cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kněžičky (národná prírodná rezervácia)
Predmet ochrany
Predmetom ochrany sú spoločenstvá teplomilných dúbrav, teplomilné stepné a lesostepné spoločenstvá na slieňovcovom podklade. Rezervácia je v správe AOPK ČR - regionálneho pracoviska Správa CHKO Kokořínsko - Máchův kraj.
Flóra
Dôležitou zložkou Žehuňskej obory je šípáková dúbrava, tvorená dubmi plstnatými (šípák). V lesných porastoch hojne rastie kamienka modropurpurová. Na zamokrených miestach rastie drobná papraď hadivka obyčajná alebo fialka nízka a tiež paľadenec prímorský.
Medzi vzácnejšie druhy rastlín, rastúce v Kněžičkách, patrí tiež horček horký pravý, zlatovlások obyčajný, veternica lesná, pichliač bielohlavý, ľanolistník prostredný alebo pahorec brvitý. Na jar rozkvitá hlaváčik jarný, kruštík rožkatý, vstavač purpurový, palina pontická alebo žltuška menšia.
Huby
Na území NPR Kněžičky je ojedinele zaznamenaný kriticky ohrozený druh huby hríb striebristý (Boletus fechtneri), ktorého výskyt je viazaný na duby. Z ďalších vzácnejších húb tu rastie napr. hríb satanský.
Fauna
V časti rezervácie, ktorá sa nachádza v obore Kněžičky, sú už od roku 1611 chované muflóny a daniele. Zo vzácnejších druhov vtákov tu hniezdia napr. dudok chochlatý, krutohlav hnedý, strakoš obyčajný a penica jarabá. V lesnatej časti hniezdia ďateľ prostredný, tesár čierny a početný muchárik bielokrký. V kmeňoch dubov plstnatých sa vyvíjajú larvy kováčika hrdzavého alebo roháča veľkého.
Na lokalite sa vyskytujú rozmanité druhy motýľov, napr. očkáň ovsíkový, perlovec fialkový (Argynnis adippe), hnedáčik veronikový (Melitaea aurelia) alebo bieloškvrnáč púpavcový (Amata phegea). Stepné druhy dopĺňajú koník lesný (Chorthippus vagans) a koník krátkokrídly (Stenobothrus crassipes). Pomerne hojná je tu cikáda lužná (Cicadetta montana).
Dostupnosť
Južná hranica NPR Kněžičky v dĺžke cca 4,5 km vedie prakticky súbežne so železničnou traťou č. 020 z Prahy do Hradca Králové, ktorá toto chránené územie oddeľuje od Žehuňského rybníka. V priestore prírodnej rezervácie nevedie žiadna turisticky značená cesta a s ich vyznačením sa nepočíta ani v budúcnosti. Chránené územie je prístupné iba čiastočne po miestnych poľných či lesných komunikáciách. Určitá časť rezervácie mimo obory je súčasťou poľovného revíru Stará Báň, ktorej držiteľom je firma Kinský dal Borgo a.s. Najbližšou železničnou stanicou je zastávka Choťovice, vzdialená od hraníc rezervácie iba niekoľko desiatok metrov.
Zaujímavosť
V minulosti bývala prevádzka parných lokomotív na železničnej trati č. 020 príčinou častých požiarov na priľahlých pozemkoch národnej prírodnej rezervácie. Táto skutočnosť mala paradoxne pozitívny vplyv na stav chráneného územia, pretože vypaľovanie bránilo zarastaniu trávnych porastov náletovými krovinami.
Aurélie Dupontová
Aurélie Dupontová (* 15. január 1973, Paríž) je francúzska baletná tanečnica, vedúca tanca v Opéra National de Paris.
V roku 2010 Cédric Klapisch prezentoval dokumentárny film o Dupontovej s názvom L'espace d'un instant, ktorý natočil počas predchádzajúcich dvoch rokov.
Mariana, dcéra noci
Mariana, dcéra noci ( Mariana de la noche) je mexická telenovela z produkcie spoločnosti Televisa v rokoch 2003 – 2004. Hlavné úlohy stvárnili herci Alejandra Barros a Jorge Salinas. Na Slovensku túto telenovelu vysielala TV Markíza od 29. júna 2004 do 30. septembra 2004.
Bois-Herpin
Bois-Herpin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zápočet (štúdium)
Zápočet je na vysokých školách na Slovensku a v Česku potvrdenie splnenia základných požiadaviek programu výučby (obyčajne na základe priebežnej kontroly štúdia, t. j. testov, referátov a pod.) a účasti na výučbe určitého predmetu príslušným neklasifikačným zápisom (spravidla v podobe slova „započítané“) do výkazu o štúdiu (t.j. indexu) a/alebo informačného systému fakulty či školy. Zápočet sa spravidla udeľuje za cvičenia, semináre či praktiká a je spravidla podmienkou pre zloženie semestrálnych či záverečných skúšok.
Formálne sa historicky (pozri napr. vyhláška č. 105/1980 Zb.) a dodnes na viacerých školách zápočet klasifikuje ako jedna z foriem kontroly štúdia (popri priebežnej kontrole štúdia, skúške a štátnej skúške), ale napríklad na Ekonomickej univerzite sa zápočet neklasifikuje ako jedna z foriem kontroly štúdia.
Meyrannes
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Elektronická riadiaca jednotka
Elektronická riadiaca jednotka (angl. electronic control unit – skr. ECU) alebo elektronický riadiaci modul (angl. electronic control module – skr. ECM) môže byť:
Elektronická riadiaca jednotka (angl. electronic control unit – skr. ECU) môže znamenať aj všetky riadiace elektronické moduly v automobile okrem riadiacej jednotky motora, pozri pod elektronická riadiaca jednotka (všetky časti automobilu)
Moderné vozidlá majú viaceré elektronické riadiace jednotky, tie môžu zahŕňať niektoré alebo dokonca aj všetky z nasledujúcich modulov:
Tieto riadiace jednotky sa spolu niekedy spoločne označujú ako počítač automobilu, hoci technicky sú všetky samostatné počítače, nie jeden. Na vzájomnú komunikáciu riadiacich jednotiek slúži sieťové rozhranie. Obvykle sa využívajú sériové zbernice CAN, LIN alebo FlexRay.
Psík medvedíkovitý
Psík medvedíkovitý (iné názvy: psík medviedikovitý , medvedíkovec kuní  , medvedíkovec hôrny , pes kunovitý ; lat. Nyctereutes procyonoides) je druh cicavca z čeľade psovité (Canidae). Výskyt na Slovensku bol doložený na 30,2 % územia.
