cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Go2Sky
História
V roku 2016 si spoločnosť prenajala prvý Boeing 737-800 imatrikulačnej značky OM-GTE. Lietadlo bolo prenajaté českej leteckej spoločnosti Travel Service. Tesne pred začiatkom letnej sezóny bola uzatvorená zmluva o postúpení prenájmu (sub-dry lease) ďalšieho lietadla typu Boeing 737-800 imatrikulačnej značky LN-NII a lietadlo bolo prenajaté nórskej leteckej spoločnosti Norwegian Air Shuttle. Prenájom sa skončil 6. decembra 2016 z dôvodu plánovanej údržby lietadla. Ostatné lietadlá typu Boeing 737-400 imatrikulačnej značky OM-GTA lietali pre Mistral Air a imatrikulačnej značky OM-GTB pre České aerolínie. Koncom decembra 2016 bolo lietadlo imatrikulačnej značky OM-GTE prenajaté egyptskej spoločnosti FlyEgypt.
V januári 2017 si spoločnosť prenajala ďalší Boeing 737-800 imatrikulačnej značky OM-GTF. Spolupráca s Mistral Air pokračovala aj v roku 2017 a lietadlo imatrikulačnej značky OM-GTB bolo bázované na letisku Bergamo. Spolupráca so spoločnosťou Travel Service pokračovala aj v roku 2017 a lietadlo imatrikulačnej značky OM-GTF bolo bázované v Bratislave. Od Júna 2017 spoločnosť prenajala lietadlo imatrikulačnej značky OM-GTD spoločnosti flyNiki.
Spolupráca so spoločnosťou Travel Service pokračovala aj v roku 2018 a lietadlá imatrikulačnej značky OM-GTE a OM-GTF boli bázované v Bratislave. Lietadlo imatrikulačnej značky OM-GTB bolo prenajaté Českým Aerolíniám a OM-GTD spoločnosti Royal Air Maroc. Ďalší Boeing 737-800 imatrikulačnej značky OM-GTG, ktorý bol zaregistrovaný v júli 2018 bol tiež prenajatý spolončosti Royal Air Maroc. Po skončení letnej sezóny lietadlo imatrikulačnej značky OM-GTE začalo lietať 12 mesačný prenájom pre Litovskú spoločnosť GetJet Airlines. Koncom roka 2018 spoločnosť vyradila obidve lietadlá typu Boeing 737-400.
V roku 2018 boli uzatvorené kontrakty na prenájom lietadiel imatrikulačnej značky OM-GTF a OM-GTG pre poľskú spoločnosť ENTER Air, OM-GTH ktoré bolo pridané do flotily v decembri roku 2018 pre tureckú spoločnosť Corendon Airlines a OM-GTE pokračovali v projekte pre GetJet Airlines.
Flotila
Lietadlá spoločnosti Go2Sky (stav z januára 2019):
Encourtiech
Encourtiech je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 103 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Giacomo Leopardi
Giacomo Leopardi (* 29. jún 1798, Recanati – † 14. jún 1837, Neapol), bol taliansky básnik a filozof, hlavný predstaviteľ talianskeho romantizmu.
Estos
Estos je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Pyrénées-Atlantiques, v regióne Akvitánsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1721 Wells
1721 Wells je planétka s priemerom 44 km, ktorú objavil Indiana University 3. októbra 1953.
Drogheda
Mesto leží na rieke Boyne, severne od Dublinu a  južne od Dundalku, na hlavnej železničnej a diaľničnej (M1) trase do Belfastu, na križovatke ciest N51, R108, R132, R150, R152, R166, R168.
Je to významné priemyselné centrum s prístavom a v súčasnosti sa rozrastá aj za hranice grófstva Louth, na územie susedného grófstva Meath. západne od mesta sa nachádza historicky významná lokalita Oldbridge, kde sa odohrala Bitka pri Boyne (1690). V meste sa narodil herec Pierce Brosnan.
Bulharské kniežatstvo
Bulharské kniežatstvo (bulharský Княжество България – Kňažestvo Bălgarija) bol autonómny štát Osmanskej ríše na Balkáne v rokoch 1878 – 1908. Bulharské kniežatstvo vzniklo po Berlínskom kongrese z tzv. Veľkého Bulharska, ktoré vzniklo po Sanstefanskej mierovej zmluve a zaniklo v roku 1908 vyhlásením Bulharského cárstva (kráľovstva).
Powiat rawski
Žije tu 49385 obyvateľov (30.6.2007).
Bulharské kniežatstvo
Alexander von Battenberg kniežaťom
Keď bol v roku 1878 ustanovený autonómny bulharský štát pod formálnou osmanskou suverenitou, mal byť na jeho čele knieža zvolený bulharskou elitou a schválený európskymi mocnosťami. V rámci politického kompromisu medzi silným vplyvom Ruska a obavami zvyšku Európy z rusofilného Balkánu padla nakoniec voľba na Alexandra, ktorý bol synovcom manželky vtedajšieho cára Alexandra II. Alexander bol druhým synom Alexandra princa Hesensko-Rýnskeho a jeho morganatickej manželky Júlie, rodnej grófky Hauke (neskoršej princeznej z Battenbergu).
Aj keď mal Alexander z počiatku konzervatívne postoje, začal po faktickom neúspechu svojho (prerusko-) absolutistického puča v rokoch 1881 – 1883 podporovať liberálnu politiku. Zaslúžil sa o spojenie formou personálnej únie bulharského kniežatstva a Východnej Rumélie na jeseň. V roku 1885 mal značný osobný podiel na odrazení srbského útoku v tom istom roku. Tieto skutky mu priniesli veľkú popularitu v Bulharsku, zároveň však nespokojnosť Ruska nad jeho samostatnými aktivitami. To sa potom odrazilo aj na jeho rodinnom živote – Alexander usiloval o svadbu s pruskou princeznou Viktóriou, na priamy zásah kancelára Bismarcka však bol odmietnutý z obáv o to, že by svadba mohla byť považovaná za ďalšie nepriateľské gesto namierené proti Rusku.
Zjednotenie s Východnou Ruméliou
6. septembra 1885 bola po nekrvavej revolúcii pripojená k bulharskému kniežatstvu Východná Rumélia, ktorá bola od roku 1878 poloautonómnou provinciou Osmanskej ríše. Tento deň sa ako „Deň zjednotenia“ stal zároveň bulharským štátnym sviatkom. 17. apríla 1886 však bola vo Východnej Rumélii nominálne obnovená zvrchovanosť Osmanskej ríše a bulharské knieža sa stal generálnym guvernérom tohoto regiónu, ktorý aj naďalej zostal pod faktickou kontrolou Bulharska. Nominálnou súčasťou Osmanskej ríše bola Východná Rumélia až do vyhlásenia úplnej nezávislosti Bulharska 5. októbra 1908, keď sa zároveň Bulharsko premenilo v Bulharské cisárstvo.
