cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Holý vrch (vrch v Bielych Karpatoch)
Výhľady
Holý vrch má na hrebeni a v oblasti vrcholu nesúvislý porast s rozsiahlymi odlesnenými plochami, ktoré tak umožňujú kruhový rozhľad. Pozorovateľné sú mnohé vrchy Bielych Karpát, no pri priaznivých podmienkach aj Javorníky, Moravsko-sliezske Beskydy, Hostýnské vrchy, Považský Inovec, Strážovské vrchy a Malá Fatra.
Habera '97
Habera (pre lepšie rozlíšenie aj Habera '97) je názov piateho sólového albumu slovenského speváka Paľa Haberu. Tento album v roku 1997 vydalo hudobné vydavateľstvo Polydor.
Skalné vráta
Skalné vráta je názov vrchu v Belianskych Tatrách. Leží nad osadou Tatranská Kotlina, približne severozápadne od Kežmarku. Na južnom úbočí stojí Chata Plesnivec.
Poloha
Nachádza sa na východnom okraji Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Belianske Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území mesta Vysoké Tatry. Najbližšími sídlami sú východne situovaná Tatranská Kotlina a Lendak, severne leží Ždiar a južne Kežmarské Žľaby, Tatranské Matliare a Tatranská Lomnica. Masív sa nachádza v Tatranskom národnom parku a v národnej prírodnej rezervácii Belianske Tatry.
Opis
Skalné vráta ležia v juhovýchodnej časti hlavného hrebeňa Belianskych Tatier, medzi Bujačím vrchom a Faixovou skalou. Severným smerom sa nachádza Javorinka, Tokáreň a Čierny vrch , východným Pálenica , Kobylí vrch  a Faixová skala , južným Stežky , Rinias  a Malá Svišťovka  a západným Veľká Svišťovka , Jahňací štít , Bujačí vrch , Predné Jatky  a Gáflovka. Voda zo severných svahov odteká Suchým potokom do riečky Biela, južné odvodňuje potok Čierna voda do rieky Poprad. Na vrchol nevedie značený turistický chodník.
Výhľady
Vrchol pokrýva súvislý lesný porast s viacerými skalnými útesmi, ktoré umožňujú obmedzený rozhľad. Z vhodných lokalít je možné vidieť okolité vrchy Belianskych a Vysokých Tatier, Spišskú Maguru, Pieniny, Branisko, Levočské, Volovské a Stolické vrchy a východnú časť Nízkych Tatier.
Prístup
Vrch sa nachádza v národnej prírodnej rezervácii Belianske Tatry, aj v Tatranskom národnom parku, preto vrchol nie je voľne prístupný. Na južnom úbočí stojí chata Plesnivec, ku ktorej vedie zeleno značený turistický chodník z lokality Šumivý prameň a od Veľkého Bieleho plesa.
Argut-Dessous
Argut-Dessous je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bisfenol A diglycidyléter
Bisfenol A diglycidyléter (bežne označovaný ako BADGE alebo DGEBA ) je organická zlúčenina používaná ako zložka epoxidových živíc. Táto zlúčenina je bezfarebná pevná látka (komerčné vzorky môžu vyzerať ako žlté), ktorá sa topí mierne nad teplotou miestnosti.
Kostol umučenia svätého Jána Krstiteľa
Kostol umučenia svätého Jána Krstiteľa je rímskokatolícky farský kostol v Nitrianskom Pravne. Je to najväčšia stavba v meste a uzatvára juhovýchodnú časť námestia. Jeho patrón, sv. Ján Krstiteľ, bol po dlhé storočia erbovým znakom mesta a súčasťou výzdoby mestskej pečate.
Bisfenol A diglycidyléter
Príprava a reakcie
Pripravuje sa O-alkyláciou bisfenolu A epichlórhydrínom. Táto reakcia poskytuje hlavne bisfenol A diglycidyléter a tiež nejaký oligomér. Stupeň polymerizácie môže byť až 0,1. Zaujímavý je obsah epoxidu v takýchto epoxidových živiciach. Tento parameter sa bežne vyjadruje ako epoxidové číslo, čo je počet epoxidových ekvivalentov v 1 kg živice (Ekv./kg) alebo ako ekvivalentná hmotnosť, čo je hmotnosť v gramoch živice obsahujúcej 1 molárny ekvivalent epoxidu (g/mol). Pretože asymetrické epoxidy sú chirálne, bis epoxid pozostáva z troch stereoizomérov, aj keď nie sú oddelené.
Kostol umučenia svätého Jána Krstiteľa
História
Pôvodný kamenný gotický kostol bol postavený už v prvých desaťročiach mestského zriadenia. Bol výrazom hospodárskej prosperity baní a rozkvetu mesta. Bohatý patriciát už koncom 14. storočia, po krátkej závislosti na bojnickom prepošstve, vymohol pre Pravno samostatnú farnosť, ku ktorej boli pričlenené okolité fílie. V druhej polovici 16. storočia zasiahlo farnosť reformačné hnutie. Kostol spočiatku slúžil katolíkom i evanjelikom, no postupne, zásluhou bojnických zemepánov Turzovcov, ktorí v roku 1527 prestúpili na protestantskú vieru, ovládli kostol i faru luteráni. V období stavovských povstaní v 17. storočí bolo mestečko viackrát vyrabované a časté požiare poškodili viaceré historické stavby. Tak v roku 1605 Bocskayovi kuruci vypálili kostol a zničili zvony. Po krátkej rekatolizácii farnosti v roku 1678 Thôkolyho vojská opätovne spustošili kostol a vypálili školu. Na rozsah škôd poukazuje dlhodobosť rekonštrukčných prác v rokoch 1683 až 1686. Po roku 1819 bolo potrebné kostol i faru zrenovovať. Miestny farár a rodák Anton Alojz Tenczer dal opraviť vežu s hodinami, obnovená bola strecha a celý objekt bol zvonku i zvnútra vymaľovaný.
Bisfenol A diglycidyléter
Príprava a reakcie
Diglycidyléter bisfenolu A pomaly hydrolyzuje na 2,2-bis[4(2,3-hydroxypropoxy)fenyl)propán (bis-HPPP).
Kostol umučenia svätého Jána Krstiteľa
História
Dňa 22. júla 1827 z komína bytu miestneho učiteľa vyšľahol plameň a za pár hodín sa požiar rozrástol do širokého okolia. Horúčava roztopila vežové hodiny a odtrhnuté zvony prerazili chrámovú klenbu. Kostol, fara, radnica s takmer celým námestím a domy okolitých ulíc boli takmer úplne zničené.