Výskyt
Pôvodne sa vyskytoval v Juhovýchodnej Ázii, vo Vietname, na východnej Sibíri, v Mandžusku a Japonsku. Pre kožušinový chov ho doviezli na Ukrajinu a odtiaľ sa úspešne rozširuje na západ. Dnes do areálu jeho výskytu v Európe patria pobaltské krajiny, Bielorusko, Ukrajina, Rusko, Poľsko, Slovensko, Česko, Nemecko, Francúzsko a Taliansko.
Rozšírenie na Slovensku
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 130 (30,2 % rozlohy Slovenska) v nadmorských výškach (Senné) až  (Tatranská Lomnica, Vysokých Tatrách).
Vzhľad
Tento psík je stavbou tela podobný jazvecovi. Dosahuje dĺžku tela do, pričom je vysoký len asi 20 až. Dlhá strapatá srsť je hnedosivá, s tmavšími nohami a pozdĺžnom pruhom na chrbte. Hlava s mohutnými bokombradami má tmavú masku tiahnúcu sa od očí cez líca až ku krku. Asi dlhý chvost nosí voľne spustený.
Spôsob života
Je to nočný tvor, ktorý žije v pároch alebo voľných rodinných skupinách. V zime hibernuje. Na jeseň priberie o 50 percent, nasleduje hlboký spánok, zvyčajne v opustenom líščom alebo jazvečom brlohu. Nevie štekať.
Potrava a spôsob obživy
Potravu si psík medvedíkovitý hľadá na brehoch riek, jazier a morských brehoch. Je to všežravec, žerie všetko od plodov po vtáky, myši, kraby a ryby.
Rozmnožovanie
Párenie prebieha skoro na jar, psíky pri ňom prenikavo kňučia. Po deviatich týždňoch samica vrhá 5 – 9 mláďat, ktoré nadobúdajú zrak po 9 – 10 a sluch asi po 14-tich dňoch. Mláďatá pohlavne dospievajú po prvom roku života a dožívajú sa v prírode 8 rokov, v zajatí až 10 – 12 rokov.
Kat Dennings
Katherine Victoria Litwacková (* 13. jún 1986, Bryn Mawr, Pensylvánia, Spojené štáty), známa pod umeleckým menom Kat Dennings, je americká herečka. Začínala v seriáli Sex v meste, ďalej sa objavila vo filmoch: 40 rokov panic (The 40-Year-Old Virgin), Agent v sukni 2 (Big Momma's House 2), Charlie Bartlett, Nikdy to nevzdávaj (Raise Your Voice), Domáci maznáčik (The House Bunny), Defendor, Rande na jednu noc (Nick and Norah's Infinite Playlist), Thor a Thor: Temný svet. Od roku 2011 hrá po boku Beth Behrsovej v sitkome stanice CBS, 2 baby na mizine (2 Broke Girls).
Filmografia
thumb|upright|Dennings v roku 2010
Miriam Kičiňová
Mgr. art. Miriam Kičiňová (* 23. október 1985, Trebišov) je slovenská dramaturgička, herečka, pedagogička a recenzentka.
Od januára 2021 je riaditeľkou Činohry SND.
Životopis
Absolvovala štúdium dramaturgie a teórie a kritiky divadelného umenia na Vysokej škole múzických umení v Bratislave (2009). V rokoch 2009 – 2010 pôsobila ako pedagogička na Cirkevnom konzervatóriu v Bratislave a Konzervatóriu v Košiciach. Už počas štúdia sa venovala dramaturgickej, ale aj recenzentskej činnosti pre projekt Monitoring divadiel na Slovensku či pre časopis KØD. Bola pri založení študentského kritického časopisu Reflektor. Momentálne pracuje ako lektorka dramaturgie Slovenského národného divadla. Okrem praktickej dramaturgie sa venuje i recenzentskej a pedagogickej činnosti. V Činohre SND vedie vzdelávacie programy i dielňu tvorivého písania. V rámci praktickej dramaturgie realizovala v Činohre SND inscenácie (Rivers of Babylon, Polnočná omša, Prorok Štúr a jeho tiene a ďalšie). Pripravuje a napĺňa koncept hracieho priestoru Modrý salón, kde vznikajú inscenácie hier písaných na telo herca, realizujú sa diskusné večery i scénické čítania. Ako dramaturgička spolupracovala aj s Divadlom LUDUS, Divadlom Andreja Bagara v Nitre, Divadlom Jonáša Záborského v Prešove a intenzívne ako externá dramaturgička aj so Štátnym divadlom Košice.
Mária Jozefa Habsburská
Mária Jozefa Habsburská (* 8. december 1699, Viedeň, Rakúsko – † 17. november 1757, Drážďany, Sasko) bola rakúska arcivojvodkyňa a vydatá saská kurfirstka a poľská kráľovná.
Životopis
20. augusta 1719 sa vydala za saského kurfirsta Friedricha Augusta II. (16961763), ktorý sa stal v roku 1734 kráľom Poľsko-litovskej únie ako August III. Saský.
Prostredníctvom tohto sobáša medzi Wettinovcami a Habsburgovcami ženíchov otec August II. Silný dúfal, že zaistí Sasku lepšiu pozíciu po vojne o následníctvo Habsburskej monarchie. Najstarší syn páru Fridrich Kristián Saský ale nasledoval svojho otca a stal sa tiež saským kurfirstom.
Deti
Mária Jozefa mala so svojim manželom 14 detí:
Petkovec (rozlišovacia stránka)
Petkovec môže byť:
Kláštorská roklina
Kláštorská roklina je jedna zo sprístupnených tiesňav nachádzajúcich sa na území Slovenského raja v tradičnom regióne Spiš v Košickom kraji na Slovensku.
Charakteristika
Roklina je pomerne krátka a jej dĺžka je len približne 1,5 kilometra. Na tejto dĺžke dosahuje prevýšenie 224 metrov. Najnižšie položený bod tiesňavy pri jej ústí do Prielomu Hornádu sa nachádza v nadmorskej výške a najvyššie položený bod sa nachádza na Kláštorisku v nadmorskej výške
Turistika
Tiesňavou prechádza turistická značená trasa 5765 (Kláštorská roklina, ústie – Kláštorisko, chata), ktorá sa dá prejsť za zhruba 1,5 hodiny. Cesta roklinou je pomerne exponovaná a je zaistená rebríkmi, lávkami a stupačkami.
Externé odkazy
Kláštorská roklina – informácie, trasy, fotogaléria
Mialet (Gard)
Mialet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Bezslov
Bezslov je štúdiový sólový album slovenského gitaristu Andreja Šebana. V roku 2012 album vyšiel ako CD príloha knihy fotografií Ivana Zubaľa a textov od Ivana Kadlečíka. Kniha s názvom Andrej Šeban (kniha portrétov a CD "bezslov") bola vydaná pri príležitosti Šebanových päťdesiatych narodenín.
Pythagoras (sochár zo Samosu)
Plínius zaznamenal, že Pythagoras zo Samosu začínal ako maliar a že sa veľa hovorilo o jeho siedmich nahých sochách (zrejme sochách Sedmich proti Thébam ), ktoré boli umiestnené pri chráme Dnešného šťastia (Fortuna Huiusce Diei) v Ríme a o soche starého muža.
Pausanias spomína sochu Euthyma z Lokier, víťaza olympijských hier v boxe v rokoch 484, 476 a 472 pred Kr., umiestnenú v Olympii, ako dielo sochára Pythagora (Pausanias tu neuvádza jeho domovskú krajinu). Nápis na podstavci tejto sochy nájdený v Olympii ho identifikuje ako sochára zo Samosu:
Je možné, že Pythagoras zo Samosu a Pythagoras z Rhégia bola tá istá osoba (väčšina znalcov je o tom presvedčených).
Milhaud (Gard)
Milhaud je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Boissy-la-Rivière
Boissy-la-Rivière je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Boissy-le-Cutté
Boissy-le-Cutté je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dionysios (syn Timarchida)
náhľad|Socha Gaia Ofellia Fera venovaná Apolónovi, 125 – 100 pred Kr., múzeum Delos Dionysios bol grécky sochár v 2. storočí pred Kr. Dionysios, syn Timarchida z Atén, bol činný v druhej polovici 2. storočia pred Kr. Patril do rodiny aténskych sochárov, ktorí pôsobili v Ríme (užívali výhod rímskeho patronátu). Okolo roku 146 pred Kr. rímsky politik Metellus Macedonicus poveril Dionysia a jeho brata Polyklea zhotovením kultových sôch bohyne Juno a boha Jupitera Statora (umiestnené boli v otvorenej stĺpovej hale Octavie - Porticus Octaviae).
V roku 1880 sa na ostrove Delos našiel mramorový podstavec zo sochy (26 x 82 x 60 cm), ktorý bol signovaný jeho menom a menom jeho synovca Timarchida. Podstavec bol základňou sochy Rimana G. Ofellia Fera, z ktorej sa zachovali fragmenty. Datujú ju približne do rokov 125 – 100 pred Kr.
Veterlín
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Pezinské Karpaty a jej časti Biele hory. Vrch leží v Trnavskom kraji, na území okresu Trnava a zasahuje na katastrálne územie obce Smolenice a Buková, okrajovo i Plavecký Peter. Najbližšími sídlami sú severne ležiaca Buková a Prievaly, východným smerom ležiace Smolenice a Lošonec a západným smerom situovaný Plavecký Mikuláš a Plavecký Peter.
Opis
Vrch leží v mohutnom hrebeni s východne ležiacim Čelom, ktorý vedie západo-východným smerom, súbežne so severne susediacim hrebeňom Zárub. Oba hrebene sú prepojené sedlom v oblasti Čela a Zárub, kde smerujú najbližšie značené trasy, obchádzajúce vrchol. Severne susedí Ostrý Kameň a Ježovka, západne Klenie  a Hurtovec , južným smerom Čierna skala , Tatárske  a Podvrh  a východne Čelo a Záruby. Severné a západné svahy odvodňujú prítoky Rudavy do Moravy, južné časti hrebeňa napájajú Smolenický potok a Trnávku v povodí Dudváhu. Vrch je súčasťou národnej prírodnej rezervácie Záruby, ktorá patrí do Chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty. V oblasti je viacero jaskýň.
Prístup
Na vrchol nevedie značená turistická trasa, no úpätím vedie Cesta hrdinov SNP i chodník zo Smoleníc. Prístup do lokality je možný:
Letecký personál
Letecký personál je súhrnné označenie posádok lietadiel vybavených platným preukazom spôsobilosti na výkon ich funkcie (letový personál) a leteckého pozemného personálu.
Delenie
Podľa Slovenského leteckého slovníka terminologického a výkladového (1998) možno letecký personál rozdeliť nasledovne:
K leteckému personálu patria tiež inštruktori, ktorí sú v rámci svojej odbornej skupiny oprávnení učiť, preskúšavať a vykonávať dozor pri činnosti žiakov leteckého personálu. Členov leteckého personálu v rámci práv daných svojou odbornou skupinou resp. triedou kontrolujú a prakticky preskúšavajú inšpektori.
K posádke lietadla patrí taktiež palubný rádiotelegrafista a palubný rádiotelefonista, slovník sa o nich ale nezmieňuje v hesle o výkonných letcoch.
Molières-Cavaillac
Molières-Cavaillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Fišiarka
Fišiarka je vrch v Nízkych Tatrách. Leží nad Vyšnou Bocou, približne juhovýchodne od Liptovského Hrádku.
Opis
Fišiarka je súčasťou rázsochy, ktorá vybieha severným smerom z hlavného hrebeňa v lokalite Ramža, východne od Bacúšskeho sedla. Východným smerom sa nachádza Pavlová, Domárka a Vrbovica , južným Javorinka , Biela skala , Vrchbánsky grúň  a Jánov grúň , západným Končisté , Lajštroch  a Chopec  a severným Červená  a Špíglové. Masív patrí do povodia Váhu, kde vodu odvádza potok Čertovica a iné prítoky Boce. Na vrchol nevedie značený turistický chodník, no južne po hrebeni prechádza Cesta hrdinov SNP.
Výhľady
Vrcholovú časť pokrýva riedky lesný porast, ktorý umožňuje len obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít s nižšou vegetáciou je možné pozorovať okolité vrcholy Nízkych Tatier, no tiež Vysoké a Západné Tatry, Veporské a Stolické vrchy.
Prístup
Na vrchol nevedie značený turistický chodník, preto prístup je možný z hlavného hrebeňa (Cesta hrdinov SNP). Juhozápadným úpätím prechádza údolím Grúňového potoka značený chodník z Vyšnej Boce do Bacúšskeho sedla.
Verejné priestranstvo
V obci, v ktorej je viac verejných priestranstiev, má každé z nich svoj názov, pričom na určenie tohto názvu sa vzťahujú obmedzenia podľa § 2b ods. 3 zákona Slovenskej národnej rady č. 369/1990 Zb. o obecnom zriadení v znení neskorších predpisov, napr. nemožno určiť názov po žijúcej osobe, dlhý alebo duplicitný názov, názov urážajúci mravnosť, náboženské alebo národnostné cítenie, jazykovo nesprávny názov, názvov nepriliehavý vzhľadom na históriu príslušnej obce, ale ani názov po predstaviteľovi režimu Slovenskej republiky z rokov 1939 až 1945 alebo iného režimu založeného na fašistickej, nacistickej alebo komunistickej ideológií, ak sa takáto osoba nezapojila do odporu proti tomuto režimu.
Chondroklast
Chondroklast je mnohojadrová bunka, ktorá sa podieľa na metabolizme chrupavky. Chondroklasty chrupavku ničia a jej zvyšky absorbujú. Na základe morfologických a histochemických nálezov sú niektorými autormi považované za zhodné s osteoklastmi, ktoré resorbujú skalcifikovanú chrupavku a kosť. Ich hlavnou funkciou je remodelácia kosti.
Douglas C-54 Skymaster
Douglas C-54 Skymaster bolo americký dopravné vojenské lietadlo, používané od druhej svetovej vojny. Išlo o celokovový štvormotorový dolnoplošník s predným podvozkom.
Vývoj
Verzia C-54A bola vyrobená v počte 252 kusov, z ktorých bolo jedno lietadlo (42-107451) upravené na verziu C-54C, respektíve VC-54C pre dopravu prezidenta USA.
Stroje verzie C-54B boli vyrábané v Douglas Aircraft Company v Chicagu pod označením C-54B-DC (120 kusov) a v Santa Monike ako C-54B-DO (100 kusov). Od "Áčka" sa odlišovali integrálnymi nádržami v krídle a úpravou pre možnosť nesenia nosidiel v trupe.
Produkcia nasledujúcej verzie C-54D dosiahla počet 380 lietadiel, C-54E 125 strojov a C-54G 162 kusov. V prototype lietala XC-54K, čo bola diaľková úprava s motormi R-1820-HD.
C-54L bol jeden stroj verzie A skúšaný v roku 1947 s vylepšenou palivovou sústavou, C-54M v počte 38 strojov vznikli prestavbou skôr vyrobených C-54 konvertovaných na prepravu sypkého uhlia počas Berlínskeho leteckého mosta v roku 1948 pri blokáde Berlína. Úprava pre sanitné účely MC-54M v počte 30 strojov vznikla prestavbou pôvodných C-54E počas kórejskej vojny. VC-54M vznikol na základe jedného stroja MC-54M (44-9041) k štábnej doprave.
Rôzne verzie presunuté od USAAF, respektíve USAF, používalo tiež letectvo US Navy, ktoré sa pri zmene označovaní v roku 1962 uvádzali nasledovne: VC-54N (pôvodne R5D-1Z), C-54P (R5D-2), VC-54P (R5D -2Z), C-54Q (R5D-3), VC-54Q (R5D-3Z), C-54R (R5D-4R), C-54S (R5D-5), VC-54S (R5D-5Z), C-54T (R5D-5R), EC-54U (R5D-4) a fotoprieskumná verzia pobrežnej stráže USCG RC-54V bola pôvodne značená R5D-3P.
Technické údaje (C-54G)
vpravo|250px
Ján Fridrich Petzval
Ján Fridrich Petzval alebo Ján Fridrich Pecval (iné mená: Peczival, Pecivál; * 4. júl 1775, Loděnice, Česko† 3. november 1852, Levoča) bol vynálezca a učiteľ.
Ján Fridrich Petzval sa narodil 4. júla 1775 v obci Loděnice na Morave. V rokoch 17991815 pôsobil ako učiteľ a regenschori v Spišskej Belej. Dňa 16. februára 1801 sa oženil v Spišskej Belej so Zuzanou, rod. Kreutzmannovou. V rokoch 18151819 pôsobil v Kežmarku (Spišskú Belú musel opustiť, pretože sa pobil v kostole a ten museli potom znovu vysvätiť ) a 18191852 ako regenschori a mestský geometer v Levoči.
Petzval navrhol dva vynálezy (oba v roku 1824): zdokonalenie strunových hodín a návrh písacieho stroja („polygraph“), ktorý sa zachoval aj s nákresmi.
Záznamy z Moravy ho uvádzajú pod menom Pecival a priamo o ňom píšu ako o „Bohemus“.
Všetci jeho traja synovia sa narodili 6. januára a tak ich v domácnosti volali traja králi.
Molières-sur-Cèze
Molières-sur-Cèze je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vlado Bis
Ing. Vladimír Bis (* 7. august 1973) je slovenský basgitarista, spevák, hudobný manažér, spisovateľ, učiteľ a moderátor. Pôsobil a pôsobí v kapelách: Dimenzia X., F.B.I. (Forever be Inside), N.D.E., S.I.L.A, Iné Kafe.
Zo života
V roku 1991 spoluzakladal kapelu Dimenzia X. . V roku 2010 vytvoril hudobný projekt Otázka času. Od januára 2018 hrá v kapele Iné Kafe. V roku 2018 až 2019 pôsobil v Rádiu Mária Slovensko.
Založil hudobnú hitparádu gosamka.gospel.sk. Je aj autorom 4 kníh, predovšetkým o indiánskej tématike. Venuje sa lektorovaniu počítačových kurzov, na druhom stupni ZŠ vyučuje matematiku a informatiku. V rádiu G-Radiu moderoval reláciu G-novinky. V Dome Quo Vadis, v Bratislave moderuje program - (s)Povedačky s Vladom pri kafe. Je spoluautorom projektu Misia Život.
Boissy-le-Sec
Boissy-le-Sec je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Improvizácie I.
Improvizácie I. je názov štúdiového sólového albumu slovenského gitaristu Andreja Šebana. V roku 2012 album vyšiel ako CD príloha knihy Kadlečík & Štrpka, v ktorej boli okrem textov Ivana Kadlečíka a Ivana Štrpku, aj fotografie od Ivana Zubaľa.
Monoblet
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Boissy-sous-Saint-Yon
Boissy-sous-Saint-Yon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
CBK Cassovia Košice
CBK Cassovia Košice (v rokoch 19981999 ŽKBK Cassovia Košice, v rokoch 19992001 CBK Cassovia Makos Bardejov) je bývalý slovenský ženský basketbalový klub, ktorý sídlil v Košiciach a v Bardejove. Klub existoval v rokoch 19982010, kedy vznikol zlúčením klubov BK SOUŽ Cassovia Košice a CBK Košice, pričom v tom čase hral v extralige žien. Klub zanikol po vypadnutí z extraligy po sezóne 2009/10. Najväčším úspechom klubu je zisk bronzových medailí v sezóne 2000/2001.
Mons (Gard)
Mons je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
CBK Cassovia Košice
História klubu
V septembri 1999 došlo k fúzii CBK Cassovie s klubom BBK ZMnS Bardejov do CBK Cassovia Makos Bardejov, s účinnosťou od decembra 1999. V tomto formáte odohral klub zvyšok sezóny 1999/2000 a sezónu 2000/2001, následne sa košický klub a bardejovský opäť rozdelili. Fúziu kritizoval bardejovský klub, keďže boli preferované košické hráčky. V novembri 2005 sa trénerom klubu stal Tibor Jány.
Mons (Gard)
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
CBK Cassovia Košice
Známe hráčky
Medzi odchovankyne klubu patria reprezentantky SR:
Mons (Gard)
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Osteón
right|400px|thumb|Schéma typickej dlhej kosti, zobrazujúca kompaktnú a spongióznu kosť. Osteón alebo Haversov systém je základná funkčná jednotka kompaktnej kosti. Osteón je valcovitá štruktúra dlhá niekoľko milimetrov, s priemerom 0,2 mm. Nachádza sa v kostiach väčšiny cicavcov, vtákov, plazov a obojživelníkov.
Každý osteón sa skladá z koncentrických vrstiev (lamiel) kompaktného kostného tkaniva obklopujúcich centrálny, tzv. Haversov kanálik. V kanáliku prebieha nervy a cievy uložené v riedkom väzive. Haversove kanáliky sú navzájom pospájané spojovacími kanálikmi, medzi lamelami i v nich sú lakúny osteocytov, ktoré sú cez kanáliky svojimi cytoplazmatickými výbežkami vo vzájomnom kontakte. Priestor medzi osteónmi je vyplnený vmedzerenými (intersticiálnymi) lamelami. Tie sú pozostatkami osteónov, ktoré boli zničené pri raste a prestavbe kostí. Na povrchu kompakty z jej vnútornej i vonkajšej strany sú tzv. plášťové lamely, orientované paralelne s povrchom kosti. Takúto stavbu má napr. kompakta diafýz dlhých kostí. Klasický kompletný osteón je u človeka vzácny, väčšina nesie stopy prestavby kosti.
Kolagénové vlákna v rámci jednej lamely prebiehajú paralelne, priebeh voči vláknam v susedných lamelách je však vždy šikmý.
Použitie v archeológii a súdnom lekárstve
V štruktúre osteónov je zaznamenaná ich história, preto ak sú primerane zachované, môžu byť použité na zistenie pohlavia a veku „nositeľa“ kosti. Rovnako sa z ich morfológie dajú hodnotiť niektoré prekonané ochorenia, pohyblivosť a stravovacie návyky jedinca. Osteóny a ich usporiadanie sa tiež odlišujú v rámci jednotlivých taxónov, takže je možné pomocou ich analýzy identifikovať rod a niekedy i druh.
Karibská futbalová únia
náhľad|269x269bod|Členovia Karibskej futbalovej únie sú označení oranžovou farbou Karibská futbalová únia (po angl. Caribbean Football Union) skrátene CFU, je organizácia pre futbalové asociácie v Karibiku. CFU má 31 členských štátov z toho 25 je členom FIFA. Únia bola založená v roku 1978 a jej členské asociácie sú súčasťou CONCACAF.
História
CFU vznikla 28. januára 1978. Za vznik CFU sa podieľal bývalý reprezentant Trinidadu a Tobaga Patrick Raymond. V roku 1976 oslovil Phila Woosnama, komisára Severoamerickej futbalovej ligy (NASL), ohľadom vlastnej karibskej franšízy v rámci NASL, a namiesto toho Woosnam navrhol vytvorenie vlastnej karibskej profesionálnej ligy. Na základe poradenstva Woosnama a s pomocou bývalého anglického hráča, z ktorého sa stal obchodník Jimmy Hill a jeho spoločnosti World Sports Academy, plus odporúčanie bývalého prezidenta FIFA Sira Stanleyho Rousa, Raymond predstavil iniciatívu v auguste 1977 v Port of Spain na Trinidade, ktorá nakoniec viedla k vytvoreniu Karibskej futbalovej únie (CFU), v rámci CONCACAF sa CFU stala prvou organizáciou. CFU bola inaugurovaná 28. januára 1978 v Port-au-Prince na Haiti ako riadiaci futbalový orgán karibského regiónu a podskupina v rámci CONCACAF.
V máji 2013 pod vedením Damiana E. Hughesa, CFU premiestnila svoje kancelárie z Port of Spain, Trinidad do Kingstonu na Jamajke.
Externé zdroje
https://www.cfufootball.org/
Obchodná akadémia (Pezinok, Myslenická 1)
Obchodná akadémia Pezinok je obchodná akadémia v meste Pezinok. V súčasnosti v jej budove sídli aj Stredná odborná škola, ktorá bola premiestnená z Komenského ulice.
Obchodná akadémia je strednou odbornou školou, ktorá sa špecializuje na všetky ekonomické predmety vrátane informatiky.
História
Dňa 1. septembra 1991 vznikla Dievčenská odborná škola, ktorá začínala v priestoroch Stredného odborného učilišťa na Komenského ulici. Od 1. septembra 1993 začala svoju pôsobnosť Obchodná akadémia, ktorá nahradila Dievčenskú odbornú školu. Prvé roky bola v budove Stredného odborného učilišťa, v roku 1995 jej boli poskytnuté priestory bývalej Materskej školy na Komenského ulici. Od 2. december 1996 škola sídli na Myslenickej ulici v budove bývalého Okresného stavebného podniku š. p.
Športová hala Koniareň
Športová hala Koniareň je multifunkčná športová hala v Ružomberku, primárne slúžiaca ako domovský stánok basketbalového tímu MBK Ružomberok, hrajúceho v slovenskej extralige a v medzinárodných súťažiach. Hala vznikla rekonštrukciou vojenského objektu v roku 1996, aby Ružomberok nemusel hrať zápasy na zimnom štadióne, resp. v menších telocvičniach. V roku 2000 sa tu konal finálový turnaj Euroligy, hala pravidelne hostí tiež zápasy ženskej reprezentácie. V rokoch 2018 a 2019 chcelo halu od ministerstva obrany, ktoré je jej vlastníkom, odkúpiť mesto Ružomberok, aby vykonalo potrebné rekonštrukcie, ministerstvo predaj odmietlo.
Double Asteroid Redirection Test
náhľad|Schéma misie DART, impakt satelitu na asteroid [[65803 Didymos]]
Double Asteroid Redirection Test (skratka DART) je prebiehajúca misia NASA, ktorej hlavným cieľom bol dopad sondy na povrch mesiačika Dimorfos potenciálne nebezpečnej blízkozemskej binárnej planétky 65803 Didymos s dôsledkom zmeny jeho obežnej dráhy. Tento experiment má overiť, či je možné týmto spôsobom odkláňať planétky a meteority z kolíznej dráhy so Zemou. Projekt DART je súčasťou overovania stratégii planetárnej obrany.
Sonda bola vynesená 24. novembra 2021 raketou Falcon 9 z Vandenbergovej leteckej základne v USA a 27. septembra 2022 o 01:14 SELČ (resp. 26. septembra 2022 23:14 UTC) s mesiacom úspešne kolidovala. NASA potvrdila úspešné odklonenie objektu. Ide tak o prvú úmyselnú zmenu pohybu nebeského objektu a ukážku technológie vychyľovania asteroidov v plnom rozsahu.
náhľad|Schéma kooperácie impaktnej misie DART a monitorovacej misie AIDA Pôvodný projekt uvažoval so spoluúčasťou ESA (projekt AIDA), ale ESA od projektu neskôr odstúpila.
náhľad|Mesiac [[65803 Didymos#Mesiac Dimorfos|Dimorfos na snímke sondy DART 30 sekúnd pred impaktom]]
Bondoufle
Bondoufle je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dinosaur Revolution
Dinosaur Revolution alebo Pravda o dinosauroch alebo Vláda dinosaurov je štvordielny americký pseudo-dokument o živote nelietavých dinosaurov. Prvýkrát bol vysielaný 4. a 11. septembra 2011 na kanáli Discovery Channel.
Dokument zobrazuje dinosaurov v modernom poňatí, mnohé teropódy sú napríklad operené a počítačovou animáciou dovedené k veľmi modernému vzhľadu a spôsobom správania. V dokumente sa objavujú aj mnohé nové druhy dinosaurov, ktoré nie sú všeobecne príliš známe. Známejšie druhy, ako je obrí teropód Tyrannosaurus, sú potom zobrazované novým spôsobom a objavujú sa v neobvyklých situáciách (pri starostlivosti o mláďatá, love, dvorení a pod.). Okrem dinosaurov sa v dokumente objavujú aj ďalšie praveké živočíchy, žijúce v ich dobe (pterosaury, mosasaury, praveké cicavce atď.).
Štefan Jurech
Štefan Jurech (* 9. jún 1898, Bošáca† 1945?) bol generál slovenskej armády počas druhej svetovej vojny.
Život
Štefan Jurech sa narodil 9. júna 1898 v Bošáci, ako jedno z 11 detí rodičov Jána a Anny. Medzi rokmi 1910 a 1916 absolvoval gymnáziá s maďarským vyučovacím jazykom v Nitre a Trenčíne. V roku 1916 absolvoval základný výcvik a nastúpil do 71. trenčianskeho pešieho pluku. V tom istom roku absolvoval aj školy pre dôstojníkov v zálohe v rumunskom Orăştie a maďarskom Debrecíne. Ešte koncom roku 1916 sa dostal na rumunský front, kde pôsobil ako zástupca veliteľa družstva a čaty. V roku 1917 pokračoval kurzom pre veliteľov guľometných čiat a od 1. februára 1918 bol povýšený do hodnosti poručíka pechoty a v marci preložený na taliansky front, ako veliteľ čaty a poľnej roty v 112. pešom pluku. V júni 1918 bol preložený na západný front, kde zostal až do konca vojny. Za svoje pôsobenie dostal Železný kríž II. triedy.
26. decembra 1918 si podal prihlášku do vznikajúcej československej armády. Od februára 1919 pôsobil v strážnej rote Zemského vojenského veliteľstva v Košiciach. V rámci tohoto pôsobenia sa od marca 1919 zúčastnil bojov na hraniciach s Maďarskom a v pohraničí zostal až do konca augusta 1919. Do konca roka 1919 absolvoval inštruktorský kurz v Miloviciach a od januára 1920 nastúpil ako inštruktor poddôstojníckej školy v Turčianskych Tepliciach. V máji 1920 však bol odvelený do Hurbanova a neskôr späť do Košíc kde pôsobil 4 roky ako inštruktor Obvodového strediska pre výcvik. Už v tomto období sa prejavil ako kontroverzná osobnosť, keď od svojich veliacich dôstojníkov dostal protichodné hodnotenia, zároveň absolvoval niekoľko vojenských trestov. Údajne v tomto období bol tajným členom Rodobrany, k čomu sa prihlásil až v roku 1939 po zmene politickej situácie. V máji 1924 ho prevelili do Olomouca k 6. pešiemu pluku. 1. októbra 1929 bol povýšený na kapitána pechoty a prijali ho na Vysokú vojenskú školu do Prahy, kde úspešne ukončil štúdium 30. septembra 1932. Následne bol povýšený na štábneho kapitána generálneho štábu. Počas štúdia sa oženil s Marcelou Dostálovou, s ktorou mal dvoch synov Borisa a Marcela. Po absolvovaní školy pôsobil v Bratislave ako náčelník 4. oddelenia 9. divízie do septembra 1933 a na 2. oddelení štábu Zemského veliteľstva do septembra 1936. Na tejto pozícii bol povýšený na majora generálneho štábu. Následne bol prevelený do Brna k veliteľstvu III. zboru do funkcie prednostu 3. oddelenia a od 30. septembra 1937 na Zemské veliteľstvo ako prednosta 2. oddelenia. Od septembra 1938 pôsobil ako prednosta 3. oddelenia v štábe 2. armády v Olomouci.
Po kapitulácii a oklieštení Československa Jurech zacítil šancu kariérneho postupu na Slovensku. Už 29. októbra 1938 sa ujal funkcie vojenského experta v delimitačnej komisii na úpravu hraníc medzi Poľskom a Československom. Následne sa stal prednostom Kabinetu vládneho delegáta Slovenskej krajiny pri MNO v Prahe, ktorý viedol Štefan Haššík. 14. marca 1939 sa zúčastnil porady dôstojníkov pod vedením Ferdinanda Čatloša, ma ktorej sa rozhodovalo o prevzatí velenia nad bývalými útvarmi československej armády dislokovanými na Slovensku. Jurech prevzal velenie nad V. armádnym zborom v Trenčíne. Už 15. marca 1939 dostal poverenie vypracovať obranný plán voči Poľsku. Po konsolidácii pomerov v súvislosti s vznikom samostatného Slovenska bol prevelený na Krajské vojenské veliteľstvo do Bratislavy do funkcie náčelníka štábu. Po transformácii krajského veliteľstva na Hlavné vojenské veliteľstvo od 1. mája 1939 zostal na pozícii náčelníka jeho štábu. 17. mája 1939 bol povýšený do funkcie podplukovníka generálneho štábu.
Druhá svetová vojna
Po reorganizácii armády sa od 20. októbra 1939 stal veliteľom 2. divízie v Banskej Bystrici a od 1. januára 1940 bol povýšený na plukovníka generálneho štábu. V priebehu roku 1940 sa vyhrotil spor a pozičný boj medzi ambicióznym Jurechom a ministrom obrany Čatlošom, ktorý skončil pred dôstojníckou komisiou. Výsledkom bolo upevnenie Čatlošovej pozície o odsunutie Jurecha na diplomatické misie. Ako vojenský atašé pôsobil od roku 1941 v Budapešti, neskôr Bukurešti a a od februára 1942 v Ríme. Vypuknutie vojny proti Sovietskemu zväzu prinieslo závažnejšie témy ako bývalý spor vysokých funkcionárov a Jurech sa mohol vrátiť do vojenskej služby na Slovensko. Od mája 1942 bol veliteľom Vzdušných zbraní a od 23. septembra 1942 sa stal veliteľom Rýchlej divízie.
Jurech prevzal velenie Rýchlej divízie v čase, keď dochádzalo k obratu situácie na východnom fronte. Rýchla divízia sa nachádzala na Kaukaze, mužstvo bolo po dvoch rokoch bojového nasadenia unavené a morálka naštrbená. Poddimenzovaný bol tiež dôstojnícky stav. Koncom septembra sa Rýchla divízia zapojila do ofenzívy v smere na Goriačij Kľuč táto však nebola úspešná. V polovici októbra sa jej darilo lepšie pri ofenzíve smerom na Tuapse za čo si vyslúžila uznanie veliteľa nemeckého LVII zboru. 1. januára 1943 bol Jurech povýšený na generála II. triedy a 15. januára získal Železný kríž I. triedy. 1. januára 1943 však začala aj Červená armáda svoju mohutnú ofenzívu. Za daných podmienok uvažoval štáb Rýchlej divízie nad organizáciu prechodu celej divízie na stranu Červenej armády. Tento nápad si osvojil aj generál Jurech. Po vypracovaní plánu vyslal 10. januára 1943 desiatnika Šedíka nadviazať kontakt s protivníkom, ten bol 17. januára nasledovaný nadporučíkom Donovalom. Podarilo sa dohodnúť prechod 23. alebo 24. januára. Kým sa prechod organizoval, prišiel na veliteľstvo divízie nemecký rozkaz stiahnuť 23. januára divíziu z dotykovej línie a začať ústup na Kubáň. Generál Jurech dal prednosť nemeckému rozkazu a k prechodu divízie už nedošlo. Koncom januára bola divízia stiahnutá až za rieku Kubáň a vo februári pokračoval presun na Krym. Počas neho boli ťažké zbrane a vozidlá divízie, ktoré nebolo možné prepraviť zničené. 10 apríla 1943 odišiel Jurech od divízie na zdravotnú dovolenku na Slovensko. Po návrate, 10. júna 1943 dokončil reorganizáciu Rýchlej divízie na 1. pešiu divíziu spojenú aj s výmenou a posilnením personálu. 21. septembra 1943 odovzdal velenie plk. Elemírovi Lendvayovi a vrátil sa na Slovensko.
Tu bol zanedlho obvinený zo spoluúčasti na vojenskej zrade a zo sabotáže, na základe informácií o jeho aktívnej účasti pri pokuse o prechod Rýchlej divízie. Medzi novembrom 1943 a februárom 1944 sa proti Jurechovi viedlo vyšetrovanie, ktoré však neprinieslo žiadne oficiálne výsledky. Natrvalo však poškodilo jeho kariéru a už sa s ním pre významné funkcie nepočítalo. Od 1. marca 1944 nastúpil na miesto veliteľa Vojenského vedeckého ústavu v Trenčíne. 31. júla 1944 sa stal veliteľom Veliteľstva starostlivosti o utečencov, tiež v Trenčíne. Od začiatku roka 1944 sa hľadal vhodný kandidát na veliteľa slovenského odboja. Slovenskí odbojári z viacerých zložiek a takisto aj niektorí činní dôstojníci považovali za vhodného kandidáta práve Jurecha, na základe jeho konania na Kaukaze. Exilová vláda v Londýne ho však za vhodného kandidáta nepovažovala a Jurech sám sa k takejto ponuke pri rokovaniach s majorom Jánom Markom vyjadril odmietavo. Súhlasil však s vycestovaním do Sovietskeho zväzu ako zástupca ilegálneho vojenského ústredia. Prvý odlet 9. júla 1944 z letiska Tri Duby v spoločnosti Mikuláša Ferjenčíka sa však nepodaril a ďalšie pokusy už generál odmietol. Po vypuknutí SNP sa 30. augusta 1944 Jurech pokúsil dostať k posádke do Trnavy, o ktorej vedel, že sa plánuje pripojiť k povstaniu. Prišiel však neskoro a nemecký vojaci mu zabránili pokračovať smerom na Nitru, tak sa vrátil do Bratislavy. Tam ho v prvých septembrových dňoch zatklo gestapo. V trezore generála Čatloša, ktorý utiekol na povstalecké územie 1. septembra 1944, sa našli tajné spisy z vyšetrovania Jurechovho prípadu. Tie generálovi priťažili a gestapo ho previezlo do Brna. Počas vypočúvania sa generál Jurech priznal a 5. januára 1945 ho previezli do Berlína. Jurechovým spoluväzňom v Brne aj Berlíne bol Imrich Karvaš. Od neho pochádza aj informácia, že generál Jurech bol údajne popravený v marci 1945 v koncentračnom tábore Flossenbürg. Povojnové vyšetrovanie však miesto ani dátum smrti generála nedokázalo potvrdiť.
Montagnac (Gard)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hluchavkovité
Hluchavkovité (lat. Lamiaceae ) alebo (skôr staršie) pyskaté (iné názvy: pyskaté rastliny, pyskovité ; lat. Labiatae ) je čeľaď z radu hluchavkotvaré (Lamiales) patriaceho do taxónu pravé dvojklíčnolistové rastliny (Eudicotidae).
Typovým rodom čeľade je rod hluchavka (Lamium).
Výskyt
Hluchavkovité rastú hlavne v Stredomorí ale majú kozmopolitné rozšírenie.
Systematika
Čeľaď zahŕňa 236 rodov, do ktorých patrí veľa druhov: zdroje uvádzajú od 6700 do 7200 druhov.
Čeľaď sa v nedávnej minulosti považovala za blízko príbuznú čeľadi železníkovité (Verbenaceae). V 90. rokoch 20. storočia dokonca navrhovali fylogenetické štúdie, že rody klasifikované do čeľade železníkovité by mali byť zahrnuté medzi hluchavkovité
Využitie
Viaceré rastliny sú veľmi aromatické a používajú ako liečivé rastliny a koreniny: bazalka, mäta, rozmarín, šalvia, saturejka, majoránka (Majorán záhradný), oregano (Pamajorán obyčajný), yzop, tymian, levanduľa a perila. Niektoré druhy sú kríky alebo stromy (tík) a výnimočne aj ako popínavé rastliny. Pestujú sa aj pre:
Charakteristika
Niektoré druhy vo svojich listoch a ochlpení produkujú terpén, aby odpudzovali bylinožravce. Kvety majú 5 spojených lístkov, jeden veľký piestik má 4 semenníky.
Boullay-les-Troux
Boullay-les-Troux je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Essonne, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Boeing C-17 Globemaster III
Boeing C-17 Globemaster III (predtým McDonnell Douglas C-17 Globemaster III) je strategické transportné lietadlo vyrábané spoločnosťou Boeing Integrated Defense Systems, a slúžiace v letectve USA, Británie, Austrálie, Kanady, Indie, Kataru a Spojených arabských emirátov. náhľad|McDonnell Douglas C-17 Globemaster III Globemaster III je schopný rýchleho presunu jednotiek a všetkých druhov nákladu k hlavným operačným základniam alebo priamo k predsunutým základniam v oblasti rozmiestnenia vojsk. Je tiež schopný taktickej prepravy, evakuácie a výsadkových misií. Meno nesie po dvoch svojich predchodcoch - C-74 Globemaster a C-124 Globemaster II. Jeho vývoj spadá až do 70. rokov, kedy USAF začalo hľadať náhradu za C-130 Hercules.
Junkers Ju 390
Junkers Ju 390 bolo nemecké dopravné šesťmotorové lietadlo vyrobené v dvoch prototypoch, ktoré vychádzalo z typu Junkers Ju 290.
Boeing C-17 Globemaster III
Vývoj
V roku 1994 vykonal P-4 rad predvádzacích nakladaní na mnohých základniach USAF, US Marines a US Army, aby sa ich osádky zoznámili s novým typom lietadla. 28. júla 1993 uskutočnil prvý let ôsmy C-17Aprvý stroj tretej série a zároveň druhý, určený pre operačnú jednotku, 17. letku 437. wingu, sídliacu v Južnej Karolíne. Tej bol odovzdaný v auguste. 1. februára 1994 prvýkrát vzlietol desiaty sériový stroj P-10, o týždeň neskôr bol odovzdaný na základňu Charleston. Tým skončila dodávka tretej série. Následne prevzala Globemaster III tiež jednotka 62. dopravného krídla v McChord a 315. dopravného krídla (Asociate Reserve).
Junkers Ju 390
Prvý prototyp stroja Ju 390 V1 (GH-UK) vzlietol 20. októbra 1943. Ďalší prototyp Ju 390 V2 (RC-DA) bol námornou hliadkovou verziou. V januári 1944 bol odovzdaný k Fernaufklärungsgruppe 5 v Mont de Marson. Tretí typ Ju 390 V3 mal byť bombardovacia verzia, avšak práce na ňom neboli nikdy dokončené.
Boeing C-17 Globemaster III
Vývoj
V roku 2001 začali prevádzku štyri prenajaté C-17A u 99. perute RAF.
Užívatelia
náhľad|Prehľad užívateľov typu C-17 Globemaster III
Traky (hudobná skupina)
Traky je hudobná skupina, ktorá vznikla v roku 2009 v obci Čaňa (Košice-okolie). 1. apríla 2009 bola aj prvá skúška. Na hudbe sa podieľajú prevažne všetci z kapely, texty piesní väčšinou píše Milan Hricišin, no k niektorým skladbám už napísal text aj Erik Miľo. Koncerty majú po celom Slovensku a vystupovali aj v Maďarsku či v Česku. Označovaní sú ako úsmevno-zábavná alebo humorno-zábavná skupina či kapela
Medzi ich najznámejšie skladby patria skladby ako Ja od mala... (Šicke sme tu kamaráci), Fyzola, Slovania' (spolupráca s poľskou kapelou TerazMy) či skladba Taký život sa mi páči, na ktorej spolupracovali aj rómsky muzikanti Sendreiovci.
Aktuálnou novinkou je skladba ŽIVOT, na ktorej kapela spolupracovala s viacerými známymi hudobníkmi ako napr. Mário ,,Gapa,, Garbera (IMT Smile), Pavol Balčák (Heľenine oči) či všestranný bassgitarista Braňo Valanský, ktorý pôsobil vo viacerých popredných hudobných formáciách známych nielen na Slovensku.
Montaren-et-Saint-Médiers
Montaren-et-Saint-Médiers je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Montclus (Gard)
Montclus je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gard, v regióne Languedoc-Roussillon.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Annie Pottsová
Annie Pottsová (* 28. október 1952, Nashville, Tennessee, USA) je americká herečka. Známa je zo série filmov Krotitelia duchov a tiež stvárnila babku Sheldona Coopera, v televíznom seriály Mladý Sheldon.
Detstvo a mladosť
Pottsová sa narodila ako najmladšia z troch detí. Svoje detstvo prežila v meste Franklin, v štáte Kentucky.
Kariéra
Jej prvá veľká úloha bola vo filme Corvette Summer, kde zaujala natoľko, že bola za rok 1978 nominovaná na Zlatý glóbus, pre Najlepší herecký ženský objav. V roku 1984 sa pripojila k hereckému obsadeniu filmu, Krotitelia duchov. V rokoch 1986 až 1993 účinkovala v televíznom seriály Designing Women, kde za svoj herecký výkon, získala nomináciu na Emmy Awards. V rokoch 1998 až 2002 si spoločne s Lorraine Toussaint zahrala v úspešnom televíznom seriály Možno už zajtra. O rok neskôr, si zahrala v televíznom filme, V záujme našich detí; Príbeh Julie Poseyovej, kde hrala po boku Ksenie Solo.
V roku 2011 sa pripojila k hereckému obsadeniu ako Jennifer Morrison, Patricia Clarkson, Ginnifer Goodwin, Rosario Dawson a Kathy Najimy vo filme Päť žien. Od roku 2017 do roku 2022 sa pripojila k hereckému obsadeniu spin-offu Mladý Sheldon, kde stvárňuje babičku hlavnej postavy.
Súkromný život
Jej prvým manželom bol Stephen Hartley, s ktorým sa rozviedla v roku 1978. Spoločne s Hartleym, boli účastníkmi dopravnej nehody, pri ktorej si zlomila Pottsová niekoľko kostí pod pásom, tiež mala zlomeniny oboch nôh. Pottsová je matkou troch synov: najstarší syn Clay (s tretím manželom Scottom Senechalom, sobáš v roku 1981) a dvoch s Jamesom Haymanom: syn James (narodený v roku 1992) a syn Harry (narodený v roku 1996). Má tiež jedného vnuka, Cassiusa, narodeného 12. júla 2021.
Sarah Louise Rungová
náhľad|Paralympiáda 2016 náhľad|Paralympiáda 2016
Sarah Louise Rungová (🇳🇴; * 8. október 1989, Stavanger ) je nórska plavkyňa.
Životopis
S plávaním začala vo veku 7 roku rokov. Invalidný vozík začala používať po zranení chrbta v roku 2008. V roku 2009 debutovala na európskom šampionáte. Vyštudovala University of Stavanger.