cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dominik György
Vysoká škola
Posledným študentským filmom je stredometrážny hraný film „Tatína“ (2020), ktorý je pokračovaním príbehu o transrodovom otcovi, ktorý čelí polemike o svojej pravej identite. Film ale zatiaľ nie je oficiálne verejne vydaný pre festivalové či komerčné účely.
Súčasnosť
Od roku 20202022 bol členom poradného zboru Národného Osvetového Centra v Bratislave na úseku audiovízie.
V súčasnosti sa okrem réžie venuje aj herectvu. Momentálne pracuje na vývoji celovečerného debutového filmu „Dom uprostred“ z obdobia Druhej svetovej vojny s produkčnou spoločnosťou Furia Film, s.r.o.. náhľad|Plagát filmu Dotýkání (2020)
Réžia
náhľad|Odovzdávanie ceny International Children Care Film Festival v [[Paríž|Paríži za film Dotýkanie (2020)]]
Bertre
Bertre je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Obyvateľstvo
Bertre má 100 obyvateľov (2009).
Bellegarde
Bellegarde môže byť:
Čistý pondelok
Čistý pondelok je prvý deň Veľkého pôstu v kresťanských cirkvách byzantského obradu.
Názov čistý sa vzťahuje na prežitie dňa v čistote od hriechu ale aj od jedál, keďže v tento deň platí najprísnejší pôst. Podľa predpisov Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku sa zdravý dospelý človek môže v tento deň maximálne raz najesť do sýta a dva razy občerstviť, pričom musí zachovať zdržanlivosť od mäsa (vrátane ryby), mlieka a mliečnych výrobkov a vajec. Ideálom je zachovať úplný pôst.
Tento deň je aliturgickým dňom. Na veľkom povečerí v pondelok večer sa modlí časť Veľkého kajúceho kánona sv. Andreja Krétskeho.
V nasledujúcich rokoch pripadne Čistý pondelok podľa gregoriánskeho kalendára na:
Rakúske národné inline hokejové družstvo mužov
Rakúske národné inline hokejové družstvo mužov je mužský národný inline hokejový tím mužov, ktorý reprezentuje Rakúsko v medzinárodných inline hokejových súťažiach a zápasoch. Funguje pod záštitou Rakúskej federácie ľadového hokeja (ÖEHV). Družstvo sa od roku 1996 pravidelne zúčastňuje na majstrovstvách sveta IIHF. Najlepším výsledkom národného tímu je 4. miesto na turnaji z roku 2007.
Na majstrovstvách sveta FIRS sa prvýkrát predstavilo už v roku 1995. O dva roky neskôr dosiahlo na turnaji, ktoré hostilo práve Rakúsko, bronzovú medailu. A v roku 1998 dosiahlo svoj najväčší úspech, keď sa dostalo do finále a získalo striebornú medailu. Od roku 2000 sa však na podujatiach FIRS už nepredstavuje.
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 2024
Voľba prezidenta Slovenskej republiky v roku 2024 sa očakáva v prvej polovici roka 2024, presný termín zatiaľ nebol stanovený. Voľba sa musí uskutočniť najmenej 60 dní pred skončením mandátu predošlej hlavy štátu, čiže najneskôr do 16. apríla 2024. Mandát Zuzany Čaputovej sa končí 15. júna 2024.
Zuzana Čaputová, ktorá je od roku 2019 úradujúcou prezidentkou Slovenskej republiky, po nepotvrdených informáciách v médiách 20. júna 2023 vyhlásila, že nebude opätovne kandidovať do ďalšieho funkčného obdobia.
Zvažovaní kandidáti
K 21. júnu 2023 ešte žiaden kandidát oficiálne neohlásil kandidatúru na prezidenta SR.
Viaceré politické strany avizovali, že vo voľbe prezidenta v roku 2024 postavia vlastného kandidáta. Predseda strany HLAS–SD Peter Pellegrini uviedol, že strana plánuje podporiť vlastného sociálno-demokratického kandidáta. Ako možný kandidát sa spomína bývalý predseda strany SDĽ a politik Peter Weiss.
Bývalý minister zahraničných vecí Ivan Korčok sa taktiež spomína ako kandidát na prezidenta SR, pričom sám uviedol, že kandidovať nebude v prípade, ak bude kandidovať Zuzana Čaputová.
Predseda KDH Milan Majerský vyhlásil, že strana KDH predstaví vlastného kandidáta alebo kandidátku na post prezidenta.
Strana SMER–SSD rovnako avizovala, že postaví vlastného kandidáta na prezidenta.
Bývalý kandidát z voľby prezidenta v roku 2019 Róbert Mistrík uviedol, že jeho opätovná kandidatúra za prezidenta SR je v hre a rozhodnutie padne zrejme až po septembrových predčasných parlamentných voľbách.
Longaulnay
Longaulnay je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Lourmais
Lourmais je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Uspenský pôst
Uspenský pôst alebo Spasivka (ľudovo) alebo Pôst pred Zosnutím Bohorodičky alebo aj Pôst Bohorodičky je jedným z pôstnych období kresťanských cirkví byzantského obradu.
Toto pôstne obdobie trvá od 1. do 14. augusta a veriaci sa ním pripravujú na sviatok Uspenia, čiže Zosnutia našej presvätej Vládkyne, Bohorodičky Márie, vždy Panny (15. augusta), resp. na sviatky Zosnutia a Premenenia Pána.
Prvé svedectvo o pôste v tomto období je od sv. Leva I. Veľkého (okolo r. 450), definitívnu podobu Uspenský pôst získal na cirkevnom sneme v Konštantínopole v roku 1166.
Pôvodné pôstne predpisy Uspenského pôstu sú nasledovné:
Na sviatok Premenenia Pána (6. augusta) je dovolené jesť aj rybu.
V Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku počas Uspenského pôstu je záväzné postiť sa tak ako bežne cez rok, zachovávanie tohto pôstu je teda ponechané na osobné rozhodnutie každého veriaceho.
Le Bez
Le Bez je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Le Bez má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Heatball
thumb|Logo
Heatball je alternatívny názov pre klasickú žiarovku, ktorý bol súčasťou satirického projektu strojného inžiniera Siegfrieda Rotthäusera z mesta Essen v Nemecku.
História
V apríli 2010 dvaja bratia, Rudolf a Siegfried Rotthäuser Hannot začali predávať klasické žiarovky cez internet. Označovali ich ako heatball a predávali ako malé vykurovacie telesá za cenu 1,69 €. 30 centov z každej predanej žiarovky sľúbili venovať projektu na záchranu dažďových pralesov, čo podľa Rotthäusera má väčší prínos pre životné prostredie ako zákaz klasických žiaroviek. Prvá dodávka 4000 žiaroviek sa predala za niekoľko dní a pripravovala sa ďalšia, so 40 000 žiarovkami. Druhá dávka bola objednaná, ale bola odmietnutá 16. novembra 2010 predstaviteľmi Kolínskeho letiska.
Voľnica
Voľnica je u gréckokatolíkov a pravoslávnych deň, keď sa namiesto zvyčajného pôstu nepostí.
V Gréckokatolíckej cirkvi na Slovensku a v Pravoslavnej cirkvi sú počas roka 4 obdobia, keď sú voľnice:
Ak nejaký významný sviatok (veľký alebo polyjelejný s bdením) pripadne na stredu alebo piatok, je v tento deň takisto voľnica, u pravoslávnych zmiernenie pôstu.
1995 na Slovensku
Tento článok obsahuje výpis významných udalostí v roku 1995 na Slovensku.
Budova Okresného súdu (Pezinok)
Budova Okresného súdu je stavba na ulici M. R. Štefánika číslo 40 v Pezinku, ktorá bola postavená v roku 1997 na mieste bastiónu v severnom úseku mestského opevnenia. Od začiatku v nej sídli Okresný súd v Pezinku, ktorý bol v roku 2005 zrušený a v roku 2007 obnovený. Počas rokov 2005 až 2007 tu sídlila Justičná akadémia, ktorá v súčasnosti sídli v areáli bývalých kasární na Suvorovovej ulici číslo 5.
HomePod
HomePod je inteligentný reproduktor spoločnosti Apple Inc.. Bol pomenovaný podľa populárneho radu prehrávačov iPod a je to v poradí druhý reproduktor, ktorý Apple za svoju históriu predstavil. Prvým bol reproduktor z názvom iPod Hi-Fi. Prvébol oznámenie sa konalo 5. júna 2017 na konferencii Apple WWDC a vydanie bolo naplánované na december 2017, ale neskôr bol odložený na začiatok roku 2018. Pôvodne bol predaj spustený najprv v Austrálii, Veľkej Británii a USA, dostupný v dvoch farbách: biela a vesmírna šedá. Dňa 23. januára 2018 spoločnosť Apple oznámila, že HomePod bude k dispozícii na predbežné objednávky 26. januára a prvé objednávky začnú prichádzať 9. februára 2018. Reproduktor je podobný iným inteligentným zariadeniam ako napríklad Amazon Echo alebo Google Home.
Špecifikácia
Reproduktor podporuje technológiu AirPlay 2 a používa osobnú asistentku s názvom Siri. V hornej časti zariadenia je zobrazený dynamický tvar charakteristickej krivky, keď je Siri aktivovaná. Ponúka sedem vysokofrekvenčných výškových reproduktorov, každý s vlastným zosilňovačom a basový reproduktor smerom nahor. Softvér manipuluje so zvukom, tak aby sa využila akustika miestnosti pre lepšiu kvalitu zvuku. To znamená, že nasmeruje zvuk na to správne miesto podľa toho kde v miestosti je položený. Ďalej ponúka šesťmiestne pole mikrofónov pre vzdialené aktivovanie Siri a funkciu priestorové snímanie. Tiež využíva interný nízkofrekvenčný kalibračný mikrofón pre automatickú korekciu basov.
Louvigné-de-Bais
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Kauza Čistý deň
Kauza Čistý deň je kauza zneužívania mladistvých v resocializačnom zariadení pre drogovo závislých mladých ľudí Čistý deň v Galante.
Kauza
Do povedomia verejnosti sa dostala v septembri 2016 po uverejnení blogu vtedajšej poslankyne Natálie Blahovej (SaS). V blogu nazvanom „Requiem pre znásilnené dievčatá“ opísala znásilnenia viacerých maloletých v zariadení. Podľa rozsudku k znásilneniu došlo vo februári 2014. V neskoršom rozhovore Blahová situáciu obetí opisuje takto: „Tam sa na nich štiepalo drevo, čistili zubnými kefkami bazény, hladovali, behali v pyžame po ulici, boli priviazané za nohy, na samotkách.“
Dopady kauzy
Natália Blahová v apríli 2017 iniciovala odvolávanie ministra práce, sociálnych vecí a rodiny, Jána Richtera (SMER-SD). Odvolávanie iniciovala pretože pôvodne ministerstvo napriek odporúčaniam odmietlo Čistému dňu odobrať akreditáciu. Na schôdzi mala takmer troj hodinové vystúpenie kde citovala z výpovedí údajných bývalých klientov zariadenia. Na nočnej schôdzi nakoniec ministra neodvolali: za bolo 57 poslancov, proti 68 a dvaja nehlasovali.
V kauze sa angažoval aj vtedajší poradca premiéra Erik Tomáš (vtedy za SMER-SD), robil vedúcim, manželom Tománkovcom, „hodiny PR manažmentu“.
V júni 2018 poslanci Trnavského samosprávneho kraja zrušili prenájom jednej z budov Čistému dňu zmluvu a vypožičanie druhej budovy. Vypožičanú budovu Čistý deň odmieta vrátiť, TSK sa chce brániť právnou cestou.
Podľa informácií z februára 2020 bývalý riaditeľ Peter Tománek pôsobil v organizácii Cor Centrum v Krupine. Tá sa venuje dospelým klientom. Podľa zistení Natálie Blahovej ministerstvo nekontrolovalo či Tománek spĺňa zákonnú povinnosť bezúhonnosti. Pochybnosti mali byť aj o jeho psychickej spôsobilosti. Blahová upozorňuje, že Cor Centrum v minulosti pracovalo aj s mladistvými.
V máji 2021 bol prvý pojednávací deň žaloby organizácie Čistý deň voči Natálii Blahovej za „neoprávnený zásah do dobrej povesti právnickej osoby“. Čistý deň požaduje odškodné 60 tisíc eur a ospravedlnenie. K júnu 2021 Blahová čelila piatim žalobám, jednu z nich okresný súd už zamietol ale existovala možnosť odvolania sa. Podľa sudkyne Blahová nemohla poškodiť povesť zariadenia, lebo ju už predtým malo zlú. Obvinenia Blahovej mali „šikanózny charakter“.
Vedúci centra zatiaľ potrestaní neboli.
Odsúdenia
Prvý odsúdený bol psychológ zariadenia, ktorý bol odsúdený na podmienečný trest 32 mesiacov s 3-ročnou skúšobnou dobou.
Druhým odsúdeným bol kuchár zariadenia Jakub Filo, ktorý bol v júni 2021 za sexuálne zneužívanie odsúdený na 5 rokov a 4 mesiace odňatia slobody. Riaditeľ Čistého dňa Peter Tománek neskôr pripustil, že k udalosti došlo, išlo podľa neho o dobrovoľný „sex na rozlúčku“. Kuchár sa k júnu 2021 do väzenia nenahlásil a bolo po ňom vyhlásené pátranie.