Bisfenol A diglycidyléter
Príprava a reakcie
Podobne bisfenol A diglycidyléter reaguje s kyselinou akrylovou za vzniku vinylesterových živíc. Výsledkom reakcie je otvorenie epoxidového kruhu, čím sa na každom konci molekuly vytvoria nenasýtené estery. Takéto materiály sa často riedia styrénom a premieňajú na živicu. vľavo|náhľad|352x352bod| Bis-GMA je typická [[vinylesterová živica.]] Epoxidové živice sú termosetové polyméry, ktoré sú zosieťované pomocou tvrdidiel (tvrdidiel). Najbežnejšími tužidlami pre epoxidové živice sú polyamíny, aminoamidy a fenolové zlúčeniny.
Bezpečnosť
Bisfenol A diglycidyléter je vysoko reaktívny a vytvára množstvo druhov po vystavení vode alebo kyseliny chlorovodíkovej a mnohé z týchto zlúčenín (vrátane Bisfenolu A diglycidyléteru) sú podozrivé z endokrinných disruptorov Hydrolýzou éterových väzieb sa uvoľňuje bisfenol A, ktorý je tiež silne podozrivý, že je endokrinný disruptor. Od 90. rokov 20. storočia sa objavili obavy z používania epoxidových živíc na báze bisfenola A diglycidylétera vo výstelkách niektorých plechoviek na potraviny, pričom sa zistilo, že chemikália preniká do potravín.
Kostol umučenia svätého Jána Krstiteľa
Rekonštrukcia
Už v nasledujúcom roku začali opravy a rekonštrukčné práce. Do obnovenej veže boli v decembri 1828 vytiahnuté nové zvony, ktoré odlial kremnický zvonár Samuel Hackenberger. Vežové hodiny opravil Ján Parduba a vyzdobil ich zlatník Ján Turczer. V roku 1831 bol zrenovovaný vežový balkón a v nasledujúcom roku postavená vežička s kohútom nad svätyňou. Nákladné a dlhotrvajúce rekonštrukčné práce však nestačili a kostol ďalej chátral. Dospelo to tak ďaleko, že jeho zlým stavom sa v roku 1893 musela zaoberať mestská rada. Nezáujem patróna Pálfyho a liknavosť mestského predstavenstva predlžovali rozhodnutie o znovuvýstavbe kostola dovtedy, kým ho prievidzský hlavný slúžny nenechal z bezpečnostných dôvodov 8. októbra 1896 úradne uzatvoriť.
Kompletná prestavba
Začiatkom roku 1897 mestská rada pod tlakom obyvateľov rozhodla, že kostol bude okrem veže a kaplnky sv. Michala zbúraný a postavený odznova. Práce na prestavbe začali v roku 1904 podľa plánov budapeštianskeho architekta Otta Sztehla. V nasledujúcom roku bola stavba dokončená a po dotvorení vnútorného zariadenia bol kostol 1. septembra 1907 slávnostne konsekrovaný miestnym rodákom, biskupom Dr. Pavlom Jozefom Lányim-Késmarkim. Projektant použil neogotický sloh s trojloďovým priestorom a polygonálnym uzáverom presbytéria, zaklenutým lunetami s náznakom rebier. Hlavná a bočné lode majú popri lunetovej krížovú klenbu. Obvodové múry spevňujú oporné piliere. Vstupné priečelie je vyzdobené sochami apoštolov Petra a Pavla. Z pôvodného kostola sa zachovala iba veža a kaplnka sv. Michala s oltárom a ľudovou plastikou Piety z konca 18. storočia. Z vnútorného vybavenia starého kostola je známych 17 predmetov, ktorých súpis urobil Strompach a uložené sú v bojnickom múzeu. Takmer celá vnútorná výzdoba nového kostola pozostáva z darov zámožnejších spolurodákov, zbierok miestneho obyvateľstva a predmetov prenesených zo zrušeného kláštora Venantinum. Kaplnku Božieho hrobu dal z carrarského mramoru vyhotoviť Anton Richter. Vyzdobená je obrazmi mníchovského maliara Rudolfa Schmalza a miestneho majstra Hollayho. Pieta je z minulého storočia. Skapuliarsky oltár v bočnej lodi je darom Štefana Mateja Richtera. Autorom výzdoby v neogotickom štýle je majster Ján Schmidt. Dvadsať registrový organ na chóre, dielo majstra Otu Riegera z Krnova (Jägerndorf), je darom Dr. Pavla Jozefa Lányiho. Polychrómovaná kazateľnica s ozdobnými mrežami z roku 1907 je dielom majstra Schmidta. Pseudogotická krstiteľnica a spovedelnice pochádzajú z umeleckej dielne firmy Seilnacht a Baer v Hlohovci. Darom, zbierkami a výnosom z divadelných predstavení miestnych ochotníkov boli zadovážené aj liturgické nádoby a obradné rúcha. Umelecký figurálny betlehem z roku 1934 je dielom rezbára Ferdinanda Prinotha.
Severovýchodný chrám (Peristera)
Severovýchodný chrám  je ranokresťanský chrám nachádzajúci sa v areáli pevnosti Peristera v meste Peštera v Pazardžickej oblasti v južnom Bulharsku.
Iné názvy
V literatúre sa vyskytujú aj názvy Severovýchodný chrám-veža, Chrám svätej Petky , Chrám-veža svätej Petky , alebo '''Veža č. 5'''
Dejiny
Chrám bol postavený prestavbou pôvodnej obrannej veže v hradbách pevnosti pri obnove a rozširovaní pevnosti v prvej polovici 6. storočia počas panovania byzantského cisára Justiniána I.
Samotná pôvodná veža bola postavená v priebehu 4. storočia.
Severovýchodný chrám bol pri vykopávkach odkrytý neskôr ako Juhovýchodný chrám pevnosti.
Charakteristika
Chrám-veža mal okrem duchovného významu aj dôležitú strategickú a obrannú funkciu.
Ide o jednoloďovú stavbu s apsidou. Dĺžka budovy dosahuje 7 metrov a šírka 7,2 metra, apsida dosahuje dĺžky 3 metre. Odchýlka pozdĺžnej osi chrámu voči smeru východ západ je 5° 8'.
V chráme boli objavené pozostatky fresiek, mramorové kúsky nádob určených na svätenú vodu a antické škridle dekorované krížmi.
Reštaurácia
Počas reštaurátorského zásahu bol chrám čiastočne obnovený s použitím moderných stavebných materiálov. Múry boli postavené v pôvodnej hrúbke a priestor nad konchou apsidy bol zaklenutý valenou klenbou. Počíta sa s budúcou resakralizáciou objektu.
Pamiatková ochrana
Chrám je pamiatkovo chránený v rámci areálu pevnosti Peristera, ktorá má od roku 2011 pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu.
Coubron
Coubron je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dugny
Dugny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Bašnov
Lokalita sa prekrýva s územím sústavy Natura 2000 a územím európskeho významu Střížovice vyhláseného v roku 2004 na ploche 29,55 ha.
