cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bart (Du)
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 2076 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 540 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 3,84 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 320 metara (maksimalnoj 480 m, a minimalnoj 309 m).
OR7D2
Olfaktorni receptori formiraju interakcije sa molekulima mirisa u nosu, čime se inicira neuronski respons koji izaziva percepciju mirisa. Oni su odgovorni za prepoznavanje i G proteinima posredovanu transdukciju mirisnih signala. Proteini olfaktornih receptora su članovi velike familije G protein spregnutih receptora (GPCR). Poput mnogih receptora za neurotransmitere i hormone, olfaktorni receptori imaju strukturu 7-transmembranskog domena. Oni su kodirani genima sa jednim eksonom. Geni olfaktornih receptora su najveća familija genoma. Nomenklatura gena i proteina olfaktornih receptora je nezavisna od drugih organizama.
Tycho Brahe
mini|desno|250px|Stojerneborg (Zvjezdani dvorac). mini|desno|250px|Mauerquadrant (Tycho Brahe 1598.). mini|desno|250px|Crveni krug u gornjem lijevom kutu prikazuje ostatke Tychove [[supernova|supernove ili SN 1572 (snimljeno Wide-field Infrared Survey Explorer.]]
Lili Lejk
Lili Lejk se može odnositi na
Tycho Brahe
Tycho Brahe (Knudstrup 14. prosinca 1546. - Prag 24. listopada, 1601.), danski astronom i znanstvenik. Za života je bio poznat i kao astrolog i alkemičar.
Tycho Brahe je najveći astronom-praktičar u povijesti. Tokom 20 godina svaku večer je provodio zabilježavajući položaje zvijezda. Uz pomoć njegovog rada Johannes Kepler je pokazao da se planeti gibaju po elipsama, a ne kružnicama.
Biografija
Rođen je 1546. u pokrajini Skåne u Danskoj (danas u Švedskoj) aristokratskoj obitelji. No brigu za njega i njegovo obrazovanje preuzeo je njegov stric – viceadmiral. Mladi Tycho u četrnaestoj godini odlazi na sveučilište u Kopenhagenu. Obitelj je od njega željela stvoriti političara, no na kraju prve godine studija događa se nešto što će usmjeriti njegov životni put na drugu stranu.
Naime, bila je najavljena djelomična pomrčina Sunca i ona se dogodila točno u predviđeno vrijeme. Tycho biva zadivljen preciznošću predviđanja i odmah počinje čitati knjige iz astronomije. Stricu se to nije svidjelo, i tri godine poslije šalje ga u Leipzig. Tamo Brahe i dalje proučava astronomiju te stric diže ruke od njega. Brahe kupuje knjige i instrumente, obilazi sveučilišta u Wurtembergu, Baselu i Augsburgu  te se napokon, s navršenih 26 godina, vraća se u Dansku. U međuvremenu je stric umro te Brahe odlazi živjeti kod ujaka koji je proizvodio papir i staklo te imao alkemijski laboratorij; u njemu se našlo mjesta i za astronomske instrumente. Brahe opisuje svoje instrumente i rezultate mjerenja u publikaciji "De nova stella", koja izlazi 1573. Dvije godine kasnije Brahe obilazi Europu, tražeći povoljnu lokaciju za svoju promatračnicu. Danski kralj Fridrich dodijelio mu je otočić Hven blizu Kopenhagena.
Tamo Brahe uz pomoć, danas nepoznatog, njemačkog arhitekta gradi dvorac koji naziva "Uraniborg". Podrum se sastojao od alkemijskog laboratorija, tiskare i zatvora za neposlušne otočane! U prizemlju je bila biblioteka te sobe za stanovanje, uključujući gostinjske. Sredina prvog kata imala je dvije kraljevske sobe, a sa strane su bile promatračnice. Iznad srednjeg dijela je bilo osam sobica za asistente i studente. Ugrađeni su bili sistem žica i zvonaca, kojim je mogao dozivati suradnike iz ostalih prostorija te cijevi s toplom vodom, koju tada nisu imali ni kraljevi u Louvreu! Pored "Uraniborga" izgrađuje "Stojerneborg" (Zvjezdani dvorac) čije su prostorije bile ispod zemlje, a kupole na površini, što je umanjivalo utjecaj vjetra i ostalih izvora vibracija na mjerenja. Na otoku je čak proizvodio i papir.
Brahe je bio 13. listopada 1601. gost na večeri baruna Rosenberga u Pragu. Kepler precizno objašnjava, kako se dostojanstveni Brahe nije htio ustati kada je trebao otići tamo gdje i car ide pješke. On je, naprotiv, junački nastavio piti. Te noći nastale su komplikacije koje su kulminirale 24. listopada, kada srce velikog astronoma prestaje kucati. Pokopan je veoma svečano u Pragu.
Doprinosi
Svojim sistematskim pristipu Brahe je unaprijedio astronomiju svog vremena s preciznim mjerenjima.
Unaprjeđenje mjerenja
Brahe uvodi inovacije u tri pravca:
Shoshenq C
Shoshenq C bio je najstariji sin egipatskog faraona Osorkona I i Kraljice Maatkare,kćeri Psusennesa II, te služio kao Visoki svećenik Amuna u Tebi za vrijeme očeve vladavine. . Zbog toga je bio najvažniji službenik u Gornjem Egiptu.
Tycho Brahe
Unaprjeđenje mjerenja
Uspoređivanjem sadašnjih mjerenja s Braheovim možemo vidjeti da su njegove greške bile manje od četiri minute! Greška ljudskog oka je oko dvije minute. Brahe to nije znao i mislio je da je greška određena samo instrumentom, tako da je vjerovao da greška određivanja pravca može biti oko 5-10 sekundi.
Shoshenq C
Na mjestu Visokog svećenika Shoshenqa C je naslijedio Iuwlot, još jedan faraonov sin. Shoshenqov sin Harsierse A je, pak, zavladao Gornjim Egiptom kao samostalni kralj.
Tycho Brahe
Glavna mjerenja
Jedna važna serija mjerenja odnosi se na komet iz 1577. Brache primjećuje da se on udaljava od Mjeseca, što se protivi Aristotelovom učenju, i da putanja nije kružna, već ovalna, što se također ne slaže s grčkim dogmama. Brahe je izmjerio položaje 777 zvijezda, i upravo počinjao rad na planetima kad stiže Kepler.
Različite pojave dovodile su do novih ideja. Tako su se znale i duže od godine dana pojaviti zvijezde na mjestu gdje se prije nisu vidjele. Jednu takvu zvijezdu opažao je Brahe 1572. (Tychova supernova ili SN 1572), a drugu Kepler 1604. (Keplerova supernova ili SN 1604). Pojava novih zvijezda (supernova) dokazivala je da i u svijetu zvijezda postoje promjene.
Shoshenq C
Dio egiptologa vjeruje kako su Shoshenq C i faraon Shoshenq II jedna te ista osoba.
Tycho Brahe
Braheov sustav
Brahe nije prihvatio Kopernikov heliocentrični sustav, već je izveo kombinaciju Kopernikova i Ptolomejeva sustava. Sunce je postavio u središte planetnog sustava, ali je Zemlju pritom izuzeo: Sunce se sa svim planetima gibalo oko Zemlje. Zemlja je tako i dalje zamišljena u središtu svijeta. Brahe je smatrao da ima čvrst astronomski dokaz protiv gibanja Zemlje oko Sunca. U slučaju da se Zemlja giba, zvijezde bi morale biti vrlo daleko, jer nikakvim mjerenjima nije se uspio odrediti njihov paralaktički pomak. No ako su veoma daleko, svojom bi veličinom morale nadmašivati veličinu poznatog sustava i udaljenost najdaljeg planeta. Zašto? U vrijeme prije upotrebe teleskopa smatralo se da fizička veličina zvijezda odgovara njihovu sjaju, te da najsjajnije zvijezde imaju kutni promjer od 2' do 3' (lučne ili kutne minute). Uz takve kutne promjere i na velikim udaljenostima one bi zaista poprimile nepojmljive dimenzije!
Lima (razvrstavanje)
Lima se može odnositi na
Pisoliva, Belluno
Pisoliva je naselje u Italiji u provinciji Belluno, u regiji Veneto.
Osorkon II
Osorkonovu je vladavinu karakterizirala izgradnja hramova, kao i nastojanje da se zaustavi širenje Asirije na područja Levanta. Godine 853. pne. Osorkonovi egipatski kontingenti su sudjelovali na strani Izraela i Byblosa u bitci kod Qarqara protiv Asiraca.
Prometno-geografski položaj
Saobraćajno-geografski položaj predstavlja položaj neke tačke ili areala na Zemljinoj površini u odnosu na glavne putne pravce, kako drumske, tako vodene i vazdušne. Najčešće se navodi povoljan saobraćajni položaj Srbije, jer se nalazi na raskrsnici između istoka i zapada.
Polijen iz Lampsaka
Djela koja se pripusuju Polijenu su:
Turističko-geografski položaj
Tursitičko-geografski položaj je prostorni odnos između nekog turističkog lokaliteta, mesta ili regije i posmatrane regije. Može se zasnovati i prema pravcima turističkih kretanja i sl. Prema veličini uticaja možemo razlikovati:
Lokport
Lokport se može odnositi na
Kulturno-geografski položaj
Kulturno-geografski položaj je položaj neke tačke ili areala na Zemljinoj površini u odnosu na najvažnije centre i regije razvoja duhovne kulture, kao i u odnosu na kulturno-istorijske tvorevine različitog značaja. Najbolji primer je položaj prema kolevkama civilizacije - Antička Grčka, Stari Egipat, Stari Rim i dr.
Molden
Molden se može odnositi na
John Atta Mills
John Evans Fiifi Atta Mills (Tarkwa, 21. srpnja 1944. - Accra, 24. srpnja 2012.) je bio ganski pravnik i političar, stručnjak za poreze i sportski dužnosnik koji je od 2009. do svoje smrti, 2012. godine, obnašao dužnost predsjednika Gane. Mills je inaugiriran 7. siječnja 2009. godine nakon što je na izborima prethodne godine pobijedio Nanu Akufo-Addoa, kandidata vodeće stranke. Od 1997. do 2001. bio je potpredsjednik Jerryju Rawlingsu, a neuspjele predsjedničke kandidature imao je 2000. i 2004. kao kandidat Nacionalnog demokratskog kongresa.
Mills je preminuo iznenada, 24. srpnja 2012. godine u Vojnoj bolnici u Accri. Iako se duže vrijeme špekuliralo oko uzroka smrti, Millsov brat, dr. Cadman Mills, obznanio je na sprovodu kako je predsjednik umro od teškog moždanog udara. Sukladno proceduri propisanoj u Ustavu, potpredsjednik John Dramani Mahama je prisegnuo za predsjednika u 20:00 istoga dana. Mills je bio prvi predsjednik Gane koji je preminuo tokom odsluženja mandata.
Ekološko-geografski položaj
Ekološko-geografski položaj je položaj neke tačke ili areala na Zemljinoj površini u odnosu na ekološki nepovoljne regije, mesta prirodnih katastrofa, pravac pružanja zagađenih vazdušnih masa, pravac kretanja zagađenih vodenih tokova i površi itd. Najbolji primer je ekološki položaj država Evrope nakon Černobiljske katastrofe.
Harsierse A
thumb|300px|Sarkofag kralja Harsiesea A
Kralj Hedjkheperre Setepenamun Harsiese ili Harsiese A je staroegipatski princ koji se u doba Dvadeset druge dinastije odmetnuo od vlasti faraona u Tanisu i zavladao kao samostalni kralj u Tebi i Zapadnim oazama Egipta.
Harsierse je bio Shoshenqa C, sina faraona Osorkona I koji je imenovan Visokim svećenikom Amuna u Tebi. Dio egiptologa vejruje da je Harsierse naslijedio svog oca na tom položaju.
Harsierse je bio suparnik faraona Takelota I i Osorkona II. Nakon Harsierseove smrti, Osorkon je preuzeo vlast nad njegovim područjima.
Luksorski hram
right|thumb|200px|Ulaz u Lukorski hram right|thumb|200px|Nakon 3400 godina još uvijek stražari nad hramom koji je sagradio svojim bogovima
Luksorski hram je veliki staroegipatski kompleks hramopva smješten na istočnoj obali rijeke Nil u gradu danas poznatom kao Luxor (drevna Teba) i sagrađen 1400. pne.
Poznat na egipatskom kao ipet resyt ili "južni harem", hran je bio posvećen Tebanskoj trijadi Amuna, Mut i Chonsa, a sagrađen je u doba Novog kraljevstva. U njemu se održavao godišnji Festival Opet, prilikom koga se kultna statua paradirala niz Nil od obližnjeg hrama u Karnaku (ipet-isut) kako bi ostala sa svojom suprugom Mut. Tako su Egipćani slavili plodnost i po tome je hram dobio svoje egipatsko ime.
U popularnoj kulturi
Hram je mjesto radnje u:
Galerija
<Gallery> Datoteka:Egypt.LuxorTemple.06.jpg|Luksorski hram s istočne obale Nila Datoteka:Avenue towards Karnak.JPG|Stotine sfingi su nekoć bile poredane na cesti za obližnji Karnak Datoteka:Sphinx 1.JPG|Dobro očuvana sfinga Datoteka:Egypt.LuxorTemple.05.jpg|Veliki Prvi stub Datoteka:Luxor Temple Obelisk.JPG|Veliki crveni granitni obelisk Datoteka:Luxor temple 2.JPG|Centralni koridor hrama Datoteka:Egypt.LuxorTemple.04.jpg|Islamska džamija kraj faraonskog hrama Datoteka:Luxor_Temple_Sitting_Colossus.jpg|Kolos sjedećeg Ramzesa II u Luksorksom hramu Datoteka:Closeup_Ramesses_II_Colossus.jpg|Kolos izbliza Datoteka:Egypt.LuxorTemple.01.jpg|Amenhotepova kolonada iz peristilskog dvorišta Datoteka:Courtyard Amenhotep III.JPG|Istočna strana peristilskog dvorišta Amenhotep aIII Datoteka:Roman Mural.JPG|Rimska freska u unutrašnjoj komori
Lavington
Lavington se može odnositi na
Franjo Džakula
Franjo Džakula  (Pješivac, Stolac, 1946.) je hrvatski i bosanskohercegovački pjesnik.
Životopis
'''Franjo Džakula, hrvatski književnik Franjo Džakula rođen je 27. studenoga 1946. u Pješivcu, općina Stolac, Bosna i Hercegovina. Godine 1948. donešen je u selo Strizivojnu gdje završava prva četiri razreda osnovne škole, a druga četiri razreda završava u susjednom Vrpolju. Na Pedagoškoj akademiji u Slavonskom Brodu diplomirao je ruski jezik. Gotovo cijeli radni vijek vezan je za Osnovnu školu “Ivan Goran Kovačić“ u Đakovu gdje trenutno obavlja dužnost voditelja Osnovne glazbene škole. Od rane mladosti piše uglavnom poeziju, prevodi s ruskog jezika. Objavio je i nekolicinu kratkih priča u periodičnim časopisima i godišnjacima. Poeziju objavljuje u knjigama tek krajem prošlog stoljeća. U nakladi Matice hrvatske Vinkovci izlazi mu prva knjiga pod imenom Razglednice i pogovorom književnice Vlaste Markasović. Koautor je knjige S dragih nam polja koja je posvećena dolasku Ivana Pavla II. u Đakovo i knjige Dragutin Tadijanović u Đakovu, zajedno s književnikom Mirkom Ćurićem. Samostalno je obradio i uknjižio povijest Osnovne škole “Ivan Goran Kovačić“ Đakovo prigodom pedesete obljetnice. Radove objavljuje u različitim časopisima i periodikama, npr. Republika, Klasje naših ravni, brčanska Riječ, osječka Revija, Vijenac, Hrvatsko slovo itd. O njegovoj poeziji pisali su do sada dr Josip Užarević, dr Stanko Andrić, dr Goran Rem, dr Jakov Sabljić, književnica Božica Zoko…
Colle Spedale, Chieti
Colle Spedale je naselje u Italiji u provinciji Chieti, u regiji Abruzzo.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 84 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 444 m.
Aillon-le-Jeune
Ajon le Žen je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Rona-Alpi, u departmanu Savoja koja pripada prefekturi Šamberi.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 337 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 9 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 34,09 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 850 metara (maksimalnoj 2.040 m, a minimalnoj 877 m).
Chu Ci
Chu Ci, također poznata kao Pjesme Juga ili Pjesme Chua, je antologija kineskih pjesama koje su napisali Qu Yuan i Song Yu u periodu Zaraćenih država kao i njihovi imitatori. Sastoji se od pedeset osam kratkih pjesama i drugih poemea. Chu Ci je druga najstarija zbirka kineske poezije u historiji.
Ladlou
Ladlou se može odnositi na
Leukocit
thumb|[[Eritrociti (lijevo) i leukociti (desno)]]
Leukociti su bijele krvne stanice koje nastaju u koštanoj srži i limfnim čvorovima. Promjer im je 8 – 12 mikrometara. U litri krvi ima ih od 4 – 8x109. Leukociti se razlikuju prema izgledu, zastupljenosti, mjestu nastanka i funkciji.
Broj kod zdravih osoba se kreće od 5-8x109 u 1 cm³ krvi i on se mijenja tijekom različitih fizioloških uvjeta i tijekom starosti.
Uloga leukocita je mnogostruka: fagocitoza je sposobnost da unese bakterije u svoju citoplazmu, da ih probavi i da stvara antitjela, a sekretorna aktivnost je sposobnost leukocita da stvaraju enzime, histamin i heparin.
Asirska vojska
Asirska vojska bila je u središtu svih područja života u Asiriji.
Leukocit
Građa
Oblik leukocita se razlikuje. Svi leukociti periferne krvi su okruglog oblika. Granulasti u citoplazmi imaju specifične granule koje se boje kiselim i baznim bojama, a ima i neutralnih granula. Limfociti su okrugle stanice koje čine ⅓ leukocita periferne krvi. Monociti su najmanje zastupljeni leukociti i jedro im može biti različitog oblika. Veličina leukocita je različita: granulocita je 12-15 mikrona, limfocita oko 10 mikrona, a monocita oko 15-30 mikrona.
HNK Vinkovci
NK Vinkovci je nogometni klub iz Vinkovaca.
Leukocit
Građa
Osnovni dijelovi su citoplazma i jedro. Granulociti mogu biti prema boji: azurofilni-boje se ljubičasto, bazofilni-boje se plavo-crno, eozinofilni-boje se crveno i neutrofilni-boje se svijetlo ružičasto.
Asirska vojska
Asirija je bila bitno vojnička država, a celokupno je državno ustrojstvo bilo usmereno na vojsku i ratovanje. Upravo je zbog toga Asirija kroz vekove mogla biti vodeća politička sila na drevnom Bliskom istoku. Većina podataka koje imamo poticu iz Novoasirskog carstva i to iz njegog kasnog razdoblja. Istoriski izvori ne donose točno brojno stanje asirske vojske, mada je u doba Sargona II. morala brojati nekoliko stotina hiljada vojnika, ali je čitava ta vojska pozivana samo u veće vojne pohode.
HNK Vinkovci
Povijest
Klub je osnovan 1918. godine pod imenom Željezničar. To ime nosio je do 1920. godine, kada se spaja s Cibaliom, te tako djeluje do 1926. godine, kada se taj neprirodni spoj raspada te klub nastavlja djelovati kao Željezničarski amaterski klub ili skraćeno ŽAK. Tijekom Drugoga svijetskog rata klub prestaje s djelovanjem, a 1948. godine ponovno započinje s djelovanjem, ali pod imenom Lokomotiva. Godine 2008. klub mjenja ime u NK Vinkovci. Jedan od najvećih uspjeha kluba nastup je u šesnaestini završnice Kupa maršala Tita u sezoni 1983./84. protiv NK Osijeka, kada su nakon neriješenog rezultata na kraju utakmice (1:1) ispali iz daljnjeg natjecanja nakon izvođenja jedanaesteraca (6:7).
Leukocit
Vrste leukocita
Postoje tri glavne vrste leukocita:
Asirska vojska
Ustrojstvo asirske vojske
thumb|desno|150px|Pločica od terracotte s opisom osmog vojnog pohoda [[Sargon II|Sargona II. protiv zemlje Urartu; Ašur 714. pne.]] U vojnom ustrojstvu postojala je stroga hijerarhija koja je bila usko povezana s civilnom upravom carstva. Kralj je bio vrhovni zapovjednik vojske, a njemu neposredno podređen bio je vojskovođa (akadski: tartan).
HNK Vinkovci
Povijest
Trenutačno se natječe se u 2. ŽNL Vukovarsko-srijemskoj Nogometnog središta Vinkovci
Leukocit
Stvaranje leukocita
Životni vijek leukocita je različit. Neki leukociti koji nastaju u koštanoj srži ostaju tamo pohranjeni dok za njima ne nastane potreba. Npr. granulociti nakon što dospiju u krv žive još oko 5 dana. Glavna zadaća leukocita je obrana organizma od stranih, opasnih napadača. To su prvenstveno mikroorganizmi, ali i mnoge otrovne tvari.
Granulociti se stvaraju u jetri kod ploda, a kod djece i zdravih osoba u koštanoj srži, limfocitne se stvaraju u slezini a u manjim količinama u koštanoj srži, a monociti se stvaraju u koštanoj srži.
Asirska vojska
Ustrojstvo asirske vojske
Vojska je bila podijeljena na jedinice različitih vrsta i veličina, no temeljna je jedinica bila »četa« (kisru) od pedeset vojnika. Četu je vodio pedesetnik (rab kisri ili rab hanše). Četa se potom dijelila na desetine. Časnici su nositi žezlo kao znak vlasti.
Sastav asirske vojske
Najveći dio asirske vojske činilo je pješaštvo, no postojale su i manje jedinice konjice, kočija i građevinske podrške.
Pješaštvo
Pješaštvo je bilo naoružano kopljima, lukovima, praćkama, bodežima, mačevima, buzdovanima i ratnim sjekirama, a kao zaštita služili su im raznovrsni štitovi. Unutar pješaštva posebnu su skupinu činili streličari. Svaki je od njih bio opremljen vlastitim tobolcem sa strelicama, te lukom čija je dužina bila otprilike jednaka visini čovjeka. Streličari su djelovali u skupinama od tri borca. Uz samoga streličara, tu je bio i kopljonoša koji ga je trebao štititi, te štitonoša koji je trebao štititi svu trojicu.
Kočije
Lagane kočije s konjskom vučom donijeli su sredinom 2. tisućljeća pne. na područje Plodnog polumjeseca Indoeuropljani. Zbog svoje velike učinkovitosti, kočije su vrlo brzo postale sastavnim dijelom asirske vojske. Kroz sljedeća stoljeća, poboljšavan je njihov oblik, a s njime i učinkovitost, premda je u osnovi kočija ostajala uvijek isto vozilo s dva kotača, s otvorenim stražnjim dijelom, te s jednim ili dva konja za vuču. U 9. stoljeću pne. na svakoj je kočiji bio kočijaš i streličar, a kasnije im je pridodan jedan ili dvojica štitonoša. Luk streličara na kočiji bio je znatno manji od onoga streličara u pješaštvu.
Konjica
Konjica je na Bliskom istoku uvedena tek u 1. tisućljeću pne., a s njome je asirska vojska bitno dobila na pokretljivosti. Konjica je, zajedno s kočijama, predstavljala elitni dio vojske. Svaki je konjanik bio opremljen malim lukom i kratkim mačem. U 9. stoljeću pne. obično je istoga konja uzjahivao i štitonoša, radi obrane konjanika i držanja uzda dok je konjanik ciljao. Nakon 9. stoljeća pne. ovaj štitonoša ponovno nestaje.
Vrste vojnika
U doba Sargona II. i njegovih nasljednika postojale su tri osnovne vrste vojnika: trajni profesionalni vojnici, ljudstvo koje izvršava svoju obvezu ilku, te dodatni vojnici pozvani za točno određene pohode.
Podizanje vojske bila je odgovornost pedesetnika, a svaki je od njih pod svojim nadzorom imao određeni broj naselja odakle je pozivao ljudstvo. Sâm pedesetnik bio je odgovoran upravitelju provincije.
Ratna strategija
Slabo je poznata ratna strategija asirske vojske u 2. tisućljeću pne., no u 9. st. pne., s kraljevanjem Ašur-nasir-pala II. asirsko vođenje ratova postalo je izuzetno dobro organizirano. Poznato je da su u to doba iza svakog vojnog pohoda postojali opsežni planovi. Ašur-nasir-pal II., Šalmanasar III. i njihovi nasljednici pažljivo su proučavali dugoročne vojne i političke ciljeve, prije nego su se upustili u vojni pohod.
Početak pohoda
Asirski je vojni pohod obično počinjao u proljeće, neposredno nakon prestanka zimskih kiša. Glavnina se vojske skupila na unaprijed određenom mjestu, koje nije uvijek morala biti i prijestolnica carstva. Ovdje je kralj pregledao jedinice, a svećenici su obavili potrebne obrede.
Dok je napredovala, pred vojskom su išli stjegonoše, a uz njih svećenici i kralj s osobnom stražom. Za njima su redom išle kočije, potom konjica, pješaštvo i pozadina. Vojsci su se pridruživale jedinice putem kojim je prolazila. Vojska je sa sobom nosila zalihe hrane, većinom sastavljene od ječma, a dijelile su se u dnevnim obrocima. Ipak, prehranjivali su se uglavnom od plodova zemlje kroz koju su prolazili.
Geopolitički položaj
Geopolitički položaj je tesno vezan uz politički i vojni položaj, ali ima šire značenje. Osim što predstavlja položaj u odnosu na centre svetske političke i vojne moći, vezuje se i za odnos prema verskim i drugim organizacijama, ekonomskim partnerstvima i sl.
Asirska vojska
Načini borbe
Asirska borbena strategija uključivala je izravne bitke, opsadno ratovanje i psihološki rat.
Izravne bitke
U izravnim bitkama vodila se borba prsa o prsa među pješaštvom koje su pokrivali streličari, kočije i konjica. Posebna taktika, što ju je asirska vojska povremeno koristila, bili su noćni napadi, potom gradnja brana na rijekama kako bi se poplavio neprijateljski logor, te zauzimanje položaja kojim se neprijatelju sprječavao pristup izvorima vode. Glavni cilj svake bitke bilo je ubijanje ili zarobljivanje neprijateljskog vođe, što je bio neposredni znak pobjede.
Opsadni i psihološki rat
Asirci su bili osobito uspješni u opsadnom ratovanju, u kojem su izuzetno dobro razvili tehniku, koju će preuzeti i kasnije carske vojske, pa i ona Rimskoga Carstva. Budući da su opsade mogle biti vrlo dugotrajne i skupe, obično se prvo počinjalo s psihološkim ratom kako bi uvjerili stanovništvo da se bez borbe preda. Jedan od načina bio je i taj da, nakon okruživanja grada, jedan od viših asirskih časnika priđe pod zidine grada i počne nagovarati stanovništvo na predaju. Govorili su jezikom toga stanovništva, pružali im razloge zašto bi im bilo bolje da se suprotstave svojim vođama, otvore vrata grada i predaju ga Asircima. U tom bi im slučaju bilo obećano bolje postupanje.
Ukoliko takva psihološka taktika nije bila uspješna, metode su se drastično mijenjale. Izabiran je jedan od gradova na području koje se željelo osvojiti, a nakon pobjede, narod je ubijan, sakaćen, a kuće i grad spaljeni su do temelja. Žrtvama je derana koža, a njihova osakaćena tijela izložena su pred zidinama grada. Vijest o tome vrlo se brzo širila i unosila strah.
Iseljavanje stanovništva
Iseljavanje mjesnog stanovništva na osvojenim područjima bilo je također dio ratne taktike. Stanovništvo je preseljavano na područja koja su mu bila u potpunosti nepoznata, čime se onemogućavalo pobune i ustanke protiv asirske vlasti. Usto, ovi su iseljenici ponekad korišteni u građevinskim radovima prilikom obnove asirskih gradova ili u obrađivanju dotad neobrađene zemlje. Nakon uspješnog pohoda, zarobljenici i plijen provedeni su ulicama asirskih gradova, a kralj je prolazio u povorci na kočiji, dok su za njim u lancima išli pokoreni vladari i plemstvo.
Lewis, Kansas
Luis je grad u američkoj saveznoj državi Kanzas.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 451, što je 35 (-7,2 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Lindon
Lindon se može odnositi na
1039
Godina 1039. (MXXXIX) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru.
Geografski položaj
Geografski položaj je položaj neke točke ili areala Zemljine površine u odnosu na teritorije i objekte koji se nalaze van tog mjesta ili areala. Geografski položaj je složen sistem pojmova koji obuhvaća:
Inženjerijska bojna GOMBR
Inženjerijska bojna Gardijske oklopno-mehanizirane brigade postrojba je Hrvatske kopnene vojske, ustrojena 2008. godine i gotovo 90 posto njezinih pripadnika dolazi iz nekadašnje 30. inženjerijske brigade i Inženjerijske satnije 3. GOMBR-a.
Težišna zadaća inženjerijskih postrojbi jest provođenje građevinsko-inženjerijskih radova. Osim izgradnje objekata za vojne potrebe, uređenja poligona i drugih vojnih objekata, inženjerija provodi i aktivnosti koje su od velikog značenja za civilnu zajednicu.
Postrojba je stacionirana u vojarni "Bosut" u Vinkovcima, a često su i na više terena istodobno, pa je u takvim uvjetima rada specifičan i način zapovijedanja i način vođenja postrojbe.
Inženjerijska bojna se inače sastoji od inženjerijske i pionirske satnije, te tri samostalna voda, i to voda za premoštavanje te logističkog i zapovjednog voda.
Nizzolino, Verbano-Cusio-Ossola
Nizzolino je naselje u Italiji u provinciji Verbano-Cusio-Ossola, u regiji Piemonte.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 21 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 251 m.
Linvud
Linvud se može odnositi na
Fayetteville, Tennessee
Fejetvil je grad u američkoj saveznoj državi Tenesi.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 6.827, što je 167 (-2,4 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
John Agyekum Kufuor
John Kofi Agyekum Kufuor (Kumasi, 8. prosinca 1938.) je ganski političar i advokat koji je od 2001. do 2009. obnašao dužnost predsjednika Gane, a od 2007. do 2008. i predsjednika Afričke unije. Njegova pobjeda nad Johnom Attom Millsom na izborima nakon što je Jerry Rawlings odstupio s mjesta predsjednika predstavljala je prvu mirnu tranziciju vlasti nakon sticanja nezavisnosti Gane 1957. godine.
Kufuor je svoju političku karijeru proveo u liberalno-demokratskim strankama u Gani. Ranije, bio je ministar u vladi premijera Kofija Abrefe Busije. Tokom razdoblja Četvrte Republike, Kufuor se prvi puta kandidirao 1996. godine, a pobjede je odnio 2000. i 2004. godine. Nakon odsluženja dva mandata, 2008. godine nije imao pravo kandidirati se i za treći mandat. Naslijedio ga je John Atta Mills.
Litl Jork
Litl Jork se može odnositi na
Cocurès
Kokire je naselje i opština u južnoj Francuskoj u regionu Langdok-Rusijon, u departmanu Lozer koja pripada prefekturi Florak.
Litlton
Litlton se može odnositi na
Longvju
Longvju se može odnositi na
Unsuri
Abul Qasim Hasan Unsuri Balkhi (u. 1039/1040) bio je perzijski pjesnik rodom iz Balkha u današnjem Afganistanu. Njegov talent ga je učinio miljenikom vladara u današnjem Iranu koji su mu dali službenu titulu Malik-us Shu'ara ("Kralj pjesnika"). Njegov Divan ili zbirka se sastojao od 30.000 dvostihova, od kojih je do danas očuvano samo njih 2500.
Long Krik
Long Krik se može odnositi na
Nicolò Contarini
Nicolò Contarini (Venecija, 26. septembar 1553. - Venecija, 2. april 1631.) bio je 97 mletački dužd koji je vladao od 18. januara 1630. do svoje smrti.
Biografija
Nicolò je po očevoj liniji bio iz poznate i bogate venecijanske porodice Contarini, koja je dala čak osam duždeva, puno diplomata i visokih crkvenih prelata, a i majka Giovanna bila je isto tako iz moćne dinastije - Morosini. Otac - Zan Gabriel di Nicolò, umro je 1572. još dok je bio mladić, studirao je filozofiju na Univerzitetu u Padovi i postao pravi intelektualac i literat (napisao je nekoliko knjiga).
Nakon studija radio je brojne poslove mletačkoj administraciji i prošao sve njezine instance od Velikog vijeća, Savjeta umoljenih do Savjeta desetorice, a u par navrata bio je providur u Furlaniji. U politici je bio je simpatizer struje Leonarda Donà, ali je zbog svoje nepristranosti u vođenju javnih poslova, vrlo brzo stekao je ugled - objektivnog i racionalnog političara. Za vrijeme frakcijskih borbi između pristaša dužda Giovannija Cornera i Ranierija Zena koje su zahvatile Mletačku Republiku krajem 1629., Nicolò Contarini bio je kritički raspoložen prema - Corneru, ali nikad previše ekstreman u svom protivljenju, tako da su ga i Cornarove pristalice cijenile i respektirale.
Nakon smrti Cornera, kod izbora za novog dužda, nakon više krugova glasanja i burnih rasprava dviju oštro suprostavljenih strana, pristalica starog dužda Cornera i njegovih protivnika okupljenih oko Raniera Zena - konačno je 18. januara 1630. izabran Nicolò Contarini kao kompromisni kandidat.
Njegova vladavina počela je loše, jer je u maju 1630. mletačka vojska poražena u odlučujućoj bitci Rata za mantovsko naslijeđe kod Valeggija, nakon koje je Nicolò bio prisiljen potpisati ponižavajući mirovni sporazum u Regensburgu u oktobru 1630.
Tako je njegova kratka vladavina ostala je upamćena po crkvi Santa Maria della Salute čija je izgradnja počela 25. marta 1631., nekoliko dana prije nego što je umro.
Lupinin
Lupinin je organsko jedinjenje, koje sadrži 10 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 169,264 Da.
Lorejn
Lorejn se može odnositi na
OR7G1
Olfaktorni receptor 7G1 je protein koji je kod ljudi kodiran OR7G1 genom.
Olfaktorni receptori formiraju interakcije sa molekulima mirisa u nosu, čime se inicira neuronski respons koji izaziva percepciju mirisa. Oni su odgovorni za prepoznavanje i G proteinima posredovanu transdukciju mirisnih signala. Proteini olfaktornih receptora su članovi velike familije G protein spregnutih receptora (GPCR). Poput mnogih receptora za neurotransmitere i hormone, olfaktorni receptori imaju strukturu 7-transmembranskog domena. Oni su kodirani genima sa jednim eksonom. Geni olfaktornih receptora su najveća familija genoma. Nomenklatura gena i proteina olfaktornih receptora je nezavisna od drugih organizama.
Linkolnšir
Linkolnšir se može odnositi na
Rocky River, Ohio
Roki River je grad u američkoj saveznoj državi Ohajo.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 20.213, što je 522 (-2,5 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Lindenherst
Lindenherst se može odnositi na
Mirko Filipović
! colspan="4" | Natjecatelj za 🇭🇷 HRV Hrvatsku
Mirko "Cro Cop" Filipović (Vinkovci, 10. rujna 1974. ), bivši hrvatski boksač, kickboksač, K-1 borac, te borac mješovitih borilačkih vještina (engl. Mixed Martial Arts, MMA). Visok 188 cm i težak 103 kg. Trenutačno (15. veljače 2011.), Mirko ima 27 pobjeda (20 nokauta, 4 predaje, 3 sudačke odluke), 9 poraza (4 nokauta, 2 predaje, 3 sudačke odluke), 2 neodlučene borbe i 1 nevažeću borbu.
2006. je osvojio Prideov Grand Prix, a u 2007. je potpisao za UFC. 30. listopada 2011. je prekinuo svoju MMA karijeru i vraća se u K-1. Svoj dječački san ostvario je 2013. kada je pred svojom publikom u zagrebačkoj Areni Zagreb osvojio K-1 World Grand Prix i time je postao tek 2. čovjek koji drži naslove u K-1 i MMA-u. 2014. osvaja IGF pojas prvaka pobijedivši bivšeg olimpijskog pobjednika u judu, Satoshija Ishiija, s kojim je kasnije postao dobar prijatelj i trening partner.
Zbog zdravstvenih se razloga 1. ožujka 2019. oprašta od svijeta borilačkih sportova.
Najpoznatiji je po sjajnoj borbi nogama, te svom lijevom high-kicku kojim često nokautira suparnike. Također se bavi i nogometom, igrajući (vrlo rijetko) za hrvatskog nogometnog prvoligaša Cibaliju iz Vinkovaca. Živi sa ženom i sinom u Zagrebu.
Svoju kickboxing karijeru započeo je 1996., nasljeđujući Branka Cikatića. U to vrijeme radio je u hrvatskoj specijalnoj policiji, i to u elitnoj anti-terorističkoj jedinici Lučko (ATJ Lučko). Mirko je dao otkaz u policiji 2003.g., sada je rezervist MUP-a, no kako kaže, srce ga vuče u specijalnu policiju i jednoga će se dana, kada mu završi saborski mandat vratiti u policiju. Otuda mu i nadimak Cro Cop (hrv. policajac). Prije tog naziva borio se par puta i pod imenom "Tigar".
Filipović duguje svoj uspjeh u MMA-u u kombinaciji elitne razine kickboxinga i gotovo savršenu obranu od rušenja, što ga čini jednim od najopasnijih udarača u MMA povijesti i prototip je za moderne borce sličnog stila. Mirkov trademark potez bio je njegov munjevito brz udarac lijevom nogom glavu (highkick), nakon što je slavno opisao svoje udarce kao "Desna noga, bolnica;. Lijeva noga, groblje". Njegova ostavština ostaje kao istinska legenda u mješovitim borilačkim vještinama, i jedan od najvećih teškaša u povijesti mješovitih borilačkih vještina i kickboxinga.
Životopis
Mirko Filipović rodio se 10. rujna 1974. godine u Vinkovcima. Osnovnu školu završio je 1989. godine u Privlaci. Gimnaziju u Vinkovcima upisuje iste godine, a za vrijeme Domovinskog rata treći razred završava u Varaždinu. Četvrti razred završava u svojoj matičnoj gimnaziji u Vinkovcima, gdje je 1993. godine maturirao s vrlo dobrim uspjehom. Nakon završene gimnazije odlazi u Zagreb gdje upisuje Policijsku akademiju. U to vrijeme trenira razne borilačke sportove i sudjeluje na brojnim natjecanjima u zemlji i Europi.
OR7D4
Olfaktorni receptor 7D4 je protein koji je kod ljudi kodiran OR7D4 genom.
Mirko Filipović
Životopis
Nakon završene akademije postaje člana anti-terorističke jedinice Lučko (ATJ Lučko). Kako se sve više okretao sportu gdje je postizao sve bolje rezultate, početkom 2000. godine sporazumnim ugovorom odlazi iz Ministarstva unutarnjih poslova RH. Nakon toga prelazi u profesionalne borce ultimate fighta i započinje svoju uspješnu karijeru.
Karate
Malo je poznato da je Mirko za svog kratkotrajnog boravka u Varaždinu, trenirao karate, kod trenera Gorana Cerovečkog, no nakon toga ubrzo prelazi na boks.
Boks
Mnogima nije poznat podatak da se Mirko Filipović prvotno uspješno borio u amaterskom boksu, ostvarivši izvrstan omjer pobjeda i poraza(izuzev boks meča sa Jasminom Sejdinovićem). Od tog razdoblja ostala mu je vrhunska boksačka vještina, kojom je kasnije odskakao od ostalih boraca u kick-boksu i u K-1, odnosno na koncu i u mješovitim borilačkim vještinama.
1997. je godine sudjelovao kao hrvatski reprezentativac u superteškoj kategoriji na svjetskom prvenstvu u amaterskom boksu u Budimpešti. Izgubio je u šesnaestini završnice od Rusa Alekseja Lezina (onda još branitelja naslova svjetskog prvaka iz 1995., kad je u završnici pobijedio Vitalija Klička ) na bodove 12:4. Kuriozitet je da su na tom prvenstvu u nižim kategorijama nastupili kasniji profesionalni svjetski prvaci Stjepan Božić (do 75 kg), Stipe Drviš (do 81 kg) te bivši i kasniji legendarni superteškaši, svjetski prvaci Ruslan Čagajev i Felix Savon u teškoj i Sergej Ljahovič u superteškoj.
K-1
1996., 21-godišnji Mirko Filipović nastupio je na K-1 Grand Prix turniru. Prvo je pobijedio prošlogodišnjeg finalista, Jerome Le Bannera, no, zatim biva poražen od poznatog Ernesta Hoosta. Ponovno se vratio za 3 godine porazivši Britanca Ricky "Tank" Nicholsona, no onda je izgubio od Švicarca Xhavit Bajramija. Poslije toga dobio je pozivnicu za međunarodni turnir gdje je iznenadio cijeli svijet porazivši K-1 borca Mikea Bernarda u jednoj od ponajboljih K-1 borbi dotad. Nakon Bernarda, Mirko je porazio i japansku zvijezdu Musashija te australskog karate borca Sam Greca, dok ga iste večeri nije opet porazio Ernesto Hoost. Jedan od uzroka tog poraza je slomljeno rebro iz prijašnjih borbi.
Nakon toga je nastavio sa pobjedama na K-1 turnirima. Pobjeđivao je poznate borce kao što su Peter Aerts, Mark Hunt i Remy Bonjasky. Postao je prvi borac koji je nokautom ( nakon 86 sekundi ) pobijedio gorostasnog Bob Sappa zvanog "Zvijer". 2000. je pobijedio karate borca Glaube Feitosu i boksača Hiromi Amadu kako bi se plasirao u finale Nagoya Grand Prix turnira. Tamo mu se osvetio Mike Bernardo, a Mirko je opet u tu borbu ušao ozlijeđen; šepajući je ušao u ring. Bernardo je, naravno, ciljao upravo tu nogu. Zbog tog poteza postao je obožavan u Japanu. Kao finalist je odmah nastupio među najboljih 8 na Grand Prix turniru 2000., no opet ga je pobijedio Hoost. 2001. iznenađujuće ga je nokautirao Kanađanin Michael McDonald već u prvoj rundi. Nakon toga krenuo je u PRIDE turnire.
PRIDE FC
2001. Cro Cop je prešao u PRIDE, nezadovoljan svojom plaćom kao K-1 borac. Godinu kasnije je napustio posao policajca u Alphi kako bi se koncentrirao na PRIDE turnire. Od tada bilježi sjajne pobjede nad Markom Huntom, ožujka 2002. jednoglasnom odlukom sudaca, Remyem Bonjaskym srpnja iste godine, te nad Bob Sappom travnja 2003. nokautom u prvoj rundi (sve po pravilima K-1).
Silne te pobjede dovele su ga do šanse da se za naslov prvaka obračuna sa poznatim "Minotaurom" studenog 2003. U toj borbi prvu rundu bio je na nogama i time, jasno, bio bolji protivnik. Ipak, protivnik ga je pobijedio u drugoj rundi nakon poluge na ruci. Nakon te borbe je priznao da je bio previše samouvjeren u sebe protiv Minotaura.
Cro Cop je u međuvremenu uporno tražio od PRIDEa da mu dopuste borbu sa prvakom Fedorom Emelijanenkom. Nakon Randelmana je ostvario 6 pobjeda za redom, uključujući nokaut nad Aleksandrom Emelijanenkom, bratom prvaka Fedora, te je dobio priliku suprotstaviti se ruskom borcu. Protiv Fedora se borio 28. kolovoza 2005. Nakon 3 runde Mirko je ipak izgubio jednoglasnom odlukom sudaca. Po mnogima, najbolji borac na svijetu ikad, Fedor Emejlijanenko, kazao je kako mu je Filipović bio dosad najteži protivnik. Filipović je za poraz okrivio vremensku razliku i probleme sa spavanjem.
Već 23. listopada 2005. Mirko je bio u ringu. Ovaj put sa Joshom Barnettom. Nakon 3 runde, pobijedio je jednoglasnom odlukom sudaca.
Filipović je 31. prosinca 2005. poražen je od Marka Hunta odlukom sudaca, koji su samoanskog borca smatrali agresivnijim. Ovaj meč obilježilo je i Mirkovo nošenje tenisica, što je bio presedan, budući da se on uvijek bori bos. Dovelo je to do vjerovanja da je zadobio ozljedu stopala prije borbe. Mirko takvo što nije nikad priznao. Također je bilo priče o njegovom umoru, te mu je savjetovano da se odmori prije sljedećih borbi.
5. svibnja 2006. Mirko je opet nastupio na PRIDE turnirima. Prva borba bila je sa Ikuhisa Minowom, profesionalnim hrvačem i majstorom mnogih borilačkih vještina. Mirko ga je, ipak, porazio nakon minutu i 10 sekundi. 1. srpnja 2006. porazio je osvjača zlatne medalje u judu na olimpijskim igrama 1992., Hidehiko Yoshidu. Hrvatski borac porazio ga je snažnim udarcima nogom od kojih Japanac više nije mogao stajati na nogama.
10. rujna 2006. Mirko je osvojio Grand Prix turnir brutalno nokautirajući Wanderleija Silvu, najomraženijeg mu suparnika, s kojim je već dugo na ratnoj nozi, te u finalu i Josha Barnetta.
UFC
Nakon nekog vremena počele su kružiti priče o njegovom prelasku iz PRIDEa u američki UFC, tj. Ultimate Fighting Championship. Pretposljednjeg dana 2006. potvrdio je te priče te ubrzo potpisao ugovor koji ga obvezuje na 6 borbi. U prvoj borbi, 3. veljače u Las Vegasu, tehničkim nokautom je nakon 4 minute pobijedio Eddieja Sancheza.
Tu borbu je izgubio. Nakon dugog početnog odmjeravanja bez akcije, Gonzaga ruši Mirka na pod i skoro cijelu rundu Mirko provodi na podu u podređenom položaju, primivši mnoštvo udaraca laktom u glavu za koje nije imao pripremljenu obranu. Nakon što je sudac podigao borce na noge zbog "usporenosti" borbe, očekivao se skori kraj runde. Međutim, Gonzaga je hineći middle kick odvratio Mirkov blok prema trupu i izveo snažan desni high kick u sljepoočnicu. Borba je završila teškim nokautom u 4. minuti i 51. sekundi 1. runde.
Nakon te borbe Mirkova slijedeća borba pod UFC-om, održala se 8. rujna 2007 na UFC-u 75 protiv francuskog kickboksača Chieck Konga. Mirko je i tu borbu izgubio jednoglasnom odlukom sudaca. Nakon borbe Mirko je izjavio da je tokom borbe slomio rebra te primio 3 zabranjena udarca u genitalije, što ga je naposlijetku koštalo snage za povratak u borbu. Mirko se za tu boru pripremao sa bivšim K-1 suparnikom, Remy Bonjaskyem, i Gilbert Yvelom te Abu Dhabi Combat Club grapling prvakom Dean Listerom. Za tu borbu glavni Mirkov trener bio Ivan "Hydro" Hippolyte. Kojeg je nakon te borbe zamijenio Marijanom Žižanovićem kojeg je kasnije opet zamijenio Hippolyte.
DREAM FC
Na pitanje hrvatskom borcu o trenutnom stanju Mirkovog ugovora s UFC-om i da li će ometati njegovo sudjelovanje u 'Dream' događajima, Dream producent i frontman Keiichi Sasahara, rekao je, "iako ne mogu dijeliti određene detalje o njegovom ugovoru, neće biti nikakvih predvidivih problema koji iz tog proizlaze ".
Filipović je dao nejasan odgovor na pitanje vezano uz svoju karijeru, objašnjavajući i spominjući svoju namjeru da se vraća u UFC negdje u skoroj budućnosti.
"Pa, kao što svi znate, imao sam loše razdoblje u karijeri i moje zadnje dvije borbe u UFC-u sam izgubio", rekao je Filipović. "Ne želim da itko misli da sam pobjegao iz UFC-a, ali ja sam puno razmišljao o tome kako nastaviti svoju karijeru, i mislim da u ovom trenutku, mislim da je DREAM pravo mjesto za mene. "
"A i nikada se nisam volio boriti u kavezu. Uvijek sam volio boriti se u ringu. Druga stvar je da sam volio borbe u Japanu. Japan je kao moj drugi dom, osjećam kao da sam doma u Japanu. Svi ti razlozi su me doveli ovdje, a ja sam vrlo sretan što ću se boriti ovdje u Japanu. ali, naravno, jedan dan, ne znam kada, ali svakako ću se vratiti u UFC pokazati da je to samo loše razdoblje za mene. Sada sam potpuno sam se oporavio, fizički i psihički, mentalno najvažnije ".
Povratak u K-1
Početkom 2012. godine, Mirko je najavio da bi se nakon ispunjenja obaveza iz ugovora s UFC-om želio vratiti svojim početcima, točnije u K-1 svijet. Nakon poraza od Roya Nelsona Mirko je to i napravio te se povukao iz MMA svijeta i vratio se u K-1 na priredbi Cro Cop Final Fight u ožujku 2012., gdje je upisao pobjedu protiv Raya Sefa jednoglasnom odlukom sudaca. U svibnju 2012. godine, Mirko sudjeluje na priredbi K-1 održanoj u Madridu gdje je tehnički nokautirao Lorena Javiera Jorgea. 14. listopada 2012. pobijedio je u kvalifikacijama za završni turnir K-1 Amerikanca Randyja Blakea.
Na završnom je turniru K-1 za 2012. godinu, koji se održao 15. ožujka 2013., pobijedio je Amerikanca Jarrella Millera, dotad neporaženog u kickboksu, Ukrajinca Pavla Žuravljova (Павло Журавльов) i u završnoj borbi Surinamca Ismaela Londta, odradivši sve runde u svim borbama. Tako je postao drugi Hrvat koji je osvojio K-1, 20 godina nakon što je to uspjelo Branku Cikatiću. U njegovom je kutu te večeri bio i Stipe Drviš.
Politička karijera
Mjeseca studenog 2003. Filipović se kandidirao za Sabor na listi SDP-a (no nije član), u čemu je i uspio. Borio se za veće financiranje policije, no, uskoro je istupio iz politike. Kasnije je tvrdio kako nije imao dovoljno veza unutar političkih krugova, te je njegov trud time bio uzaludan." Ja sam najveca prevara u borilackom sportu" izjava Mirka Filipovica
Izvidnička satnija GOMBR
Izvidnička satnija GOMBR je satnija gardijske oklopno mehanizirane brigade.
Kao i ostale samostalne satnije GOMBR-a, Izvidnička satnija smještena je u vojarni "Bosut" u Vinkovcima iako su zapravo najčešće na vojnom poligonu "Gašinci", gdje provode najveći dio praktične obuke. Satnija je ustrojena od izvidničkih postrojbi nekadašnje 2., 3., 5. i 7. gardijske brigade. Zapovjedni kadar najvećim dijelom čine časnici i dočasnici s iskustvom iz Domovinskog rata a postrojba je dobrim dijelom pomlađena tijekom posljednjeg preustroja.
Socijalna geografija
Društvena ili socijalna geografija proučava kako društvo utječe na geografska obilježja i kako faktori okoline utječu na društvo. Pitanja u području socijalne geografije mogu uključivati proučavanje ruralnog ili urbanog egzodusa te proizvode li niskorastući razvoji različiti tip dnevnog života nego što to čine utvrđeni blokovi.
Opšta geografija
Opšta geografija je deo geografije koji izučava geografski omotač u najopštijim zakonima njegovog sastava, strukture i razvoja. Opšta geografija predstavlja sintezu između fizičke geografije i društvene geografije, tj. povezuje znanja jedne i duge oblasti u jedinstvenu celinu.
Allenjoie
Alanžoa je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Franš-Konte, u departmanu Du koja pripada prefekturi Monbelijar.
Taika reforme
Taika Reforme (大化の改新) je naziv za skup doktrina koju je u Japanu, odnosno službenu ideologiju koju je godine 645. u Japanu uspostavio tadašnji car Kōtoku (孝徳天皇 Kōtoku-tennō). Riječ je o ukazima napisanima nedugo nakon smrti uglednog državnika princa Shotokua i puča u kome je likvidiran dotada dominantni Klan Soga (蘇我氏 Soga no uji). Krunski princ Naka no Ōe (koji će kasnije zavladati Emperor Tenji), njegov suradnik Nakatomi no Kamatari te car Kōtoku su zajedno radili na detaljima reformu. Car Kōtoku je zbog toga svoju vladavinu proglasio erom "Taika" (大化) ili "Velike reforme".
Lajl
Lajl se može odnositi na
Taika reforme
Reforme su započele sa agrarnom reformom, temeljenom na konfucijanskim idejama i filozofijom iz susjedne Kine, ali je njihov cilj bila veća centralizacija države i jačanje carskog dvora, i to kineskom modelu. Zbog toga su u Kinu poslani diplomati i nadareni učenici kako bi stekli što je moguće više znanja o oblastima kao što su kinesko pismo, književnost, religija i arhitektura, pa čak i načinu prehrane Kineza. Efekti Taika reformi su bili dalekosežni, pa se i danas mogu vidjeti u japanskoj kulturi i načinu života.
Ambovombe
Ambovombe je grad na jugu Madagaskara od 63 032 stanovnika u Provinciji Toliara, administrativni centar Regije Androi i Distinkta Ambovombe Androi. Većina stanovnika skoro 100 % su pripadnici malgaškog naroda Antandroi.
OR7G2
Olfaktorni receptor 7G2 je protein koji je kod ljudi kodiran OR7G2 genom.
Ambovombe
Historija
Za francuske uprave izgrađen je veliki broj betonskih bunara, tako je grad i dobio ime, jer na malagaškom njegovo ime znači mjesto mnogih bunara
Ambovombe i cijelu Regiju Androi pogodila je 1942., velika suša koja je uzrokovalo glad, od koje je pomrlo hiljade ljudi. Velika poplava zbog ciklona pogodila je Ambovombe 1951., tad je teško oštećena državna cesta broj 13, a brojni stanovnici ostali su bez domova. U Ambovombu je 1971., osnovan pokret - MONIMA za borbu protiv regionalne neravnoteže, i ekonomske i fizičke izolacije juga, koji je poveo i oružani ustanak koji je nasilno ugušen, a njegove vođe pobijene ili deportirane Od 1986., zbog teške ekonomske situacije u okolnim selima pojačalo se naseljavanje u grad, tad je izgrađeno puno divljih kvartova po periferiji. Ambovombe je 1991. - 1992., ponovno pogodila velika glad, uzrokovna velikom sušom i jakim vjetrovima koji su stvorili velike pješčane dine oko grada, i smanjili ionako malo obradivih količina tla, tad je intervenirala madagaskarska vlada i UN - ova organizacija Svetski program za hranu (WFP) organiziravši pomoć stanovništvu. Ambovombe je 1994., pogodio uragan Geralda, koji je uzrokovao velike poplave.
U Ambovombeu se održava svake godine krajem oktobra - Muzički festival Androi, na kojem se okupe brojni sudionici i gledaoci iz čitave Regije Androi.