cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Četrnaesta srednjobosanska narodnooslobodilačka udarna brigada
Borbe oko Kotor-Varoša i Šipraga 1944.
Na osnovu specifičnosti uvjeta djelovanja, uključujući i okruženje neprijateljskim snagama i podršku lokalnog stanovništva, Štab 11. narodnooslobodilačke udarne divizije  je srednju Bosnu, prema svojim procjenama, grupirao u tri područja: Nakon toga se ustalio se plan po kojem su se svaka dva mjeseca brigade pomjerale sa jednog na drugo područje, po određenom redoslijedu. Suglasno tome, 14. SBNOU brigada je koncem februara 1944. došla na prostor Kotor-Varoš – Šiprage – Skender-Vakuf, odnosno u Vrhovinu, i da tamo smijeni 12. KNOU brigadu komandanta Petra Mećave.
Iz prnjavorskog odmorišta, Brigada je krenula 25. februara. Marširala je u dvije kolone: jednom preko sela Kokora, a drugom preko sela Vijačana, za Karač. Odatle je, jednom kolonom, preko Jošavke, a drugom preko Donje Šnjegotine, produžila za Opsječko (kod Čelinca). Za sve jedinice Narodnooslobodilačke vojske (NOV), koje su se borile na terenu Srednje Bosne, prostor Vrhovine bio je važan, a za 14. brigadu posebno. Odatle je bila većina boraca njenog 1. bataljona. Veliki broj boraca ostalih bataljona brigade već je ranije bio je na tom prostoru, u obnovljenom 4. KNOP odredu, od februara do maja 1943. godine. Sprijateljili su se i odomaćili sa stanovništvom ovih planinskih krajeva, posebno sa mještanima iz sela Korićani, Imljani, Skender-Vakuf, Šiprage, Maslovare, Kovačevići, Kruševo Brdo i ostala naselja u šipraškom kraju. Zato im je dolazak na taj teren osvježavao ratne i privatne uspomene, pa bili su zadovoljni, i pored nepovoljnijih uslova za ishranu i smještaj. Na tom terenu, u Šipragama i klisuri Demićke, bila je i 12. divizijska bolnica. U njoj e uvijek bilo mnogo bolesnika i ranjenika, a među njima i iz 14. brigade, koji su ranjeni u napadu na Banju Luku, u Šestoj neprijateljskoj ofanzivi i prilikom oslobođenja Prnjavora. U Drugom svjetskom ratu, Šiprage su bile snažno uporište i utočište više partizanskih jedinica, uključujući i 12. divizijsku bolnicu (u klisuri Demićke). Na području Šipraga je, na samom početku rata, bilo nekoliko lokalnih partizanskih odreda koji su se kasnije uključili u dolazeće veće formacije. Iako je ovo mjesto bilo i ostalo van značajnijih saobraćajnica, više puta je bombardirano, uz napade njemačkih i četničkih snaga. Duboka riječna klisura na obroncima Brestovače (između selâ Zlovarići i Dunići, tj. Dunića stijena ) bila je teško uočljiva za njemačku avijaciju. Kasnije se ispostavilo da ni neprijateljske snage nisu imale precizne informacije o njenoj lokaciji. Zbog učestalih avionapada, predostrožnosti radi, Bolnica je 4. januara 1944. dislocirana u okolna sela i dalje prema Korićanima. Tada je oko 600 ranjenika i bolesnika premješteno u sela Stopan i Loziće, a zatim u Palivuk, Čudnić i Kruševo Brdo. Neprijateljske snage su 6. januara 1944. probile partizansku liniju odbrane (na raskršću seoskih puteva za Stopan i Kerle; lokalitet "Raskršće") i 7. januara ušle u centar Šipraga. Nakon prolaska tzv. Šeste neprijateljske ofanzive u ovom kraju, za desetak dana 15. januara 1944., Bolnica se vraća u Šiprage. Bolnica u Demićkoj je velikim dijelom bila razmještena u zemunicama kamufliranim granjem i lišćem. Zemunica je bilo oko Demičke i na drugim pogodnim mjestima. Prostorije su imale neophodnu ventilaciju. Bolnica je imala razrađen plan po kome se uvijek znalo, kako u slučaju opasnosti postupati kao i ko ostaje u bolnici a ko je napušta. Bolnicom je rukovodila dr Danica Perović, Banjalučanka. . Prije i u toku evakuacije, razmještanja ranjenika i povratka u Šiprage, Bolnicu je štitila 14. srednjobosanska udarna brigada.
Novni dolazak na ovaj teren dao je mogućnost za posjete lokalnom stanovništvu. Pored roga, Vrhovinom je prolazio i partizanski karavanski put, od Prnjavora, preko Čečave – Klupa (Borja) – Maslovara i Skender-Vakufa, za selo Baljvine na Vrbasu, a odatle za cijelu Bosansku Krajinu. Njime su se neprekidno, na tovarnim konjima transportirane životne namirnice ili živa stoka, koje je narod Župe davao za narod i jedinice NOVJ u Bosanskoj Krajini. U suprotnom pravcu, od Mrkonjić-Grada, preko Vrbasa, dopremana je vojna oprema – odjeća i naoružanje – koje su kao pomoć NOVJ upućivali saveznici. Istim putem su za Bosansku krajinu dolazile i odlazile razne delegacije: partijske, omladinske, polaznici vojno-političkih i sanitetskih kurseva, kuriri sa izvještajima i porukama i slično. Takve okolnosti su uvjetovle potrebu osiguranje dvosmjernog prometa, posebno od četnika koji su Vrhovini, u blizini Banje Luke, imali Vrbasku brigadu i svoje najviše štabove – četničku komandu „Zapadna Bosna“ i štab Srednjobosanskog četničkog korpusa. Sprega četnika sa ustašama i Nijemcima i pravo Nijemaca da na četničkoj teritoriji drže svoje radio-stanice, kao obavještajne punktove, bili su stalna opasnost i za karavanski put i za snabdijevanje Divizijske bolnice.
Po pristizanju u Kotor-Varoš, štab Brigade susreo se sa štabom 12. KNOU brigade, koji je do tada bio smješten na lijevoj obali Vrbanje, u poratnoj ulici Luke Radetića. Štab 12. brigade, koja je prethodno bila na ovom području, informirao je štab 14. brigade sa situacijom na terenu, dao mu podatke o četnicima i najnovije podatke o aktivnosti neprijateljske avijacije iz Banje Luke, koja je prethodnog dana sa 11 aviona bombardirala Skender-Vakuf i tamo partizanskim jedinicama nanijela „osjetne gubitke“.
Zgradu u kojoj je dotad boravio, Štab 12. brigade je napustio 28. februara, u jutarnjim satima. Istoga dana, prije podne, doletjelo je iz Banje Luke pet-šest aviona i na tu zgradu ispustilo bombe težine po oko 100 i 150 kg. Toga prijepodneva bombardirni su i ostali dijelovi grada. Napadi neprijateljske avijacije su uslijedili i idućih dana, pa je to prisililo štab 14. brigade da iz jedinica povuče 5-6 puškomitraljeza „šaraca“ i organizira improviziranu protivavionsku odbranu. Prvi bataljona je zatim bio raspoređen na području Šipraga, u zaštiti Divizijske bolnice, uz izvođenje napada na četnike na tom prostoru. Jedna četa je u zaštiti bolnice ostala gotovo mjesec dana. Prema nekima, 2. bataljon je od 1. do 4. marta bio u Podbrđu (kod Zabrđa), 5. i 6. marta oko sela Mehovci, a 7. marta bio je u Mrkonjić-Gradu. Odatle se vratio sa oko 50 tovarnih konja sa municijom i opremom za 11. diviziju. Sa 14. SBNOU brigadom u istom periodu je sudjejstvovao je i Banjalučki partizanski odred. Dok je Brigada djelovala na ovom terenu taj odred je bio u njenom sastavu i učestvovao je u većini borbi koje je imala protiv četnika. Brigadi i odredu, koji su ukupno imali oko 900 boraca, suprostavljale su se tri četničke brigade: Vrbaska i 1. i 2. krajiška, koje su se u to vrijeme prešle sa lijeve obale Vrbasa na taj teren – bilo da su potisnute ili su došle u pomoć. Ukupno su imale oko 1.600 četnika, sa 6 teških mitraljeza i 56 puškomitraljeza. Prema ovom području, u nekim četničkim akcijama usmjeravana je i Jošavačka četnička brigada, koja je u to vrijeme imala 218 četnika, sa tri teška mitraljez a i 9 puškomitraljeza i jednim minobacačem. Iako je neprijatelj stalno bombardirao Kotor-Varoš, 14. brigada je pokrenula akciju na četnike. Trećeg marta, 3. bataljon brigade ih je napadao u rejonu Lipovca, a 4. marta proširuje djejstva ka Opsječkom i Čelincu. Jedan od bataljona je za to vrijeme bio u Kotor-Varoši ili bližoj okolini, 1. bataljon oko Šipraga, a jedan negdje prema Čemernici. Tek za noć 12/13. marta postoji podatak da je 14. brigada (bez jednog bataljona), najvjerovatnije Četvrtog, bila u akciji na četnike koji su bili koncentrirani na prostoru sela Vranić i Šibovi. Poslije nekoliko međusobnih juriša, borci 14. brigade su odstupili na povoljnije položaje. Procijenivši da ne mogu ostvariti neki uspjeh četnici su učinili isto, pa je ova borba ostala bez pobjednika. U međuvremenu, komandanti četničkih korpusa Lazo Tešanović i Uroš Drenović (u Srednju Bosnu došao sa svojom 1. i 2. četničkom brigadom) našli su se sa komandantom Zdruga (rang brigade) oružanih snaga NDH iz Banje Luke, da bi razgovarali o zajedničkom napadu na Kotor-Varoš. Četničkim komandantima je tada obećano da će im se do 13. marta u Čelinac uputiti stotinu hiljada metaka. Postoji i podatak da su 15. marta četnici Jošavačke i Vrbaske brigade, sa dijelovima 1. i 2. krajiške četničke brigade, izvršili „suzdržijiv i vrlo oprezan“ napad na Kotor-Varoš i da je taj napad odbio 2. bataljon 14. brigade. Ostali bataljoni brigade tada nisu bili na toj lokaciji.
U toku 16 i 17. marta brigada je ispitivala raspored četnika i pripremala novu akciju. Pošto je uočeno da se nalaze raspoređeni na prostoru selo Vranić – Kablovi – Mehovci – Lipovac – Jasik, napala ih je svim svojim bataljonima. Napad je izveden 18. marta izjutra. Glavni sudar četnika i brigade odigrao se na prostoru Kablovi – Mehovci. Borba je dugo trajala i bila je promjenljivog uspjeha pa je sve zavisilo od toga „kako će borbu voditi štabovi bataljona i komande četa“. U toj borbi četnici su bili brojno nadmoćniji, jer su pored Vrbaske četničke brigade učestvovale 1. i 2. krajiška brigada Bosanskočetničkog korpusa. Narednih dana veća pažnja je posvećena mogućem neprijateljskom napadu sa pravca Banje Luke prema Kotor-Varoša, pa je od 20. marta brigada upućivala dva bataljona na tom pravcu. Jedan bataljon je određen da „krstareći“ održava vezu sa 5. kozaračkom, koja je u to vrijeme, dijelom svojih snaga, bila oko sela Jošavka. Jedan njen bataljonom i Banjalučki partizanski odred napali su četnike, na položajima prema Čemernici. Oko 21. marta, četnici su napali štab 1. bataljona, koji se nalazio u selu Mehovci.
Dva neprijateljska aviona sa aerodroma kod Banje Luke, 24. marta, oko 12:00 sati su bombardirali ambulantu 14. SBNOU brigade u Vrbanjcima. Ambulanta je tu bila smještena 5-6 dana ranije, a četiri dana kasnije bombardirana je i zgrada u kojoj je bila smještena komanda banjalučkog područja, što svjedoči o razgranatoj obavještajnoj mreži neprijatelja.
Iako su podaci o djelovanju 14. brigade i za april 1944. nepotpuni, zna se da je 1. aprila jedan njen bataljon bio kod selu Baljvine, iznad Vrbasa (kod ušća Crne rijeke), u obezbjeđenju prelaza partizanima koji su išli za Krajinu. Ovaj bataljon se sukobio sa četnicima oko Mokrog Luga (kod Skender Vakufa). Nekoliko četnika je ubijeno i zaplijenjene su četiri puške. Advan Hozić, tadašnji sekretar brigadnog SKOJ-a, vjerovao je je to bio 1. bataljon Brigade. Za to vrijeme ostali bataljoni brigade su se zapadno od Kotor-Varoši, na liniji Podbrđe – Zabrđe – (obližnje selo) Šibovi. Tu su bili i 2. aprila, kada su dva aviona bombardirala Štab 2. bataljona Brigade u Zabrđu. Jedan civil je poginuo, a pet je ranjeno. Petog aprila izvedena je planirana akcija na četnike u selu Kablovi (zaslak Vukovići), ali su podaci o četnicima bili netačni — nije ih tamo uopće bilo. Od 8. do 10. aprila jedan bataljon Brigade je, između Crne Rijeke i Čelinca, prekopavao je cestu Banja Luka – Kotor-Varoš. Od 18. marta četnici više nisu davali veći otpor. Prema nekim podacima, 1. i 2. krajiška četnička brigada Bosanskog četničkog korpusa povukle su se preko Vrbasa na Manjaču, odmah nakon te borbe. Znajući da su general Savo Orović i delegati SKOJ-a bili u prolazu za Drvar, putujući na 2. kongres USAOJ-a, Štab brigade nije poduzimao sukobe sa četnicima, iako im je u zaštitu dao cio 4. bataljon. U ovoj partizanskoj koloni su, pored delegata SKOJ-a iz istočne Bosne bili i delegati iz srednje Bosne (ukupno oko 100). Neprijateljski avioni su ih napali 18. aprila. Borci 4. bataljona Brigade koji su bili u obezbjeđenju kolone, po avionima su otvarali su otvarali vatru čim bi se pojavili. Među delegatima su bili Mile Trnjaković, Nijaz Dizdarević, Bernard Rozmuz i Mićo Rakić, a iz srednje Bosne: Mirko Sančanin, Momir Radomirović, Nevenka Petrić, Pero Kulundžija, Nikodin Slatinac, Jovo Dukić i svi su ostali neozlijeđeni, iako su napadi ponovljeni nekoliko navrata.
Polovinom aprila 1944. zamjenik komandanta brigade, Duško Bojanić, izvadio je neke neeksplodirane avionske bombe bačene na Kotor-Varoš i demontirao ih sa jednim zarobljenim četnikom. Eksploziv iz bombi velike razorne moći iskorišten je je zatim za rušenje puta Čelinac – Kotor-Varoš. Uglavnom zbog špijunaže i saradnje četnika i snaga NDH, 14. brigada je u ovom razdoblju doživjela i jedan neuspjeh. Nije se, naime, uspješno oduprla napadu ustaško-četničkih jedinica na Kotor-Varoš. Dogodilo se to kada je Peti korpus već planirao neku veću akciju na području Prijedora. Planirano je da za to vrijeme da otkloni intervenciju jačih neprijateljskih snaga iz Banje Luke. Tom prilikom je Štabu 11. NOU divizije naređeno da sa jačim snagama "te noći simulira napad na Banju Luku". Budući da je 14. brigada bila najbliža tom gradu, štab 11. divizije je inaredio da se, sa tri bataljona, 19. aprila u 21:00 sat, spusti preko Lipovca i Bjeljevina prema Rebrovcu i Gornjem Šeheru. Trebalo je da jedan bataljon ostane na visu iznad prigradskog banjalučkog naselja Novoselije, zbog moguće intervencije četnika s leđa. Četrnaesta brigada u tom terminu nije imala sve bataljone i nije mogla u potpunosti izvršiti taj zadatak. Četvrti bataljon je bio u pratnji delegata koji su išli na 2. Kongres USAOJ-a u Bosansku krajinu i nije se bio vratio, a 3. bataljon je morao da ostane Kotor-Varoša, i neposrednoj blizini.
U isto vrijeme komandant brigade je užurbanim maršem, vodio 2. bataljon prema Kotor Varoša, jer je pretpostavljao da gradu prijeti opasnost. Izbio je iznad lijeve obale Vrbanje, oko Šibova (kod Zabrđa), kada su se četničke kolone preko Lijepe kruške i Zabrđa spuštale prema Kotor-Varoši, a od Čelinca jurila dva tenka i nekoliko kamiona sa ustaškom milicijom.
U tom upadu u Kotor-Varoš, uz ustaše, domobrana i ustaške milicije, učestvovale su i dvije četničke brigade Vrbaska i Jošavačka, izvještavala je četnička komanda „Zapadna Bosna“ komandu Draže Mihailovića.
Dva bataljona 5. kozaračke i tri bataljona 14. Ponovo su u noći 24. na 25. aprila napali Kotor-Varoš i nisu ga zauzeli, kao ni naredne noći. Četrnaesta brigada je tom prilikom imala jednog mrtvog i tri ranjena. U napadu prve noći 3. četa 2. bataljona, odstupajući od grada, bila je gađana jakom vatrom neprijatelja sa Sokolina (na cesti za Skender Vakuf), uporišta isturenog na jednoj stijeni sa crkvom ograđenom visokim zidom, koje se smatralo neosvojivim. Komandir čete Dragoljub Jeftić odlučio je da pri ponovnom napadu na Kotor-Varoš, 25/26. aprila, likvidira Sokoline. Dva voda je postavio sa strane, da tuku neprijatelja, a 1. vod Mirka Preradovića usmjerio je da direktno napada ovo usko i nepristupačno uporište. Nakon uspješne akcije, ustaše-milicioneri su bježali su niz stijene. Jedan od njih je bio zarobljen, a 13 ih je poginulo.
Partizani su 26. aprila, u zoru, odustali od daljeg napada na Kotor-Varoš. Bataljoni 14. brigade koji su napadali sa juga, povlačili su se kroz zaklonjene usjeke i uz potoke.
Iz tog perioda sačuvani su i podaci da su snage 14. brigade 3. maja 1944. odbile napad snaga NDH (3 km sjeveroistočno od Kotor-Varošu, a 5. maja napad neprijateljskih snaga prema Sokolinama, te da je 2. bataljon 14. brigade 5. maja napao 2. bataljon Vrbaske četničke brigade u selu Vaganima i Zaselju i da se četnički bataljon povukao u šumu Kijevac. Poznato je i da su ti "partizanski dijelovi iste večeri prešli most u Zabrđu i otišli za Župu", odnosno Lijevče polje.
Epilog i odlikovanja
Nakon oslobođenja, od oko 4.000 boraca, koji su prošli kroz 14. srednjobosansku udarnu brigadu, u borbama poginulo 560, tj. "onoliko koliko ih je bilo u stroju na dan formiranja brigade". Svaki deseti poginuli bio starješina različitog ranga. Mnogi su odlikovani Ordenom za hrabrost i Medaljom za hrabrost
Cazazhita
Cazazhita /= bad arrow-points, možda od kaza  'to pick to pieces'  + shicha  'bad' ; međutim arrow-point na njihovom jeziku glasi wa<sup>n</sup>hi<sup>n</sup>,/ jedna od bivših neidentificiranih skupina Sioux Indijanaca čiji je poglavica bio Shonka ili Dog.
Baldwin, Louisiana
Boldvin je grad u američkoj saveznoj državi Luizijana.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 2.436, što je 61 (-2,4 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Cazazhita
Hodge smatra možda su dio Tetona ili identični sa Broken Arrows i Wannawegha Indijancima.
Cutry, Meurthe-et-Moselle
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 903 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 151 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 5,97 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 342 metara (maksimalnoj 393 m, a minimalnoj 242 m).
El Chininal, San Andrés Tuxtla
El Chininal je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Veracruz, u opštini San Andrés Tuxtla.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 11 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 836 m.
Malegno, Brescia
Malegno je naselje u Italiji u provinciji Brescia, u regiji Lombardija.
Las Juntas y los Veranos, Cabo Corrientes
Las Juntas y los Veranos je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Cabo Corrientes.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 582 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 285 m.
Sirija (rimska provincija)
thumb|right|300px|Provincija Sirija
Sirija (Syria) je starorimska provincija u Aziji, odnosno u današnjoj Siriji. Rimskom Carstvu pripojio ju je Gnej Pompej 64. pne. pobjedom nad Mitridatom VI. U kasnijim stoljećima bila je pod Bizantom.
Sedište provincije je bio grad Antiohija. U Siriji su se nalazile tri rimske legije, koje su čuvala granicu sa Parćanskim carstvom. U 3. veku Sirija je bila dom rimskog cara Elagabala iz dinastije Severa koji je vladao od 218. do 222. Od 260. do 273. Sirija je bila deo odmetnutog Palmirskog carstva.
La Joya, Tocumbo
La Joya je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Michoacán, u opštini Tocumbo.
Aleksinački Bujmir
Алексиначки Бујмир је насеље у Србији у општини Алексинац у Нишавском округу. Према попису из 2002. било је 557 становника (према попису из 1991. било је 587 становника).
Демографија
У насељу Алексиначки Бујмир живи 467 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 41,2 година (41,1 код мушкараца и 41,2 код жена). У насељу има 188 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 2,96.
Ово насеље је скоро у потпуности насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је блажи пад у броју становника.
Bradley, Oklahoma
Bradli je grad u američkoj saveznoj državi Oklahoma.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 130, što je 52 (-28,6 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
R. Lee Ermey
Ronald Lee Ermey (24. mart 1944 – 15. april 2018) bio je američki filmski i televizijski glumac, najpoznatiji po uozi marinskog Narednika Hartmana u Full Metal Jacket. Ermey je prije bavljenja glumom, slično kao i Hartmanov lik, nekoliko godina služio kao marinski narednik; za Full Metal Jacket je ispočetka bio angažiran kao tehnički savjetnik, da bi tek nakon razgovora sa režiserom Stanleyem Kubrickom dobio ulogu. Zahvaljujući njoj je osigurao nastavak karijere u Hollywoodu, ali su to u pravilu bile uloge "tvrdih" vojničina ili osoba od autoriteta. Ermey je također vodio nekoliko TV-emisija posvećenih vatrenom oružju. U političkom smislu se izjašnjavao kao nezavisan, te je 2008. godine na izborima podržao Baracka Obamu da bi osam godina kasnije podržao Donalda Trumpa.
Siebeldingen
Zibeldingen je opština u njemačkoj saveznoj državi Rajna-Palatinat. Jedno je od 74 opštinska središta okruga Zidlihe Vajnštrase. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 1.027 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 7337073.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Zidlihe Vajnštrase Zibeldingen se nalazi u saveznoj državi Rajna-Palatinat u okrugu Zidlihe Vajnštrase. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 163 metra. Površina opštine iznosi 6,1 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 1.027 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 169 stanovnika/km².