Abdikácia Alexandra a nástup sasko-kobursko-gothajskej dynastie
V auguste 1886 vypukol vojenský prevrat, ktorý Alexandra donútil utiecť z krajiny. Aj keď sa Stambolovovi podarilo povstalcov spacifikovať a vrátiť Alexandra na trón, jeho pozícia prestala byť dlhodobo udržateľná a v septembri toho istého roku bol prinútený abdikovať. S hlbokým rozčarovaním podpísal abdikačnú zmluvu so slovami „Bože, pomáhaj Bulharsku.“ Regentom sa stal Stambolov.
V roku 1887, len 9 rokov po ustanovení Bulharského kniežatstva po abdikácii kniežaťa Alexandra I., nastúpil na kniežací stolec v Bulharsku Ferdinand Sasko-kobursko-gothajský. Bol následníkom princa Alexandra, ktorého vystriedal na tróne práve vo chvíli, keď sa zdalo, že bulharský štát čaká veľký rozvoj. Počas jeho vlády, krajina urobila značný pokrok v mnoho sférach – politickej, ekonomickej, kultúrnej, ako aj obrannej.
Zánik
V roku 1908 bulharské knieža Ferdinand vyhlasuje vo Veľkom Tarnove nezávislosť Bulharska od Osmanskej ríše, prijíma titul cára a vládne ako cár Ferdinand I.
Stefan Lazar I. Hrebeljanović
Stefan Lazar I. Hrebeljanović (okolo 1329, Prilepac, Kosovo – 28. jún 1389, Kosovo pole) alebo knieža Lazar (po srbsky Кнез Лазар / Knez Lazar - knieža Lazar) alebo cár Lazar bol srbský despota, knieža (1371–1389) a cár (1389). V Srbsku sa stal legendárnou postavou a pravoslávna cirkev ho uznáva ako svätca.
Meno
Stefan je meno s významom ovenčený, ktorý používali vládcovia Srbska ako čestný titul. Priezvisko Hrebeljanović pochádza z neskoršieho podania, podľa ktorého predkom rodiny bol Hrebalj, respektíve rodina pochádzala z Grbalja v Kotorskom zálive.
Život
right|thumb|Socha Lazara Hrebeljanovića v meste [[Kruševac.]] Princov otec menom Pribac bol nižší šľachtic na dvore cára Stefana Uroša IV. Dušana a Lazar vyrastal na dvore v Prizrene. V roku 1362 sa spomína ako dvoran Dušanovho následníka Stefana Uroša V., ktorý ho okolo roku 1371 povýšil na knieža.
Neskôr Lazar opustil Prizren a konsolidoval svoju moc na severe Srbska. Aj keď bol vazalom cára Stefana Uroša V., odmietol sa zúčastniť bitky pri rieke Marica, v ktorej osmanské sily porazili väčšiu časť srbskej armády a ovládali oblasti južne a východne od Kosova. Čoskoro na to cár Stefan Uroš zomrel ako posledný mužský potomok dynastie Nemanjićovcov. Lazar sa vďaka diplomacii, vojenským víťazstvám a v neposlednom rade vďaka dynastickému manželstvu s Milicou Nemanjićovou stal najsilnejším srbským šľachticom. Prisvojil si cisárske tituly Stefan a autokrat a povýšil sa aj nad svojho spojenca, bosnianskeho bána Tvrtka Kotromanića, ktorý používal titul Stefan kráľ Srbov a Bosny a bol po otcovej matke potomok Nemanjićovcov, takže jeho dynastické nároky boli každopádne legitímnejšie.
Lazar si vybojoval silnú pozíciu na Balkáne a ovládal dnešné centrálne Srbsko a časť Kosova. Hlavným mestom jeho kniežatstva bolo mesto Kruševac. Kládol silný odpor postupujúcej Osmanskej ríši, napríklad vo víťaznej bitke pri Pločniku v roku 1387. Lazarovo kniežatstvo sa stalo útočiskom mnohých mníchov, spisovateľov, architektov a umelcov z Bulharska, Grécka a južného Srbska, ktoré boli pod kontrolou Turkov. Aj keď jeho rozloha bola asi štvrtinová v porovnaní s Dušanovým cisárstvom, zjednotil centrálne Srbsko so severnými provinciami Mačva, Kučevo a Braničevo. Jeho územie chránili vazalskí vládcovia, ktorých si zaviazal manželstvom so svojimi dcérami. Patrili k nim Mikuláš Gorjanský v Mačve, Đurađ II. Balšić v Zete (Čierna Hora), Vuk Branković v Raške (Kosovo).
V predvečer bitky pri Kosovom poli ho korunovali za cára, ale v bitke ho Turci zajali a po bitke popravili.
Ortodoxná cirkev ho vyhlásila za svätého mučeníka.
Webhosting
náhľad|Servery
Pojem Webhosting resp. hosting (z angličtiny) je pojem v IT oblasti, ktorý označuje:
V širšom zmysle: prevádzka webovej stránky na serveri, s neustálym pripojením na Internet V užšom zmysle: komerčná služba, ktorej základom je prevádzka webovej stránky a elektronickej pošty
Montgardon
Montgardon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Webhosting
Komerčný webhosting
Komerčný webhosting je ďalej možno rozdeliť na tieto základné skupiny:
Montgardon
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Dobryňa Nikitič
thumb|Dobryňa Nikitič Dobryňa Nikitič (rusky: Добрыня Никитич) je ruský bohatier patriaci do slovanskej mytológie. Patrí do trojice s dvoma ďalšími bohatiermi: Aljošom Popovičom a Iľjom Muromcom. V ruských bylinách je zobrazovaný ako hrdina, ktorý porazil draka Gorynyča svojou odvahou. Predstavuje vznešeného bojovníka, ale tiež muzikanta, šachového hráča, strelca z luku a zápasníka. Je známy svojim slušným správaním a znalosťami.
Historici veria, že táto postava sa vyvinula zo skutočného slovanského bojovníka Dobryňu, ktorý velil armáde Sviatoslava I. Igoreviča a vychovával syna Sviatoslava I. Vladimíra I.
Radošovce
Radošovce môžu byť:
1722 Goffin
1722 Goffin je planétka s priemerom 26 km, ktorú objavil E. Delporte 23. februára 1938.
Malý Šišák
Malý Šišák je vrch nachádzajúci sa na Slezském hřbetu v Krkonošiach, na česko-poľskej hranici,  východne od Slezského sedla. S vrcholom v nadmorskej výške patrí medzi najvyššie vrchy Krkonôš.
Prístup
Výstup na samotný vrchol nie je oficiálne povolený, pretože leží v I. zóne KRNAP a nevedie naň značený turistický chodník. Na poľskej strane obchádza vrchol červeno značená Cesta česko-poľského priateľstva.
Harpalyké
Harpalyké alebo Harpalyke alebo Harpalyka môže byť v gréckej mytológii:
Harpalyke môže byť aj:
Priestorový uhol
thumb|Vymedzenie priestorového uhla na guľovej ploche Priestorový uhol je časť priestoru vymedzená rotačnou kužeľovou plochou. Každá taká plocha delí priestor na práve dve časti – priestorové uhly. Priestorový uhol sa určuje tak, že sa uvažuje guľová plocha so stredom vo vrchole V a s ľubovoľným polomerom r, ktorej prienik s priestorovým uhlom je vrchlík na guľovej ploche s obsahom A. Veľkosť priestorového uhla potom určuje pomer medzi A a r2, pričom nezávisí na uvažovanej guľovej ploche.
