cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rat u Gazi (2008–2009)
30. prosinca 2008.
desno|250px|thumb|Ranjena žena na jugu Izraela nakon pada Grad rakete lansirane iz Gaze Zračni napadi nastavljeni su na obje strane. Ehud Olmert odbio je prijedlog Francuske da na snagu stupi 48-satno primirje. Izraelsko ratno zrakoplovstvo nastavilo je u utorak napade na područje Gaze pod kontrolom Hamasa, uništivši kompleks vladinih zgrada, stožere sigurnosnih službi i dom jednog od glavnih vojnih zapovjednika dok se istodobno na granici gomilaju izraelsko pješaštvo te tenkovi i topništvo, javlja AP. Tijekom izraelske ofanzive poginulo je više od 360 Palestinaca. UN ipak javlja da su većina poginulih pripadnici Hamasa, ali i da je smrtno stradalo najmanje 64 civila. Militanti, uzdrmani ali ne i slomljeni, nastavili su s raketnim i minobacačkim napadima ubivši tri izraelska civila i jednog vojnika. Prema najnovijim informacijama iz tog područja, Izrael je pristao pustiti u Gazu oko 100 kamiona s humanitarnom pomoći i pet ambulantnih vozila iz Turske. U srijedu će, kazao je jordanski diplomat, u Gazu ući i 21 jordanski liječnik i podići će se četiri poljske bolnice.
31. prosinca 2008.
Zračni napadi su nastavljeni po ciljevima u Gazi, iako je bila Stara godina. U više arapskih zemalja otkazane su novogodišnje proslave iz solidarnosti s Palestincima u Gazi. Na Zapadnoj obali dočeci Nove godine bili su uglavnom privatni, a u Izraelu je civilna zaštita pozvala stanovnike na jugu zemlje da na Silvestrovo ne izlaze iz svojih domova.
Dušanbe
Dušanbe (tadžički i ruski: Душанбе) od 1929. do 1961. zvan Stalinabad je glavni i najveći grad Tadžikistana od 679.400 stanovnika.
Geografija
Grad leži na obalama rijeke Dušabinka u dolini Gisar na jugozapadu države. Grad je izrastao za sovjetske vlasti iz tri manja naselja od kojih je najveće bilo Dušanbe. Duš na tadžičkom perzijskom znači ponedjeljak, a to je bio dan kad se održavao sajam u mjestu.
Rat u Gazi (2008–2009)
1. siječnja 2009.
Glasnogovornik izraelske vojske izjavio je da su meta napada tijekom noći bile lansirne rampe i skladišta oružja, ne navodeći druge potankosti. Visoki čelnik Hamasa Nizar Rayan poginuo je u četvrtak u izraelskom napadu, šestog dana izraelske operacije. Rayan, najviši čelnik koji je žrtva ofenzive, poginuo je zajedno sa svoje 4 supruge i desetero od dvanaestero djece te dvoje susjeda u napadu na peterokatnicu u kojoj je živio, u izbjegličkom logoru Jabaliya, na sjeveru pojasa Gaze. Prvak najradikalnijeg krila islamističkog pokreta poznat je po svojim govorničkim sposobnostima i po žestokim izjavama protiv Izraela, ali i protiv Palestinske samouprave Mahmuda Abbasa. Izraelska vojska je potvrdila napad, rekavši da je u zgradi bilo skladište oružja i telefonska centrala Hamasa.
Prema hitnoj medicinskoj službi u pojasu Gaze, 420 Palestinaca je poginulo, a oko 2.000 je ranjeno od 27. prosinca, kada je počela operacija "Tvrdo olovo" kojom Izrael želi zaustaviti palestinsko raketiranje svog teritorija.
2. siječnja 2009.
desno|250px|thumb|Dim nakon granatiranja UN-ove škole u Gazi Nastavljeni su zračni napadi na Gazu i raketni napadi na Izrael. Hamas je tako proglasio "Dan gnjeva" prema Izraelu a u napadima prema Aškelonu ispalili su najmanje 7 projektila "Grad". No, ono što je zabrinulo Svijet je i najava kako je Hamas spreman napasti nuklearna postrojenja u Izraelu. Prema nekim podacima čini se kako posjeduju oružje za takav napad te u svojim redovima imaju borce koji su to u stanju napraviti. "Hamas posjeduje desetak modernih raketa i to moćne iranske projektile Fajr-3, čiji je domet oko 50 kilometara. Te rakete mogle bi upotrebljene za napad na Dimonu koja se nalazi svega tridesetak kilometara istočno od Beršive, a u čijoj je blizini smješten nuklearni reaktor", objavili su izraelski mediji, kao i neke strane agencije dodajući kako su rakete došle morem i kroz tunele iz Egipta sve do pojasa Gaze. Kraj Dimone se navodno osim reaktora nalaze i izraelske nuklearne glave, no njihovo postojanje nikada nije bilo i službeno potvrđeno. Strah od nuklearnih napada jedna od najgorih noćnih mora u Izraelu koji je dosada bio više puta upozoren na nuklearne napade. Skoro svi izraelski mediji pisali su o potencijalnoj nuklearnoj opasnosti, a panika se neumitno širila. Izraelski dužnosnici su govoreći o "obrani" Dimone naglasili kako je obrana tog grada u stanju odbiti i napade sofisticiranijeg oružja nego što je to Fajr-3.
3. siječnja 2009.
Izraelci su po prvi put od početka zračnih napada na Gazu upotrijebili teško topništvo duž cijele istočne granice Pojasa s Izraelom. Oko 16.30 sati po lokalnom vremenu Izraelci su teškim topništvom posebno žestoko napali Beit Hanoun i Jabaliyu na sjeveru pojasa Gaze te Khan Younes na njegovu jugu. France presse javlja kako su na granici između pojasa Gaze i Izraela viđeni tenkovi te da cijelo područje nadlijeću vojni zrakoplovi. U zračnom napadu ubijen jedan od viših Hamasovih zapovjednika, Abu Zakaria al-Jamal. IDF je također bombardirao Maqadena džamiju u Beit Lahiya gdje se okupilo 200-injak ljudi za večernje molitve. Jedna osoba je također poginula kada je velik dio američke međunarodne škole u tom gradu razoren. Istodobno, Hamas je izbacio 34 rakete na jug Izraela, jedna od kojih je pala na praznu školu u Beershebi.
Američki predsjednik na odlasku, George W. Bush, ponovio je kako je za stanje u pojasu Gaze isključivo kriv Hamas, "teroristička skupina čiji je jedini cilj uništiti Izrael". Naveo je kako Hamas nimalo ne brine za sudbinu vlastitog naroda - Palestinaca te kako pripadnici tog terorističkog pokreta vode krvavu kampanju protiv Izraela.
Istodobno, navečer su stigle vijesti o početku kopnene invazije IDF-a na Gazu.
4. siječnja 2009.
desno|thumb|250px|Snimka navodne upotrebe bijelog fosfora sa strane IDF-a tijekom rata Izraelski vojnici su prodrli u grad Beit Lahiya i Beit Hanoun na sjeveru pojasa Gaze u ranim jutarnjim satima. Prema izvještajima, 40 lokacija je napadnuto, uključujući skladište oružja i lokacije za lansiranje kasam raketa. Iako je vrhovni sud dopustio ograničen broj novinara u ratnu zonu, Izrael je odbio pustiti bilo kakve strane medije u pojas Gaze. IDF je objavio da je 30 njegovih vojnika ranjeno usred žestokog okršaja sa pristašama Hamasa, ali da su uspijeli ubiti 50 militanata. Palestinsko ministarstvo zdravlja objavilo je da je barem 17 ljudi poginulo a 130 ozlijeđeno kada je izraelska granata pala kraj jedne škole u blizini tržnice u Gazi; tenkovska čahura ispaljena je i na sjeveru Gaze gdje je ubila 12 ljudi; jedan projektil je pogodio kuću u četvrti Shuja'iyya ubivši majku i njeno četvero djece a hitna kola iz bolnice Al Awda su granatirana pri čemu je ranjeno 4 medicinska osoblja. 3 visokih dužnosnika Hamasa je ubijeno: Hussam Hamdan, Muhamed Hilou i Mohamed Shalpokh.
S druge strane, 41 kasam raketa je izbačena iz Gaze na jug Izraela. Dvoje civila je ranjeno u Eškol regiji, dok je jedna žena ranjena u Sderotu.
5. siječanj 2009.
left|250px|thumb|Nekadašnja mljekara u Gazi uništena je u ratu U 10. danu sukoba, Gaza je sve dublje potonula u humanitarna krizu zbog blokade, tako da nema dovoljno hrane, lijekova ni struje. Novine The Times su objavile kako je Izrael upotrijebio bijeli fosfor nad civilnim metama tijekom svoje vojne operacije, no Jeruzalem je opovrgnuo tvrdnju. Također su počele borbe izraelskih vojnika i Hamasovih militanata na ulicama grada Gaze - izraelski vojnici napreduju pretražujući kuću po kuću za Hamasovim ljudima. Izraelski ministar obrane Ehud Barak rekao je da izraelska vojska neće stati s akcijom dok se ne postigne "mir" za stanovnike s juga države, ali i da je Hamas pretrpio jak udarac. Deseci tisuća ljudi pobjegli su pred izraelskom ofenzivom, više od 500 ljudi je poginulo, od čega veliki broj civila. Poginulo je i 5 Izraelaca. Agencije za pomoć kažu da su Gazi prijeko potrebni hrana, lijekovi i - vreće za poginule.
Hamas je objavio da šalje delegaciju u Egipat kako bi se nagodili oko primirja.
6. siječnja 2009.
Izraelska vojska najavila je kako će svakog dana na tri sata prekinuti bombardiranje Pojasa Gaze. Službeni vojni izvori izvijestili su kako se želi omogućiti nesmetan pristup humanitarne pomoći preko već prije uspostavljenog koridora na teritoriju pod upravom Hamasa. Prekid vatre trebao bi biti svakog dana od 13 do 16 sati. Prema informacijama s terena, svjedoci javljaju kako su se izraelski tenkovi povukli iz Khan Yunisa, inače najvećeg grada na jugu pojasa Gaze. Više desetina tenkova napustilo to područje. 44 palestinske izbjeglice ubijene su nakon što je izraelska vojska tenkovima gađala školu Ujedinjenih naroda u Pojasu Gaze, javljaju agencije. Pokolj su izazvale dvije tenkovske granate koje su pale u dvorište škole u gradu Jebaliya, a koja služi kao utočište stotinama Palestinaca koji u njoj već danima traže spas od sukoba između izraelskih snaga i Hamasa. Od krhotina granata je i ranjen veći broj osoba, među kojima su većinom izbjeglice te lokalno stanovništvo, tvrde bolnički izvori. Navode o napadu i broju žrtava su kasnije potvrdili i djelatnici UN-a. John Ging, UN-ov dužnosnik je iz lokalne bolnice je izjavio kako "preklinje političke vođe da sve ovo zaustave" jer su "odgovorni za ove smrti".
7. siječnja 2009.
12 Palestinaca poginulo je u novim vojnim akcijama na Gazu. S druge strane, barem 15 raketa je palo na jug Izrael, prouzročivši paniku i šok za lokalno stanovništvo, iako nije bilo žrtava. Izrael je zaustavio napade od 13 do 16 sati kako bi dopustio prolaz humanitarne pomoći u Gazu: 80 kamiona sa hranom pušteno je u ratnu zonu a dovedeno je i gorivo za elektranu.
8. siječnja 2009.
desno|250px|thumb|Domet Hamasovih raketa na području Izraela: kasam rakete dosežu ciljeve do 10 km, Grad-P 20 km a [[Fajr-3 (VBR)|Fajr-3 i do 45 km duboko u Izrael]] Međunarodni odbor Crvenog križa (ICRC) u četvrtak je u neuobičajeno oštrom priopćenju za tu neutralnu humanitarnu organizaciju optužio Izrael da krši međunarodne zakone u Gazi. Humanitarni radnici u jednoj su kući u dijelu grada Gaze, što su ga bombardirale izraelske vojne snage, pronašli četiri izgladnjela djeteta kako uplakani sjede pokraj svojih mrtvih majki i drugih tijela, izvijestio je u ICRC. Voditelj ICRC-a za Izrael i palestinska područja Pierre Wettach izjavio je: "Izraelska vojska morala je biti svjesna ozbiljnosti situacije, no nije pomogla ranjenima. Ni nama ni pripadnicima palestinskoga Crvenog polumjeseca nisu omogućili pristup i pomoć ranjenima". ICRC optužuje Izraelce da sprečavaju odlazak vozila hitne pomoći u pogođena područja te je zatražio da se omogući njihov brz i siguran pristup palestinskim ambulantama Crvenog polumjeseca kako bi se evakuiralo što više ozlijeđenih kojima je potrebna hitna medicinska pomoć. Agencija UNRWA, koja osigurava humanitarnu pomoć za 1.5 milijuna Palestinaca u Gazi, u četvrtak je prekinula operacije, nakon što je granata izraelskog tenka ubila vozača kamiona u njezinom konvoju.
Velike piramide
right|thumb|300px|Velika Keopsova piramida
Rat u Gazi (2008–2009)
8. siječnja 2009.
Istodobno, zabrinutost o širenju sukoba je izazvao i incident na sjeveru, kada su iz Libanona lansirane dvije rakete koje su pale na sjever Izraela, iako nije bilo žrtava. Nitko nije preuzeo odgovornost za napad, dok je Hezbollah izjavio da će istražiti incident.
Trimbl
Trimbl se može odnositi na
Rat u Gazi (2008–2009)
9. siječnja 2009.
