cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Česko-slovenské štátne dráhy
1. zánik ČSD
Prvý zánik ČSD nastal v r. 1939 v súvislosti so vznikom prvej Slovenskej republiky a vznikom Protektorátu Čechy a Morava. V Protektoráte boli nástupnickou organizáciou ČSD Českomoravské dráhy (alebo nemecky Böhmisch-Mährische Bahn), ktoré boli pod kontrolou Deutsche Reichsbahn (DRB). Na Slovensku vznikla organizácia Slovenské železnice. Po obnovení Česko-Slovenska boli 9. mája 1945 obnovené ČSD.
Repejov
Repejov je obec na Slovensku v okrese Medzilaborce. Prvá písomná zmienka je z roku 1454 pod názvom Repo. Patrila k panstvu Stropkov, od 16. storočia k panstvu Humenné.
Počas druhej polovice 19. storočia sa mnoho obyvateľov vysťahovalo. Počas ruskej ofenzívy cez prvú svetovú vojnu v rokoch 1914-1915 bola zničená. Za ČSR sa obyvatelia zaoberali poľnohospodárstvom, drevorubačstvom a pálením uhlia. V roku 1964 sa zlúčila s obcou Pravrovce.
Prvá písomná zmienka o obci Pravrovce pochádza z roku 1408, obyvatelia sa živili poľnohospodárstvom a lesnými prácami. Patrila k panstvu Stropkov a neskôr rodine Dežőfiovcov, v 19. storočí Ružičkovcom. V roku 1715 sa spomína k nej patriaci mlyn.
Matej Bel o Pravrovciach napísal: „sú neďaleko pod Varechovcami na tom istom ľavom /pravom/ brehu riečky. Pôda všade rovnaká, sčasti kopcovitá, sčasti rovinatá. Chotár však celkove biedny. Býva tu niekoľko Rusínov, majú však svoj chrám.“
Počas ruskej ofenzívy v prvej svetovej vojne v rokoch 19151916 boli obe časti terajšej obce úplne zničené.
V súčasnosti sa v obci nachádzajú dva gréckokatolícke kostoly, oba barokovo-klasicistické. Pravrovský (západná časť obce) pochádza z roku 1832, obnovený bol v roku 1927. Repejovský kostol svätého Michala Archanjela je z roku 1770, obnovený v roku 1893. O predošlom kostole v Repejove kanonická vizitácia z roku 1752 uvádza, že nie je jasné kedy ho postavili, ale predtým bol luteránsky.
Pellana
Pellana (Pellana) môže byť:
Daniel Pastirčák
Daniel Pastirčák (* 29. január 1959, Prešov) je slovenský básnik, prozaik, esejista, výtvarník a kazateľ Cirkvi bratskej.
Životopis
Daniel Pastirčák sa narodil v Prešove. Je absolventom Strednej umeleckej priemyselnej školy v Košiciach a v Bratislave (odbor keramika). Kratší čas pracoval v bratislavskej Mestskej galérii, potom študoval odbor reštaurovanie na dvojročnej nadstavbe a teológiu na Slovenskej evanjelickej bohosloveckej fakulte v Bratislave (1983 – 1987).
V súčasnosti pôsobí ako kazateľ Cirkvi bratskej v Bratislave na Cukrovej ulici 4. Svoje verše, prózy a eseje publikoval na prelome 80. a 90. rokov v Slovenských pohľadoch a Tvorbe T, neskôr v Romboide a Mostoch. Spolupracuje s rozhlasom i televíziou. Debutoval v roku 1993 Damianova rieka – rozprávky o láske a večnosti. Kniha získala ocenenie Ibby. V roku 1997 vydal básnickú zbierku Tehilim a v roku 2000 rozprávkovú ságu Čintet, alebo more na konci sveta. Kniha získala cenu VÚB. V roku 2005 publikoval svoju druhú básnickú zbierku Kristus v Bruseli. Na vydanie pripravuje knihu Malé mýty o počiatku. V roku 2015 bol hosťom 16. ročníka Měsíce autorského čtení (1. 7. až 4. 8. 2015), http://www.autorskecteni.cz/2015/cz/program/29-Daniel-Pastircak.
Okrem literatúry sa venuje aj tvorbe pre divadlo. Preložil hru od T. S. Eliota Cocktail Party. V roku 2004 napísal novú verziu hry o Svätej Dorote, ktorá bola uvedená v Slovenskom národnom divadle. Pre bábkové divadlo napísal divadelnú verziu "Čintetu" uvedenú na divadelnom festivale v Toruni. Je autorom scenára hry Vrchol v hmle a filmového scenára Budeme sa stretať v snoch, ktorý bol medzi piatimi scenármi nominovanými na ocenenie Český Lev.
V poslednom čase sa venuje projektu výtvarných bohoslužieb, v ktorých sa výtvarná inštalácia a projekcia spája s improvizovanou hudbou a prvkami rituálu. Jedným z takýchto projektov bol Ash Wednesday podľa T. S. Eliota.
Tvorba
Prvé diela publikoval v časopisoch Tvorba a Slovenské pohľady, knižne debutoval v roku 1993 dielom Damianova rieka. Jeho diela majú náboženský charakter, vyjadrený nielen častými stopami biblických výrazov, ale i archetypálnou metaforikou a najmä jeho druhé dielo Tehilim nesie tiež stopy autobiografickosti.
Karol L. Zachar
Karol L. Zachar, vl. meno Karol Legény, meno Zachar si dal po matke až v dospelosti, (* 12. január 1918, Svätý Anton – † 17. december 2003, Bratislava) bol slovenský herec, divadelný režisér, scénický výtvarník a pedagóg. Otec herca Jána Zachara.
Pôvodne chcel byť výtvarníkom a preto študoval v Prahe na Českom vysokom učení technickom (1936 - 1938), potom na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1938 - 1940) a herectvo na Štátnom konzervatóriu v Bratislave, kde v roku 1942 absolvoval. Od roku 1939 bol členom činohry SND (od roku 1965 aj režisér). V rokoch 1942 - 1956 pedagóg na Štátnom konzervatóriu a v rokoch 1951 - 1983 pedagóg na VŠMU (1959 docent, 1969 profesor). Vystupoval aj v rozhlase, televízii a vo filme. Stvárňoval postavy rôznych dedinských typov, figliarskych starcov, múdrych dedkov s neopakovateľným hlasovým zafarbením. Svoje výtvarné nadanie uplatnil ako výtvarný poradca a návrhár kostýmov nielen v divadle, ale aj vo filme (napr. Rodná zem, Zemianska česť, Rok na dedine). Umelecké maskérstvo prednášal na konzervatóriu a na VŠMU. Jadrom jeho pedagogickej práce však bola herecká tvorba. Ako pedagóg (od roku 1959 docent a 1969 vysokoškolský profesor) vychoval viacero hereckých generácií a formoval ich nielen umelecky, ale aj ľudsky. Jeho študentami, okrem iných, boli Michal Dočolomanský, Ivan Romančík, Karol Čálik, Ivan „Tuli“ Vojtek, Zuzana Tlučková.
NGC 3561
NGC 3561 je galaxia v súhvezdí Veľká medvedica, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 30. marca 1827.
Karol L. Zachar
Známy bol aj ako karikaturista (jeho karikatúry hercov vyšli i knižne v roku 1956 s názvom Slovenskí divadelníci v kresbách K. L. Zachara) a folklorista. Jeho najznámejším dielom je réžia muzikálu Na skle maľované, ktorý uvádzali na doskách SND takmer 30 rokov. Inscenácia s počtom repríz 648 sa stala najúspešnejším titulom Činohry SND a doteraz jej úspech nič neprekonalo.
NGC 3561
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,8.
Karol L. Zachar
V roku 1966 dostal titul zaslúžilý umelec a v roku 1978 titul národný umelec.
Zomrel 17. decembra 2003 vo veku 85 rokov.
V roku 2018 sa pri príležitosti stého výročia Zacharovho narodenia konala spomienková slávnosť v obci Babiná, kde prežil roky detstva a počas života sa tam rád vracal. Odhalili mu pamätnú tabuľu na budove obecného úradu, kde malý Karol prežil rané detstvo.
Česko-slovenská hokejová liga 1988/1989
Česko-slovenská hokejová liga 1988/1989 bola 46. ročníkom česko-slovenskej hokejovej ligy, ktorá sa v tom čase hrala pod názvom I.celoštátna liga.
Titul získalo družstvo Tesla Pardubice, keď vo finále porazilo Duklu Trenčín 3:1 na zápasy v sérii hranej na 3. víťazné zápasy. Vypadlo družstvo Slovan Bratislava, v budúcej sezóne ho nahradil Zetor Brno.
Bergonne
Bergonne je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Mercuer
Mercuer je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Mercuer má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Mercuer má 1175 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Paul Hazard
Paul Hazard (* 30. august 1878, Noordpeene, Francúzsko – † 13. apríl 1944, Paríž) bol francúzsky historik literatúry a filozof kultúry. Uvažuje o kríze európskeho vedomia.
Pansláv
Pansláv môže byť:
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Arnutovce
Toto je zoznam kultúrnych pamiatok v obci Arnutovce v okrese Spišská Nová Ves.
Alkyoneus
Alkyoneus môže byť v gréckej mytológii:
Roškovce
Roškovce sú obec na Slovensku v okrese Medzilaborce.
Inowrocław
Inowrocław je mesto v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve v okrese Powiat inowrocławski v rovnomennej gmine.
Žije tu 72 561 obyvateľov (31. 12. 2019).
Jekaterina Vladimirovna Riazanovová
Jekaterina Vladimirovna Riazanovová (* 6. apríl 1991, Moskva, ZSSR, dnes Rusko) je ruská krasokorčuliarka vystupujúca v kategórii „tanečné páry“. S partnerom Iliom Tkačenkom sú viacnásobní medailisti na súťažiach série „Grand Prix“ a viacnásobní medailisti na Majstrovstvách Ruska. Vo februári 2013 boli podľa oficiálneho rebríčka ISU jedenástym najlepším krasokorčuliarskym tanečným párom sveta.
Osobný život
Otec Jekateriny Riazanovovej Vladimir bol členom ruského národného ragbyového tímu. Má staršieho brata.
Kariéra
Riazanovovej rodičia ju ako malú prihlásili na korčuľovanie, aby sa jej zlepšil zdravotný stav. Spočiatku korčuľovala v sólovej kategórii, kvôli problémom s členkom však prešla do kategórie tanečných párov k trénerke Svetlane Alexejevovej. So svojím prvým partnerom Kirillom Vachnenkom tancovala iba šesť mesiacov. Potom vytvorili tanečný pár s Austrálčanom Jonathanom Guereirom v lete 2006. Súťažili spolu tri sezóny a dosiahli výborné výsledky v juniorských súťažiach. Získali spolu bronzovú medailu na MS juniorov v roku 2009. Trénovali v Moskve pod vedením Jeleny Kustarovovej a Svetlany Alexejevovej. Po skončení sezóny 2008/2009 sa pár z iniciatívy Riazanovovej rozpadol. Ako povedala: ''„s Guereirom sme mali výborný vzťah, veľmi dôverný, hovorili sme si absolútne o všetkom. Ale v určitej chvíli som pochopila, že ak sa chcem dostať vyššie, musím hľadať iného, staršieho partnera. Povedať to Jonymu [Guereirovi] bolo neuveriteľne ťažké, ale taký je športový život. Mrzí ma iba, že od tých čias sa nestýkame.“''
Sezóna 2009/2010
Na jar 2009 tanečník Ilia Tkačenko, ktorý bol vtedy bez partnerky, prejavil po spoločných skúšobných tréningoch záujem korčuľovať s Riazanovovou. Toto rozhodnutie sa však nestretlo s pozitívnou odozvou Ruskej korčuliarskej federácie. Dvojicu začal trénovať Gorškov v športovo centre „Odincovo“, neďaleko Moskvy.
Tkačenko a Riazanovová začali spoločne súťažiť na medzinárodných podujatiach sezóny 2009/2010. Na „Nebelhorn Trophy 2009“ skončili na 4. mieste a na „Cup of Russia 2009“ na šiestom mieste. Na Majstrovstvách Ruska 2010 obsadili štvrtú priečku.
Sezóna 2010/2011
Na začiatku sezóny 2010/2011 sa Tkačenko s Riazanovovou rozhodli zrušiť plánovaný voľný tanec a pripraviť si úplne nový. Boli prihlásení na dve súťaže série „Grand Prix“ - „Skate America 2010“ (skončili na 5. mieste) a „Trophée Eric Bompard 2010“. Na „Trophée Eric Bompard“ vyhrali svoju prvú medailu zo súťaží Grand Prix - striebro. Následne na Majstrovstvách Ruska 2011 získala dvojica striebornú medailu a tým svoju prvú miestenku na Majstrovstvá Európy v krasokorčuľovaní.
V januári 2011 na Majstrovstvách Európy v krátkom programe skončili piaty a vylepšili si svoje osobné maximum na 60,91 bodov. Celkovo napokon skončili na 6. mieste. Keďže Rusko malo na základe výsledkov z predchádzajúcich majstrovstiev sveta možnosť vyslať na Majstrovstvá sveta 2011 iba dva tanečné páry a pred Tkačenkom a Riazanovovou skončili dva ruské tanečné páry (Bobrovová / Soloviov a Iľjinychová / Kacalapov), nemohli sa zúčastniť na svetovom šampionáte a zostala im iba pozícia náhradníkov.
Sezóna 2011/2012
vľavo|thumb|230px|Riazanovová a [[Ilia Alexejevič Tkačenko|Tkačenko s trénerom Alexejom Gorškovom (vpravo) a choreografom Sergejom Petuchovom (vľavo) v roku 2011]] V sezóne 2011/2012 štartovali opäť na dvoch súťažiach série „Grand Prix“, a to na „Skate Canada International 2011“ a „Cup of Russia 2011“. Pre túto sezónu si v spolupráci s choreografom Sergejom Petuchovom pripravili voľný tanec, o ktorom Riazanovová povedala: „''je to príbeh o mladej žene, ktorá spomína na svojho milého, ktorý už nežije. Ona je tak hlboko ponorená do spomienok na šťastné časy, že jej sny sa zdajú aspoň na malú chvíľu realitou.''“ Dvojica musela odstúpiť zo súťaže „Nebelhorn Trophy 2011“, pretože Tkačenko nemal hotový cestovný pas a ďalšie cestovné doklady. Dňa 13. decembra 2011 Riazanovová utrpela otras mozgu a zlomeninu nosa po tom, čo jej nechtiac počas korčuľovania Tkačenko vrazil lakťom do hlavy. Zranenie si vyžiadalo hospitalizáciu partnerky, ale Riazanovová opustila na reverz nemocnicu 20. decembra. Na Majstrovstvách Ruska 2012 26. decembra 2011 vyhrali bronzovú medailu. Nasledovali Majstrovstvá Európy 2012, na ktorých skončili piaty, ale získali malú bronzovú medailu za 3. miesto v krátkom programe. Na Majstrovstvách sveta v krasokorčuľovaní 2012 skončili na 9. mieste.
V apríli 2012, Tkačenko povedal, že strávia nejaký čas prípravou na nasledujúcu sezónu v skupine trénerov Mariny Zujevovej a Igora Špiľbanda v USA, ale trénerská dvojica sa rozišla a Tkačenko s Riazanovovou sa rozhodli ďalej trénovať so Špiľbandom v meste Novi, štát Michigan. Počas sústredenia v Bulharsku Tkačenko stratil rovnováhu pri nácviku zdvíhaných figúr na podlahe v korčuliach a šliapol na ruku Riazanovovej. Bola potrebná operácia ruky, z ktorej sa zotavila dobre. Na návrh Tatiany Tarasovovej, sa rozhodli zrušiť novú voľnú jazdu na hudbu od Pink Floyd - Hey You a urobil novú voľnú jazdu k valčíku z filmov Godfather (Krstný otec).
Sezóna 2012/2013
Sezónu 2012/2013 Tkačenko a Riazanovová začali úspešne. Vyhrali bronz na súťažiach „Skate Canada International 2012“ aj „Trophée Eric Bompard 2012“. Rovnako bronzoví skončili aj na Majstrovstvách Ruska 2013. Na Majstrovstvách Európy 2013 skončili na štvrtom mieste. Vylepšili si však svoje osobné rekordy v počte dosiahnutých bodov v krátkom programe (64,52), voľnej jazde (93,25), ako aj v celkovom počte bodov (157,77).
S Iliom Tkačenkom
vpravo|náhľad|220px|Riazanovová s [[Ilia Alexejevič Tkačenko|Tkačenkom v roku 2009, „Cup of Russia“]]
S Jonathanom Guerreirom
vpravo|náhľad|200px|Riazanovová s bývalým partnerom Jonathanom Guerreirom na [[Majstrovstvá sveta juniorov v krasokorčuľovaní|MS juniorov 2009 (3. miesto)]]
NGC 3562
NGC 3562 je galaxia v súhvezdí Drak, ktorú objavil britsko-nemecký astronóm William Herschel 3. apríla 1785.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Čestná stráž prezidenta Slovenskej republiky
náhľad|Nastúpená čestná stráž náhľad|Pochodujúca čestná stráž náhľad|Príslušníci slovenskej čestnej stráže Čestná stráž prezidenta Slovenskej republiky je útvar Ozbrojených síl Slovenskej republiky. Jeho „dominantnou úlohou je reprezentácia prezidenta Slovenskej republiky, ozbrojených síl Slovenskej republiky a Slovenskej republiky“. Útvar poskytuje vojenské pocty pri návštevách prezidenta a v čase vojnového alebo núdzového stavu zabezpečuje ochranu prezidenta a jeho sídla. Od 15. mája 2018 je veliteľom plukovník Ing. Branislav Vavrinec. Predtým jej od roku 2010 velil plk. Ing. Miroslav Ištván. Nadradenou jednotkou je Vojenská kancelária prezidenta SR.
Podmienky prijatia
K prijatiu do útvaru Čestnej stráže prezidenta Slovenskej republiky platia viaceré podmienky, medzi inými: bezúhonnosť, štátne občianstvo „SR alebo štátu, ktorý je štátom EÚ alebo členom medzinárodnej organizácie zabezpečujúcej spoločnú obranu proti napadnutiu, ktorej je SR členom“, zdravotné, psychické a fyzické predpoklady, vek medzi 18 a 30 rokov, výšku medzi 183 a 195 cm (muži) alebo 170 až 190 cm (ženy), váhu 70 až 95 kg (muži) alebo 55 až 70 kg (ženy). Vzhľad má byť bez jaziev na tvári, „bez tetovania, piercingu a iných porušení kože vlasatej časti hlavy, tváre, krku,  uší  a horných končatín do výšky 10 cm od zápästia“ a bez vád zraku, ktoré by vyžadovali pomôcky (okrem kontaktných šošoviek).
História
Prvá čestná jednotka, 318. strážny prápor, bola v Bratislave zriadená na základe rozkazu Ministerstva národnej obrany z 27. októbra 1968. Okrem čestnej stráže vykonávala aj strážnu službu v posádkach a vojenské pohreby. Po vzniku samostatnej Slovenskej republiky bol prápor transformovaný na Pluk hradnej a čestnej stráže. Jeden z práporov vykonával prezidentskú čestnú stráž, druhý prápor poskytoval protokolárne služby pre ďalších vysokých ústavných a vojenských predstaviteľov. Prápor Hradnej stráže oficiálne vznikol 1. marca 1993. Od 2. marca 1993 svoje úlohy vykonával na Bratislavskom hrade, od 2. júla toho roku v nových uniformách. Pôsobisko práporu sa presunulo do Primaciálneho paláca k 24. novembru 1993 a od 30. septembra 1996 do terajšieho Prezidentského paláca. K 1. augustu 2001 vznikol samostatný útvar Čestnej stráže prezidenta Slovenskej republiky.
Uniforma a výzbroj
Dôstojníci Čestnej stráže sú vyzbrojení šabľou dlhou 985 mm. Čepeľ je z ušľachtilej ocele, pošva zo smrekového dreva potiahnutého kožou. Mužstvo je pri zvláštnych príležitostiach vyzbrojené kresadlovou puškou s hlavňou dlhou 1080 mm ktorej súčasťou je bodák a patróntaška. Výzbroj podľa návrhov Juraja Hradského realizoval Tomáš Achs (AT Manufacture). Útvar tiež používa samonabíjaciu pušku vzoru 52 a pušku vzoru 52/57, obe československej výroby.
Kritika
V auguste 2012 sa na čestnú stráž zdvihla vlna kritiky keď na oslavách Slovenského národného povstania v Banskej Bystrici podľa vyjadrenia tlače "hopsala" do rytmu pesničiek, ktorých anglický text obsahuje vulgarizmy. Stráž pri oslavách použila "They don't care about us" od Michaela Jacksona či hit DJ Antoine "Welcome to St. Tropez". Hovorca prezidenta, Marek Trubač, sa vyjadril, že cieľom použitia tejto hudby bol "fakt, aby bolo vystúpenie atraktívne pre mladšiu generáciu".
Guido Adler
Guido Adler (* 1. november 1855, Ivančice – † 15. február 1941, Viedeň) bol rakúsky muzikológ židovského pôvodu, považuje sa za jedného zo zakladateľov modernej hudobnej vedy a priekopníka novodobej systematickej muzikológie. Prednášal na univerzitách v Prahe a vo Viedni a je autorom viacerých diel o teórii hudby. Bol priateľom hudobného skladateľa Gustava Mahlera.
Arena Omsk
Mnogofunkcionaľnyj sportivnyj komplex Arena Omsk (rus.Многофункциональный спортивный комплекс Арена Омск) v preklade Multifunkčný športový komplex Aréna Omsk bola multifunkčná hokejová aréna v meste Omsk. Bola otvorená v roku 2007. Kapacita arény je 10 318 miest na sedenie. Hrával tu hokejový klub KHL Avangard Omsk.
2. slovenská futbalová liga 2004/2005
2. slovenská futbalová liga 2004/05 bola v poradí 12. ročníkom druhej najvyššej futbalovej súťaže na Slovensku. Túto súťaž organizoval a riadil Slovenský futbalový zväz.
Nováčikom boli ŠK Slovan Bratislava, ktorý vypadol z Corgoň ligy a 3 víťazi 3. líg: OFK Veľký Lapáš, ŠK Kremnička a FK Slavoj Trebišov. Víťaz 3. bratislavskej ligy sa neprihlásil, nahradil ho víťaz baráže FC ViOn Zlaté Moravce. MFK Vranov nad Topľou sa do súťaže neprihlásil, nahradil ho MFK Zemplín Michalovce.
Víťazom s právom postupu do Corgoň ligy sa stala FC Nitra, do 3. líg vypadli posledné 4 celky FK Rapid Bratislava, FK Slavoj Trebišov, HFK Prievidza a ŠK Kremnička.
RDFa
RDFa (Resource Description Framework in attributes), v preklade systém opisu zdrojov v atribútoch, je technológia pre prenos štruktúrovaných informácií vnútri webových stránok. RDFa je jeden zo spôsobov zápisu (serializácie) dátového formátu Resource Description Framework (RDF). Na prenos dát v RDF sa používajú atribúty XHTML alebo HTML elementy webovej stránky. Rozširuje spôsoby použitia atribútov prítomných v špecifikácii (X) HTML (napr. <tt>Rel</tt> alebo <tt>href</tt>) a zavádza nové atribúty (napr. <tt>Content</tt>).
Chartres
Chartres je mesto v strednom Francúzsku v departemente Eure-et-Loir v regióne Centre-Val de Loire. Leží pri rieke Eure asi juhozápadne od Paríža. V meste žije približne 40 000 obyvateľov.
Poloha
Mesto leží v srdci kraja „Beauce“, bohatého poľnohospodárskeho regiónu, ktorý sa nazýva často ako kôš na zrno Francúzska. Je to mesto slávne svojou katedrálou, ktoré sochár Rodin nazval akropolou Francúzska. V Chartres sa konajú početné cirkevné púte. Mesto obsahuje historické centrum so stredovekými uličkami. Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Slovenská liga v Amerike
Slovenská liga v Amerike je strešná organizácia združujúca niekoľko organizácií a spolkov vytvorených občanmi Spojených štátov slovenského pôvodu. V súčasnosti má asi 300 000 členov.
Hnutie mládeže
Hnutie mládeže je druh expresívneho hnutia hľadajúceho priblíženie k prírode, propagujúce zvláštne formy priateľstva, spojené väčšinou s neurčitými názormi mystického charakteru, napr. hnutie hippies.
Walcha
Walcha môže byť:
Alkohol
Alkohol môže byť:
Bouzillé
Bouzillé je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Zoznam planétok 79001 – 79250
Dáta použité s dovolením / Data used with permission © IAU: Minor Planet Center.
Sukov
Sukov je obec na Slovensku v okrese Medzilaborce.
Surovina (rozlišovacia stránka)
Surovina môže byť:
NGC 3563
NGC 3563 je galaxia v súhvezdí Lev, ktorú objavil americký astronóm Otto Struve 18. marca 1869.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 13,5.
Eastern Range
right|thumb|300px|Raketová strelnica Eastern Test Range, cca 1957
Eastern Range (skratka: ER) je americká raketová strelnica (kozmodróm) pridružená k odpaľovaniu riadených striel a rakiet zo Základne vesmírnych síl Cape Canaveral a z Kennedyho vesmírneho strediska. Strelnica je pod kontrolou Vesmírnych síl Spojených štátov (United States Space Force). Rozloha strelnice začína na odpaľovacích rampách na Cape Canaveral a ostrove Merritt a rozširuje sa smerom na východ a juh cez Atlantický oceán až do Indického oceánu. Do roku 1964 bola známa ako Atlantická raketová strelnica (Atlantic Missile Range).
Strelnica sa skladala z pobrežného pásma a morských sledovacích miest. „Od januára 1960, Eastern Range zahŕňa 13 hlavných stanovísk, približne 91 vzdialených miest, flotilu lodí a tri námorné doplňovacie stanice. Od septembra 1963 sa strelnica rozšírila okolo Mysu Južnej Afriky až k ostrovu Mahé v Indickom oceáne.“ Všetky morské sledovacie miesta a veľa z pozemných staníc boli nakoniec nahradené satelitným sledovaním, obsahujúcim TDRS (Tracking and Data Relay Satellite).
Meyras
Meyras je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Meyras má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Meyras má 842 obyvateľov (2009).
Graf vývoja obyvateľstva:
Bitka pri Zente
Bitka pri Zente (popoludní 11. septembra 1697) bola poslednou veľkou bitkou medzi kresťanskou Európou a Osmanskou ríšou v 17. storočí a predstavuje jednu z najdrvivejších porážok tureckej histórie. Príčinou stretnutia bola snaha tureckého sultána získať späť územia v Uhorsku a Sedmohradsku, ktoré stratil po bitke pri Viedni.
Sultán Mustafa II. vytiahol pozdĺž Dunaja na sever. Eugen Savojský ho očakával pri Petrovaradíne, ale osmanské vojská pri sútoku Tisy a Dunaja zmenili smer a pozdĺž západného brehu Tisy vyrazili na sever. Zásadnú úlohu zohral fakt, že obe strany tápali v hmle a mali skreslené predstavy o tom, kde je a čo robí protivník. Sultán plánoval, že niekde v oblasti Zenty prejde cez Tisu a vpadne do Sedmohradska. Tým by pred ním ležala prakticky nechránená oblasť a od hlavných nepriateľských síl, ktoré tušil niekde za chrbtom, by ho delila veľká rieka. Problém však bol, že Eugenovým vojakom sa podarilo zajať vysokého tureckého dôstojníka, ktorý plán prezradil.