Alternatívnou definíciou priestorového úhlu je zjednotenie všetkých polopriamok so spoločným začiatkom V, kde bod X leží na guľovom vrchlíku so stredom v bode V.
Špecifickým prípadom priestorového uhla je polpriestor, tj. časť priestoru rozdeleného rovinou.
Výpočet
Priestorový uhol objektu pozorovaného z určitého bodu je rovný ploche, ktorú zaberá obraz tohto objektu v bodovej projekcii (so stredom v danom bode) na jednotkovú guľu, ktorá má stred v danom bode.
Plný priestorový uhol má hodnotu 4 \pi, priamy uhol polovičnú.
Element priestorového uhla
Ak pozorujeme z určitého bodu s polohovým vektorom \mathbf{r} element plochy, ktorého polohový vektor je , potom pre element priestorového uhla platí kde, R je veľkosť tohto vektoru a , pričom \mathbf{n} je normála plochy v bode.
Integrovaný systém typových pozícií
Integrovaný systém typových pozícií (ISTP) je voľne prístupná bezplatná internetová aplikácia, poskytujúca prehľadnú sústavu ucelených aktuálnych informácií o trhu práce. Hlavným cieľom ISTP je vytvorenie vhodného prepojenia informácií o požiadavkách trhu práce s osobnými predpokladmi jednotlivcov a poskytovanie pomoci pri hľadaní optimálneho pracovného uplatnenia.
Garantom ISTP, ako multifunkčného tripartitného projektu, je Ministerstvo práce, sociálnych vecí a rodiny Slovenskej republiky a koordinátorom Ústredie práce, sociálnych vecí a rodiny.
K hlavným cieľovým skupinám projektu ISTP patria:
Integrovaný systém typových pozícií je metodicky a technicky budovaný tak, aby poskytoval aktuálne a komplexné informácie o trhu práce na jednom internetovom portáli www.istp.sk. Hlavná výhoda systému je spojenie a spolupráca viacerých informačných systémov, zabezpečujúca zoskupenie komplexných informácií o trhu práce a poradenstve na jednom mieste. ISTP tak obsahuje aj informácie o:
Základným nástrojom ISTP je Kartotéka typových pozícií (KTP). Ide o databázu pracovných pozícií na slovenskom trhu práce, v ktorej sa v súčasnosti nachádza viac ako 2 000 kariet s podrobným opisom, ktoré sú zoradené do 43 smerov odborného zamerania. Jednotlivé karty poskytujú podrobné informácie o pracovných pozíciách (napr. o kvalifikačných požiadavkách, osobnostných predpokladoch, zdravotných obmedzeniach, hrubých mesačných mzdách podľa regiónov SR, voľných pracovných miestach a pod.).
Jedným z unikátnych samoobslužných poradenských nástrojov ISTP je Analýza individuálneho potenciálu (AIP), ktorá pomáha používateľom pri voľbe povolania. Na základe zadaných vstupných informácií, ako napr. dosiahnutá kvalifikácia, zdravotný stav, osobnostné predpoklady, si používateľ vytvorí vlastný osobný profil, ktorý systém automaticky porovná s opismi pracovných pozícií v KTP a odporučí mu tie, ktoré sú k jeho predpokladom najvhodnejšie. Má tiež možnosť si vyhľadávať voľné pracovné miesta na trhu práce vo vybraných databázach (ÚPSVR, EURES, Profesia).
Kariérové plánovanie (KP) je ďalší samoobslužný poradenský nástroj, k využitiu ktorého používateľ pristupuje s konkrétnou predstavou o vybranej pracovnej pozícii. Prostredníctvom nástroja si následne môže zhodnotiť vlastné schopnosti a predpoklady na kvalifikovaný výkon vybranej pracovnej pozície a aplikácia mu poradí, v akých oblastiach má ešte rezervy.
Katalóg pracovných miest (KPM) je užitočný pomocník pre personalistov a manažérov ľudských zdrojov. Slúži na vytvorenie štruktúrovaného opisu pracovných miest a ich začlenenie do organizačnej štruktúry zamestnávateľa, tak ako aj ich elektronickú správu a archiváciu.
Powiat skierniewicki
Powiat skierniewicki je powiat v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Žije tu 37705 obyvateľov (30.6.2007).
Kavita
thumb|[[Rtg snímka hrudníka: Kavita v pravom pľúcnom hrote u pacienta s tuberkulózou.]]Kavita je pojem, ktorý sa v medicíne (patologická anatómia, rádiológia) používa na popis hrubostennej dutiny vyplnenej vzduchom, lokalizovanej takmer výhradne v pľúcach. Vzniká tak, že pôvodne solídne ložisko (granulomatózny zápal, nádor) podľahne v centrálnej časti nekróze a tento nekrotický materiál sa „vydrénuje“ cez priedušky. Najčastejšou príčinou jej vzniku je tuberkulóza, no jej príčinou môžu byť i iné ochorenia, napríklad rakovina. Kavita nie je synonymom abscesu.
Vodno
Vodno je vrch v Severnom Macedónsku. Nachádza sa v severnej časti krajiny, juhozápadne od hlavného mesta Skopje. Najvyšším bodom je Krstovar, vysoký 1 066 metrov nad morom. Začiatok výstupovej cesty na vrchol je v nadmorskej výške 337 metrov. V polovici cesty k vrcholu leží tzv. Sredno Vodno, kde sa nachádzajú veľké parkoviská a niekoľko reštaurácií. Tento bod sa nachádza vo výške
Kríž tisícročia
V roku 2002 bol na vrchole postavený Kríž tisícročia, najväčší kresťanský kríž na svete, viditeľný až zo vzdialenosti 100 km, v noci svietiaci na mesto Skopje.
Jean-Claude Scherrer
Jean-Claude Scherrer (* 20. júl 1978) je súčasný švajčiarsky profesionálny tenista.
Engomer
Engomer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ariège, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je 271 obyvateľov (2009).
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Druhá bitka o Charkov
Bitka o Charkov alebo charkovská operácia bolo ozbrojené stretnutie v južnej časti východného frontu cez druhú svetovú vojnu. Začalo sa 12. mája 1942 útokom sovietskeho Juhozápadného frontu severne a južne od Charkova. Nemecké jednotky však onedlho prešli do protiútoku a veľkú časť týchto sovietskych vojsk obkľúčili. Bitka o Charkov bola začiatkom nemeckej letnej kampane, ktorá vyvrcholila bitkou o Stalingrad.