Vijeće sigurnosti UN-a prihvatilo je u četvrtak navečer rezoluciju u kojoj poziva na hitan i trajan prekid vatre između Hamasa i izraelskih snaga u pojasu Gaze, na puno izraelsko povlačenje, nesmetanu dopremu humanitarne pomoći i jačanje međunarodnih napora protiv krijumčarenja oružja u Gazu, no borbe u tom području nastavljene su i u petak ujutro. Rezolucija naglašava da palestinsko i izraelsko civilno stanovništvo treba biti zaštićeno, izražava duboku zabrinutost zbog pogoršanja humanitarne krize u Gazi, te osuđuje svako nasilje i neprijateljstvo usmjereno protiv civila i sva djela terorizma. No, Izrael je u petak nastavio svoju kopnenu ofenzivu u Gazi, ignorirajući rezoluciju UN-a. Zrakoplovi su bombardirali predgrađe Gaze, rekli su očevici. Šestero Palestinaca je poginulo u napadu na Beit Lahiyju. U sukobu u Gazi do 9. siječnja 2009. je ubijeno 758 ljudi, a gotovo 50 posto žrtava su žene i djeca. Ranjeno je 3.100 ljudi, od čega 1.080 djece i 452 žena, prema palestinskim izvješćima koja kao vjerodostojna citiraju dužnosnici UN-a.
Dušanbe
Historija
Grad je služio kao štab Ibrahim bega, tadžikistanskog vođe borbe protiv boljševika. Od 1929. postao je glavni grad Sovjetske Socijalističke Republike Tadžikistan, i do 1961. je nosio promijenjeni naziv Stalinabad, po Staljinu.
Velike piramide
Veruje se da je izgradnja Velike piramide trajala oko 20 godina, mada ima i drugačijih teorija. Najpre je teren pripremljen, a zatim su doneti i postavljeni kameni blokovi. Završni, pokrivni sloj (koji je propao tokom vremena) činio je građevinu spolja veoma glatkom. Iako se ne zna kako su blokovi postavljani, postoji nekoliko mogućih teorija. Jedna teorija podrazumeva korišćenje ravne ili spiralne rampe koja se podizala kako je građevina građena uvis, dok druga terija pretpostavlja korišćenje dugačkih poluga. Tokom svoje istorije, piramide u Gizi su golicale maštu čitavog čovečanstva, što možda najbolje opisuje rečenica slavnog Napoleona koju je izgovorio kada je osvojio Egipat 1798. godine: "Vojnici! Sa vrha ovih piramida posmatra nas 40 vekova!")
Danas ovo područje, zajedno sa drugim piramidama i skulpturom Sfinge predstavlja značajnu turističku atrakciju, koju upotpunjuje i misteriozni Sunčev brod, pronađen 1954. godine sa južne strane Velike piramide. Za brod se veruje da je simbolično predstavljao sredstvo kojim je telo umrlog Keopsa povezeno na poslednje putovanje - u zagrobni svet. Kada je izgrađena, Velika piramida je bila visoka 145,75 m. Tokom godina, vrh piramide je urušen za oko 10 m. Bila je to najviša građevina na Zemlji tokom 4300 godina i koju su nadvisile druge građevine tek krajem 19. veka. Ugao stranica u odnosu na osnovu iznosi 51 stepen i 51 minut. Svaka strana je pažljivo orijentisana prema jednoj od četiri strane sveta. Horizontalni presek građevine uvek je kvadratan u bilo kom delu, a dužina stranice osnove iznosi tačno 229 m. Cela građevina se sastoji od približno 2 miliona kamenih blokova od kojih svaki teži više od dve tone. Prostor koji zauzima Velika piramida dovoljan je da unutar sebe obuhvati katedralu Svetog Petra u Rimu i katedrale u Milanu i Londonu - zajedno.
Sa severne strane nalazi se ulaz u piramidu. Više prolaza, galerija i holova vodi ili u glavnu odaju kraljevske grobnice ili u pomoćne prostorije. Kraljevska grobnica nalazi se u središtu piramide. Sarkofag je napravljen od crvenog granita, kao i zidovi grobnice. Sve je toliko precizno uklopljeno, da nema ni milimetar zazora. Sam sarkofag je za samo 1 cm uži od ulaza u grobnicu.
Pored Keopsove piramide, na platou Gize se nalaze i piramide faraona Kefrena i Mikerina (Kefrenovog naslednika). Kefrenova piramida je druga po veličini, ali je podignuta na višem tlu pa izgleda kao veća. Na vrhu ove piramide očuvan je gladak pokrovni sloj (na slici).
Napomena
Dušanbe
Ekonomija
Ugalj, olovo i arsen se iskopavaju u blizini grada. Kao vodeći centar tekstilne industrije i industrije pamuka, Dušanbe takođe proizvodi svilu, mašine, električne uređaje, odjeću, kožnu galanteriju, traktorske dijelove i namirnice.
The Animals
The Animals bio je iznimno popularan engleski blues sastav ranih 1960-ih, nakon izbacivanja svog planetarnog hita House of the Rising Sun. Animalsi su bili izuzetno popularni i u Americi te bili jedni od glavnih protagonista Britanska invazije.
Njihova posebnost bila je uspješna reinterpretacija američkih blues standarda, uz pomalo napukli glas frontmana grupe pjevača Erica Burdona, čisti tremolo električne gitare i hammond orgulje Alana Pricea. Nakon velike popularnosti koju je sastav uživao 2 godine, Animalsi su se raspali 1966., pjevač Eric Burdon preselio se u Kaliforniju i sa novom grupom Eric Burdon & the Animals, nastavio relativno uspješnu karijeru okrenuvši se psihodeličnom rocku. Sastav se nakon toga u dva navrata ponovno okupio, ali više nije uspio povratiti staru slavu.
Orginalna prva postava Animalsa
Grupa je osnovana u radničkom gradu na sjeveru Engleske Newcastlu između 1962 i 1963 kad se pjevač Eric Burdon pridružio već postojećem sastavu Alan Price Rhythm and Blues Combo. Prva orginalna i najbolja postava sastava bila je; Eric Burdon (pjevač), Alan Price (orgulje), Bryan "Chas" Chandler (bas gitara), Hilton Valentine - (gitara) i John Steel (bubnjevi) Ime životinje (animals) dali su im obožavatelji zbog divljih nastupa. Uspješni nastupi na plesnjacima (Club-A-Gogo) u rodnom gradu na kojima su svirali vlastite obrade starijih američkih blues standarda, došli su do ušiju tada uticajnog rock manadžera Giorgia Gomelskog koji ih je nagovorio da se presele u London 1964, i potpišu ugovor sa njegovom izdavačkom kućom Columbia Records. Iste godine u martu snimili su svoj prvi singl Baby Let Me Take You Home (orginalna pjesma američkih autora Bert Russella & Wes Farrella zvala se "Baby Let Me Follow You Down")
Već u lipnju 1964 Animalsi su snimili svoj treći singl koji im je donio svjetsku slavu - obradu narodne balade House of the Rising Sun. U studenom 1964, sastav je imao američki debut nastupivši u tv emisiji The Ed Sullivan Show i nakon toga kraću turneju po Americi. U prosincu iste godine Animalsi su nastupili zajedno s tada popularnim britanskim sastavom The Dave Clark Five u američkom filmu za tinejdžere Metro-Goldwyn-Mayera Get Yourself a College Girl u kojem su otpjevali pjesmu Chuck Berrya, Around and Around. thumb|left|300px|Pojačala grupe The Animals iz 1960-ih; Fenderi i Vox AC30 Od svibnja 1965 počinju problemi u grupi, prvi je sastav napustio Alan Price, jer mu se nije sviđao glazbeni pravac koji je grupa odabrala, a nije volio ni letjeti avionom na brojne turneje On je u početku uspješno nastavio svoju karijeru u vlastitom triju - Alan Price Set. Umjesto njega na orguljama prvo je zasvirao Mick Gallagher, ali je ubrzo zamijenjen sa Dave Rowberryem koji je svirao na njihovom hitu "We Gotta Get out of This Place" i "It's My Life". Dobar dio tadašnjih hitova Animalsa bio je odabir američkih blues standarda koje im je nabavljao njihov tadašnji producent Mickie Most koje su u njihovoj novoj obradi postale hitovi; Bring It On Home To Me (autor: Sam Cooke), Don't Let Me Be Missunderstood (autor: Nina Simone), Boom Boom (autor: John Lee Hooker), I Believe to My Soul (autor: Ray Charles).