Louvigné-du-Désert
Louvigné-du-Désert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Loutehel
Loutehel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Agnes Lovecká
Ing. Agnes Lovecká (* 1979, Bratislava) je slovenská huslistka, vinárka a bývalá bubeníčka hudobnej skupiny Živé kvety. Spolu so svojou rodinou vedie vinárstvo, ktoré je súčasťou Majera Zemianske Sady.
Blan
Blan je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloh
Blan má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Agnes Lovecká
Životopis
Narodila sa do rodiny hudobníkov. Keď bola na základnej škole, rodičia jej darovali prvé husle. Vďaka hre na husliach sa stala členkou symfonického orchestra. Počas strednej školy začala hrať na bubny. Vyštudovala ekonomickú univerzitu v Bratislave, neskôr pracovala ako projektová manažérka a naďalej sa venovala hudbe. So symfonickým orchestrom cestovala do zahraničia a po založení svojej prvej kapely, v ktorej hrala aj jej sestra, sa v roku 2002 stala členkou kapely Živé kvety. Po jej rozpade v roku 2020 založili s bývalou členkou Luciou Piussi kapelu Terrible 2s.
Vinárstvo
Jej rodina pred vojnou vlastnila veľké pozemky a majer v Zemianskych Sadoch pri Hlohovci, kde pestovali mak, tabak a hrozno na víno. Za čias socializmu rodina prišla o všetku túto pôdu, no v roku 1992 získali tento majetok späť a oživili i rodinnú farmu, kde sa po mnohých rokoch vrátili z Bratislavy. Víno, ktoré dnes pomáha vyrábať ekologickým spôsobom si našlo cestu medzi odberateľov, no i do mnohých reštaurácii vo svete.
Bulharský chrám svätého Mikuláša (Konstanca)
Charakteristika a dejiny
Ku koncu 19, storočia žila v Konstanci pomerne veľká bulharská komunita, ktorá požiadala príslušné úrady o povolenie na stavbu vlastného pravoslávneho chrámu. Požiadavka bola zaznamenaná 8. októbra 1898 a bolo jej vyhovené. Bulharská komunita bola prvýkrát zaznamenaná v roku 1873, kedy založila oficiálny spolok pod názvom Jednota. Spolok bol zalozený miestnymi bulharskými obchodníkmi, remeselníkmi a záhradníkmi. Chrám bol postavený medzi rokmi 1898- 1900.
Blan
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Bulharský chrám svätého Mikuláša (Konstanca)
Charakteristika a dejiny
Po roku 1940 došlo k výraznému zmenšeniu bulharskej komunity v meste a chram sa tak dostal pod patronát Rumunskej pravoslávnej cirkvi. Medzi rokmi 1941 - 1946 chrám plnil úlohu mestského katedrálneho chrámu, keďže katedrála svätých Petra a Pavla bola vážne poškodená pri bombardovaní mesta. V týchto rokoch došlo aj k reštaurácii interiéru, kedy boli bulharské nápisy nahradené rumunskými. Popri zmene nápisov boli reštaurované aj všetky maľby v kostole a radnicou v Konstanci bol za týmto účelom najatý slávny chrámový maliar Ion Musceleanu.
Od roku 1961 z dôvodu demolície miestneho evanjelického kostola využívala po dobu viac ako 10 rokov chrám na bohoslužby miestna protestantská komunita.
Medzi rokmi 1975 - 1987 sa v chráme konali bohoslužby len jedenkrát do roka na chrámový sviatok 6. decembra. Pravidelne sa bohoslužby opäť začali konať od 6. decembra 1987.
ANTIK Sat
ANTIK Sat je obchodná značka pre slovenskú satelitnú platformu prevádzkovanú slovenskou spoločnosťou ANTIK Telecom.
Bulharský chrám svätého Mikuláša (Konstanca)
Charakteristika a dejiny
V roku 1998 boli reštaurované fresky v chráme bukureštskými maliarmi Mihailom Fordeaom a Florinom Vladom.
ANTIK Sat
Satelitná televízia ANTIK Sat umožňuje prijímať 87 televíznych programov. Dekódovacia karta ANTIK Sat slúži k sprístupneniu kódovaných programov zo satelitu Eutelsat 16°E na území Slovenska. Kódované programy sú zoskupené do programových balíčkov. Programová ponuka obsahuje viac ako 85 programov.
Bulharský chrám svätého Mikuláša (Konstanca)
Charakteristika a dejiny
Dnes je chrám plne funkčný s pravidelnými bohoslužbami. Ostal pod patronátom Rumunskej pravoslávnej cirkvi, ale je zároveň ústredným miestom v roku 1996 obnoveného bulharského spolku Jednota.
ANTIK Sat
Programové balíčky ANTIK Sat
=== Základné balíčky ===
Eurytión (obor)
náhľad|Herakles bojuje s Geryónom, umierajúci Eurytión padá k zemi, čiernofigúrová [[amfora, cca 540 pred Kr.]] Eurytión (starogr. Εὐρυτίων – Eurytión, ) je v gréckej mytológii obor, strážca stád obra Géryóna.
Eurytión bol obor, ktorý strážil stáda obra Géryóna na ostrove Erytheia. Jednou z dvanástich ťažkých úloh, ktoré hrdina Herakles plnil na príkaz kráľa Eurysthea bolo zmocniť sa týchto stád a priviesť ich do Mykén
Stáda Géryóna, obludného obra s troma telami boli ďaleko na západe, kde končí zem úzkou šijou, v staroveku nazývanou „Heraklove stĺpy" (dnešný Gibraltársky prieliv). Herakles sem prišiel vo chvíli, keď boh slnka Hélios zostupoval so svojim slnečným vozom do Ókeana. Héliovi sa zapáčila Heraklova odvaha pri ich stretnutí a preto mu požičal svoj zlatý čln na ktorom sa dostal cez more na ostrov Erytheiu. Na ostrove sa na Herakla vrhol Géryonov dvojhlavý pes Orthos a obor Eurytión, ktorí spolu stádo strážili. Herakles ich oboch zabil, po nich aj Géryona a potom stádo hnal na Peloponéz. Aby toho ešte nebolo dosť, cestou premohol siláka Eryka a obra Káka, ktorí mu chceli ukradnúť niekoľko kráv.
Boissezon
Boissezon je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Boissezon má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Boissezon má 382 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bournazel (Tarn)
Bournazel je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Polohopis
Bournazel má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bournazel má 177 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Vodo-vodný energetický reaktor
thumb|Schéma reaktora VVER-1000 Vodo-vodný energetický reaktor alebo reaktor typu VVER alebo VVER (🇷🇺, angl. WWER (type reactor) alebo VVER (type reactor)) je najpoužívanejší typ jadrového reaktora používaný v štátoch bývalého východného bloku. Tejto koncepcie sú slovenské elektrárne Bohunice a Mochovce a české elektrárne Dukovany a Temelín. Ide o tlakovodný reaktor, ktorý zodpovedá koncepcii označovanej v západnej Európe a USA ako PWR.
Princíp
V reaktoroch VVER sa používa mierne obohatený urán vo forme UO2. Tlaková nádoba reaktora má tvar valca postaveného na výšku s polguľovitým dnom a vekom. Aktívna zóna je v dolnej časti nádoby. Nádoba je naplnená ľahkou vodou, ktorá slúži ako chladivo aj moderátor. Voda je pod vysokým tlakom (okolo 15 MPa, teda 150 bar), takže nedochádza k jej varu. To je dôležitý prvok inherentnej bezpečnosti. Pri prípadnej poruche primárneho okruhu alebo keby došlo k varu vody v reaktore nastáva únik moderátora a tým aj utlmenie jadrovej reakcie.
Marcillé-Robert
Marcillé-Robert je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Gwendoline Christieová
Detstvo a mladosť
Christiová sa narodila v Worthingu v západnom Sussexe. Má dvoch starších nevlastných bratov. Jej matka bola ženou v domácnosti a jej otec pracoval v oblasti predaja a marketingu. Ako dieťa sa venovala gymnastike a o herectvo sa začala zaujímať až po zranení chrbtice. V roku 2005 ukončila štúdium v Drama Centre London.
Kariéra
V rokoch 2002 až 2008 sa nechala Christieová nafotografovať fotografkou Polly Borland, z čoho vznikla séria fotografii s názvom Bunny.
Stvárnila kráľovnú v Shakespearovej inscenácii Cymbeline, kde hrala spoločne s Tomom Hiddlestonom. V roku 2009 si zahrala jednu z vedľajších úloh vo filme Imaginarium Dr. Parnassa.
V júli 2011, bola Christieová obsadená ako bojovníčka Brienne z Tarthu, v druhej sérii televízneho seriálu HBO, Game of Thrones. Za svoj herecký výkon v televíznom seriály, získala Christieová niekoľko nominácii na televízne ocenenia.
Objavila sa v jednej z vedľajších úloh v televíznom seriály Wizards vs. Aliens. V roku 2015 Christieová nahradila herečku Lily Rabe, vo štvrtom pokračovaní filmovej série The Hunger Games. V rovnakom roku, si zahrala aj vo filme Star Wars: Sila sa prebúdza ako admirálka Phasma. Jej herecký výkon a dizajn postavy získali pozitívne recenzie. Rolu si Christieová zopakovala aj v ďalšom pokračovaní, Star Wars: Poslední Jediovia. Neskôr si túto úlohu zopakovala aj pre tri epizódy animovaného seriálu Star Wars Resistance.
V roku 2018 si zahrala po boku Stevea Carella, Diane Kruger a Leslie Mann vo filme Vitajte v Marwene. V januári 2021 bola obsadená ako Lucifer, v televíznom seriály Sandman.
Súkromný život
Christieová je vysoká 190 cm. Kvôli svojej výške, bola často šikovaná v detstve. Od roku 2013 je jej partnerom módny návrhár Giles Deacon.
Luitré
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Blaye-les-Mines
Blaye-les-Mines je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Luitré
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Blaye-les-Mines
Poloha
Blaye-les-Mines má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Luitré
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Blaye-les-Mines
Obyvateľstvo
Blaye-les-Mines má 3 080 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Marcillé-Raoul
Marcillé-Raoul je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Marpiré
Marpiré je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ille-et-Vilaine, v regióne Bretónsko.
Marcillé-Raoul
Obyvateľstvo
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Marpiré
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Rozprávania ruského pútnika
Rozprávania ruského pútnika alebo Spomienky pútnika (populárny skrátený názov: Ruský pútnik; úplný názov: Úprimné rozprávania pútnika svojmu duchovnému otcovi - rus. Откровенные рассказы странника духовному своему отцу) je kniha, ktorá obsahuje rozprávania pútnika zamerané na Ježišovu modlitbu.
Kniha vyšla v Kazani okolo roku 1870. Bola preložená do mnohých jazykov a oboznámila ľudí na Západe s Ježišovou modlitbou. Pútnik v knihe sa snaží dosiahnuť splnenie príkazu apoštola Pavla, aby sme sa neustále modlili. K dosiahnutia stavu neustálej modlitby mu pomáhajú okrem iného aj poučenia, ktoré nachádza vo Filokalii (Dobrotoľubiji).
Prvý slovenský preklad vyšiel v Kanade. V slovenčine zatiaľ úplný preklad tejto knihy nebol vydaný - existujúce vydania obsahujú iba samotné rozprávania a neobsahujú Tri kľúče a výber textov z Dobrotoľubija.
V anglicky hovoriacom svete sa táto kniha stalo známejšou po vyjdení románu J. D. Salingera Franny a Zooey v roku 1961.
Hrebienky
Hrebienky je nevýrazný vrch v pohorí Vtáčnik. Nachádza sa nad obcou Podhradie, približne juhozápadne od Handlovej. Vrcholom prechádza turistická Ponitrianska magistrála.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Vysoký Vtáčnik. Vrchol leží na území Trenčianskeho kraja, v okrese Prievidza a zasahuje na katastrálne územie mesta Handlová a obce Podhradie. Nachádza sa v hlavnom hrebeni a vedie ním okraj Chránenej krajinnej oblasti Ponitrie.
Basketbalová 1. liga mužov 1996/97
'''Basketbalová 1. liga mužov v sezóne 1996/97''' bol 5. ročník 1. ligy basketbalistov, druhej najvyššej basketbalovej súťaže mužov na Slovensku, ktorú organizuje Slovenská basketbalová asociácia (SBA). Súťaž niesla dobový názov ''II. liga'' a súťažilo v nej 12 účastníkov. Zvíťazilo v nej družstvo BK Kovohuty Krompachy, ktoré postúpilo v nasledovnej sezóne do najvyššej súťaže.
Hrebienky
Opis
Nevýrazný pahorok v hlavnom hrebeni zakončuje masív Malej Homôľky. Severne susedí sedlom oddelená Jarabá skala, východne leží Rázsocha , južne Tri chotáre a západne Kuní vrch. Hrebeňom vedie rozvodie Nitry a Hrona, kam smerujú vodné toky zo svahov Hrebienkov. Východným smerom do Hrona smeruje voda prítokmi riečky Barina, zo západnej časti hrebeňa voda odteká Lehotským potokom. Najbližšími sídlami sú na severozápade ležiace Podhradie, severovýchodne situovaná Nová Lehota, patriaca k mestu Handlová a juhovýchodne sa nachádza Prochot.
Výhľady
Hrebienky pokrýva zmiešaný les, ktorý umožňuje iba veľmi obmedzený výhľad. Rovnako obmedzujúce sú blízke a podstatne vyššie vrchy, preto je na horizonte východným smerom viditeľná iba časť Kremnických vrchov, Poľany a Javoria. Západným smerom možno z vhodných lokalít vidieť Strážovské vrchy a Považský Inovec.
Basketbalová 1. liga mužov 1996/97
Systém súťaže
Systém súťaže sa oproti minulej sezóne zmenil. Súťaž sa po novom skladala z dvoch častízákladnej a nadstavbovej. Základnú časť odohrali družstvá dvojkolovým systémom (raz doma a raz vonku). 6 najlepších družstiev postúpilo do nadstavbovej skupiny o 1. až 6. miesto, ktorá určila to družstvo, ktoré postúpilo v nasledovnej sezóne do najvyššej súťaže (vtedy nazývanej I. liga). Zvyšných 6 družstiev po základnej časti odohralo nadstavbovú skupinu o 7. až 12. miesto, ktorá určila zostupujúci tím do 2. ligy (vtedy nazývanej III. liga). Nadstavbové skupiny sa odohrali tiež dvojkolovým systémom, pričom sa im započítavali aj výsledky zo základnej časti.
Nadstavbová časť
Piešťany a Rožňava majú 1 kontumačnú prehru bez priznania bodu.
Bout-du-Pont-de-Larn
Bout-du-Pont-de-Larn je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Tarn, v regióne Midi-Pyrénées.
Poloha
Bout-du-Pont-de-Larn má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod.
Obyvateľstvo
Bout-du-Pont-de-Larn má 1040 obyvateľov (2009).
Saint-Brieuc
Saint-Brieuc (galsky: Saent-Bérieu alebo Saent Berioec) je francúzske mesto ležiace v bretónskom departemente Côtes-d’Armor, na brehu Lamanšského prielivu. Podľa sčítania obyvateľstva v roku 1999 má 46 087 obyvateľov, tí sa nazývajú Briochines. Mesto bolo až do polovice 20. storočia trojjazyčné, potom bretónčinu a galčinu francúzština úplne vytlačila.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Ekonomika
Hlavné ekonomické odvetvia sú priemysel metalurgický, chemický, potravinársky; výroba domácich spotrebičov a kief.
Saint-Brieuc leží na železničnej trati TGV Atlantique, okrem toho je neďaleko mesta letisko Saint-Brieuc-Armor (IATA: SBK; ICAO: LFRT).
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Štátny znak Cypru
náhľad|Súčasný štátny znak [[Cyprus|Cypru]] náhľad|Súčasný štátny znak [[Severocyperská turecká republika|Severného Cypru]] Štátny znak Cypru bol prijatý 16. augusta 1960.
Opis
Pozadie štátneho znaku je biele. Uprostred sa nachádza štít medenej farby, totižto meď súvisí s cyperskými dejinami. V znaku sa nachádza biela holubica, ktorá spolu s prekríženými zelenými vetvičkami znázorňujú mier. V štíte sa nachádza nápis roku 1960, teda rok nezávislosti Cypru.
Dejiny znaku
Štátny znak bol prijatý 16. augusta 1960. V roku 2006 bol štátny znak poupravený.
Severný Cyprus
Štátny znak Severného Cypru sa pomerne podobá na cyperský, akurát že sa v ňom nachádza polmesiac s hviezdou, ktoré znázorňujú tureckú kontrolu nad územím. Prvý štátny znak bol prijatý v roku 1983, no roku 2007 bol mierne poupravený.
Restrikčná endonukleáza
thumb|[[EcoRI, jedna z najznámejších restrikčných endonukleáz pochádzajúca z baktérie Escherichia coli, pri štiepení DNA]] Restrikčná endonukleáza (iné označenia: restrikčná nukleáza, restrikčný enzým, restriktáza) je enzým, ktorý rozpoznáva DNA na základe určitej krátkej sekvencie a následne DNA štiepi. Z chemického hľadiska ide o hydrolýzu, restrikčné endonukleázy teda na štiepenie DNA na jednom mieste využívajú jednu molekulu vody a ako enzýmy sú zaraďované medzi hydrolázy. Niektoré restrikčné endonukleázy štiepia DNA na nešpecifických miestach, ktoré sú od rozpoznávanej sekvencie vzdialené (aj viac ako tisíc párov báz), iné štiepia DNA priamo na rozpoznávaných sekvenciách.
Restrikčné endonukleázy produkujú prokaryotické organizmy, baktérie aj archeóny a používajú ich na obranu proti vírusom. Endogénna DNA prokaryotických organizmov je totiž metylovaná a väčšina restrikčných endonukleáz ju preto nerozpoznáva - na rozdiel od DNA vírusov, ktorá metylovaná nie je. Takáto ochranná funkcia u prokaryotov je súčasťou restrikčno-modifikačného systému.
Nomenklatúra
Názov každej restrikčnej endonukleázy je skratkou pre organizmus, z ktorej bola izolovaná. Za touto skratkou nasleduje číslo, ktoré označuje, o koľkú restrikčnú endonukleázu izolovanú z daného organizmu ide. Napríklad názov restrikčnej endonukleázy EcoRI vychádza z baktérie E coli, písmeno R znamená bakteriálny kmeň RY13 a rímska číslica I znamená, že ide o prvú restrikčnú endonukleázu izolovanú z tohto bakteriálneho kmeňa.
Rozpoznávaná sekvencia
Sekvencia rozpoznávaná restrikčnými endonukleázami má obvykle dĺžku 4-8 párov báz. Počet nukleových báz, ktoré sú potrebné na rozpoznanie sekvencie DNA, určuje, aká je v ľubovoľnom genóme pravdepodobnosť, že dôjde k štiepeniu. Napr. špecifická sekvencia 4 párov báz má pravdepodobnosť výskytu 1/44, čiže každú 256. nukleovú bázu, ale sekvencia 8 párov báz má pravdepodobnosť výskytu 1/48, čiže každú 65 536. nukleovú bázu. Väčšina rozpoznávaných sekvencií je palindromických, poradie báz v jednom smere (napr. 5'-3') na jednom vlákne je teda zhodné s poradím báz na druhom vlákne v rovnakom smere (5'-3'). Restrikčné endonukleázy štiepia vždy každé vlákno DNA na rovnakom mieste v sekvencii daného vlákna. Ak je štiepenie symetrické, sú obe vlákna DNA rozštiepené v strede rozpoznávanej sekvencie a nové konce dvojzávitnice DNA sa označujú ako tzv. tupé konce. Tupé konce tvorí napr. restrikčná endonukleáza SmaI:
Naopak, ak restrikčná endonukleáza štiepi DNA asymetricky, vznikajú tzv. presahy a konce DNA sa označujú ako lepivé alebo kohézne. Niektoré restriktázy vytvárajú presah 5'-vláknami, iné 3' vláknami. Presah s 3' vláknami tvorí napr. restriktáza EcoRI:
Restrikčné endonukleázy, ktoré rozpoznávajú rovnakú sekvenciu, ale DNA štiepia na rôznych miestach, sa nazývajú neoschizoméry. Rôzne restrikčné endonukleázy, ktoré navyše aj štiepia rovnakú sekvenciu, sa nazývajú izoschizoméry.
