cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Iránsko-iracká vojna
Boje
V septembri 1981 boli Iračania vytlačení z Ábádánu a Saddám vyzval k mesačnému pokoju zbraní v súvislosti zo začiatkom mesiacu ramadán, čo Iránci odmietli. V apríli 1982 začali ofenzívu, ktorá vyvrcholila dobytím Chorramšahru v máji. Opätovné dobytie tohto strategicky významného mesta bolo rozhodujúcim zlomovým bodom vo vývoji vojny. Za daného stavu sa Saddám snažil nájsť nejaké riešenie, ktoré by mu umožnilo boje ukončiť a nestratiť pritom tvár. V tejto dobe ale už Chomejní úspešne vydával vojnu za iránsku národnú krížovú výpravu, ktorej cieľom bolo vyhnať Saddáma z krajiny.
V júni 1982 iránske vojská prenikli na predmestie Basry, ale Iračanom sa však podarilo, za cenu nesmiernych strát, zabrániť Iráncom v ďalšom postupe. Presun bojov na iracké územie mal za dôsledok, že Sovieti, hlavný dodávateľ irackých zbraní sa už nemohli chovať nezúčastnene a v priebehu roku 1982 svoje dodávky obnovili (ktoré prerušili začatím konfliktu bez konzultácie so ZSSR). Aj USA z pochopiteľných dôvodov podporovali skôr Irak. Začiatkom roku 1984 Iránčania stále zotrvávali vo svojich zákopoch v močaristej krajine na západ od Šatt al-Arab.
Od začiatku roku 1981 boli Iračania v defenzíve a s výnimkou krátkeho a neúspešného výpadu z marca 1983. Nedokázali zasadiť Iránu vážny úder. Napriek tomu, že k stretom dochádzalo naďalej pravidelne, ani jedna z armád nebola schopná dosiahnuť na vojnovom poli rozhodujúcich výhod a obe strany sa dva a pol roka do počiatku roku 1986, iba vzájomne ostreľovali zo svojich pozícií na irackom území. V prvých mesiacoch roku 1984 keď obe strany, a predovšetkým Irak, začali napádať ropné tankery plaviace vo vodách Perzského zálivu. „Tankerová vojna“ potom s prestávkami pokračovala v rokoch 1984 – 85. Iračania sa v snahe vyhnúť porážke nasadili bojový plyn proti iránskym jednotkám. Vo februári 1986 Iránčania podnikli prekvapivý útok na polostrov Fao na irackom brehu Šatt al-Arabu, ktorý sa im podarilo obsadiť, hlbšie do vnútra Iraku už ich postup však nepokračoval. Vojna mala za následok prehĺbenie závislosti Iraku na Západe a prozápadných konzervatívnych arabských štátoch, a to vrátane Egypta a Jordánska.
Šítsko-kurdsko-komunistická opozícia bola však výrazne oslabená skutočnosťou, že tieto tri skupiny buď spolu nedokázali spolupracovať, alebo boli vzájomne znepriatelené. Iracký režim si zachoval tiež charakter, aký mal predtým – rozhodovacie právomoci Saddáma Husajna naďalej rástli. V júli 1982 bol počet členov Rady revolučného velenia (RRV) znížený na deväť. V novembri 1982 bola oznámená, poprava ministra zdravotníctva. V októbri 1983 prišli o svoje posty dvaja z nevlastných bratov Saddáma Husajna – Barzán a Wathbán. Režim navyše pokračoval v popravovaní svojich oponentov. V priebehu rokov 1983 – 1985 sa postupne objavovali správy o popravách členov IKS, šiítskych a kurdských organizácií.
Počas prvých dvoch rokov vojny mal režim stále ešte k dispozícii dostatok fondov k tomu, aby dokázal uchrániť irackú spoločnosť pred nedostatkom a zavedením prídelového systému. Z počiatku si ľudia mohli v obchodoch voľne vyberať zo širokého sortimentu tovaru. Tiež významné rozvojové projekty pokračovali a k ich spomaleniu alebo zastaveniu došlo až v rokoch 1983 – 84. V roku 1983 však iracká spoločnosť začala pociťovať núdzu. Životné náklady prudko vzrástli, dinár devalvoval. Jednotlivci boli „žiadaní“ aby „darovali“ peniaze a šperky – týmto spôsobom bolo zhromaždené asi 400 miliónov amerických dolárov. Do augusta 1983 poklesli zahraničné rezervy Iraku na 3 miliardy dolárov (z 30 miliárd dolárov na konci roka 1980) a krajina bola takmer úplne závislá na daroch SA a krajinách Perzského zálivu a z predaja ropy.
Jedným z významných dôsledkov vojny bolo, že sa urýchlila expanzia privátneho sektoru hospodárstva. V lete roku 1982 bol schválený zákon č. 113, ktorý podporoval investície súkromných a zmiešaných priemyselných spoločností. Poľnohospodárstvo sa vyvíjalo podobným smerom. Napriek štátnym investíciám do poľnohospodárskej oblasti sa nepodarilo výrazne zvýšiť produkciu. Irak bol nútený v pomerne veľkej miere nakupovať potraviny. Od januára 1983 sa začali uplatňovať opatrenia irackého ministerstva poľnohospodárstva, podľa nich bola pôda prenajímaná na obdobie od 5 do 20 rokov jednotlivcom alebo miestnym či arabských spoločnostiam ochotných pestovať plodiny pre trh. Vojnové podmienky vtedy nepochybne nesmierne hodili tým jednotlivcom, ktorí mali dostatok znalostí a vybavenie k tomu, aby dokázali využiť skutočnosti, že režim zúfalo potreboval prísun priemyselných a poľnohospodárskych produktov.
Existovalo len málo faktorov, ktoré by obe znepriatelené krajiny nútilo okamžite vojnu ukončiť. Irán bol schopný vyvážať toľko ropy, že mohol udržiavať v chode rozsiahlu armádnu mašinériu až do samého záveru konfliktu, a taktiež iracký export po otvorení ropovodu vedúceho cez južné Turecko postupne nabral dych. 80. roky boli navyše obdobím hlbokej krízy svetového ropného priemyslu kedy cena ropy opakovane a prudko klesala. Vývozcovia ani spotrebitelia ropy si vtedy nijak zvlášť nepriali aby vojna skončila.
V polovici roku 1986, potom čo obe strany utrpeli veľké straty, sa zdalo, že vývoj konfliktu dospel do patovej situácie, kedy sa iracké a iránske jednotky len ostreľujú z opevnených pozícií a koniec vojny je v nedohľadne. Navyše bremeno, ktoré pre Saudskú Arábiu a Kuvajt predstavovali pravidelné finančné injekcie Iraku začali ťažko doliehať na hospodárstvo týchto krajín. Saudská Arábia sa rozhodla zvýšiť objem vývozu ropy a vyvolať tak pokles cien, aby pomohla Iraku a ochromila iránsku ekonomiku. Na začiatku roku 1986 cena ropy poklesla z 27 na 15 dolárov za barel. Dopad vývoja v roku 1987 vyvolal zásadnú zmenu v spôsobe vedenia vojny. Irán aj Irak sa začali vážne pokúšať navzájom si zničiť zariadenia na ťažbu a prepravu ropy. Obavy z irackého kolapsu a obavy z následkov prinútili arabských susedov Iraku sa ešte viac prikloniť na irackú stranu. Vyššia miera zapojenia Saudskej Arábie a Kuvajtu potom takmer nevyhnutne viedla k internacionalizácii vojny, pretože sa teraz výraznejšie dotýkala záujmov západu.
Keďže sa situáciu na juhu krajiny darilo držať pevnejšie pod kontrolou, Saddám sa mohol venovať dianiu v severnom Iraku, kde boli niektoré územia od r. 1983 okupované Iránčanmi. 29. marca 1987 vymenoval svojho bratranca Alího Hasana al-Madžída vrchným veliteľom severnej armády. Toto vymenovanie znamenalo začiatok genocídy kurdského obyvateľstva. Celkovo bolo zničených 399 kurdských dedín. V apríli 1987 bol podniknutý chemický útok proti Kurdom. Tento a podobné zásahy môžeme vnímať ako predohru k systematickejšej protikurdskej kampani známej ako al-Anfál, ktorá začala v roku 1988.
20. júla 1987 OSN schválila rezolúciu č. 598, ktorá obsahovala výzvu k ukončeniu vojny a prísľub, že bude zriadená vyšetrovacia komisia, z úlohou zistiť, kto bol v konflikte agresorom. Irak rezolúciu prijal, Irán však reagoval vyhýbavo. Na jar 1988 začal za pomoci Kurdov v severnom Iraku ofenzívu a dobyl mesto Halabža. Deň nato iracké lietadlá na toto mesto zhodili bomby s jedovatým plynom. V apríli a máji iračania opäť použili chemické zbrane, pri pokusoch o znovudobytie miest Fao a Mehrán. Vtedy už bolo jasné, že Iránčania už dlho odpor klásť nebudú. Séria porážok mala za následok, že v polovici júla Iránčania stratili veľkú väčšinu dobytého irackého územia a 18. júla Chomejní vyhlásil, že je ochotný prijať rezolúciu č. 598. Iracké sily ešte pokračovali vo vytláčaní iránskych vojsk zo stredného a južného Iraku a do 20. augusta 1988 boje postupne utíchli.
Dôsledky vojny
Straty na životoch a škody na hospodárstve, ktoré spôsobila vojna boli zdrvujúce. Západné zdroje odhadujú, že zomrelo takmer 400 000 ľudí, z čoho asi štvrtinu tvorili Iračania. Podľa odhadov vojna stála Irak 452 miliárd a Irán 644 miliárd USD. V období medzi ukončením bojov a irackou inváziou do Kuvajtu v auguste 1990 boli podniknuté rôzne pokusy o dosiahnutie trvalého zmierenia. Irak si však pri jednaniach dával na čas, predovšetkým preto, že by sa dospelo k záveru, že vojnu rozpútal Irak. 15. augusta 1990 dva týždne po obsadení Kuvajtu, Saddám náhle ponúkol Iránu, aby s Irakom uzavrel dohodu, ktorej obsahom bude naplnenie rezolúcie č. 598 a obnovenie alžírskej zmluvy z roku 1975. Tým vlastne verejne priznal, že celá vojna bola nezmyselná.
Vysoké Iracké dlhy znemožňovali prechod od vojenského stavu k mierovému hospodáreniu. Navyše Irak každoročne nakupoval potraviny najmenej za 3 miliardy dolárov. Na začiatku 90. rokov Irak dovážal tovar za 11 miliárd USD. Po vojne sa však stalo niečo, čo očakával málokto – Irak sa stal po vojenskej stránke oveľa silnejšou krajinou, ako bol v r. 1980. Irak do konca vojny stihol vybudovať výkonný vojenský priemysel. V rokoch 1989 – 90 už rozsah zbrojnej výroby začal na medzinárodnej scéne budiť znepokojenie. Irak totiž produkoval chemické zbrane a nebol tak ďaleko od toho kedy sa mu podarí získať vybavenie pre výrobu nukleárnych zbraní. Dôležité komponenty Iraku dodávali západoeurópske a americké firmy. Novovzniknuté Ministerstvo priemyslu a vojenskej industrializácie (1988) umožňovalo vláde účinnejšie ovládať najdôležitejšie sektory priemyslu.
Aby sa Saddám poistil proti eventualite, že by sa mohla objaviť autorita, ktorá by mu mohla konkurovať, dôstojníci podozriví zo „zrady“ boli popravení. Úspešní velitelia boli zase často odvolaní z funkcie, alebo prevelení, aby svojimi úspechmi neohrozili Saddámovu pozíciu. Skupina ľudí, o ktorú sa pri uplatňovaní svojej moci počas vojny a po nej opieral, však tvorili takmer výhradne členovia jeho rodiny. Ministri novej vlády, vymenovanej v rokoch 1987 a 1988 boli väčšinou ľudia, ktorí predtým pracovali v prezidentovej súkromnej kancelárii.
V počiatočných rokoch vojny sa vláda snažila podporovať rozvoj privátneho kapitálu a primeť niektoré firmy, aby sa zamerali na podnikanie v oblasti ľahkého a stredného priemyslu. Boli zavedené opatrenia zvýhodňujúce hlavne poľnohospodárov s cieľom obmedziť dovoz potravín. Došlo k privatizácii štátnych podnikov a predaju štátnych fariem. Súkromným podnikateľom bol povolený export za predpokladu, že 60 % výnosu prevedú späť do Iraku. Štát podporoval investície z arabských krajín. Taktiež bola predaná väčšina štátnych čerpacích staníc, automobilových opravovní, supermarketov a hotelov. Mnohé z týchto opatrení boli vítané a viedli k vyššej výkonnosti hospodárstva. Kombinácia deregulácie cien a uvoľnenie byrokratického aparátu bola snahou režimu získať si nových prívržencov medzi príslušníkmi strednej triedy a v armáde. Pôsobením týchto trendov naďalej narastal kult osobnosti prezidenta.
Národné zhromaždenie malo jedinú funkciu, a to fungovať ako ďalší orgán „zastupujúci“ vedenie režimu. Malo právomoc kritizovať prácu ministrov a úradníkov a za istých okolností možnosť hlasovať o ich odvolaní. Hlasovanie malo navonok budiť dojem, že o osude úradníkov nerozhoduje prezident, ale vôľa ľudu. Rozdelenie moci v Iraku však zostalo nemenné. Politická demokratizácia, ktorú mal režim na mysli, nemala znamenať podstatnú transformáciu politického systému. Keby sa rozvážne hospodárilo, bol by úzkostlivo strážený rozsah dovozu a obmedzovali sa vládne výdaje, iracké hospodárstvo by určite čakalo postupné oživenie. Zúfalá finančná situácia Iraku tak bola skôr obrazom priorít Saddáma – vysoké výdaje na armádu, stavba pamätníkov a nového prezidentského paláca ako objektívnych skutočností.
Externé odkazy
Project Ares - Iracko-iránska vojna podrobne
Samádhi (budhizmus)
Samádhi alebo samádhih je sústredenie uskutočňované mimo zasahovania rozruchov prameniacich z neodstránených piatich prekážok.
Yvette Tulip Hlaváčová
Yvette Tulip Hlaváčová (* 26. máj 1975, Boskovice) je česká reprezentantka v diaľkovom plávaní, držiteľka viacerých titulov a rekordov. Tiež je príležitostná modelka a je zapísaná do Guinnessovej knihy rekordov ako majiteľka najdlhších nôh na svete –  (pri výške ).
Ignác Antiochijský
thumb|Sv. Ignác Antiochijský '''Sv. Ignác Antiochijský (* ?, † 17. október 107) zvaný Theoforos' (Bohonosec alebo Bohonosný alebo Bohonositeľ''), bol biskup v sýrskej Antiochii a mučeník.
Životopis
Informácie o živote Ignáca sú zo 4. storočia z Cirkevných dejín biskupa Eusébia. Ignác spravoval antiochijskú cirkev približne od roku 68, ako tretí v poradí po apoštolovi Petrovi a Eudiovi Antiochijskom. Za vlády cisára Trajána ho zatkli, dopravili ho do Ríma a tam v aréne bol hodený levom. Podľa tradície zomrel 17. októbra roku 107.
Po Ignácovej mučeníckej smrti boli jeho ostatky prevezené naspäť do Antiochie, kde boli najprv pochované mimo mesta. Neskôr ich cisár Theodosius II. preniesol do chrámu bohyne Tyché, ktorý bol premenený na kresťanský chrám zasvätený sv. Ignácovi. V roku 637 boli jeho ostatky prenesené do Baziliky svätého Klementa v Ríme.
Ignácove listy
thumb|Ikona sv. Ignáca Bohonosca Ignác cestou do Ríma napísal sedem listov - 6 cirkvám v Efeze, Magnézii, Trallii, Ríme, Filadelfii a Smyrne a 7. biskupovi Polykarpovi zo Smyrny. Rozvážne a učene v nich píše o Kristovi, o zriadení Cirkvi a o kresťanskom živote. Ako priameho žiaka apoštolov Petra a Jána ho cirkevná tradícia zaraďuje k apoštolským otcom.
Legendy
Podľa neskorších legiend bol Ignác tým dieťaťom, ktoré Ježiš dal do stredu svojich učeníkov, keď ich vyzval, aby boli ako deti.
Sviatok
V Antiochii už v 4. storočí slávili jeho spomienku 17. októbra, v deň jeho mučeníckej smrti. V gréckokatolíckej cirkvi sa jeho pamiatka slávi 20. decembra a 29. januára sa pripomína prenesenie jeho ostatkov. Sv. Ignáca si uctieva tak katolícka, ako aj pravoslávna cirkev.
Zoznam biologických článkov/Š
Tento index bol automaticky vygenerovaný podľa tejto kategorizácie. Obsahuje 87 článkov. Aby sa nové články zobrazili v tomto indexe, musia byť zaradené aspoň do jednej z vymenovaných kategórii. Nové a upravené kategórie sa zohľadnia pri nasledujúcom generovaní.
ša
Šabliarka modronohá - Šabľozubec - Šafran - Šafran siaty - Šafran spišský - Šakal - Šakal zlatý - Šalát siaty - Šalvia lekárska
še
Šebeň - Šesťlúčovky - Šesťnôžky - Šešuľa - Šešuľka
ši
Šiberná - Šidielka - Šidlá - Šimonka (národná prírodná rezervácia) - Šimpanz - Šimpanz bonobo - Šimpanz učenlivý - Širakami-Sanči - Šišila bocianovitá
šk
Škľabky (Anodontinae) - Škorec obyčajný - Škorica - Škoricovník cejlónsky - Škovránik stromový - Škovránka krátkoprstá - Škovránok poľný - Škrečkorodé - Škrečok džungarský - Škrečok Roborovského - Škrečok zlatý - Škriekavec - Škriekavec zlovestný - Škrob - Škumpa vlasatá
šľ
Šľacha
šo
Šok (medicína) - Šošovica - Šošovica jedlá
šó
Šórea mohutná
šp
Španielska chrípka - Špecifická diferencia - Špenát siaty - Špirálovce - Športová kynológia
št
Štebot - Štedrec - Štedrec ovisnutý - Štefan Bolkay - Štefan Csiba - Štefan Nécsey - Štefan Rokos - Štefan Štefík - Šteklenie - Štetinatoústky - Štěpán (prírodná rezervácia) - Štiav (Rumex) - Štiav lúčny - Štikútka - Štíhlicovité - Štítohlavovce - Štítovce - Štrbinovky (pásomnice) - Štrkáč texaský - Štvorhranky - Štvornožce - Štvorpľúcne - Štvorruké - Štvorzubcovité - Štvoržiabrovce
šť
Šťuka - Šťuka severná - Šťúr obrovský - Šťúrovky - Šťúry
šu
Šujské rašelinisko - Šupina (ryby) - Šupinavce - Šupinavcovité - Šupinavec čínsky - Šupinavec savanový - Šuška
šv
Šváby (hmyz) - Švédska modrá kačica
KTorrent
náhľad|KTorrent 5.1.0 KTorrent je BitTorrentový klient napísaný v programovacom jazyku C ++ pre grafické prostredie KDE. KTorrent používa užívateľské prostredie Qt. Je súčasťou kolekcie programov KDE Extragear.
Acetoctan etylový
Acetoctan etylový (iné názvy: etylester kyseliny acetoctovej, etylester kyseliny 3-oxobutánovej) je bezfarebná kvapalina, ktorá je významným medziproduktom viacerých organických syntéz. Tvorí ju zmes ketoformy (CH3COCH2COOC2H5; 91,6%) a enolformy (CH3C(OH)=CHCOOC2H5; zvyšok):
450px
Výroba
Laboratórne vzniká Claisenovou reakciou:
400px
Využitie
Významný medziprodukt, výroba farbív, liečiv a ďalšie.
Ukrajinská hrivna
300px|thumb|vpravo|100 ukrajinských hrivien s portrétom [[Taras Hryhorovyč Ševčenko|Tarasa Ševčenka]]
Ukrajinská hrivna (iné názvy: hrivna, staršie hryvna ; ukr. гривня – „hryvňa“; IPA [ˈɦrɪu̯nʲɑ]) je zákonné platidlo Ukrajiny. Jej ISO 4217 kód je UAH a označuje sa symbolom ₴.
Jednu hrivnu tvorí 100 kopejok (ukr. копійка – „kopijka“). Názov hrivna mala už mena Kyjevskej Rusi v 11. storočí.
Mince: 1, 2,5, 10, 25, 50 kopejok, 1 hrivna
Bankovky: 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500 hrivien
4837 Bickerton
4837 Bickerton je planétka s priemerom 64 km, ktorú objavil A. C. Gilmore, P. M. Kilmartin 30. júna 1989.
Leucín
Leucín (skratka Leu alebo L ) je esenciálna aminokyselina, ktorá sa vyskytuje v bielkovinách. Je vetvená aminokyselina, ktorú si telo nedokáže samo syntetizovať z dostupných zdrojov, preto ju živočíchy musia prijímať z potravy. Spolu s izoleucínom a valínom predstavujú okamžitý zdroj energie, pretože sú využiteľné priamo z krvného obehu, odkiaľ prechádzajú do svalových buniek, ktoré chránia a zväčšujú ich objem. Pri niektorých ochoreniach sa objavuje v moči.
Flogny-la-Chapelle (kantón)
Flogny-la-Chapelle je francúzsky kantón v obvode Avallon v departemente Yonne v regióne Burgundsko. Tvorí ho 14 obcí.
Leucín
Leucín je konštitučný izomér izoleucínu. Sú to jediné dve proteinogénne aminokyseliny s rovnakým sumárnym vzorcom, čo komplikuje ich rozlíšenie pri stanovení hmotnostnou spektrometriou peptidov. V takých prípadoch je možné ich súhrnne označiť skratkami Xle alebo J.
Morava
Morava môže byť:
Róbert Pukalovič (1960)
Róbert Pukalovič (* 28. október 1960, Bratislava) je bývalý slovenský hokejový obranca. Po ukončení aktívnej kariéry sa venuje trénerskej činnosti, zároveň pôsobí ako spolukomentátor hokejových prenosov. Aktuálne sa objavil na kandidátke ĽSNS do parlamentných volieb 2020. Jeho syn Róbert (* 1985) je tiež hokejový obranca.
Klubový hokej
S hokejom začal v sezóne 1979/80 v tíme Slovana Bratislava. V ňom pôsobil osem sezón s výnimkou sezóny 1986/87, keď hral za Duklu Trenčín. Od roku 1990 pôsobil vo Fínsku. Štyri sezóny bol hráčom Junkkarit HT Kalajoki a striedavo nastupoval aj za KalPu Kuopio. Od sezóny 1995/96 hral opäť na Slovensku, dva roky v Trenčíne, ďalšie dva v Slovane, štyri v HKm Zvolen. S každým z týchto mužstiev získal v slovenskej extralige jeden majstrovský titul. Posledný zápas kariéry odohral za Nitru v roku 2004.
V ankete Zlatý puk ho trikrát vybrali do All Star, v roku 1998 sa stal najlepším obrancom.
Reprezentácia
V slovenskej reprezentácii odohral 24 zápasov, strelil 1 gól. Zúčastnil sa na MS 1997 a MS 1998, bol nominovaný na ZOH 1998 Nagane, kvôli chorobe však necestoval.
Trénerské pôsobenie
V sezóne 2001/12 pôsobil ako asistent trénera HC LEV Poprad v KHL. Ďalší ročník bol hlavným trénerom MHC Martin.
Izoleucín
Izoleucín (skratka Ile alebo I ) je α-aminokyselina, ktorá sa objavuje pri biosyntéze bielkovín. Obsahuje α-aminoskupinu (ktorá je za fyziologických podmienok v protónovanom stave −NH3+), α-karboxylovú skupinu (ktorá je za fyziologických podmienok v deprotónovanej forme −COO-) a uhľovodíkový bočný reťazec (s centrálnym atómom uhlíka viazanom na tri ďalšie atómy uhlíka). Je klasifikovaný ako nepolárna, nenabitá (pri fyziologickom pH), alifatická aminokyselina s rozvetveným reťazcom. Pre ľudí je nevyhnutný, čo znamená, že telo si ho nedokáže syntetizovať a musí byť prijímané v strave. Izoleucín sa syntetizuje z pyruvátu pomocou enzýmov biosyntézy leucínu v iných organizmoch, ako sú baktérie. Je kódovaný kodónmi AUU, AUC a AUA.
Izoleucín je konštitučný izomér leucínu. Sú to jediné dve proteinogénne aminokyseliny s rovnakým sumárnym vzorcom, čo komplikuje ich rozlíšenie pri stanovení hmotnostnou spektrometriou peptidov. V takých prípadoch je možné ich súhrnne označiť skratkami Xle alebo J.
Chemická syntéza
Izoleucín je možné syntetizovať viacstupňovým postupom z 2-brómbutánu a dietylmalonátu. Syntetický izoleucín bol pôvodne opísaný v roku 1905 francúzskym chemikom Louisom Bouveaultom.
Nemecký chemik Felix Ehrlich objavil izoleucín v roku 1903 v hemoglobíne.
Biosyntéza
Izoleucín je esenciálna aminokyselina, takže sa v tele nesyntetizuje, preto sa musí prijímať v strave, zvyčajne ako súčasť bielkovín. V rastlinách a mikroorganizmoch sa syntetizuje v niekoľkých krokoch, počínajúc pyruvátom a alfa-ketobutyrátom. Enzýmy zapojené do tejto biosyntézy sú:
Katabolizmus
Izoleucín je glukogénna aj ketogénna aminokyselina. Po transaminácii s alfa-ketoglutarátom sa uhlíkový skelet oxiduje a štiepi na propionyl-CoA a acetyl-CoA. Propionyl-CoA sa premieňa na sukcinyl-CoA, jeden z medziproduktov citrátového cyklu, ktorý sa môže premeniť na oxaloacetát a vstúpiť do glukoneogenézy (preto je izoleucín glukogénny). U cicavcov sa acetyl-CoA nemôže premeniť na uhľohydráty, ale môže vstúpiť do citrátového kondenzáciou s oxaloacetátom za vzniku citrátu, takisto sa môže použiť pri syntéze ketolátok (preto je izoleucín aj ketogénny) alebo mastných kyselín.
Rezistencia na inzulín
Izoleucín, podobne ako iné aminokyseliny s rozvetveným reťazcom, je spojený s inzulínovou rezistenciou: v krvi diabetických myší, potkanov a ľudí sú pozorované vyššie hladiny izoleucínu. Myši kŕmené jeden deň izoleucínovou deprivačnou diétou mali zlepšenú citlivosť na inzulín a kŕmenie izoleucínovou deprivačnou diétou počas jedného týždňa výrazne znížilo hladinu glukózy v krvi. U obéznych myší (ktorých obezita bola dosiahnutá pomocou stravy) a myší rezistentných na inzulín mala diéta so zníženými hladinami izoleucínu (s alebo bez iných aminokyselín s rozvetveným reťazcom) za následok zníženie adipozity a zlepšenie citlivosti na inzulín. Pre priaznivé metabolické účinky nízkobielkovinovej diéty sú potrebné nižšie hladiny izoleucínu v strave. U ľudí diéta s obmedzeným množstvom bielkovín znižuje hladinu izoleucínu v krvi a znižuje hladinu glukózy v krvi nalačno. Vyššia hladina izoleucínu v strave je u ľudí spojená s vyšším indexom telesnej hmotnosti.
Zdroje v potrave a význam
Aj keď sa táto aminokyselina u zvierat nevytvára, uchováva sa vo veľkých množstvách. Potraviny s vysokým obsahom izoleucínu zahŕňajú vajcia, sójový proteín, morské riasy, morčacie mäso, kuracie mäso, jahňacie mäso, syry a ryby.
Výbor pre potravu a výživu (FNB) amerického Inštitútu medicíny stanovil odporúčané denné dávky pre esenciálne aminokyseliny v roku 2002. V prípade izoleucínu je to pre dospelých vo veku 19 rokov a starších 19 mg/kg telesnej hmotnosti/deň.
Okrem svojej biologickej úlohy ako živiny sa ukázalo, že izoleucín sa podieľa aj na regulácii metabolizmu glukózy.
Niektoré zdroje uvádzajú, že izoleucín znižuje únavu, avšak podľa review z roku 2019 nemajú BCAA výrazný efekt na zníženie únavy. Pomáhajú však so znížením hladiny laktátu (ktorý vzniká počas cvičenia a jeho hromadenie v svaloch sa prejavuje ako svalovica) a okrem toho pomáhajú regulovať hladiny amoniaku (ktorý spolu s laktátom spôsobuje únavu), glukózy, voľných mastných kyselín a kreatínkinázy.
Izoméry
Izoleucín je jednou z dvoch proteinogénnych aminokyselín, ktoré majú dve chirálne centrá. Druhou je treonín. Prítomnosť dvoch chirálnych centier v tomto prípade vedie k celkom štyrom rôznym izomérom podľa Le Belovho-van ’t Hoffov vzťahu. V živých systémoch je prítomný len L -izoleucín.
Izoleucín je konštitučný izomér leucínu.
Z izoméru L -aloizoleucínu sa syntetizuje kyselina koronamová, ktorá je súčasťou fytotoxínu koronatínu, ktorý produkuje baktéria Pseudomonas syringae. Ako aloizoleucín vzniká nie je známe.
Letohrad (Česko)
Letohrad je mesto v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 6 322 obyvateľov, z toho 3 105 mužov a 3 217 žien, pričom priemerný vek v meste bol 40,3 roka (muži 38,7 roka, ženy 41,9 roka).
Mattexey
Mattexey je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kozyrevskij
Kozyrevskij je neaktívny štítový vulkán, nachádzajúci sa v západnej vulkanickej zóne Kamčatky, asi východne od masívu Ičinskej sopky. V stavbe vulkánu prevládajú bazalty až bazaltické andezity. Južný svah sopky pretína severojužná reťaz troskových kužeľov. Vek poslednej erupcie nie je známy, no odhaduje sa na holocén.
Druhá vojna v Perzskom zálive
thumb|Schéma operácie Púštna búrka thumb|Americké bojové lietadlá [[F-16|F-16A, F-15C, F-15E nad horiacimi kuvajtskými ropnými poľami]] thumb|Britský vojak pri ostrom výcviku pred útokom thumb|USS Wisconsin
Druhá vojna v Perzskom zálive (iné názvy: Vojna v Zálive, Iracko-kuvajtský konflikt, Konflikt medzi OSN a Irakom, Operácia Púštny štít, Púštna búrka; v Iraku často hovorovo Um M'aārak – „Matka všetkých bitiek“) bol vojenský konflikt medzi Irakom a koalíciou 34 národov poverených OSN (vrátane Česko-Slovenska) a vedených USA. Vojna začala irackou inváziou do Kuvajtu 2. augusta 1990. Po tomto nasledovali ekonomické sankcie uvalené OSN na Irak.
Vojna vstúpila do ďalšej fázy v januári 1991. Deň po vypršaní ultimáta z Rezolúcie OSN 678 koalícia začala silné vzdušné útoky označované ako Operácia Púštna búrka (Operation Desert Storm): viac ako 1 000 bojových letov denne od skorého rána 17. januára 1991.
Vojna sa nerozšírila mimo Iraku, Kuvajtu a hraničných oblastí Saudskej Arábie, hoci Irak vystrelil rakety na izraelské mestá.
Príčiny vojny
Iracko-iránska vojna Saddáma Husajna a jeho režim finančne zruinovala. Dlhoval 15 miliárd dolárov Kuvajtu a ďalších 15 miliárd Saudskej Arábii. Ďalšie pôžičky mu boli zakázané. Husajn sa vydal cestou nátlaku na Kuvajt. Začal otvorene provokovať. Tvrdil, že Iraku patrí sporné pohraničné územie s bohatými zdrojmi ropy, že Kuvajt je historicky 19. provinciou Iraku a pod. V lete 1990 neboli iracko-kuvajtské vzťahy pre USA v centre záujmu. Americká zahraničná politika sa už veľa rokov zaoberala islamskou revolúciou v Iráne, ktorá začala zvrhnutím šacha. Irak sa vtedy javil ako vhodná protiváha fundamentalistov. Keď začala Iracko-iránska vojna, USA (ale aj veľa ďalších štátov vrátane Francúzska a ZSSR) Saddáma fakticky podporovalo – dodávkami zbraní, vrátane informácií CIA o pohyboch iránskej armády. Po nejasných vyjadreniach západných diplomatov sa Saddám Husajn odhodlal k vojenskej akcii.
Priebeh prvej fázy
2. augusta 1990 iracké elitné jednotky vtrhli s obrovskou presilou do Kuvajtu. Po krátkom boji ho obsadili. OSN prijalo rezolúciu, ktorá vyzývala Irak, aby sa okamžite stiahol.
3. augusta jordánsky kráľ Husajn navrhoval konferenciu štyroch arabských štátov za účasti egyptského prezidenta Mubaraka, jeho, Saddáma Husajna a za predsedníctva kráľa Fahda zo Saudskej Arábie. Veril, že táto konferencia by mohla presvedčiť irackého diktátora, aby sa bez boja stiahol z Kuvajtu. Rýchle Saddámove odmietnutie jeho arabských priateľov urazilo. Otvorila sa tak cesta k tomu, aby Saudská Arábia súhlasila s umiestnením cudzích vojenských jednotiek na svojom území.
6. augusta Saudská Arábia oficiálne požiadala sily Spojených štátov, aby vstúpili do kráľovstva s cieľom brániť ho. Prvé letky stíhačov odleteli na Blízky východ v ten istý deň. Začala operácia Púštny štít. Jej cieľom bolo zabrániť Saddámovi v ďalšej expanzii. V tom čase vôbec nebolo jasné, či zvíťazí diplomatické či vojenské riešenie krízy.
17. januára 1991 sa začala operácia Púštna búrka.
Oceľový dážď
Najvyšší veliteľ koaličných síl, generál Norman Schwarzkopf, mal jasný plán. Prvým cieľom musia byť nepriateľské radarové a protiletecké systémy. Nepriateľ nesmie „vidieť“ útočiace lietadlá. Inak hrozia veľké straty.
Izrael
Po napadnutí Irak zareagoval odpálením rakiet Scud čiastočne na spojenecké základne v Saudskej Arábii, ale hlavne na územie Izraela. Dúfal, že Izrael vojensky zareaguje a to by mohlo viesť k rozbitiu koalície, lebo Arabi by mohli mať problém pokračovať v boji po boku Židov.
Situácia bola nesmierne napätá. Štát Izrael už od svojho vzniku čelil ohrozeniu. Bol schopný – skôr donútený – sa veľa ráz postarať o svoju existenciu so zbraňou v ruke. Nielen účinná obrana, ale aj rýchle strategické protiútoky boli dôvodom, prečo ešte existoval. A teraz dostal de facto ultimátum od svojich spojencov – nechať na svoje mestá dopadať rakety scud a nepodnikať nič. To sa priečilo celej dovtedajšej izraelskej stratégii. Diplomatické rokovania boli veľmi zložité. Misku váh prevážili až americké batérie obranných protiraketových striel Patriot. Nakoniec Saddámov plán nevyšiel. Židovský štát zachoval neutralitu.
Na strane spojencov sa udáva okolo 400 mŕtvych a necelá tisícka zranených, odhady irackých strát sa veľmi rozchádzajú. Najmenšie odhady dochádzajú k 1 500 obetiam, najväčšie uvádzajú až 200 000 obetí, najčastejšie sa uvádza 25 000 až 75 000 obetí medzi vojakmi a niekoľko tisíc medzi civilným obyvateľstvom. Niektoré odhady uvádzajú až 35 000 civilných obetí. Do spojeneckého zajatia padlo asi 71 tisíc príslušníkov irackej armády.
KPDF
náhľad|KPDF KPDF je open source prehliadač PDF. Je integrovaný do KDE, hoci pôvodne vznikol z Xpdf.
Amersfoort (mesto v Holandsku)
Amersfoort je mesto v Holandsku, druhé najväčšie mesto provincie Utrecht.
Má rozlohu a 148 230 obyvateľov (k 31. 12. 2011).
KPDF
Pár vlastností: KPDF podporuje text in. Súbory pdf môžu byť čítané pomocou KTTS text-to-speech. V prostredí KDE 4 je nasledovníkom KPDF program okulárom.
4938 1986 CQ1
4938 1986 CQ1 je planétka s priemerom 31 km, ktorú objavil Henri Debehogne 5. februára 1986.
Thônes
Thônes môže byť:
Garcelles-Secqueville
Garcelles-Secqueville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Calvados, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 765 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Replika
Replika (lat.) je odpoveď na predchádzajúcu odpoveď (prehovor, výpoveď) partnera v dialógu, rozprávaní, rozhovore.
Old Firehand
Old Firehand môže byť:
Tommy Samuelsson
Tommy Samuelsson (* 12. január 1960, Degerfors, Švédsko) je bývalý švédsky hokejista, ktorý od 14. februára 2005 pôsobí ako asistent švédskeho trénera Bengta Åkeho Gustafssona (spolu s Janom Karlssonom a Tommym Boustedtom). Na svetovom šampionáte 2006 v Rige vybojovalo jeho mužstvo zlatú medailu.
Súmračník jahodový
Súmračník jahodový (Pyrgus malvae) je motýľ z čeľade súmračníkovité (Hesperiidae).
Storckensohn
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
4493 1988 TG1
4493 1988 TG1 je planétka s priemerom 84 km, ktorú objavil Takuo Kodžima 14. októbra 1988.
Guillon (kantón)
Guillon je francúzsky kantón v obvode Avallon v departemente Yonne v regióne Burgundsko. Tvorí ho 17 obcí.
Rotácia Zeme
Rotácia Zeme je otáčanie sa Zeme okolo svojej osi pri súčasnom pohybe okolo Slnka. Rotácia Zeme okolo vlastnej osi vyvoláva odstredivé sily, ich pôsobením vzniká vydutie pri rovníku a sploštenie na póloch. Vplyvom odstredivej sily je na rovníku menšia tiaž než na póloch. Zem sa otočí okolo vlastnej osi raz za 23 hodín 56 minút a 4 sekundy.
Rotácia Zeme spôsobuje, že sa na rovníku pohybujeme rýchlosťou cca /hod a v oblasti strednej Európy je to asi polovica, t. j. /hod.
Optická astronómia
Optická astronómia je termín, ktorý má dva významy.
Znamená odvetvie astronómie, ktoré sa zaoberá pozorovaním vesmírnych objektov vo viditeľnom svetle, vrátanie fotografie, fotometrie, spektroskopie a polarimetrie.
Vedci používajú tento termín na súhrnné označenie infračervenej, ultrafialovej a astronómie viditeľného svetla. Všetky tri odvetvia obyčajne používajú rovnaké komponenty a prístroje, napríklad zrkadlá, šošovky a detektory.
Jan Hřebejk
Jan Hřebejk (* 27. jún 1967, Praha, Česko) je český filmový, televízny a divadelný režisér. Za svoje filmy získal trikrát ocenenie Českého leva (Horem pádem, Šakalí léta, Musíme si pomáhat). Posledný z nich bol nominovaný na Oscara v kategórii najlepší cudzojazyčný film.
1919
Narodenia
náhled|upright|[[J. D. Salinger (* 1. január)]] náhled|upright|[[Lex Barker (* 8. máj)]] náhled|upright|[[Edmund Hillary (* 20. júl)]] thumb|upright|[[Radovan Lukavský (* 1. november)]]
Úmrtia
thumb|upright|[[Milan Rastislav Štefánik († 4. máj)]]
Astronómia viditeľného svetla
Astronómia viditeľného svetla alebo vizuálna astronómia je odvetvie astronómie, ktoré sa zaoberá pozorovaním vesmírnych objektov viditeľných vo viditeľnom svetle. Patrí sem aj fotografia, fotometria, spektroskopia a polarimetria.
Je súčasťou optickej astronómie.
Maxéville
Maxéville je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Piazza del Popolo
250px|náhľad Piazza del Popolo (doslova Námestie ľudu, Ľudové námestie) je jedno z hlavných námestí v Ríme.
Monkeystone Games
Monkeystone Games bola americká softvérová firma zaoberajúca sa vývojom počítačových hier pre mobilné platformy. Spoločnosť založili v roku 2001 John Romero, Tom Hall, Stevie Case a Brian Moon.
Piazza del Popolo
Námestie tvorí vstupnú bránu zo severnej cesty, ktorá sa nazýva „Via Flaminia“. Možno tu vidieť zvyšky Aureliánovho opevnenia, ktorým bolo mesto obohnané koncom 3. storočia. Celé námestie naprojektoval a realizoval architekt Valadier v roku 1815 až 1816 z poverenia pápeža Leva XII.. Usporiadanie námestia je inšpirované egyptským a rímskym antickým umením. Valadierovi pri tom pomáhali početní umelci. Jedným z nich bol aj Giuseppe Ceccarini, autor sôch, ktoré zdobia fontány na okrajoch námestia.
Monkeystone Games
Tituly
Firma vydala svoj prvý debutový titul Hyperspace Delivery Boy! v roku 2001 pre platformu Pocket PC. Hra bola neskôr portovaná pre Windows, Mac OS X, Linux a handheld Game Boy Advance. Nasledovala hra Congo Cube, pôvodne vyvíjaná pre OS Windows, avsak neskôr bola portovaná pre Pocket PC a mobilné telefóny s podporou Java ME. V poradí tretím titulom sa stal port úspešnej akčnej hry Red Faction pre N-Gage. Hra bola dokončená v októbri 2003.
Rozpad firmy
Brian Moon opustil Monkeystone niekedy v roku 2002. Stevie Case opustila firmu približne v polovici roku 2003. Tom Hall a John Romero opustili Monkeystone v októbri 2003, kvôli práci u Midway Games. Lucas Davis, jeden z ich kolegov, udržiaval firmu až do jej zániku v januári 2005.
Piazza del Popolo
Na námestí existovala jediná fontána z roku 1573, ktorej autorom bol Giacomo Della Porta. Umiestnenie ďalších fontán na námestie si vyžiadalo zvýšenie objemu prichádzajúcej vody. Kvôli tomu k originálnemu vodovodu zo 16. storočia s názvom „Acqua Vergine“ bola pridaná vetva vodovodu „Acqua Felice“, ktorý prechádzal blízkym parkom Villa Borghese. Tento vodovod napája fontány na východnej strane námestia. Na tejto strane sa dvíha malý vŕšok na ktorého svahu sú početné fontány a ktorý pokračuje jedným z najelegantnejších parkov Ríma, parkom Pincio.
Do stredu námestia architekt Valadier umiestnil okolo egyptského obelisku štyri nádrže, ktoré sú napájané štyrmi levmi v egyptskom štýle. Levy zosobňujú silu svietiaceho slnka a vrhajú prúdy vody na štyri svetové strany. Ďalšie dve fontány dotvárajú panorámu námestia na východnej a západnej strane. Na západnej strane fontánu tvorí boh Neptún, obklopený dvoma tritónmi. Na východnej strane je to bohyňa Ríma. Postava bohyne je z bokov obklopená zosobneniami riek Tiberu a Aniene. Celé námestie je veľmi priestranné a symetricky dokonalé. Ulicou Via del Corso je spojené s Piazza Venezia.
Winnetou
Winnetou alebo Vinnetou môže byť:
Vinnetou môže byť aj:
Winnetou môže byť aj:
Poznámka
Tvar Vinnetou je 1. český tvar, 2. tvar používaný vo väčšine slovenských názvoch filmových a televíznych diel okrem toho z roku 2016, 3. tvar používaný v niektorých slovenských prekladoch kníh. Tvar Winnetou sa používa v ostatných prípadoch, pričom ale najnovšie slovenské preklady kníh (napr. z roku 2019) používajú tvar Vinetu. Pozri aj článok Karl May.
Libecina
Libecina je obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 173 obyvateľov, z toho 91 mužov a 82 žien, pričom priemerný vek v obci bol 42,3 roka (muži 40,8 roka, ženy 43,9 roka).
Medzinárodné letisko Inčchon
Nachádza sa 48 km západne od Soulu, ktorý je hlavným a najväčším mestom Južnej Kórey. Letisko slúži ako hlavné letisko pre spoločnosti Korean Air, Asiana Airlines a Polar Air Cargo. Je hlavným letiskom pre medzinárodnú civilnú leteckú a nákladnú dopravu vo východnej Ázii. Medzinárodné letisko Inčchon je v súčasnosti ôsme najrušnejšie letisko v počte odbavených cestujúcich v Ázii, štvrté najrušnejšie letisko v nákladnej doprave a v roku 2010 bolo ôsme najrušnejšie letisko na svete.
Dordrecht
Dordrecht je mesto v Holandsku, ktoré má rozlohu 99,45 km² a 118-tisíc obyvateľov. Nachádza sa v provincií Južný Holland. V meste sú viaceré riečne kanály.
Vydavateľ (literatúra)
Vydavateľ alebo editor alebo vydavateľstvo je inštitúcia alebo jednotlivec, ktorý má intelektuálnu zodpovednosť za vydanie publikácie alebo hudobného diela.
Niekedy sa rozlišuje medzi vydavateľom a vydavateľstvom. Ak napríklad múzeum pripraví publikáciu a financuje ju, je vydavateľom, ale samotné vydanie zverí vydavateľstvu.
Na Slovensku sa podľa riaditeľa vydavateľstva Slovart, Juraja Hegera vydá asi 4 000 titulov, v Česku asi 16 000.
Evanjelický kostol v Čankove
Čankovský evanjelický kostol stojí v Čankove, mestskej časti Levíc.
Dejiny
Pôvodne gotický evanjelický kostol je dominantu Čankova Roku 1731 došlo k barokovej prestavbe a roku 1822 k ďalším úpravám. Súčasnú secesnú podobu získal po prestavbe v roku 1930.
Popis
Z pôvodnej stavby zo 14. storočia sa do súčasnosti zachovala len veža. Kostol je krížového pôdorysu. Pri prestavbe kostola v roku 1930 boli pri úprave oltára použité tiež časti pôvodného barokového oltára. Ide predovšetkým o plastiky Mojžiša a Árona na stĺpoch, ďalej plastika Božieho Baránka, erby rodov Ottlikovcov a Hódossyovcov a tiež chronostikon na mramorovej tabuli pochádzajúcej z roku 1813. Na oltári sa nachádza obraz Ježiša Krista od maliara Tekovského z roku 1931. Vo veži je zavesený neskoro renesančný zvon (umieráčik) z roku 1693.
4558 Janesick
4558 Janesick je planétka s priemerom 48 km, ktorú objavil A. Maury, J. Mueller 12. júla 1988.
4653 Tommaso
4653 Tommaso je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Nikolaj Stepanovič Černych 1. apríla 1976.
Stosswihr
Stosswihr je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Haut-Rhin, v regióne Alsasko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Tommy Boustedt
Tommy Boustedt (* 5. máj 1959) je švédsky hokejový tréner, ktorý od 14. februára 2005 pôsobí ako asistent švédskeho reprezentačného trénera Bengta Åkeho Gustafssona (spolu s Janom Karlssonom a Tommym Samuelssonom). Na svetovom šampionáte 2006 v Rige vybojovalo jeho mužstvo zlatú medailu.
L'Isle-sur-Serein (kantón)
L'Isle-sur-Serein je francúzsky kantón v obvode Avallon v departemente Yonne v regióne Burgundsko. Tvorí ho 13 obcí.
Robert W. Clarke Trophy
Robert W. Clarke Trophy je trofej pre víťazný tím play-off Západnej konferencie Americkej hokejovej ligy (AHL). Pôvodne bola udeľovaná víťazovi Južnej konferencie a divízie.
Víťaz trofeje postupuje do záverečných bojov o Calder Cup. Trofej získal sedemkrát klub Rochester Americans.
Trofej bola pomenovaná podľa bývalého predsedu predstavenstva AHL. Víťaz play-off Východnej konferencie je ocenený Richard F. Canning Trophy.
Ultrafialová astronómia
Ultrafialová astronómia je odvetvie astronómie, ktoré sa zaoberá pozorovaním vesrmírnych objektov v ultrafialovom žiarení. Ultrafialové žiarenie má rozsah vlnových dĺžok od 10 nm do 380 nm. Svetlo v týchto dĺžkach je absorbované zemskou atmosférou, takže observatória musia byť umiestnené vo vrchných vrstvách atmosféry, alebo vo vesmíre.
Gothic 2
Gothic 2 (Gothic II) je počítačová RPG hra vydaná nemeckými štúdiami Piranha Bytes a distribuovaná spoločnosťami Jowood Interactive a Atari. Doposiaľ vyšiel jediný datadisk „Gothic 2: Night of the Raven". Je to fantasy akčné RPG z pohľadu tretej osoby.
Libchavy
Libchavy sú obec v Česku v okrese Ústí nad Orlicí v Pardubickom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 1 704 obyvateľov, z toho 853 mužov a 851 žien, pričom priemerný vek v obci bol 38,2 roka (muži 37,4 roka, ženy 39,0 roka).
Gothic 2
Prológ
Potom čo spadla magická bariéra okolo trestaneckej kolónie, kde sa ťažila magická ruda, dodávky tejto rudy sa náhle prerušili. Kráľ sa preto rozhodol pre ňu lorda Hagena spoločne so 100 paladinmi. Na ostrove Khorinis sa medzitým väzni rozpŕchli a domobrana ich nebola schopná zastaviť. Niektorí farmári na čele s Onarom sa vzbúrili proti domobrane, ktorá im brala veľkú časť z úrody ako daň a na ochranu si najali časť bývalých trestancov z kolónie na čele s Leem. Zlo však z ostrova nevymizlo so zabitím Spáča, ktorý svojim výkrikom privolal armádu zla. Čarodejník Xardas to vytušil a zachránil z trosiek Spáčovho chrámu bezmenného hrdinu, za ktorého hráte. Váš hrdina však ležal pod sutinami celé 2 týždne a stáva sa tak omnoho slabším.
Dej
Bezmenný hrdina je na začiatku hry zoznámený s nekromancerom Xardasom a oboznámený o novom nebezpečenstve - armáde vedenej drakmi. Xardas ho pošle za lordom Hagenom, vodcom paladinov, aby získal Innosovo oko, mocný artefakt, ktorý dovolí hrdinovi hovoriť s drakmi. Po príchode do mesta Khorinis sa postupne dozvedáte, že sa musíte pripojiť k jednej z troch frakcií - žoldnierom, ohnivým mágom alebo k domobrane, aby ste sa mohli dostať do hornej štvrti k lordovi Hagenovi. Ten vás pošle do bývalej trestaneckej kolónie, ktorá je teraz okupovaná orkami. Máte mu priniesť dôkaz o prítomnosti drakov. V hrade (bývalom Starom tábore), obliehanom orkami, nájdete veliteľa Garonda, vodcu misie paladinov. Dozviete sa, že draci už zaútočili na hrad a keď mu donesiete informácie o stave vyťaženej rudy v baniach, dá vám správu pre lorda Hagena.
Medzitým ako je hrdina v kolónii, dozvedia sa sily Zla o jeho misii. Pátrači, Beliarovi služobníci s nemalou mocou, sa rozmiestnili po ostrove, aby hrdinu zabili. S povolením lorda Hagena si hrdina môže vyzdvihnúť v kláštore Innosove oko. No tesne pred tým ho novic Pedro pod vplyvom síl Zla ukradol a odovzdal pátračom, ktorým sa podarí odňať Oku magickú moc a rozbiť objímku. Artefakt však kováč Bennet vie opraviť, ale aby mu hrdina vrátil jeho moc, musí usporiadať rituál s troma mágmi, ktorí budú reprezentovať troch bohov: mág vody Vatras Adanosa, bývalý mág ohňa Xardas Beliara a mág ohňa Pyrokar Innosa. Moc oka je obnovená a bezmenný hrdina sa vydáva do trestaneckej kolónie zabiť štyroch drakov, ktorí tam žijú.
Hneď ako sú draci v údolí mŕtvi, ide hrdina oznámiť Xardasovi správu o smrti drakov, ale ten je preč. Dostáva správu od Lestera, že ďalšie informácie nájde v knihe Siene Idorathu. V knihe je mapa, na ktorej je cesta k ostrovu Idorath, kde sa nachádza starý chrám Beliara. Hrdina najme posádku a kapitána, odpláva na Idorath a zabije vodcu drakov. Potom s naloženou korisťou odpláva na pevninu. Jeho príbeh na pevnine je obsahom Gothic 3.
Prostredie
Príbeh sa odohráva na ostrove Khorinis, na ktorom je mesto Khorinis, kláštor ohnivých mágov, farmy (Onarova, Sekobova, Bengarova, Akilova a Lobartova) a lesy. Banícke údolie, kde bývala trestanecká kolónia, je značne pozmenené. Zo starého tábora zostal už len hrad, z nového tábora sa stala zamrznutá krajina a tábor v mokradiach je neprístupný kvôli palisáde, ktorú postavili orkovia. Posledným navštíveným miestom v hre sú siene Idorathu.
Hlavným faktorom hospodárstva je tu magická ruda, ktorá bola dovážaná na pevninu kráľovi, ktorý ju využíval na vojnu proti orkom. Takmer všetky farmy sú vlastnené veľkostatkárom Onarom, ktorý má na ochranu najatých žoldnierov. To uvrhlo Khorinis na pokraj občianskej vojny a spôsobilo, že mesto má málo jedla.
Lucius Cornelius Sisenna
Lucius Cornelius Sisenna (120 – 67 pred Kr.) bol rímsky politik a historik. Zahynul počas Pompeiovho ťaženia proti pirátom. Sisenna bol Pompeiovým veliteľom operujúcim na pobreží Grécka.
Jeho historické dielo nazvané Historiae (Dejiny) pozostávalo z 23 kníh. Podľa správ, ktoré sa o ňom dochovali, ho možno zaradiť k „tragickej“ historiografii, ktorú charakterizoval sklon k dramatizácii dejinných udalostí a hľadanie heroických osobností. Vzorom mu v tom bol helenistický historik Kleitarchos, ktorý obdobným štýlom rozpracoval život Alexandra Macedónskeho.
Sisenna sa venoval obdobiu, ktoré sám prežil – od občianskych vojen v neskorej republike po Sullovu smrť. Práve veľký diktátor je Sisennovým hrdinom non plus ultra. Nielenže ho svojim dielom oslavuje, ale predstavuje ho ako charizmatika, ktorý je schopný viesť rímsky národ. Pritom skĺzava až k romantickému opisu dejín. Romantizujúcej forme diela prikrášľujúcej históriu fantastickými až mýtickými faktami zodpovedá jazyk, ktorý je ornamentálny a radí sa k tzv. aziatickému štýlu. Podľa Cicerona Sisenna používal aziatický štýl i ako rečník.
Sisenna tiež napísal dielo Fabulae Milesiae (Milétske poviedky), ktoré sa inšpirovalo rovnomenným dielom Aristida z Milétu. Mohlo ísť o voľné, latinské spracovanie týchto vtipných, erotických poviedok. Sisenna touto svojou tvorbou ovplyvnil prozaické dielo Apuleia a Petronia.
Mazerulles
Mazerulles je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Meurthe-et-Moselle, v regióne Lotrinsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ostrihomské arcibiskupstvo
thumb|Ostrihomská bazilika Ostrihomské arcibiskupstvo bolo prvé a hlavné arcibiskupstvo v Uhorsku so sídlom v Ostrihome. Prevažná časť jeho územia ležala na území dnešného Slovenska a v časoch svojho najväčšieho územného rozmachu, do roku 1776, zaberala asi 80% jeho rozlohy.
Mazerulles
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Ostrihomské arcibiskupstvo
Pre obdobie po roku 1918 pozri:
Dejiny
Arcidiecézu založil sv. Štefan roku 1000 a podriadil jej všetky ostatné biskupstvá Uhorska.
Mazerulles
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.