Fender_Telecaster
Povijest
Fender Telekaster je kreirao Leo Fender u Fullertonu, u Kaliforniji 1949. godine. Prije ove njegove kreacije, u periodu od 1932. do 1949. godine, pojedine firme i proizvođači gitara razvili su i proizveli određene tipove električnih gitara, ali nijedan od tih modela nije ima značajniji uspjeh na tržištu. Fenderov model gitare predstavlja prvu uspješnu kormercijalnu električnu gitaru, koja je ponuđena na tržištu. Fender je imao svoju radionicu za popravak električnih uređaja, koja se zvala Fender's Radio Service, i gdje je u početku samo vršio popravke, a kasnije dizajnirao pojačala i elektromagnetne magnete za potrebe glazbenika. Uglavnom za poluakastične gitare, električne havajske gitare i mandoline. Glazbenici tog vremena su ozvučavali svoje instrumente u potrazi za što jačim zvukom, a poluakustične gitare kao model Gibson ES-150 bile su već dugo u upotrebi. Kvaliteta zvuka nije bio toliki prioritet, kao razlog zbog čega su glazbenici ozvučavali gitare, sve dok 1943. godine, Leo Fender i njegov partner Doc Kauffman nisu izradili grubu drvenu gitaru s magnetima, koju su lokalni country glazbenici počeli tražiti za svoje svirke. Gitara je zvučala sjajnije i zvuk je bio dugotrajniji. Leo Fender je bio znatiželjan i dosta je eksperimentirao, da bi 1949. godine shvatio da koncept drvene gitare punog tijela daje mnogo bolje karakteristike instrumentu, ali također je znao da prije bilo kakve izrade komercijalne gitare, mora izraditi kvalitetniji prototip već postojeće gitare. Prvi ručno izrađeni prototip, nepravilna bijela gitara, imao je većinu karakteristika koje i danas ima Telekaster. Dizajnirana je u duhu havajskih gitara punog tijela koje je u to vrijeme izrađivala kompanija Rickenbacker. Mali i prosti dijelovi su izrađivani od bakelita, i aluminija, bili su spajani navojem, ali konstrukcija je bila od drveta. Prvi model gitare imao je jedan magnet i pojavio se 1950. godine, nazvan je 'Eskvajer'. Manje od 50. modela gitara je proizvedeno pod tim imenom, i većina njih je zamjenjena u garantnom roku, jer su otkrivene greške u samoj proizvodnji. Te gitare nisu imale trust rod (metalna šipka u vratu gitare) i zamjenjene su zbog krivljenja vrata gitare. Još u toku 1950. godine, prestala je proizvodnja ovih modela s jednim magnetom, i nastavljena proizvodnja gitara s dva magneta pod imenom Broadcaster guitar. Od tog trenutka sve buduće gitare imati će metalnu šipku u vratu. Kompanija Gretsch koja je proizvodila i poluakustične gitare (danas je u vlasništvu kompanije Fender), tvrdila je da ima pravo na ime Broadcaster (Brodkaster) po kome je nazvala i proizvedenu seriju bubnjeva. Nova kompanija u svojoj daljnjoj proizvodnji muzičkih instrumenata odlučila je da promijeni naziv u Telekaster, po tada novom i popularnom mediju televiziji (gitare koje su izrađivane u tom međuvremenu nisu imale nikakvu oznaku i danas se one populano zovu „Nokasteri“). Model s jednim magnetom - 'Eskvajer', je ponovo vraćen u proizvodnju kao Telekaster gitara s jednim magnetom, i s dosta nižom cijenom. Godine 1951., Fender predstavlja 'Precizni bas' preteću Fender Precision Bass, koji je po konstrukcionim rješenjima dosta sličio Telekasteru. Ovaj model je ipak kasnije preimenovan u Fender Telecaster Bass.