Predohra
Do konca februára 1942 sovietske ofenzívy zatlačili Nemcov takmer na celom fronte. Najväčšie úspechy Červená armáda dosiahla pred Moskvou a v oblasti Rostova. Obe strany však boli po ťažkých bojoch veľmi vyčerpané. Stalin ako aj časť sovietskeho štábu boli naďalej presvedčení, že Nemci sú silne oslabení a ZSSR má stále nádej udržať si po zimných ofenzívach iniciatívu vo svojich rukách. Týmto názorom však odporovali vedúci generálneho štábu Boris Šapošnikov ako aj generáli Alexandr Vasilevskij a Georgij Žukov, ktorí navrhovali zotrvanie v obrane do doby, kedy budú jednotky opätovne posilnené. Stalin navyše veril, že vedenie operácii na širokom fronte môže narušiť nemecké plány na nasledujúce obdobie a to i napriek tomu, že Sovieti v tej dobe disponovali menším počtom vojsk než ich nepriateľ. Zatiaľ čo Červená armáda mohla nasadiť na východnom fronte na jar 1942 5 600 000 mužov, 3 900 tankov, 44 900 diel a 2200 lietadiel, Wehrmacht disponoval 6 200 000 mužmi, 3229 tankmi, 57 000 delami a 3395 lietadlami. Sovietske velenie sa domnievalo, že Nemci hodlajú v lete opäť zaútočiť na Moskvu. Stalin sa rozhodol využiť najmä úspechy sovietskych síl v južnej časti frontu, kde Timošenkove a Malinovského vojská rozvíjali útok smerom od Rostova nad Donom k rieke Donec.
20. marca 1942 Timošenko so svojim štábom v meste Kupiansk spracoval plány potrebné pre ďalšiu ofenzívu smerom na Charkov a odoslal ich na hlavný štáb, ktorý ich definitívne potvrdil 17. apríla. Veľkoryso plánovaná ofenzíva z oblasti Barvenkova, Iziumu a Volčanska mala za cieľ preniknúť až do oblasti Dnepropetrovska a Sineľnikova, kde mali sovietske vojská obsadiť mosty cez Dneper.
Sovietske sily
Do 11. mája 1942, Červená armáda v sektore Juhozápadného frontu koncentrovala 4 armády (21., 28., 38. a 6. armáda). Do 11. mája bol prisunutý aj 21. a 23. tankový zbor s 269 tankmi. Front mal k dispozícii aj niekoľko menších jednotiek. Južný front disponoval 57. a 9. armádou s 30 streleckými divíziami a 24. tankovým a 5. jazdeckým zborom.
Preskupovanie sovietskych vojsk počas obdobia rasputice, kedy neboli nespevnené cesty zjazdné však trvalo dlhšie než bolo pôvodne plánované. Nemci však týmto presunom nevenovali veľkú pozornosť. Rovnako Sovieti nevenovali dostatočnú pozornosť prieskumu, za čo v nasledujúcich bojoch ťažko zaplatili.
Technická veda
Technická veda je veda, ktorá skúma techniku, analyzuje existujúce technické systémy a myšlienkovo syntetizuje prípadne ideovo anticipuje nové technické objekty a procesy. Technické vedy vznikli v 18. a 19. storočí prechodom  priemyselnej výroby od manuálnej na strojovú prevádzku, v spojení s vynálezom a rozšírením pracovných strojov, využitím parnej energie a burlivým rozvojom prírodných vied.
1984 - 1991
1984-1991 je prvý Kompilačný album najväčších hitov Richarda Müllera a skupiny Banket. Album v roku 1998 vydalo hudobné vydavateľstvo OPUS.
Druhá bitka o Charkov
Nemecké prípravy
Nemci neuvedomujúc si sovietske prípravy na ofenzívu plánovali od 30. apríla jednotkami 6. armády uskutočniť operáciu Friderikus, čo bol krycí názov útoku na Iziumský výbežok. Útok sa mal začať okolo 18. mája.
Technická veda
Technické vedy sú účelovo a operatívne orientované, majú konštruktívny charakter a sú integrujúce. Kľúčovou kategóriou intervenujúcou pri reflexii technických vied, tvorbe pojmu technických vied, ich vyčleňovaní z množiny vied je kategória umelého.
Zoznam technických vied
Medzi technické vedy sa podľa Ministerstva školstva SR radia nasledovné podskupiny odborov a samotné odbory :
Druhá bitka o Charkov
Nemecké prípravy
Jednotky nemeckej skupiny armád Juh poľného maršala Fedora von Bocka boli v tomto období intenzívne posilňované. Hitler totiž 5. apríla 1942 vydal smernicu č. 41, v ktorej vyjadril plán letnej ofenzívy na juh ZSSR. Ofenzíva mala za cieľ dosiahnuť Kaukaz, čím by sa prerušili dodávky ropy z oblasti Kaspiku ako i spojenie ZSSR so západnými Spojencami cez Irán. Nemenej podstatné bolo dobytie Krymu, čo bolo hlavnou úlohou von Mansteinovej 11. armády.
Začiatočná fáza
náhľad|vpravo|Sovietsky útok v oblasti Iziumu Ofenzíva Červenej armády sa začala ráno 12. mája 1942 o 6:30 jednohodinovou delostreleckou prípravou a 20 minútovým úderom letectva. Pozemný útok sa začal dvojitým obchvatným úderom z oblasti Barvenkova a Volčanska o 7:30. Nemci kládli vo svojich obranných postaveniach tvrdý odpor a museli byť likvidovaní kombinovanými útokmi letectva, delostrelectva v spolupráci s pozemnými útokmi. Sovieti boli nútení na podporu útoku nasadiť i svoj druhý sled. Veľmi ťažké boje sa rozhoreli okolo nemeckých postavení pri obci Nepokrytaja, kde sa rozhodli pre protiútok. Do konca dňa Sovieti prenikli najviac 10 cez nemecké pozície. Moskalenko onedlho zistil, že tam kde Sovieti neočakávali žiadny odpor proti nim stoja dve nemecké divízie. Toto bol prvý príznak nedostatočného prieskumu pred začiatkom operácie. Naopak Nemci pred začiatkom sovietskej ofenzívy s útokom počítali. Sovieti vôbec netušili, že sily proti ktorým útočia sú silnejšie než oni sami.
Druhá fáza
15. i 16. mája Sovieti na severnom úseku neustále narážali na silný odpor nemeckých vojsk. Frustrujúci bol najmä nedostatok ťažkého delostrelectva, s pomocou ktorého by bolo možné ničiť nepriateľské ohniská odporu. Ťažké boje prebiehali okolo Nemcami držanej obkľúčenej obce Ternovaja. Po jednodňovej prestávke sa ďalšie sovietske útoky stretli so silným odporom a najmä protiútokmi nemeckých tankových síl, ktoré nútili útočiace vojská prejsť do obrany. Úspechy na južnom krídle sovietskych klieští pokračovali aj v nasledujúcich dňoch i napriek silným útokom nemeckého letectva.
Protiútok 1. tankovej armády
19. mája Paulus na základe rozkazov od von Bocka pokračoval v ofenzíve proti severnému výbežku pri Iziume z oblasti Merefy. Až tieto akcie Nemcov nakoniec prinútili Stalina ukončiť ofenzívu, bolo však neskoro. Nemci začali okolo sovietskych výbežkov uzatvárať obkľúčenie. Sovieti sa snažili brániť a Timošenko 21. mája nariadil ústup armádnej skupiny Kotčenko a nariadil tiež protiútoky 9. a 57. armády, ktoré mali spomaliť nemecký postup a obnoviť spojenie s obkľúčenými jednotkami. Tieto však neboli úspešné a do konca 24. mája boli sovietske sily pri Charkove obkľúčené. Krídla sovietskej obrany sa pod silnými nemeckými útokmi rozpadli.
Obkľúčenie sovietskych vojsk
25. mája sa Sovieti pokúsili o prvý únik z obkľúčenia masovými útokmi. Neboli však úspešní. Do 26. mája boli sovietski vojaci obkľúčení na území s rozlohou necelých. Pokusy o spojenie s nimi z východu boli nemeckými vojskami a letectvom úspešne odrážané. 28. mája Timošenko nariadil ukončenie útočných operácií, pokusy o spojenie s obkľúčenými jednotkami pokračovali do 30. mája. Z obkľúčenia sa podarilo prebojovať iba menej než 10 % vojakov (okolo 27 000 mužov).
Dohra
náhľad|Kráčajúci [[Sovietski vojnoví zajatci počas druhej svetovej vojny|sovietski vojnoví zajatci, ktorí padli do nemeckého zajatia v kotli pri Charkove.]] Podľa ruských zdrojov počas bitky od 12. do 29. mája 1942 zahynulo alebo padlo do zajatia 170 958 sovietskych vojakov, ďalších 106 232 bolo ranených. Názory na straty sovietskych vojsk sa však líšia. Kým Glanz tvrdí, že Sovieti prišli v kotli pri Barvenkove o 207 000 zabitých alebo zajatých, Beevor hovorí o 240 000 zajatých. Sovietska 6., 9. a 57. armáda boli kompletne zničené. V boji padlo i mnoho vysokých sovietskych dôstojníkov, ktorí velili armádam. Samotný Timošenko bol evakuovaný do Moskvy a sám očakával že bude postavený pred vojenský súd. Sovietske velenie porážku pri Charkove pred verejnosťou úzkostlivo tajilo.
Nemecké straty boli v porovnaní so sovietskymi nízke, odhadujú sa na 20 000 mŕtvych, ranených a zajatých. V priebehu mesiaca sa Mansteinovi podarilo krvavo odraziť sovietske vylodenie na Kerči, čím mohol svoje sily definitívne sústrediť proti Sevastopoľu. 28. júna 1942 sa začala nemecká letná ofenzíva, známa ako operácia Blau, založená na Hitlerovom rozkaze č. 41 a mala rozhodujúci vplyv na dianie až do zimy. Sovietske velenie, ktoré v tomto období pochopilo, že nemecká letná ofenzíva nebude smerovať na Moskvu ale na juh ZSSR nariadilo svojim vojskám nenechať sa obkľúčiť a viesť defenzívnu činnosť. Nasledujúce boje, ktoré pokračovali bojmi o okolie Rostova nad Donom a Voroneže vyvrcholili bitkou o Stalingrad.
Vzbura na Bounty
náhľad|Vzbura na HMS Bounty
Zatienenie charakteru mliečneho skla
Zatienenie charakteru mliečneho skla, v odbornej literatúre často používané v podobe anglického výrazu „ground-glass opacity“ alebo v skratke GGO, je termín používaný v rádiológii, ktorého význam sa líši podľa toho, či sa vzťahuje k opisu nálezu na rtg snímke alebo na snímke z HRCT vyšetrenia hrudníka.
Vzbura na Bounty
Vzbura na Bounty, vedená druhým kormidelníkom Fletcherom Christianom proti veliteľovi, poručíkovi Williamovi Blighovi, sa odohrala 28. apríla 1789 na lodi Bounty. Časť posádky lode povstala proti krutému zaobchádzaniu kapitána.
Briti vyslali loď na tichomorský ostrov Tahiti, aby tam pozbierala sadenice chlebovníka. Kapitán Bounty William Bligh bol uznávaný námorníkmi, na lodi však presadzoval tvrdú a krutú disciplínu. Bounty dorazila na Tahiti v októbri 1788 a zostala tam do marca 1789. Námorníkom pripadal bohatý ostrov ako raj na zemi. Po odchode z Tahiti sa ich podmienky ešte zhoršili (zmenšil sa priestor na lodi a znížili dávky vody), pretože prednosť mali sadenice chlebovníka, ktoré chcel Bligh za každú cenu dopraviť do cieľa v poriadku.
Zatienenie charakteru mliečneho skla
Na rtg snímke hrudníka je termín definovaný ako obyčajne rozsiahle zníženie vzdušnosti pľúcneho parenchýmu podobné hmle bez ostro definovateľných okrajov, ktoré spôsobuje, že tiene pľúcnych ciev sú nezreteľné.
Na HRCT vyšetrení hrudníka je termín definovaný ako lokálne alebo difúzne zvýšenie denzity pľúcneho parenchýmu takého stupňa, že umožňuje rozlíšiť jednotlivé pľúcne cievy a priedušky.
Vzbura na Bounty
Po troch týždňoch sa väčšina posádky vedená mladým poručíkom Fletcherom Christianom proti Blighovi vzbúrila. Bligha a mužov, ktorí mu zostali verní, vysadili bez zbraní a s minimom zásob do záchranného člna uprostred Tichého oceánu a nechali ich napospas osudu. Bligh sa však doplavil na člne cez polovicu oceána až do holandskej kolónie Batávia. Odtiaľ sa potom dostal do Anglicka, kde bol oslobodený od obvinenia zo straty kráľovskej lode.
Rockwell B-1 Lancer
thumb|B-1B so stiahnutými krídlami thumb|Kokpit lietadla B-1 thumb|Radar AN/APQ-164 thumb|Zadný pohľad na letiaci B-1B thumb|B-1B pristáva na Royal International Air Tattoo 2008 thumb|Bomby GBU-31 pripravené na naloženie do B-1B
Vzbura na Bounty
Na dolapenie vzbúrencov na Tahiti bola vyslaná vojenská fregata HMS Pandora. Našla tam však iba štrnásť rebelantov. Christian vedel, že Tahiti pre nich nie je bezpečné a preto spolu so skupinou Tahiťanov odtiaľ odišiel. Narazili na malý neobývaný ostrovček Pitcairn. Neboli si istí, či je to on, pretože na vtedajších mapách bol zakreslený 173 míľ južne od miesta, kde sa nachádzali. Tam sa rozhodli usadiť. Christian sa chcel vrátiť do Anglicka a usvedčiť Bligha. Toho sa však báli ostatní námorníci, pretože keby ich prinútil vrátiť sa, čakala by ich istá smrť za vzburu a tak Bounty, ktorá ich mohla prezradiť, radšej podpálili.
Potomkov vzbúrencov z Bounty a Tahiťanov objavili až o dvadsať rokov neskôr. Christian a viacerí z námorníkov vtedy už nežili. Sami sa povraždili vo vzájomných hádkach. Ich potomkovia však žijú na ostrove dodnes.
Rockwell B-1 Lancer
B-1 Lancer je americký strategický bombardér, schopný letieť vysokými rýchlosťami aj v nízkych letových hladinách. Zo všetkých troch amerických bombardérov dokáže B-1B uniesť najviac munície a predstavuje chrbtovú kosť amerického strategického letectva.
Neustála modernizácia, ktorú bombardéry B-1B podstupujú, by mala zabezpečiť, že tieto lietadlá budú v americkom letectve slúžiť minimálne do roku 2040.
Vznik a vývoj
Začiatkom 70-tych rokov začalo Vojenské letectvo Spojených štátov hľadať náhradu za bombardér B-52. Do súťaže sa prihlásili tri veľké letecké spoločnosti – North American Rockwell, Boeing a General Dynamics. Všetky tri prišli s projektom lietadla s meniteľnou geometriou krídel, pričom ako najlepší a najlacnejší návrh bolo vybrané lietadlo od spoločnosti North American Rockwell. Prvý zo štyroch vyrobených prototypov B-1A vzlietol 23. decembra 1974. B-1A dosahoval maximálnu rýchlosť /h (2,2 Mach) a mohol niesť bômb. Skúšky prototypov pokračovali až do júna 1977, kedy bol program B-1A prezidentom Carterom zrušený. Dôvodom boli nielen vysoké náklady na vývoj bombardéra, ale aj pokroky vo vývoji novej strely s plochou dráhou letu AGM-86 ALCM. Strela AGM-86 mala dolet a mohla byť nesená bombardérmi B-52. Táto nová strela dávala lietadlám B-52 tie isté schopnosti, akými mali disponovať B-1A, t. j. schopnosť preniknúť hlboko do sovietskeho vzdušného priestoru a zaútočiť na dôležité pozemné ciele. V roku 1981 však nastupuje do úradu prezidenta Ronald Reagan a v októbri toho istého roka bol program znovu spustený pod názvom B-1B. Bombardér B-1B absolvoval svoj prvý let takmer 10 rokov po svojom predchodcovi, dňa 18. októbra 1984. Počiatočné operačné schopnosti dosiahli bombardéry B-1B dňa 1. októbra 1986.
Americké letectvo uzavrelo už v roku 1982 objednávku na nákup 100 lietadiel B-1B, pričom dodávka prvých sériových strojov začala v októbri 1984. Posledný Rockwell B-1B vyšiel z montážnej haly v Palmdale v Kalifornii dňa 20. januára 1988.
Drak
B-1B je dolnoplošník s meniteľnou geometriou krídel. To mu umožňuje letieť vysokou rýchlosťou, s cieľom zvýšiť svoje šance na prežitie alebo letieť v ekonomickom režime, s cieľom predĺžiť dolet lietadla. Nastavenie krídel do roztiahnutej polohy sa využíva hlavne pri vzlete, pristátí, prípadne tankovaní počas letu. K nastaveniu krídel s maximálnou šípovitosťou dochádza v situáciách, keď lietadlo potrebuje letieť vysokými podzvukovými rýchlosťami nízko nad terénom alebo nadzvukovými rýchlosťami vo vysokých letových hladinách. Toto typické bojové nastavenie dodáva lietadlu oveľa väčšiu obratnosť.
Kokpit
Na rozdiel od verzie B-1A je kokpit B-1B vybavený vystreľovacími sedadlami pre prípad, že by sa posádka musela po zásahu nepriateľskou raketou katapultovať. Koncept záchrany posádky v B-1A bol spočiatku navrhnutý tak, že celá posádka sedela v záchrannom module, ktorý by sa oddelil od trupu bombardéra.
Avionika
O vlastnú ochranu bombardéra sa stará systém AN/ALQ-161A, ktorý identifikuje a ruší nepriateľské radary alebo rakety. Systém pokrýva priestor lietadla vo všetkých smeroch a poskytuje mu ochranu pred veľkým množstvom hrozieb. Zároveň prideľuje jednotlivým typom ohrozenia prioritu a podľa toho reaguje v plne automatickom režime. I keď je ALQ-161 zapnutý, nevysiela elektromagnetické žiarenie počas celej doby. Vie, kedy nemá emitovať žiadne žiarenie, aby nevyzradil pozíciu lietadla. Taktiež v prípade rušenia vyžaruje iba v určitom smere a na krátku dobu.
V súčasnosti prebieha modernizácia, ktorá bude trvať až do roku 2019. V rámci nej by mal byť zmodernizovaný navigačný systém, ale aj kokpit, v ktorom budú dva čiernobiele displeje nahradené štyrmi viacúčelovými farebnými displejmi. Najvýznamnejšou zmenou v avionike lietadla však bude integrácia nového rádiolokátora SABR-GS od spoločnosti Northrop Grumman Corporation. SABR-GS je radar s elektronickým vychyľovaním lúča (AESA), odvodený z moderného rádiolokátoru AN/APG-83, ktorý má byť integrovaný v stíhačkách F-16V. V SABR-GS sa tak využili poznatky, získané pri vývoji radarov pre lietadlá F-22, F-35 a najnovšie aj F-16.
Motor
B-1B nedosahuje rýchlosť svojho predchodcu B-1A a jeho maximum je len /h (1,25 Mach). I tak však rýchlosťou letu predčí bombardéry B-52 a B-2 Spirit. Pohon bombardéra zabezpečujú 4 dvojprúdové motory F-101-GE-102, každý s maximálnym ťahom 137 kN, ktoré mu umožňujú doletieť na vzdialenosť. Motor F-101-GE-102 je produktom firmy General Electric a jeho ďalšie verzie boli použité aj v stíhačkách F-14B/D, F-16C/D alebo F-15K. Bol z neho vyvinutý taktiež variant bez prídavného spaľovania, určený pre bombardér B-2 Spirit.
Výzbroj
B-1B bol primárne konštruovaný ako strategický bombardér, určený na ničenie pozemných cieľov jadrovými bombami. Pre tieto účely bol vybavený 24 bombami B61 alebo B83.
Po rozpade Sovietskeho zväzu došlo k zmene B-1B z jadrového nosiča na konvečný bombardér. Začiatkom deväťdesiatych rokov sa začalo s integráciou klasických železných bômb. V rámci balíka CMUP (Conventional Mission Upgrade Program) bolo lietadlo vybavené 84 bombami Mk 82 s hmotnosťou. Neskôr pribudla aj schopnosť niesť 24 bômb Mk 84 s hmotnosťou.
Počas modernizácie Block C boli integrované taktiež kazetové bomby CBU-87/89/97.
Vylepšenia v Blocku D priniesli lietadlu nielen moderný navigačný systém (GPS), ale aj možnosť integrácie družicovo navádzanej munície (JDAM). Tá je zastúpená bombami GBU-31 s hmotnosťou alebo GBU-38/GBU-54 s hmotnosťou.
K zásadnému zvýšeniu schopnosti bombardéra, prežiť v silne chránenom vzdušnom priestore, došlo integráciou kĺzavej bomby AGM-154 JSOW. Bomba po vypustení z bombovnice automaticky roztiahne krídelká a kĺzavým letom dokáže prekonať až, ak je zhodená z veľkej nadmorskej výšky. JSOW (Joint Standoff Weapon) má hmotnosť asi jej navedenie na cieľ zabezpečuje družicový systém GPS.
V roku 2014 získalo americké letectvo novú strelu s plochou dráhou letu JASSM-ER, ktorá sa stala aj súčasťou výzbroje bombardéra B-1B. S doletom, s hmotnosťou bojovej časti a sofistikovaným navádzaním predstavuje to najnebezpečnejšie, čo môže vo výzbroji B-1B byť.
Operácia Púštna líška
K prvému bojovému nasadeniu bombardéra B-1B došlo v decembri 1998 počas operácie Púštna líška, keď lietadlo preniklo cez irackú protivzdušnú obranu a zničilo kasárne Republikánskej gardy. Kasárne, v ktorých sa nachádzali elitné jednotky Sadáma Husajna, boli zničené bombami Mark 82 s hmotnosťou. Tieto bomby mali oneskorenú roznetku, aby mohli preniknúť do vnútra budov a zničiť personál vnútri. Útoku na pozemné ciele v danej oblasti sa zúčastnili taktiež stíhačky F-14 a F-18, ktoré vzlietli z lietadlových lodí v Perzskom zálive.
Vojna v Kosove
V roku 1999 bolo počas operácie Spojenecká sila (Operation Allied Force) nasadených šesť lietadiel B-1B v Kosove. Bombardéry vzlietali zo základne Fairford v Anglicku a v prepočte na hmotnosť zhodili viac ako 20 % bômb.
Intervencia v Iraku
Počas operácie „Iracká sloboda“ (Operation Iraqi Freedom) sa lietadlá B-1B zúčastnili menej ako 1 % bojových misií, ale zhodili na nepriateľské ciele 43 % presne navádzaných bômb JDAM.
Boj proti Islamskému štátu v Iraku a Sýrii
Od 8. augusta 2014 bombardujú lietadlá B-1B pozície Islamského štátu v rámci operácie "Bytostné odhodlanie" (Operation Inherent Resolve). Bombardéry štartujú zo základne Al Udeid v Katare a operujú nad územím Iraku a Sýrie. Okrem strojov B-1B sú do útokov na pozemné ciele zapojené aj bombardéry B-52, lietadlá A-10 a stíhačky F-15, F-16 a F-22. Hoci zo všetkých týchto lietadiel USAF uskutočnili bombardéry B-1B k marcu 2016 len 7% z celkového počtu letov, tak pri nich zhodili až 37% použitej leteckej munície. Proti pozíciám ISIS sa používajú riadené bomby typu JDAM s GPS navádzaním.
Špecifikácia (B-1B)
right|350px thumb|Pohľad do bombovnice B-1B
Bohdanivka (Tuľčynský rajón)
Bohdanivka je dedina (село) na Ukrajine v Tuľčynskom rajóne Vinnyckej oblasti. Žije tu 1023 obyvateľov.
Pavol Kozma
Pavol Kozma (* 20. december 1956, Bratislava) je slovenský džezový bubeník. V roku 1972 sa stal spoluzakladateľom jazz-rockovej skupiny Fermáta. V roku 1974 sa stal členom Prúdov Pavla Hammela a od roku 1976 spolupracoval s Gabom Jonášom a jeho skupinou Sagittarius. V roku 1978 sa stal členom Collegium Musicum a v roku 1979 spolupracuoval s Ladislavom Gerhardtom. Začiatkom osemdesiatych rokov sa stáva členom skupiny Jazz Q a zároveň zakladá svoj vlastný projekt Espirit, zameraný na fusion. V roku 1981 pôsobil na významnom slovenskom albume Bolo nás jedenásť (Lastica, Satinský, Filip). V roku 1986 pôsobil v rockovej skupine Avion spolu s Paľom Haberom, Ferom Griglákom, Petrom Peterajom a Martinom Matyášom. V rokoch 1987 až 1992 absolvoval Berklee College of Music v Bostone, odbor kompozícia. V roku 1990 založil Boston Drivers a v roku 1991 spolupracoval s poľskou speváčkou Grazynou Auguscik. V roku 1992 opäť vystupuje na Bratislavských jazzových dňoch so skupinou Espirit. V súčasnosti pôsobí v Amerike (Newport), kde hráva s jazzovým triom.
Pľúcny parenchým
Pľúcny parenchým je všeobecný termín, ktorý sa vzťahuje na tú časť pľúc, kde anatomicky prebieha výmena plynov medzi krvou a vonkajším prostredím. Anatomicky sem patria respiračné bronchioly, ductuli et sacculi alveolares a pľúcne mechúriky (alveoli pulmonis). Často sa používa i v širšom význame pre pľúcne tkanivo ako celok, obklopujúce veľké priedušky.
Let Malaysia Airlines 17
Let Malaysia Airlines 17 bol let spoločnosti Malaysia Airlines z Amsterdamu do Kuala Lumpur zaistený lietadlom Boeing 777. 17. júla 2014 lietadlo po štyroch hodinách letu havarovalo pri dedine Hrabove v Doneckej oblasti, pričom zahynulo všetkých 298 cestujúcich (283 pasažierov a 15 členov posádky). Ukrajinská vláda obvinila proruských separatistov bojujúcich na tomto území z jeho zostrelenia, ktorí to popreli. Zástupca separatistov uviedol, že čierne skrinky budú odvezené do Moskvy.
Ukrajinská tajná služba zverejnila nahrávky, kde proruskí separatisti informujú, že zostrelili lietadlo. Zostrelenie ukrajinského „vtáčika“ radostne oslavoval na svojom účte na sociálnej sieti VKontakte aj jeden z vodcov pro-ruských Doneckých separatistov Igor Girkin. V príspevku odkazoval na to, že nepriateľa varovali, aby lietadlá nelietali vo vzdušnom priestore separatistov. Písal o zostrelení ukrajinského vojenského dopravného lietadla Antonov An-26. Tento príspevok bol neskôr v priebehu dňa odstránený. Girkin neskôr v roku 2020 v rozhovore s ukrajinským novinárom Gordonom prijal morálnu zodpovednosť za zostrelenie civilného lietadla.
Ukrajinský prezident Petro Porošenko zdôraznil, že haváriu považuje za teroristický útok. Ruský prezident Vladimir Putin uviedol, že zodpovednosť za tragédiu nesie štát, v ktorom nastala.
28. septembra 2016 medzinárodná vyšetrovacia komisia oznámila, že let bol zostrelený raketou 9K37 Buk, ktorá bola odpálená z územia ovládaného proruskými separatistami. Raketový systém bol dovezený z Ruska kam bol po zostrelení vrátený späť.
19. júna 2019 vyšetrovací tím pod vedením Holandska (ktorého obyvatelia tvorili najväčšiu časť obetí zostreleného lietadla), oficiálne oznámil trestné konanie proti Girkinovi a trom ďalším mužom (Sergej Dubinskij, Oleg Pulatov a Leonid Charčenko). Súdne pojednávanie sa malo začať 9. marca 2020 v Haagu. Vyšetrovací tím uviedol, že požiada Rusko o vydanie podozrivých, ktorí sa v súčasnosti nachádzajú na ruskom území.
17. novembra 2022 súd v Haagu odsúdil v neprítomnosti I. Girkina, S. Dubinského a L. Charčenka na doživotie. Odsúdení majú vyplatiť pozostalým najmenej 16 miliónov eur. O. Pulatov, ktorý bol ako jediný prítomný na pojednávaní bol osolobodený, pretože nebola dokázaná jeho spoluvina na zostrelení lietadla.
Powiat wieluński
Powiat wieluński je powiat v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Žije tu 78110 obyvateľov (30.6.2007).
Etcharry
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
1723 Klemola
1723 Klemola je planétka s priemerom 35 km, ktorú objavil Yrjö Väisälä 18. marca 1936.
Zoznam planétok 103751 – 104000
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Monthuchon
Monthuchon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Manche, v regióne Dolná Normandia.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Živě!
Živě! je album z koncertných vystúpení českej hudobnej kapely Kabát.
Album bolo vytvorené v roku 1992 výberom z piesní skupiny Kabát nahraných na koncertoch v Brne a v Třebíči toho istého roku.
Beskid Żywiecki
Beskid Żywiecki je pohorie na poľsko-slovenských hraniciach. Tak ako je definované v poľskom členení podľa Jerzyho Kondrackiego, zodpovedá v aktuálnom slovenskom geomorfologickom členení samostatným jednotkám Kysucké Beskydy, Oravské Beskydy, Podbeskydská brázda a Podbeskydská vrchovina plus ich pokračovaniu na poľskom území. V starší slovenských textoch sa jednotka zodpovedajúca súčasným jednotkám Kysucké Beskydy, Oravské Beskydy, Podbeskydská brázda a Podbeskydská vrchovina (v užšom zmysle bez Podbeskydskej vrchoviny) označovala ako Slovenské Beskydy alebo Kysucko-oravské Beskydy (myslelo sa ale spravidla len územie na slovenskom území).
Táto časť Beskýd dostala názov podľa poľského mesta Żywiec. Jej hlavný hrebeň tvorí štátnu hranicu. Leží tu tiež najvyšší vrchol Żywieckych Beskýd aj celých Vonkajších Západných Karpát, Babia hora.
Podľa aktualizovaného členenia Poľska z roku 2018 bola oblasť tohto pohoria rozdelená na tri nové geomorfologické jednotky:
Dódžó
thumb|Výuka kendó v dódžó v Tokiu
Dódžó (🇯🇵) je v japonských bojových umeniach miesto (miestnosť, telocvičňa, hala), kde sa uskutočňuje výuka niektorého bojového umenia.
Pôvodne pojem pochádza z čínskeho budhizmu - znamená miesto, kde Budha dosiahol svoje osvietenie, jeho význam sa rozširuje na pomenovanie miest v budhistických chrámoch, určených na náboženské cvičenia. V doslovnom preklade znamená "miesto určené na nasledovanie", "cesta/miesto osvietenia".
Jozef Búda
Jozef Búda (* 14. september 1898, Nemecká – † 23. jún 1994, Báč) bol slovenský cirkevný hodnostár, teológ, biblista, vysokoškolský pedagóg a rímskokatolícky kňaz. Pseudonym: Jozef Chata
Ligue 1 2007/2008
Ligue 1 2007/2008 je 70. ročník francúzskej Ligue 1, ktorá existuje od roku 1932. Sezóna sa začala 4. augusta 2007 a skončila 17. mája 2008. Víťazom sa stal obhajca trofeje a už siedmykrát za sebou Olympique Lyonnais. Zostúpili kluby Metz, Strasbourg a Lens. Z druhej najvyššej ligy postúpili kluby Le Havre AC, FC Nantes a Grenoble Foot 38. Najlepším strelcom sa stal Karim Benzema z Olympique Lyonnais s 20 gólmi.
Tabuľka
Poznámka: M= majster, Z= zostupujúci Por= poradie, Záp= zápasy, V= víťazstvo, R= remíza, P= prehra, GS= strelené góly, GI= inkasované góly, GD= rozdiel medzi strelenými a inkasovanými gólmi
Výsledky
Poznámka: Domáci tím je napísaný v riadku,
Ohňová pumpa
Ohňová pumpa je nástroj na zakladanie ohňa známy už od staroveku. V minulosti sa na jeho výrobu používali tradičné materiály ako napríklad drevo či paroh. Neskôr sa začali vyrábať aj z kovov.
Postup použitia
Na dno dutiny sa vloží práchno (spráchnivelé drevo, zuholnatená látka, opálená bavlnená šnúra...), ďalej sa do nej vloží piest a rýchlim úderom smerom dolu sa stlačený vzduch zohreje na teplotu až 260 °C, ktorá postačuje na vznietenie práchna. To sa rýchlo vyklopí do chumáča slamy alebo jemných triesok a pomaly rozfúka.
Powiat wieruszowski
Powiat wieruszowski je powiat v Poľsku v Lodžskom vojvodstve.
Žije tu 42208 obyvateľov (30.6.2007).
Michail Vladislavovič Ťurin
Michail Vladislavovič Ťurin (, * 2. marec 1960, Kolomna) je bývalý ruský kozmonaut, v rokoch 1994 až 2016 člen oddielu kozmonautov RKK Energija a neskôr CPK. V rokoch 2001 a 2006/2007 absolvoval dva polročné vesmírne lety na Medzinárodnú vesmírnu stanicu (ISS) o celkovej dĺžke 344 dní. Na ISS sa v rámci Expedície 38/39 vrátil ešte raz novembri 2013 so Sojuzom TMA-11M, pričom na tejto misii strávil ďalších 188 dní.
Kozmonaut
Začiatkom deväťdesiatych rokov sa prihlásil na kozmonautický výcvik, prešiel lekárskymi prehliadkami a 16. júna 1992 získal súhlas Hlavnej lekárskej komisie na prípravu. Rozhodnutím Štátnej medzirezortnej komisie bol 1. apríla 1994 vybraný do oddielu kozmonautov RKK Energija, formálne zaradený na pozíciu kandidáta na kozmonauta bol 16. júna 1994. Absolvoval dvojročnú všeobecnú kozmickú prípravu v Stredisku prípravy kozmonautov J. A. Gagarina a 25. apríla 1996 získal kvalifikáciu skúšobný kozmonaut.
Od mája 1996 bol zaradený medzi kozmonautov pripravujúcich sa na lety na Mir. V júli 1997 prešiel do skupiny určenej pre lety na ISS a ako palubný inžinier bol zaradený do záložnej posádky Expedície 1 a hlavnej posádky Expedície 3, spolu s Jurijom Onufrijenkom (od októbra 1997 Vladimirom Dežurovom a Kennethom Bowersoxom, od septembra 1999 bol veliteľom Expedícia 3 Frank Culbertson).
Prvý let
Do vesmíru odštartoval 10. augusta 2001 na palube raketoplánu Discovery let STS-105. Na stanici ISS s Culbertson a Dežurovom vystriedal Expedíciu 2 a zotrval na nej nasledujúce štyri mesiace. V priebehu letu uskutočnil tri výstupy do otvoreného vesmíru s celkovou dĺžkou 13 hodín 35 minút. Členovia Expedícia 3 sa vrátili na Zem 17. decembra 2001 v raketopláne Endeavour (let STS-108).