Više od bilo kojeg popularnog britanskog sastava iz šezdesetih, Animalsi su bili pod utjecajem američkoga rhythm and bluesa kojeg su uspješnom obradom ponovno plasirali kao novu robu u Ameriku. No Animalsi nisu bili zadovoljni prihodom (varao ih je tadašnji menedžer Michael Jeffery), a niti sa krutim stavom producenta Mickie Mosta, tako da je pri kraju 1965 grupa promijenila izdavača i otišla u Decca Records novom producentu Tomu Wilsonu, koji im je dao puno više kreativne slobode. Početkom 1966 izdali su kompilacijski album The Best of The Animals za američku kuću MGM Records, to je bio i ostao njihov najbolje prodavani album, istina tih godina albumi su se tek pojavili i nisu bili niti dobro prodavana roba a niti baš cijenjena - to je bilo razdoblje singl ploča.
Orginalna postava Animalsa još se više osipala 1966. kad ih je napustio bubnjar John Steel, kojeg je zamjenio Barry Jenkins. S njim su snimili obradu američkog standarda Don't Bring Me Down (autori: Gerry Goffin & Carole King) to je bio posljednji hit sastava The Animals. Nakon tog snimili su singl See See Rider ali pod imenom Eric Burdon & the Animals. U rujnu te iste godine sastav The Animals se i službeno raspao, a pjevač Eric Burdon izdao je vlastiti solo album, pod imenom Eric Is Here.
Semiramidini viseći vrtovi
right|thumb|300px|Semiramidini vrtovi, prikaz iz 20. veka right|thumb|300px|Viseći vrtovi, asirski prikaz right|thumb|300px|Prikaz Visećih vrtova iz 16. veka (slika Martina Hemskerka). U pozadini se vidi Vavilonska kula. Ostaci visećih vrtova u Vavilonu nalaze se na istočnoj obali reke Eufrat, na oko 50 km južno od Bagdada, u Iraku. Istorija svedoči da je vavilonsko carstvo cvetalo u vreme vladavine čuvenog kralja Hamurabija (1792. - 1750. pne.) Ipak, smatra se da su legendarni viseći vrtovi izgrađeni za vreme vladavine njegovog potomka Nabukodonosora II (604. - 562. pne.) i to po želji njegove supruge Amitis koja je bila "dovedena iz Medije i naročito volela planinski pejsaž".
The Animals
Eric Burdon & The Animals
Eric Burdon & the Animals su 1966. objavili albume Animalization i Animalism, okrenute više rocku nešto na tragu tada novih Rolling Stonesa. Od 1967. Eric Burdon se sa svojim novim sastavom preselio u Kaliforniju u San Francisco i nastupao pod imenom Eric Burdon & The Animals. S njima je te iste godine snimio album Winds of Change, na kojem dominira psihodelični rock. Promjena je došla kao logična posljedica Burdonova preseljenja, jer je San Francisco tih godina bio centar Hippie pokreta psihodeličnog rocka i nove droge LSD-ija, koju je i Burton tih godina uzimao. Na albumu se našlo i nekoliko pjesama koje su postale hitovi poput; Paint It Black, San Franciscans Nights (koja je bila himna hipye pokreta) i Yes I Am Experienced. Novim "Animalsima" je u početku išlo dobro i to na obje strane Atlantika, no prelazak na prodaju albumu koji se tih godina zbivao, njima nije išao dobro jer su njihovi slijedeći albumi; The Twain Shall Meet (1968) i Every One Of Us (1968), bili jako loše prodavani. Od 1970 Eric Burdon počinje suradnju sa funk sastavom War iz San Francisca sa njima izdaje album Eric Burdon Declares War. Njihov singl Spill The Wine uspio se popeti na # 5 američke rang liste. Burdon je nakon 1974 nastavio svoju solo karijeru nizom projekata, ili pod vlastitim imenom ili pod imenom "Eric Burdon Band", no ništa od toga nije uspjelo vratiti pozornost publike i podršku glazbene kritike.
Ponovno okupljanje sastava Animals
Originalna postava sastava; Burdon, Price, Valentine, Chandler i Steel prvi put se okupila i zasvirala na dobrotvornom koncertu u Newcastlu 1968, zatim su se ponovno okupili 1975, i otišli na mini turneju 1976 i snimili album metaforičkog naslova Before We Were So Rudely Interrupted 1977 u kojem su se vratili svojim blues korijenima. Sastav se ubrzo nakon objavljivanja albuma opet razišao, nakon čega slijedi još jedno okupljanje 1983. iza kojeg nastao ne baš jako zapaženi studijski album Ark, te reizdanje stare kompilacije koncertnih snimaka Rip It To Shreds: Greatest Hits Live.
Semiramidini viseći vrtovi
Detaljni opisi visećih vrtova pronađeni su u delima grčkih istoričara Berosa i Diodora. U tablicama iz vremena Nabukodonosora, međutim, ni na jednom mestu se ne pominje postojanje visećih vrtova, iako se mogu naći opisi njegove palate i samog grada Vavilona. Sve do 20. veka mnoge misterije vezane za viseće vrtove nisu bile otkrivene - čak se i danas arheolozi bore da prikupe dovoljno dokaza pre nego izvedu konačne zaključke o tačnoj lokaciji vrtova, njihovom sistemu navodnjavanja i njihovom stvarnom izgledu. Neki noviji podaci ukazuju čak i da je vrtove sagradio drugi vladar - Senaherib, i to oko 1000 godina ranije nego što se do sada smatralo.
Novijim arheološkim istraživanjima drevnog grada Vavilona u Iraku otkriveni su temelji kraljevske palate, ostaci lučnih svodova i odličan sistem navodnjavanja u južnom delu palate, kao i masivni zidovi debljine 25 metara za koje se pretpostavlja da su ostaci samih terasa.
Čejfi
Čejfi se može odnositi na
Rat u Gazi (2008–2009)
9. siječnja 2009.
Istodobno, Belgija je objavila da planira već od subote početi premještati ranjenu djecu evakuiranu iz Pojasa Gaze u bolnice i poziva zemlje Europske unije da se pridruže misiji, reklo je belgijsko ministarstvo vanjskih poslova u četvrtak.
10. siječnja 2009.
Po prvi put, broj mrtvih u Gazi prešao je brojku od 800. S druge strane, IDF javlja o novim uspjesima vojne operacije, pošto su militanti Hamasa iscrpljeni, slabog morala i dezertiraju, dok je ubijen Amir Mansi, jedan od glavnih stručnjaka programa za lansiranje Grad raketa, a samo je 9 raketa palo na područje Izraela tijekom cijelog dana. Teške borbe nastavljene su na obje strane. Izraelska ratna mornarica pucala je na Gazu sa Sredozemnog mora.
11. siječnja 2009.
Izraelski ratni zrakoplovi tijekom akcija bombardiranja u Pojasu Gaze prelijetali su granicu te enklave i Egipta, rekli su svjedoci u nedjelju 11. siječnja. Svjedoci, koji su se nalazili blizu graničnog prijelaza Rafah, rekli su da su izraelski zrakoplovi u više navrata prelijetali a često na tako niskoj visini da je bilo jasno da lete iznad egipatskog teritorija. Tri svjedoka nisu željeli biti imenovani zbog osjetljivosti pitanja i nisu uključeni u sukob. Izraelski zrakoplovi bombardiraju područja Pojasa Gaze i na samo nekoliko stotina metara od Egipta gađajući tunele za koje Izrael tvrdi da Hamas koristi za krijumčarenje oružja u Gazu. Glasnogovornik izraelske vojske nije imao komentar a dužnosnici egipatskog ministarstva obrane nisu bili dostupni ili također nisu imali komentar te nije jasno je li Izrael na bilo koji način upozorio Egipat na letove.
Po mirovnom sporazumu iz 1979. Izrael ima pravo letjeti vojnim zrakoplovima do međunarodne granice dok egipatski vojni zrakoplovi ne mogu letjeti istočno od zone koja otprilike pokriva zapadnu trećinu Sinajskog poluotoka.
Izraelske snage ušle su u najnapučenije dijelove pojasa Gaze i ubile najmanje 27 Palestinaca jačajući tako ofenzivu unatoč međunarodnim pozivima na primirje. Uz podršku vojnih helikoptera, izraelski vojnici i tenkovi ušli su u istočne i južne dijelove grada Gaze sukobivši se s militantima Hamasa koji su ispaljivali protutenkovske i minobacačke granate.
12. siječnja 2009.
Mala trupa IDF vojnika otkrila je i uništila tunel u Gazi koji je navodno trebao biti iskorišten za krijumčarenje bombaša samoubojica u Izrael. Tunel je otkriven nekih 300 metara od granice. Istodobno, četvero vojnika je ranjeno, jedan od njih ozbiljno. Broj mrtvih Palestinaca prešao je brojku od 900.
13. siječnja 2009.
SAD je bio primoran 13. siječnja otkazati predviđenu isporuku streljiva američkom vojnom skladištu u Izraelu iz grčke luke i to zbog protivljenja atenske vlade, objavio je je je Geoff Morrell glasnogovornik Pentagona. "Grčka vlada nije suglasna s istovarom jednoga dijela roba u svojoj zemlji, pa tražimo druga rješenja kako bi dopremili kompletnu isporuku u pravcu Izraela", objasnio je Morrell na press konferenciji u Washingtonu dodavši kako nije pronađeno nikakvo rješenje. Morrell je naglasio da je pošiljka streljiva odobrena je još prije početka izraelske invazije na Pojas Gaze. Naveo je da mu nije poznato koje su točno grčke primjedbe o neprihvaćanju utovara.
14. siječnja 2009.
Broj mrtvih Palestinaca po prvi put je prešao brojku od tisuću.
15. siječnja 2009.
Izraelska vojna ofenziva traje 20. dan. Izraelci su tijekom noći nastavili žestoke napade u kojima je poginulo najmanje sedam osoba. Izraelski tenkovi i pješaštvo prodrli su dublje u grad Gazu, približivši se njegovu središtu na 1,5 km. Izraelska je vojska vrlo blizu zgrade Islamskog sveučilišta i sjedišta UN-a u središtu Gaze, izvijestio je novinar agencije dpa. Izraelsko pješaštvo, uz potporu tenkova, koncentrirano je u četvrti Tel el-Hawa, koja se nalazi južno od središta grada. Svjedoci izvještavaju da se vode teške borbe. Stanovnici Tel el-Hawe preplašeni su, skrivaju se u kućama i pozivaju međunarodne humanitarne organizacije da ih evakuiraju.
Dpa prenosi kako vozila hitne pomoći ne mogu stići do ranjenih zbog snažnih sukoba. Agencija ističe da je riječ o najžešćim sukobima od početka izraelske ofenzive 27. prosinca. U eksploziji koja je odjeknula u poslovnom neboderu u središtu Gaze, u kojem je smješteno i dopisništvo Reutersa te još nekoliko medijskih kuća, ranjen je novinar koji radi za televiziju Abu Dhabi. Novinari Reutersa izvijestili su kako je izraelska raketa ili granata pogodila 13. kat. Svi su Reutersovi dopisnici evakuirani. U tom su neboderu smješteni i uredi televizijskih kuća Fox, Sky, RTL, Al-Arabiya te MBC. CNN je javio da je u sukobima pogođena zgrada u kojoj je sjedište UNRWA, UN-ove agencije za pomoć Palestincima. Ranjene su tri osobe. Said Saim, Hamasov ministar unutarnjih poslova, poginuo je u izraelskom napadu.
16. siječnja 2009.
Palestinski militanti su izbacili 15 raketa na Izrael u petak, ranivši petero Izraelaca, među njima i jednu trudnu ženu u Aškelonu nakon što je jedna raketa direktno pala na njenu kuću. Istog dana trojica Izraelaca je ranjeno kada je Grad raketa pala u grad Kiryat Gat.
17. siječnja 2009.
Preko 50 zračnih napada izvršeno je u Gazi tijekom noći, uoči očekivanog glasovanja izraelskog parlamenta o primirju. Snažne eksplozije odzvanjale su južno od grada Gaza. Po drugi put izraelski je tenk pogodio UN-ovu školu gdje se sklonilo stotine izbjeglica u Beit Lahiyji, ubivši dvoje djece. Glasnogovornik za UN, Chris Gunness, zatražio je "hitnu istragu kako bi se utvrdilo je li riječ o ratnom zločinu". Glasnogovornik izraelskog ministra vanjskih poslova odbio je prijedlog, izjavivši da "nema ni najmanjeg dokaza koji podupire te optužbe".
Primirje
17. siječnja, u novinarskoj konferenciji, Ehud Olmert je objavio da Izrael proglašava jednostrani prekid vatre. Dodao je da je "Izrael pobjedio" te da su "svi važni ciljevi ostvareni jer je Hamas nakon sukoba jako oslabljen". Primirje se sastoji od dvije faze predložene od Ehuda Baraka: "Prvo se proglašava primirje. Ako Hamas prestane izbacivati rakete, Izrael će povući svoje snage iz Gaze. Ako se raketiranje nastavi, IDF će se vratiti, no ovog puta će međunarodna zajednica biti na našoj strani jer smo pokušali s primirjem".
Iako je Hamas isprva objavio da će se nastaviti boriti, te su u skladu s tim isprva lasnirali nekoliko raketa na Izrael tijekom Olmertovog govora, ubrzo su odlučili također prekinuti sukob. 18. siječnja i Hamas je objavio prekid vatre i proglasio "veliku pobjedu o kojoj će se pričati generacijama". Dao je IDF-u tjedan dana da napusti Gazu, što se i dogodilo.
Ipak, primirje je ostalo labavo. Već 18. siječnja palestinski farmer je ubijen od IDF-a kada se približavao teritoriju tada okupiranom. 20. siječnja militant iz Gaze je pucao na IDF patrolu u dva odvojena incidenta kraj graničnog prijelaza Kissufim. Povremeno izbacivanje raketa na Izrael također nije prekinuto sa područja Gaze, ali je bitno smanjeno.
Žrtve
desno|250px|thumb|Grafikon usporedbe poginulih i ranjenih sa strane Izraela i Gaze Prema palestinskom ministarstvu zdravstva i brojkama UN-a, do 19. siječnja u pojasu Gaze je poginulo preko 1.300 Palestinaca. Od preminulih, barem 670 su civili, od toga 4 pripadnika UN-a, 13 bolničara, 4 novinara, 437 djece mlađe od 16, 110 žena i 123 staraca. Ranjeno je uz to oko 4.300 ljudi: između 1.497 i 1.890 djece i 626 žena. Palestinski centar za ljudska prava pak stavlja broj poginulih na 1.417: od tog broja, 926 su bili civili (od toga 116 žena te 313 maloljetnika), 236 militanti a 255 pripadnici palestinskih sigurnosnih snaga. Prema BBC-u, 400.000 stanovnika Gaze je ostalo bez pitke vode, 4.000 zgrada je uništeno a 20.000 je teško oštećeno tijekom sukoba. Preko 50.000 Palestinaca je ostalo bez doma.
Scenska muzika
Scenska muzika je izraz koji u najširem smislu označava muziku koja se komponira za potrebe kazališne predstave, televizijske emisije, radio emisije, filma ili video-igre, odnosno bilo kakvog medija koji po svojoj prirodi nije muzički. Za filmsku muziku se ponekad koristi izraz soundtrack.
Scenska muzika prije svega služi kao svojevrsna "podloga" ili katalizator radnje, odnosno stvara atmosferu u dramskom djelu. Najčešći je primjer duboki, "mračni" ton koji sugerira opasnost koja vreba protagoniste.
Rat u Gazi (2008–2009)
Žrtve
Na izraelskoj strani, poginula su tri civila od pada raketa lansiranih iz Gaze. Deset vojnika je uz to poginulo tijekom rata: 9 u Gazi a jedan izvan te enklave. 242 vojnika su ranjena. Uz to su ranjena 182 civila.
Scenska muzika
Scenska muzika ima dugu i bogatu historiju, te prvi zapisi o njoj datiraju iz vremena grčke tragedije. Neka od najpoznatijih djela klasične muzike su nastala kao scenska muzika za dramska djela, a od čega je možda najpoznatiji primjer podloga koju je Edvard Grieg komponirao Ibsenovu dramu Peer Gynt.
Rat u Gazi (2008–2009)
Optužbe za povrede međunarodnog zakona
right|250px|thumb|UNOSAT-ova karta oštećenih i uništenih zgrada u Gazi nakon rata Prema međunarodnom pravu, sukobljene strane u ratu su zadužene razlikovati između ratnika i civila, osigurati da su napadi na legitimne vojne mete razmjerne i garantirati da je vojni uspjeh takvog napada veći od mogućeg ugrožavanja civila. Kršenje tih zakona se smatraju ratnim zločinima.
Scenska muzika
Scensku muziku ne treba miješati s muzikom koja je napisana za muzičko-scenska djela, kod kojih muzika predstavlja inetgralni dio cjeline (opera, opereta, mjuzikl).
Rat u Gazi (2008–2009)
Sa strane Izraela
27. prosinca 2008. UNHCR je objavio izvještaj Richarda Falka, profesora međunarodnog prava na sveučilištu Princeton, o „situaciji ljudskih prava na palestinskim teritorijima“. Falk je napisao da treba istražiti neke izraelske zapovjednike zbog mogućeg kršenja međunarodnog prava. Izvještaj optužuje za tri kršenja zakona: „kolektivno kažnjavanje 1,5 milijuna ljudi u Gazi zbog nedjela nekolicine“; civilne žrtve zbog zračnih napada na „najgušče naseljeno područje na Bliskom istoku“ te neujednačen vojni odgovor pošto je IDF „uništio svaki policijski i sigurnosni ured vlade u Gazi i ubio i ranio stotine civila“
Izraelski odgovor je da je vojna operacija samo pravo na samoobranu, a ne kolektivno kažnjavanje.Justus Weiner i Avi Bell od Jerusalem Center for Public Affairs naglašavaju kako ne može biti riječ o kolektivnom kažnjavanju jer nisu nametnute nikakve kriminalne kazne te da napadanje vojnih meta nije kršenje zakona pošto se one skrivaju među civilnim stanovništvom. Dodano je i da kada IDF odluči napasti kuće u kojima su skladišta oružja, da unaprijed obavijesti ukućane telefonskim pozivom te ih tako obavijesti da se od tamo odmah sklone ili evakuiraju kako bi izbjegli smrt nevinih.
IDF je kritiziran i stoga što je granata pala na UN-ovu školu i ubila 40-ak palestinskih izbjeglica, od strane Crvenog križa što se nije pobrinuo za evakuaciju ranjenih.
Amnesty International optužio je i IDF i Hamas za upotrebu Palestinaca civila kao živi štit. Human Rights Watch optužio je Izrael za upotrebu bijelog fosfora tijekom ofenzive. Izrael je zanijekao upotrebu bijelog fosfora tijekom rata.
Sa strane Hamasa i drugih palestinskih militanata
desno|250px|thumb|[[Tzipi Livni posjećuje dječji vrtić u Beršivi na kojeg je pala Hamasova raketa]] Izrael se žali što Hamas briše liniju između civila i boraca u ratu, te je tako sam odgovoran za smrt nedužnih u Gazi, pogotovo zbog upotrebu ljudi kao „ljudskog štita“ i „namjernih vojnih operacija usred najgušče naseljenih područja“, što je izravno kršenje zakona. Također su optuženi za lansiranje raketa na jug Izraela, čime ugrožavaju i civilno stanovništvo i krše Ženevske konvencije, što je kritizirao u Human Rights Watch. Hamas je optužen za „kukavičnu strategiju“ jer se skriva usred najvećih naselja u nadi da IDF jedinice neće napasti njegova skladišta.
Alan M. Dershowitz, profesor škole prava Harvarda, također je optužio Hamas za razne ratne zločine, prvenstveno zbog „ljudskog štita“ koji uključuje cijelu Gazu, te da ispaljuje rakete na civile Izraela.
Istodobno, Hamas je oteo izraelskog vojnika Gilada Shalita. još 2006. te ga uzeo kao taoca, odbijajući dati pravo da ga posjeti Crvani križ, što isto neki smatraju kao ratnim zločinom. IDF također sumnja da se visoki dužnosnici Hamasa skrivaju u bunkeru smještenom točno ispod Shifa, najveće bolnice u gradu Gazi, koji je sagrađen od Izraelaca tijekom okupacije tog područja, znajući da ga Izrael ne bi napao pošto su iznad njih pacijenti. .
Ispovijest izraelskih vojnika
19. ožujka 2009. izbili su novi kontroverzni detalji o sukobu. Danny Zamir, šef predvojničke akademije Oranim Academic College u mjestu Kiryat Tivon u sjevernom Izraelu želio je da njegovi studenti neposredno saznaju nešto o izraelskoj operaciji "Lijevano olovo" izvršenoj u Gazi. Da bi polaznici akademije čuli nešto o najnovijim iskustvima ratovanja Zamir je pozvao neke od vojnika koji su u 22-dnevnoj operaciji sudjelovali, da pričaju o svojim iskustvima. Vojnici su studentima ispričali brojne šokantne stvari. I Zamir je bio šokiran onim što su vojnici tada - bilo je to 13. veljače - ispričali, kako su im zapovjednici izričito naređivali da ubijaju civile. O tome je nekoliko dana kasnije obavijestio izraelsku vojnu komandu, a nešto kasnije s transkriptima svjedočanstva otišao je u vrhovnu komandu izraelske vojske, kako bi se provela istraga. No, komanda nije ništa učinila, tako barem tvrdi izraelska štampa, koja je saznala za ta svjedočanstva, pa su ih dva izraelska dnevna lista Haaretz i Maariv i objavili.
Jedan od vojnika je rekao: "Vojnike ne bi baš pekla savjest ako bi ubili civila. Neki su mislili da su dobro uradili, jer su izvršili naredbu. A i opća atmosfera među vojnicima je bila, barem sam ja tako uočio razgovarajući s vojnicima, da su životi Palestinaca, mnogo manje vrijedni od izraelskih."
Tim povodom javio se i izraelski ministar obrane Ehud Barak, koji je vodio ovu operaciju u Gazi, a koji je bivši izraelski ratni heroj, komandos, a kasnije i šef izraelskog glavnog stožera: "Ja tvrdim da je od šefa glavnog stožera do zadnjeg izraelskog vojnika ovo najmoralnija vojska na svijetu, spremna da izvrši svaku naredbu izraelske vlade. Uopće ne sumnjam da će svaki od ovdje opisanih pojedinačnih slučajeva biti i pojedinačno istražen".
Ratni turisti
Uz granicu sa Gazom, tijekom sukoba skupilo se nekolicina znatiželjnih "ratnih turista" koji su došli uživo promatrati događaj. "Želimo vidjeti svojim očima, ne preko televizije" - govorila je Karen Levi, jedna od brojnih turista koji su došli na obližnje brdo nedaleko od Gaze da uživaju u pogledu dok izraelske snage bombardiraju Gazu 11. siječnja. Ove snimke koje su obišle svijet je prenijela danska televizijska stanica TV2. Izraelski turisti uživaju u grickalicama i svježe skuhanoj kavi gledajući kako u Gazi gine na stotine ljudi.
Međunarodne reakcije
Svijet je osudio novu eskalaciju nasilja na Bliskom istoku. Diljem muslimanskog svijeta 27. prosinca su održani prosvjedi protiv izraelske akcije na pojas Gaze. U Kairu je nekoliko tisuća Egipćana prosvjedovalo protiv izraelskog napada optuživši za suučesništvo egipatskog predsjednika Hosnija Moubaraka koji je 25. prosinca primio izraelsku ministricu vanjskih poslova Tzipi Livni. Moubarak je u službenom priopćenju naveo da "Egipat osuđuje izraelske vojne napade na pojas Gaze i ukazuje na odgovornost Izraela za poginule i ranjene". Na državnoj televiziji je ministar vanjskih poslova Ahmed Aboul-Gheit rekao da ne mogu dozvoliti nastavak tih napada. Egipat je uz Jordan jedna od dvije arapske zemlje koja je potpisala mirovni sporazum s Izraelom.
Nekoliko tisuća prosvjednika okupilo se istog dana u Istanbulu kako bi prosvjedovalo protiv izraelskih zračnih napada u Gazi, javlja AFP. Oko 3.500 ljudi, prema podacima policije ili oko 10.000 prema organizatorima, okupilo se na poziv nekoliko stranaka, sindikata i islamističkih udruženja. Defilirali su glavnom trgovačkom avenijom Istanbula. desno|250px|thumb|Prosvjedi protiv ofenzive u Gazi u gradu [[Dar-es-Salaam, Tanzanija]] U Ammanu, jordanskoj prijestolnici, u subotu su na poziv raznih nevladinih udruga i oporbenih stranaka održani prosvjedi protiv izraelske akcije u Gazi. Jordanski kralj Abdullah II., priopćio je njegov ured za odnose s javnošću, ulaže napore zajedno s drugim svjetskim čelnicima kako bi se zaustavila izraelska agresija. Agencije javljaju da su zbog izraelske akcije prosvjednici izašli i na ulice Rabata u Maroku, gdje ih se tijekom večeri okupilo više tisuća. Prosvjednici su se okupili na poziv nekoliko udruženja i osudili su "kolektive masakre" u Gazi koje je izveo Izrael, a Sjedinjene Države su nazvali "neprijateljem naroda".
Nekoliko stotina osoba prosvjedovalo je protiv izraelske akcije u subotu predvečer i u Parizu, javlja AFP. Demonstranti su izvikivali da prosvjeduju i protiv šutnje Europske unije i Francuske na izraelsku akciju. Prema podacima organizatora okupilo se oko tisuću osoba, dok policija tvrdi da ih je bilo manje i da su se mirno razišli nakon dva sata prosvjeda.
Tri osobe su uhićene u 28. prosinca zbog remećenja javnog reda na manifestaciji ispred veleposlanstva Izraela u Londonu, gdje se okupilo oko 700 ljudi, rekao je jedan glasnogovornik Scotland Yarda, prenosi AFP. Tu manifestaciju je hitno organizirala koalicija "Stop the war" u znak prosvjeda protiv izraelske operacije koja je počela u subotu, a nastavljena je i u nedjelju, kad su tijekom poslijepodneva bombardirani i tuneli između pojasa Gaze i Egipta, kao i sjeverni dio pojasa Gaze uz Jabaliyu.
Britanski ministar vanjskih poslova David Miliband je pozvao istog dana na trenutačni prekid svih nasilja u Gazi. "Premijer Gordon Brown i ja zabrinuto pratimo razvoj događaja u Gazi. Raketni napadi na Izrael od 19. prosinca i veliki broj mrtvih trebali bi zabrinuti cijelu međunarodnu zajednicu", rekao je Miliband u priopćenju. Prosvjedovalo se i u Finskoj, Danskoj i Švedskoj. thumb|right|500px|Governmental proclamations regarding the 2008–2009 Israel–Gaza conflict {{legend|#000000|Israel-Gaza}} {{legend|#0F37DB|Države koje su podržale akciju Izraela}}{{legend|#918BFE|Države koje su osudile akcije Hamasa}}{{legend|#F20000|Države koje su podržale Hamas (Gazu)}}{{legend|#FF7777|Države koje su osudile Izrael}}{{legend|#9ADD84|Države koje su bile neutralne}} {{legend|#DCDCDC|Države koje se nisu izjasnile}}
Prosvjedi solidarnosti održani su i u nekoliko muslimanskih zemalja. Prosvjedi su zabilježeni u Afganistanu, Džakarti, Istanbulu i nekoliko iranskih gradova, posebice u Teheranu. Iranski ministar vanjskih poslova Manušehr Mottaki zatražio je hitan prekid izraelskih napada.
Oko dvije tisuće gnjevnih prosvjednika u jordanskom su glavnom gradu Ammanu krenule prema izraelskom veleposlanstvu skandirajući "Bez židovske ambasade na arapskom tlu", nakon čega ih je policija rastjerala koristeći suzavac. Nekoliko prosvjednika pretučeno je i uhićeno. U središtu Ammana je oko 5 tisuća Palestinaca i Jordanaca pozvalo na džihad, nakon što se okupili na prosvjedima koje je sazvala radikalna skupina Muslimanske braće.
28. prosinca jordanski zastupnici zapalili su izraelsku zastavu na zasjedanju parlamenta u znak prosvjeda protiv vojne akcije u pojasu Gaze. Nezavisni zastupnik Halil Atiyeh, nekoliko provladinih i jedan radikalni poslanik zapalili su izraelsku zastavu i potom je izgazili u donjem domu parlamenta tijekom specijalne sjednice, da bi izrazili solidarnost s Palestincima. Nekoliko provladinih poslanika zatražilo je od Jordana da prekine diplomatske veze sa Izraelom i protjera izraelskog ambasadora iz svoje zemlje. Venezueski predsjednik Hugo Chavez snažno je osudio vojnu ofenzivu i pozvao da se "predsjednicima Izraela i SAD-a sudi na Međunarodnom sudu". Bolivijski predsjednik Evo Morales 14. siječnja je objavio da njegova zemlja prekida diplomatske odnose s Izraelom zbog te vojne operacije.
No bilo je i prosvjeda u znak potpore Izraelu. U Tel Avivu skupina studenata prosvjedovalo je za nastavak vojne operacije u Gazi. Češka, koja je tada predsjedala Europskom unijom, je priopćila da Izrael ima pravo braniti se: "U ovome trenutku, s obzirom na proteklih nekoliko dana, mi ovaj korak smatramo obrambenom, a ne ofenzivnom akcijom", rekao je glasnogovornik češkoga predsjedatelja EU-om Jiri Potužnik. Njemačka kancelarka Angela Merkel također je dala potporu Izraelu i dodala kako je "teror sa strane Hamasa potpuno neprihvatljiv". Američki predsjednik Bush stao je na stranu Izraela i za sve optužio Hamas. 7. siječnja 2009. novoizabrani američki predsjednik Barack Obama prekinuo je šutnju te rekao svoje viđenje izraelske ofenzive koja već 11. dan traje u pojasu Gaze. Rekao je kako su veliki gubici civila "izvor njegove duboke zabrinutosti" te pozvao na rješenje izraelsko-palestinskoga sukoba. I Obama će sudjelovati u tome, ali tek nakon što službeno 20. siječnja postane predsjednik Amerike.
Zbog sukoba, odnosi Turske i Izraela su zahladili.
Goldstoneov izvještaj
UN-ova komisija za istraživanje činjenica u Gazi predvođena sucem Richardom Goldstoneom, koja je utvrđena u travnju 2009. sa strane UNHCR-a, objavila je izvještaj u rujnu u kojem tereti i izraelsku vojsku i palestinske militante da su počinili ratne zločine u ratu u Gazi, te predložila da se odgovorni odvedu pred sud. Komisija je preporučila Vijeću sigurnosti da uputi slučaj kršenja međunarodnog prava u ratu u Gazi stalnom Međunarodnom kaznenom sudu (ICC). U listopadu 2009. UN-ovo Vijeće za ljudska prava prihvatilo je izvještaj sa 25 glasova za, 6 protiv te 16 odsutnih tijekom glasovanja. I izraelska vlada i Hamas objavili su da je izvještaj "nepravedan".
Ministar za dijasporu i informiranje Yuli Edelstein izjavio je u siječnju 2010. da Izrael neće osnovati povjerenstvo za istragu navodnih ratnih zločina počinjenih tijekom rata u Gazi prošle zime, dodajući da je Goldstoneov izvještaj "antisemitski".
Kostija
Kostija se može odnositi na
Krouli
Krouli se može odnositi na
Nortonville, Kansas
Nortnvil je grad u američkoj saveznoj državi Kanzas.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 637, što je 17 (2,7 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Konehos
Konehos se može odnositi na
Affoux
Afu je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Rona-Alpi, u departmanu Rona koja pripada prefekturi Vilfranš sir Saon.
Neuromedinski U receptor 1
Neuromedinski U receptor 1 je protein koji je kod ljudi kodiran genom.
Delta (razvrstavanje)
Delta ima više značenja:
Cisterna di Latina, Latina
Cisterna di Latina je naselje u Italiji u provinciji Latina, u regiji Lazio.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 27362 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 85 m.
Zeusov kip u Olimpiji
thumb|right|300px|Statua Zevsa u Olimpiji Još jedno svetsko čudo je bila statua boga Zevsa - vrhovnog boga starih Grka u čiju čast su se održavale Olimpijske igre, a nalazila se na prostoru same Olimpije po kojoj su igre i dobile naziv. U vreme Olimpiskih igara prestajali su ratovi, a atlete iz Male Azije, Sirije, Egipta i Sicilije su dolazili da proslave Olimpijadu i obožavaju svog boga nad bogovima -Zevsa. Statua se nalazila u samom gradu Olimpiji, na zapadnoj obali današnje Grčke, oko 150 km zapadno od Atine.