cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andromachos z Ambrakie
Andromachos z epirskeho mesta Ambrakia si na 180. olympijských hrách v roku 60 pred Kr. vydobyl veniec víťaza v behu na jedno stadion. V Olympii boli víťazi hier korunovaní olivovým vencom zo stromu rastúceho v Diovom posvätnom okrsku, ale Andromacha ocenili aj poctou celogréckeho meradla, a to tak, že 180. olympiádu nazvali jeho menom. Na olympijských hrách totiž beh na vzdialenosť jedného stadia považovali za hlavné preteky a menom víťaza tejto disciplíny sa každá olympiáda označovala. Meno olympionika Andromacha zaznamenal staroveký historik Eusebios z Kaisareie v zozname olympijských víťazov (víťazov stadiodromu od 1. až po 249. olympiádu), ktorý je súčasťou jeho diela Kronika. Tento zoznam vyhotovoval na začiatku 4. storočia, a to hlavne z písomností Iulia Africana, autora diel, zachovaných prevažne vo fragmentoch.
Carrauntoohil
Carrauntoohil je s výškou najvyšší vrch na území Írska. Nachádza sa v grófstve Kerry v pohorí Macgillycuddy's Reeks. Na vrchole sa nachádza 5 metrov vysoký železný kríž.
Mérignat
Mérignat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ain, v regióne Rhône-Alpes.
Polohopis
Mérignat má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Mérignat má 136 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Saint-Maurice-en-Trièves
Saint-Maurice-en-Trièves je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Toll-like receptor
náhľad|Toll-like receptor 3; v jeho štruktúre sú viditeľné naviazané rôzne pomocné skupiny, hlavne cukorné zložky Toll-like receptory (TLR) sú evolučne konzervované transmembránové receptory zohrávajúce kľúčovú úlohu v prirodzenej imunitnej odpovedi. Sú súčasťou receptorov rozoznávajúcich molekulárne vzory (patern recognition receptors, PRR) a primárne sa vyskytujú na bunkách imunitného systému, ako sú makrofágy, dendritické bunky, neutrofily, mastocyty a B-lymfocyty. Rovnako ich však môžeme nájsť aj na bunkách neimunitného pôvodu ako sú fibroblasty alebo bunky epitelu. Pôsobia ako významné senzory na prítomnosť patogénov alebo poškodenia vlastných buniek a tkanív. V prípade rozoznania patogénu sú schopné aktivovať prirodzený imunitný systém a produkciu množstva prozápalových molekúl ako sú cytokíny, interferóny alebo antimikrobiálne peptidy. U ľudí poznáme 10 funkčných TLR označených TLR110, ktoré sa nachádzajú, buď na bunkových povrchoch (plazmatická membránaTLR1, 2, 4, 5, 6), alebo sú lokalizované na intracelulárnych membránach (endoplazmatické retikulum, endozomálna membránaTLR3, 7, 8, 9). Väčšina cicavcov, až na drobné výnimky, zdieľa rovnaký repertoár pre TLR. U myší napríklad poznáme aj TLR 11, 12 a 13 ktoré u ľudí absentujú.
História toll-like receptorov
Prvé náznaky, že receptory, ako sú TLR existujú siahajú do roku 1989, kedy Charles Janeway prvý raz vyslovil predpoklad, že existuje receptor prirodzenej imunity rozoznávajúci molekulárne vzory (PRR) hrajúci významnú úlohu v prepojení prirodzenej a adaptívnej imunity. Trvalo, však, ešte niekoľko rokov kým sa spomínané receptory podarilo objaviť a popísať. V roku 1991 bolo zistené, že molekula IL-1R1 (receptor pre IL-1, o ktorom sa vedelo, že disponuje pyrogénnymi účinkami a podieľa sa na aktivácii T lymfocytov) je homologická s cytoplazmatickým proteínom vyskytujúcim sa u druhu D. Melanogaster, ktorý sa nazýval Toll. Tento objav bol do značnej miery prekvapujúci, pretože jediná známa funkcia Toll proteínu zahŕňala riadenie dorzo-ventrálnej polarity vo vývoji embryí D. Melanogaster. Dorsal, jeden z proteínov aktivovaných práve cez Toll, rovnako hrajúci úlohu v určovaní dorzo-ventrálnej polarity sa zase ukázal, že zdieľa homologickú doménu s NF-κB, o ktorom sa vedelo že zohráva významnú úlohu v prozápalových dejoch u cicavcov. V roku 1994 sa podarilo objaviť N proteín u rastlín spojený s rezistenciou proti vírusu tabakovej mozaiky. Cytoplazmatická signalizačná doména pre N proteín sa ukázala byť podobná IL-1R1 a bola pomenovaná TIR (Toll- like resistance domain). Neskôr sa zistilo, že Toll dokáže aktivovať u drozofíl aj proteín Dif a tento sa po aktivácii translokuje s cytoplazmy do jadra a tam sa viaže na miesto podobné κB v promotore pre gén kódujúci mikrobiálny peptid cekropín. To viedlo k hypotézam, že Toll sa u drozofíl angažuje v obrane proti patogénom. Čo bolo definitívne v potvrdené v roku 1996, keď Bruno Lemaitre dokázal, že po mikrobiálnej infekcii bola spustená Toll signalizačná kaskáda a táto priamo aktivovala produkciu antimikrobiálneho peptidu drozomycín- za túto prácu bol neskôr odmenený aj Nobelovou cenou. V roku 1998 bolo definitívne popísaných 5 Toll homológov u cicavcov, spolu s ich významom pre prirodzenú imunitu, ktoré boli pomenované Toll-podobné receptory (TLR).
Funkcia
TLR sú základné molekuly, ktoré organizmom dovoľujú rozoznať nebezpečenstvo v podobe patogénnej hrozby, alebo endogénneho narušenia homeostázy. Medzi ich najvýznamnejšie funkcie zaraďujeme rozpoznávanie rozdielov medzi „self-vlastnými“ a „non-self- cudzími“ (patogénnymi) agensami. Ďalšiu významnú úlohu zohrávajú z hľadiska iniciácie fagocytózy a následnej okamžitej odpovede sprostredkovanej prirodzenou imunitou. Hrajú významnú úlohu pri aktivácii antigén prezentujúcich buniek, akými sú napríklad dendritrické bunky, a tým umožňujú premostenie medzi prirodzenou a adaptívnou imunitou. Stimulujú navodenie a reguláciu produkcie prozápalových cytokínov, ako aj interferónov a antimikrobiálnych peptidov. V neposlednom rade pomáhajú pri apoptóze infikovaných buniek a podieľajú sa aj na iniciácii opráv poškodených tkanív. Na druhej strane toll-like receptory môžu tiež predstavovať rizikové faktory pre patogenézu niektorých onemocnení a alergických onemocnení, čím sa stávajú aj potenciálnym cieľom pre terapeutické intervencie. Funkcie toll-like receptorov sú zabezpečené cez dva hlavné typy signalizačných kaskád: MyD88-závislú kaskádu a TRIF-závislú kaskádu, ktoré kulminujú v aktiváciu NF-κB dráhy, IRF dráhy a MAP kinázovej dráhy. Typ naviazaného ligandu a typ TLR, ktorý sa aktivuje rozhoduje o tom, ktorá signalizačná kaskáda bude spustená a aké produkty vzniknú.
Štruktúra
Štruktúrne sa toll-like receptory radia medzi transmembránové proteíny typu I a skladajú sa z troch domén: LRR doména ktorá sa skladá z mnohých na leucín bohatých repetícii (z anglického leucine rich repeats) a je orientovaná buď extracelulárne alebo smerom do lumen endoplazmatické retikula, kde je zodpovedná za rozoznávanie molekulárnych vzorovligandov, transmembránovej domény tvorenej jedným alfa-helixom, ktorá zodpovedá za lokalizáciu na bunke a cytoplazmovej TIR (Toll/IL1spoločná doména pre TLR aj interleukín 1) domény, ktorá v cytoplazme interaguje s ďalšími adaptorovými molekulami a iniciuje signalizáciu.
Ligandy
Ligandami pre toll-like receptory môže byť široká paleta mikrobiálnych produktov, ktoré sú pre patogénne organizmy esenciálne, avšak zároveň sa nevyskytujú u zdravých cicavčích buniek, alebo sa rovnako môže jednať o molekuly pochádzajúce z vlastného organizmu, ktorých expresia alebo neobvyklá lokalizácia indikuje bunkové poškodenie. Môžeme ich teda rozdeliť na ligandy endogénneho pôvodu a exogénneho pôvodu.
Exogénne
Molekulárne vzory mikrobiálnych štruktúr (PAMP), kam patria bakteriálne produkty (LPS, peptidoglykán, flagelín), kvasinkové produkty (zymosan) alebo vírusová RNA/DNA.
Signalizačné dráhy toll-like receptorov
Po naviazaní a rozoznaní konkrétneho ligandu je základnou úlohou toll- like receptorov spustiť vnútrobunkovú signalizačnú kaskádu, ktorá vyústi v aktiváciu robustnej antimikrobiálnej a prozápalovej reakcie v mieste infekcie alebo iného potenciálneho ohrozenia. Ligandom aktivované TLR sa priamo viažu na svoje adaptory vo vnútrobunkovom prostredí cez svoju TIR doménu. Medzi kľúčové adaptory radíme MyD88 (myeloid differentiation primary response 88) a TRIF ( TIR domain containing adaptor inducing interferon beta) ako aj MyD88 podobný adaptor ( MAL/TIRAP) a TRIF podobný adaptor (TRAM). Ich aktiváciou dochádza k maximalizovaniu odpovede sprostredkovanej TLR a zároveň konkrétny aktivovaný adaptor je kľúčový pre smerovanie imunitnej odpovede. Signál vedený cez MyD88 závislú alebo TRIF závislú dráhu (alebo sú obe aktivované súčasne) následne aktivuje množstvo ďalších adaptorových molekúl plniacich rôzne funkcie, ako sú kinázová aktivita, lešenie (scaffold) na podklade, ktorého sa odohrávajú reakcie molekúl, alebo ako regulátory kaskády.
MyD88 a MAL dráha
MyD88 závislá dráha je prvá signálna dráha, ktorá bola objavená, ako výsledok aktivácie TLR a uplatňuje sa u všetkých známych TLR okrem TLR 3. Molekula MyD88 sa skladá z troch častí: N terminálnej „domény smrti“ (death domain), strednej časti a C terminálnej TIR domény. Cez TIR doménu je MyD88 schopná reakcie s TIR doménou prítomnou na cytoplazmatickej časti TLR (TIR- TIR interakcia) a vytvorením tejto interakcie aktivuje kinázu IRAK4 (interleukin1 receptor asociated kinase).MAL adaptor interaguje s vnútornou stranou cytoplazmatickej membrány a pomáha pri lokalizácii MyD88, aby mohla správne reagovať s TLR. IRAK4 je aktivovaná prostredníctvom homotypickej interakcie cez doménu smrti (proteín- proteín interakcia). Aktivácia IRAK4 pritiahne a aktivuje IRAK1 a IRAK2, ktoré sa spoločne podieľajú na vytvorení takzvaného Mydozómového komplexu. Výsledkom tvorby spomínaného komplexu je aktivácie PI3K-Akt a MAPK adaptorov a tie sú spoločne zodpovedné za translokáciu transkripčného faktora C z cytoplazmy do jadra bunky. Výsledkom aktivity NF-κB je transkripcia NF-κB a AP1 závislých cytokínov ako sú TNF (tumor nekrotizujúci faktor) a IL6.
TRIF a TRAM dráha
TRIF je rovnako ako MyD88 adaptor vyznačujúci sa TIR doménou, zodpovedný za TLR signalizáciu MyD88 nezávislým spôsobom. Po aktivácii TRIF následne kaskáda pokračuje na adaptoroch TRAF6, TRAF3 a kináze RIP, ktoré spolu aktivujú TAK1 čo vedie k následnej aktivácii regulačného faktoru interferónov, konkrétne (IRF3). IRF3 je schopný sa po aktivácie translokovať z cytoplazmy do jadra, kde vystupuje ako transkripčný faktor a štartuje produkciu interferónov spolu s TNF. TNF je dôležitý pri navodení sekundárnej oneskorenej produkcie NF-κB. TRAM doména sa vyskutuje na membráne endozómu, kde podobným spôsobom ako MAL pomáha pri TLR- TRIF interakcii.
TLR3
Toll like receptor 3 je široko rozšírený medzi rôznymi skupinami stavovcov, kde bola jeho prítomnosť dokázaná na bunkách imunitného ako aj neimunitného pôvodu. Ako taký zohráva kľúčovú úlohu pri ochrane organizmu pred vírusmi. Jeho ligandom je dvojvláknová RNA (dsRNA), ktorá je považovaná za dôležitý medzičlánok vo vnútrobunkovom delení a maturácii množstva vírusov. Existujú však dôkazy, že aj RNA nevírusového pôvodu pochádzajúca z endogénneho priestoru (endogénna mRNA) alebo z vnútra nekrotizujúcich buniek je rovnako schopná aktivovať TLR3 a jeho signalizačnú kaskádu. V nestimulovaných bunkách sa TLR3 vyskytuje primárne v endplazmatickom retikule odkiaľ sa po stimulácii bunky dsRNA presúva do endozómu, aby mohol špecificky naviazať svoj ligand. Tento presun je primárne závislý na zmene pH endozómu, dimerizácii TLR3 a jeho reakcii s proteínom UNC- 93B vyskytujúcim sa na endozomálnej membráne. Kritickým krokom pri aktivácii signalizácie cez TLR3 je jeho tyrozínová fosforylácia, ktorá vyústi do aktivácie adaptorového proteínu TRIF. Potreba endozomálnej fosforylácie nie je potrebná v prípade ostatných TLR vyskytujúcich sa v endozóme (TLR7, TLR9) a je teda špecifická pre TLR3. Hlavným dôvodom pre tento rozdiel v aktivácii sú rozdielne signalizačné dráhy, kým TLR7 a 9 signalizujú cez MyD88 závislú, TRIF nezávislú dráhu, TLR3 signalizuje výlučne cez TRIF.