Eugen využil pravú chvíľu, nezaváhal a vyrazil rýchlym pochodom močiarmi pozdĺž Dunaja a Tisy. Prialo mu šťastie aj hrubá chyba sultána, ktorý bol natoľko presvedčený, že Eugen je dosiaľ ďaleko za ním, že nepovažoval za nutné riadne rozostaviť hliadky a vyslať prieskumníkov. Tak sa stalo, že asi 2 km od Zenty zaskočil Eugen Mustafovu armádu pri prechode Tisy v tej najzraniteľnejšej situácii – turecká jazda už bola na druhom brehu a delá práve prechádzali po moste alebo brode, ktorý je vyznačený v strede obrázku. Pechota, ktorá stále ešte stála na západnom brehu Tisy, a krylo ju poľné opevnenie, bola nečakaným útokom šokovaná tak, že sa nezmohla na vážnejší odpor. Tureckí pešiaci boli zmetení do Tisy, niektorí dokázali preplávať, ďalší sa utopili. Odhaduje sa, že v boji padlo 20 000 Turkov a ďalších 10 000 zahynulo v rieke. Tí čo preplávali, boli pochopiteľne bez zbraní a rozpŕchli sa. náhľad|240x240bod|Zobrazenie bitky pri Sente, Jan van Huhtenburg, 1725, medené gravírovanie Dopad tak drvivej porážky bol obrovský. Hlavná osmanská armáda bola rozprášená. V boji zahynul veľkovezír Elmas Muhammad a niekoľko ďalších vezírov. Medzi bohatou korisťou bol sultánov stan, sultánov hárem, osmanská vojnová pokladňa, šesť konských chvostov a štátna pečať. Turecké vojská sa už do konca roku v patričnej miere nezhromaždili, takže Eugen mohol vyčleniť zo svojho vojska menšiu časť, s ktorou vpadol do Bosny a vypálil Sarajevo. O rok neskôr potom Turci pristúpili na rokovania o mieri, ktoré vyústili do tzv. Karlovackého mieru.
Paul Häberlin
Paul Häberlin (* 17. február 1878, Kesswil, Švajčiarsko – † 29. september 1960, Bazilej) bol švajčiarsky psychológ, profesor a filozof silno tradicionalistickej orientácie.
Izbica Kujawska
Izbica Kujawska je mesto v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve v okrese Powiat włocławski v rovnomennej gmine.
Žije tu 2743 obyvateľov (30.6.2007).
Jakub Sylvestr
Dňa 4. apríla 2009 strelil prvý hetrik v kariére. Bolo to v zápase 23. kola Corgoň ligy proti Tatranu Prešov (3:0).
Zoznam trestov na Majstrovstvách sveta vo futbale 2006
Tresty na Majstrovstvách sveta vo futbale 2006 sa riadia podľa nasledujúcich pravidiel:
Červené karty
Hráč, ktorý dostane červenú kartu je okamžite vylúčený zo zápasu a automaticky suspendovaný v ďalšom zápase. Iba vo vzácnych prípadoch (pri chybe rozhodcu) FIFA dovoľuje odvolanie sa proti červenej karte. Ak hráč dostane červenú kartu počas posledného stretnutia svojho mužstva, suspendácia sa prenáša na ďalší medzinárodný turnaj. Napríklad ak je hráč európskeho mužstva vylúčený v osemfinále, v ktorom jeho mužstvo prehrá, bude chýbať v prvom zápase svojho mužstva v kvalifikácii na Euro 2008.
Žlté karty
Ak hráč dostane jednu žltú kartu v dvoch zápasoch v skupine alebo vo vyraďovacích bojoch, bude mužstvu chýbať v nasledujúcom zápase. Jedna žltá karta sa neprenáša z bojov v skupinách do vyraďovacích bojov. Ak však hráč dostane druhú žltú kartu v poslednom zápase v skupine, bude mužstvu chýbať v osemfinálovom zápase. Trest za dve žlté karty v dvoch zápasoch sa neprenáša do ďalších medzinárodných turnajov.
Dodatočné potrestanie
Za vážnejšie previnenia môže disciplinárna komisia FIFA udeliť dodatočné tresty. Disciplinárna komisia môže potrestať aj zákroky, ktoré ušli pozornosti rozhodcu počas zápasu a udeliť administratívnu červenú kartu a suspendáciu. Keďže neexistuje odvolanie sa proti červenej karte udelenej priamo v zápase, ani komisia nemôže dodatočne zmeniť tresty udelené v zápase. Napríklad ak je hráč potrestaný za nedovolený zákrok žltou kartou, disciplinárna komisia nemôže dodatočne zmeniť kartu na červenú, ale ak zákrok hráča ostane nepotrestaný, môže disciplinárna komisia po zhliadnutí videa dodatočne udeliť hráčovi červenú kartu.
Podľa mužstiev
* Šimunić videl počas zápasu Chorvátsko - Austrália tri žlté karty: rozhodca v 90. minúte mu chybne nedal červenú kartu po predchádzajúcich dvoch žltých. Tú dostal až po tretej žltej karte v 93. minúte. V pôvodnom zápise FIFA o zápase sú zapísané všetky tri žlté karty, avšak v revidovanom chýba druhá žltá karta z 90. minúty. Nevie sa, či to bolo kvôli konzistentnosti zápisu, alebo či druhá žltá karta bola dodatočne zrušená.
Hráči
* Šimunić videl počas Chorvátsko - Austrália zápasu tri žlté karty: rozhodca v 90. minúte mu chybne nedal červenú kartu po predchádzajúcich dvoch žltých. Tú dostal až po tretej žltej karte v 93. minúte. V pôvodnom zápise FIFA o zápase sú zapísané všetky tri žlté karty, avšak v revidovanom chýba druhá žltá karta z 90. minúty. Nevie sa, či to bolo kvôli konzistentnosti zápisu, alebo či druhá žltá karta bola dodatočne zrušená.
Vresovcotvaré
Vresovcotvaré (Ericales) sú rad dvojklíčnolistových rastlín (Magnoliopsida).
Opis
Patria sem kríky, polokríky, niekedy aj malé stromy, ktoré sa často vyskytujú na kyslých pôdach a sú niekedy xerofyty, ale aj liany a byliny. Často sú symbiotické s hubami. Kvety sú väčšinou päťpočetné.
Klokočské skály
Klokočské skály je prírodná rezervácia ev. č. 918 v Jičínskej pahorkatine, západne od obce Klokočí v okrese Semily. Oblasť spravuje AOPK ČR Správa CHKO Český ráj.
Ochrana
Predmetom ochrany je mimoriadne rozsiahly súvislý skalný útvar kriedového pôvodu a zvyšok reliktného bôru. Výskyt rebrovky rôznolistej.
Popis
thumb|left|160px|Klokočské priechody thumb|right|250px|Pohľad z okraja kvesty na Rovenskú brázdu Klokočské skály vytvárajú skalné mesto pri hrane kvesty z kvádrových kremenných pieskovcov vrchného turónu až coniaku, naklonených na juhozápad. Najvyšší bod leží na štruktúrne denudačnom chrbáte na juhovýchode. Mierny štruktúrny svah kvesty v strednej a severozápadnej časti rozčleňujú početné sufózne závrty, na príkrom svahu vznikli veže, stĺpy a skalné steny s tvarmi gravitačného odsadania a s hrubými úpätnými haldami. Miestami vznikli skalné výklenky, pseudokrasové jaskyne (mnohé z nich významné aj archeologicky ) a skalné hríby. Skaly sú prevažne zalesnené borovicou, miestami s brezou. Na juhovýchode je zrúcanina skalného hradu Rotštejn. Sú tu horolezecké objekty. Z línie skalných terás orientovaných v smere SZ-JV sú ďaleké výhľady na severné pohoria cez Rovenskú brázdu.
Geomorfologické členenie
Pod názvom Klokočská kvesta je to súčasne časť geomorfologickej jednotky patriacej do celku Jičínská pahorkatina, podcelku Turnovská pahorkatina, okrsku Turnovská stupňovina a podokrsku Klokočské-rovenskej kvesty.
Prístup
Skaly sa rozkladajú zhruba medzi skalným hradom Rotštejn a dedinou Rohliny. Po hrane skál prechádza najskôr žltá turistická značka, od rázcestia Klokočské průchody potom červená značka.
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2014 – Afrika – Prvá fáza
Kvalifikácia na Majstrovstvá sveta vo futbale 2014 v Afrike má v prvej fáze 24 účastníkov. Tieto mužstvá budú spárované do 12 párov. Hrá sa doma a vonku. Zápasy sa hrajú od 11. novembra do 15. novembra. 12 víťazov postupuje do druhej fázy.
Program a výsledky zápasov
Keňa vyhrala v pomere 7-0 a postúpila do druhej fázy.
Friedrich August von Hayek
Životopis
V roku 1926 sa oženil s Bertou Mariou von Fritsch, prezývanou „Hella“. Mali spolu dve deti: v roku 1929 sa im narodila dcéra Christina Maria Felicitas a v roku 1934 syn Lorenz Josef Heinrich. Rozviedli sa v roku 1950. Ešte v tom istom roku sa druhou Hayekovou manželkou stala jeho sesternica Helene Bitterlich.
Práca
Hayek bol jedným z hlavných kritikov kolektivizmu v 20. storočí. Podľa neho, všetky formy kolektivizmu, aj tie založené na dobrovoľnej spolupráci, musia byť udržiavané centrálnou autoritou (štátom). Avšak Hayek si myslí, že hlavnou úlohou štátu by malo byť udržiavanie vlády práva, s čo najmenšou mierou zásahov. Vo svojej knihe Cesta do nevoľníctva (The Road to Serfdom, 1944) Hayek argumentuje, že zásahy, socializmus, si vyžadujú centrálne ekonomické plánovanie a že toto vedie ku totalitarizmu. Z knihy: "Aj keď sľub moderných socialistov za väčšiu slobodu je skutočný a úprimný, v posledných rokoch, na pozorovateľa za pozorovateľom, robia dojem nepredvídané následky socializmu, mimoriadna podobnosť v mnohých ohľadoch, ktoré sú podmienkami 'komunizmu' a 'fašizmu'".
Centrálna plánovacia autorita by musela disponovať nástrojmi, ktoré by najprv ovplyvňovali, neskôr ale až riadili spoločenský život, pretože vedomosti potrebné na centrálne plánovanie, sú zo svojej podstaty decentralizované. Je zaujímavosťou, že Keynes uznal problémy, ktoré sa v Ceste do otroctva popisujú, riešil by ich však opačne ako Hayek - ešte väčším plánovaním.
Mandarínka
Mandarínka môže byť:
Bitka o N’Djamenu (2006)
Bitka o N’Djamenu sa odohrala 13. apríla 2006. Boj o hlavné mesto Čadu, N’Djamena, prebiehal medzi vládnymi ozbrojenými silami a povstalcami zo Spojeného frontu za demokratickú zmenu (angl. United Front for Democratic Change, UFCD). Cieľom útoku bolo zvrhnúť vládu prezidenta Idrissa Débyho.
K bojom došlo len niekoľko mesiacov po podpísaní Tripoliskej dohody, bilaterálnej zmluvy medzi Čadom a Sudánom. Jej cieľom bolo normalizovať napäté vzťahy medzi oboma štátmi. Práve Sudán poskytoval čadským povstalcom podporu. Po útoku nasledovalo opätovné prerušenie vzťahov a vyhostenie sudánskych diplomatov.
Boj
Hlavným cieľom útoku bolo obsadiť budovu Čadského národného zhromaždenia (parlament), avšak útok bol vládne vojská odrazili. Zahynulo pritom údajne 370 útočníkov, 30 vládnych vojakov a niekoľko civilistov, avšak keďže jediným zdrojom informácií sú čadské médiá je možné, že tieto čísla nie sú presné; 387 ľudí malo byť počas bojov zranených. Nasledujúci deň počas štátneho sviatku sa konal v meste sprievod 271 zajatých povstalcov.
Reakcie
Situáciou v Čade sa zaoberala aj Bezpečnostná rada OSN, znepokojenie vyjadril aj generálny tajomník OSN Kofi Annan. Na útok reagovala aj Stredoafrická republika, ktorá uzavrela hranice so Sudánom, keďže práve jej územie mali povstalci využiť na svojej ceste k čadskej metropole.
Zhubné nádory dýchacích a vnútrohrudníkových orgánov (MKCH-10)
C30 - C39: ZHUBNÉ NÁDORY DÝCHACÍCH A VNÚTROHRUDNÍKOVÝCH ORGÁNOV patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).
Zahŕňa stredné ucho.
Nezahŕňa mezotelióm (C45.-).
C30 - ZHUBNÝ NÁDOR NOSOVEJ DUTINY A STREDNÉHO UCHA
C30.0 - Nosová dutina C30.1 - Stredné ucho
C31 - ZHUBNÝ NÁDOR PRINOSOVÝCH DUTÍN
C31.0 - Čeľustná dutina - sinus maxillaris C31.1 - Čuchová dutina - sinus ethmoidales
C31.2 - Čelová dutina - sinus frontalis
C31.3 - Dutina klinovej kosti - sinus sphenoidalis
C31.9 - Nešpecifikovaná prinosová dutina
C32 - ZHUBNÝ NÁDOR HRTANA
C32.3 - Hrtanová chrupka
C32.8 - Presahujúca lézia hrtana
C32.9 - Hrtan, bez špecifikácie
C33 - ZHUBNÝ NÁDOR PRIEDUŠNICE
C34 - ZHUBNÝ NÁDOR PRIEDUŠIEK A PĽÚC
C34.0 - Hlavná prieduška C34.1 - Horný lalok, prieduška alebo pľúca
C34.3 - Dolný lalok, prieduška alebo pľúca
C34.8 - Presahujúca lézia priedušky a pľúc
C34.9 - Prieduška alebo pľúca bez špecifikácie
C37 - ZHUBNÝ NÁDOR TÝMUSU
C38 - ZHUBNÝ NÁDOR SRDCA, MEDZIPĽÚCIA (MEDIASTÍNA) A POHRUDNICE
C38.0 - Srdce C38.1 - Predné medzipľúcie
C38.2 - Zadné medzipľúcie
C38.3 - Nešpecifikovaná časť medzipľúcia
C38.4 - Pohrudnica
C39 - ZHUBNÝ NÁDOR INÝCH A NEPRESNE URČENÝCH MIEST DÝCHACEJ SÚSTAVY A VNÚTROHRUDNÍKOVÝCH ORGÁNOV
Nezahŕňa:
C39.0 - Nešpecifikovaná časť horných dýchacích ciest
C39.8 - Presahujúca lézia dýchacích a vnútrohrudníkových orgánov C39.9	Nepresne určené lokalizácie v dýchacej sústave
Zoznam minerálov V
Va – Ve – Vi – Vl – Vo – Vr – Vu – Vy
Svadobný pochod
Svadobný pochod môže byť:
Bertignat
Bertignat je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Puy-de-Dôme, v regióne Auvergne.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
NGC 3564
NGC 3564 je galaxia v súhvezdí Kentaur, ktorú objavil anglický astronóm John Herschel 21. apríla 1835.
Jej zdanlivá hviezdna veľkosť je 12,2.
Národnooslobodzovacie hnutie
Národnooslobodzovacie hnutie je spoločenské hnutie za národné oslobodenie.
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Betlanovce
Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Betlanovce v okrese Spišská Nová Ves.
1011 Laodamia
1011 Laodamia je planétka s priemerom 38 km, ktorú objavil K. Reinmuth 5. januára 1924.
Homôľka (906,6 m n. m.)
Homôľka je vrch Strážovských vrchov. Leží nad obcou Dolná Poruba, približne juhovýchodne od Ilavy.
Poloha
Nachádza sa v strednej časti pohoria, v geomorfologickom podcelku Zliechovská hornatina. Vrchol leží v Trenčianskom kraji, na území okresov Trenčín a Prievidza a zasahuje na katastrálne územia obcí Dolná Poruba a Valaská Belá. Na severných svahoch sa rozprestiera prírodná rezervácia Pod Homôľkou.
NGC 3565
NGC 3565 je galaxia v súhvezdí Pohár, ktorú objavil americký astronóm Ormond Stone v roku 1886.
Homôľka (906,6 m n. m.)
Opis
Homôľka leží v hrebeni, ktorý oddeľuje Považie a Ponitrie a na jej juhovýchodnom úpätí sa nachádza rovnomenný horský prechod na ceste II/574, ktorá vrch z veľkej časti lemuje. V sedle je vybudovaná Chata Homôľka so zázemím pre blízky lyžiarsky areál. Severným susedom je vrch Vápeč, západným smerom leží Hoľazne a Omšenská Baba , južne Trtavka , východne vrch Končina  a severovýchodne mohutná Suchá hora. Západnú časť hrebeňa odvodňujú prítoky Tepličky do Váhu, východné svahy sú pramennou oblasťou Repkovského potoka, smerujúceho do Nitrice v povodí rieky Nitra. Najbližšími obcami sú Dolná Poruba na západe, Horná Poruba na severe, Valaská Belá na východe a Čierna Lehota na juhu.
Výhľady
Súvislý porast vrcholovej časti Homôľky neumožňuje rozhľad, ten je možný z lúk na úbočí a blízkeho sedla. Poloha v centrálnej časti Strážovských vrchov a nadmorská výška lokality umožňuje pozorovať predovšetkým okolité vrchy pohoria, no pri vhodných podmienkach vidieť aj Vtáčnik, Tribeč, Považský Inovec, Biele Karpaty, Malú a Veľkú Fatru.
Prístup
Homôľka je vďaka ceste, vedúcej blízkym sedlom, ľahko prístupná. V sedle je križovatka viacerých turistických trás, na samotný vrchol však značený chodník nevedie. Modrá značka odtiaľ pokračuje východným svahom vrchu severným smerom na Srvátkovú lúku. Sedlo je prístupné:
Chung-ke-er-tchu
Chung-ke-er-tu (čín. 红格尔图, ) je vulkanické pole, tvorené dvanástimi troskovými kužeľmi, nachádzajúce sa v Číne, v provincii Vnútorné Mongolsko, asi 250 km severozápadne od Pekingu. Pole je tvorené prevažne bazaltovými horninami, vek poslednej erupcie sa odhaduje na koniec holocénu.
Asteria
Asteria môže byť:
Jabłonowo Pomorskie
Jabłonowo Pomorskie je mesto v Poľsku v Kujavsko-pomoranskom vojvodstve v okrese Powiat brodnicki v rovnomennej gmine.
Žije tu 3705 obyvateľov (30.6.2007).
Meysse
Meysse je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Ardèche, v regióne Rhône-Alpes.
Poloha
Meysse má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Variácie na Haydnovu tému
Vznik
Skladateľ dielo zložil v roku 1873 na brehu Starnbergerského jazera blízko Mníchova. Okrem orchestrálnej verzie vytvoril zároveň zápis pre dva klavíry, aby dielo mohol prehrať s Clarou Schumannovou, ktorej názory na jeho kompozície ho vždy veľmi zaujímali. Obe verzie potom nechal vydať pod jedným opusovým číslom. Brahms už mal vtedy za sebou prelomový skladateľský úspech s Nemeckým rekviem, ale s orchestrálnymi dielami ešte nemal príliš veľké skúsenosti – všetky symfónie na svoj zrod ešte len čakali. Očakávaná premiéra diela v novembri 1873 vo Viedni ale zaznamenala taký výrazný úspech, akého sa Brahms nedočkal pri väčšine svojich neskorších, kľúčových orchestrálnych diel. Skladateľ si tak získal priazeň publika v meste, v ktorom sa usadil a žil až do svojej smrti.
Meysse
Obyvateľstvo
Meysse má 1364 obyvateľov (2009).
Variácie na Haydnovu tému
Charakteristika
Základná téma diela má názov Chorál svätého Antona a je to druhá veta ''Divertimenta č. 2'', ktoré Brahmsovi ukázal Ferdinad Pohl, knihovník viedenskej filharmónie, ktorý v tom čase pracoval na Haydnovom životopise. Brahmsovi sa melódia tak zapáčila že si ju ihneď zapísal do notového zápisníka a neskôr ju použil ako ústredný motív variácií. Hoci hudobní historici dnes spochybňujú Haydnovo autorstvo a skladbu pripisujú skôr Haydnovému žiakovi Ignatzovi Pleyelovi, skladba sa uvádza pod pôvodným názvom. U Brahmsa nešlo o prvý pokus zvládnutia variačnej formy, už pred týmto dielom vydal niekoľko variácií pre sólový klavír. Z korešpondencie s Josephom Joachimom však vyplýva, že s nimi nebol úplne spokojný. Mal pocit, že sa priveľmi zameriava na variácie melodickej linky, zatiaľ čo jeho snom bolo skomponovať variácie, v ktorých by sa mu podarilo uchopiť podstatu témy, tak ako to videl v dielach veľkých predchodcov – Bacha a Beethovena. Jeho sebakritika nakoniec priniesla ovocie, Variácie na Haydnovu tému sú odborníkmi považované za najdokonalejší cyklus symfonických variácií, aký bol kedy napísaný.
