cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Príznak siluety
thumb|A) Normálna rtg snímka hrudníka; B) Pneumónia spôsobená [[Q horúčka|Q horúčkou, ktorá postihuje pravý dolný a stredný pľúcny lalok. Nehomogénny tieň pneumonického infiltrátu spôsobuje stratu normálnej hranice (siluety) medzi postihnutým pľúcnym lalokom, pravým okrajom srdca a kontúrou pravej bránice - príznak siluety.]] Príznak siluety je termín používaný v rádiológii. Do všeobecného používania ho zaviedol Benjamin Felson. Príznak siluety označuje vymiznutie normálnej hranice medzi anatomickými štruktúrami na rtg snímke hrudníka, spôsobené vnútrohrudnou patologickou léziou (napríklad pľúcnym infiltrátom alebo nádorom), ktorá na tieto štruktúry nalieha alebo ich čiastočne prekrýva v smere rtg lúča a sumuje sa s nimi. Lézia, ktorá príznak siluety spôsobí, nemusí byť lokalizovaná v pľúcach samotných; môže ňou byť napríklad tekutina v pleurálnej dutine (fluidothorax), nádor vyrastajúci z mediastína a podobne.
Hourtin
Hourtin je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Virgil
Virgil môže byť:
Sega Saturn
náhľad|Sega Saturn Sega Saturn je 32-bitová herná konzola od firmy Sega. Ido o zástupcu piatej generácie herných konzol (podobne ako napr. Sony PlayStation). Po prvýkrát bola predstavená 22. novembra 1994 v Japonsku, nasledovala premiéra 27. apríla 1995 v Spojených štátoch a potom 8. júla 1995 v Európe.
Obchodný (ne)úspech
Sega navyše podcenila hráčsku komunitu v krajinách mimo Japonska, lebo usúdila, že napr. RPG v štýle Manga (štýlová hra Sakura Taisen/Sakura Wars, japonsky サクラ大戦) nenájde mimo Japonsko odozvu.
Poradie predajnosti konzol piatej generácie
Kvôli slabej odozve bolo rozhodnuté o vývoji následníka Saturnu. Ten sa volal Sega Dreamcast, ktorý bol oficiálne uvedený roku 1997 opäť na výstave E3. Zároveň s jeho premiérou bol zastavený export Saturnu mimo Japonsko, ktorý vyvrcholil na sklonku roku 1998, a všetka pozornosť výrobcu bola uprená na Dreamcast.
Technické parametre
náhľad|Analógový ovládač k Sega Saturn
Jelšovská pahorkatina
Jelšovská pahorkatina je geomorfologická časť Lučenskej kotliny, podcelku Juhoslovenskej kotliny. Zaberá územie v okolí potoka Mašková a jej prítokov v západnej časti okresu Lučenec.
Polohopis
Územie zaberá centrálnu časť Juhoslovenskej kotliny, presnejšie západnú časť Lučenskej kotliny. Na severovýchode a juhovýchode nadväzujú Novohradské terasy, západne susedí Pôtorská pahorkatina (časť Ipeľskej kotliny) a severozápadne Ostrôžky. Väčšinu územia odvodňuje potok Mašková, smerujúca do rieky Ipeľ.
Turizmus
Mierne zvlnená krajina s množstvom lesných porastov ponúka možnosti pre nenáročnú turistiku a cyklistiku. Východná časť je dostupná z blízkeho Lučenca, na ktorého okraji je vybudovaný športový areál. Z tejto lokality vychádza dvojica značených trás:
Mařský vrch
Mařský vrch je prírodná pamiatka ev. č. 1240 na vrcholku rovnomenného kopca, neďaleko obce Štítkov v okrese Prachatice. Oblasť spravuje Agentúra ochrany prírody a krajiny ČR.
Neďaleko pamiatky sa nachádza voľne dostupná a prístupná desať metrov vysoká rozhľadňa a rotunda svätého Václava z roku 1935. Južne od prírodnej pamiatky sa nachádza ďalšia prírodná pamiatka Skalka.
Predmet ochrany
Predmetom ochrany je balvanové pole tvoriace tzv. kamenné more o dĺžke približne 150 metrov a šírke 40 metrov, ktoré vzniklo rozpukaním porfýrovej žily v okolitej biotitickej pararulovej hornine. Tieto pukliny sa tiahnu do značnej hĺbky a umožňujú vznik balvanov, ktoré sa v prírodnej pamiatke nachádzajú chaoticky usporiadané a poskladané na sebe. Predpokladá sa, že balvany vznikli ako výsledok mrazového zvetrávania, ktoré vytvorilo prevažne doskové štruktúry s veľkosťou 1 až 3 metre. Proces postupného rozrušovania skalných blokov stále pokračuje, čomu svedčia rovnobežné pukliny na balvanoch. Pole sa skláňa pod uhlom 30°.
Samotný vrchol vrátane chránenej pamiatky nie je zalesnený a vystupujú tu na povrch balvany o rozmeroch až niekoľkých metrov. V balvanovom poli chýba pôdny profil, ktorý až na výnimky, nie je vyvinutý. Ide o význačný vrch na severozápadnom okraji približne 7 kilometrov dlhého zalesneného hrebeňa. Prírodná pamiatka bola vyhlásená 24. mája 1989 okresným národným výborom Prachatice s účinnosťou od 1. júla 1989 Okolo pamiatky sa nachádza 50 metrové ochranné pásmo. Nakoľko sa nachádza na pomerne zle dostupnom mieste, nebola v dejinách výrazne negatívne poškodená či ohrozená. V súčasnosti je dopad na pamiatku minimálny a nebezpečenstvo v podobe zániku nehrozí.
Flóra a fauna
Väčšina územia pamiatky je bez vegetácie, ale v niektorých tienistých miestach rastie chránený chvostník jedľový, lebo sa tu hromadí humus. Ďalej tu rastie zvonček broskyňolistý (campanula persicifolia), jastrabník lesný (hieracium murorum), brusnica čučoriedková (vaccinium myrthillus), z kríkov potom baza červená (sambucum racemosa). Zo živočíchov sa tu vyskytuje napríklad zástupca pavúkov snovačov Rugathodes bellicosus, ďalej Vretenica severná či jazvec lesný.
Geomorfologické zaradenie vrchu
Geomorfologicky vrch spadá do geomorfologického celku Šumavské podhorie, podcelku Vimperská vrchovina, geomorfologického okrsku Bělečská vrchovina a podokrsku Štítkovská vrchovina.
Pierre Emmanuel
Pierre Emmanuel, vlastným menom Noël Mathieu (* 3. máj 1916, Gan, Francúzsko† 24. september 1984, Paríž) bol francúzsky básnik.
Jeho rodičia emigrovali do USA a Pierre vyrastal so strýkom. Študoval literatúru na univerzite v Lyone a neskôr sa venoval práci učiteľa. Svoje prvé básne publikoval v roku 1940. Od roku 1968 bol členom Francúzskej akadémie (štvrté kreslo) a v rokoch 1969 až 1971 bol prezidentom medzinárodného klubu PEN (v rokoch 1973 až 1976 potom jeho francúzskej pobočky). V rokoch 1975 až 1979 bol prvým prezidentom Institut national de l'audiovisuel.
Čajkovského ulica
Čajkovského ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa ruského skladateľa Piotra Iľjiča Čajkovského.
Hure
Hure je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Čajkovského ulica
Rovnaký názov mala aj zaniknutá ulica v Petržalke, ktorá bola neskôr premenovaná na Poznanská ulica a následne asanovaná.
Na čísle 2 sú detské jasle.
Hure
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Havrania ulica (Bratislava)
Havrania ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa historického záhonu Rabenbücheln (Havranie).
Aineias
Aineias (iné názvy: Aineiás, Aeneas, Eneas) môže byť:
Aeneas môže byť aj:
Odysea
Odysea môže byť:
Illats
Illats je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jedlíkova ulica (Bratislava)
Jedlíkova ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa uhorského fyzika Štefana Jedlíka.
Katarína Opalińska
Katarína Opalińska (poľsky: Katarzyna Opalińska; * 13. október 1680, Poznaň, Poľsko† 19. marec 1747, Lunéville, Francúzsko) bola ako manželka Stanislava I. Leszczyńského poľská kráľovná a litovská veľkokňažná, neskôr lotrinská vojvodkyňa.
Životopis
Bola dcérou magnáta Jána Karola Opalińského a Žofie Czarnkowskej. 10. mája 1698 sa v Krakove vydala za Stanislava Leszczynskiho, ktorý sa v roku 1705 stal poľským kráľom. V roku 1699 porodila dcéru Annu a v roku 1703 druhú dcéru Máriu, budúcu manželku francúzskeho kráľa Ľudovíta XV.
Ľudovít XV. po smrti svojej svokry v roku 1747 nariadil v katedrále Notre Dame usporiadať ceremóniu k jej ucteniu. Katarínin hrob sa nachádza v Nancy vedľa hrobu jej manžela a srdca jej dcéry.
Fiodor Alexandrovič Abramov
Fiodor Alexandrovič Abramov (* 29. február 1920, Verkola, Rusko – † 14. máj 1983, Petrohrad, ZSSR) bol ruský spisovateľ a literárny vedec. Písal romány prevažne z vidieckeho prostredia (tzv. dedinská próza), z obdobia počas a po 2. svetovej vojne.
Životopis
Fiodor Alexandrovič Abramov sa narodil v mnohodetnej rodine v obci Verkola v Archangeľskej oblasti. Mal roľnícky pôvod, ktorého znalosť využil vo väčšine svojich prozaických diel. V roku 1938, po štúdiu na strednej škole, bol prijatý na Filologickú fakultu Leningradskej štátnej univerzity. Jeho štúdium prerušila druhá svetová vojna, Abramov sa prihlásil ako dobrovoľník do domobrany a bojoval na leningradskom fronte. Bol ťažko ranený. Štúdium ukončil v roku 1948 a následne v roku 1951 obhájil kandidátsku dizertačnú prácu o Michailovi Šolochovovi (spoluautor monografie (spolu s V. Gurom) M. A. Šolochov z roku 1958 ). Potom do roku 1960 pôsobil ako docent a vedúci katedry na katedre ruskej sovietskej literatúry filologickej fakulty Leningradskej univerzity, od 1960 sa venoval profesionálne literárnej činnosti a bol aj členom Zväzu sovietskych spisovateľov. Zomrel nečakane 14. mája 1983 v Petrohrade po operácii.
Činnosť a dielo
Abramov svoju literárnu činnosť začal ako kritik a výskumník. Jeho literárna stať s názvom „Люди колхозной деревни в послевоенной прозе“ (Ľudi kolchoznoj derevni v poslevojennovoj proze, dosl. Ľudia kolchoznej dediny v povojnovej próze) z roku 1954 bola namierená proti idealizovanému zobrazovaniu dediny (napr. v diele Semiona Babajevského) a vzbudila značné polemiky. Prihováral sa za uvoľnenie pomerov pre kolchozníkov: presadzoval väčší podiel zisku a ukončenie zadržiavania občianskych preukazov. Od roku 1960 bol členom Zväzu sovietskych spisovateľov.
Okrem románovej tvorby (Priaslinovci) písal aj poviedky, novely (kratšie prozaické útvavy začal písať až po románoch) a jednu divadelnú hru Odin Bog dľa vsech (1962). Medzi menej rozsiahlu prózu patrí novela Bez otca (1962), zborníky noviel Alka (Алька, 1971), Dereviannyje kone (Деревянные кони, 1972), Posledňaja ochota (1973). Kratšie diela vychádzali v literárnych časopisoch ako Neva a Novyj mir.
Príbehy zo zbierky noviel Dereviannyje kone boli dramatizované v Divadle na Taganke pod rovnomenným názvom v roku 1974 a hra zaznamenala úspech. Divadelné spracovanie obsahuje dve dejové línie, ktoré čerpajú zo života súdobej a retrospektívne aj predrevolučnej dediny a zobrazuje životné osudy prostých dedinských žien.
Priaslinovci
Jeho prvé literárne dielo vôbec bol román Bratia a sestry (Братья и сестры - Bratia i siostry) z roku 1958. Bol to prvý diel z trilógie Priaslinovci (Пряслины - Priasliny), ďalšie diely: 1968 Dve zimy a tri letá (Две зимы и три лета - Dve zimy i tri leta) a 1973 Cesty a rázcestia (Пути-перепутья - Puti-pereputia). Neskôr, v roku 1978, trilógiu doplnil ešte románom Dom (Дом) a celú tetralógiu pomenoval Bratia a sestry (Братья и сёстры). Tetralógia zachytáva život na ruskej dedine od konca 30. rokov 20. storočia po udalosti v prvej polovici 70. rokov, kedy nastal obrat v poľnohospodárskej politike. Hoci ide rozsahom o veľké dielo, „Abramov nenapísal klasickú epopej. Do jeho knihy nevstupujú historické osobnosti a ani záber jeho obrazov nie je veľký, čo sa týka dejových lokalít - od jednej rodiny a dediny po okres s tendenciou rozširovania horizontu. Spočiatku ide skôr o život jednej rodiny - Priaslinovcov - a ich susedov, až neskôr sa do deja dostávajú aj postavy mimo dediny.“
Posledné roky
Medzi posledné diela Abramova patrí zbierka noviel, poviedok a čŕt Babilej (Бабилей) z roku 1981. Pracoval aj na románe Čistaja kniha (Чистая книга), ktorý mal byť dejinami rodného kraja 20. storočia. Pre náhlu smrť ho nedokončil. Počas perestrojky vychádzali jeho poviedky, ktoré „svedčia o tragickej situácii sovietskych všedných dní“.
Hodnotenie
Abramov bol významný spisovateľ, trochu paradoxne „sa nespravodlivo zriedkavo spomína v literárnej histórii, hoci patril už od päťdesiatych rokov k najodvážnejším a najčestnejším tvorcom dedinskej prózy, verejne pranieroval pomery na dedine a bol za to prenasledovaný. Jeho kvalitná realistická próza vyjadrila pravdu o dedine i o tragických osudoch jej obyvateľov.“ Patril k populárnym autorom: „zdroj popularity jeho kníh bol v spojení spoločensky dôležitých udalostí s farbistým, podrobným opisom života, ktorých sa tieto udalosti týkajú, niekedy veľmi dramaticky až drasticky“.
Odyssea
Odyssea môže byť:
Fiodor Alexandrovič Abramov
Hodnotenie
Ďalšie hodnotenia Abramovovej tvorby:
Isle-Saint-Georges
Isle-Saint-Georges je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Jelenia ulica (Bratislava)
Jelenia ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa historického vinohradníckeho záhonu Hirschmandel.
Železničná trať Spišské Vlachy – Spišské Podhradie
Železničná trať Spišské Vlachy – Spišské Podhradie (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 187) je jednokoľajná lokálna železničná trať na Slovensku, ktorá spája Spišské Vlachy a Spišské Podhradie. Po takmer 5 rokoch (od decembra 2012) sa na trati obnovila prevádzka vlakov sezónne cez víkendy, a to v období od 3. júna do 27. augusta tromi pármi vlakov.
História
Vybudovaním Košicko-bohumínskej železnice sa v regióne Spiša výrazne zlepšila dopravná obslužnosť. Snahou miest a obcí bolo získať prístup k trati a príležitosti sa chopili i podnikatelia zo Spišského Podhradia.
Z údolia Hornádu sa v stanici v Spišských Vlachoch odpájala nová lokálna trať z KBŽ a pokračovala na sever popri Klčovskom potoku. Výstavba 9,5 km dlhej železnice stála 660 000 K. a prevádzka na nej začala 14. októbra 1894.
O zrušení doprave na trati sa začalo počítať v júni 2012 s platnosťou od nového grafikonu 9. decembra 2012. Dôvodom bola stratovosť prevádzky motorového vlaku. Okolité obce spísali proti zrušeniu petíciu. V roku 2010 bol po povodni ešte zrekonštruovaný most cez Hornád. Mesto Spišské Podhradie sa rozhodlo od Železníc Slovenskej republiky odkúpiť motorový vlak, ktorý nazvalo Hanička. Investícia do vlaku bola 2400 eur, za 10 000 eur kúpilo pre vlak depo. Vlak na trati prevádzkuje spoločnosť LTE Logistik a Transport Slovakia, s. r. o. Od 27. mája 2017 vozí od júna do konca augusta tri páry vlakov za symbolické euro za jazdu.
Marcel Forgáč
Marcel Forgáč (* 12. august 1971, Kežmarok) je slovenský moderátor, rozhlasový redaktor a scenárista. Kariérne pôsobil vo Fun rádiu, v komerčnej Joj televízíí a tiež vo verejnoprávnom Rozhlase a televízii Slovenska. Dva roky šefredaktoroval Rádio FM.
Život
Od novembra 1989 pôsobil v novinách Prešovská zmena. V decembri 1989 noviny vyšli v 50-tisícovom náklade. Noviny vychádzali do januára 1990, keď sa premenovali na týždenník s názvom Premeny.
Medzi rokmi 19941998 pracoval v Rádiu Flash.
V rokoch 19982004 bol redaktorom Fun rádia, kde spolu s Milanom Zimnýkovalom tvorili moderátorské duo. Moderovali tiež televízne relácie Nikto nie je dokonalý a Česko Slovensko má talent.
Od roku 2004 do roku 2006 bol šéfredaktorom Rádia FM.
Moderátor
V roku 2021 bol tri mesiace spolu s Verou Wisteovou moderátorom programu Byť zdravý je výhra na verejnoprávnej Jednotke.
Pavol Hammel & Prúdy 1999
1999 je oficiálny titul, ktorý sa nachádza na obale štúdiového albumu spolu s názvom slovenskej skupiny Prúdy, jej členov a s menom speváka Pavla Hammela. Album v roku 1999 vydalo hudobné vydavateľstvo BMG Ariola.
O albume
Album Pavol Hammel & Prúdy 1999 v štúdiu nahrávala jedna z najsilnejších zostáv skupiny Prúdy: Pavol Hammel, Marián Varga, Fero Griglák, Fedor Frešo, ktorú doplnili ďalší hudobní profesionáli, patriaci k mladšej generácii: Martin Gašpar, Oskar Rózsa, Peter Preložník, či Martin Valihora. Vznikla tak superskupina, ktorá nahrala album, ktorý autorsky pripravili kmeňoví skladatelia a textári Prúdov. Autormi hudby sú Pavol Hammel, Marián Varga a František Griglák, skladby otextovali: Kamil Peteraj, Boris Filan a Štefan Moravčík. Aj keď hudobníci často nahrávali v štúdiu jednotlivo, polohy a nálady, inštrumentácia skladieb sú rôznorodé, výsledný album je, napriek rozmanitosti, v jednotiacom celku. Najznámejšou tohto albumu je pieseň „Kamalásky“, Hammelovým favoritom je skladba „Staré kone a nahé jazdkyne“, alebo aj pieseň „Pravá láska“.
Zaujímavý je aj obal albumu, na ktorom sú reprodukcie obrazov, ktorých autorom je akademický maliar Ivan Pavle. Fotografia členov skupiny Prúdy je štylizovaná podľa obalu albumu Zvoňte, zvonky. Nostalgický záber spred internátu Bernolák v Bratislave zobrazuje po tridsiatich rokoch Pavla Hammela, Fedora Freša a Mariána Vargu, no pribudol k nim Fero Griglák a v tom čase benjamín skupiny, bubeník Martin Valihora.
Mornár olivový
Mornár olivový je jedovatý morský had z čeľade koralovcovitých. Je jedeným z najbežnejších morských hadov a jeden zo šiestich druhov hadov, ktoré žijú na útesoch a v plytkých vodách na pobreží severnej Australázie.
Výskyt
Mornár olivový obýva koralové útesy, ústia riek a plytké pobrežné vody. Vyskytuje sa na východe Indického oceánu a na západe Tichého oceánu, od západu Austrálie po Novú Kaledóniu.
Rozmnožovanie
Tento druh rodí živé mláďatá. Gravidita trvá 9 mesiacov a po nej sa narodí päť mláďat. Mláďatá sú po narodení veľké ako ľudský prst a od dospelých jedincov sa líšia sfarbením. Sú tmavé s kontrastnými svetlými pruhmi, dospievaním sa toto sfarbenie postupne stráca.
Poddruhy
Rozoznávame 2 poddruhy mornára olivového:
Výbuch plynu v Prešove
Výbuch plynu v panelovom dome v Prešove bola udalosť, ku ktorej došlo 6. decembra 2019 o 12.12 hod. na Mukačevskej ulici 7 v Prešove. Na deviatom poschodí panelového domu vybuchol plyn a následne začali horieť všetky štyri zostávajúce poschodia dvanásťposchodového panelového domu. Pri výbuchu sa schodisko kompletne zrútilo a zničená bola aj strecha.
Požiar sa podarilo dostať pod kontrolu ešte v deň udalosti o 21.30 hod. a k úplnému uhaseniu došlo pred 7.00 hod. nasledujúceho dňa. Výbuch narušil statiku aj v susednom dome číslo 9. Príčinou boli pravdepodobne výkopové práce, ktoré narušili plynové potrubie. Obyvatelia bytovky hlásili silný zápach plynu v celom okolí objektu. Plyn sa pravdepodobne nahromadil v horných častiach budovy a vybuchol. K tragédii mohla prispieť aj rekonštrukcia domu v roku 2017, ktorá prebehla v rozpore s platnými predpismi. Táto rekonštrukcia podľa hasičov prispela ku spomalenej záchrane obyvateľov domu, ktorí museli byť evakuovaní z výsuvných plošín.
V súvislosti s výbuchom zadržala polícia v sobotu 7. decembra 6 ľudí. Išlo o robotníkov a konateľa firmy, ktorá v mieste vykonávala výkopové práce. Polícia následne obvinila 3 ľudí z trestného činu všeobecného ohrozenia.
Statici vykonali predbežné prehliadky objektu a vylúčili riziko bezprostredného zrútenia. V prvých dňoch po udalosti sa uvažovalo o zbúraní iba 4 najvyšších poschodí domu, ktoré boli najviac postihnuté. Búracie práce začali dňa 16. decembra 2019. Nasledujúci deň bolo po odstránení najviac poškodených podlaží rozhodnuté o úplnom odstránení objektu.
Náhradné ubytovanie postihnutým ponúklo mesto Prešov, ale taktiež viacero ubytovacích zariadení v okolí. Taktiež prebehla celoslovenská zbierka, z ktorej získané prostriedky budú použité na pomoc postihnutým obyvateľom bytovky číslo 7, ako aj blízkych zasiahnutých objektov.
Národné futsalové družstvo mužov Sint Maartenu
Národné futsalové družstvo mužov Sint Maartenu je národné družstvo mužov, ktoré reprezentuje Sint Maarten v medzinárodných futsalových súťažiach a priateľských zápasoch. Funguje pod záštitou Sint Maarten Soccer Association (SMSA). Vzniklo po zrušení v roku 2008. Prvý medzinárodný zápas absolvovalo v roku 2008, na karibských majstrovstvách. V októbri 2016 mu patrilo vo svetovom rebríčku 149. miesto.
Vrcholné podujatia
Na majstrovstvá sveta FIFA sa sintmaartenskému družstvu nepodarilo ani raz kvalifikovať. Pokúsilo sa o to dvakrát, naposledy v roku 2016. Družstvo sa rovnako ani raz nekvalifikovalo na majstrovstvá CONCACAF.
Krmanova ulica (Bratislava)
Krmanova ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa slovenského spisovateľa a vydavateľa Daniela Krmana.
Národné futsalové družstvo mužov Sint Maartenu
Vrcholné podujatia
Sintmaartenské družstvo sa zúčastnilo dvoch turnajov majstrovstiev Karibiku, prvýkrát v roku 2008, ani z jedného sa však nekvalifikovalo na kontinentálne majstrovstvá. Na svojom prvom turnaji prehralo oba zápasy v základnej skupines 🇬🇾 aj 🇭🇹a obsadilo celkové posledné miesto. V roku 2016, keď turnaj hostila Kuba, prehralo v základnej skupine s 🇨🇺 i 🇬🇵, ale dokázalo zvíťaziť nad 🇯🇲 a obsadilo celkovú 6. priečku.
Izon
Izon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Železničná trať Spišská Nová Ves – Levoča
Železničná trať Spišská Nová Ves – Levoča (v cestovnom poriadku pre verejnosť označená ako železničná trať číslo 186) je jednokoľajná lokálna železničná trať na Slovensku, ktorá spája Spišskú Novú Ves a Levoču.
História
Privedením železničnej dopravy Košicko-bohumínskou železnicou do Spišskej Novej Vsi sa otvorili nové možnosti podnikateľom. Levoča ako jedno z centier Spiša ležalo mimo hlavnej dopravnej tepny a preto sa usilovalo získať koncesiu na výstavbu trate, ktorá by mesto na KBŽ napojila. Po získaní povolenia sa rozbehla výstavba 12,6 km dlhej trate, ktorá vyšla na 1 milión K.
Nová lokálna trať odbočovala z KBŽ v stanici Spišská Nová Ves a oblúkom pokračovala cez Harichovce na sever popri Šibenickom potoku. Končila v južnej časti Levoče a prevádzka na nej začala 8. novembra 1892.
IC 351
IC 351 je planetárna hmlovina v súhvezdí Perzeus. Objavil ju americký astronóm Edward Emerson Barnard 5. decembra v roku 1890.
Kýčerského ulica
Kýčerského ulica v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola podľa Pavla Kokeša, pseudonymom Kýčerský (1856-1933)
Dúbrava (prítok Zohorského potoka)
Dúbrava je potok na Záhorí, na území okresu Malacky, v katastri mesta Stupava. Predstavuje prirodzený vodný tok V. rádu, nížinného charakteru, s dĺžkou 2,559 km a s rozlohou povodia 6,811 km². Pramení v nadmorskej výške a do Zohorského potoka ústi vo výške
Prameň
Pramení v listnatom, dorastenom lese, neďaleko lokality Dúbravy na západnom svahu vrchu Hrabník, v Záhorskej nížine, v podcelku Borská nížina, v časti Podmalokarpatská zníženina, v nadmorskej výške
Opis toku
Od prameňa tok tečie západojuhozápadým smerom listnatým lesom a onedlho podteká cestu I/2. Preteká trávnatou medzou v poľnohospodársky obrábanej krajine, na chvíľu sa stáča na severozápad, vteká do lesa a následne sa opäť presmeruje na západojuhozápad. Potok pokračuje listnatým lesom, odčlenuje sa od neho sprava melioračný kanál a podteká miestnu účelovú komunikáciu. Tečie na rozhraní lesa a trávy, križuje sa s elektrickým vedením vysokého napätia a oddeľuje sa od neho ľavobrežný, umelý kanál. Potom je tok premostený mostom diaľnice D2 a tečie v trávnatom poraste, kde neskôr podteká poľnú cestu. Následne prijíma najvýznamnejší a jediný prítok, ľavostranné Sedlisko, tečie okrajom lesa, križuje sa s daľšími elektrickými drôtmi a mierne sa stáča na východ. Vteká do oblasti močiarov a napokon sa, v nadmorskej výške sprava vlieva do Zohorského potoka.
Amfilochos
Amfilochos (starogr. Amfilochos, ) môže byť:
Amphilochus môže byť aj rod kôrovcov, pozri Amphilochus (rod)
Ulica Andreja Plávku
Ulica Andreja Plávku v Bratislave sa nachádza v mestskej časti Staré Mesto a nazvaná bola na počesť slovenského prozaika a básnika Andreja Plávku.
Jau-Dignac-et-Loirac
Jau-Dignac-et-Loirac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štamberk a kamenné moře
Štamberk a kamenné moře je prírodná rezervácia ev. č. 712 neďaleko obce Lhotka v okrese Jihlava v nadmorskej výške 610-717 metrov. Oblasť spravuje AOPK ČR.
Ochrana
Dôvodom ochrany je zachovanie pôvodných lesných porastov Jihlavských vrchov a významnej geologickej pamiatky.
Amphilochos
Amphilochos môže byť:
Samuel Pellionis
Samuel Pellionis (maď. Pellionisz; * 27. jún 1870, Dobšiná – ✝ 12. júl 1953) bol básnik a dramatik z Dobšinej, ktorý písal v nemeckom nárečí Dobšinej zvanom Topschrisch alebo Buleenerisch. Nemal vyššie akademické vzdelanie a živil sa ako obuvník, napriek tomu počas života napísal mnoho diel, z ktorých sa veľká časť nezachovala. Niektoré básne a jedna divadelná scéna vyšli v novinách Dobsina és vidéke, ktoré vychádzali do roku 1918. V roku 1993 bola publikovaná zbierka Topscher Gakrokel, v ktorej je väčšina básní uvedená v pôvodnom nárečí, niektoré sú preložené do spisovnej nemčiny. Úvod knihy napísal vnuk autora Samuel Fischer.
Život
Po skončení Druhej svetovej vojny musela väčšina Nemcov z Dobšinej na základe Benešových dekrétov opustiť Česko-Slovensko, ale Samuelovi Pellionisovi, ktorý už mal v tom čase viac ako 75 rokov, bolo umožnené v Dobšinej zostať. Ako možno jediný karpatsko-nemecký nárečový básnik opísal vo svojich dielach situáciu, v akej sa následne zvyšní Nemci na Slovensku ocitli, priamo na mieste a v reálnom čase.
Zrejme aj z dôvodu chýbajúceho vzdelania nebola Samuelovi Pellionisovi venovaná počas jeho života veľká pozornosť z kruhov literárnych vedcov, i keď sa spomína v niekoľkých publikáciách o Dobšinej alebo o nemeckej nárečovej literatúre. V 70. a 80. rokoch 20. storočia sa básnikovi venoval slovenský germanista Juraj Valiska, ktorý ho spomína vo vedeckých článkoch a v publikáciách o nemeckých nárečiach na Spiši a v Dobšinej.
alt=Fotografia hrobu Samuela Pellionisa. Ku krížu je pripevnená tabuľka s veršami.|náhľad|Hrob Samuela Pellionisa v Dobšinej Samuel Pellionis je pochovaný na cintoríne v Dobšinej. Na svoj náhrobný kameň si nechal napísať:
V záhradách
Ulica V záhradách sa nachádza v Bratislave v mestskej časti Staré Mesto. Nazvaná je podľa záhrad.
Zoznam aeroklubov na Slovensku
Toto je zoznam aeroklubov na Slovensku, zoradený podľa abecedy.
Na území Slovenska je spolu 21 aeroklubov. Všetky sú zastrešované Slovenským národným aeroklubom generála M. R. Štefánika.
Jugazan
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Abundančná dynamika
Abundančná dynamika je zmena početnosti populácie nejakého druhu, rodu či čeľade na danom území. K zmenám dochádza pri vzniku nepomeru medzi populačným úbytkom a rastom danej skupiny.
Juillac (Gironde)
Juillac je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Gironde, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Považská župa
Považská župa, úradný názov Župa XVII., iné pomenovanie (podľa umiestnenia sídla župy) Turčianska župa, neoficiálne pomenovanie Považská veľžupa, bola jednotka územnej správy a samosprávy, zavedená v prvorepublikovom Česko-Slovensku v rámci nového župného zriadenia. Existovala v rokoch 1923 – 1928, mala rozlohu 6 801 km² a jej správnym centrom bol Turčiansky Svätý Martin.
Vznik a zánik župy
Župné zriadenie čelilo od počiatku silnej kritike a bolo do praxe uvedené až v roku 1923, no iba na Slovensku. Dňa 30. septembra 1923 sa tu konali voľby do župných zastupiteľstiev. Županom Považskej župy bol vymenovaný Jozef Országh.
Dňa 14. júla 1927 bol prijatý zákon č. 125/1927 o organizácii politickej správy, rušiaci župy a zavádzajúci krajinské zriadenie, účinné od 1. júla 1928. Považská župa sa stala súčasťou Slovenskej krajiny. Na rozdiel od českých zemí, kde hranice žúp boli zachované aspoň ako vymedzenie volebných krajov pre voľby do Poslaneckej snemovne Národného zhromaždenia republiky Česko-Slovenskej, boli župy na Slovensku ako správne jednotky úplne eliminované.
Územné vymedzenie župy
Považská župa sa rozkladala na území severozápadného Slovenska a patrili do nej regióny Horné Považie, Kysuce, Orava a Turiec vrátane okolia mesta Kremnica.
Okresy
Pri vzniku mala Považská župa týchto 13 okresov:
Garmr
náhľad|„Hel“ Johannes Gehrts (1889). Garmr, alebo tiež Garm je pekelný pes strážiaci vchod do Helheimu. Má štyri oči a hruď premočenú krvou, pretože sa živí krvou všetkých mŕtvych ľudí. Žije v jaskyni Gnippahellir, ktorá sa nachádza pri vstupe do ríše mŕtvych. Uteká naproti každému, kto sem putuje – tak sa s ním stretol aj Odin.
Ktokoľvek, kto obdaroval chudých chlebom má možnosť ho upokojiť koláčom od bohyne Hel.
Keď nadíde Ragnarök tak sa pripojí k obrom v ich boji proti bohom. Jeho protivníkom bude boh Týr, ktorý ho zabije, ale sám podľahne zraneniam, ktoré mu Garm spôsobí.
Garm je často zameňovaný s Fenrirom. V gréckej mytológií môžeme nájsť jeho ekvivalent – Cerbera.
Tomáš Šedivý
Tomáš „Lasky“ Šedivý (* 14. jún 1980, Bratislava, Československo ) je slovenský spevák, známy ako líder skupiny Para.
Životopis
Tomáš Šedivý ma ukončené štúdium na Gymnáziu Jura Hronca. To, že by chcel byť spevákom ho napadlo potom ako ho raz v roku 1997 oslovili na ulici tvorcovia programu Slávici na ulici, kde vystúpil v programe s piesňou „Edo“ od Roba Grigorova. Po tomto vystúpení ho oslovili zo skupiny Gleglo, v ktorej účinkoval asi rok. Do skupiny Para prišiel tri roky po jej založení a bol ich štvrtým spevákom v poradí. Pred ním v kapele spieval Marián Miezga, potom Michal Biely a aj súčasný hráč na bicie nástroje, Daniel Buzinkay.
Prezývku „Lasky“ má Tomáš Šedivý ešte zo základnej školy. Bolo to potom, ako jeden jeho spolužiak videl vo filme Senzi finta s Jeanom-Paulom Belmondom obrovského s prezývkou Lasky. Bolo to preto, lebo vtedy ešte desaťročný Tomáš Šedivý vyzeral, že vyrastie tiež do podobných výšok. Výška, síce nevyšla, no prezývka sa ujala natoľko, že ho takto volali doma aj otec s bratom.
Teroristický útok v Bratislave 12. októbra 2022
K teroristickému útoku v Bratislave 12. októbra 2022 došlo krátko po 19:00 hodine pred LGBT kaviarňou Tepláreň na Zámockej ulici v Bratislave. Páchateľ pri ňom úkladne zavraždil dve obete vo veku do tridsať rokov a postrelil jednu osobu. Zavraždený Juraj Vankulič bol nebinárnou osobou, Matúš Horváth bisexuál. Na druhý deň bolo nájdené mŕtve telo páchateľa. Predpokladaným motívom zločinu bola nenávisť voči skupine osôb a jednotlivcovi pre ich skutočnú alebo domnelú sexuálnu orientáciu. Čin bol 17. októbra prekvalifikovaný z vraždy na obzvlášť závažný zločin teroristického útoku.
Priebeh
náhľad|Budova na [[Zámocká ulica (Bratislava)|Zámockej ulici 7074/30, pred ktorou došlo k streľbe. Vrah sa schovával vo výklenku zachytenom na pravom okraji fotografie.]] Ku zločinu došlo pred budovou na Zámockej ulici 7074/30 v mestskej časti Bratislava-Staré Mesto, kde sídli LGBTI bar Tepláreň. Podľa Hospodárskych novín, ktoré vychádzali z kamerového záznamu, sa páchateľ krátko po 18:35 postavil niekoľko metrov od vchodu do podniku, do výklenku susedného vchodu budovy (vchod do podniku Nervosa), kde čakal desiatky minút. Bol odetý takmer celý v čiernom, s čiapkou na hlave a rúškom na tvári. O 19:09 vytiahol zbraň s laserovým zameriavačom a začal strieľať na osoby pred podnikom, vykračujúc smerom k podniku. Po ôsmich výstreloch sa vrátil do výklenku, kde si zrejme vymenil zásobník, vrátil sa k obetiam a v streľbe pokračoval niekoľkými ďalšími ranami. Streľbou zasiahol dvoch mužov, ktorí sedeli na lavičke pred podnikom. Jeden padol priamo na mieste, druhému sa podarilo priblížiť k vchodu do podniku, kde ho však útočník dobehol. Páchateľ pri tom do nohy postrelil aj čašníčku podniku. Po svojom čine, ktorý trval necelú polminútu, utiekol na západ, smerom na Palisády k parčíku pri križovatke Zámockej a Škarniclovej ulice. Podľa očitých svedkov padlo pred podnikom približne desať výstrelov.
O 19:12 bolo prijaté oznámenie o streľbe na tiesňovú linku 112. Podľa prvého viceprezidenta Policajného zboru plk. Mgr. Branka Kišša prví policajti na miesto činu dorazili asi štyri minúty po spáchaní skutku. O 19:32 boli na miesto činu vyslaní príslušníci Národnej kriminálnej agentúry Prezídia Policajného zboru (NAKA PPZ). Po prvotnej obhliadke a analýze dôkazov na mieste činu konštatovali podozrenie z úkladnej vraždy, preto prípad prevzal vyšetrovateľ NAKA PPZ, ktorý začal trestné stíhanie vo veci obzvlášť závažného zločinu úkladnej vraždy podľa § 144 ods. 1 a ods. 2 písm. b) Trestného zákona v časti štádia pokusu podľa § 14 Trestného zákona. O udalosti bol okamžite informovaný prokurátor Úradu špeciálnej prokuratúry Daniel Lipšic.
Polícia spustila po útoku rozsiahlu pátraciu akciu, v rámci ktorej uzavrela viacero ulíc v okolí Palisád, prehľadávala nábrežie Dunaja pri Moste SNP a nasadila člny aj vrtuľník. Nasadení boli príslušníci NAKA PPZ (národná protiteroristická jednotka NAKA PPZ, zásahová skupina NAKA PPZ), príslušníci Útvaru osobitného určenia PPZ a do pohotovosti boli uvedené Pohotovostné policajné útvary Trnava, Nitra a Trenčín.
Páchateľ prišiel po útoku domov k rodičom, kde si vymenil jednu zbraň za druhú. Rodičia získali vedomosť o skutku ich syna, avšak túto skutočnosť neohlásili polícii. Páchateľ napísal aj list na rozlúčku a potom z domu odišiel s inou zbraňou. Denník N uviedol, že útočník sa pravdepodobne celú noc potuloval okolo Kramárov a v blízkom lesoparku. Krátko po polnoci totiž komunikoval na Twitteri a na portáli 4chan. Na základe informácií, ktoré polícia zistila, boli počas noci prijaté ďalšie opatrenia na zaistenie bezpečnosti ďalších osôb a objektov, ktoré mohli byť cieľom útoku, pričom išlo predovšetkým o objekty so zvýšeným výskytom osôb židovskej národnosti a osôb z LGBT komunity.
Páchateľ bol nájdený mŕtvy nasledujúci deň v ranných hodinách v blízkosti budovy Ministerstva školstva pri Jaskovom rade. Pravdepodobná príčina smrti je strelné poranenie v oblasti hlavy, pričom sa predpokladá samovražda. Polícia o nájdení tela páchateľa informovala na Facebooku o 7:57 ráno.
Vyšetrovateľ spolupracuje intenzívne s FBI, Europolom a s okolitými krajinami v rámci Európskej únie.
Motív činu
Páchateľom bol 19-ročný muž z Bratislavy, ktorý na trestnú činnosť použil pištoľ kalibru .45 ACP s laserovým zameriavaním, ktorá bola v legálnej držbe jeho rodinného príslušníka, rovnako ako aj druhá zbraň, s ktorou pravdepodobne spáchal samovraždu. Vyšetrovateľ Národnej kriminálnej agentúry na základe analýzy vykonaných dôkazov zmenil právnu kvalifikáciu vyšetrovaného skutku na obzvlášť závažný zločin spáchaný z osobitného motívu, a to z nenávisti voči skupine osôb a jednotlivcovi pre ich skutočnú alebo domnelú sexuálnu orientáciu. Z vyšetrovania nevyplynulo, že by sa podozrivý poznal s poškodeným. Podľa riaditeľa NAKA plk. Mgr. Ľubomíra Daňka: „Nie je vylúčené, že vzhľadom k doposiaľ získaným dôkazom, ktoré sú ešte predmetom analýzy, dôjde k prekvalifikovaniu skutku, a to na trestný čin terorizmu.“
Približne päť hodín pred streľbou páchateľ na Twitteri zverejnil 65-stranový manifest s rasistickým, antisemitským a homofóbnym obsahom vyzývajúcim na násilie proti židom a LGBTI osobám. V manifeste za svoje vzory mimo iných označil krajne pravicového teroristu Andersa Breivika (páchateľ teroristických útokov v Nórsku v roku 2011), útočníka na mešitu v Christchurchi na Novom Zélande a popredného organizátora holokaustu dôstojníka SS Adolfa Eichmanna.
Analýzy po útoku
Bezpečnostný analytik Radovan Bránik na základe páchateľovho manifestu zhodnotil, že queer podnik mal byť len jedným z cieľov, nakoľko útočník plánoval tiež útok na ortodoxných židov.
Podľa vyjadrení NAKA z 18. októbra mal byť strelcovým primárnym cieľom premiér Eduard Heger, o deň neskôr bolo medializované, že cieľom mal byť aj bývalý minister školstva, Branislav Gröhling, bývalý premiér Robert Fico a politológ Grigorij Mesežnikov.
Podľa historika Mateja Medveckého doteraz medializované informácie naznačujú, že páchateľ bol prívržencov militantného akceleracionizmu, ktorý je najnovším stupňom vývoja najradikálnejšej časti pravicovoextrémistickej scény. Ide o „súbor taktických postupov a stratégií, ktoré majú vytvoriť tlak a zhoršiť latentné sociálne rozdiely, často prostredníctvom násilia, a tak urýchliť kolaps spoločnosti“, čo má smerovať „k chaosu a tzv. rasovej očiste, z ktorej podľa ich názoru má vzísť nový poriadok“.
Medializácia
O prípade ako prvý informoval Policajný zbor prostredníctvom Facebooku o 19:48. Neskôr polícia upresnila počet obetí. Obsiahlejšie výsledky vyšetrovania prezentoval Policajný zbor a Úrad špeciálnej prokuratúry na tlačovej konferencii poobede 14. októbra. Krátko po čine sa začali šíriť hoaxy, napríklad, že páchateľ zastrelil svojho bývalého partnera a útok bol zo žiarlivosti. Proti týmto tvrdeniam však svedčí páchateľov list na rozlúčku či manifest.
Rekvalifikácia z vraždy na teroristický útok
Streľba bola 17. októbra 2022 prekvalifikovaná na teroristický útok. „Vyšetrovateľ Národnej kriminálnej agentúry po konzultácii so špeciálnym prokurátorom zmenil právnu kvalifikáciu skutku streľby na Zámockej ulici v Bratislave na obzvlášť závažný zločin teroristického útoku,“ oznámila hovorkyňa Generálnej prokuratúry SR Jana Tökölyová. Podľa špeciálneho prokurátora Daniela Lipšica budú orgány činné v trestnom konaní postupovať razantne. Jedna z foriem účasti na terorizme je verejné schvaľovanie teroristického útoku, za ktoré hrozí trest odňatia slobody na tri až desať rokov.
Podľa profesora Rogera Griffina z University of Oxford je medzi zločinom z nenávisti a terorizmom rozdiel ten, že pri terorizme je východiskom ideológia. Tá sa dá nájsť v útočníkovom manifeste. Na rozdiel poskytol tento príklad: „Ak by teraz niekto v Bratislave napadol imigranta, ide zrejme o zločin z nenávisti. Ak by napadnutím chcel útočník vyslať signál iným, spoločnosti s cieľom zmeniť spoločenské alebo politické pomery, išlo by o terorizmus.“ Politológ Jan Charvát rozdiel vysvetlil takto: „Útočník sa snaží manifestom vysvetliť, že nemá duševnú poruchu, že nejde o násilie pre násilie, ale že v skutočnosti ide o politický boj, ktorého cieľom je v tomto prípade oslobodenie bielej rasy, ktorá je vystavená kľúčovému útoku zo strany Židov.“
Obete
náhľad|Snímky obetí na spomienkovom podujatí v [[Brno|Brne 13. októbra 2022.]] Obeťami boli dve osoby vo veku do 30 rokov, pôvodne boli identifikované ako muži.
Eneida (Vergílius)
Eneida (iné názvy: Eneis, Aeneida, Aeneis, Aeneas, Báseň o Aeneovi; lat. Aeneis [text diela je latinský, ale názov je formou grécky]) je báseň (epos) rímskeho básnika Vergília, napísaná medzi rokmi 29 a 19 pred Kr. Je to najznámejšia epická báseň rímskej literatúry. Je napísaná v 12 spevoch a je to vlastenecký epos oslavujúci jednak starobylosť rímskeho národa a jednak panujúceho cisára Augusta. Osnovou aj tematicky pripomína Homérovu Odyseu a Iliadu.
Teroristický útok v Bratislave 12. októbra 2022
Matúš Horváth
Matúš Horváth, pochádzajúci z Vrakuni, bol 23-ročný študent Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, ktorý v podniku pracoval. Univerzita Komenského vyjadrila sústrasť pozostalým a zriadila kondolenčnú knihu v budove univerzity. Na univerzite študoval čínštinu. Horváth bol bisexuál. V Teplárni ako čašník pracoval len mesiac. Okrem toho rád maľoval.
Eneida (Vergílius)
Slovenské kompletné vydania
Po slovensky vyšlo dielo:
Teroristický útok v Bratislave 12. októbra 2022
Juraj Vankulič
Juraj Vankulič zomrel vo veku 27 rokov. Bol nebinárna osoba. Pracoval v obchode. Denník N o ňom píše: „Ľudia z Teplárne ho poznali ako šoumena a extrovertnú ikonu Teplárne“. Bol to „skvelý tanečník“, v Teplárni robil vystúpenia a dvakrát zorganizoval kvíz, robil lip sync. Pracoval v obchode H&M a mal zmysel pre módu. Ako nebinárna osoba sa „raz [...] obliekol ako muž, potom si zobral ženskú sukňu a inokedy sa jeho oblečenie nedalo zaškatuľkovať ani do jednej z týchto kategórií.“
Eneida (Vergílius)
Forma diela
Dvanásť kníh eposu pozostáva z viac ako 10 000 hexametrov. Ide o zjavnú paralelu k Homérovi, ktorého eposy majú dvojnásobný rozsah. Napriek Vergíliovej predčasnej smrti sú nedokončené len niektoré hexametre.
Teroristický útok v Bratislave 12. októbra 2022
Štátni a politickí predstavitelia
Útok odsúdili viacerí politickí predstavitelia vrátane primátora Bratislavy Matúša Valla, starostky mestskej časti Staré Mesto Zuzany Aufrichtovej, ministra vnútra Romana Mikulca a predsedu vlády Eduarda Hegera. Prezidentka Zuzana Čaputová poukázala na pravdepodobný nenávistný motív činu a uviedla, že táto nenávisť voči menšinám je už dlhodobo živená „hlúpymi a nezodpovednými výrokmi politikov“, ktorých vyzvala, aby s nenávistnou rétorikou prestali „kým nebude stáť ďalšie [životy].“
Spomedzi zahraničných štátnych a politických predstaviteľov sústrasť pozostalým obetí vyjadril český premiér Petr Fiala. Český minister vnútra Vít Rakušan zároveň dodal, že v slušnej spoločnosti nie je miesto ani „pre neodôvodnenú diskrimináciu LGBT ľudí“. Útok odsúdila aj predsedníčka Európskej komisie Ursula von der Leyenová a povedala, že „musíme ochraňovať komunitu LGBTIQ“.
Matúšova ulica (Trenčín)
Matúšova ulica v Trenčíne sa nachádza v mestskej časti Stred a nazvaná bola podľa Matúša.
Teroristický útok v Bratislave 12. októbra 2022
Štátni a politickí predstavitelia
V pondelok 17. októbra slovenský europoslanec a podpredseda Európskeho parlamentu Michal Šimečka informoval, že EP bude reagovať na útok zaradením do rokovacieho programu počas týždňa rokovanie o návrhu rezolúcie, ktorá odsudzuje zločiny z nenávisti voči LGBTI+ ľuďom v Európe. Za Šimečkov návrh na zmenu programu schôdze EP hlasovalo 325 z 367 europoslancov.
Eneida (Vergílius)
Téma a dej diela
náhľad|vľavo|Eneas dostáva od [[Venuša (bohyňa)|Venuše božskú zbroj.]] Predmetom Eneidy je mytologický príbeh o trójskom hrdinovi Eneovi, ktorý po vyvrátení Tróje hľadá nový domov pre seba a svoj rod. Ide o príbeh, ktorý sa objavuje už v gréckej epickej tradícii, Vergílius si ho však upravuje tak, aby vyhovoval rímskym dejinám a Augustovej propagande, keďže najvyšším cieľom epického diela je spojiť mýtus – Trójsku vojnu a Eneovo putovanie – s históriou – julsko-klaudiovskou dynastiou, ktorá odvodzovala svoj pôvod od Eneovho syna Iula (Askánia), a predovšetkým osobou Augusta.
Matúšova ulica (Trenčín)
Na čísle 6 je nastaršia trenčianska reštaurácia Fatima, na mieste kde podľa povesti stratila svoj závoj oslobodená manželka tureckého veliteľa Omara, ktorý vykopal studňu lásky.
Teroristický útok v Bratislave 12. októbra 2022
Popredné médiá
Šéfredaktorka denníka SME Beata Balogová vo svojom komentári okrem iného spomenula, že súčasťou Národnej rady SR sú poslanci, „ktorí by zatvárali homosexuálov do ozdravovní“. Šéfredaktor Denníka N Matúš Kostolný túto udalosť vo svojom komentári prirovnal k vražde Jána Kuciaka a Martiny Kušnírovej, pričom vyzval, aby sa spoločnosť rázne postavila proti tým politikom, „ktorí šírili nenávistné reči o menšinách“. Odsúdil hlavne spoluprácu menšinovej vlády Eduarda Hegera s poslancami, ktorí boli zvolení na kandidátnej listine Ľudovej strany Naše Slovensko (Tomáš Taraba, Štefan a Filip Kuffa) a Slovenskú informačnú službu za to, že útočníka neodhalila počas príprav činu.
Eneida (Vergílius)
Téma a dej diela
Prvých šesť kníh sa zaoberá Eneovým blúdením morami (ide o paralelu s Odyseovým blúdením v Odysei). Eneas pristáva v severnej Afrike, na mieste, kde kráľovná Dídó vystavala Kartágo, a nachádza tu útočisko. Vergílius kladie do rozporu tragickú lásku medzi Eneom a Didonou a jeho zmyslom pre povinnosť založiť novú Tróju podľa vôle bohov. Nakoniec u neho prevládne poslušnosť voči Osudu (pietas) a Didonu opustí. Kartaginská kráľovná z nešťastnej lásky spácha samovraždu, predtým však ešte preklaje Rimanov (má ísť o mytologické podopretie neskoršej rivality Ríma a Kartága). V šiestej knihe Eneas dosiahne brehy Itálie. Vylodí sa v Kúmach v Kampánii, kde sídli jedna zo sybíl. S jej pomocou zostúpi do podsvetia, kde mu jeho mŕtvy otec Anchises predpovie, že mesto, ktoré namiesto Tróje založia jeho potomkovia, dosiahne vládu nad celým svetom, a poradí mu, kam má ďalej pokračovať.
Teroristický útok v Bratislave 12. októbra 2022
Spoločenská odozva
13. októbra sa uskutočnili verejné zhromaždenia na podporu LGBTI komunity na Námestí SNP v Bratislave a na Hlavnej ulici v Košiciach. Aktivisti na Námestí SNP vyzvali vládu, aby bezodkladne zaviedla opatrenia v školstve na podporu pedagógov a vzdelávanie detí k ľudskosti a inkluzívnemu prístupu k životu.
Eneida (Vergílius)
Téma a dej diela
Druhá šestica kníh sa zaoberá vojnou medzi Trójanmi, ktorí pristáli v Látiu, domove Latinov, a nepriateľskými Latinmi, ktorí im chcú zabrániť v založení mesta (ide o paralelu s Trójskou vojnou opisovanou v Iliade). Eneas nájde pri ústí Tiberu, kde sa vylodí so svojimi spoločníkmi, domov, ktorý mu Anchises predpovedal. Uzavrie dohodu s tunajším kráľom Latinom, ktorú má spečatiť sobáš s jeho dcérou Laviniou, proti Eneovi ale vystúpi ohrdnutý Lavinin snúbenec, rutulský vládca Turnus. Dochádza k boju: na jednej strane stoja Rutulovia a ich etruskí spojenci, na strane druhej Trójania, ktorí nájdu spojencov v kráľovi malej skupiny gréckych osadníkov v Látiu, Evandrovi a niektorých etruských mestách. Boj sa posúva k záverečnému osobnému súboju dvoch hrdinov – Enea a Turna. Eneas víťazí a tým je Osud s konečnou platnosťou naplnený.
Podobnosti s Homérom
V Eneide sa objavuje veľa podobností s Homérom. O niektorých z nich už bola reč (rozsah, výstavba, mýtus o Eneovi). Epos začína tam, kde Homér skončil – poslednou nocou Tróje, ktorá je v Iliade iba naznačená. Opakujú sa podobné prvky, napríklad pohrebné hry na počesť Anchisa v Eneide, ktoré pripomínajú obdobné hry na počesť zabitého Patrokla v Iliade, opis Eneovho Vulkánom zhotoveného štítu, ktorý napodobuje obdobnú pasáž o Achillovom štíte v Iliade. Rovnako ako v Homérovych eposoch, aj v Eneide je Eneovo putovanie a konečné víťazstvo len odrazom vyšších, božských udalostí. Nepriazeň okolností, ktorú musí Eneas na svojej ceste prekonávať, je výsledkom prekážok, ktoré mu do cesty kladie Juno (paralela s antagonizmom Neptúna v Odysei). Obdobne ako Trójska vojna závisí od božskej vôle Olympanov, Eneov boj v Látiu súvisí so sporom Jova, ktorý predurčil Enneovi osud, a Junony, ktorá mu odporuje. Záverečné zmierenie manželov môže viesť k naplneniu mýtických dejín, z ktorých vyrastie Rím.