Bulvárna tlač
Bulvárna tlač (iné názvy: bulvár, zriedkavo: bulvárová tlač ; najmä pre tvrdú - čiže najhoršiu - bulvárnu tlač: žltá tlač ) je „špecifický typ tlače, komerčne zacielený na univerzálne masové publikum, ktorý v záujme obchodného úspechu rezignuje na dôsledne spravodajské zobrazenie reality a poskytuje publiku únikové témy, nesené negatívnou sémantikou“.
Podobný je pojem senzáciechtivá tlač, čo je periodická tlač sústreďujúca sa na senzácie alebo zveličujúca udalosti do podoby senzácie.
Na Slovensku medzi umiernených predstaviteľov bulvárnej tlače patrí denník Nový Čas.
Medzi znaky bulvárnej tlače patrí :
Diaľnica A2 (Francúzsko)
Diaľnica A2 je diaľnica v severnom Francúzsku.
Vedie z Combles v departmente Somme, kde križuje diaľnicu A1 a pokračuje severovýchodným smerom k belgickej hranici pri obci Saint-Aybert. Dokončená bola v roku 1972 a je súčasťou európskej cesty 19.
Hradová
Hradová môže byť:
Winchester (rozlišovacia stránka)
Winchester môže byť:
Diaľnica A3 (Francúzsko)
Diaľnica A3 je diaľnica v centrálnom Francúzsku.
Nachádza sa severozápadne od centra Paríža a vedie od Porte de Bagnolet po mestečko Gonesse, kde sa pripája na diaľnicu A1. Má iba 17 km a otvorená bola v roku 1969. Vedie po nej európska cesta 15.
Saint-Maurice-l’Exil
Saint-Maurice-l’Exil je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Burn It Down (Linkin Park)
„Burn It Down“ je skladba americkej rockovej skupiny Linkin Park. Skladba bola vypustená do rozhlasových staníc a tiež vo forme digital download, a to dňa 16. apríla 2012 ako hlavný singel z ich piateho štúdiového albumu Living Things. Skladbu napísala celá skupina a produkoval ju spoluvokalista Mike Shinoda a Rick Rubin, ktorý tiež koprodukoval albumy Minutes to Midnight (2007) a A Thousand Suns (2010).
Hudobné video režíroval turntablista skupiny Joe Hahn.
Zoznam skladieb
CD, iTunes exclusive EP
Univerzita Komenského v Bratislave, Vysokoškolské mesto Ľudovíta Štúra – Mlyny
'''Vysokoškolské mesto Ľ. Štúra – Mlyny UK''' (v minulosti tiež Študentské domovy a jedálne Ľudovíta Štúra, skrátene ŠDaJ ĽŠ) je ubytovacie zariadenie Univerzity Komenského. Nachádza sa v Slávičom údolí, okres Bratislava IV, časť Karlova Ves, na okraji chránenej krajinnej oblasti Malé Karpaty – Sitina.
Súčasťou komplexu vysokoškolského mesta patriacemu Univerzite Komenského sú internáty Mlynská Dolina (tzv. Átriové domky), internát Ľudovíta Štúra a Manželský internát. Najvýznamnejší z nich je komplex Átriových domkov, ktoré boli realizované v rokoch 1969-1977 podľa návrhu architekta Vladimíra Dedečka.
Internát Ľ. Štúra („Výškové bloky“, „Štúrak“)
Pozostávajú z dvojice výškových obytných budov s asi 14 nadzemnými podlažiami, ktoré sú prepojené spoločnou halou. Tieto výškové budovy pochádzajú z kópie projektu, ktorý bol najprv realizovaný vo Švajčiarsku a ktorého mottom bolo Corbusierovské „stroj na bývanie“.
Vo výškových blokoch sú študenti ubytovaní v bunkách po desať. Každá bunka má 4 izby (v dvoch bývajú traja a v dvoch dvaja študenti) kúpeľňu so sprchou a toaletou.
Átriové domky
Jedná sa o mozaiku z osemnástich navzájom prepojených (na horizontálnej úrovni podlaží) átriových domkov (označené A až T). Sú to štvorpodlažné objekty s terasovitým charakterom a s typickými átriami. V átriových budovách sú študenti ubytovaní prevažne po troch, na niektorých blokoch po dvoch alebo po jednom. Pôvodne boli izby určený výlučne pre dve osoby, avšak časom boli z kapacitných dôvodov rozšírené. Časť izieb na poschodí sú jednoposteľové. Sprchy a sociálne zariadenie sú spoločné pre jedno poschodie. Časť komplexu prešla rekonštrukciou a má napr. aj inštalovaný internet. Átriové domky sú povestné tým, že boli postavené na nejednotnom geologickom podklade. To spôsobovalo poklesy základov v častiach stavby a tým aj rôzne poruchy v jej prevádzke.
Medzi objektami vznikli átriá - priestory na oddych a rekreáciu. Samotné objekty majú v jadre situované hygienické a spoločenské priestory s kuchynkou, okolo ktorých sú rozložené izby pôvodne jedno a dvojlôžkové, ktoré sa zmenili z dôvodu nepostačujúcich kapacít na dvoj a trojlôžkové. Na Átriových domkoch ("Átriakoch") majú svoje sídlo aj študentské organizácie Integrity Life, z.ú. (InLife), evanjelické Univerzitné pastoračné centrum MOSTY (UPC MOSTY) a nachádza sa tu aj Univerzitné kultúrne centrum (UKC). Tiež niektoré firmy majú svoje lokálne pobočky priamo v budovách Átriakov.
Chočské podhorie
Chočské podhorie je geomorfologickou časťou Liptovskej kotliny. Zaberá pás územia na severozápad od Liptovskej Mary, severovýchodne od Ružomberka.
Univerzita Komenského v Bratislave, Vysokoškolské mesto Ľudovíta Štúra – Mlyny
Nový objekt („Manželský internát“)
Najnovším komplexom ŠDJŠ je dvojica budov – tzv. Manželských internátov. Ubytovanie je tu poskytované v 6-lôžkových bunkách tvorených troma 2-lôžkovými izbami (hygienické zariadenia v rámci bunky).
Chočské podhorie
Polohopis
Územie sa nachádza v západnej polovici Podtatranskej kotliny, na severozápadnom okraji podcelku Liptovská kotlina. Zjednodušene možno územie Chočského podhoria vymedziť údoliami Likavky na západe, Váhu na juhu a Kvačianky a Suchého potoka na východe. Na východe a juhu nadväzuje Liptovská kotlina časťami Matiašovské háje, Smrečianska pahorkatina a Liptovské nivy. V blízkosti Ružomberka susedí Šípska Fatra, podcelok Veľkej Fatry a severný okraj vymedzuje úpätie Chočských vrchov a ich častí Choč, Sielnické vrchy a Prosečné. Na severovýchode sa Chočského podhoria krátkym úsekom dotýka Sivý vrch, geomorfologická časť Tatier.
Zo severne situovaných Západných Tatier a Chočských vrchov tečú do Liptovskej kotliny viaceré vodné toky, z nich najvýznamnejšie sú Likavka, Teplianka, Sestrč a Kvačianka. Všetky ústia do rieky Váh, ktorej povodiu toto územie patrí. Východným okrajom vedie cesta II/584 (Liptovský Mikuláš – Zuberec), juhozápadnou časťou sa buduje diaľnica D1.
Univerzita Komenského v Bratislave, Vysokoškolské mesto Ľudovíta Štúra – Mlyny
Služby
Od roku 2003 sú internáty vo vlastníctve Univerzity Komenského v Bratislave, ktorá ich predtým ako majetok štátu mala v správe. Časť ubytovacích kapacít je určená na hotelové ubytovanie, časť ubytovacej kapacity ponúka celoročne ubytovanie aj neštudentom. Možnosti ubytovania sú aj v letných mesiacoch ako pre študentov, tak aj pre neštudentov.
Chočské podhorie
Ochrana územia
Severozápadná časť Liptovskej kotliny leží mimo ochranného pásma, či priamo územia Tatranského národného parku, ktorého okraj vedie hranicou časti Sivý vrch. Osobitne chránenými lokalitami sú chránený areál Sielnický borovicový háj, prírodná pamiatka Bešeňovské travertíny, Lúčanské travertíny a Skalná päsť, národná prírodná pamiatka Lúčanský vodopád a Liskovská jaskyňa, prírodná rezervácia Mohylky a Turícke dubiny. Severného okraja sa dotýka národná prírodná rezervácia Suchá dolina, Kvačianska dolina a Prosiecka dolina.
Turizmus
Atraktivitu tejto časti Liptovskej kotliny dáva široká paleta prírodných i historických zaujímavostí, ako aj blízkosť pútavých turistických cieľov. Medzi najnavštevovanejšie lokality v Chočskom podhorí patrí Liptovský a Likavský hrad, Archeoskanzen Havránok či Liskovská jaskyňa. Z prírodných lákadiel dominuje okolie kúpeľov Lúčky a susedné tiesňavy Suchej, Kvačianskej a Prosieckej doliny.
2. liga hádzanárov
2. liga hádzanárov je tretia najvyššia a zároveň v súčasnosti najnižšia slovenská hádzanárska súťaž mužov, ktorá prebieha od sezóny 1993/94. Organizuje ju Slovenský zväz hádzanej (SZH). Do sezóny 1996/97 niesla názov ''III. liga''. Víťaz, resp. víťazi, postupuje do 1. ligy hádzanárov, príp do baráže o ňu. Od sezóny 2013/14 sa súťaž neorganizuje.
Ant-Man
náhľad|[[Cosplayer inšpirovaný oblekom Ant-Mana]] Ant-Man je fiktívna postava komiksových príbehov vydávaných vydavateľstvom Marvel Comics. Pôvodným Ant-Manom bol Hank Pym, významný vedec, ktorý vyvinul látku, ktorá mu umožňuje meniť svoju veľkosť. Hank Pym bol stvorený triom, ktoré tvorili Stan Lee, Larry Lieber a Jack Kirby. Prvýkrát sa objavil v komikse Tales to Astonish #27 (január 1962); ako Ant-Man sa prvýkrát objavil v Tales to Astonish #35 (september 1962).
KTM
KTM Sportmotorcycle AG je rakúsky výrobca motocyklov, bicyklov a mopedov. Spoločnosť bola založená v roku 1934 inžinierom Hansom Trunkenpolzom v Mattighofene. Začala kovoobrábaním a bola nazvaná Kraftfahrzeuge Trunkenpolz Mattighofen. V roku 1954 začala spoločnosť vyrábať motocykle.
KTM je známa výrobou terénnych motocyklov, aj keď v posledných rokoch rozšírila výrobu na cestné motocykle.
História
Spoločnosť založil r. 1934 rakúsky inžinier Hans Trunkenpolz v Mattighofene. Začínal ako zámočnícky obchod a volal sa Kraftfahrzeug Trunkenpolz Mattighofen. V roku 1937 začal opravovať a predávať motocykle DKW, na ďalší rok aj Opel.
Produkcia motocyklov
Po druhej svetovej vojne začal Trunkenpolz rozmýšlať o výrobe vlastných motocyklov a prvý prototyp bol dokončený v roku 1953. Sériová produkcia začala v roku 1954, takmer všetky komponenty si vyrábal doma s výnimkou motorov, vyrábaných najčastejšie spoločnosťou Rotax. Len s 20 zamestnancami dokázal vyrobiť 3 kusy za deň.
Výroba prvého mopedu od KTM nazývaného Mecky bola spustená v roku 1957, nasledoval Ponny I v roku 1960 a Ponny II v roku 1962. Týmto sa začala produkcia motocyklov. Popritom bola KTM schopná vyrábať motocykle pre súťažné účely.
Kronreif zomrel v roku 1960 a Trunkenpolz o dva roky neskôr na infarkt. Názov spoločnosti sa znova zmenil na Krafträder Trunkenpolz Mattighofen keď jeho syn
Erich prevzal a riadil spoločnosť až do svojej smrti (1989). V tej dobe mala KTM okolo 180 zamestnancov a obrat ktorý predstavoval €3,5 Milióna.
V roku 1978 bola založená americká pobočka KTM North America Inc. v Lorain, Ohio. Medzinárodný obchod vtedy činil 72% obratu spoločnosti.
V roku 1980 bola spoločnosť premenovaná na KTM Motor-Fahrzeugbau KG.
Insolvencia a rozdelenie
Obrat zo skútrov a mopedov rýchlo padol a produkcia musela byť zastavená v roku 1988. V roku 1991 zastihli KTM veľké finančné problémy a vedenie spoločnosti
Saint-Maximin (Isère)
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Winchester
Winchester je historické katedrálne mesto a bývalé hlavné mesto kráľovstva Wessex a Anglického kráľovstva. Mesto leží v strede nemetropolitného okresu City of Winchester a je administratívnym stredisko grófstva Hampshire. Je situované na západnom konci pohoria South Downs pozdĺž rieky River Itchen.
Mesto vzniklo z rímskeho mesta Venta Belgarum. Medzi najznámejšiu pamiatku patrí jedna z najväčších katedrál v Anglicku Winchesterská katedrála. Mesto je sídlom univerzity a známej chlapčenskej školy Winchester College.
Premostenie Suezského prieplavu
náhľad|vpravo|Premostenie Suezského prieplavu náhľad|vpravo|Pohľad na pylóny z USS Deyo Premostenie Suezského prieplavu je časť elektrického vedenia, ktorá vedie ponad Suezský prieplav v Egypte. Elektrické pylóny sú so svojou výškou 221 metrov najvyššími stavbami v Egypte, čím predbehli vežu Burdž al-Káhira. Medzi pylónmi je vzdialenosť asi 600 metrov.
Premostenie Suezského prieplavu nie je jediná stavba, ktorá vedie cez prieplav. Cez prieplav vedie aj otočný Železničný most El Ferdan, 4 kilometre dlhý cestný Most cez Suezský prieplav alebo aj Tunel Ahmeda Hamdiho.
Premostenie bolo postavené v roku 1998 firmou STFA Enerkom-Siemens Consortium.
Diaľnica A18 (Taliansko)
Diaľnica A18 (tal. Autostrada A18) je diaľnica, ktorá vedie cez Taliansko, región Sicília. Spája mesto Messina s mestom Gela. Dnes je ešte takmer polovica úseku vo výstavbe do Modica, v prevádzke je zatiaľ do obce Ispica.
Saint-Michel-de-Saint-Geoirs
Saint-Michel-de-Saint-Geoirs je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Isère, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Rose Namajunasová
Rose Gertrude Namajunasová (* 29. jún 1992, Milwaukee, USA) je americká profesionálna bojovníčka zmiešaných bojových umení. V súčasnosti zápasí v organizácii Ultimate Fighting Championship (UFC), kde je bývalou dvojnásobnou šampiónkou ženskej slamovej váhy. Momentálne figuruje na druhom mieste UFC rebríčka najlepších bojovníčok slamovej váhy, a piatom mieste rebríčka najlepších ženských bojovníčok bez ohľadu na váhovú kategóriu (angl. pound-for-pound).
Saint-Michel-de-Saint-Geoirs
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rose Namajunasová
Detstvo a začiatky
Rose Namajunasová sa narodila 29. júna 1992 v Milwaukee v USA. Jej rodičia pochádzajú z Litvy a do Spojených štátov prišli v septembri 1991. Jej starý otec Algimantas Andriukonis bol úspešný wrestler ktorý vyhrával na národných šampionátoch v Litve a na súťažiach v Sovietskom zväze. Namajunasová pravidelne navštevuje svoju rodinu na Litve, a so starými rodičmi komunikuje po litovsky.
Namajunasovej otec Arturas, ktorý trpel schizofréniou, opustil rodinu keď bola Rose dieťa, a zomrel v Nemecku v roku 2008 na zápal pľúc keď mala 16. Jej mama bola klaviristka. Má jedného staršieho brata menom Nojus, ktorý rovnako ako ona zápasí v MMA. Namajunasová sa zmienila že v detstve bola obeťou sexuálneho zneužívania, no dodala že nechce hovoriť o špecifických detailoch.
Začiatky
Namajunasová debutovala v MMA ako amatérka v roku 2010. Nazbierala neporazenú bilanciu štyroch výher, pričom dve z nich boli prostredníctvom TKO v prvom kole, a dve boli na body. V tomto období trénovala pod vedením Grega Nelsona v Minnesota Martial Arts Academy.
Invicta Fighting Championship
Namajunasová uskutočnila svoj profesionálny debut 5. januára 2013 v ženskej MMA organizácii Invicta proti Emily Kaganovej. Po dvoch tesných kolách zvíťazila na submisu uškrtením v treťom kole. Za svoj výkon získala ocenenie Submisia večera.
Vo svojom druhom profesionálnom zápase čelila Kathine Catronovej na Invicta FC 5: Penne vs. Waterson. Namajunasová vyhrala na submisiu pákou na lakeť v stoji (tzv. flying armbar) v čase len 12 sekúnd prvého kola. Získala tým svoje druhé ocenenie za Submisu večera.
13. júla 2013 čelila neporazenej Tecii Torresovej na Invicta FC 6: Coenen vs. Cyborg. Zápas prehrala na body jednohlasným rozhodnutím.
The Ultimate Fighter
11. decembra 2013 bolo oznámené že Namajunasová podpísala zmluvu s UFC a bude jednou z šestnástich súťažiacich v dvadsiatej sérii ich reality šou The Ultimate Fighter, ktorá mala turnajom určiť prvú šampiónku vtedy novootvorenej kategórie ženskej slamovej váhy.
V prvom kole turnaja porazila Alex Chambersovú submisiou uškrtením. Následne bola vybraná do tímu Gilberta Melendeza ako štvrtá v poradí.
V štvrťfinále čelila Joanne Calderwoodovej, ktorú porazila na kimura submisiu v druhom kole.
V semifinále bola jej súperkou Randa Markosová. Namajunasová opäť vyhrala kimura submisiou, tentoraz v prvom kole.
Vo finále turnaja, ktoré sa uskutočnilo 12. decembra 2014 na podujatí The Ultimate Fighter: A Champion Will Be Crowned Finale, čelila Carle Esparzovej v zápase o inauguračný titul UFC šampiónky slamovej váhy. Namajunasová jednostranný zápas prehrala na submisiu uškrtením v treťom kole.
Napriek tomu že prehrala vo finále, svojou účasťou v The Ultimate Fighter Namajunasová získala dve ocenenia, Výkon sezóny a Zápas sezóny, oba za jej zápas s Joanne Calderwoodovou.
Ultimate Fighting Championship
Namajunasová mala čeliť Nine Ansaroffovej 23. mája 2015 na UFC 187 - Cormier vs. Johnson. Na predzápasovom vážení Ansaroffová nesplnila váhu o 1.8 kilogramu, a bola penalizovaná 20 percent z jej honoráru za zápas v prospech Namajunasovej. Zápas bol celkom zrušený len pár hodín pred začiatkom samotného podujatia, po tom čo bolo rozhodnuté že Ansaroffová nie je zdravotne spôsobilá zápasiť kvôli chorobe. Ansaroffovej tím vysvetlil, že Ansaroffová ochorela na chrípku týždeň pred zápasom, a jej choroba bola zhoršená zhadzovaním váhy, čo ju prinútilo zhadzovanie predčasne zastaviť a eventuálne celkom zo zápasu odstúpiť. Namajunasovej bol za zrušený zápas vyplatený honorár v plnej výške vrátane výherného bonusu.
Namajunasová čelila Angele Hillovej 3. októbra 2015 na UFC 192 - Cormier vs. Gustafsson. Po tesných výmenách v postoji sa Namajunasovej podarilo Hillovú strhnúť na zem, kde ju začala škrtiť, nútiac svoju súperku odklepať v prvom kole.
O dva mesiace neskôr, 10. decembra 2015, Namajunasová nahradila zranenú Joanne Calderwoodovú v zápase proti Paige VanZantovej na UFC Fight Night 80 - Namajunas vs. VanZant. Po tom čo dominovala väčšinu zápasu, Namajunasová vyhrala na submisiu uškrtením v piatom kole. Jej víťazstvo jej získalo ocenenie za Výkon večera.
Jej ďalšou oponentkou bola vtedy ešte stále neporazená Tecia Torresová 16. apríla 2016 na UFC Fight Night 19 - Teixeira vs. Evans, v odvete ich prvého zápasu z roku 2013. Tentoraz Namajunasová Torresovú porazila na body jednohlasným rozhodnutím.
30. júla 2016 čelila Karoline Kowalkiewiczovej na UFC 201 - Lawler vs. Woodley, v zápase ktorý bol považovaný za titulový eliminátor. Kowalkiewiczová ju porazila nejednohlasným rozhodnutím. Ich zápas získal ocenenie Zápas večera.
Šampiónka slamovej váhy
Namajunasová čelila Joanne Jędrzejczykovej v zápase o titul UFC šampiónky slamovej váhy na podujatí UFC 217 - Bisping vs. St-Pierre, ktoré sa konalo 4. novembra 2017 v Madison Square Garden v New Yorku. Proti dovtedy neporaznej šampiónke bola považovaná za obrovskú outsiderku. Namajunasová Jędrzejczykovú knokautovala v prvom kole. Tento výsledok je mnohými označovaný ako jedno z najšokujúcejších víťazstiev v histórii ženského MMA, pričom išlo o vôbec prvú výhru na KO v jej kariére. Získala takiež ocenenie za Výkon večera. Na pozápasovej tlačovej konferencii sa Namajunasová vyjadrila, že svoju novonadobudnutú platformu šampiónky chce využiť na zvyšovanie povedomia o psychických chorobách.
V prvej obhajobe svojho titulu Namajunasová čelila opäť Jędrzejczykovej, v odvete ktorá sa uskutočnila 7. apríla 2018 na UFC 223 - Khabib vs. Iaquinta. Zápas vyhrala jednohlasným rozhodnutím. Zvyšok roka strávila rehabilitovaním spinálnej stenózy vzniknutej dôsledkom kompresívnej zlomeniny krčného stavca, symptómy ktorej sa u nej prvýkrát prejavili pri trénovaní s Valentinou Ševčenkovou a jej sestrou Antoninou v roku 2017, a zintenzívnili sa počas kempu pred UFC 223.
V druhej obhajobe svojho titulu Namajunasová čelila Jéssice Andradeovej 11. mája 2019 na podujatí UFC 237 - Namajunas vs. Andrade, ktoré sa konalo v Andradeovej rodnej krajine Brazílii. Pre Namajunasovú išlo o jej prvý zápas mimo Spojených štátov. Namajunasová prehrala cez knokaut v treťom kole, po tom čo ju Andradeová zodvihla do vzduchu a hodila dolu hlavou na zem. Ich zápas získal ocenenie Zápas večera. Namajunasová odhalila, že po prehre s Andradeovou vážne zvažovala ukončenie svojej športovej kariéry kvôli obavám o svoje zdravie.
Druhá šampiónska vláda
Namajunasová čelila šampiónke Čang Wej-li v zápase o titul 24. apríla 2021 na UFC 261 - Usman vs. Masvidal 2. Zápas vyhrala v prvom kole na KO kopom do hlavy, čím sa stala prvou ženou v histórii UFC ktorá znovu získala titul po tom čo ho už raz stratila. Toto víťazstvo jej získalo ocenenie za Výkon večera.
Namajunasová sa pokúsila obhájiť svoj titul po druhýkrát proti bývalej súperke Carle Esparzovej na podujatí UFC 274 - Oliveira vs. Gaethje, ktoré sa uskutočnilo 7. mája 2022. Zápas a zároveň aj titul Namajunasová v zápase s minimálnou akciou prehrala na body nejednohlasným rozhodnutím.
Tréning
Namajunasová trénuje pod vedením známeho trénera Trevora Wittmana, s ktorým začala spolupracovať v roku 2012 keď sa pripojila k jeho gymu Grudge Training Center. Po tom čo Wittman zrušil Grudge v roku 2016, Namajunasová zostala jednou z len troch bojovníkov ktorých Wittman trénuje aj naďalej, spolu so súčasným šampiónom welterovej váhy Kamaru Usmanom a bývalým dočasným šampiónom ľahkej váhy Justinom Gaethjem. V brazílskom džiu-džicu ju trénuje Tony Basile, majiteľ 303 Training Center kde od zrušenia Grudge prebiehajú všetky jej tréningy. Medzi jej hlavných tréningových partnerov okrem Usmana a Gaethjeho patrí aj jej snúbenec a bývalý kickboxer a UFC bojovník ťažkej váhy Pat Barry. Často taktiež trénuje so súčasnou šampiónkou mušej váhy Valentinou Ševčenkovou a jej sestrou Antoninou, ktoré do 303 gymu chodia v rámci svojich vlastných príprav na zápas. Okrem Wittmana Namajunasová v minulosti trénovala aj s Gregom Nelsonom z Minnesota Martial Arts Academy, a s Dukeom Roufusom z Roufusportu. S Nelsonom naďalej niekedy trénuje aj dnes, a označila tréningy s ním ako dôvod prečo neukončila svoju kariéru po prvom zápase Jéssicou Andrade ako pôvodne zamýšľala, tvrdiac že jej pomohol znovu objaviť vášeň pre MMA.
Štýl boja
Namajunasová je známa svojou výbornou technikou v postoji, predovšetkým veľmi dobrou technikou nôh, využívajúc rôzne uhly z ktorých útočí a viaceré kreatívne spôsoby pohybu v klietke. V zápase sa zväčša neustále pohybuje vpred a snaží sa vyvíjať na súperku tlak priamymi údermi alebo kopmi do hlavy. V zápase na Invicta 6 proti Tecii Torresovej útočila sériou priamych, postranných, a kladivových kopov. Niekedy taktiež iniciuje grapplingové výmeny, a svoju súperku sa pokúša ukončiť na submisiu.
Osobný život
Namajunasová je snúbenicou bývalého Glory a UFC bojovníka ťažkej váhy Pata Barryho, ktorý je od nej o trinásť rokov starší. S Barrym sa spoznala počas strednej školy po tom čo začala trénovať v gyme Dukea Roufusa, kde v tom čase pôsobil aj Barry. V rozhovore v decembri 2014 Barry povedal že s Namajunasovou sú spolu „už takmer päť rokov“, no v tom istom rozhovore samotná Namajunasová povedala že ich vzťah sa začal „pred dvoma alebo troma rokmi“. Zasnúbili sa v roku 2014.
Namajunasová je kresťanka a antikomunistka. Vo viacerých rozhovoroch hovorila o histórii komunistického útlaku na Litve, odkiaľ pochádza jej rodina, a označila dokumentárny film The Other Dream Team ako svoju inšpiráciu: „Dáva dobrú predstavu o tom čím si musela moja rodina prejsť, prečo som dnes v Spojených štátoch a prečo sa venujem bojovým umeniam“. Zmienila sa taktiež, že jej prastarého otca Juozasa Namajūnienė väznila NKVD počas vlády komunizmu na Litve, a v roku 1968 bol zabitý agentami KGB neďaleko svojho domova. Pred zápasom s čínskou bojovníčkou Čang Wej-li sa stala terčom kritiky za kontroverzné vyjadrenia o pôvode svojej súperky, keď povedala že to že Čang pochádza z komunistickej krajiny ju viac motivuje k víťazstvu, a zápas medzi ňou a „červenou Wej-li“ vníma ako reprezentujúci súboj slobody a komunizmu. Neskôr upresnila že jej slová neboli myslené ako osobný útok, zatiaľ čo Čang odpovedala že týmto vyjadreniam nevenovala pozornosť. Opisujúc svoj pôvod a motiváciu k zápaseniu, Namajunasová povedala: „Mám Kristovo vedomie, mám litovskú krv, a mám americký sen“.
Na začiatku svojej kariéry Namajunasová zápasila pod prezývkou „The Riveter“, podľa americkej kultúrnej ikony Rosie the Riveter. Jej súčasná prezývka, Thug Rose, jej bola daná jej kamarátmi v detstve:
Philip Oakey
Philip "Phil" Oakey (* 2. október 1955) je anglický spevák, skladateľ a producent, najlepšie známy ako hlavný skladateľ, frontman a spoluzakladateľ anglickej synthpopovej kapely Human League. Okrem pôsobenia v Human League, má za sebou aj rozsiahlu sólo hudobnú kariéru, zároveň spolupracoval s mnohými inými umelcami a producentmi.
Oakey patril k vizuálne najvýraznejším hudobníkom na začiatku roku 1980. V dobe najväčšej slávy skupiny, získal tri platinové dosky za album Dare, na ktorom sa autorsky podieľal. Zároveň naspieval singel „Don't You Want Me“, ktorý v USA a v Spojenom kráľovstve dosiahol prvé priečky. Počas Oakeyho pôsobenia sa skupine za viac ako 30 rokov podarilo predať vyše 20 miliónov nahrávok po celom svete. V nahrávaní pokračujú do súčasnosti.
2. liga hádzanárov 2003/04
2. liga hádzanárov v sezóne 2003/04 bola 11. ročníkom 2. ligy hádzanárov, tretej najvyššej hádzanárskej súťaže mužov na Slovensku, kontrolovanej Slovenským zväzom hádzanej. Jej víťazom sa stal tím ŠKP Bratislava juniori, ktorý spolu s Martinom postúpil do 1. ligy 2004/05.
Saint Martin (zámorská správna korporácia)
náhľad|Politické rozdelenie ostrova [[Svätý Martin (ostrov)|Svätý Martin]] Svätý Martin (po francúzsky oficiálne Collectivité de Saint-Martin) je zámorská správna korporácia Francúzska ležiaca na severnej polovici ostrova Svätý Martin, patriaceho do karibského súostrovia Malé Antily. Do 22. februára 2007 bol Saint-Martin súčasťou francúzskeho zámorského departementu Guadeloupe. Hlavným mestom je Marigot.
Južná časť ostrova s názvom Sint Maarten je konštituentná krajina Holandského kráľovstva.
Vysoká hole
Vysoká hole je druhý najvyšší vrch Hrubého Jeseníka a Moravy. Plochý výrazný vrchol sa nachádza na hranici Moravsko-sliezskeho a Olomouckého kraja, v podcelku Pradědská hornatina.
Z Vysokej hole vybieha niekoľko rázsoch; na severovýchodnej, nazývanej Suť, je rozsiahle kamenné more. Juhozápadné svahy padajú do ľadovcového kotla Veľkej kotliny, kde sú lavínové dráhy a kde sa sneh drží do júna. V tejto botanicky bohatej lokalite sa na ploche niekoľko hektárov vyskytuje až 485 druhov vyšších rastlín (arkticko-alpínskych, ale i teplomilných). Vrchol i kotlina sú súčasťou NPR Praděd.
Na vrcholovej plošine stojí drevená útulňa a pieskovcový hraničný kameň z roku 1681.
Na východnom úbočí Vysokej hole pramení rieka Moravice.
Dúhový PRIDE Bratislava
thumb|Pochod bratislavskými ulicami počas tretieho ročníka podujatia (2012)
Dúhový PRIDE Bratislava je verejné podujatie v Bratislave, ktoré sa zameriava na ľudské práva lesieb, gejov, bisexuálnych a transgender ľudí a zrovnoprávnenie ich sexuálnej orientácie a rodovej identity. Koná sa každoročne od roku 2010. Podľa hlavnej organizátorky v roku 2018 Diany Pruchnerovičovej, „''U nás je Pride ešte stále skôr protest. Nie je to oslava a karneval, lebo z legislatívneho hľadiska ešte nemáme čo oslavovať.''" V júli 2023 sa uskutočňuje 13. ročník podujatia.
Ročník 2011
Podľa odhadov sa druhého ročníka zúčastnilo 1500 ľudí. Podujatie malo pokojný priebeh. Zúčastnili sa ho aj viaceré politické osobnosti: primátor Bratislavy Milan Ftáčnik, vtedajší predseda parlamentu Richard Sulík, minister práce, sociálnych vecí a rodiny Jozef Mihál (obaja SaS) ako aj europoslankyne Ulrike Lunacek a Marije Cornelissenová. „Bratislava si môže hovoriť otvorené mesto aj pre LBGT ľudí,“ uviedla pri príležitosti pochodu jeho organizátorka a hovorkyňa Romana Schlesinger.
Ročník 2012
Medzi sprievodné podujatia patrí aj pridanie sa LGBT komunity k pravidelnej cyklojazde Critical Mass 25. mája. Ďalšie sprievodné podujatie sa konali počas týždňa 2. júna až 8. júna v KC Dunaj. Podujatie podporil aj primátor Bratislavy Milan Ftáčnik, 18 veľvyslancov, „desiatky zahraničných ambasád, európski poslanci a poslankyne a desiatky mediálne známych osobností slovenskej kultúry a verejného života“. Primátor Ftáčnik podujatie vníma ako volanie po dialógu, k podujatiu sa vyjadril: "Nemôžeme sa tváriť, že problém ľudí s inou sexuálnou orientáciou na Slovensku neexistuje. Nemôžeme ho schovávať pod koberec a hovoriť, že je to tabu."
Bezpečnosť na podujatí zabezpečovalo „niekoľko stoviek policajtov poriadkovej, dopravnej a kriminálnej polície.“ Priebeh pochodu bol pokojný, počas symbolickej svadby ho narušila dymovnica hodená do davu, boli zadržaní traja ľudia.
V sobotu 26. mája sa v Bratislave uskutočnil pochod za tradičné chápanie rodiny, za zachovanie definície manželstva ako zväzku partnerov opačného pohlavia a proti Dúhovému PRIDE.
Ročník 2013
4. ročník podujatia bol venovaný špeciálne ľudským právam trans* Organizácia TransFúzia „chce takto poukázať na najzávažnejšie porušenia práv ľudí, ktorí sa identifikujú, alebo sú v spoločnosti označovaní ako transrodoví alebo rodovo nekonformní“.
V apríli 2013 sa objavili správy, že so 4. ročníkom Dúhového PRIDEu sa nepočíta. Medzi dôvodmi sa uvádzal nedostatok dobrovoľníkov a nízka účasť na podujatí. Organizátorka Romana Schlesinger dohady poprela a potvrdila, že podujatie sa uskutoční. Neskôr bol stanovený termín na 21. september 2013.
Pochod sa uskutočnil o 13:00 na Hviezdoslavovom námestí. Organizátori očakávali „Do dvetisíc účastníkov“. Romana Schlesinger na otázku prečo na pochod pripravujú alegorické vozy odpovedala: „Snažíme sa to robiť príjemne, s hudbou, kultúrou a zároveň upozorňovať. Náš Pride je niečo medzi demonštráciou a zábavou. Nie sme ani v Srbsku, kde sa nesmie konať, ani v Holandsku, kde je oslavou.“ Dúhový PRIDE dopĺňali sprievodné podujatia konajúce sa od predošlej soboty.
Pochodu sa podľa odhadov médii zúčastnilo niekoľko sto ľudí. Zúčastnili sa aj ľudia mimo komunity. Na pochod dohliadali policajti, ktorí zaznamenali len niekoľko ľahších incidentov. Romana Schlesinger o ročníku vyhlásila: „Hodnotíme ho ako zatiaľ najúspešnejší Pride, aj z hľadiska atmosféry, ale aj kvôli tomu, že sme nemali žiadny bezpečnostný problém.“
Ročník 2014
V polovici apríla 2014 bolo oznámené, že piaty ročník podujatia sa bude konať 28. júna 2014. „Poď von s rodinou!“ bude mottom, „Miluj blížneho svojho.“ podtitulom podujatia „lásky a tolerancie pre každého“. Organizátori/ky chcú „ukázať Slovensku, že každá rodina, bez ohľadu na to, koľko má členov, či sú v nej prítomné deti, dve ženy, dvaja muži, alebo len jeden z nich, je hodná ochrany štátu, rešpektu spoločnosti a rovnakého postavenia.“
Podujatia sa zúčastnili približne dve tisícky ľudí. Podporu prišla vyjadriť aj verejná ochrankyňa práv Jana Dubovcová, primátor Bratislavy Milan Ftáčnik tajomníčka Ministerstva spravodlivosti Monika Jankovská, europoslankyňa Ulrike Lunaček či spisovateľ Michal Hvorecký. Dubovcová k svojej účasti povedala:„ Prišla som práve preto, že jedna časť spoločnosti ťahá za kratší koniec povrazu a úlohou verejného ochrancu práv je sa stavať na stranu slabších“. Podujatie podporilo tiež 20 zahraničných veľvyslanectiev na Slovensku ako aj Zastúpenie Európskej komisie. Témou PRIDEu bola aj nedávna zmena ústavy, ktorá definovala manželstvo ako zväzok medzi mužom a ženou. Z pódia na ňu reagoval nielen homosexuálny pár, ale aj zástupca tradičnej rodiny, slobodná matka a heterosexuálny pár bez formálneho manželského zväzku.
Ročník 2014 bol podľa Romany Schlesinger „jeden z najúspešnejších ročníkov, ak nie najúspešnejší“.
Ročník 2015: zrušený
Začiatkom júna 2015 organizátori oznámili, že v tomto roku sa PRIDE konať nebude. „Slovenská spoločnosť je stále otrávená nezmyselnou referendovou kampaňou. Chceme, aby bol Pride považovaný za pokojný, príjemný a kultúrny prejav hrdosti v kontraste k potupe, ktorú neustále LGBTI ľudia vo svojom živote zažívajú,“ uviedli organizátori. Miesto pochodu sa mali konať iné kampane a akcie.
Ročník 2016
Šiesty ročník sa uskutočnil 30. júla 2016. Témou ročníka bola iniciatíva Životné partnerstvo, ktorá má za cieľ podporu verejnosti právnemu uznaniu zväzkov osôb rovnakého pohlavia a ich rodín. Pochod organizovali: Queer Leaders Forum a Iniciatíva Inakosť a Nomantinels. Podľa médií sa na pochode zúčastnili „zhruba dve tisícky ľudí“ (TASR) „dvetisíc ľudí“ (Denník N) či „asi tisícka“(SME). Dúhový PRIDE sa začal na Hviezdoslavovom námestí otvorením a príhovormi. Neskôr pochod prešiel z Hviezdoslavovho námestie cez Vajanského nábrežie, Štúrovu a Gorkého ulicu späť na Hviezdoslavovo námestie. Po popoludňajšom koncerte sa večer uskutočnila afterparty.
Z politických a verejných predstaviteľov sa pochodu zúčastnila Jana Dubovcová, europoslankyňa Monika Flašíková-Beňová (Smer-SD) a poslanec Martin Poliačik (SaS). Poslanec Poliačik na pochode (podľa TASR) prisľúbil, že „jeho opozičná strana SaS predloží v parlamente ešte do konca roku legislatívne návrhy, ktoré by riešili niektoré otázky LGBTI komunity“. Nevyskytol sa žiadny mimoriadny incident, na Dúhový PRIDE dozeralo spolu 500 policajtov, mestských a štátnych, vrátane príslušníkov Letky Ministerstva vnútra. Premiér Robert Fico (SMER-SD) sa k pochodu nevyjadril. Predseda SNS a parlamentu Andrej Danko podľa tlačového odboru strany „nie je z tých politikov, ktorí by chodili na dúhové pochody“. Richard Sulík (SaS) sa síce pochodu nezúčastní, ale jeho konanie podporil: „''Človek si nevyberie, či je, alebo nie je homosexuál. Náš štát stále hádže homosexuálom pod nohy polená. Demonštrujú za svoje práva, s čím súhlasím,''“ Deň pred pochodom podporila LGBTI komunitu ministerka spravodlivosti Lucia Žitňanská (MOST – HÍD). Primátor Bratislavy, Ivo Nesrovnal k pochodu vyhlásil: „''Verím, že si túto cnosť my, Bratislavčania, dokážeme zachovať aj do budúcnosti. Každý má právo vyjadriť svoj názor, preto takéto prejavy demokracie a slobody podporujem.''“ Svoju účasť ohlásila verejná ochrankyňa práv Jana Dubovcová, ktorá na svoj úrad vyvesila dúhovú zástavu.
Ako protiakciu ĽSNS organizovala „Protest proti pochodu úchylákov v Bratislave“. Predstaviteľ ĽSNS Marián Mišún tvrdil, že protest prívržencov strany z hlavnej stanice smerom k Dúhovému PRIDE nepotreboval ohlásenie ani povolenie pretože nebol organizovaným protestom, ale akciou na zbieranie podpisov na referendum za vystúpenie z EÚ. Neskôr však akciu označil za „protest proti pochodu úchylákov a homosexuálov“. Akcie sa zúčastnilo „niekoľko desiatok ľudí“. Pred budovou NR SR sa konala akcia Hrdí na rodinu. Piateho ročníka sa zučastnilo približne 150 ľudí. Zhromaždenie podporil Anton Chromík z Aliancie za rodinu, ktorý patrí medzi organizátorov podujatia. Akciu podporil aj Jozef Mikloško.