cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Skaliarik sivý
Skaliarik sivý (iné názvy: skalárik sivý ; staršie: belorítka, skaliarik v užšom zmysle ; ľudovo: skalník  ; lat. Oenanthe oenanthe, staršie: Saxicola oenanthe) je malý vták z čeľade muchárovité. Obýva Palearktídu a rozšíril sa aj do severnej Ameriky. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov skaliarik sivý patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je klesajúci, stavy v Európe v rokoch 19802013 mierne poklesli. Podľa výsledkov paneurópskeho sčítania bežných druhov vtákov mal trend skaliarika sivého v Európe za roky 1980 2017 mierny pokles.
Baie-Mahault (kantón)
Baie-Mahault je francúzsky kantón v departemente Guadeloupe v regióne Guadeloupe. Tvorí ho obec Baie-Mahault.
Skaliarik sivý
Výskyt a stav na Slovensku
Je sťahovavý. Hniezdi v nížinách a v pahorkatinách. Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 6 000 - 9 000. Veľkosť populácie je stabilná, maximálna zmena do 20%. Veľkosť územia, na ktorom sa vyskytuje, vykazuje mierny pokles od 20% - 50%. Ekosozologický status v roku 1995 R - vzácny. V roku 1998 a v roku 2001 žiadny. V roku 2014 NT* A2a; C1 - takmer ohrozený. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.
Ochrana
Je zákonom chránená, spoločenská hodnota je 1000 € (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
NGC 7258
NGC 7258 je galaxia v súhvezdí Južná ryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. júla 1834.
Auxant
Auxant je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
NGC 7258
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Auxant
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Cuvat
Cuvat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 7259
NGC 7259 je galaxia v súhvezdí Južná ryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 28. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,1.
Butte (Nebraska)
náhľad|Butte Butte je obec v USA, v severnej Nebraske.
Leží v riedko zaľudnenej farmárskej oblasti medzi riekami Niobrara na juhu a Ponca Creek na severe, neďaleko hranice s Južnou Dakotou. Je sídlom okresu Boyd County a žije tu 366 obyvateľov (2005).
Butte (Montana)
thumb|Butte Butte je mesto v USA, v západnej Montane. Leží v Skalnatých vrchoch medzi horskými masívmi Deer Lodge Range na severe a Pioneer Mountains na juhu, v nadmorskej výške Mesto je uzavreté v kotline, ktorou preteká rieka Clark Fork a je dostupné cez horské priesmyky Elk Park Pass (V, ), Pipestone Pass (JV, ) a Deer Lodge Pass (JZ, ). Zároveň sa nachádza v blízkosti hlavného kontinentálneho rozvodia. Je sídlom okresu Silver Bow County a žije tu 34 606 obyvateľov (2005).
Južne od mesta sa nachádza regionálne letisko Bert Mooney Airport a severozápadne od mesta leží mesto Anaconda.
Arthur Henderson
Arthur Henderson (* 13. september 1863 Glasgow, Spojené kráľovstvo – † 20. október 1935 Londýn) bol britský politik a nositeľ Nobelovej ceny za mier za rok 1934.
V troch krátkych obdobiach v rokoch 1908 – 1910, 1914 – 1917 a 1931 – 1932 bol vodcom Labouristickej strany. Medzi rokmi 1929 – 1931 pôsobil ako minister zahraničných vecí.
Benjamin Mazar
Profesor Benjamin Mazar (: בנימין מזר, rodným menom Binjamin Zeev Maizler; 28. jún 1906 – † 9. september 1995) bol izraelský archeológ, historik a priekopník syntézy biblického výskumu a historickej geografie. V 50. rokoch bol rektorom a prezidentom Hebrejskej univerzity v Jeruzaleme. Medzi jeho najvýznamnejšie archeologické práce patria vykopávky pozdĺž západného a južného múru Chrámovej hory v Jeruzaleme.
Život
Narodil sa v mestečku Ciechanowiec v cárskom Rusku (dnešné Poľsko) a študoval na nemeckých univerzitách v Berlíne a Giessene. Po ukončení štúdií imigroval v roku 1929, ako 23 ročný do britskej mandátnej Palestíny, kde sa stal členom Židovskej palestínskej prieskumnej spoločnosti. V 30. rokoch riadil archeologické vykopávky v Ramat Rachel (1932) a Bejt Šearim (1936-40), pri ktorých boli odhalené pozostatky Herodovskej dynastie (zhruba 55 pred Kr. – 93 po Kr.). Vykopávky v druhom spomínanom mieste patrili medzi jedny z prvých, ktoré organizovala židovská inštitúcia a okrem pozostatkov Herodovskej dynastie pri nich odkryli veľké židovské katakomby, datované do 2. až 4. storočia po Kr., známe ako pohrebné miesto židovského predstaviteľa rabiho Jehudu ha-Nasiho.
V roku 1943 sa stal akademickým pracovníkom Hebrejskej univerzity, kde neskôr pôsobil ako profesor (1951-77), rektor (1952-61) a nakoniec ako prezident (1953-61).
Medzi jeho najvýznamnejšie archeologické práce patria vykopávky pozdĺž západného a južného múru Chrámovej hory v Jeruzaleme, ktoré umožnilo až izraelské dobytie východného Jeruzalemu počas šesťdňovej vojny v roku 1967. V priebehu archeologických prác trvajúcich desať rokov, sa našli predmety z čias Prvého chrámu z 8. až 7. storočia pred Kr.
V roku 1968 mu bola udelená Izraelská cena za prínos v oblasti židovských štúdií a ocenenie Jakir Jerušalajim (doslova „Úctyhodný občan Jeruzalema“).
Časť jeho rodiny patrí medzi uznávaných odborníkov izraelskej archeológie. Ide predovšetkým o vnučku Ejlat Mazarovú a synovca Amichaja Mazara. Švagrom Benjamina Mazara bol druhý izraelský prezident Jicchak Ben Cvi.
Dielo
Benjamin Mazar vytvoril rozsiahle dielo o izraelskej archeológii, s obsahom viac ako 300 titulov. Radia sa medzi ne:
GTK
right|thumb|Logo GTK 300px|right|thumb|Snímka obrazovky programu GIMP používajúceho knižnicu GTK
GTK bol pôvodne vytvorený v roku 1997 členmi eXperimental Computing Facility (XCF) Kalifornskej univerzity v Berkeley. Autormi sú Spencer Kimball, Peter Mattis a Josh MacDonald. Je šírený pod licenciou LGPL ako slobodný open source softvér a je súčasťou projektu GNU.
Programovacie jazyky
Toolkit GTK je napísaný v jazyku C, ale využíva postupy objektovo orientovaného programovania. Existujú aj rozhrania (API) pre iné jazyky ako C++ (gtkmm), Perl (GTK2-Perl), Python (PyGTK), Ruby (Ruby-gnome2) atď.
Smrť Bunnyho Munroa
Ukážka z diela
"Cíti, ako mu vnútri vybuchne nežiaduca sopečná zlosť – zlosť na celý svet. Hnevá sa na manželku, ktorá ho prenasleduje ešte aj z hrobu a hrozí mu prstom, na túto artritickú starú babu, ktorej všetko chýba a ktorá ho zaplavuje nenormálnymi požiadavkami, na neprítomné dieťa čakajúce v aute, na otca, ktorý umiera na rakovinu, na všetky nenásytné ženy, ktoré z neho vyciciavajú krv, na idiotské včely aj škorce. Čo každý odo mňa chce? Preklína vlastný nenásytný apetít, ale aj tak sa s herkulovským vypätím vôle pokúša presmerovať myšlienky na blýskavé genitálie nejakej začínajúcej hviezdy alebo celebrity, no na nikoho konkrétneho si nespomenie, lebo škorce sa strmhlav spúšťajú nadol a útočia na oblok a akordy klavíra sú také hlučné, až má pocit, že sa mu z nich rozčesne hlava. Pani Brooksová ho schmatne svojím znetvoreným klepetom za ruku. „Buď sa všetci budeme milovať, alebo umrieme.“ „Prosím?“ Bunny odvracia oči, pozerá nadol a potom ich zatvára. ''Počuje pani Brooksovú. „Vyzeráte strašne smutný."''
Coincy (Moselle)
Coincy je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Albrecht Habsburský (1559 – 1621)
'''Albrecht VII. Habsburský''' (* 13. november 1559, Viedenské Nové Mesto, Rakúsko – † 15. november 1621, Brusel, Belgicko) bol rakúsky arcivojvoda, nizozemský guvernér a portugalský vicekráľ.
Životopis
Albrecht VII. sa narodil ako syn cisára Maximiliána II. a španielskej princeznej Márie. Bol vnukom cisára Ferdinanda I. aj jeho brata Karola V.
V roku 1583 sa stal portugalským vicekráľom a v roku 1595 generálnym guvernérom v Španielskom Nizozemsku (dnešné Belgicko). V roku 1598 sa zriekol svojich cirkevných hodností a o rok neskôr sa vo Valencii oženil so svojou sesternicou Izabelou Klárou, dcérou španielskeho kráľa Filipa II., ktorá sa mala podľa pôvodných plánov svojho otca stať manželkou Albrechtovho staršieho brata, cisára Rudolfa II. Z manželstva sa narodili tri deti, všetky však zomreli v útlom veku.
Vďaka svadobnej zmluve sa v roku 1599 stal spolu s manželkou miestodržiteľom v Nizozemsku. Počas svojej vlády čelili vojne proti generálnym stavom, v ktorej dokázal presadiť dvanásťročné prímerie (1609 – 1621) so Spojenými provinciami. Za jeho vlády sa stal Brusel dôležitým politickým centrom. Vrchným veliteľom armády bol menovaný Talian Ambrosio Spinola. Veľkú pozornosť Albrecht venoval hospodárskemu rozvoju a posilneniu katolíckeho náboženstva.
Zomrel v Bruseli, kde bol aj pochovaný v katedrále sv. Guduly.
Kvalita (šach)
Kvalita je v šachu rozdiel medzi hodnotou veže a ľahkej figúry. Hráč, ktorý vymenil svoju ľahkú figúru za súperovu vežu, získal kvalitu. Naopak súper kvalitu stratil alebo obetoval. Obeť kvality sa v šachovej praxi vyskytuje pomerne často. V mnohých pozíciach je totiž strelec alebo jazdec silnejší ako veža. Jedným z prvých veľmajstrov, ktorý často využíval obeť kvality ako taktickú zbraň, bol niekdajší majster sveta Tigran Petrosian (Arménsko, ZSSR).
Basse-Terre-1
Basse-Terre-1 je francúzsky kantón v departemente Guadeloupe v regióne Guadeloupe. Tvorí ho časť obce Basse-Terre.
Eberau
Eberau je trhová obec  v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Güssing.
Žije tu obyvateľov.
Šimonka
náhľad|vrch [[Šimonka (vrch)|Šimonka]]
Šimonka môže byť:
Cyprus (strom)
Cyprus (Cupressus L., 1753) je rod čeľade cyprusovité.
Ide o vždy zelené ihličnaté stromy alebo kríky rastúce najmä v teplých oblastiach severnej pologule. V niektorých miestach porasty cyprusov určujú ráz krajiny, napríklad cyprus vždyzelený v oblasti Toskánska.
Avia B.534
Avia B.534 bol česko-slovenský stíhací dvojplošník z obdobia medzi svetovými vojnami.
Vznik a vývoj
Bezprostredným podnetom na vznik tohto stroja bola začiatkom 30. rokov zhoršujúca sa zahranično-politická situácia, ktorá si vyžiadala modernizáciu leteckého parku. Ministerstvo Národnej obrany preto vyhlásilo súťaž na novú štandardnú stíhačku pre česko-slovenské letectvo. Konštruktér František Novotný v továrni Avia napriek neúspechu so strojom B.234, ktorý mal problémy s hviezdicovým motorom R-29, prepracoval konštrukciu a umiestnil do pozmeneného draku licenčný motor Hispano-Suiza 12Ydrs s výkonom 860 k. Z prestavaného draku Avia B.234.2 tak vznikol prvý prototyp lietadla Avia B.534.1. Konštrukcia továrne Avia sa ukázala spomedzi ostatných strojov tovární Letov a Praga zapojených do súťaže najlepšia. Stroje oplývali výbornou stúpavosťou, manévrovateľnosťou aj pomerne vysokou rýchlosťou, ktorá sa blížila k 400 km/h. Dvojplošná koncepcia, pevný podvozok a otvorený kokpit však predurčovali stroj k tomu, že mierne zaostával za najnovšími strojmi, ktoré v tej dobe vznikali v ostatných krajinách. Napriek tomu všetkému sa na jeseň roku 1935 k leteckým jednotkám dostávajú prvé sériové stroje. Celkové prezbrojenie česko-slovenského stíhacieho letectva na tento typ bolo dokončené v roku 1937. Avie B.534 si čoskoro získali veľkú popularitu. Dopomohli k tomu najmä úspechy česko-slovenských letcov, ktoré dosiahli, napríklad na leteckej súťaži v Zürichu v roku 1937.
Prvá 100-kusová séria mala otvorenú kabínu, dva synchronizované guľomety v trupe a po jednom guľomete v spodných krídlach. Druhá séria už mala všetky štyri guľomety po bokoch trupu. Tretia séria mala iba jeden spoločný prívod vzduchu ku kompresoru. V predmníchovskom období dokončovala Avia najrozsiahlejšiu štvrtú sériu strojov B.534, aby letectvo dosiahlo plný stav. Nové Avie mali uzavretý prekryt kabíny, kapotovaný podvozok a závesníky pre 6× 10 kg alebo 4× 20 kg bômb. Vyvinutá bola aj nová Bk.534, ktorá mala byť vyzbrojená jedným kanónom Oerlikon FFS kalibru 20 mm a dvoma synchronizovanými guľometmi vzor 30 kalibru 7,92 mm. Kanóny však spočiatku neboli k dispozícii, takže z rozhodnutia zákazníka boli stroje prvej objednávky (55 kusov s výrobnými číslami Bk.534.501 až 555) dodávané s tretím guľometom namiesto kanónu (k 16. septembru 1938 bolo dodaných 18 kusov, ďalších 37 bolo dodaných pred 15. marcom 1939; zvyšok z objednaných 121 strojov Bk.534, teda lietadlá do výrobného čísla Bk.534.621, boli dodané až za okupácie zvyškov okliešteného Česko-Slovenska). Posledné stroje, ktoré vyšli z výrobných liniek sa už dostali k nemeckým okupantom. Nová konštrukcia Avia B.35 a B.135 už nestihla byť zavedená do výzbroje.
Nasadenie
náhľad|Avia B.534.217 [[Kombinovaná letka (Slovenské povstalecké letectvo)|Kombinovanej letky, na ktorej František Cyprich dňa 2. septembra 1944 zostrelil neozbrojený maďarský dopravný Ju 52/3m]]
K 1. septembru 1938 bolo v stave česko-slovenského letectva 326 Avií. Ich počet však rýchlo rástol, a tak do 16. septembra bolo prijatých do služby 18 kusov Avií Bk.534 (s 3 guľometmi) a posledný B.534. K 30. septembru 1938 tak bolo v službe najmenej 380 Avií. Podpis Mníchovskej dohody spomalil výrobu a aj odovzdávanie strojov k letectvu, napriek tomu bolo 10. novembra 1938 v službe už 424 Avií, z toho 54 Avií Bk.534. V marci 1939 bolo v službe celkovo 443 Avií B.534 a Bk.534.
Väčšie úspechy zaznamenali Avie B.534 pri podpore nemeckého útoku na Poľsko, pri ktorom sa ich bojová činnosť sústredila najmä na ochranu strmhlavých bombardérov Ju 87 „Stuka“ ako aj ochranu vlastného vzdušného priestoru. Neskôr počas bojov na východnom fronte Avie so slovenskými letcami pomáhali nemeckej Luftwaffe okrem ochrany strmhlavých bombardérov Ju 87 aj ako prieskumné a pozorovacie stroje. Vybojovali pri tom 1119 súbojov a zaznamenali aj početné zostrely, pričom sami neutrpeli nijak zvlášť ťažké straty.
Nemci používali početné Avie B.534 na najrôznejšie účely. Spočiatku ich využívali v leteckých školách na pokračujúci výcvik stíhačov. No osvedčili sa aj pri vlečení zásobovacích klzákov, napríklad v bojoch pri Demiansku. Zaujímavé boli tiež nemecké testy, pri ktorých boli tri stroje upravené pre pristátie na lietadlovej lodi Graf Zeppelin.
Vďaka útekom slovenských letcov do okolitých krajín, ako aj vojnovej koristi, sa Avie B.534 dostali i do Sovietskeho zväzu, Rumunska a Maďarska.
Série
Lietadlá objednalo MNO v štyroch sériach:
Lietadlá tejto série sa vyznačovali dvomi lapačmi vzduchu pre kompresor, umiestnenými pod trupom pred tunelom chladiča vody a oleja. Mali drevenú vrtuľu Avia, otvorený pilotný priestor a kolesá bez kapotáže. Stroje B.534.2 až B.534.47 lietali vyzbrojené dvomi guľometmi vz. 30 v spodnom krídle strieľajúcimi mimo okruh vrtule a dvomi synchronizovanými guľometmi vz.30 v trupe v dosahu ruky pilota. Stroje B.534.48 až B.534.101 boli väčšinou vyzbrojené len trupovými guľometmi bez guľometov v spodnom krídle a od stroja B.534.102 boli vyzbrojené štyrmi synchronizovanými guľometmi v trupe uloženými po dvoch na oboch stranách prednej časti trupu. Niekoľko strojov tejto série dostalo skúšobne kovové vrtule a podrobilo sa skúškam vo VTLÚ v Letňanoch (napr. B.534.139 na ktorej sa skúšal aj iný tvar chladiča a kapotáže kolies). Stroj B.534.136 bol skúšobným objektom, ktorý dostal zakrytú kabínu s vykurovaným pilotným priestorom, bol skúšaný s rôznymi vrtuľami a s rôzne tvarovaným tunelom vodného a olejového chladiča. Skúsenosti získané s týmto strojom sa uplatnili pri všetkých strojoch od B.534.174. Nedostatkom sériových B.534 bola konštrukcia nábežnej hrany horného krídla. Príliš slabý plech sa pri vyberaní strmhlavého letu deformoval a v jednom prípade došlo dokonca k explózii krídla, keď sa do neho po odtrhnutí nábežnej hrany prudko dostal vzduch. Deformácia viedla k tomu, aby sa lietadlo obrátilo na chrbát a stalo sa na chvíľu neovládateľným. v rokoch 1936-1937 takto prišli o život čat. Večeř na B.534.79, rtm. Pacák na B.534.98 a des. Vomáčka na B.534.50 a ich stroje museli byť odpísané. V poslednom prípade sa už o príčinách vedelo a továreň chystala opravu tohto problému. Neskôr boli rekonštruované aj chvostové plochy.
Desať strojov bolo doplnených elektroinštaláciou umožňujúcou lietanie v noci (B.534.73, B.534.74, B.534.75, B.534.102, B.534.103, B.534.104, B.534.105, B.534.115, B.534.116 a B.534.117)
Všetky stroje až po B.534.193 boli určené pre dennú poľnú službu. Aj v tejto sérii MNO vybralo niekoľko strojov pre zabudovanie skúšobnej elektroinštalácie pre lietanie v noci. Zmenu oproti I.sérii predstavuje jeden kruhový lapač vzduchu pre kompresor umiestnený za vrtuľou pod prednou časťou trupu. Vrtuľa zostala drevená, okovaná a nandážovaná Avia. Taktiež pilotný priestor zostal až do B.534.173 otvorený. Od stroja B.534.174 dostali lietadlá kovovú vrtuľu Letov (Hochfeld) Hd-43 a uzavretý vykurovaný pilotný priestor podľa vzoru B.534.136. Kolesá podvozku dostali kapotáž (lietalo sa však bez nich pretože sa na poľných letiskách zanášali blatom). Všetky stroje II.série boli vyzbrojené štyrmi synchronizovanými guľometmi inštalovanými v prednej časti trupu a zakrytými kvapkovitými plechovými krytmi.
Zodpovedala predchádzajúcej (jeden lapač vzduchu pre kompresor pod prednou časťou trupu, kryt kabíny, kovová vrtuľa, dva páry guľometov na bokoch trupu). Stroje sa odlišovali úpravami vnútorných detailov (vyplývajúcimi z veľkosériovej výroby), inštaláciou rádiostanice (antény), prístrojovým vybavením pre lietanie v noci a pod. Dodatočne boli stiahnuté od bojových útvarov kvôli úprave nábežných hrán krídel a zosilneniu nosníka kýlovej plochy (objavili sa na nich únavové trhliny, ktoré vznikli následkom nadmerných vibrácií). Stroje tejto série boli určené pre poľnú službu vo dne aj v noci. Všetky lietadlá určené pre nočné lety dostali označenie Bn.534. Podľa potreby dostali na spodnú stranu pravej polovice spodného krídla pri koncovom oblúku nosič Holtových osvetľovacích rakiet. Pôvodná objednávka znela na stroje čísel B.534.194 až B.534.327 ale bola MNO rozšírená o ďalších 50 strojov.
Táto séria vykazovala zmeny v detailoch. Mala už nové nábežné hrany krídla a spevnenú kýlovú plochu. Vonkajším vzhľadom boli stroje identické s III. sériou. Dodávka tejto série bola ukončená až počas nemeckej okupácie.
Verzie
Dva lapače vzduchu pre kompresor umiestnené pod prednou časťou trupu pred tunelom chladiča vody a oleja. drevené vrtule Avia, otvorený pilotný priestor, kolesá bez kapotáže, dva synchronizované guľomety v prednej časti trupu ( po jednom na každej strane).
Dva lapače vzduchu pre kompresor pod prednou časťou za vrtuľou, drevená vrtuľa Avia, otvorený pilotný priestor, kolesá väčšinou s kapotážou, dva a dva synchronizované guľomety na bokoch prednej časti trupu. V tejto verzii boli vyrobené aj dva kusy pre Grécko s označením Avia 534.1001 a B.534.1002 (stroje na export mali pridelené čísla od 1000 a písmeno B bolo interným označením výrobcu v systéme MNO). Na strojoch B.534.136 a B.534.143 boli ešte v roku 1938 skúšané kvapkovité kryty kabín (tie sa neskôr používali len na niekoľkých nemeckých alebo slovenských strojoch).
Jeden vystupujúci kruhový lapač vzduchu pre kompresor pod prednou časťou trupu za vrtuľou, drevená vrtuľa Avia, otvorený pilotný priestor, kolesá väčšinou s kapotážou, dva a dva synchronizované guľomety na bokoch prednej časti trupu. K útvarom prichádzali stroje v marci a apríli 1937.
Jeden lapač vzduchu pre kompresor pod prednou časťou trupu, kovová vrtuľa Letov (Hochfield) Hd-43, pilotný priestor uzavretý (vykurovaný teplým vzduchom od chladiča vody) s odsunovateľným krytom, podvozkové kolesá s kapotážou, štyri synchronizované guľomety v prednej časti trupu (po dvoch na každej strane). Prvé stroje prichádzali k útvarom v apríli 1937, ale väčšie dodávky prišli až v máji. Od stroja B.534.194 bola kĺzna pätka nahradená ostruhovým kolieskom z tvrdenej gumy, boli pridané pozičné svetlá na kýlovku a spodné krídlo a osvetlenie prístrojovej dosky a kovanie pre nosič osvetľovacích bômb Holt. Od stroja B.534.377 boli označované ako Bn.534 (išlo o tradíciu pokladať stroje na nočné lietanie za niečo odlišné, od ktorej sa upustilo po tom ako už nebolo vybavenie pre nočné lety zvláštnosťou). Problémom boli napríklad rádiostanice vz.35, ktorými neboli vybavené všetky stroje a pri ktorých spojenie bolo vykonávané telegrafným kľúčom a nie mikrofónom. Taktiež dýchacie prístroje boli dodávané s náustkami a nie s pohodlnejšími dýchacími maskami.
Už pri jednaní o licenčnej výrobe motora Hispano Suiza HS 12 sa počítalo s možnosťou zaradiť do výzbroje stíhacie lietadlá vyzbrojené nielen guľometmi ale aj kanónmi. Preto bola zakúpená licencia aj na motor HS 12Ycrs a po inštalovaní tohto motora do druhého prototypu B.534 v roku 1936 sa začali skúšky stroja vyzbrojeného dvomi guľometmi vz.30 a 20mm kanónom Hispano 402. Na základe týchto skúšok bola zavedená do výroby verzia Bk.534. Sériové stroje však kanóny nemali. MNO totiž trvalo na tom, aby bol namiesto overeného a odskúšaného kanóna Hispano 402 bol použitý švajčiarsky Oerlikon FFS-20. Vsetínska zbrojovka ho začala vyrábať pre československé pozemné jednotky ako veľkorážny protilietadlový guľomet VKPL vz.36 a 227ks bolo zakúpených priamo vo Švajčiarsku. Kanón Hispano 402 bol jeho licenčnou verziou, ale mal odlišné uloženie a bolo teda nuné rekonštruovať celé umiestnenie pätiek na motore a uloženie výstrelnej rúrky s tlmičom. To sa však skúšalo až na prvom Bk.534.501, ktorý vzlietol 29.4.1938. Bolo objednaných 50 strojov (neskôr bola objednávka rozšírená o ďalšie 4 stroje Bk.534.501 až Bk.534.554) a v druhej skupine to bolo 66 strojov (Bk.534.555 až Bk.620). Problémy s inštalovaním kanóna neboli vyriešené a tak dostávali Bk.534 namiesto neho tretí guľomet kalibru 7,92mm. Nakoniec teda Bk.534 bola slabšie vyzbrojená ako pôvodná B.534. Poklesla aj kapacita palivových nádrží (miestnenie zásobníka pre kanón) a teda poklesol aj dolet a vzhľadom na vyššiu hmotnosť aj ďalšie výkony.
Zachovalé exempláre
thumb|right|Replika Avie B.534 v leteckom múzeu Praha-Kbely
Do súčasnosti sa nezachoval ani jeden exemplár. Avia B.534, ktorá sa nachádza v hale leteckého múzea Praha-Kbely venovanej obdobiu prvej Česko-slovenskej republiky, je rekonštrukciou podľa pôvodných výkresov, vzniknutou s použitím zachovaných dielov, predovšetkým podstatnej časti priehradovej konštrukcie trupu a motora.
Používatelia
Bulharsko
Česko-Slovensko
Indické rozprávky
Indické rozprávky je česko-slovenský a neskôr slovenský animovaný seriál, ktorý s humorom zobrazuje príbehy zo starovekých indických bájok, na konci ktorých je vždy poučenie. Seriál bol vyrobený v rokoch 1991 až 1993. Nakreslil ho a režíroval Milan Lesniak. Seriál dostal ocenenie Čestné uznanie na Prix Danube v roku 1993.
Avia B.534
Používatelia
Grécko
22px|border Maďarsko
22px|border Nemecko
22px|border Nezávislý štát Chorvátsko
Rumunsko
22px|border Slovensko
22px|border Sovietsky zväz
Technický popis
Avia B.534 bol jednomiestny, jednomotorový vzperový dvojplošník. Kovová kostra trupu, krídel, pevných aj pohyblivých chvostových plôch bola čiastočne potiahnutá duralom, čiastočne plátnom. Krycie plechy motoru boli duralové. Radový motor poháňal dvojlistú kovovú vrtuľu, ktorá však nemala nastaviteľný uhol nábehu. Podvozok bol pevný, hlavné podvozkové nohy boli kapotované, v zadnej časti trupu bola ostroha alebo koleso.
Technické údaje
350px|right
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Haluzice
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Haluzice v okrese Nové Mesto nad Váhom.
Auxey-Duresses
Auxey-Duresses je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Hodnota kameňov
Hodnota kameňov je číslo, ktoré orientačne vyjadruje silu jednotlivých šachových kameňov. Najčastejšie sa používajú tieto hodnoty: To znamená, že traja pešiaci približne vyvážia ľahkú figúru, dve ľahké figúry sú silnejšie, ako veža, tri ľahké figúry vyvážia dámu atď.
Tieto hodnoty však treba brať iba ako orientačné a vždy treba hodnotu kameňa posudzovať podľa konkrétnej pozície. Často sa stáva, že ľahká figúra je silnejšia, ako veža, dve aktívne ľahké figúry prevýšia pasívne stojacu dámu atď.
Hodnota kráľa sa vyjadriť nedá, respektíve kráľ má väčšiu hodnotu (nie silu), než všetky ostatné kamene spolu.
Basse-Terre-2
Basse-Terre-2 je francúzsky kantón v departemente Guadeloupe v regióne Guadeloupe. Tvorí ho časť obce Basse-Terre.
NGC 7261
NGC 7261 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Cefeus, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 5. októbra 1829.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 8,4.
NGC 7262
NGC 7262 je galaxia v súhvezdí Južná ryba, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 27. septembra 1834.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Belgrade (Montana)
thumb|Belgrade Belgrade je mesto v USA, v centrálnej Montane. Leží v Skalnatých vrchoch medzi horskými masívmi Bridger Range a Madison Range, na ľavom brehu Hyalite Creek, severozápadne od mesta Bozeman. Je súčasťou okresu Gallatin County a žije tu 5 728 obyvateľov (2005).
Eltendorf
Eltendorf je obec v Rakúsku v spolkovej krajine Burgenland v okrese Jennersdorf.
Eat to the Beat
Eat to the Beat je štvrtý štúdiový album skupiny Blondie. Bol ocenený platinovou platňou a v roku 1980 sa umiestnil v Billboard TOP 10. Producentom albumu bol Mike Chapman.
Eltendorf
Žije tu 983 obyvateľov (31. 3. 2009).
Eat to the Beat
O albume
Album obsahuje pestrú škálu štýlov ako je pop, punk, reggae a funk. Tri single vyšli v Británii ("Dreaming", "Union City Blue" a "Atomic"). Pieseň "The Hardest Part" vyšla ako druhý singel z albumu v USA namiesto "Union City Blue".
Zoznam piesní
Strana A
Bouillante (kantón)
Bouillante je francúzsky kantón v departemente Guadeloupe v regióne Guadeloupe. Leží v nom iba obec Bouillante.
Sergej Petrovič Novikov
Sergej Petrovič Novikov (rus. Сергей Петрович Новиков) (* 20. marec 1938, Gorkij, Ruská SSR, ZSSR) je ruský matematik.
Je známy predovšetkým vďaka svojej práci v oblastiach algebraickej topológie a teórie solitónov. Je nositeľom Fieldsovej medaily (1970) a Wolfovej ceny za matematiku (2005).
Snehuliacke rozprávky
Snehuliacke rozprávky je česko-slovenský a neskôr slovenský animovaný seriál, ktorý zobrazuje príbehy snehuliakov a ich zimné radovánky. Seriál bol vyrobený v rokoch 1992 až 1993. Nakreslil ho Ladislav Pálka a režíroval Jindřich Liška.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hrádok (okres Nové Mesto nad Váhom)
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Hrádok v okrese Nové Mesto nad Váhom.
Janko Slovenský
Janko Slovenský (Szlovenszki) (* 11. november 1856 Krompachy† 11. august 1900 New Albany, Indiana, USA) bol pôvodom slovenský podnikateľ, redaktor, novinár, výrazná postava krajanov v USA.
Zomrel v Los Angeles 11. augusta 1900 a pochovaný je na cintoríne v meste New Albany, v štáte Indiana v USA.
Život
Bol priekopníkom krajanskej tlače v USA. V rokoch 1863 – 1869 navštevoval nemeckú ľudovú školu v Krompachoch, v rokoch 1869 – 1875 študoval na reálke v Levoči, 1875 -–1878 na maďarskej kráľovskej preparandii v Kláštore pod Znievom. V rokoch 1878 – 1879 pôsobil ako súkromný učiteľ a vychovávateľ v statkárskych rodinách v Gemerskej stolici. V roku 1879 emigroval s J. J. Wolfom cez Bohumín, Berlín, Hamburg, Liverpool a Le Havre do New Yorku. V USA pracoval ako baník v McKeesporte, ako hutník vo Woodrinových oceliarňach a zlievarniach, robotník a tesár. Od roku 1880 do 1886 pracoval ako úradník detašovaného pracoviska rakúsko-uhorského konzulátu, od roku 1886 do 1891 pracoval ako vedúci redakcie Amerikánsko-slovenských novín v Pittsburghu. V rokoch 1891 – 1892 sa liečil v Krompachoch. Po návrate do USA pracoval ako trafikant, ako zlatokop a pracovne strávil aj zopár mesiacov v Mexiku. V roku 1897 založil slovenský účastinársky spolok zlatých baní Elk Gold Mining Company s kapitálom 16 000 dolárov. Pod vplyvom rozpadu rodinného života spáchal samovraždu a po jeho smrti sa spoločnosť rozpadla.
Národno-uvedomovacia činnosť
Národne sa uvedomil počas štúdií v Kláštore pod Znievom v kruhu spolužiakov M. Kukučína, A. Bieleka a J. J. Wolfa. V USA založil prvý slovenský časopis Bulletin (vychádzal od 1885 do 1886), ktorý bol tlačený vo forme litografického letáku na konzulárnom hektografe, ktorý v šarišskom nárečí raz do týždňa prinášal na 2 stranách informácie o živote a možnostiach slovenských vysťahovalcov v USA, ako aj spravodajstvo o udalostiach v slovenských hornouhorských stoliciach. Od roku 1886 začal vydávať Amerikánsko-slovenské noviny, týždenník písaný zmesou východoslovenských nárečí a sprevládajúcim šarišským dialektom a maďarskou pravopisnou formou, ktorý sa neskôr zlúčil s konkurenčným týždenníkom Nová vlasť. V jeho redakcii spočiatku pracoval iba s J. J. Wolfom, neskôr aj s P. V. Rovniankom, ktorý však svoj podiel v spoločnosti predal. Amerikánsko-slovenské noviny od svojho začiatku patrili k najrozšírenejším slovenským periodikám v Amerike s nákladom 30 000 výtlačkov. Už po ich založení sa pod jeho vedením vymanili spod vplyvu oficiálnej uhorskej politiky a zohrali dôležitú úlohu v uvedomovacom procese Slovákov a ich národných i sociálnych hnutí v USA. Nákladom novín vydal aj Americký tlumač, ktorý bol prvým slovensko-americkým slovníkom pre potreby slovenských prisťahovalcov a vyšiel v troch vydaniach. Ako publicista väčšinu príspevkov uverejnil v Amerikánsko-slovenských novinách.
NGC 7263
NGC 7263 je galaxia v súhvezdí Jašterica, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 9. septembra 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 14,7.
IJ (písmeno)
IJ a ij je digraf v holandčine.
Holandčina
V holandčine kombinácia „ij“ označuje diftong alebo. Táto dvojica písmen je často označovaná ako ligatúra, hoci z typografického hľadiska sú to dva rôzne znaky.
„IJ“ býva väčšinou považované za samostatné písmeno, často na rovnakej pozícii abecedy ako písmeno „y“. Charakter jedného písmena má „ij“ až do takej miery, že v krížovkách, scrabble, vertikálnych nadpisoch a podobne má svoju vlastnú, nedeliteľnú pozíciu. Podobne aj veľké písmeno má tvar takmer výlučne „IJ“, nie „Ij“.
Niekedy sa v zahraničných textoch omylom namiesto „ij“ používa písmeno „ÿ“, čo vyplýva z podobnosti týchto znakov v rukou písaných textoch.
Afrikánčina
V afrikánčine sa na mieste digrafu „ij“ používa písmeno „y“.
Reprezentácia v Unicode
V Unicode je veľké Ĳ reprezentované ako U+0132 LATIN CAPITAL LIGATURE IJ, a malé ĳ ako U+0133 LATIN SMALL LIGATURE IJ. Tieto znaky sú do Unicode zahrnuté iba kvôli kompatibilite s existujúcimi znakovými sadami a ich použitie nie je odporúčané, „IJ“ by malo byť zapisované kombináciou ASCII znakov „i“ a „j“ („I“ a „J“).
Colligny
Colligny je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Demi-Quartier
Demi-Quartier je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haute-Savoie, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Šimonka (vrch)
Šimonka je najvyšší vrch Slanských vrchov. Nachádza sa v severovýchodnej časti pohoria, juhovýchodne od obce Zlatá Baňa.
Šimonka je tiež najvyšším bodom okresu Vranov nad Topľou.
Poloha
Vrchol je vzdialený približne 16 kilometrov vzdušnou čiarou západo-severozápadne od mesta Vranov nad Topľou a východo-juhovýchodne od Prešova.
Ochrana
Vrcholovú časť zaberá Národná prírodná rezervácia Šimonka, vyhlásená v roku 1950 na výmere s najvyšším 5. stupňom ochrany, ktorá je najstaršou v okrese Vranov nad Topľou. Cieľom rezervácie je zachovať a chrániť andezitový vrchol s balvanovými sutinami a pralesovitou bučinou, resp. jaseňovou javorinou (vyše 200-ročný porast).
Veľkou vzácnosťou je oplietavá liana – zákonom chránený plamienok alpínsky, ktorý v rezervácii rastie na niekoľkých miestach.
Na zabezpečenie ochrany v chránenom území – Národnej prírodnej rezervácii Šimonka sa zakazuje:
Vrchol
Na andezitovom vrchole Šimonky sa nachádza malá nezalesnená plocha s vystupujúcou skalkou, odkiaľ je vynikajúci panoramatický výhľad na sever, východ a západ. Za dobrých podmienok je vidno Vysoké Tatry a vrch Nízkych Tatier – Kráľovu hoľu. Nechýba tu drevený vrcholový kríž a osadený turistický smerovník, na ktorom je umiestnená schránka s vrcholovou knihou, do ktorej môžu turisti zaznamenať svoj výstup.
Kvalita
Kvalita alebo akosť (nesprávne alebo zastarano: jakosť ) môže byť:
Auxonne (obec)
Auxonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Kvalita
Kvalita môže byť aj:
Akosť (nesprávne alebo zastarano jakosť) môže byť aj:
Šimonka (vrch)
Vrchol
Relatívna výška Šimonky je 762 metrov, čo ju zaraďuje na 7. miesto v rebríčku vrchov s najväčšou relatívnou výškou na Slovensku.
Turizmus
Šimonka je častým turistickým cieľom. Viažu sa k nej tri sedlá. Na severozápade je to sedlo Červená mláka, na východe sedlo Obracaná studňa a na juhu sedlo Grimov laz. Od sedla Grimov laz vedie po strmom a kamenistom teréne na vrchol Šimonky žltá turistická značka. Výstup po žltej trvá cca 30 minút. Počas výstupu po žltej turistickej značke sa naskytá pohľad na najvyššiu stavbu na Slovensku – rádiový a televízny vysielač Dubník vysoký 318 metrov.
Najľahší je výstup z obce Zlatá Baňa po zelenej a následne  žltej turistickej značke.
Západnými svahmi prechádza červene značená Medzinárodná diaľková turistická trasa E3, vedúca hlavným hrebeňom Slanských vrchov.
Galéria
Kliknite na obrázok pre jeho zväčšenie.
Forchtenstein
Žije tu 2 852 obyvateľov (31. 3. 2009).
Digby George Gerahty
Digby George Gerahty (* 1898† 6. november 1981, Valbonne, Francúzsko ) bol anglický spisovateľ, ktorý písal pod pseudonymami Robert Standish a Stephen Lister.
Písal predovšetkým poviedky a romány, fungoval ako prispievateľ do časopisu Saturday Evening Post. Jeho najvýznamnejší román bol Elephant Walk, ktorý bol neskôr sfilmovaný (Elizabeth Taylor v hlavnej úlohe).
Capesterre-Belle-Eau-1
Capesterre-Belle-Eau-1 je francúzsky kantón v departemente Guadeloupe v regióne Guadeloupe. Tvorí ho časť obce Capesterre-Belle-Eau.
NGC 7264
NGC 7264 je galaxia v súhvezdí Jašterica, ktorú objavil nemecký astronóm Albert Marth 17. septembra 1863.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Ján Guráň
Ján Guráň (* 17. november 1960, Ružomberok) je slovenský umelecký maliar.
Životopis
Ján Guráň sa narodil 17. novembra 1960 v Ružomberku. Detstvo prežil najskôr v obci Liptovská Štiavnica a potom v obci Likavka, kde aj navštevoval Základnú školu. Už od útleho detstva sa venoval maľovaniu, modelovaniu a svojimi malými dielkami, už vtedy získal nejedno ocenenie. V rokoch 19711977 navštevoval Ľudovú školu umenia. Jeho učiteľom kresby a maľby bol významný reštaurátor diel Majstra Pavla z Levoče – Juraj Maták.
Za jeho prvé úspechy môžeme považovať roky, keď bol na vojenskej službe, kedy začal maľovať na keramické taniere a dostal ocenenie za najkrajšie olejomaľby. Neskôr sa dostal k maľbe na plátno a maľoval aj na steny. Na začiatku tvoril maľbu na tanieroch, fľašiach a rôzne malé miniatúry s motívmi kvetov, zátiší a portrétov pre kamarátov. Jeho maľované miniatúry zdobia nejednu domácnosť. Počas výstavby sídliska Tvrdošín – Medvedzie sa zoznámil s akad. maliarkou Máriou Medveckou, viackrát Jána Guráňa pozvala do svojho rozľahlého a presvetleného ateliéra.
V súčasnosti sa venuje svojej milovanej záľube – stvárňuje olejomaľbu na plátne, kde predstavuje krajinky a architektúru Liptova. Obľúbeným motívom sú monumentálne školské schody s balustrádou a dominantným kostolom sv. Andreja. Svoje diela vystavuje v spolupráci s riaditeľom Galérie umenia vo Vlkolínci p. Marcelom Koleštíkom, no nielen tam.
4.5. júna 2010 bol pozvaný na návštevu do moravského mesta Kroměříž, ktoré patrí do zoznamu UNESCO, kde vystavoval svoje diela spolu s ostatnými amatérskymi maliarmi a maľovali aj naživo. V lete 8. augusta 2010 v Galérii ľudového umenia vo Vlkolínci sa konala vernisáž výstavy Srdce na dlani, kde vystavoval svoje diela, ktoré boli predmetom výmennej výstavy v Báčskom Petrovci vo Vojvodine v Srbsku.
NGC 7265
NGC 7265 je galaxia v súhvezdí Jašterica, ktorú objavil francúzsky astronóm Édouard Jean-Marie Stephan 20. septembra 1876.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,3.
Capesterre-Belle-Eau-2
Capesterre-Belle-Eau-2 je francúzsky kantón v departemente Guadeloupe v regióne Guadeloupe. Tvorí ho časť obce Capesterre-Belle-Eau.
Vancouverov ostrov
thumb|Vancouverov ostrov Vancouverov ostrov je ostrov v Tichom oceáne, pri juhozápadnom pobreží kanadskej provincie Britská Kolumbia, ktorej je súčasťou.
Ostrov má pretiahnutý tvar, je dlhý a  široký. So svojimi je najväčším ostrovom na západnom pobreží Severnej a Južnej Ameriky, 42 najväčším ostrovom na svete, 11 najväčším a druhým najľudnatejším ostrovom v Kanade (po ostrove Montreal). Je pomenovaný podľa anglického kapitána Georgea Vancouvera, dôstojníka v Royal Navy, ktorý preskúmal severozápadné pobrežie Severnej Ameriky v období rokov 1791 až 1794.
Podľa sčítania ľudu v roku 2001 žilo na ostrove 656 312 obyvateľov, pre rok 2005 sa odhady pohybujú na úrovni 723 000 obyvateľov. Z nich o niečo menej ako jedna polovica - 326 000 žije v regióne Veľká Victoria, ktorý je zoskupením 13 obcí v regionálnom okrese Capital. Medzi ďalšie väčšie mestá na ostrove patrí Nanaimo, Port Alberni, Courtenay, Parksville a Campbell River. Tieto mestá, s výnimkou Port Alberni, ležia pri juhovýchodnom pobreží ostrova u úžiny Strait of Georgia.
Geografia a klimatické podmienky
thumb|Reliéf Vancouverovho ostrova. Ostrov je od pevninskej časti Britskej Kolumbie oddelený úžinami [[Strait of Georgia, Johnstone Strait a Queen Charlotte Strait a od amerického štátu Washington úžinou Juan De Fuca Strait]] Vancouverov ostrov sa tiahne od juhovýchodu k severozápadu. Od pevninskej časti Britskej Kolumbie je oddelený úžinami Strait of Georgia, Johnstone Strait a Queen Charlotte Strait. Od polostrova Olympic v štáte Washington je oddelený úžinou Juan De Fuca Strait. Západné pobrežie ostrova je veľmi členité s množstvom fjordov a je pri ňom viac ostrovčekov ako pri východnom pobreží. Západná časť ostrova, ktorá je otvorená smerom ku Tichému oceánu je vlhkejšia a hornatejšia než východná časť. Horské pásma, ktoré sa tiahnu pozdĺž celého ostrova boli vymodelované pôsobením ľadovca a vody.
left|thumb|Golden Hinde, najvyšší vrch na ostrove thumb|Vancouverov ostrov, satelitná snímka Hory dosahujú najvyšších výšok v centrálnej časti ostrova, najvyššou je Golden Hinde. Nachádza sa v najväčšom a najstaršom parku na ostrove, Starathcona Provincial Park. Golden Hinde patrí do malej skupiny hôr pokrytých snehom a ľadom. Najväčší ľadovec na ostrove je Comox Glacier, leží v juhovýchodnej časti parku.
Avelanges
Avelanges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Côte-d’Or, v regióne Burgundsko.
Vancouverov ostrov
Geografia a klimatické podmienky
Západná časť ostrova, ktorá je otočená k Tichému oceánu je tvorená fjordami, zálivmi a úžinami. Centrálna východná časť má viac jazier. No Kennedy Lake, najväčšie jazero na ostrove, leží pri západnom pobreží smerom na sever od osady Ucluelet. Jazerá na ostrove sú ľadovcového pôvodu. Na ostrove je hustá sieť riek.
Avelanges
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Vancouverov ostrov
Geografia a klimatické podmienky
Na podnebie ma veľký vplyv bezprostredná blízkosť oceánu, no niektoré oblasti na ostrove sa nachádzajú v zrážkovom tieni hôr. Rozloženie zrážok je veľmi premenlivé. Západné pobrežie je výrazne vlhkejšie než východné. Priemerná ročná hodnota zrážok sa pohybuje v rozmedzí u jazera Henderson Lake pri západnom pobreží (najvlhkejšie miesto v Severnej Amerike) až po  na juhovýchode vo Victorii, hlavnom meste provincie Britská Kolumbia, ležiacej v juhovýchodnej časti polostrova Saanich. Najviac zrážok je na jeseň a v zime. Teplota je vyrovnaná na obidvoch pobrežiach. Zimy sú mierne a letá chladná, alebo mierne teplá, čo záleží od polohy. Priemerné ročné teploty sa pohybujú okolo 10 °C. Sneh je v nižších polohách vzácny, ale bežný vo vyšších horských polohách. left|thumb|180px|Úžina [[Strait of Georgia]] Vancouverov ostrov leží v biotope dažďových pralesov mierneho pásma. V južnej a východnej časti ostrova sa nachádza douglaska tisolistá, tuja riasnatá, arbutus menziesii, garryov dub (známy aj ako oregonský biely dub), gaultéria indiánska, mahónia cezmínolistá a rastliny rodu arctostaphylos. Táto časť ostrova je husto zaľudnená a slúži ako miesto k dovolenke a rekreácii.
Severná, západná a väčšina centrálnej časti Vancouverovho ostrova je takisto ako zvyšok pobrežia Britskej Kolumbie domovom vysokých ihličnanov. Nachádza sa tu sieboldov jedľovec, tuja riasnatá, jedľa pôvabná, cypruštek nutkajský, douglaska tisolistá, jedľa obrovská, smrek sitkanský a borovica pohorská. Často sa vyskytuje javor veľkolistý, jelša červená, papradie polystichum munitum a červené čučoriedky. thumb|[[Puma americká]] Fauna na ostrove je podobná tej na pevnine s niekoľkými zaujímavými výnimkami. Napríklad medveď grizzly, urzon stromový, horská koza, los mokraďový, dikobraz, kojot prériový a skunk, ktorých výskyt je na pevnine častý, na ostrove chýbajú.
Na ostrove žije jediná populácia jeleňa kanadského (Cervus canadensis roosevelti), známeho aj ako wapiti, v Kanade a endemický druh svišťa – svišť vancouverský. Rieky, jazerá a pobrežné oblasti sú preslávené svojimi pstruhmi a lososmi. Na ostrove je najväčšia koncentrácia výskytu pumy americkej v Severnej Amerike.
Avelanges
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Vancouverov ostrov
Pôvodní obyvatelia
Verí sa, že ostrov bol osídlený ľuďmi hneď po ústupe zaľadnenia, spôsobeného ľadovou dobou asi pred 8 000 rokmi. Koncom 18. storočia boli hlavnými obyvateľmi ostrova indiáni z kmeňa Nootka na západnom pobreží, rôzne kmene z jazykovej skupiny Salish na južnom a východnom pobreží a kmeň Kwakiutl v strede a na severe ostrova.
Avelanges
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Vancouverov ostrov
Prieskumné cesty európanov
Európania sa o ostrov začali zaujímať v roku 1774, keď sa objavili zvesti ruských obchodníkov s kožušinami, čo spôsobilo, že Španielsko vyslalo na sever svoju loď Santiago, ktorej velil Juan José Pérez Hernández. V roku 1775 bola vyslaná druhá expedícia, ktorej velil Juan Francisco Quadra. Ani jedna sa nevylodila na ostrove.
Ostrovu sa dostalo väčšej pozornosti po tretej výprave kapitána Jamesa Cooka, ktorý sa 31. marca 1778 vylodil na západnom pobreží ostrova u úžiny Nootka Sound a zabral ostrov pre Spojené kráľovstvo. Veľký potenciál ostrova pre obchod s kožušinami viedol Britskú východoindickú spoločnosť k tomu, že na ostrove Nootka, malom ostrove v úžine Nootka Sound, postavila obchodné stredisko pre obchod s kožušinami v indiánskej osade Yuquot.
right|thumb|180px|Fort San Miguel v roku 1793 Ostrov bol podrobnejšie preskúmaný Španielmi v roku 1789 Estebanom José Martínezom, ktorý postavil Fort San Miguel na jednom z malých pobrežných ostrovčekov v úžine pri osade Yuquot. Je to jediné španielske sídlo na území, ktoré sa neskôr stalo súčasťou Kanady. Španieli začali prepadávať anglické lode a obidva národy mali blízko k vyhláseniu vojny, no nezhody sa urovnali mierovou cestou dohodou Nootka Convention v roku 1792, v ktorej si obidva národy navzájom uznali svoje práva v oblasti. Na britské aktivity v oblasti dohliadal kapitán George Vancouver, ktorý sa v minulosti plavil s kapitánom Jamesom Cookom na jeho výpravách a po ktorom je ostrov pomenovaný. Zatiaľ čo v súčasnosti poznáme ostrov pod jeho názvom Vancouverov ostrov – Vancouver Island, pomenovaný po Georgeovi Vancouverovi, tento anglický prieskumník a moreplavec pôvodne nechcel tak veľký ostrov pomenovať iba po sebe. V jeho správe Britskej admiralite zo septembra 1792 kapitán Vancouver oznamuje, že by radšej chcel na počesť svojho stretnutia s Juanom Franciscom Quadrom
Keby bol Vancouver taký namyslený, ako ho niekoľko spisovateľov obvinilo, tak by ostrov pomenoval len po sebe, namiesto toho, aby zdieľal svoje meno s Quadrom a ešte umiestnil jeho meno pred svoje. Novo objavený “ostrov Quadru a Vancouvera” bol najvýraznejším názvom na mape pobrežia Severnej Ameriky a objavil sa na väčšine dobových britských, francúzskych a španielskych máp. No ako španielske záujmy o tento región klesli, spolu s nimi upadlo aj Quadrovo meno. Veľkú rolu v tom zohrala Spoločnosť Hudsonovho zálivu, keď sa v roku 1824 stal adresou ich pošty na ostrove “Vancouverov ostrov”. O štvrť storočia neskôr bolo označenie ostrova Vancouverov ostrov tak známe a vžité, že založenie kolónie "Colony of Vancouver Island" v roku 1849 dalo tomuto pomenovaniu oficiálny status.
Britské osídlenie
right|thumb|180px|Britská koloniálna vlajka Vancouverovho ostrova Prvým britským osídlením na ostrove bolo obchodné stredisko Spoločnosti Hudsonovho zálivu Fort Camosun, ktoré bolo založené v roku 1843 a neskôr premenované na Fort Victoria. Onedlho, v roku 1846, bola podpísaná medzi Britániou a Spojenými štátmi Oregonská zmluva, ktorá vyriešila otázku sporných hraníc vtedajšieho amerického teritória Oregon. Zmluva určila, že celý ostrov pripadol Kanade, napriek tomu, že časť ostrova leží na juh od 49 rovnobežky. V roku 1849 bola založená kolónia Colony of Vancouver Island. Guvernérmi sa na krátku dobu stali Richard Blanshard a James Douglas, správca obchodného strediska Spoločnosti Hudsonovho zálivu. Guvernérom bol od roku 1851 po dobu nasledujúcich trinásť rokov.
Fort Victoria sa stala dôležitou základňou po vypuknutí zlatej horúčky v kaňone Fraser v roku 1858. V roku 1862 bolo rozširujúce sa mesto zapísané do registra ako mesto Victoria. Victoria sa stala hlavným mestom kolónie na ostrove a tento svoj status si udržala aj po administratívnom pripojení ostrova k pevnine v roku 1866. V meste Esquimalt bola v roku 1865 založená britská námorná základňa, veľká lodenica a námorná nemocnica. Tieto zariadenia neskôr prevzala kanadská armáda.
Ekonomická situácie kolónie sa zhoršila po skončení Sobiej zlatej horúčky v rokoch 1861 až 1862. Krátko nato začali narastať tlaky na pripojenie ostrovnej kolónie ku pevninskej kolónii Britská Kolumbia (ktorá bola založená v roku 1858). Tretí a posledný guvernér kolónie Sir Arthur Kennedy dohliadol na vytvorenie zlúčenej kolónie United Colonies of Vancouver Island and British Columbia v roku 1866.