Typy restrikčných endonukleáz
Na základe kofaktorov potrebných pre ich enzýmovú aktivitu a na základe rozpoznávanej sekvencie sa restriktázy rozdeľujú na tri typy, pričom typ II je dôležitý pre výskum v oblasti molekulárnej biológie, pretože sa využíva pre prácu s rekombinantnou DNA, konkrétne na molekulárne klonovanie.
Typ I
Restrikčné endonukléazy typu I sú multifunkčné a viacpodjednotkové enzýmy. Skladajú sa z troch podjednotiek - HsdR, HsdM a HsdS. Podjednotka HsdS je zodpovedná za rozpoznanie špecifickej sekvencie DNA. Táto sekvencia sa v prípade typu I restrikčných endonukleáz skladá z dvoch miest na dvojzávitnici DNA - jedno je tvorené 3-4 nukleotidmi, druhé 4-5 nukleotidmi, pričom medzi týmito miestami je nešpecifická sekvencia približne 6 nukleotidov. Po rozpoznaní tejto sekvencie tieto restriktázy štiepia DNA na mieste vzdialenom minimálne 1000 párov báz od rozpoznanej sekvencie a táto hydrolytická aktivita je zabezpečená podjednotkou HsdR. Podjednotka HsdM zabezpečuje týmto enzýmom schopnosť vykonávať metyláciu (metyltransferázová aktivita). Pre metyláciu potrebujú restrikčné endonukleázy typu I kofaktor S-adenozylmetionín, pre hydrolýzu DNA používajú ako kofaktory ATP a horečnaté ióny Mg2+.
Typ II
Restrikčné endonukleázy typu II sú typicky jednoduché enzýmy, štiepia priamo sekvenciu DNA, ktorú rozpoznávajú a nemajú schopnosť metylovať DNA. Pre svoju aktivitu nepotrebujú ako kofaktor ani ATP, iba horečnaté ióny Mg2+. Ide o najpoužívanejšie restrikčné endunukleázy, ktoré sa používajú v molekulárnej biológii pre prácu s rekombinantnou DNA. Doposiaľ boli izolované tisícky restriktáz rozpoznávajúcich viac ako 350 špecifických sekvencií a s ich pribúdajúcim počtom a rozmanitosťou bolo zavedené podrobnejšie rozdelenie.
Typické jednoduché restrikčné endonukleázy sú zaraďované do skupiny restriktáz typu IIP. Typ IIB restriktáz sú multiméry a DNA štiepia na dvoch miestach tak, že rozpoznanú sekvenciu vystrihnú z dvojzávitnice. Typ IIE potrebuje pre svoju aktivitu dve rovnaké sekvencie DNA, pričom štiepi iba jednu a druhú využíva ako alosterický regulátor. Typ IIF je podobný, štiepi však obe rozpoznávané sekvencie. Typ IIG sa najviac podobá typickým restriktázam typu II, pre svoju aktivitu však potrebujú S-adenozylmetionín. Typ IIM rozpoznáva iba špecifické sekvencie DNA, ktoré sú metylované. Restriktázy typu IIS štiepia DNA v presne definovanej vzdialenosti od rozpoznávanej sekvencie. Typ IIT restrikčných endonukleáz funguje v podobe diméru, pričom každá podjednotka má jedno miesto pre rozpoznanie jedného vlákna DNA.
Typ III
Restrikčné endonukleázy typu III rozpoznávajú dve nepalindromické sekvencie, ktoré sú navzájom orientované inverzne. DNA štiepia 20-30 párov báz za týmito sekvenciami. Ide o heteromérne proteíny skladajúce sa z dvoch podjednotiek - Res a Mod. Podjednotka Mod rozpoznáva sekvenciu DNA a má metylázovú aktivitu, ako kofaktor vyžaduje S-adenozylmetionín. Podjednotka Res má hydrolázovú aktivitu a štiepi DNA, ako kofaktory vyžaduje ATP a horečnaté ióny Mg2+. Samotné restriktázy typu III sú schopné rozpoznávať iba nemetylovanú DNA a metylujú iba jedno vlákno dvojzávitnice.
Vladimír Vavřínek
PhDr. Vladimír Vavřínek CSc., Dr. h. c.  (* 5. august 1930, Hradec Králové) je český historik, byzantológ a slavista, odborník na byzantsko-slovanské vzťahy a cyrilo-metodskú misiu. Pôsobil ako vedúci redaktor časopisu Byzantinoslavica a na viacerých pozíciách v českej akademickej obci.
Životopis
Vladimír Vavřínek sa narodil v roku 1930 do katolíckej rodiny v československom meste Hradec Králové. Bol druhým z troch detí, mal dve sestry. Prvých päť rokov žil v Karvinej, následne väčšinu života prežil v Prahe. K histórii ho podľa jeho vlastných slov priviedol starý otec. Jeho otec bol strojvodcom pôvodom z moravského Slovácka, mama bola Češka a gazdiná v domácnosti. Navštevoval saleziánsky ústav a ako deväťročný sa pridal k skautom. Miloval literatúru.
Vyštudoval reálne gymnázium, ktoré končil po komunistickom prevrate. V poslednom ročníku gymnázia sa stal predsedom samosprávy gymnázia, no hneď nasledujúci deň bol z pozície komunistami odvolaný. V tomto roku sa tiež rozhodol pre štúdium klasických dejín a zmaturoval. I napriek svojmu nepriaznivému kádrovému posudku bol prijatý na vysokú školu a v rokoch 1949 až 1953 študoval odbor história, archeológia (dočasne) a klasická filológia na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe. Veľký vplyv naňho mal profesor Josef Dobiáš. Diplomovú prácu písal na tému Povstání Aristonikovo a z ideologických dôvodov bola odobrená len po dlhej obhajobe.
Vpád vojsk Varšavskej zmluvy do ČSR ho spolu s manželkou zastihol v zahraničí. Po návrate do ČSR uvažovali o emigrácii, no napokon sa rozhodli zostať. Najdlhšie pracoval pre Kabinet pre štúdiá grécke, rímske a latinské ČSAV, kde strávil obdobie normalizácie i pádu komunizmu (19701992). Už v období komunistického režimu zároveň absolvoval niekoľko študijných pobytov na Západe (USA, Spojené kráľovstvo, Nemecko, Francúzsko).
Od roku 1970 pôsobil ako redaktor prestížneho byzantologického časopisu Byzantinoslavica, od roku 1990 bol jeho vedúcim redaktorom. Svoju činnosť v tejto pozícii ukončil v roku 2000. V rokoch 1992 až 2007 zároveň pracoval pre obnovený Slovanský ústav ČSAV (AV ČR). Spočiatku, možno aj pre politickú situáciu, nešlo o plnohodnotnú samostatnú inštitúciu, samostatnosť získala až v roku 1998. V tom istom roku sa stal riaditeľom tejto inštitúcie a na poste vydržal až do roku 2007. Od roku 1990 až do roku 2010 pôsobil tiež ako predseda Českého národného byzantologického komitétu a v roku 2011 bol zvolený ako jeho doživotný čestný člen. Bol taktiež členom Českého komitétu slavistov (19902003), predsedom Českého balkanistického komitétu (19911996) a člen Českého komitétu pre strednú a východnú Európu (20002008). V rokoch 19982007 bol členom Vedeckej rady Slovanskej knižnice v Prahe.
V rokoch 1992 až 2005 pôsobil ako externý prednášajúci na FF UK v Prahe a v rokoch 1994 až 2011 ako externý prednášajúci na FF MU v Brne. V oboch prípadoch vyučoval na vybraných prednáškach témy spojené s byzantskými dejinami. V rokoch 1994 až 1998 pôsobil počas zimných trimestrov aj na Stredoeurópskej univerzite v Budapešti. Post zanechal po tom, čo sa stal vedúcim Slovanského ústavu.
Okrem toho absolvoval viacero prednášok na významných európskych i amerických univerzitách. Organizoval tiež niekoľko medzinárodných konferencií a sympózií. V 21. storočí získal viacero ocenení. Od roku 2007 pôsobil ako emeritný pracovník Slovanského ústavu ČS AV. V roku 2011 získal akademickú hodnosť doctor honoris causa Univerzity Episkopa Konštantina Preslavského v Šumene. Už na dôchodku napísal encyklopedické dielo Encyklopedie Byzance a monografiu Cyril a Metoděj mezi Konstantinopolí a Římem, ktorá nadväzovala na jeho staršie dielo Církevní misie v dějinách Velké Moravy. Monografia sa stala knihou roku nakladateľstva Vyšehrad v oblasti odbornej literatúry a za knihu a ďalšiu činnosť mu bola kardinálom Dukom udelená Strieborná cyrilo-metodská medaila. V poslednom období sa venoval osobnosti Františka Dvorníka a jeho pamiatke.
William, princ z Walesu
William, princ z Walesu (predtým Princ William, vojvoda z Cornwallu a Cambridgea ), KG, KT, PC, ADC (William Arthur Philip Louis; * 21. jún 1982, Londýn, Spojené kráľovstvo) je korunný princ britskej kráľovskej rodiny a následníkom britského trónu, ako starší syn Karola III. a Diany, princeznej z Walesu.
Vladimír Vavřínek
Dielo
Monografie
William, princ z Walesu
Narodil sa v St Mary's Hospital v Londýne a získal vzdelanie na Wetherby School, Ludgrove School a Eton College. Časť gap year (rok voľna pred alebo po vysokej škole) strávil v Belize a v Čile, predtým než získal škótsky magisterský titul v odbore geografia na univerzite v St Andrews. Následne absolvoval výcvik na Kráľovskej vojenskej akadémii v Sandhurste. V apríli 2008 absolvoval štúdium na Royal Air Force College Cranwell, kde sa začiatkom roku 2009 pripojil k pátracím a záchranným silám RAF. Od júla 2015 dva roky pôsobil ako pilot na plný úväzok v East Anglian Air Ambulance.
Vladimír Vavřínek
Dielo
Okrem monografií tvoril redakciu niekoľkých konferenčných zborníkov, mal účasť na kolektívnych príručkách a vytvoril mnoho štúdií v časopisoch a zborníkoch. Vytvorili aj niekoľko prekladov (DVORNÍK, František, Byzantské misie u Slovanů (vyšlo takmer súčasne s anglickým originálom), HERRIN, Judith, Ženy v purpuru : Tři byzantské císařovny).
Ocenenia
Obdržané ocenenia chronologicky podľa:
William, princ z Walesu
Vojvoda vykonával oficiálne povinnosti a služobné povinnosti v mene kráľovnej. Sponzoruje viac ako 30 charitatívnych a vojenských organizácií vrátane Tusk Trust, Centrepoint a London Air Ambulance Charity. Podieľa sa na projektoch prostredníctvom Kráľovskej nadácie, pričom jeho charitatívna činnosť sa točí okolo pracovníkov v oblasti duševného zdravia, ochrany a záchranných služieb. V decembri 2014 založil iniciatívu „United for Wildlife“ (Zjednotení pre divočinu), ktorej cieľom je znížiť celosvetový nelegálny obchod s divočinou. V apríli 2016 Cambridgeovci a princ Harry iniciovali kampaň na zvýšenie povedomia o duševnom zdraví „Heads Together“, ktorá má povzbudiť ľudí, aby sa otvorili svojim problémom duševného zdravia. V októbri 2020 uviedol cenu Earthshot Prize, iniciatívu vo výške 50 miliónov libier na stimuláciu riešení v oblasti životného prostredia v nasledujúcom desaťročí.
V roku 2011 bol vymenovaný za vojvodu z Cambridgea pred uzavretím manželstva s Catherine Middletonovou. Pár má tri deti: Georgea (* 2013), Charlotte (* 2015) a Louisa (* 2018).
Životopis
Princ William sa narodil 21. júna 1982 v Nemocnici sv. Márie (angl. St Mary's Hospital) v centre Londýna ako prvý syn Charlesa, princa z Walesu a Diany, princeznej z Walesu. Jeho meno, William Arthur Philip Louis, bolo oznámené 28. júna. Bol pokrstený 4. augusta v Buckinghamskom paláci.
Študoval geografiu, biológiu a dejiny umenia na University of St Andrews, kde sa spoznal aj s Catherine Middleton, jeho budúcou manželkou. Začal s vodným pólom a pokračoval v hraní futbalu, bol aj kapitán svojho tímu. Po ukončení štúdia strávil rok na cvičeniach britskej armády v Belize, pracoval na anglických mliečnych farmách, navštívil Afriku, a desať týždňov učil deti v južnom Čile. Bol tiež promovaný v hodnosti kapitána letectva. Po roku 2009 vykonával službu pilota helikoptéry v leteckej záchrannej službe. V roku 2014 oznámil, že bude pilotom leteckej záchrannej služby na plný úväzok a v roku 2017 musel skončiť, aby sa mohol intenzívnejšie venovať kráľovským povinnostiam v mene Kráľovnej Alžbety II. Je členom nadácie: The Royal foundantion.
William je fanúšikom póla, ktoré hráva aj pre charitatívne účely a je aj fanúšikom futbalu, konkrétne anglického tímu Aston Villa.
Manželstvo
16. Novembra 2010 Clarence House oznámil Williamovo zasnúbenie s Kate Middleton, ktorí sa zasnúbili v októbri toho istého roku v Kenyi. Snubný prsteň, ktorý dal William Kate patril predtým princeznej Diane a po jej smrti jeho bratovi, princovi Harrymu. Harry mal však Catherine natoľko rád, že ten prsteň Williamovi dal. William a Kate začali tvoriť pár už v roku 2003, neskôr, v roku 2007 sa však na krátky čas rozišli, aby sa mohli vziať 29. apríla 2011 vo Westimnsterskom opátstve. Niekoľko hodín pred obradom boli oznámené ich nové tituly Vojvodu a Vojvodkyne z Cambridgeu. William dostat aj titul Barón Carrickfergus a Gróf Strathearn.
William má s Catherine tri deti, princa Georgea, narodeného v roku 2012. princeznú Charlotte, 2015 a princa Louisa, ktorý sa narodil v roku 2018.
Tituly
21.06.1982-29.04.2011 Jeho Kráľovská výsosť princ William z Walesu
29.04.2011-08.09.2022 Jeho Kráľovská Výsosť vojvoda z Cambridge
08.09.2022-súčasnosť Jeho kráľovská výsosť princ z Walesu
Hotel Adlon
náhľad|Pôvodný Hotel Adlon, 1926 náhľad|Ples pre zahraničnú tlač v Adlone, cca 1930 náhľad|Zničený vchod do Hotela Adlon, 1950 náhľad|Zruinovaný Pariser Platz, pohľad od Brandenburskej brány, 1950. Hotel Adlon je vpravo. Hotel Adlon je hotel na Unter den Linden, hlavnom bulvári v centre Berlína, priamo oproti Brandenburskej bráne.
Saintes
Saintes (fonetická výslovnosť [sɛ̃t]) je mesto na juhovýchode Francúzska, v departemente Charente-Maritime, v regióne Nové Akvitánsko.
Hotel Adlon
Prvý Hotel Adlon 1907–1945
Prvý Hotel Adlon bol postavený v roku 1907 Lorenzom Adlonom, úspešným Berlínskym obchodníkom s vínom a reštauratérom. Adlon chcel postaviť svoj hotel na Pariser Platz, v srdci Berlína. Cisár Viliam II. mu osobne pomohol získať a zdemolovať Palais Redern, budovu navrhnutú Karlom Friedrichom Schinkelom, ktorá stála na mieste, ktoré si Adlon vybral. Na stavbe spolupracovali architekti Robert Leibnitz a Carl Gause, ktorý sa dokončenia nedožil.
Adlon bol v medzivojnovom období jedným z najznámejších hotelov v Európe a navštevovali ho celebrity ako Louise Brooks, Charlie Chaplin, Herbert Hoover, Josephine Baker a Marlene Dietrich. Bol tiež obľúbeným miestom stretávania sa novinárov, situovaný v srdci vládnej štvrte, vedľa Britskej ambasády, na tom istom námestí ako Francúzska a Americká ambasáda a iba pár ulíc vzdialený od Úradu kancelára a iných vládnych sídiel.
Saintes
Poloha
Mesto má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Dejiny
Saintes bolo hlavným mestom provincie Saintonge v čase ancien régime, bolo prefektúrou departementu Charente-Inférieure do nového územného usporiadanie v roku 1790, a potom bolo podriadené správe v La Rochelle v roku 1810.
Vďaka svojmu významnému historickému dedičstvu galsko-románskemu, stredovekému i klasickému, Saintes bolo zaradené na zoznam kultúrne a umelecky významných miest a oblastí v roku 1990.
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov.
Hotel Adlon
Prvý Hotel Adlon 1907–1945
Hotel zostal otvorený aj počas Druhej svetovej vojny, aj keď počas posledných dní bitky o Berlín bol sčasti prerobený na vojenskú poľnú nemocnicu. Hotel prežil vojnu bez vážnych poškodení, keďže bombardovanie a ostreľovanie sa mu vyhlo. Avšak v noci na 2. mája 1945 vypukol v hotelovej vínnej pivnici požiar spôsobený opitými sovietskymi vojakmi, a tento zanechal hlavnú budovu v ruinách.
Hotel Adlon v časoch Východného Nemecka 1945–1984
Po skončení vojny, vláda Východného Nemecka znovuotvorila nepoškodené zadné krídlo pod menom Hotela Adlon. Zničená hlavná budova hotela bola zdemolovaná spolu s ostatnými budovami na Pariser Platz. Námestie bolo ponechané ako opustený, trávou zarastený priestor medzi Východom a Západom, s Brandenburskou bránou stojacou osamotene pri Berlínskom múre.
V roku 1964, bola ostatná časť budovy zrenovovaná a bola jej prerobená fasáda. Avšak v 70-tych rokoch bol zvyšok pôvodného Hotela Adlon zatvorený pre verejnosť a bol zmenený na ubytovňu pre východonemeckých učňov. Nakoniec bola budova v roku 1984 zdemolovaná.
Druhý Hotel Adlon 1997–súčasnosť
Po zjednotení Nemecka bol pozemok kúpený západonemeckou investičnou firmou. Bola tu navrhnutá budova čiastočne inšpirovaná originálom, a 23. augusta 1997 otvoril prezident Nemeckej Spolkovej Republiky nový Hotel Adlon, znovupostavený na tom istom mieste ako pôvodný hotel. Momentálne funguje ako Hotel Adlon Kempinski Berlin, súčasť hotelovej siete Kempinski. Vďaka svojmu úspechu bol dvakrát rozšírený s novými krídlami pozdĺž Behrenstrasse. Tieto sú známe ako Adlon Palais a Adlon Residenz.
2. hokejová liga (Slovensko) 2020/2021
2. hokejová liga (Slovensko) 2020/2021 je dvadsiata ôsma sezóna v histórii 2. hokejovej ligy. Hrá v nej 15 tímov rozdelených do dvoch skupín. Víťaz 2. ligy postúpi do Slovenskej hokejovej ligy. Sezóna bola 31. marca 2021 predčasne ukončená počas Základnej časti kvôli epidémii koronavírusu COVID-19 a bola pozastavená od 15. októbra 2020.