Poloha
Bašnovská mokraď leží asi 0,3 km juhovýchodne od obce Střížovice, 7 km od mesta Kroměříž v katastrálnom území Střížovice. Nadmorská výška 185190 m. Geomorfologicky Bašnov leží v Hornomoravskom úvale, v oblasti Západnej Vněkarpatskej zníženiny.
Charakter
Ide o bezodtokovú oblasť s povodím 2,1 km, ktorá sa nachádza v plytkej prirodzenej depresii v nive rieky Moravy. Vlastnou mokraďou prechádzajú 3 melioračné kanály, ktoré sa spájajú v jeden tok zvaný Panenská. Ten potom ústi z pravej strany do rieky Moravy pri obci Kvasice. Bašnovská mokraď je pozostatkom niekdajších močiarov zostávajúcich po regulácii rieky Moravy. Celková rozloha mokrade aj s ochranným pásmom je 46 ha, z toho väčšia polovica je mokraďou, ktorej rozširovanie alebo ústup súvisí s množstvom atmosférických zrážok. Najcennejší mokraďový biotop sa nachádza v najnižšej časti lokality a má výmeru okolo 6 ha. Dominantnými druhmi rastlín sú tu trsť obyčajná, pálka širokolistá, chrastnica trsteníkovitá, a rôzne druhy ostríc. Na južnú stranu mokrade nadväzuje svah, ktorý porastajú ovocné sady.
Geológia
Geologické podložie tvoria paleogénne horniny oligocénu těšnovickej fácie (vápnité ílovce a lávky pieskovcov), na ktorých ležia nevápnité aluviálne uloženiny holocénneho pôvodu. Pôdy sú prevažne hlinité až ílovitohlinité a ílovité, prevažuje typ lužného gleja. Pôdy sú bezvápnité, slabo až stredne kyslé, obsah humusu v dôsledku vylúhovania je slabý, poddrnové vrstvy väčšinou bez humusu.
Bezstavovce
Okrem vtákov je táto lokalita významná z hľadiska výskytu rôznych druhov bezstavovcov (napr. 10 druhov vážok, nájdený aj kriticky ohrozený štítovec jarný (Lepidurus apus)).
Obojživelníky
Bolo tu nájdených celkom 10 druhov obojživelníkov, z toho 2 kriticky ohrozené, 5 silne ohrozených a 2 ohrozené druhy. Vyskytuje sa tu mlok bodkovaný (Triturus vulgaris), mlok hrebenatý (Triturus cristatus), kunka červenobruchá (Bombina bombina), hrabavka škvrnitá (Pelobates fuscus), ropucha bradavičnatá (Bufo bufo), ropucha zelená (Bufo viridis), rosnička zelená (Hyla arborea), skokan hnedý (Rana temporaria), skokan ostropyský (Rana arvalis) a skokan štíhly (Rana dalmatínca). Počtom druhov (10) je Bašnov jednou z najbohatších lokalít obojživelníkov na Kroměřížsku (rovnako bohatá je neďaleká Kavkova tůň v prírodnom parku Záhlinické rybníky. V blízkej Tlumačovskej tůňke potom žije sedem druhov obojživelníkov). Vodné plochy mokrade však v suchých rokoch úplne vysychajú, čo pôsobí veľmi negatívne na tunajšie spoločenstvá.
Vtáky
V minulosti bolo preukázané tiež hniezdenie ohrozenej potápky malej (Tachybaptus ruficollis), potápky chochlatej (Podiceps cristatus) a potápky čiernokrkej (P. nigricollis), husi divej (Anser anser), ohrozenej kačice chripľavky (Anas strepera), ohrozenej kačice chrapky (A. crecca), silne ohrozenej kačice chrapačky (A. querquedula), kačice lyžičiarky (A. clypeata), hrdzavky potápavej (Netta rufina), chochlačky sivej (Aythya ferina), chochlačky bielookej (A. nyroca), chochlačky vrkočatej (A. fuligula), hlaholky severskej (Bucephala clangula), chriašteľa vodného (Rallus aquaticus), lysky čiernej (Fulica atra), sliepočky vodnej (Gallinula chloropus), cíbika chochlatého (Vanellus vanellus), kulíka riečneho (Charadrius dubius), kalužiaka červenonohého (Tringa totanus), brehára čiernochvostého (Limosa limosa), močiarnice mekotavej (Gallinago gallinago), čajky smejivej (Larus ridibundus), trasochvosta žltého (Motacilla flava), ohrozeného svrčiaka slávikovitého (Locustella luscinioides), trsteniarika veľkého (Acrocephalus arundinaceus) a sedmohláska obyčajného (Hippolais icterina).
V čase plného zavodnenia mokrade a pri terajšom intenzívnom obhospodarovaní väčšiny okolitých vodných plôch sa na túto lokalitu sťahujú vtáčie druhy, ktoré sú citlivé na vyrušovanie a na silné znečistenie hnojením. V takom prípade je Bašnov úžasná lokalita s výskytom mnohých vtáčích druhov. Môže tu byť v tú dobu prakticky čokoľvek. Podľa prieskumov ornitofauny bolo v oblasti medzi Kroměřížom, Hulínom a Kvasicami celkom zistených v rokoch 1972 až 2001 vyše 270 druhov vtákov!
Cicavce
Z cicavcov tu žijú srnec lesný (Capreolus capreolus), zajac poľný (Lepus europaeus), ondatra pižmová (Ondatra zibethicus) a hryzec vodný (Arvicola terrestris).
História ochrany
Bašnovská mokraď bola v 70. rokoch 20. storočia vyhlásená chráneným prírodným výtvorom.
Od 90. rokov 20. storočia bola opakovaná snaha o vyhlásenie plochy prírodnou pamiatkou, čo sa nedarilo pre veľký počet vlastníkov pozemkov.
V roku 2004 bola na území vyhlásená Európsky významná lokalita Střížovice sústavy Natura 2000.
Bašnov predstavuje prirodzené, nie však už pôvodné, ale druhotne vzniknuté, zmenené stanovištia s pomerne veľkou druhovou biodiverzitou. Nachádza sa uprostred kultúrnej krajiny, v ktorej sú ostrovkovite rozmiestnené malé fragmenty posledných prírodných spoločenstiev. Súhrnne bolo doteraz v mokradi zistených 74 osobitne chránených druhov živočíchov, z toho 22 druhov kriticky ohrozených, 30 druhov silne ohrozených a 22 druhov ohrozených. Za celú dobu sledovania mokrade rôznymi autormi tu bolo zistených 141 druhov vtákov, z toho 58 druhov hniezdiacich. Z hľadiska ochrany prírody strednej Moravy má teda táto lokalita mimoriadny význam.
Lesníctvo
Lokalita je bezlesná. Časť plochy je porastená vŕbami.
Management
Mokraď Bašnov je z hľadiska ochrany prírody veľmi cenným územím, ktoré doteraz nemá žiadny management ochrany.
Ohrozenie a ochrana územia
Mokraď je ohrozená eutrofizáciou z poľnohospodárskej výroby a znečistením z odpadových vôd. Veľký problém z hľadiska ochrany tunajšej populácie vzácnych druhov obojživelníkov (ale aj mnohých druhov vtákov) predstavuje vysychanie lokality v niektorých rokoch. Najväčšie nebezpečenstvo pre lokalitu spočíva však v úplne nekontrolovateľnom agresívnom zarastaní vodnej plochy trstinou a s tým súvisiacim zazemňovaním. Ďalším ohrozením sú náletové dreviny, ktoré môžu príliš zatieňovať vodné toky a plochy.
Územie je využívané miestnym poľovníckym združením, ktoré tiež zaisťuje občasné presekávanie rákosia.
História využívania územia
Predtým sa na tomto pozemku striedali kultúry poľnohospodárskych plodín, v južnom cípe, ktorý bol vždy silno zamokrený, sa voda prečerpávala poľným čerpadlom.
Arlos
Arlos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dobsonov ďalekohľad
náhľad|Komerčne vyrobený 10″ Dobson náhľad|4,5″ LightBridge Mini Dobson
Dobsonov ďalekohľad (skrátene Dobson) je Newtonov ďalekohľad namontovaný na „debničkovej“ azimutálnej montáži. Spopularizoval ho John Dobson v roku 1965. Dobsonovej „debničkovej“ montáži sa pripisuje zväčšenie veľkosti ďalekohľadov dostupných amatérskym astronómom. Dobsonove ďalekohľady sa vyznačujú zjednodušenou mechanickou konštrukciou, ktorú je možné ľahko vyrobiť z dostupných komponentov a vytvoriť veľký, prenosný a lacný ďalekohľad. Dizajn je optimalizovaný na pozorovanie slabých objektov hlbokého vesmíru, ako sú hmloviny a galaxie. Tento typ pozorovania vyžaduje veľký priemer objektívu s relatívne krátkou ohniskovou vzdialenosťou a prenosnosť na menej svetelne znečistené miesta.
Batwoman
Batwoman (doslova: netopieria žena) môže byť:
Kováčovský potok (prítok Žitavy)
Prameň
Pramení v v centrálnej časti územia obce Tehla na juhozápadnom okraji lesa Chrenové a lesa aj poľa Kováčová a na okraji poľnohospodárskeho extravilánu severne od intravilánu obce v okrese Levice v Nitrianskom kraji.
Opis toku
Od prameňa tečie v regulovanom koryte v smere severozápadozápadne, v mení smer na severozápadoseverný a pokračuje v regulovanom koryte v poľnohospodárskom extraviláne, v  priberá bezmenný pravostranný prítok a mení smer na západný, ľavým brehom obteká pole Domovina. Je lemovaný príbrežnou vegetáciou, v podteká cestu z Tehly do mesta Vráble, ľavým brehom obteká samotu Kováčová, preteká cez les aj pole Kováčová. V opúšťa územie obce Tehla a vteká na územie mesta Vráble, pravým brehom obteká komplex agrofarmy živočíšnej výroby, pravým brehom obteká pole Trávnaté, preteká cez pole Farské, v  ústi do Žitavy a ako jej ľavostranný prítok. Pramení, preteká a ústi v území geomorfologického podcelku Hronská pahorkatina. Pramení, preteká a ústi na pomedzí regiónov Tekov a Nitriansky región. Nemá dôležitejšie prítoky.
Pôvod názvu
Názov potoka má pôvod v názve samoty Kováčová, alebo v názve lesa aj poľa Kováčová, v extraviláne obce Tehla, v priestore ktorých v hornej časti svojho toku od prameňa potok preteká. Z názvu samoty resp. z názvu lesa aj poľa po rozšírení o adjektívny formant -ský a po kombinácii so všeobecným podstatným menom potok s významom menší prirodzený vodný tok bolo utvorené dvojčlenné hydronymum atributívneho typu (dvojčlenný determinatívny názov so zhodou) zložené z prídavného mena a z podstatného mena Kováčovský potok. Priorita názvu samoty alebo názvu lesa aj poľa je ešte predmetom ďalšieho výskumu. Názov vodného toku bol štandardizovaný v roku 1978. Názov samoty Kováčová bol štandardizovaný v roku 1981. V priestore slovenskej hydronymie vodných tokov hydronymum Kováčovský potok nie je jedinečným hydronymom (2023-03-31), existujú štyri potoky s týmto štandardizovaným názvom.
Majstrovstvá Ázie vo futbale 2015
Majstrovstvá Ázie vo futbale 2015 boli 16. ročníkom Majstrovstiev Ázie vo futbale, medzinárodného futbalového turnaja pod hlavičkou Ázijskej futbalovej konfederácie. Turnaj sa konal v Austrálii od 9. do 31. januára 2015. Obhajcom titulu bolo Japonsko.
Turnaj vyhrala Austrália ktorá vo finále porazila Južnú Kóreu 2:1 po predĺžení. Austrália sa stala prvým mužským tímom ktorý sa stal majstrom dvoch konfederácii po štyroch titulov Austrálie na Oceánskom pohári národov: 1980, 1996, 2000 a 2004 sa stala majstrom aj ázijského kontinentu.
Austrália sa víťazstvom na turnaji kvalifikovala na Pohár konfederácii 2017.
Kvalifikácia
náhľad|Kvalifikované tímy modrou farbou Na turnaj sa kvalifikovalo 16 tímov. Debut na turnaji zažila Palestína.
Finále
Víťazom turnaja sa stala Austrália.
Gournay-sur-Marne
Gournay-sur-Marne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Arnaud-Guilhem
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Mamut srstnatý
Mamut srstnatý (iné názvy: srstnatý mamut, mamut   , zastarano: ma(m)muth  , mammut , slon predpotopný , predpotopný slon , praveký slon , veľ-slon ; lat. Mammuthus primigenius alebo Mammonteus primigenius, staršie Elephas primigenius) je vyhynutý druh mamuta, ktorý žil od pleistocénu až do jeho zániku v ranom holocéne. Bol to jeden z posledných druhov mamutov, ktorý začínali druhom Mammuthus subplanifrons na začiatku pliocénu. Mamut srstnatý sa od Mammuthus trogontherii oddelil asi pred 400 000 rokmi vo východnej Ázii. Jeho najbližším existujúcim príbuzným je slon ázijský (Elephas maximus). Vzhľad a správanie tohto druhu patrí medzi najlepšie preskúmané z pravekých zvierat, pretože sa dochovali zmrazené pozostatky tiel na Sibíri a Aljaške, ako aj kostry, zuby, obsah žalúdka, trus a kresby zo života v pravekých jaskynných maľbách (Chauvetova jaskyňa, Combarelles a Font-de-Gaume). Pozostatky mamutov boli v Ázii dlho známe, než ich v 17. storočí objavili Európania. Pôvod týchto pozostatkov bol dlho predmetom diskusií a často sa vysvetľovali ako ostatky mýtickej bytosti. V roku 1796 Georges Cuvier identifikoval mamuta ako vyhynutý druh slona.
Caitriona Balfe
Caitriona Balfeová (* 4. október 1979, Monagham, Írsko) je írska herečka, známa z televízneho seriálu Cudzinka (od 2014).
Modeling
Balfeová začala s modelingom po tom, čo si ju všimol modelingový agent, keď zbierala peniaze na charitu v miestnom nákupnom centre. Keď mala 18 rokov, niekoľko mesiacov pracovala ako modelka v Dubline, neskôr získala príležitosť sa venovať modelingu v Paríži.
Herectvo
Počas pobytu v New Yorku si zahrala menšiu rolu vo filme Diabol nosí Pradu, z roku 2006. Neskôr sa rozhodla vrátiť k herectvu.
Mamut srstnatý
Vyhynutie
Projekt genómu mamuta bol dokončený v roku 2015. Podľa neho sa navrhlo viac spôsobov na oživenie mamuta, ale žiadny však nie je zatiaľ uskutočniteľný.
Na území Slovenska existuje viac ako 200 lokalít, kde sa našli pozostatky mamuta. Nachádzajú sa hlavne v náplavoch riek. Najkomplexnejšie zachovalá kostra mamuta srstnatého sa našla v Senci v roku 1961.
Caitriona Balfe
Herectvo
V septembri 2013 bol obsadená do hlavnej postavy, Claire Beauchamp Randall Fraser, v televíznom seriáli Cudzinka, na základe románov napísaných Dianou Gabaldon. Herecký výkon Balfeovej, bol vysoko pozitívne ohodnotený filmovými kritikmi a tiež získala niekoľko nominácii na viaceré filmové a televízne ocenenia.
V roku 2016 bola obsadená Jodie Foster, do jej filmu, s názvom Hra peňazí a v roku 2019 si zahrala po boku Christiana Balea, v akčnej dráme Ford vs. Ferrari.
Súkromný život
Od roku 2014, žila v Glasgowe, predtým žila v Los Angeles, kde sa začala profesionálne venovať herectvu, a v New Yorku, Paríži, Londýne, Miláne, Hamburgu a Tokiu, kým pracovala ako modelka. Okrem angličtiny hovorí po írsky a francúzsky.
V auguste 2019 sa Balfeová vydala za škóta Anthonyho „Tonyho“ McGillom, s ktorý má syna, narodeného v roku 2021.
Vianočné koncerty
Vianočné koncerty je koncertný album s vianočnou, či zimnou tématikou, ktorý nahrali operný spevák Peter Dvorský a slovenský rockový spevák Pavol Habera. Tento album v roku 1998 vydalo hudobné vydavateľstvo Polydor.
Výroba albumu
Výroba albumu je výsledkom úsilia viac ako dvoch stovák ľudí...
Tondo
Tondo môže byť:
L’Île-Saint-Denis
L’ Île-Saint-Denis je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Leoš Mareš
Leoš Mareš (* 27. apríl 1976, Beroun, Česko) je český moderátor, herec.
Kariéra
Od roku 1998 uvádza Ranní show Evropy 2 s Patrikom Hezuckým. Moderoval tiež zábavnú show Talentmania, spevácku súťaž Česko Slovenská Superstar, tretiu sériu Česko hledá Superstar, súťaž Big Brother, hitparádu Eso, X Factor, Hlas Česko Slovenska, či slávnostné vyhlásenie ankety Český slavík a Ceny Anděl 2012 a 2014. Leoš Mareš usadol tiež do poroty v show Česko Slovensko má talent, v ktorej vystriedal herca Martina Dejdara.
Jeho prvý odmoderovaný príspevok bol v relácii Prásk – drby ze showbyznysu. Nahral tiež štyri albumy, na ktorých sa okrem iného nachádzajú aj duety s Martinou Balogovou či Terezou Kerndlovou. Sám seba nepovažuje za speváka. Dňa 11. januára 2010 bol vymenovaný šéfredaktorom týždenníka Spy, kde pôsobil len dva týždne.
V roku 2015 mal svoju vlastnú talk show a zúčastnil sa s Katarínou Štumpfovou súťaže Českej televízie s názvom StarDance ...když hvězdy tančí, kde došiel do 8. kola.
Osobný život
Študoval na Gymnáziu Joachima Barranda v Beroune a pokračoval na ZČU (pobočka v Chebe), štúdium ale nedokončil. V mladosti sa venoval tancu v rámci tanečnej skupiny R. A. K. v Beroune. Dňa 12. júla 2008 si vzal Moniku Poslušnú, s ktorou má synov Jakuba a Matěja. S manželkou sa ale rozviedol a v roku 2018 sa oženil s Monikou Koblížkovou, ktorá prijala priezvisko Marešová.
Eukalyptus
thumb|Eucalyptus bridgesiana
Eukalyptus (zastarano blahovičník; nesprávne austrálsky gumovník; lat. Eucalyptus) je rod rastlín z čeľade myrtovité.
Sú to vždyzelené mohutné rýchlorastúce stromy pôvodne pochádzajúce z Austrálie (kde tvoria 95 % lesov) a Malajzie. Rastú na veľmi rozličných stanovištiach od púští po dažďové lesy v trópoch.
Majú veľký hospodársky, liečebný aj prírodoochranársky význam. Ich korene rýchlo odčerpávajú vodu z okolia. Pestujú sa najmä pre listy obsahujúce eukalyptový olej.
Známych je okolo 600 druhov, jednotlivé druhy sa botanicky veľmi ťažko rozlišujú. Najrozšírenejší druh v Austrálii je eukalyptus kamaldulský.
Druhy
Zoznam druhov rodu Eucalyptus
Trstenskí
Trstenskí bola pôvodne šoltýska rodina, neskôr šľachtický rod, ktorého po predkoch zdedené sídlo sa nachádzalo v mestečku Trstená na Orave. Cisár Ferdinand III. udelil erb a šľachtický titul potomkom tohto rodu, Andrejovi Trsztenszkému, jeho synom Andrejovi a Martinovi a jeho bratom Martinovi a Jurajovi v Bratislave 15. januára 1638. Od 18. storočia existencia tohto rodu bola dokumentovaná v Novohradskej, Sabolčskej a iných stoliciach.
Rod Trstenskí historicky používal formy priezviska Trsztenszky, Trsztyenszky, Trstenský a Trstenskí.
Dejiny rodu
Schvankomir, notár uhorského palatína Ladislava Opoľského, udelil v roku 1371 Jánovi Hertelovi  právo založiť v chotári Tvrdošína novú osadu. Ján Hertel a jeho potomkovia sa stali dedičnými richtármi (scultetus, advocatus) novozaloženého mesta. Hertel pravdepodobne pochádzal zo sliezskej osady Einseidel a rod Trstenskí priamo pochádzal alebo bol genealogicky spriaznený s rodom Hertel alebo je to dokonca ten istý rod, ktorého príslušníci len nahradili svoje staré priezvisko novým, ktoré odvodili od názvu mesta Trstenej, kde už tri storočia žili a vlastnili pomerne rozsiahle majetky.
Erb rodu
Erbom rodu je podľa armálnej listiny v modrom poli na zelenej pažiti doprava otočený zlatý grif s vyplazeným jazykom, otvorenými krídlami a spusteným chvostom, ktorý drží v pravom pazúre tri šípy hrotmi na hor. Na prilbe je v korune položené čierne zatvorené orlie krídlo so zlatou hviezdou v strede. Prikrývadlá sú modro-zlaté a strieborno-červené.
Le Bourget
Le Bourget je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Artigue
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Relačná databáza
Relačná databáza sa vyznačuje údajmi, ktoré sú uložené v tabuľkách; je zložená z viacerých tabuliek, ktoré sú navzájom prepojené – musia mať medzi sebou vzťahy, väzby.
Tabuľka (relácia) je súborom údajov, ktoré sa týkajú jednej oblasti; skladá sa z polí (stĺpcov) a záznamov (riadkov).
Le Pré-Saint-Gervais
Le Pré-Saint-Gervais je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Johan Gadolin
Johan Gadolin (* 5. jún 1760 – † 15. august 1852) bol fínsky chemik, fyzik a mineralóg švédskeho pôvodu, ktorý objavil prvý prvok vzácnych zemín - ytrium. Je po ňom pomenovaný prvok gadolínium a minerál gadolinit.
Narodil sa v Turku, kde na miestnej akadémii začal študovať matematiku. Neskôr svoj záujem presunul na chémiu a štúdiá ukončil na univerzite vo švédskej Uppsale. Od roku 1790 bol členom švédskej kráľovskej akadémie vied a od 1797 profesorom chémie na akadémii v Turku. Túto pozíciu zastával až do roku 1822. Bol jedným z prvých chemikov, ktorý zaviedol laboratórne cvičenia pre svojich študentov. Jeho laboratórium, ako aj mineralogická zbierka bola zničená pri požiari v 1827.
Le Raincy
Le Raincy je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Zoznam poslancov Nitrianskeho samosprávneho kraja (2017 – 2022)
Zoznam poslancov Nitrianskeho samosprávneho kraja vo volebnom období 2017 – 2022 obsahuje mená poslancov Nitrianskeho samosprávneho kraja, ktorí boli zvolení vo voľbách do orgánov samosprávnych krajov na Slovensku v roku 2017. V 54-člennom zastupiteľstve získala najviac mandátov ľavicovo-pravicová koalícia vtedajších vládnych strán MOST-HÍD, SNS a SMER-SD (17 poslancov). Mandáty ďalej získali strany SMK-MKP (14 poslancov), široká pravicová koalícia strán OĽANO, NOVA, OKS, ŠANCA, KDH a SaS (10 poslancov) a Kotleba – ĽSNS (1 poslanec). 15 poslancov bolo zvolených ako nezávislí kandidáti, čo predstavovalo oproti minulému volebnému obdobiu nárast o 11.
Prostozubce
Prostozubce alebo staršie málozubé (lat. Simplicidentata) môže byť:
HK Spartak Dubnica nad Váhom v sezóne 1995/1996
Sezóna 1995/1996 bola druhou dubnickou v najvyššej súťaži. Tím sa umiestnil na celkovom 8. mieste. Sezóna začala zápasmi Slovenského pohára. Dubnica v 1. kole vyradila klub HK Nitra po výsledku 5 : 2. V 2. kole narazila Dubnica na tím HC Košice a po prehre 1 : 5 v súťaži skončila.
Štvrťfinále Play-off
V druhej extraligovej sezóne skončila HK Spartak Dubnica nad Váhom po základnej časti na 7. mieste, čo bolo oproti minulej sezóne zlepšenie o jednu pozíciu. Aj tentoraz im na to stačilo 31 bodov. Keďže sa Trenčín oproti vlaňajšej sezóne zhoršil o jednu pozíciu, tak sa fanúšikovia na Považí opäť mohli tešiť na považské derby. V považskom derby sa však opakoval scenár z minulej sezóny. Aj tentoraz vyhral skúsenejší Trenčín 3 : 0 na zápasy (2 : 1, 8 : 1, 5 : 4). Sezóna sa opäť skončila pre Dubnicu vo štvrťfinále. V zápasoch o umiestnenie potom Dubnica prehrala s tímom HK Nitra 0 : 2 na zápasy (2 : 3 pp a 2 : 6) a s tímom Liptovského Mikuláša sa stretla o konečné 7. miesto. Po prehrách 0 : 2 na zápasy (2 : 4, 5 : 8) obsadila Dubnica konečné 8. miesto.
Jordánske národné futbalové mužstvo
Jordánske národné futbalové mužstvo reprezentuje Jordánsko na medzinárodných futbalových akciách ako sú Majstrovstvá sveta a Majstrovstvá Ázie vo futbale.
História
Futbalový zväz bol založený v roku 1949. Jordánsko sa nikdy nekvalifikovalo na Majstrovstvá sveta vo futbale. Zúčastnili sa štyroch ázijských šampionátoch a ich najväčší úspech je štvrťfinále v roku 2004 a 2011.
Národný park Hawaiʻi Volcanoes
Národný park Hawaiʻi Volcanoes (, doslova Národný park Havajské vulkány) je národný park na ostrove Havaj, na Havajských ostrovoch v USA založený v roku 1916.
V parku sa nachádzajú dva najaktívnejšie vulkány na svete Mauna Loa (4 170 m) a Kilauea (1 247 m), jeden z najmladších vulkánov na Zemi. V parku je možné vidieť vulkanické procesy a porozumieť tak vzniku Havajských ostrovov. Národný park siaha od pobrežia Tichého oceánu až k vrcholu vulkánu Mauna Loa. Krajinu tvoria tropické dažďové lesy a aridné lávové polia.
V roku 1987 bol park zapísaný na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1973
Kvalifikácia na Majstrovstvá Európy v basketbale mužov 1973 bola kontinentálna kvalifikácia v basketbale mužov, ktorú organizuje Európska basketbalová federácia (FIBA Europe). Zúčastnilo sa jej 15 európskych družstiev, ktoré súťažili o 4 postupové miesta na finálový turnaj. Kvalifikácia prebiehala od 6. do 18. mája 1973.
Priamy postup
Priamo postúpili družstvo hostiteľskej krajiny a 7 najlepších družstiev z Majstrovstiev Európy 1971:
Alojz Medňanský
Barón Alojz Medňanský - Mednyánszky de Medne et Medgyes (🇭🇺; * 20. apríl 1784, Martin-Priekopa – † 17. jún 1844, Hlohovec) bol uhorský šľachtic, štátny úradník a spisovateľ. Popri úradoch sa venoval aj histórii, štatistike, archeológii, publikačnej činnosti a národopisu.
Biografia
Pochádzal zo starobylej šľachtickej rodiny, ktorá vyvodzovala svoj pôvod z Medného v Trenčianskej stolici. Jeho otcom bol Ladislav Medňanský (17521792), ktorý zomrel, keď mal Alojz osem rokov, jeho matkou bola Jozefína z rodu Esterháziovcov (17561839). Detstvo prežil v Beckove pod dohľadom svojho starého otca Antona Medňanského. Študoval na piaristickom gymnáziu v Trenčíne, potom na slávnej škole Theresianum vo Viedni a napokon na Právnickej akadémii v Bratislave vyštudoval právo a filozofiu (štúdium ukončil v roku 1804).
Pôsobil pri Uhorskej dvorskej kancelárii vo Viedni a postupne tam získal vysoké štátne funkcie. Jeho prvou manželkou bola Mária Antónia Bolza (* 1789 – † 1810), s ktorou mali deti Karola, Jozefínu a Štefana. Jeho druhou manželkou sa v roku 1820 stala Agnesa Majláthová (* 1798 – † 1855), dcéra grófa Jozefa Majlátha (* 1735/37 – † 1810). Z tohto manželstva sa mu narodili tri deti (Hedviga, Gejza a Dionýz).
V roku 1830 sa vrátil do štátnej služby. Zastával rozličné vysoké úrady a politické i kultúrne funkcie (v roku 1830 napríklad pôsobil ako komisár v Budíne pre boj s cholerovou epidémiou). Od roku 1837 bol hlavným županom Nitrianskej stolice. V roku 1840 sa stal predsedom študijnej komisie pri Uhorskej kráľovskej miestodržiteľskej rade a zároveň predsedom jej cenzorského zboru. V roku 1842 bol menovaný aj za predsedu uhorskej expedície pri dvorskej komore vo Viedni.
Bol spoluzakladateľom a čestným členom Uhorskej akadémie vied, od 17. novembra 1830 bol členom jej predstavenstva a od 15. februára 1831 jej čestným členom.
Literárna a vedecká činnosť
Alojz Medňanský bol aj literárne činný a ťažisko jeho tvorby spočíva v kratších historických prácach, v ktorých predstavil osobnosti uhorských dejín alebo dejiny hradov, hlavne z územia dnešného Slovenska. Spoločne s priateľom barónom Jozefom Hormayrom začal v roku 1820 vo Viedni vydávať časopis Taschenbuch für die Vaterländische Geschichte (Knižka vlasteneckých dejín), ktorého súčasťou boli aj články historicko-vlastivedného charakteru o uhorských dejinách. Postupne v časopise Medňanský spracoval dejiny všetkých významnejších hradov v Uhorsku. Z jeho literárnych prác sú dnes najviac známe knihy Rozprávky, povesti a legendy z uhorského dávnoveku a cestopisné dielo Malebná cesta dolu Váhom.
Les Pavillons-sous-Bois
Les Pavillons-sous-Bois je francúzske mesto, ktoré sa nachádza v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France.
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v meste.
Gondwana Rainforests of Australia
Gondwana Rainforests of Australia (Gondwanské dažďové pralesy Austrálie) sú najstaršie dažďové lesy na svete, skupina chránených oblastí v austrálskych štátoch Nový Južný Wales a Queensland. Ročne ich navštívia 2 milióny turistov.
V roku 1987 boli zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Súhrnná plocha je 3 700 km². Pod ochranou UNESCO je približne 50 rôznych chránených území v 8 skupinách rozprestierajúcich sa medzi mestami Newcastle a Brisbane. Hoci dažďové pralesy pokrývajú približne 0,3% austrálskeho kontinentu, sú domovom približne 50% rastlinných rodov a 30% cicavcov a vtákov tohto kontinentu.
Dažďové lesy v minulosti pokrývali väčšinu kontinentu Gondwana a predstavujú tak jeden z najstarších typov rastlinných biotopov v Austrálii. Dažďové pralesy na východe Austrálie sú obrazne živou spojnicou s historickým vývojom vegetácie na Zemi. Len na málo miestach na Zemi sa vyskytuje toľko rastlín a živočíchov, ktoré sa relatívne nelíšia od svojich predchodcov (dnes vo forme skamenelín). Rastú tu paprade, ihličnany a ďalšie rody primitívnej formy rastlín, ktoré sú spájané so vznikom a rozširovaním kvitnúcich rastlín v období pred viac ako 100 miliónmi rokov. Zo zástupcov flóry možno menovať napr. pabuky, araukárie a eukalypty.
Villemomble
Villemomble je francúzske mesto vo východnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France. Má asi 28 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené.
Geografia
Susedné obce: Le Raincy, Gagny, Neuilly-sur-Marne, Neuilly-Plaisance, Rosny-sous-Bois, Bondy, Les Pavillons-sous-Bois.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Doprava
Villemomble je dostupné linkou RER E, autobusmi RATP číslo 114, 121, 145, 221 a 303 a električkou číslo 4.
Externé odkazy
Oficiálna stránka
Aspet
Aspet je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Garonne, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kylix (keramika)
náhľad|[[Atika (kraj)|Atický červenofigúrový kylix s erotickou scénou, cca 500 pred Kr., Inštitút umenia v Chicagu]] Kylix (kylix) je typ starogréckej keramickej nádoby na pitie. Kylix (mn. č. kylikes), široká plytká čaša s dvomi vodorovnými uchami na okraji, s obvykle vysokou nôžkou nad podstavcom (existovali aj varianty na nízkej nôžke), bol v starovekom Grécku najbežnejším druhom čaše na pitie. Vyrábal sa v rôznych formách a veľkostiach.
Počiatky jeho používania spadajú do doby bronzovej – mykénskej civilizácie, kedy však boli väčšinou hlbšie (takmer všetky najstaršie boli neskorohelladského pôvodu). Už v tom čase sa stala najobľúbenejším tvarom nádoby na pitie vína (zvyčajne riedeného s vodou). Najčastejšie sa používal počas 6. stor. pred Kr., koncom 5. stor. pred Kr. sa už vyskytoval menej. Maliarska výzdoba kyliku sa v tomto období sústredila predovšetkým na jeho dno (na maľbu kruhového tvaru, zvané tondo ), ktorá spočiatku bývala čiernofigúrová, neskôr sa nahradila červenofigúrovou.
Vzhľadom na to, že sa z nich najčastejšie pilo na sympóziach, námetom ich výzdoby boli často scény neviazanej sexuálnej zábavy, vracania, močenia (napr. obscénne scény z osláv dionýzií, bežným námetom bol aj boh vína Dionýzos a jeho satyrovia). Starovekí Gréci ešte nemali také obmedzenia, ktorými sa riadi sexuálny život kresťanov (napr. využívať služieb prostitútky bolo prijateľné aj keď bol muž ženatý ). Účastníci sympózií z nich pili víno a konverzovali. Keďže tieto vyobrazenia pri pití pokrývalo víno, odhaľovali sa v etapách. Muži si pri tom mohli klásť hádanky, rozprávať príbehy, spievať pijanské piesne alebo hrať hry. Jednou z obľúbených hier bol „kottabos“. Spočívala v tom, že hráči nechali na dne čaše trochu vína a triafali ho do vybraného terča. Na vonkajšom povrchu čaše boli niekedy zobrazené veľké oči, pravdepodobne tu išlo o žartovný námet. Podobnou vtipnou čašou je napr. aj Bomfordova čaša s veľkými očami, ktorej podstavec znázorňuje mužské pohlavné orgány.
Tvary a typy 6. a 5. stor. pred Kr.
Tvary a typy tohto obdobia rozdeľujeme na: atický s očami typu A, atickú B, C, na sianský typu A, B, gordionský, na Komast čašu, Droopovu čašu (nazvanú po britskom archeológovi Droopovi) a mnohé iné.
Gagny
Gagny je francúzske mesto vo východnej časti metropolitnej oblasti Paríža v departemente Seine-Saint-Denis, v regióne Île-de-France. Má asi 38 000 obyvateľov. Od centra Paríža je vzdialené.
Vývoj počtu obyvateľov
Počet obyvateľov
Automatická závlaha
Automatická závlaha alebo Automatické závlahové systémy je automatický systém na zavlažovanie určitej plochy. Slúži k zavlažovaniu rodinných záhrad, firemných areálov, parkov, verejných plôch, športovísk. Využíva sa, kde je žiaduce udržovať vitálnu zeleň, napríklad na trávnikoch či záhonoch. Zavlažujú sa kríky alebo zeleň v záhonoch alebo kvetináčoch. Pokiaľ je trávnik pravidelne polievaný tak, aby bol vitálny a pekný spotrebovaná voda je cca 20 litrov na meter štvorcový.
Technický princíp
Centrom automatickej závlahy je riadiaca jednotka, ktorá zabezpečuje automatickú prevádzku celého systému. Vysiela elektrické impulzy elektroventilom, aby sa otvorili. Riadiacou jednotkou sa ovláda časový interval, čas spustenia a doba zavlažovania. Voda sa rozvádza do jednotlivých odberných miest, ktoré sú umiestnené pod zemou. Na odberných miestach sú zavlažovače alebo postrekovače ktoré sa po spustení zavlažovania vysunú a rozprašujú vodu na trávnik. Po vypnutí zavlažovania sa opäť stiahnu pod úroveň terénu, aby neboli viditeľné a neprekážali napr. pri kosení. Na trhu je k dispozícii množstvo druhov a typov riadiacich jednotiek od viacerých výrobcov. Riadiaca jednotka môže byť okrem záhrady umiestnená v dome, garáži, na terase.
Elektroventily sa umiestňujú do rozvodnej skriny, šachty. Šachta je hlavným rozvodom celej závlahy. Šácht sa vyrába niekoľko druhov, pričom sa jednotlivé typy líšia svojou veľkosťou.
Na zavlažovanie záhonov a kríkov sa môže použiť aj kvapková závlaha. Ide o perforované hadice ukryté pod mulčovacou kôrou alebo štrkom, ktoré pomaly kvapkajú a vsakujú sa do pôdy smerom k rastlinám.
Zavlažovací systém môže byť pripojený aj k dažďovému senzoru, ktorý vyhodnocuje celkové množstvo zrážok a pri dostatočnom množstve zrážok (vopred nastavené množstvo zrážok) vypne celý zavlažovací systém, aby sa zabránilo plytvaniu vodou a zamokreniu trávnika. Systém je možné pripojiť aj k snímaču vlhkosti pôdy, ktorý zastaví zavlažovanie, ak je pôda príliš vlhká. Zavlažovací systém je ideálne nainštalovať počas budovania záhrady, najneskôr pred založením trávnika. Zavlažovanie možno nainštalovať aj v existujúcej záhrade, ale toto riešenie je zvyčajne zložitejšie a nákladnejšie.
Automatické závlahy sa pri realizácii umiestňujú do hĺbky 25 - 35 cm.
Spotreba
Denná spotreba vody a interval závaly je v závislosti od najvyššej dennej teploty.
Údržba automatickej závlahy
Aby boli automatické závlahy chránené pred mrazmi je nutné na zimu ich zazimovať. Pred spustením systému na jar je dôležité skontrolovať a prečistiť všetky trysky.
Výhody a nevýhody
Predovšetkým ide o praktické riešenie, ktoré šetrí čas. Postačí, že systém sa nastaví a automatická závlaha odvedie všetku prácu. Nie je potrebné pri tom stáť, trávnik strážiť, počítať každú kvapku. Zavlažovať sa môže napr. v noci, počas dovolenky. Kvalitná automatická závlaha šetrí nielen čas, ale aj vodu. Ak je postrekovanie správne nastavené, trávnik kropí rovnomerne a cielene. Nedochádza tak k zbytočne nadbytočnej spotrebe vody.
Najväčšou nevýhodou automatických závlah je počiatočná investícia. Cena celého systému nie je práve najnižšia, ale návratnosť je veľmi vysoká. Navyše vybudovaný systém nie je prenosný, čo komplikuje neskoršie stavebné úpravy záhrady, zmenu jej usporiadania a využitia. Každá automatická závlaha sa po čase zúročí, nehovoriac o tom, že ušetrí kvantum času.
Poštár
Poštár môže byť:
Katedrála Premenenia Pána (Cefalù)
Katedrála Premenenia Pána alebo Katedrála v Cefalù  je románska katedrála, basilica minor v meste Cefalù, v dnešnej provincii Palermo na Sicílii. Ide o stavbu so zmesou pápežského, islamského, byzantského a normanského románskeho štýlu. V roku 2015 bola zapísaná spolu s arabsko-normanským Palermom a katedrálou v Monreale na zoznam svetového dedičstva UNESCO.
Katedrálu založil v roku 1130 sicílsky kráľ Roger II. Z jeho doby pochádza transept a tabernákulum. Na stavbu kráľa, ktorý mal v úmysle katedrálu využiť ako miesto posledného odpočinku normanských sicílskych kráľov, trochu skromnejšie nadviazali králi z dynastie Staufovcov. V rokoch 11801240 bola postavená hlavná loď katedrály a fasáda. Mozaiky sú zrejme dielom miestnej byzantskej mozaikárskej školy.
Počtár
Počtár môže byť: