cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Panamerické majstrovstvá v softbale mužov 2012
Základná skupina
štadión Estadio Oswaldi Osorio, Medellín
Angel of the Morning
Originál a umiestnenia v rebríčkoch
Hudbu a text zložil newyorský hudobník slovensko-nemeckého pôvodu Chip Taylor.
Trolejbusová doprava v Českých Budějoviciach
V krajskom meste České Budějovice je od roku 1991 prevádzkovaná Dopravným podnikom mesta České Budějovice trolejbusová sieť. V prevádzke je šesť denných a dve nočné linky, dĺžka tratí presahuje. Okrem Českých Budějovíc trolejbusy obsluhujú aj susedné obce Hrdějovice (jedna zastávka mimo intravilán obce) a Borek.
Angel of the Morning
Originál a umiestnenia v rebríčkoch
Verzia od Merilee Rush sa stala veľkým hitom na jar a na jeseň roku 1968. V rebríčku Billboard Hot 100 sa umiestnila na siedmom mieste. Pieseň dosiahla vrcholy hitparád v Kanade, Austrálii a na Novom Zélande, v Holandsku dosiahla štvrté miesto.
Trolejbusová doprava v Českých Budějoviciach
Prvá trolejbusová prevádzka (1909 – 1914)
Prvýkrát sa v súvislosti s trolejbusmi začalo v Českých Budějoviciach hovoriť v prvom desaťročí 20. storočia, kedy sa rozhodovalo, či bude vhodnejšie zaviesť do mesta električkový alebo trolejbusový systém. Nakoniec sa síce rozhodlo v prospech električiek, jedna trolejbusová trať ale bola predsa len realizovaná – tzv. linka cintorínového trolejbusu. Jej existencia bola dôsledkom toho, že nebolo možné vykonať kríženie s železničnou traťou, ktorá stála v ceste prípadnej električkovej trate ku cintorínu svätej Otílie. Mesto sa tak rozhodlo pre náhradu práve v podobe trolejbusu. Vtedajšie vozy pripomínali však skôr omnibusy. Poháňané boli pomocou kontaktných vozíčkov pohybujúcich po troleje, čo bol na začiatku 20. storočia veľmi rozšírený spôsob. Trolejbusová trať začala prevádzku 27. októbra 1909. Prevádzka zanikol vzhľadom na prvú svetovú vojnu, kedy bolo nutné venovať vozy aj ich zázemie pre vojnové účely, 1. augusta 1914. V prevádzke boli dva trolejbusy.
Angel of the Morning
Originál a umiestnenia v rebríčkoch
V roku 2001 spevák Shaggy v refréne skladby "Angel" použil melódiu, ale s iným textom. Pieseň dosiahla prvé miesto rebríčka v USA.
Trolejbusová doprava v Českých Budějoviciach
Druhá trolejbusová prevádzka (1948 – 1971)
Druhýkrát sa trolejbusy v Českých Budějoviciach objavili po druhej svetovej vojne, v čase, keď práve v celej Európe dochádzalo k rozvoju trolejbusových sietí. Hlavným účelom výstavby v tomto období bolo nahradenie zastaranej, pomalej a ťažkopádnej siete električkovej (ďalším z dôvodov bola nemožnosť zaistiť električkami dopravu do predmestí). Tá bola v marci 1950 kompletne a definitívne zrušená.
Angel of the Morning
Originál a umiestnenia v rebríčkoch
Švédska speváčka Jill Johnson naspievala „Angel of the Morning“ v angličtine v roku 2007; táto verzia sa dostala vo švédskej hitparáde na 30. miesto.
Trolejbusová doprava v Českých Budějoviciach
Druhá trolejbusová prevádzka (1948 – 1971)
V trolejbusovej doprave následne nastal veľký rozvoj; 28. októbra 1948 bola uvedená do prevádzky prvá linka "A" (neskôr linka č. 1) z vtedajšieho Stalinova námestí (dnes námestí Bratov Čapků) do Štvor dvorov. O rok neskôr začali jazdiť trolejbusy na medzimestskej trati do Rudolfova, na okruhu vo vnútornom meste, k cintorínu, do Suchého Vrbného a do neďalekej obce Rožnov.
Angel of the Morning
Originál a umiestnenia v rebríčkoch
V češtine ju naspievala Věra Martinová v roku 1989 s názvom „Dál jen vejdi“. Neskôr ju naspievala tiež Hana Horecká a kapela Fešáci, s novým textom Michaela Žantovského a názvom „Anděl tvého rána“.
Trolejbusová doprava v Českých Budějoviciach
Druhá trolejbusová prevádzka (1948 – 1971)
Podľa plánu na rozvoj siete malo vzniknúť veľké množstvo medzimestských tratí, realizovali sa úseky do Rožnova a Nemanice (1959). V roku 1960 bola uzavretá trať okolo námestia Přemysla Otakara II. (vtedy Žižkovo námestie). Už nasledujúci rok bola ale obnovená ako jednosmerná a slúžila do doby ukončenia prevádzky.
Angel of the Morning
Cover verzie
Pieseň bola nahraná v ďalších šiestich jazykoch.
Film a televízia
Väčšina filmov používa verziu od Melanee Rush. V seriáli Charlieho anjeli a filme Súkromná vojna pána Wilsona sa objavuje verzia od Juicy Newton. V roku 2010 bola pesnička použitá v reklame na SUV Toyota Highlander.
Trolejbusová doprava v Českých Budějoviciach
Druhá trolejbusová prevádzka (1948 – 1971)
24. marca 1968 boli trolejbusy nahradené autobusmi na linke č. 1 spájajúcej Rudolfov a Štyri Dvory. Od tej doby boli jednotlivé úseky trolejbusovej siete postupne rušené. Druhá trolejbusová prevádzka v Českých Budějoviciach zanikla 24. septembra 1971. Po tomto dátume tak mestskú dopravu v meste zaisťovali už len autobusy.
Tretia trolejbusová prevádzka (od 1991)
náhľad|Nízkopodlažný kĺbový trolejbus Škoda 25Tr náhľad|Zmodernizovaný trolejbus typu Škoda 15TrR Zmena v pohľade na elektrickú trakciu v mestskej hromadnej doprave, ktorá prebehla v súvislosti s ropnými krízami v 70. a 80. rokoch, vrhla nové svetlo na existenciu trolejbusovej prevádzky v Českých Budějoviciach. Na konci 80. rokov vznikol prvý projekt, išlo o diaľkovú trolejbusovú trať, ktorá mala spojiť JETE práve s krajským mestom. Toto ale nakoniec realizované nebolo, keďže sa projekt ukázal ako nerentabilný; začalo sa ale postupne s obnovovaním trolejbusovej siete vo vlastnom meste.
Na sídliskách Máj a Vltava bola zavedená pravidelná prevádzka 2. mája 1991. Trate zo sídlisk sa spojili vo Štyroch Dvoroch a viedli spoločným úsekom do centra mesta. Počas ďalších dvoch rokov došlo k obnoveniu ďalších častí mestskej siete smerom do Rožnova a Nemanice, išlo však iba o časť pôvodného plánu. Tempo výstavby následne poľavilo, pretože došli finančné prostriedky. Nové trate do sídliska Šumava, Strakonickej ulice, Suchého Vrbného a do Rožnova k papierňam boli sprevádzkované až v druhej polovici 90. rokov.
Po roku 2000 pribudla trasa vedúca Nádražní a Pekárenskú ulicou. Mestu sa v roku 2006 podarilo získať financie zo štrukturálnych fondov Európskej únie na náhradu autobusov trolejbusmi na trase medzi sídliskom Vltava a Českým Vrbným. Toto predĺženie okolo hypermarkete Globus bolo sprevádzkované v decembri 2007.
V rokoch 2010 a 2011 prebehli práce na elektrifikáciu trasy autobusovej linky č. 1, konkrétne jej časti v uliciach Evžena Rošického a Milady Horákovej na sídlisku Máj. Trolejbusová prevádzka skrátenej linky č. 1 (Stanica - Máj, Milady Horákovej) sa začala 1. apríla 2012.
Linkové vedenie
V septembri 2012 bolo v prevádzke šesť denných liniek označených číslami 1, 2, 3, 5, 8 a 9 a dve nočné linky č. 53 a 59.
Linka 8 vznikla kvôli novej trolejbusovej trate vedúcej ulicou Evžena Rošického. Európska únia tu totiž financovala výstavbu trolejov.
Od 1.11.2018 je linka 1 linkou 4 a linka 21 linkou 1. Teda trolejbusové linky sú: 2, 3, 4, 5, 8, 9 a nočné linky 53 a 59.
Vozový park
V trolejbusovej sieti sú prevádzkované nasledujúce typy osobných vozov (celkovo 58 trolejbusov):
Prvé trolejbusy 15Tr (evidenčné čísla 01 – 15) boli v roku 1991 dodané v červeno-krémovo-fialovom náteru, postupne však (s výnimkou ev. č. 02, ktorému tento náter zostal) boli lakované do bielej farby. Ďalšie trolejbusy 15Tr (evidenčné čísla 16 – 40) mali zeleno-žlto-biely náter, pretože pochádzali z nerealizovanej dodávky pre Teherán. Aj tieto vozy však boli (s výnimkou ev. č. 27, ktorému náter zostal) prelakované na bielo. Novšie 15Tr (ev. č. 41 a 42) a 15TrM (ev. č. 48 – 57) boli priamo dodané v bielej farbe. Vozy 15Tr, ktoré prešli generálnou opravou, sú lakované do nového mestského červeného náteru. Vozy evidenčných čísel 56 a 57 z roku 2004 sú poslednými dvoma trolejbusmi vyrobenými vo Škode Ostrov.
Dopravný podnik mesta České Budějovice vo svojich dielňach vykonáva generálne opravy a modernizácie trolejbusov vlastnými silami a to v tempe približne 2 trolejbusov ročne. Modernizácie prebiehajú od roku 2000 na najstarších typoch trolejbusov 15Tr (po modernizácii sú označované ako 15TrM). Posledná modernizácia vozov 15Tr na 15TrM (voz ev. č. 02) prebehla v roku 2011, od tej doby prebiehajú generálne opravy a modernizácie novších vozov 15TrM. Takto rekonštruované trolejbusy budú nasadzované na linky MHD ďalších približne 8 až 10 rokov.
V majetku dopravného podniku je aj jeden historický trolejbus. Ide o vozidlo Škoda 9Tr (evidenčné číslo 12), ktorý pôvodne jazdil v Plzni. Od roku 2006 je odstavený voz Škoda 15Tr evidenčného čísla 01, ktorý mal byť podľa zámeru dopravného podniku upravený na historický, ktorého stav by mal zodpovedať začiatkom tunajších „tretích trolejbusov“, tzn. roku 1990. Úprava tohto vozu sa začala v júli 2014 a dokončená v roku 2017.
Marolles (Calvados)
Marolles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 675 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Yrjo Reenpää
Yrjo Reenpää, rodným menom Yrjo Renqvist, (* 18. júl 1894, Helsinki, Fínsko† 18. december 1976, Helsinki) bol fínsky filozof, profesor v Helsinkách. Zaoberal sa otázkami fyziológie z hľadiska filozofických aspektov teorie zmyslového vnímania, ktorá má slúžiť ako pomocná disciplína pri objasňovaní myšlienkových procesov a pojmotvorby.
Andrej Vladimirovič Skabelka
Andrej Vladimirovič Skabelka, (* 20. január 1971, Minsk) je bývalý bieloruský hokejový útočník. Po ukončení aktívnej kariéry sa venuje trénerskej činnosti.
Klubový hokej
Pred ročníkom 2005/06 sa stal hráčom klubu bieloruskej najvyššej súťaže Dinamo Minsk, kde odohral dve sezóny, následne ukončil aktívnu kariéru.
Reprezentácia
V bieloruskej reprezentácii spolu odohral 133 zápasov, strelil 49 gólov a zaznamenal 65 asistencií.
Sektor
Sektor môže byť:
Portarlington
Portarlington (ír. Cúil an tSúdaire) je mesto v centrálnom Írsku, v grófstve Laois. Žije tu 7 788 obyvateľov (2011).
Leží na rieke Barrow v severovýchodnej časti grófstva, priamo na hranici s grófstvom Offaly, hranica grófstva Kildare je vzdialená východne. Rieka rozdeľuje mesto na dve časti, pričom územie západne od rieky, kam sa mesto postupne rozrastá, je už súčasťou grófstva Offaly. Je lokalizované na križovatke ciest R419, R420 a R423. Portlaoise leží na JJZ, Mountmellick  na ZJZ, Monasterevin  na východ, Rathangan  na severovýchod a Tullamore  na severozápad.
Mesto bolo založené v roku 1666 sirom Henry Bennetom, dvorným sekretárom anglického kráľa Karola II., ktorý neskôr obdržal titul barón arlingtonský a bolo premenované z Cooletoodera na Port-Arlington. 26. júna 1847 bola otvorená miestna železničná stanica, ktorá je uzlom na tratiach Dublin - Galway a Dublin - Cork.
V meste a neďalekom zámku Lea Castle bol natáčaný film Into the West z roku 1992 s Gabrielom Byrneom a Ellen Barkinovou. Družobným mestom je Arlington, Massachusetts v USA.
ISO 3166-2:BA
Kódy ISO 3166-2 pre Bosnu a Hercegovinu identifikujú 2 regióny. Prvá časť (BA) je medzinárodný kód pre Bosnu a Hercegovinu, druhá časť pozostáva z troch písmen identifikujúcich región.
Zoznam kódov
BA-BIH Federacija Bosna i Hercegovina (Sarajevo) BA-SRP Republika Srpska (Banja Luka)
Henrich I.
Henrich I. môže byť:
Maleč
Maleč je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 691 obyvateľov, z toho 331 mužov a 360 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,2 roka (muži 42,0 roka, ženy 42,3 roka).
Lachassagne
Lachassagne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Auvergne-Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vulkan Geodezistov
Vulkan Geodezistov je menší, 1 170 m vysoký štítový vulkán, nachádzajúci sa v južnej časti pohoria Stredokamčatský chrbát na polostrove Kamčatka. Vulkán má pomerne jednoduchú stavbu a je tvorený prevažne bazaltami až andezitmi. Vek poslednej erupcie nie je známy, no odhaduje sa na holocén.
Juraj Herz
Juraj Herz (* 4. september 1934, Kežmarok – † 8. apríl 2018, Praha) bol slovenský režisér a herec žijúci v Česku.
Herz pochádzal zo židovskej rodiny, ktorá ako mnohé iné v Kežmarku počas 2. svetovej vojny formálne konvertovala a dala sa pokrstiť evanjelickým farárom, aby predišla deportáciám. Samotný Herz bol pokrstený roku 1943, neskôr bol ateista.
Napriek tomu asi pol roka pred ukončením vojny bol spolu s rodičmi deportovaný do koncentračného tábora v Ravensbrücku, neskôr po rozdelení bol umiestnený do konca vojny v Sachsenhausene.
Študoval fotografiu na Umelecko-priemyselnej škole v Bratislave a neskôr réžiu a bábkoherectvo na DAMU v Prahe. V rokoch 1960 – 1961 pôsobil ako herec a režisér v pražskom divadle Semafor. Od roku 1961 bol asistentom réžie a neskôr režisérom na Barrandove v Prahe. Po odchode do Nemecka v roku 1987 nakrúcal najmä pre televíziu. Za televízny film Sladké hry minulého leta podľa poviedky G. de Maupassanta získal Zlatú nymfu v Monte Carle. V roku 2013 ho Medzinárodný filmový festival ART FILM FEST v Trenčianskych Tepliciach a Trenčíne ocenil cenou Zlatá kamera. náhľad|Juraj Herz, Praha, pol. 80. rokov 20. storočia, fotografia Tomáš Fassati Bol členom Európskej filmovej akadémie. 20. októbra 2009 mu pri príležitosti 740. výročia udelenia mestských práv a pri príležitosti životného jubilea bolo udelené čestné občianstvo mesta Kežmarok.
Na filmoch spolupracoval s kameramanmi ako Stanislav Milota, Jozef Šimončič alebo Jiří Macháně. Dobre sa pozná a spolupracoval aj s výtvarníkom a režisérom Janom Švankmajerom.
Jeho dielo bolo ovplyvnené predovšetkým De Sicovym filmom Zlodeji bicyklov a Felliniho 8 a pol. Radí sa k českej novej vlne a vyznačuje sa prvkami hororu, špecifického humoru a erotiky. Medzi jeho najznámejšie filmy patrí na Oscara navrhnutá hororová komédia Spaľovač mŕtvol, televízny film Sladké hry minulého leta, za ktorý získal Zlatú nymfu a Grand Prix na MTF Monte Carlo, dráma Petrolejové lampy, ktorá bola uvedená na FF v Cannes, rozprávka Panna a netvor alebo prvý český horor Upír z Feratu. Za svoje celoživotné dielo si prevzal v roku 2009 Českého leva. V roku 2010 dostal na festivale v Karlových Varoch Kryštálový glóbus za dlhoročný umelecký prínos k svetovej kinematografii. V roku 2017 ho prezident Slovenskej republiky Andrej Kiska vyznamenal Radom Bieleho dvojkríža II. triedy za dlhoročné mimoriadne zásluhy v oblasti kultúry, filmového umenia a za mimoriadne šírenie dobrého mena Slovenskej republiky v zahraničí.
Zomrel 8. apríla 2018 v Prahe.
Detstvo na Slovensku a koncentračný tábor
Jeho rodičia boli židovského pôvodu, ale v roku 1943 sa nechali zo strachu pred transportom pokrstiť. Rodina sa pred transportom skrývala v nemeckej dedine Eisdorf (teraz Žakovce), nezištne ich u seba nechali nemeckí sedliaci. Potom sa k Herzovcom dostala správa, že už sa nemajú čoho obávať a tak sa vrátili domov, do Kežmarku. Tam ich okamžite zatkli Hlinkovi gardisti a nasledoval transport do koncentračného tábora. Pôvodne bola celá rodina v Ravensbrücku, neskôr ich rozdelili. Celá rodina prežila, matku oslobodili Briti, otca Američania a Juraja, ktorý bol medzitým presunutý do Sachsenhausenu, Rusi. Keď sa Herzovci po vojne vrátili, Eisdorf už neexistoval a všetci Nemci boli presunutí.
Zážitky z koncentračného tábora pre neho znamenali akýsi predel, ktorý prehlušil všetky jeho spomienky z detstva. On sám hovorí, že potom už nebol dieťa. „V Kežmarku bolo jediné kino a mňa do neho púšťali pokojne na mládeži neprístupné filmy. Ako jediného. Pred vchodom stál policajt a keď sa ho ostatné deti pýtali, ako to, že mňa pustia a ich nie, povedal: Herz môže, ten už všetko prežil.“
60. roky
Prvú ponuku na samostatnú réžiu dostal v polovici 60. rokov od Jaromila Jireša, ktorý ho prizval k nakrúcaniu poviedkového filmu Perličky na dne podľa poviedok pre film novo-objaveného Bohumila Hrabala, na ktorom sa mali podieľať jednotlivými krátkymi filmami režiséri tzv. českej novej vlny, skutoční absolventi FAMU. Už od počiatku sa potýkal s problémami; okrem Jireša a Schorma ho všetci absolventi prestížnej FAMU prehliadali, Kadár sa za neho musel zaručiť a Herz si musel zohnať svojho kameramana, kým mohol začať natáčať vlastnú poviedku, ktorú nazval Zberné surovosti. Vzhľadom na to, že spolupráca s ním i s Bohumilom Hrabalom bola považovaná za prínosnú, začal rokovať o natočení filmu podľa novely Ostře sledované vlaky, ale z toho nakoniec zišlo.
Svoj prvý celovečerný film Znamenie raka natočil na motívy knihy Posledná večera (1966) zdravotnej sestry a spisovateľky Hany Bělohradskej. Kniha z prostredia nemocnice rozpráva mimo iného o lekároch alkoholikoch, protekčne dosadených komunistami v nadriadených funkciách a senilných profesoroch, ktorí určujú politiku kliniky. Natáčanie filmu takmer skončilo katastrofou. Predstaviteľ hlavnej role skončil pred postprodukciou na protialkoholickej liečebni a postsynchrónny dabing robil Jiří Sovák. Lekári boli rozhorčení postavou nekvalifikovaného lekára komunistu (Ilja Prachař) a proti filmu protestovali. Zákazu filmu zabránil dr. Charvát, vplyvný riaditeľ zariadenia, kde sa natáčalo, ktorý aj napriek svojim výhradám, že film ukazuje veci, ktoré by pacienti nemali vidieť, film podporil ako podarené umelecké dielo. Na výslednom zostrihu filmu sa tiež nepriaznivo podpísala schvaľovacia komisia, ktorá vyžadovala vystrihnúť väčšinu scén so sexuálnym podtextom. V roku 1968 natočil v Taliansku vystrihnuté scény znova za peniaze talianskeho producenta, ale nedostal príležitosť konečný strih dokončiť. Finálnu verziu filmu nikdy nevidel.
Na Znamenie raka naviazal hudobnou komédiou Kulhavý ďábel o rok neskôr, kde si napísal titulnú rolu diabla Asmodeja. Film opäť poznamenala schvaľovacia komisia. Scenár bol tak pozmenený, že ho ani nechcel natočiť, ale produkcia ho k tomu prinútila.
Spaľovač mŕtvol
Svoj asi najznámejší film, Spaľovač mŕtvol, natočil podľa rovnomennej novely Ladislava Fuksa, na ktorej ho zaujal hlavne názov, menej potom obsah. Preto dva roky s Fuksom pracoval na pozmenenom scenári. Počas príprav, natáčania i dokončovania filmu mal po prvýkrát za svoju kariéru úplne voľné ruky a film tak natočil podľa svojich predstáv, ako hororovú komédiu.
„Jediný film, ktorý je taký, aký som ho chcel, je Spaľovač mŕtvol, s výnimkou jednej scény. Film pôvodne končí záberom na hlavnú postavu, ktorá sa stáva spaľovačom pre Stranu – nikdy som sa nezmienil, že ide o nacistickú stranu, vždy to bola proste iba Strana. Potom prišla ruská okupácia a my sme spravili ďalší koniec: dvaja zamestnanci krematória sedia v kaviarni v Reprezentačnom dome a za oknom prechádzajú ruské okupačné tanky. Zamestnanci hovoria o pánovi Kopfrkinglovi, bol to tak milý pán, čo sa s ním stalo? Ďalší záber ukazuje Múzeum v troskách. Veľké okno odráža smutné tváre ľudí po zničení Múzea a medzi nimi je späť pán Kopfrkingl a usmieva sa. Natočili sme to a premietli riaditeľovi Barrandova v roku 1969, ktorý bol proti a nariadil vystrihnutie. Netuším, kam sa sekvencia podela; možno ju riaditeľ spálil, pretože sa bál následkov.“
Film putoval pár týždňov po svojom uvedení do trezoru. „A zrazu získal na strašidelnej aktuálnosti, pretože bol o konformistovi. Po auguste sa najžiadanejšími typmi stali práve konformisti. Zrazu bol zúfalo aktuálny: o ľuďoch, ktorí sa otáčali. Preto ho zakázali.“
S Fuksom pripravili ďalšie dva scenáre podľa kníh, Příběh kriminálního rady, pre ktorý plánoval obsadiť do rolí otca a syna opäť Rudolfa Hrušínskeho a jeho syna Jana. Ďalšie scenáre bol založený na novele Myši – Natálie Mooshabrovej. Komunisti ale ďalšiu spoluprácu Herza so spisovateľom zakázali.
Normalizácia
Po Spaľovačovi, v dobe nastupujúcej normalizácie, bol v zlej situácii. Dostal ponuku natáčať na Slovensku televízny film Sladké hry minulého leta. Opäť prišli problémy. Pri natáčaní sa stretával s faktom, že väčšina obsadených hercov boli alkoholici. Potom film vyhral v Monte Carle cenu Grand Prix pre najlepšieho režiséra a kameramana Doda Šimončiča, čo priamo pre neho osobne znamenalo odmenu 10 000 švajčiarskych frankov. Lenže Československá televízia od neho túto peňažnú odmenu vysúdila.
Potom mu bolo na Barrandove umožnené natočiť apolitický film Petrolejové lampy podľa rovnomenného románu Jaroslava Havlíčka. Napriek tomu sa pri schvaľovaní hotového filmu vystrihla scéna, kde Štěpa ťahá na chrbte svojho ťažko chorého otca potom, čo nedokázal spáchať samovraždu. Ústrednému dramaturgovi Ludvíkovi Tomanovi sa totiž zdalo, že postavy spolu súložia. Do titulnej role obsadil Ivu Janžurovú, ktorú považoval za najlepšiu českú herečku a poznal ju zo Znamenia raka.
Po Petrolejových lampách sa rozhodol natočiť film na motívy románu Jessie a Morgiana Alexandra Grina. Grinov príbeh pojednáva o dvoch sestrách, jednej dobrej a druhej zlej, ale on sám rozšíril dej tak, že sa jedna zo sestier uprostred filmu prebudí a zistí, že žiadnu sestru nemá a nikdy nemala. Schvaľovacia komisia proti tejto verzii jednej schizofrénnej osoby zakročila a scenár k filmu Morgiana musel dejovo zodpovedať predlohe. Natáčanie bolo obtiažne a jemu sa výsledný film nepáčil. Využil ho hlavne ako príležitosť skúšať filmové triky v scénach, kde sa stretávajú obe sestry. Za film bol však odmenený cenou Zlatý Hugo v Chicagu a od režimu neumožnením ďalšieho natáčania filmov, pretože sa kritikom zdal príliš sadomasochistický, morbídny a strašidelný. Dva roky pracoval v Československej televízii a znovu mohol začať točiť film až potom, čo sa ruská delegácia v Prahe po premietaní Morgiany o nej vyjadrila pochvalne.
Zrušenie zákazu filmovania pre neho znamenalo podmienku – môže ako režisér pracovať, pokiaľ natočí film z prostredia robotníckej triedy. V roku 1974 tento problém vyriešil sfilmovaním knihy Inventura u Svetlušiek autorky Jaromíry Kolárovej pod názvom Holky z porcelánu. Ani tento film nebol bez problémov. Pri schvaľovacom procese mu komisia vynadala, že z príslušníčok robotníckej triedy urobil prostitútky a ďalšiu spoluprácu s Kolárovou mu komunisti zakázali. Návštevnosť Holek z porcelánu však bola výborná a tak bol vzatý na milosť a smel opäť točiť bezkonfliktné filmy: rozprávky, komédie.
Predchádzajúcim filmom objavil mladú herečku Dagmar Veškrnovú. Obľúbil si ju a obsadil ju do svojej novej kriminálnej komédie Holka na zabití. Ich ďalšia spolupráca, pripravovaný projekt „Automatická holka“, už ale nevyšiel, pretože prišiel ďalší zákaz filmovať.
K ďalšej práci sa dostal, keď v roku 1976 prijal ponúknutý scenár pre film Den pro mou lásku, ktorý už šesť režisérov odmietlo, pretože bol zlý.
Komédiu Buldoci a čerešne natočil z existenčných dôvodov, plat radového režiséra tretej kategórie na Barrandove totiž nepostačoval na obživu rodiny. Mal síce pravidelný plat aj keď netočil, ale pre rodinu to nestačilo. O nafilmovanie ho požiadal bývalý minister vnútra. Minister umožnil natáčať v Holandsku, Rakúsku a Taliansku. Hrala v ňom väčšina českých komediálnych hercov, ako bol Šimek, Sobota alebo Bohdalová. Na druhej strane pri natáčaní tragicky zomrel herec Jiří Hrzán. Na vyznení filmu sa podpísal zlý scenár.
Spisovateľ Josef Nesvadba mu ponúkol na sfilmovanie svoju poviedku „Upír LTD“, podľa ktorej v roku 1981 vznikol prvý hororový film Upír z Feratu. Názov odkazoval k slávnemu expresionistickému filmu Upír Nosferatu. Na výsledku sa opäť podpísalo vystrihnutie radu drastických scén komunistickou cenzúrou.
V roku 1984 natočil film Straka v hrsti. Pôvodne scenár napísal vtedy zakázaný autor Antonín Přidal. Schválenie scenára i následné filmovanie šlo hladko, dokonca mohol režisér operovať s rozpočtom okolo 20 miliónov, pričom potreboval 4. Potom, čo vyšlo najavo, že nejde o ďalšiu stredovekú rozprávku, ale o veľmi ťažko stráviteľnú štylizovanú stredovekú satiru, film mal problémy už pri postprodukcii. Potom bol okamžite umiestnený na 13 rokov do trezoru.
Zákaz filmu bol pre neho poslednou kvapkou. Rozhodol sa, že odíde z krajiny. Opäť ho postihol zákaz natáčať filmy, ale medzitým dostal zo Slovenska ponuku natočiť komédiu Sladké starosti. Tá sa následne stala vôbec najznámejšou slovenskou komédiou.
Zastihla ma noc
Herz narazil na scenár Jaromíry Kolárovej, s ktorou mal zakázané spolupracovať. Zaujalo ho jedno slovo – Ravensbrück. Tam bol nacistický koncentračný tábor, v ktorom bol on sám v detskom veku internovaný, preto začal vyvíjať snahu o natočenie filmu práve o tejto tematike. Musel presvedčiť riaditeľa Barrandova a režisérov, ktorí už boli pre film vybraní – Jireša a Balíka. Scenár opisoval osud komunistky Jožky Jabůrkovej, ale on sám scenár prepísal tak, že skôr než osud Jabůrkovej pripomínal osud Mileny Jesenskej a podľa tohoto scenára film Zastihla ma noc tiež natočil. Film si vydobyl značný úspech dokonca i na Západe. Tiež z neho o desať rokov neskôr okopíroval Steven Spielberg scénu do svojho Schindlerovho zoznamu s ženami idúcimi do spŕch a obávajúcimi sa, že ide o plynovú komoru.
V tejto dobe sa už začal pripravovať na emigráciu do Západného Nemecka. Musel ešte natočiť koprodukčnú rozprávku Galoše šťastia. Pri natáčaní sa zoznámil so svojou druhou ženou Terezou Pokornou. Povedal jej, že chce emigrovať. Pre peniaze natočil televízny seriál, pretože nevedel, aké to bude v Nemecku.
Kariéra v Nemecku
S Nemcami už pred emigráciou spolupracoval. Začali robiť v slovenskej koprodukcii na rozprávkach a na neho sa obrátili, aby natočil Andersenove Galoše šťastia. Emigroval v roku 1987. Jeho pôsobenie na Západe, na rozdiel od jeho československých diel, už nijak vody nerozvírilo. Natočil tu napr. dve epizódy zo seriálu o Maigretovi (Maigret a hlava muža – 1994, Maigret stavia pascu – 1995), niekoľko ďalších televíznych filmov, rozprávky Hlúpa Augustína, Žabí kráľ (na ktorej spolupracoval s Janom Švankmajerom) a koprodukčnú rozprávku s Českom Cisárove nové šaty.
Návrat do Česka
V Česku bol ohlas negatívny, film bol uvádzaný, navyše vďaka zlému distribútorovi v kinách len týždeň. Inde vo svete zaznamenal pozitívne ohlasy. Preto dostával ponuky na ďalšie projekty vo Francúzsku a Litve. Premiéra Pasáže viedla k usporiadaniu retrospektív jeho kariéry. Spätný záujem o jeho staršie filmy viedli k nárastu medzinárodnej obľúbenosti Spaľovača mŕtvol, ktorý sa stal vo Francúzsku dokonca druhým najnavštevovanejším filmom roku.
Vaudigny
Vaudigny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vietnamská republika
Vietnamská republika (neformálne označovaná ako Južný Vietnam) bol štát nachádzajúci sa medzi rokmi 1954 – 1975 na území dnešnej Vietnamskej socialistickej republiky, južne od 17. rovnobežky. Krajina s rozlohou bola dejiskom väčšiny pozemných bojov vietnamskej vojny.
Dejiny
Vietnamská republika vznikla rozdelením pôvodnej francúzskej kolónie 17. rovnobežkou. K rozdeleniu došlo počas Ženevskej mierovej konferencie medzi 8. májom až 21. júlom 1954. Rozdelenie krajiny bolo súčasťou mierového riešenia niekoľko rokov trvajúceho konfliktu medzi Francúzskom a prevažne komunistickým partizánskym hnutím Viet Minh. Podľa dohody sa mali v oboch častiach krajiny uskutočniť demokratické voľby a následne rozhovory o znovuzjednotení. K tomu však v južnej časti krajiny nedošlo, pretože vláda na juhu pod vedením Ngô Đình Diệma považovala voľby na severe za zmanipulované.
Južný Vietnam zostal do veľkej miery dedičom koloniálnych tradícií neefektívneho správneho aparátu. Krajina čelila v priebehu svojej existencie mnohostranným hospodárskym, spoločenským, politickým aj vojenským problémom. V druhej polovici 50. rokov sa v krajine aktivovalo komunistické partizánske hnutie známe ako Vietkong. To prežívalo aj vďaka masívnej podpore severovietnamskej Vietnamskej demokratickej republiky a bezmocnosti susediaceho Laosu a Kambodže, ktoré nedokázali zabrániť presunom Severovietnamskej armády cez svoje územie. Vietnamská republika v dôsledku hroziaceho nebezpečenstva nadviazala úzku spoluprácu so Spojenými štátmi americkými. V roku 1963 vyvrcholila nespokojnosť s autoritatívnym spôsobom vlády prezidenta Diệma, čo vyústilo do prevratu, pri ktorom bol Diệm zavraždený. Vietnamská spoločnosť sa tak zmietala nasledujúce dva roky až do nástupu vlády premiéra Nguyena Cao Kyho 18. júna 1965 v politickom vákuu. Novému premiérovi sa nakoniec spolu s prezidentom Nguyenom Van Thieuom podarilo vytvoriť demokratickú vládu, ktorá viedla krajinu v časoch vojny.
Thieu požiadal nového amerického prezidenta Forda o vojenskú pomoc, ale americký senát pre bojové operácie neuvoľnil žiadne peniaze. Komunisti postupne obsadili všetky provincie a USA sa zmohli iba na evakuáciu zvyšku svojich civilných pracovníkov z krajiny. Nguyen Van Thieu preto 21. apríla 1975 podal demisiu a odišiel na Taiwan. Za svojho nástupcu menoval Tran Van Huonga, ten však onedlho postúpil prezidentský post Duong Van Minhovi. Minh bol považovaný za oveľa prijateľnejšieho politického predstaviteľa pre Sever a mohol tak teoreticky vyjednať prijateľnejšie podmienky pri neskorších mierových rokovaniach. Severovietnamci však žiadne vyjednávanie nepotrebovali, ich tanky prenikli do Saigonu a Minh podpísal bezpodmienečnú kapituláciu celej krajiny 30. apríla 1975. V priebehu nasledujúceho roku bola Vietnamská republika zlúčená s Vietnamskou demokratickou republikou, nový štátny celok, ktorý oficiálne vznikol 2. júla 1976 bol pomenovaný Vietnamská socialistická republika.
Hospodárstvo
Hospodárstvo Vietnamskej republiky bolo založené hlavne na poľnohospodárstve, ktoré bolo značne závislé od zahraničného kapitálu. Dominoval potravinársky priemysel, spracovanie ryže, dreva, tabaku, výroba tkanín, potravín a liehovín. Krajina vyvážala kaučuk, ryžu, ryby. Dovážala hlavne strojné vybavenie, automobily, uhlie a ropu.
ISO 3166-2:KZ
Kódy ISO 3166-2 pre Kazachstan identifikujú 14 provincií a 3 mestá. Prvá časť (KZ) je medzinárodný kód pre Kazachstan, druhá časť pozostáva z troch písmen identifikujúcich provinciu alebo mesto.
Zoznam kódov
KZ-AKM Aqmola (Kökšetau) KZ-AKT Aqtöbe (Aqtöbe) KZ-ALA mesto Alma-Ata KZ-ALM Almaty (Taldyqorghan) KZ-AST mesto Astana KZ-ATY Atyrau (Atyrau) KZ-BAY mesto Bajkonur (pod ruskou správou) KZ-KAR Qaraghandy (Karaganda) KZ-KUS Qostanaj (Qostanaj) KZ-KZY Qyzylorda (Qyzylorda) KZ-MAN Mangghystau (Aqtau) KZ-PAV Pavlodar (Pavlodar) KZ-SEV Soltüstik Qazaqstan (Petropavl) KZ-VOS Šyghys Qazaqstan (Öskemen) KZ-YUZ Ongtüstik Qazaqstan (Šymkent) KZ-ZAP Batys Qazaqstan (Oral) KZ-ZHA Žambyl (Taraz)
Referencia (jazykoveda)
Výskumom referencie sa zaoberá referenčná sémantika.
Na vyjadrenie referencie sa využívajú pomenúvacie a gramatické prostriedky. K referenčným prostriedkom patria aj rozličné pragmatické (nejazykové, mimojazykové) prostriedky (gestikulácia a mimika), ba aj rozličné presupozície, predpoklady odkazujúce na encyklopedické vedomosti účastníkov komunikácie, ale aj na ich znalosť predchádzajúcich častí textu.
Abbeyleix
thumb|right|320px|Ulica Main Street v Abbeyleix Abbeyleix (niekedy aj Abbeylaois, ír. Mainistir Laoise) je mesto v centrálnom Írsku, v grófstve Laois. Žije tu 1 568 obyvateľov (2006).
Mestečko leží v južnej časti grófstva, východne od rieky Nore v nadmorskej výške Nachádza sa na križovatke cesty I. triedy N8 a regionálnych ciest R425, R430, R432 a R433,  južne od Portlaoise,  juhovýchodne od Mountrath,  severovýchodne od Rathdowney a  SSV od Durrow.
Abbeyleix vznikol v 18. storočí v blízkosti cisterciánskeho kláštora z 12. storočia. Dodnes sa tu zachovali zvyšky pôvodného stredovekého opevnenia, náhrobky a viaceré budovy opátstva, hrady, kostoly a koloniálne vily. Sídli tu múzeum, tzv. Abbeyleix Heritage House.
Z mesta pochádza americký sochár Launt Thompson (1833-1894).
Ondrej Lenárd
Ondrej Lenárd (* 9. september 1942, Krompachy) je slovenský dirigent.
V roku 1964 absolvoval štúdium dirigovania na VŠMU v Bratislave. V rokoch 1962 – 1969 bol zbormajstrom opery SND v Bratislave, od roku 1970 dirigentom (od 1977 šéfdirigentom) Symfonického orchestra Čs. rozhlasu v Bratislave, v rokoch 1984 – 1986 aj orchestra opery SND. 1991 – 2001 bol šéfdirigentom a hudobným riaditeľom Slovenskej filharmónie. Vyniká predovšetkým ako interpret hudby 19. a 20. storočia.
Ocenenia
V októbri 1998 mu Vladimír Mečiar (vykonávajúci prezidentské právomoci) prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra I. triedy. V roku 1999 získal Krištáľové krídlo.
Modlíkov
Modlíkov je obec v Česku v okrese Havlíčkův Brod v kraji Vysočina. 1. januára 2012 tu žilo 173 obyvateľov, z toho 92 mužov a 81 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,7 roka (muži 38,3 roka, ženy 39,2 roka).
Trance
Trance je žáner elektronickej tanečnej hudby, ktorý sa vyvinul v 90-tych rokoch. :251 Všeobecne je žáner trance charakterizovaný tempom od 125 do 150 BPM, :252 opakovaním melodických syntetizátorových fráz a hudobných foriem, ktoré sa dvíhajú a klesajú počas celej skladby. Je kombináciou mnohých foriem hudby, ako je techno, :15,17 house, industriálna hudba, new age, pop, :16 chill-out, :17 ambientná hudba, elektronická hudba, klasická hudba :16 :35 a filmová hudba. :35. Zvyčajne je trance melodickejší ako techno a tvrdšie štýly trance majú zas tvrdšie beaty ako house. Pôvod názvu "trance" je neistý, pričom niektorý tvrdia, že názov pochádza z albumu Trancefer z roku 1981 od Klausa Schulzeho alebo z názvu skupiny Dance 2 Trance. Iní však môžu argumentovať, že názov odkazuje na vyvolané emotívne cítenie, vysokú eufóriu či povznášajúci ruch.
Nexus 7 (2013)
Google Nexus 7 (2013) tiež nazývaný ako druhá generácia alebo len II, je tablet od Asusu pod taktovkou Googlu. Ide o pokračovateľa modelu Nexus 7. Silný procesor sa stará o dobrý výkon (takmer dvojnásobný ako u prvej generácie), aktualizácie OS tablet dostane vždy ako prvý spolu s ostatnými z rodiny Nexus. Tablet bol predstavený 24. júla 2013 na konferencii Googlu spolu s novým Androidom Jelly Bean vo verzii 4.3 a zariadením Chromecast. Tento model sa predáva v nasledujúcich variantoch: 16 GB WiFi, 32 GB WiFi a 32 GB 4G LTE. Oproti predchádzajúcemu modelu Nexus 7 tu pribudol 5 Mpx fotoaparát na zadnej strane, chýba však LED dióda pre prisvetlenie. Chrbát je opäť pokrytý mäkčeným plastom, Soft Touch, ktorý bol u prvej generácie veľmi obľúbený. Ďalej sa zmenil reproduktor, ten je teraz duálny a jeho otvory sú umiestnené na hornej a spodnej hrane. Google sa chváli tým, že tablet má takmer dvojnásobný výkon a je o 2,75 mm užší ako pôvodný Nexus. Batéria by mala zvládnuť až 9 hodín prehrávania Full HD videa a 10 surfovanie cez WiFi na internete. Dobíjať možno tento model aj cez bezdrôtovú nabíjačku.
Trance
Pôvod
Rodiskom trance je Nemecko, :251 kde v roku 1993 sa objavil s pôvodným melodickým zvukom vo Frankfurte nad Mohanom. :15
Niektoré rysy trance sú skorším návratom ku nemeckému experimentálnemu elektronickému hudobníkovi Klausovi Schulzemu, ktorý sa sústreďoval na prelínanie minimalistickej hudby s opakujúcimi sa rytmami a rozloženými zvukmi. Vo Francúzsku, Jean Michel Jarre, prvý elektronický hudobník vydal dva albumy koncom 70-tych rokov: Oxygène v roku 1976 a Equinoxe v roku 1978. Takisto možný predchodca Neilov Youngov album Trans má určitú podobnosť so žánrom trance.
Príkladmi prvých trance vydaní môžu byť 12" singel remix „The Age of Love“ z roku 1992 od skupiny Jam & Spoon, :15 „We Came in Peace“ z roku 1990 od skupiny Dance 2 Trance. :251 Takisto žáner Hi-NRG je považovaný za predchodcu skorých foriem vokálneho trancu.
Pokiaľ ide o korene súčasného žánru trance, niektorí sú zástancami remixu „Love Stimulation“ z roku 1993 od Paul van Dyka. :15
Charakteristika
Klasický trance obyčajne používa "fout-to-the-floot" takt, tempo v rozmedzí 125 až 150 BPM, 32 beatové frázy, a je o niečo rýchlejší ako house. Tvrdšie žánre trance (napr. psytrance) majú vo všeobecnosti aj rýchlejšie tempo. Basový bubon je zvyčajne v každej ťažkej dobe a pravidelný otvorený hi-hat činel je často umiestnený v poslednej ľahkej dobe v takte.
syntetizátory tvoria hlavný prvok väčšiny trance skladieb. Takisto ako u iných žánrov elektronickej hudby sa používajú syntetizátory Roland TR-808, TR-909 a TB-303, ktoré sú zdrojom "acid" zvuku. Používa sa aj niekoľko syntetizátorových zvukov, ktoré sú úplne unikátne pre tento žáner. Jeden z týchto zvukov je zvuková stopa supersaw slávneho syntetizátoru Roland JP-8000. Medzi ostatné trance syntetizátory patria Novation Supernova, Access Virus a Clavia Nord Lead.
Trance bývá popisovaný ako melodický štýl s viac alebo menej voľnou formou vychádzajúcou z kombinácie techna a housu. Opakujúci sa základný motív sa počas skladby rozvíja do mnohovrstvovej melódie. Vzniknutá hudba potom silne súvisí s kompozíciou, ktorá musí udržať všetko prirodzené a zároveň sa neopakujúce.
Skladatelia a koncerty
Na Slovensku sa trance teší pomerne veľkej priazni a preto je aj častým cieľom tranceových DJ-ov. Vystúpili u nás len za posledné dva roky Tiesto, Armin van Buuren, Ferry Corsten, Markus Schulz, ATB, Paul van Dyk, Above and Beyond, Rank 1 a ďalší, niektorí aj viackrát.
Medzi slovenských zástupcov trancu patria napríklad Driftmoon, ReOrder, Nifra, Milan Lieskovský, Mathias Moor, Kamil Polner,Luke PN, Pizz@dox, Unbeat, Jaccob, Matthew Peterson, Eddie Sender. V Česku sú známi I5land, JKL, Spark7, Ronny K., Thomas Coastline, Olmiq, Michael Burian, LayDee Jane, Michael C, Popper-C alebo Martin Gredner.
Subžánre
Trance hudba je rozdelená do množstva subžánrov. Chronologicky, hlavnými subžánrami su Classic trance, Acid trance, Progressive trance, Uplifting trance. Uplifting trance je tiež známy ako "Anthem trance", "Epic trance", "Stadium trance" alebo "Euphoric trance". Úzko súvisiaci s Uplifting trance je subžáner Euro-Trance, ktorý sa stal všeobecným termínom pre široké spektrum európskej komerčnej tanečnej hudby. Niekoľko subžánrov sú prechodmi s ďalšími žánrami elektronickej hudby. Napríklad, Tech trance je spojením trance a techna, Vocal trance pridáva v skladbách spev a štruktúru podobnú popu a Ambient trance je spojením Ambientu a trance. Balearic beat je často nazývaný ako "Ibiza trance". Rovnako aj Dream trance je nazývaný ako Dream house, ktorého priekopníkom bol Robert Miles uprostred 90-tych rokov. V nedávnych rokoch sa trance zmiešal s prvkami heavy metalu (hlavne melodic death metalu. Tento spojený žáner je známy ako "Trance metal". Chinese trance je subžáner trance hudby, ktorý vznikol v Číne v roku 2000. Vyznačuje sa zrýchleným tempom, zvyčajne od 160 do 190 BPM. Je odvodený z housu, techna, psytrance a indického goa trance.
Francis MacNutt
Francis S. MacNutt (* 1925) je americký kňaz, predstaviteľ hnutia charizmatickej obnovy.
V roku 1956 prijal kňazské svätenie. Roku 1967 sa v protestantskom prostredí stretol s charizmatickýcm hnutím, ktoré ho ovplyvnilo. Stal sa jedným z prvých katolíckych kňazov, ktorí sa zapojili do hnutia charizmatickej obnovy. Niekoľko rokov predsedal združeniu Charismatic Leaders Fellowship. Keď opustil kňazstvo tak sa stal členom episkopálnej cirkvi.
Roku 1980 sa oženil s Judith Sewellovou s ktorou založil organizáciu Christian Healing Ministries. Cirkevný dišpenz k uzavretiu manželstva dostal až roku 1993, kedy uzavrel manželstvo aj podľa kánonického práva.
Francis MacNutt je autorom mnohých publikácií.
Martainville (Calvados)
Martainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 96 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
ISO 3166-2:CU
Kódy ISO 3166-2 pre Kubu identifikujú 14 provincií a 1 zvláštnu oblasť. Prvá časť (CU) je medzinárodný kód pre Kubu, druhá časť pozostáva z dvoch čísel identifikujúcich provinciu.
Zoznam kódov
CU-01 Pinar del Río (Pinar del Río) CU-02 La Habana (Artemisa) CU-03 město Havana (Havana) CU-04 Matanzas (Matanzas) CU-05 Villa Clara (Santa Clara) CU-06 Cienfuegos (Cienfuegos) CU-07 Sancti Spíritus (Sancti Spíritus) CU-08 Ciego de Ávila (Ciego de Ávila) CU-09 Camagüey (Camagüey) CU-10 Las Tunas (Victoria de Las Tunas) CU-11 Holguín (Holguín) CU-12 Granma (Bayamo) CU-13 Santiago de Cuba (Santiago de Cuba) CU-14 Guantánamo (Guantánamo) CU-99 Isla de la Juventud (Nueva Gerona)
Malá Strana
thumb|right|Znak Malej Strany nad vstupom do zvonice u sv. Mikuláša
Malá Strana (pôvodne Menšie mesto Pražské) je historické mesto, mestská štvrť a katastrálne územie rozkladajúce sa v centre Prahy na ľavom brehu Vltavy. Je to jedna z najstarších a najpôsobivejších častí Prahy. Malostranské katastrálne územie má rozlohu 137,28 ha a z 96% sa nachádza na území mestskej časti Praha 1 (zvyšné 4% – niekoľko blokov domov v blízkosti ulice Vítězná – na území Prahy 5).
Dejiny
Táto oblasť bola, vďaka svojej pozícii v podhradí sídla českých kniežat, osídlená už v 10. storočí a na mesto bola povýšená v roku 1257 Přemyslom Otakarom II.
Charakter štvrte
Malá Strana obsahuje veľké množstvo pozoruhodných stavieb i ďalších zaujímavých miest – napr. oblasť Kampy s riečkou Čertovkou, Malostranské námestie s kostolom sv. Mikuláša, Maltézske námestie, Újezd s lanovou dráhou na Petřín, Štefánikovu hvezdáreň a Petřínsku rozhľadňu či veľký komplex záhrad (Kinského záhrada, Petřínske sady, Schönbornská záhrada, a i.). Práve vďaka nim a vrchu Petřín, ktorý ich zviditeľňuje, pôsobí Malá Strana ako zelená oáza uprostred mesta.
Električky
Malou Stranou vedie jedna z pražských ľavobrežných vetiev povrchovej Mestskej hromadnej dopravy v podobe električkovej trate vedúcej Štefánikovou ulicou a Újezdom až na Malostranské námestie. Ďalej pokračuje k stanici metra Malostranská, ktorá je umiestená až na Klárove, teda v blízkosti Strakovej akadémie (sídla úradu vlády ČR).
Lanovka
Na malostranskom Újezde má dolnú stanicu pozemná lanová dráha na Petřín.
Automobilová doprava
Úrad Prahy 1 sa bráni vjazdu nákladných automobilov do historického jadra Malej Strany; z dôvodu malej prejazdnosti je i osobná automobilová doprava slabšia. Na rozhraní Malej Strany a Smíchova ale vedie Kartouzskou ulicou privádzač k Strahovskému tunelu.
Anaun
Anaun je v súčasnosti (jún 2014) neaktívny stratovulkán, nachádzajúci sa v pohorí Stredokamčatský chrbát na Kamčatke, niekoľko kilometrov východne od štítovej sopky Vulkan Geodezistov. Vek vzniku vulkánu sa odhaduje na koniec kvartéru (neskorý pleistocén až holocén) a jeho masív je tvorený prevažne bazaltami. Juhozápadne, resp. juhovýchodne od masívu sopky sa tiahnu dve reťaze mladších troskových kužeľov geneticky previazaných s vulkanizmom sopky Anaun. Vek poslednej erupcie nie je známy.
Lamure-sur-Azergues (obec)
Lamure-sur-Azergues je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Rhône, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vaxainville
Vaxainville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Brod (Bosna a Hercegovina)
Brod (predtým Bosanski Brod, ) je mesto v Bosne a Hercegovine, ktoré má 17 943 obyvateľov a nachádza sa v Republike srbskej. Rozkladá sa na brehu rieky Sávy, naproti chorvátskemu mestu Slavonski Brod. Počas existencie Nezávislého štátu Chorvátsko bol spojený s týmto mestom pod názvom Brod na Savi. Po skončení konfliktu sa vrátil k svojmu pôvodnému menu. Až s vojnou v Bosne a Hercegovine nastala zmena a nakoniec aj odklon od pôvodného mena. Dnes sa mesto nazýva iba Brod.
Sandra Destenave
Sandra Irene Destenave Fernández (* 6. november 1972, Chihuahua, Mexiko) je mexická herečka a moderátorka, ktorá debutovala v roku 2000 v televíznom seriáli Mujer, casos de la vida real (Žena, prípady zo skutočného života).
Životopis
Vyrastala v meste Torreón. V súčasnosti žije v Miami na Floride. V roku 2001 sa prvýkrát vydala. V roku 2011 bola vo vzťahu s hercom Jorge Luisom Pilom. V júli 2013 sa vydala po druhý raz, jej manželom sa stal kolumbijský podnikateľ Felipe Gómez. V máji 2014 v Miami prišla na svet jej prvorodená dcéra Luciana.
Vzdelanie
V roku 1995 vyštudovala psychológiu na Autonómnej Lagunskej univerzite (Universidad Autónoma De La Laguna). Študovala film, divadlo a drámu na Inštitúte Lumière a neskôr navštevovala Centrum umeleckého vzdelania spoločnosti Televisa (Centro de Educación Artística de Televisa - CEA).
Herecká kariéra
Hrala v telenovelách Amy, la niña de la mochila azul (Amy, dievčatko s modrým vakom), Cesty lásky ako Mireya, Clase 406 (Trieda 406), Amarte es mi pecado (Ľúbiť ťa je mojím hriechom), Marina ako antagonistka Adriana, Vivir sin ti (Život bez teba) ako América, Secretos del alma (Tajomstvá duše) ako Cecilia, Aurora ako Natalia Suaréz, Emperatriz ako Marlene Martínez, Relaciones peligrosas (Nebezpečné vzťahy) ako Carmen de Blanco, El rostro de la venganza (Tvár pomsty) ako sestra Luisa/Marcia Rey, 11-11: En mi cuadra nada cuadra (V mojej štvrti nič nesedí) ako Patricia a Marido en alquiler (Manžel na prenájom) ako Esther Salas de Palmer.
Modeling
V roku 1995 vyhrala Miss mexického štátu Coahuila a na Miss Mexiko skončila druhá. Niekoľko rokov sa v hlavnom meste venovala modelingu v agentúre Contempo. Bola tvárou významných reklamných kampaní.
Kybalion
Kybalion, celým názvom Kybalion, štúdia o hermetickej filozofii starého Egypta a Grécka, je hermetický traktát, ktorý o sebe tvrdí, že je zhrnutím učenia Herma Trismegista.
Kybalion bol prvýkrát vydaný anonymne v decembri roku 1908 v Chicagu pod pseudonymom „Traja zasvätenci“. Dnes je voľne publikovateľným dokumentom. Text sa snaží presvedčiť čitateľa, že jeho myšlienky pochádzajú z antického hermetizmu, ale mnohé z nich majú moderný koncept. Text tiež tvrdí, že je vlastne výťahom zo skutočného diela, ktoré nesie názov „Kybalion“. ''„V raných dobách existoval súbor základných hermetických princípov, ktorý sa ústne prenášal z učiteľa na žiaka a bol známy ako Kybalion. Presný význam tohto slova sa vytratil už pred niekoľkými stovkami rokov.“'' Patrí k základným novodobým hermetickým textom.
Sedem princípov
Kybalion formuluje sedem axióm hermetizmu. ''„Sedem je zákonov pravdy. Ten, kto ich pozná, vlastní magický kľúč, pod dotykom ktorého sa všetky brány chrámov rozletia dokorán“'':
Roviny reality
thumb|right|200px|Titulná stránka francúzskeho vydania. Kybalion delí javy vo vesmíre do troch paralelných rovín, ktoré priamo súvisia s 3. axiómou – Zákonom vibrácie. Každá z veľkých rovín sa ďalej delí na sedem menších.