Meysse
Obyvateľstvo
Graf vývoja obyvateľstva:
Variácie na Haydnovu tému
Opis
Na úvod diela zaznieva bez introdukcie priamo základná téma, Chorál svätého Antona. Keďže bol povodne napísaný len pre dychové nástroje, Brahms pridal sláčikové nástroje, ale urobil to šetrne, aby vynikol pôvodný klasicistický charakter skladby. V prvej variácii využil jednoduchú harmonickú a rytmickú esenciu témy, ktorú zveril dychovým nástrojom, zatiaľ čo sláčikové nástroje na jej pozadí rozvíjajú zložitejšiu kontrapunktickú melódiu. V druhej variácii Brahms moduloval do molovej tóniny a prináša búrlivú náladu. Nasledujúca variácia je naopak pokojne plynúca melódia využívajúca tentoraz dialóg sólových dychových nástrojov a orchestra. Vedúce postavenie si zachovávajú dychové nástroje aj na začiatku štvrtej variácie, pričom sláčikové nástroje vytvárajú kontrapunktický sprievod. Ten však postupne naberá na intenzite v porovnaní so stagnačnou melódiou dychových nástrojov, takže hranice medzi hlavnou líniou a sprievodom sa stierajú. Piata variácia je živým scherzom ktoré vedie k šiestej variácii rovnakého tempa a taktiež tanečného charakteru. Druhá časť tejto variácie vo svojej mohutnosti vytvára akési epicentrum celého diela. Siedma variácia vo valčíkovom rytme je zasa kontrastne pokojná, s povznášajúcou pastorálnou náladou. Ôsma variácia je rýchla, s odvodenými krátkymi motívmi, je však bez výraznej melodickej opory, čím vytvára priestor pre záverečné finále. V ňom Brahms svoje majstrovstvo využil naplno v barokovej forme passacaglia, kde na opakujúcom sa basovom sprievode postupne prevádza po expozícii témy 17 kratučkých variácií, ktoré sú tak vlastne variáciami na variáciu základnej témy. V závere je zreprízovaná pôvodná téma, ale v skladateľovej obohatenej úprave s triangelom a rozvinutým husľovým partom. Hudba sa na okamih stíši, vzápätí však monumentálny (hoci nie príliš rozsiahly) cyklus uzatvorí rýchly beh a záverečné mohutné akordy.
Zvukové ukážky
Verzia pre dva klavíry v podaní Neala a Nancy O'Doanovcov:
Does It Offend You, Yeah?
Does It Offend You, Yeah? je anglická dance-punková skupina z mesta Reading v grófstve Berkshire. Založená bola v roku 2006 Jamesom Rushentom a Danom Coopom, a onedlho sa k ním pridali aj Rob Bloomfield a Morgan Quaintance. Na jar 2008 vydala skupina svoj debutový štúdiový album You Have No Idea What You’re Getting Yourself Into. V roku 2011 vydali ďalší album s názvom Don’t Say We Didn’t Warn You.
Skupina je niektorými považovaná za žánrovo podobnú s interpretmi ako Daft Punk, Justice, Digitalism a tiež Rage Against the Machine. Časopis NME ju prirovnal k skupine Muse, hlavne pre jej ťažší a viac "živý" zvuk. Je tiež známa svojími drsnými živými vystúpeniami, ktoré často končia stage divingom a zničenými hudobnými nástrojmi.
V apríli 2012 oznámiila skupina cez Facebook, že končí na neurčito svoju aktivitu.
Brain-sur-Allonnes
Brain-sur-Allonnes je francúzska obec, ktorá sa nachádza v departemente Maine-et-Loire, v regióne Pays-de-la-Loire.
Poloha
Obec má rozlohu. Najvyšší bod je položený a najnižší bod
Obyvateľstvo
Počet obyvateľov obce je.
Nasledujúci graf zobrazuje vývoj počtu obyvateľov v obci.
Přešťovice
Přešťovice je obec v Česku v okrese Strakonice v Juhočeskom kraji. 1. januára 2012 tu žilo 404 obyvateľov, z toho 206 mužov a 198 žien, pričom priemerný vek v obci bol 43,7 roka (muži 42,6 roka, ženy 44,9 roka).
Chasidizmus
Chasidizmus (hebr. חסידות - chasidut - zbožnosť) je židovské nábožensko-mystické hnutie, ktoré vzniklo v 18. storočí v Poľsku, Litve a Ukrajine, rozšírilo sa v Rusku a iných krajinách. Chasidizmus sprístupnil Západu vo svojich mnohých dielach Martin Buber. Ďalšie informácie o chasídizme nájdete v knihe Jaroslava Franeka : Judaizmus a prof. Christophera Partridgea Viery a vyznania : Nový sprievodca náboženstvami sveta.
Dve bodky
Dve bodky (¨) alebo zriedkavo tréma, dieréza, rozluka je diakritické znamienko.
Referencie
̈
1012 Sarema
1012 Sarema je planétka s priemerom 22 km, ktorú objavil Karl Wilhelm Reinmuth 12. januára 1924.
Róbert Rák
Róbert Rák (* 15. január 1978, Rimavská Sobota) je býval slovenský futbalista, ktorý hráva na pozícii útočníka. Momentálne je hráčom slovenského druholigového klubu MFK Zemplín Michalovce, kde je na hosťovaní z FC Nitra. Jeho sestra Viktória Ráková je herečka.
Zhubné nádory kosti a kĺbovej chrupky (MKCH-10)
C40 - C41: ZHUBNÉ NÁDORY KOSTI A KĹBOVEJ CHRUPKY patria do II.kapitoly MKCH-10 - Nádory (MKCH-10, C00 - D48).
C40 - ZHUBNÝ NÁDOR KOSTI A KĹBOVEJ CHRUPKY KONČATÍN
C40.0 - Lopatka a dlhé kosti hornej končatiny
C40.1 - Krátke kosti hornej končatiny
C40.2 - Dlhé kosti dolnej končatiny
C40.3 - Krátke kosti dolnej končatiny
C40.8 - Presahujúca lézia kosti a kĺbovej chrupky končatín
C40.9 - Nešpecifikovaná kosť a kĺbová chrupka končatiny
C41 - ZHUBNÝ NÁDOR KOSTI A KĹBOVEJ CHRUPKY INÝCH A NEŠPECIFIKOVANÝCH LOKALIZÁCIÍ
Nezahŕňa: