo Francúzsku tridentské dekréty vyhlásené nebudú. Deklaráciu nakoniec pozmenili francúzski duchovní, ktorí sa zaviazali, že ju uverejnia prostredníctvom koncilov na vidieku.
Tieto udalosti cirkev síce trochu oslabili, Pavol však prospel Rímu opravou akvaduktu cisára Trajána, ktorý bol potom premenovaný na „Acqua Paola“, rovnako dokončením hlavnej lode, priečelia a krytého stĺporadia baziliky sv. Petra.
Pavol V. v roku 1606 kanonizoval Gregora VII. a roku 1610 Karola Boromejského, blahorečil Ignáca z Loyoly, Františka Xaverského, Filipa Neriho a Teréziu z Ávily. V roku 1607 schválil založenie Rádu Panny Márie Karmelskej.
Zomrel 28. januára 1621 na mozgovú porážku, ktorú utrpel počas procesie na oslavu porážky falckého kurfirsta Fridricha V. v bitke na Bielej hore.
Luigi Amadeo d’Abruzzi
Luigi Amadeo d'Abruzzi, celým menom Luigi Amedeo Giuseppe Maria Ferdinando Francesco di Savoia, vojvoda abruzzský (* 29. január 1873, Madrid, Španielsko – † 18. marec 1933, Mogadišo) bol taliansky horolezec a polárnik, člen talianskej kráľovskej rodiny, princ savojský a syn španielskeho kráľa Amadea I.
Životopis
Ako prvý človek vystúpil na vrchol hory Saint Elias na Aljaške (1897). Stál na čele neúspešnej expedície k severnému pólu (loď Stella Polare, 1899-1900). Patril k prvým prieskumníkom horského masívu Ruwenzori v Afrike (1906-1907) a vystúpil na vrchol jeho najvyššieho štítu. V roku 1909 sa zúčastnil prieskumu pohoria Karakoram v Ázii.
Stanislav Fořt
Ing. Mgr. Stanislav Fořt (* 29. august 1977 ) je bývalý poslanec Národnej rady Slovenskej republiky.
Život a vzdelanie
V roku 2000 ukončil inžinierske vzdelanie v odbore účtovníctvo a audítorstvo na Ekonomickej univerzite v Bratislave. V roku 2009 absolvoval Právnickú fakultu Trnavskej univerzity (Mgr).
Politické a parlamentné pôsobenie
Vo voľbách v roku 2010 kandidoval na 6. mieste kandidátky SaS. Vo voľbách strana získala 307 287 hlasov (12,14%) a Fořt sa stal poslancom. V roku 2011 sa ako prvý zo slovenských politikov verejne priznal k homosexuálnej orientácii. V roku 2018 o coming oute v súčasnom čase poznamenal: „Bolo by to o to náročnejšie kvôli rodičom a partnerovi, ale aj o to naliehavejšie kvôli ľuďom, ktorí potrebujú povzbudiť.“
Vo voľbách v roku 2012 úspešný nebol. Vo voľbách v roku 2016 kandidoval na 28. mieste kandidátky SaS ako LGBTI právnik. Získal 2 904 hlasov, 28. miesto podľa preferenčných hlasov a stal sa náhradníkom.
Kasárne (Pezinok)
Kasárne v Pezinku sú bývalý vojenský areál na Suvorovovej ulici číslo 5. V súčasnosti v areáli sídli Špecializovaný trestný súd (budova číslo 5/A) a Justičná akadémia Slovenskej republiky (budova číslo 5/C).
História
Kasárne boli dané do užívania v januári 1938 a do areálu umiestnenili posádku Náhradného práporu pešieho pluku č. 39.
V rokoch 1957 až 2001 v ňom sídlili pluky, oddiely a brigády VÚ 5949 Pezinok. Poslednou bola od októbra 1995 do októbra 2001 37. protiletadlová raketová brigáda, v rokoch 1997 až 2001 známa ako Pezinská brigáda Ľudovíta Štúra.
V roku 2004 Ministerstvo obrany Slovenskej republiky uvoľnené objekty kasární odovzdalo rezortu spravodlivosti.
Burdž al-Káhira
Burdž al-Káhira (, egyptská výslovnosť burg el-káhira, po anglicky Cairo Tower) je vyhliadková veža na ostrove Al-Džazíra v hlavnom meste Egypta, Káhire. V roku 1960, kedy bola dokončená, bola na dva roky najvyššou stavbou v Afrike, kým ju nepredbehla veža Sentech Tower v juhoafrickom meste Johannesburg. Najvyššou stavbou Egypta bola do roku 2008, kedy ju predbehlo premosťovanie Suezského prieplavu.
Bigfork (Montana)
Bigfork je osada, spadajúca pod správnu oblasť Flathead County v štáte Montana, Spojené štáty americké. Populácia podľa posledného sčítania v roku 2000 bola 4270 obyvateľov. Nachádza v údolí Flathead v severozápadnej Montane, na brehu rovnomenného jazera, najväčšieho prirodzeného sladkovodného jazera na západ od rieky Mississippi. Národný park Wayfarers leží hneď južne od obce. Mesto je obklopené Skalistými horami (Rockies) a priezračným jazerom, čo vytvára dobré podmienky pre rozličný druh športov ako sú rybarenie, kajak, vodné lyže a samozrejme lyžovanie počas zimnej sezóny.
História
Názov Bigfork je odvodený od "Sališského" mena oblasti. Správy o usadlosti a ovocnom sade severne od Bigforku sa datujú do roku 1885. Everit L. Sliter v roku 1892 na východnom brehu jazera zasadil 500 jabloní, čerešní, sliviek a hrušiek. V roku 1902 rozparceloval Bigfork pri ústí rieky Swan.
Burdž al-Káhira
Dejiny
Navrhol ju architekt Na'úm Šabíb a bola postavená v rokoch 1956 – 1961. Je pokrytá mrežami, ktoré symbolizujú faraónsky lotos. Má otáčajúcu sa reštauráciu, ktorá sa otočí okolo svojej osi zhruba za hodinu aj 10 minút. Vtedajší prezident Egypta Džamál Abd an-Násir (1956 – 1970) dal na postavenie tejto veže 100 000 amerických dolárov, čo zodpovedá asi 76 000 eurám.
V rokoch 2004 – 2009 sa táto veža rekonštruovala na oslavu jej 50. narodenín v roku 2011. Veža je členom World Federation of Great Towers.
Inocent IX.
Inocent IX., vlastným menom Gian Antonio Facchinetti, (* 20. júl 1519, Bologna – † 30. december 1591, Rím) bol 230. pápež
Pápežský úrad zastával od 29. októbra 1591 do svojej smrti.
Životopis
Narodil sa v Bologni, kde vyštudoval cirkevné právo. Neskôr sa stal arcibiskupom v Avignone, potom pápežským nunciom v Benátkach a nakoniec kardinálom (1583) a inkvizítorom (1586). Bol známy svojimi sympatiami k španielskej korune. Podporoval aj Ligu proti francúzskemu kráľovi Henrichovi IV. Navarrskému.
Zomrel po dvoch mesiacoch pontifikátu.
Syndróm akútnej respiračnej tiesne
Syndróm akútnej respiračnej tiesne (tiež syndróm akútnej dychovej tiesne, angl. ARDS - acute respiratory distress syndrome, predtým adult respiratory distress syndrome) je akútne ochorenie  pľúc následkom neprimeranej zápalovej reakcie. ktorá môže byť vyvolaná následkom infekcie, ale aj vdýchnutia látok alebo úrazu. Dôchádza pri ňom k poškodeniu pľúcnych alveolov, v ktorých sa hromadí tekutina, tým sa zhoršuje difúzia kyslíka z vdychovaného vzduchu do krvi a organizmus trpí jeho nedostatkom. Je to závažné ochorenie, ktorého úmrtnosť sa pohybuje v závislosti od veku pacientov medzi 25 - 70%. Miernejšia forma sa označuje ako akútne poškodenie pľúc (ALI - acute lung injury)
Príčiny
Syndróm akútnej respiračnej tiesne môže byť následkom priameho poškodenia pľúc alebo ich druhotným poškodením pri iných chorobných stavoch, prípadne následkom liečebných zásahov.
Priame poškodenie pľúc s rozvojom ARDS môže byť následkom zápalu pľúc (pneumonia), vdýchnutia (aspirácie) zvratkov, pohmoždenia (kontúzie) pľúc pri úraze, tukovej embólie, topenia sa, vdýchnutia jedovatých plynov, reperfúzneho edému (po obnovení krvného obehu).
K nepriamemu poškodeniu pľúc a ARDS dochádza pri sepse, závažnom poranení so šokom, pri akútnej pankreatitíde, rozsiahlych popáleninách, po závažnom poranení hlavy, následkom diseminovanej intravaskulárnej koagulácie (DIC - tvorba krvných zrazenín v cievach), po predávkovaní niektorých liekov, po mnohých opakovaných transfúziach, po liečebnom kardiopulmonálnom bypasse.
Výskyt
Incidencia ARDS sa významne líši v jednotlivých štátoch. Pohybuje sa v desiatkach prípadov na 100 000 obyvateľov, v staršej populácii ide až o stovky prípadov. Tieto rozdiely sa pripisujú skôr rôznej aplikácii diagnostických kritérii a rôznej kvalite systémov zdravotníckej starostlivosti.
Patofyziológia
Pri syndróme akútnej respiračnej tiesne dochádza k  difúznemu  poškodeniu pľúcnych alveolov, spojenému s prenikaním tekutiny z kapilár do alveolárneho priestoru, čo sa prejavuje opuchom pľúc (pľúcnym edémom). Zápalová reakcia vedie k poruche funkcie pľúcneho surfaktantu a k zníženiu poddajnosti pľúcneho tkaniva, čoho následkom je porucha mechaniky dýchania. Dochádza k poruche výmeny plynov - kyslíka a kysličníka uhličitého medzi vdychovaným vzduchom a krvou, čoho následkom je predovšetkým hypoxémia (znížený obsah kyslíka v krvi), ktorá často nakoniec vedie k smrti pacienta.
Rozlišuje sa exsudačná fáza (počas prvých 7 dní), kedy postupne dochádza k poškodeniu alveolárnych buniek, matrix pľúc, endotelových buniek a neciliárnych epitelových buniek bronchov, ďalej k aktivácii koagulácie (zrážania krvi), zápalovej reakcii s aktiváciou aktívnych látok - cytokínov a rozvoju opuchu pľúc (pľúcny edém). Vo fibroproliferačnej fáze, ktorá prebieha od 7. dňa dochádza k proliferácia (zmnoženiu) epitelových buniek, endotelových buniek kapilár a fibroblastov (spojivových buniek fázy hojenia).
Príznaky a diagnóza
náhľad|Rentgenový obraz pľúc pri ARDS - pre porovnanie je vpravo normálny nález Príznaky sa rozvíjajú pomerne rýchlo, v priebehu jedného dňa. Objavuje sa dýchavica, tachykardia. U väčšiny pacientov dochádza do druhého dňa k zlyhaniu dýchania. Prítomné sú vždy príznaky vyvolávajúceho ochorenia. Pacienti mávajú horúčku, ale môžu byť aj hypotermickí. Pravidlom je abnormálny posluchový nález na pľúcach, ktorý sa mení podľa štádia ochorenia - od fenoménov, svedčiacich pre prítomnosť tekutiny v pľúcnych alveoloch, prípadne dolných dýchacích cestách až po výrazné oslabenie akýchkoľvek zvukov pri dýchaní. Tomu zodpovedná nález  bilaterálnych infiltrátov na RTG snímke hrudníka alebo pri vyšetrení počítačovou tomografiou (CT), ktorá je dôležitá aj pri rozpoznávaní komplikácii (napr. pneumothoraxu). Pacienti s ARDS majú zníženú saturáciu krvi kyslíkom, presnejšim vyjadrením tohto stavu je parciálny tlak kyslíka v krvi a jeho pomer ku koncentrácii kyslíka vo vdychovanom vzduchu (PaO2/FiO2, viď klasifikácia). Biochemické vyšetrenia krvi spravidla vykazujú príznaky poškodenia viacerých orgánov (napr. obličiek, pečene), zvýšené hladiny zápalových cytokínov, napr. interleukínov 1,6 a 8, hematologické vyšetrenia vykazujú predovšetkým odchýľky v počte leukocytov a v prípade DIC (diseminovaná intravaskulárna koagulácia - tvorba zrazenín v cievach) znížený počet trombocytov a faktorov hemokoagulácie. Echokardiografické vyšetrenie spravidla potvrdzuje preťaženie pravej srdcovej komory a pomáha pri odlíšení pľúcneho edému pri ochoreniach srdca.
Definícia a klasifikácia
Berlínska definícia z roku  2012 rozlišuje 3 kategórie ARDS na základe stupňa hypoxémie:
Liečba
V súčasnosti okrem umelej pľúcnej ventilácie nie je známa jednoznačne účinná liečba.
Umelá pľúcna ventilácia
Pretože intubácia a mechanická ventilácia samotné sú spojené s možnosťou komplikácii, u dostatočne spolupracujúcich pacientov je vhodné skúsiť alternatívne postupy - podávanie kyslíka nasálnou kanylou s vysokým prietokom alebo neinvazívnu ventiláciu s pozitívnym tlakom (noninvasive positive-pressure ventilation - NIPPV).
Pri umelej pľúcnej ventilácii je dôležité, aby nespôsobila poškodenie pľúc (ventilator-associated lung injury - VALI). Z toho dôvodu sa ukázalo správne netrvať na dosiahnutí optimálnych parametrov okysličenia krvi. Dychový objem by nemal prekročiť 6 ml/kg telesnej hmotnosti. Ani pri použití ventilačného režimu s pozitívnym tlakom na konci výdychu (PEEP - positive end-expiratory pressure) by tlak nemal presiahnuť 3kPa (30 cm vodného stĺpca), pričom možno tolerovať aj nižšie nasýtenie krvi kyslíkom a zhoršenú elimináciu kysličníka uhličitého s miernou acidózou. Je žiadúce vyhnúť sa podávaniu zmesí s toxickou (vyše 60%) koncentráciou kyslíka. Prospešným sa ukázalo polohovanie pacienta na brucho (pronačná pozícia), čo sa pripisuje lepšiemu prevzdušneniu pľúc.
Zavedenie šetriacich ventilačných režimov viedlo k poklesu mortality na ARDS o desiatky percent a potvrdili to aj výsledky u pacientov s ARDS pri COVID-19 (tzv. s COVID-19 asociovaný ARDS - COVID-19 associated acute respiratory distress syndrome - CARDS).
Skúšajú sa aj ďalšie pokročilé ventilačné režimy bez jednozančného pozitívneho výsledku. Poslednou možnosťou pri neúspechu umelej pľúcnej ventilácie je použitie mimotelovej oxygénácie (extracorporeal membrane oxygenation - ECMO).
Farmakologická liečba
Bola identifikovaná podstatná úloha konzervatívneho manažmentu príjmu tekutín v zmysle obmedzenia ich príjmu, čím sa znižuje aj množstvo tekutiny, prenikajúce do poškodených pľúc.
Je nespochybniteľný význam podpornej liečby zlyhávania orgánov, liečby infekcii a iných komplikácii, nutričnej podpory a fyzioterapie.
Počas pandémie COVID-19 bol liečený veľký počet pacientov, u ktorých ochorenie viedlo k vzniku ARDS (tzv. CARDS, viď vyššie) a u ktorých sa testovali rôzne postupy liečby. Na definitívne zhodnotenie treba počkať, pomerne presvedčivo sa však preukázal prínos včasnej liečby glukokortikoidmi (dexametazon).
Komplikácie
Komplikácie ARDS súvisia so základným ochorením a tiež s liečbou, hlavne s umelou pľúcnou ventiláciou. Vyskytuje sa barotrauma pľúc- poškodenie vysokým tlakom, potrebným na prevzdušnenie tekutinou zaplavených alveolov, prejavujúce sa aj pneumothoraxom. Po dlhej umelej pľúcnej ventilácii sa objavujú s intubáciou súvisiace miestne poškodenia dýchacích ciest. U väčšiny pacientov sa objavuje pneumónia, asociovaná s umelou pľúcnou ventiláciou (VAP- ventilator- associated pneumonia), infekcie rezistentnými nozokomiálnymi mikroorganizmami a zlyhávanie ostatných orgánov, napríklad obličiek. Často ide o multiorgánové zlyhanie, vedúce nakoniec k smrti.
Prognóza
ARDS je spojený s vysokou mierou úmrtnosti, zvlášť u starých pacientov. Pohybuje sa v širokom rozsahu okolo 50%. Časté  sú dlhodobé zdravotné následky, hlavne znížené funkčné parametre pľúc, znížená celková fyzická výkonnosť,  kognitívne poruchy a psychická dysfunkcia. Tieto zvyknú pretrvávať roky. Odhaduje sa, že len asi polovica pacientov po ARDS sa do roka vráti do pôvodného zamestnania.
Zdroje
Hlavnými podkladmi pre základnú verziu tohto článku boli vysokoškolské skriptá LFUK Martin - Daniela Mokrá: Syndróm akútnej respiračnej tiesne (ARDS) – od etiopatogenézy k liečbe a článok  na portáli Medscape Emedicine - Eloise M Harman: Acute Respiratory Distress Syndrome (ARDS)
Jan Komornicki
Jan Maria Komornicki (* 13. marec 1943, Iwonicz) je poľský lesník, horolezec, politik a diplomat; veľvyslanec Poľska na Slovensku (1997–2003) a poslanec II. funkčného obdobia Sejmu (1993–1997).
Životopis
Komornicki sa narodil v roku 1943. Absolvoval Poľnohospodársku univerzitu Hugona Kołłątaja v Krakove.
Pôsobil ako lesník, horolezec, horský záchranár a ochranca prírody. Ako ústredný náčelník Horskej dobrovoľníckej záchrannej služby (1973–1988) úzko spolupracoval s Horskou službou na Slovensku. Bol spojený tiež s PTTK.
V rokoch 1993–1997 bol poslancom Poľskej ľudovej strany II. funkčného obdobia Sejmu. V rokoch 1997–2003 bol Veľvyslancom Poľskej republiky na Slovensku. Komornickeho zásluhou je medzi inými vznik honorárneho konzulátu Poľskej republiky so sídlom v Liptovskom Mikuláši. Po roku 2003 pôsobil ako poradca poľského ministra zahraničných vecí.
Hovorí poľsky, anglicky, rusky a slovensky.
Vreskot (film z roku 1996)
Vreskot je americký hororový psychopatický film, ktorý napísal Kevin Williamson a režíroval Wes Craven. Vo filme hrajú Neve Campbellová a Courteney Coxová, Drew Barrymorová a David Arquette. Film vyšiel 20. decembra 1996.
Film Vreskot nadväzuje na postavu Sydney Prescottovú (Neve Campbellová), ktorá študuje na strednej škole v meste Woodsboro a ktorá sa stane terčom záhadného vraha známeho ako „Ghostface“. Ďalšie hlavné postavy sú priateľka Sydney Prescottovej, Tatum Rileyová (Rose McGowanová), priateľ Sydney Prescottovej, Billy Loomis (Skeet Ulrich), hororový fanúšik Randy Meeks (Jamie Kennedy), zástupca šerifa, brat Tatum Rileyovej, Dewey Riley (David Arquette) a novinárka Gale Weathersová (Courteney Coxová). Film je kombináciou komédie a detektívky, obsahuje klišé z hororov ako Halloween a Piatok trinásteho. Film v čase jeho vydania bol považovaný za unikátny.
Film Vreskot bol vytvorený podľa skutočnej udalosti, kde sériový vrah Daniel Harold Rolling (The Gainesville Ripper) tiež zabil študentov. V roku 2000 vyšla komédia na film Vreskot s názvom Scary Movie. Film zarobil 173 miliónov amerických dolárov. Bol niekoľkokrát ocenený a bol aj nominovaný. Mal tri pokračovania. Vreskot 2 vyšiel v roku 1997, Vreskot 3 v 2000 a Vreskot 4 v 2011.
Casting
Vo filme sa skôr objavovali menej známy herci, pretože žáner bol považovaný za nevhodný pre známejších hercov, keďže filmy mali nižšie rozpočty a často dosahovali negatívnu kritickú odpoveď. Herečka Drew Barrymore, po prečítaní scenáru sa uchádzala o rolu vo filmu medzi prvými a sama oslovila produkční tím. Výrobcovia rýchlo využili jej neočakávaný záujem a podpísali ju, aby hrala hlavnú úlohu Sidney Prescott. Jej účasť bola považovaná za "pomoc" pri prilákaní iných populárnych hercov k filmu. Pred začatím natáčania sa Barrymore dozvedela o tom, že nemôže stvárniť hlavnú postavu, pretože by to bolo v rozpore s jej inými rolami, ktoré už vtedy hrala. Namiesto toho si zahrala menšiu rolu, Casey Becker, ktorá jej umožnila zostať zapojenou do filmu. Vražda jednej z najpopulárnejších herečiek tej doby, hneď na začiatku filmu, bola považovaná za hrozné riziko, ale bolo presvedčené, že by bolo tak šokujúce a neočakávané, že publikum potom uverí, že akákoľvek postava môže zomrieť. Herečky vrátane Alicie Witt a Brittany Murphy sa zúčastnili konkurzu na hlavnú úlohu Sidney, výrobcovia sa tiež obrátili na Reese Witherspoon, ktorá rolu nezobrala. Režisér Wes Craven navštívil Neve Campbell na televíznej párty Party Five a požiadal ju, či by sa nezúčastnila konkurzu. Veril, že by mohla byť skvelou voľbou pre rolu Sidney. Neve zo začiatku odmietla hrať v ďalšej hororovej snímke ale po úspešnom konkurze rolu prijala.
Pre povahu vtieravej spravodajskej reportérky Gale Weathers, štúdio chcelo známu herečku. Vyskúšali si Brooke Shields a Janeane Garofalo. Courteney Cox, ktorá vtedy hrala v komédii Priatelia, sa sama obrátila na produkciu, či by mohla prevziať rolu, chcela stvárniť opak postavy, akú hrá v seriály Priatelia. Produkcia ju odmietla ale neskôr sa jej úsilie o rolu vyplatilo a rolu dostala. Herečky Melinda Clarke a Rebecca Gayheart si vyskúšali rolu Tatum Riley predtým, ako bola obsadená Rose McGowan.Produkcia verila, že Rose dokáže stvrániť nevinnú ale zároveň cynickú študentku akou je Tatum. Rebecca Gayheart by neskôr objavila vo filme Vreskot 2.
Rolu Billyho, priateľa Sidney získal Skeet Ulrich, ktorí bol počas filmovania spájaní s Johnym Deppom, ktorí si zahral podobnú rolu v Nočnej more v Elm Street. Skeet a Neve spolupracovali už spolu aj na filme Craft a verili, že táto skúsenosť im pomôže zahrať rolu prirodzenejšie. David Arquette bol tiež oslovený na úlohu Billyho Loomisa, ale po prečítaní scenára požiadal o rolu Deweya Rileyho. Matthew Lillard bol obsadený do role sadistického Stu Machera. Rolu Randyho Meeksa bola ponúknutá Jamie Kennedymu a Breckinovi Meyerovi. Výrobcovia uprednostnili Kennedyho a verili, že rolu stvárni čo najlepšie. Roger L. Jackson, ktorí nahovoril vraha, tzv. Ghostfacea, bol vybraný krátko pred začatím natáčania. Rozhodli sa, že pomôžu Rogerovi v jeho výkone a aby to vyzeralo dôveryhodnejšie tak mu nebolo dovolené sa stretnúť s ostatnými hercami.
Slovak.AI
Slovenské centrum pre výskum umelej inteligencie, skrátene Slovak.AI, je občianske združenie združujúce slovenských partnerov v oblasti umelej inteligencie a to akademické inštitúcie, priemysel a štát. Vzniklo v roku 2019 na pôde Slovenskej technickej univerzity v Bratislave. Slávnostné otvorenie centra za účasti všetkých zainteresovaných strán a médii bolo 27. júna 2019. V tento deň bolo zároveň podpísané memorandum o spolupráci medzi členmi centra. Vzniku centra predchádzalo stretnutie odborníkov na umelú inteligenciu na Slovensku.
Zakladatelia
Zakladateľmi Slovak.AI sú Slovenská technická univerzita, IT Asociácia Slovenska (ITAS) a Americká obchodná komora (AmCham Slovakia). Medzi členov Slovak.AI patria jeho iniciátorka Mária Bieliková, bývalá dekanka Fakulty informatiky a informačných technológií (FIIT) Slovenskej technickej univerzity, Mário Lelovský, 1. viceprezident IT Asociácie Slovenska a Republikovej únie zamestnávateľov, Gabriel Galgóci, prezident Americkej obchodnej komory na Slovensku a Martin Spano, popularizátor umelej inteligencie. Výkonnou riaditeľkou je Zdenka Lenartová.
Ciele
Cieľom Slovak.AI je stimulovať transformáciu slovenskej ekonomiky do znalostnej ekonomiky založenej na technológiách využívajúcich umelú inteligenciu. Etické zásady majú mať taktiež zásadný vplyv na tento vývoj. Slovak.AI sa chce stať uznávaným európskym hráčom a partnerom významných medzinárodných štruktúr. Centrum chce spájať a zastupovať záujmy subjektov pôsobiacich v umelej inteligencii. Taktiež by malo podľa jeho zakladateľov umožniť prispievať k definovaniu potrieb pre rozvoj umelej inteligencie na Slovensku, k rozvoju talentu a významnému posilneniu výskumu v umelej inteligencii a jeho začleneniu do praxe. Zároveň chce centrum zabrániť úniku mozgov v oblasti IT do zahraničia. Medzi prvými projektami centra bolo vypracovanie odporúčaní pre stratégiu rozvoja umelej inteligencie na Slovensku.
Činohra (žáner)
Činohra alebo dráma (v užšom zmysle) je jeden zo základných žánrov drámy v širšom zmysle (ostatné sú: tragédia a komédia). Je to hra, obyčajne próza, integrujúca vážne, tragické i komediálne prvky, zďaleka najčastejšie máva vážny námet (dej), ale je - na rozdiel od tragédie - bez tragického zakončenia.
Činohra vznikla koncom 18. storočia splynutím charakteristík tragédie (vážnosť témy a konfliktu) a komédie (všednosť témy a charakterov). Dominujú príbehy zo všedného života súdobej spoločnosti, spoločenské problémy. Herci väčšinou stvárňujú bežných ľudí. Najčastejšia súčasná podoba činohry je psychologická dráma, t.j. dôraz sa kladie na psychológiu postáv.
Významní zahraniční predstavitelia sú Denis Diderot, Gotthold Ephraim Lessing, Alexandre Dumas mladší, Henrik Ibsen a Anton Pavlovič Čechov. Významní slovenskí predstavitelia sú Jozef Gregor Tajovský (hry Statky-zmätky, Nový život, Tma, Hriech), Ján Solovič, Ivan Bukovčan, Štefan Králik.
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 2006
Majstrovstvá sveta v ľadovom hokeji hráčov do 18 rokov 2006 boli v poradí 8. MS tejto vekovej kategórie. Konali sa od 12. do 22. apríla 2006 vo švédskych mestách Ängelholm a Halmstad.
Skupina A
Turnaj skupiny A v rámci I. divízie MS 2006 sa hral v Miškovci v Maďarsku od 3. do 9. apríla 2006.
Skupina B
Turnaj skupiny B v rámci I. divízie MS 2006 sa hral v Rige v Lotyšsku od 2. do 8. apríla 2006.
Skupina A
Turnaj skupiny A v rámci II. divízie MS 2006 sa hral v Merane v Taliansku od 2. do 8. apríla 2006.
Skupina B
Turnaj skupiny B v rámci II. divízie MS 2006 sa hral v Elektrėnai a Kaunase v Litve od 15. do 21. marca 2006.
III. divízia
Turnaj III. divízie MS 2006 sa hral v Miercurea Ciucu v Rumunsku od 13. do 19. marca 2006.
Zoznam obcí departementu Hérault
Kompletný zoznam 343 obcí departementu Hérault.
Želmíra Duchajová-Švehlová
Želmíra Duchajová-Švehlová (* 6. máj 1880, Lazy pod Makytou† 15. máj 1955, Martin) bola slovenská maliarka, pedagogička, organistka. Venovala sa zbieraniu ľudových piesni z Púchovskej doliny. Organizovala slovenské ženské hnutie a 26. rokov pôsobila ako podpredsedníčka spolku Živena. Je považovaná za prvú slovenskú maliarku.
Život
thumb|Hrob na Národnom cintoríne v Martine Duchajová-Švehlová sa narodila na Lazoch pod Makytou. Jej otec Fraňo Švehla, pôsobil na Lazoch ako evanjelický farár. Základnú školu navštevovala v rodnej obci, kde pôsobila neskor ako učiteľka a organistka. Meštiansku školu navštevovala v Turčianskom Svätom Martine. Po absolutóriu na bratislavskom Učiteľskom ústave, pôsobila ako učiteľka na evanjelickej škole v Blatnici (19131919). Následne vyučovala na Meštianskej škole v Martine kreslenie, matematiku a deskriptívu. V rokoch 19061910 navštevovala Umeleckú školu spolku umelkýň v Berlíne a v rokoch 19101914 Akadémiu výtvarných umení pre umelkyne v Mníchove. 22. októbra 1925 sa vydala za verejného notára v Martine, JUDr. Matúša Duchaja. Pracovala aktívne ako členka Červeného kríža, bola predsedníčkou Miestneho odboru Matice slovenskej. Pracovala aj ako členka Živeny, v rokoch 19391946 vo funkcii podpredsedníčky tohoto ženského spolku.
Jej tvorbu ovplyvnili študijné cesty do zahraničia, ktoré podnikla po roku 1920. Navštívila Francúzsko, Taliansko, Anglicko, Holandsko, Škandináviu či Nemecko. Od roku 1931 bola umelkyňou v slobodnom povolaní v Martine. Počas štúdia vystavovala v Berlíne aj Mníchove, v roku 1918 vystavovala svoje obrazy v rámci kolektívnej výstavy v Hodoníne na Morave. Na Slovensku vystavovala svoje obrazy v Martine a Bratislave (1931), súbornú výstavu mala roku 1941 v Bratislave.
Zomrela 15. mája 1955 v Martine kde je pochovaná spolu s manželom na národnom cintoríne.
The Voice Česko Slovensko
The Voice Česko Slovensko (prvé dve série ako Hlas Česko Slovenska) je spevácka súťaž a verzia Hlasu Holandska pre Česko a Slovensko. Je to jedna z častí medzinárodného projektu The Voice, založeného na speváckej súťaži, vytvorenej holandským televíznym producentom Johnom de Mol. Spoločný projekt TV Markíza a Nova sa vysiela od 12. februára 2012.
Dôraz sa kladie na kvalitu účinkujúcich spevákov, ktorých si štyria známi hudobníci vyberajú naslepo. V ďalšej etape hudobníci trénujú talenty, ktoré sa prebojovali do ich skupiny.
Kouči a moderátori
Prehľad koučov relácie Hlas Česko Slovenska/The Voice Česko Slovensko:
Hydrogensíran draselný
Hydrogensíran draselný (KHSO4) je draselná hydrogensoľ kyseliny sírovej. Používa sa na prevedenie vínanov na hydrogenvínany vo víne. V analytickej chémii sa používa k prevodu niektorých látok na rozpustnejšiu formu. Pri pridaní etanolu do vodného roztoku hydrogensíranu draselného sa vyzráža síran draselný. V prírode sa vyskytuje veľmi zriedkavo ako nerast mercallit.
The Voice Česko Slovensko
Kouči a moderátori
Prehľad moderátorov relácie Hlas Česko Slovenska/The Voice Česko Slovensko:
Prehľad sérií
Michal   Pepa    Dara    Rytmus    Dara a Marta    Majk    Jana    Kali    Vojtěch
Priebeh súťaže
V druhej etape šou, ktorá sa nazýva súbojová, alebo duelová, si tréner vyberie po dvoch spevákoch. Tí bojujú proti sebe v spievaní rovnakej piesne a víťazi postúpia do individuálnych "bojov" v živom vysielaní. V živom vysielaní budú okrem trénerov rozhodovať i hlasy divákov.
Do finálnej fázy postúpi 8 súťažiacich, ktorí budú bojovať proti sebe v živých vystúpeniach. Aj v tejto časti súťaže budú rozhodovať tréneri i televízni diváci, ktorí vyberú štvoricu najlepších spevákov. Tí zvedú záverečný súboj, v ktorom budú hodnotení už len samotnými televíznymi divákmi.
Séria 1 (2012)
Prvá séria začala 12. februára 2012 a beží rovnako na Slovensku aj v Česku. Koučovia sú Josef Vojtek, líder českej rockovej skupiny Kabát, kultová osobnosť 80-tych rokov Michal David, popová speváčka Dara Rolins a známy hip hop/R'n'B spevák Rytmus.
Igor Olegovič Šesťorkin
Igor Olegovič Šesťorkin (rus. Игорь Олегович Шестёркин), *30. december,1995, Moskva, Ruská federácia) je ruský profesionálny hokejový brankár aktuálne pôsobiaci v tíme New York Rangers v National Hockey League.
Medzi jeho najväčšie tímové úspechy patrí zlato zo Zimných olympijskych hier 2018, Gagarinov pohár (2017 s tímom SKA Petrohrad), bronz na Majstrovstvách sveta v ľadovom hokeji (2017) a striebro na Majstrovstvá sveta juniorov v ľadovom hokeji (2015).
Bol vyhlásený do prvého All-Star Teamu NHL (2022), All-Star Game v American Hockey League (2020) a All-Star Game v Kontinentálnej hokejovej lige. V roku 2014 bol vyhlásený za najlepšieho brankára najyvššej ruskej juniorskej ligy MHL.
Juniorský hokej
Šesťorkin hokejovo vyrastal v ruskom hlavnom meste, v Moskve a jeho juniorským tímom bol Krylya Sovetov Moskva. Ako veľký ruský brankársky talent reprezentoval svoju krajinu na MS juniorov do 18 rokov (2013), kde bol vyhlásený za jedného z troch najlepších hráčov tímu.
V roku 2012 bol v 2. kole draftu do KHL z celkovej 43. pozície vybraný do tímu Spartak Moskva, kde po úspešnom dvojsezónnom pôsobení v juniorskej MHL (kde získal ocenenie za najlepšieho brankára v sezóne 13/14), debutoval na seniorskej úrovni. Celkovo v najvyššej ruskej seniorskej lige odchytal už ako 19-ročný 9 zápasov, z ktorých vyhral jediný a pripísal si 90,3% úspešnosť zákrokov.
V roku 2014 bol v 4. kole (celkovo ako 118.) draftovaný tímom New York Rangers do NHL, ale rozvíjal sa v ruských ligách.
Vrcholom jeho juniorskej kariéry boli MS do 20 rokov (2015) kde získal striebornú medailu a zaskvel sa 93,8% úspešnosťou zákrokov v 5 zápasoch.
Vstup do seniorského hokeja a KHL
Od sezóny 2014/15 Šesťorkin pôsobil už najmä v seniorskom hokeji, avšak zo Spartaku Moskvy sa presťahoval do tímu SKA Petrohrad. Tu strávil štyri sezóny, v ktorých predvádzal mimoriadne výkony, ktoré v sezóne 2018/2019 zavŕšil 95,3% úspešnosťou zákrokov v 28 zápasoch. V roku 2017 získal s Petrohradom Gagarinov pohár.
V rokoch 2016, 2017 a 2018 bol súčasťou ruského tímu na Majstrovstvách sveta (v roku 2017 získal bronzovú medailu) a v roku 2018 získal zlatú medailu zo Zimných olympijskch hier 2018, na ktorých boli neprítomní hráči z NHL.
V KHL Šesťorkin napokon odchytal 117 zápasov, v ktorých si pripísal 88 výhier a 93,5% úspešnosť zákrokov.
New York Rangers
V lete 2019 tím New York Rangers povolal Šesťorkina do Severnej Ameriky. Najskôr nastupoval za tím .Hartford Wolf Pack v nižšej "farmárskej" súťaži AHL, no ešte v sezóne 2019/2020 debutoval aj v NHL, keď zastupoval zraneného náhradníka vtedajšej jednotky Rangers Henrika Lundqvista- Alexandra Georgijeva. Šesťorkin sa predstavil hneď v 12 zápasoch, z ktorých vyhral až 10 a pripísal si 93,2% úspešnosť zákrokov.
Po odchode Lundqvista v lete 2020 do Washingtonu Capitals sa Šesťorkin stal novou jednotkou tímu. V skrátenej sezóne 2020/2021 odchytal 35 zápasov, v ktorých si pripísal 16 výhier a 91,6% úspešnosť zákrokov.
Jeho doposiaľ najväčším kariérnym vrcholom sa stala sezóna 2021/2022, keď odchytal 53 zápasov so ziskom najväčšej % úspešnosti zákrokov v lige (93,5). Za svoje mimoriadne výkony nielenže získal Vezina Trophy za najlepšieho brankára, ale bol nominovaný aj na Hart Memorial Trophy pre najužitočnejšieho hráča sezóny.
V Play-off sa Šesťorkin prebojoval s Rangers až do finále konferencie, kde ich vyradil tím Tampa Bay Lightning. Predstavil sa tak v ďalších 20 zápasoch, v ktorých zaznamenal 92,9% úspešnosť zákrokov.
V sezóne 2022/2023 nastupuje v tandeme s veteránom Jaroslavom Halákom. Zmluva s Rangers v hodnote 5,666,667 amerických dolárov ročne, mu platí až do konca sezóny 2024/2025.
Doris Day
Doris Day, vlastným menom Doris Mary Anne von Kappelhoff, (* 3. apríl 1922, Cincinnati, Ohio, USA† 13. máj 2019, Carmel Valley, Kalifornia) bola americká herečka, speváčka a aktivistka za práva zvierat.
Detstvo a mladosť
Dayová sa narodila ako Doris Mary Anne Kappelhoff, 3. apríla 1922 v Cincinnati v štáte Ohio. Jej starí rodičia pochádzali z Nemecka a emigrovali do Spojených štátov v roku 1875. Tí sa usadili sa v meste Cincinnati, ktoré malo veľkú nemeckú komunitu s vlastnými kostolmi a školami.
Bola najmladšia z troch súrodencov a mala dvoch starších bratov: Richarda a Paula. Kvôli údajnej nevere jej otca sa jej rodičia rozišli. Odmalička sa zaujímala o tanec a polovici tridsiatych rokov vytvorila tanečné duo s Jerrym Dohertym. 13. októbra 1937 si zranila pravú nohu pri autonehode, kvôli ktorej sa nemohla profesionálne venovať tancu.
Kariéra
Keď sa Dayová zotavovala z dopravnej nehody, začala spievať. Neskôr začala navštevovať hodiny spevu. Po ôsmych mesiacoch intenzívneho kurzu spevu, bola zamestnaná ako speváčka v rádiu WLW. Od tej doby tiež začala používať pseudonym "Day", pretože vedúcemu rádia, sa zdalo jej priezvisko „Kappelhoff“ veľmi dlhé.
V roku 1945 vyšla pieseň s názvom „Sentimental Journey“, ktorá sa stala obrovským hitom. Čoskoro sa pieseň stala hymnou konca II. svetovej vojny a vítala vojská po demobilizácií pri návrate domov z vojny. Pieseň niekoľkokrát znovu nahrala.
Neskôr vystupovala so skupinou Les Brown, s ktorou tiež cestovala po Spojených štátoch.
V roku 1948 bola obsadená do muzikálu Romance on the High Seas. Piesne, ktoré Dayová spievala mali obrovský úspech. Napríklad vďaka piesni „Magic“, bola zvolená v roku 1952 ako najpopulárnejšia filmová a hudobná osobnosť.
Dayová hrala prevažne v muzikáloch, ako príklad Tee For Two (1950), Moonlight Bay (1951).
V roku 1953 sa predstavila ako odvážna Jane, vo westernovom muzikáli Calamity Jane. Pieseň z filmu, ktorú Dayová spieva, „Secret Love“ získala ocenenie Academy Awards, za najlepšiu pieseň a stala sa štvrtým najúspešnejším singlom v Spojených štátoch. V rokoch 1952 až 1953 mala svoj vlastný rádiový program, s názvom The Doris Day Show. náhľad|Doris Day vo filme [[Muž, ktorý vedel príliš veľa (1956)|Muž, ktorý vedel príliš veľa počas spievania piesne Que Sera, Sera]]
Spoločne s Rockom Hudsonom, si zahrala v romantickej komédii Pillow Talk, z roku 1959. Dayová získala nomináciu na Academy Awards, za najlepšiu herečku. Bola to zároveň jej jediná nomináciu, ktorú získala počas svojej kariéry. Dayová a Hudson natočili spolu ďalšie dva filmy, Lover Come Back (1961) a Send Me No Flowers (1964).
V polovici 60. rokov jej popularita čoskoro ustúpila. Jej posledný úspešný film bol The Glass Bottom Boat z roku 1966. Jej úplným posledným filmom je film z roku 1968 Where Were You When the Lights Went Out?.
Od roku 1959 do roku 1970 získala deväť nominácií na Laurel Award (ocenenie získala štyri krát) za najlepší ženský výkon v ôsmich komédiách a jednej dráme. Od roku 1959 do roku 1969 získala šesť nominácií na Zlatý glóbus za najlepší ženský výkon v troch komédiách, jednej dráme.
Dayová sa spoločne s Patrickom Swayzeom a Marvinom Hamlischom, mala objaviť na predávaní cien Academy Awards, v marci 1989, ale kvôli zdravotným problémom sa však nemohla zúčastniť.
V roku 1989 získala ocenenie Cecil B. DeMille Award za jej úspechy v kariére.
V januári 2012 asociácia filmových kritikov v Los Angeles jej udelila ocenenie za celoživotný úspech.
Aktivizmus
V roku 1978 Dayová založila Nadáciu Doris Day Pet Foundation, neskôr Doris Day Animal Foundation.
V roku 2011 v meste Murchison v Texase bolo otvorené zariadenie na záchranu a adopciu koní Doris Day Horse Rescue and Adoption Center, ktoré pomáha týraným a zanedbávaným koňom. Dayová prispela k založeniu centra 250 000 dolárov.
Súkromný život
Po odchode do dôchodku žila Dayová v meste Carmel Valley v Kalifornii. Mala veľa domácich miláčikov a adoptovala si túlavé zvieratá. Jej jediným dieťaťom bol Terry Melcher, ktorý zomrel v novembri 2004. Od 80. rokov vlastnila hotel v Carmel-by-the-Sea, ktorý je vhodný pre domáce zvieratá. Jej dobrým kamarátom bol Rock Hudson, s ktorým hrala v niekoľkých filmoch. náhľad|Dayová a jej manžel Martin Melcher v roku 1960.
Vzťahy
Dayová bola vydatá štyri krát. Od marca 1941 do februára 1943 bola vydatá za trombonistu Al Jordena (1917 – 1967). Z tohto manželstva má syna Terryho.
V apríli 1951 sa Dayová vydala za Martina Melchera (1915 – 1968). Ich manželstvo trvalo, kým Melcher nezomrel v apríli 1968. Melcher adoptoval syna Dayovej, Terryho, ktorý sa stal úspešným hudobníkom a producentom nahrávok pod menom Terry Melcher.
V rokoch 1976 až 1982 bola vydatá za Barryho Comdena (1935 – 2009).
Národný park Sequoia
thumb|Vápencové formácie v jaskyni Crystal Cave thumb|Tunnel Tree v roku 2007 Národný park Sequoia (angl. Sequoia National Park) je národný park v pohorí Sierra Nevada, východne od kalifornského mesta Visalia v USA. Park bol založený 25. septembra 1890. Jeho rozloha je. Rozdiel medzi najvyšším a najnižším bodom je takmer 4 000 metrov pričom najvyššie položeným bodom parku je vrch Mount Whitney, ktorý je súčasne aj najvyšším bodom súvislej časti USA (okrem Aljašky). Národný park Sequoia susedí na severe s národným parkom Kings Canyon, s ktorým je spoločne v správe National Park Service.
Osídlenie
Územie, ktoré momentálne tvorí národný park Sequoia, bolo pôvodne domovom indiánov Monachee (tiež Západní Mono), ktorí žili predovšetkým v podhorskej časti povodia rieky Kaweah. V letných mesiacoch putovali cez priesmyky a obchodovali s kmeňmi na východnej strane hôr. Dodnes sa dá na niekoľkých miestach parku nájsť skalné maľby, najmä na Hospital Rock a Potwisha. Ďalšími stopami sú priehlbiny v skale, používané pri mletí žaluďov, hlavnej potraviny ľudí kmeňa Monachee.
Už v dobe, keď do oblasti prišli prví európski osadníci, tu boli rozšírené kiahne, ktoré indiánske obyvateľstvo úplne zdecimovali. Prvým európskym osadníkom, ktorý sa tu usídlil, bol Hale Tharp, známy tým, že si svoj dom postavil v dutom kmeni spadnutého sekvojovca v Obrom lese pri Log Meadow. Tharp síce nechal svoj dobytok pásť sa na lúke Log Meadow, ale mal úctu k veľkolepému okolitému lesu a viedol jednu z prvých bitiek proti výrubu sekvojovcov. Tharpa občas navštevoval John Muir, ktorý prespával v Tharpovom drevenom zrube. Tharpov kmeň je dones vidieť na jeho pôvodnom mieste v Obrom lese.
Správa národných parkov USA (National Park Service, NPS) začlenila Obrí les do národného parku Sequoia v roku jeho založenia (1890) a urýchlene zastavila všetku ťažbu dreva. Počas neskorších rokov bol park niekoľkokrát rozšírený až na jeho súčasnú rozlohu; k jednému z posledných rozšírení došlo v roku 1978, keď hnutie nadšencov vedených Sierra Clubom odrazilo pokusy Walt Disney Corporation odkúpiť bývalé banské zariadenie na juhu od parku a vytvoriť z neho lyžiarske stredisko. Táto oblasť bola pripojená k parku pod názvom Mineral King. Je to najvyššie položená časť parku dostupná po ceste a obľúbený cieľ turistov.
Dostupný terén
left|thumb|Sherman Tree Trail left|thumb|[[Strom generála Shermana]] Väčšina návštevníkov prichádza do národného parku Sequoia južným vstupom Ash Mountain pri meste Three Rivers v nadmorskej výške. Nízko položené oblasti okolo Ash Mountain sú príkladom ekosystému kalifornského podhoria (jediným pod ochranou National Park Service). Prevažujú v ňom porasty dubu modrého (Quercus douglasii), podhorské husté kroviny a zakrpatené stromy (chaparral), lúky, juky a strmé riečne údolia. Podhorie je tiež domovom hojnej zveriny: rysov červených, líšok, svišťov, štrkáčov, jelencov ušatých a zriedkavejšie aj samotárskych púm. Dub Kelloggov (tiež „kalifornský čierny dub“, Quercus kelloggii) tvorí prechod medzi chaparralom a vysokohorskými ihličnatými lesmi.
Medzi 1 700 a prevažuje pásmo horského ihličnatého lesa. Rastie tu borovicu ťažkú (Pinus ponderosa), Jeffreyovu (Pinus jeffreyi), Lambertovu (Pinus lambertiana) a pokrútenú (Pinus contorta), rovnako ako jedľu kalifornskú (Abies concolor) a striebornú (Abies magnifica). Tiež tu rastú mohutné sekvojovce, najväčšie živé organizmy na Zemi. Jarné a letné topenie snehu vytvára medzi stromami miestami svieže lúky. V tejto oblasti návštevníci môžu často stretnúť jelenca ušatého, vevericu Douglasovu a medveďa baribala. Medvede sa dokážu dostať do nestrážených áut, kam ich privedie jedlo zabudnuté návštevníkmi.
Nedostupný terén
Väčšinu parku tvorí divoká príroda bez ciest; na prekvapenie niektorých návštevníkov nepretína Sierru Nevadu na území parku žiadna z ciest. 84 % Sequoie a Kings Canyonu je vyhradených ako divočina, dostupná iba pešo alebo na koni.
Odľahlé čast národného parku Sequoia ponúkajú celú škálu vysokohorských divov. Zahrňujú najvyššie položené časti pohoria až po Mount Whitney na východnej hranici parku, kde sa dá prísť z Obrieho lesa po High Sierra Trail. Táto dlhá túra vedie najprv  cez vysokohorský les až k horskému stredisku Bearpaw Meadow blízko Veľkého západného rozvodia (Great Western Divide). Na Bearpaw Meadow sú k dispozícii podsadové stany a jedlá varené sezónnymi pracovníkmi parku.
High Sierra Trail pokračuje cez priesmyk Kaweah Gap z povodia Kaweah River (s charakteristickými údoliami v tvare V) do povodia Kern River, kde sa stará zlomová línia spolu s ľadovcami poslednej doby ľadovej postarali o kaňon v tvare U, ktorý sa tiahne takmer bez zákrut v dĺžke približne. Na dne kaňonu, najmenej dva dni chôdze od najbližšej cesty ležia Kern Hot Springs (horúce pramene), obľúbené odpočinkové miesto pre unavených turistov. Z dna Kern Canyonu chodník opäť stúpa o viac ako k vrcholu Mount Whitney.
Na vrchu Mount Whitney sa High Sierra Trail stretáva s John Muir Trail a tiež s impozantným chodníkom Pacific Crest Trail („tichomorská hrebeňová cesta“), ktorý pokračuje na sever po horskom hrebeni do divočiny národného parku Kings Canyon.
Krasové javy
Aj keď o tom mnohí návštevníci nevedia, v parku bolo objavených viac ako 240 jaskýň a predpokladá sa, že tu môže byť ešte stovka ďalších. Lilburn Cave je vôbec najdlhšou kalifornskou jaskyňou (viac ako ). Sú tu tiež veľkolepé, iba nedávno objavené jaskyne, ktoré zostávajú prístupné iba niekoľkým špecialistom, ktorí ich občas navštevujú a študujú ich geológiu a biológiu. Jedinou jaskyňou otvorenou pre verejnosť je Crystal Cave, druhá najdlhšia v parku (viac ako ) a je veľmi dobre zachovaná, ak prihliadneme k množstvu návštevníkov, ktorí do nej počas roka zavítajú. Bola objavená dňa 28. apríla 1918 Alexom Medleym a Cassiusom Websterom. V jaskyni je konštantná teplota 9°C a je prístupná verejnosti len so sprievodcom.
V roku 2003 asociácia Sequoia National History Association vytvorila program Protect Sequoia Caves Program potom, čo vandali poškodili vchod do jaskyne Crystal Cave.
Jaskyne v parku, rovnako ako väčšina jaskýň v kalifornskej Sierra Nevade, vznikli rozpustením mramoru (teda v podstate vápenca, ktorý bol premenený teplom a tlakom pri zdvíhaní batolitu Sierra Nevada asi pred 50 až 10 miliónmi rokov). Rýchle zdvíhanie batolitu počas posledných 10 miliónov rokov viedlo k rýchlej erózii metamorfovaných hornín vo vyšších partiách a k obnaženiu žuly ležiacej pod nimi; väčšina sierrských jaskýň sa preto nachádza v stredných a nižších polohách (pod ), aj keď niektoré sa nachádzajú vo výškach až (napr. jaskyňa White Chief v oblasti Mineral King). Tieto jaskyne sú vymleté v hornine v miestach s hojnými sezónnymi tokmi; cez väčšinu jaskýň v parku pretekajú alebo alebo v minulosti pretekali ponorné potoky a rieky.
Nové jaskyne sú v parku objavované každý rok; len v roku 2003 ich bolo objavených 17. Posledná významná jaskyňa bola objavená v septembri 2006 a dostala názov Ursa Minor. Jaskyne v národnom parku Sequoia sú cenené vedcami aj jaskyniarmi pre svoju panenskú krásu, rozmanitosť a endemické formy života.
Zaujímavosti parku
thumb|Moro Rock thumb|Crescent Meadow Okrem pešej turistiky, táborenia a rybárčenia patrí k najobľúbenejším atrakciám parku tieto:
Bílý kopec u Čejče
Bílý kopec u Čejče je prírodná pamiatka ev.č. 6020, ktorá sa nachádza v priestore medzi obcami Čejč, Hovorany a Mutěnice. Pozostáva z niekoľkých izolovaných lokalít situovaných na rôznych miestach členitého východného brehu Čejčskej kotliny.
Predmet ochrany
Predmetom ochrany sú spoločenstvá stepných trávníkov, najmä stanovištia panónskych stepných trávnikov a tiež stanovištia panónskych dubohrabín s celým radom ohrozených a zvlášť chránených druhov rastlín, na ktoré sú viazané tiež významné druhy bezstavovcov. Medzi hlavné predmety ochrany na lokalite patria európsky významné druhy chrobák jednorohý (Bolbelasmus unicornis) a spriadač kostihojový (Euplagia quadripunctaria). Z rastlinných druhov potom kosienka karbincolistá (Serratula lycopifolia), hrachor panónsky (Lathyrus pannonicus), púpava neskorá (Taraxacum serotinum) a katran tatársky (Crambe tataria).
Franz Ferdinand (album)
Album Franz Ferdinand vyhral cenu Mercury Music Prize v roku 2004 a bol nominovaný v kategórii Najlepší alternatívny hudobný album na 47. Annual Grammy Awards. Album predal vyše 3,6 miliónov kópií celosvetovo, vyše 1,27 miliónov kópií v Spojenom kráľovstve a najmenej 1 milión kópií v Spojených štátoch (korešpondujúc na jednu platinu).