Atrofija
Atrofija je zaživotno smanjenje zapremine ćelija, shodno tome i tkiva, organa pa i čitavog organizma. Atrofija je stečeni proces, za razliku od urođene nerazvijenosti, hipoplazije (hypoplasia), agenezije i aplazije, koje se često sreću kod parnih organa: bubrega, nadbubrega, polnih žlezda i drugo. Atrofija predstavlja redukciju strukturnih komponenti ćelije, i to najviše mitohondrija, endoplazmatskog retikuluma i miofilamenata. Značaj atrofije sastoji se u tome što dolazi do smanjene funkcije atrofičnog organa.Neke atrofije su reverzibilne, što zavisi od uzroka i obima, dok je senilna atrofija ireverzibilna. Ukoliko su atrofične promene dugo trajale i veoma izražene, vraćanje zahvaćenog tkiva u prvobitno stanje je često nemoguće.
Uzroci
Uzroci atrofije su:
Klasifikacija
Atrofije se mogu klasifikovati na:
Fiziološka lokalna atrofija (atrophia physiologica localis)
Naziva se još i involucija. Neki organi i tkiva, usled smanjene funkcije u određenom životnom dobu, spontano, postepeno iščezavaju. Za vreme fetalnog razvoja involuiraju škržni lukovi, ductus threoglossus i dr. Posle rođenja, involuira aductus artheriosus i umbilikalni krvni sudovi, zbog gubitka finkcije presecanjem umbilikalne korde, pretvarajući se u fibrozne trake. U pubertetu, timus se zamenjuje masnim tkivom. Atrofija dojki, po prestanku dojenja, i uterusa posle rođenja.
Patološka opšta atrofija (atrophya generalisata pathologica)
Nastaje, najčešće, zbog gladovanja, tj nedovoljnog egzogenog unosa hrane, mada može nastati i zbog teških oboljenja digestivnog trakta, kaheksije, udružene sa malignim bolestima.
Patološka lokalna atrofija (atrophia pathologica localisata)
Po uzroku koji do nje dovodi, delimo je na:
Idiopatska atrofija (atrophia idiopathyca)
Atrofija nepoznatog uzroka. Često se sreće u gonadama. Ukoliko se, recimo, jedan testis ili ovarijum odstrane, u drugom nastaje atrofija. Mehanizmi njenog nastanka nisu poznati.
Izvori
Opšta patologija; Vuka Katić, Čedo Kutlešić, Dragan Stojanović
Registarske oznake motornih vozila u Sloveniji
Na registarskim tablicama za motorna vozila (automobile, kamione, autobuse, radna vozila i strojeve, motocikle) iz Slovenije postoje ove oznake:
The Dark Knight Rises
Vitez tame: Povratak (eng. The Dark Knight Rises) je američki film iz 2012. godine kojeg je režirao Christopher Nolan. Nolan je zajedno sa svojim bratom Jonathanom napisao i scenarij, a priču za film napisao je sa Davidom S. Goyerom. Temeljen na liku iz DC Comicsa, film Vitez tame: Povratak treći je i završni nastavak Nolanove trilogije o Batmanu koji se direktno nastavlja na svoje prethodnike Batman: Početak i Vitez tame. Glumci Christian Bale, Michael Caine, Gary Oldman, Morgan Freeman i Cillian Murphy repriziraju svoje uloge iz prethodna dva filmska nastavka. Treći dio donosi nove likove poput Seline Kyle (odglumila ju je Anne Hathaway ) kao provalnica (žena-mačka) čiji će dolazak u Gotham City pokrenuti niz događaja koji će natjerati Batmana da se ponovno pojavi nakon čega će se susresti sa Baneom (glumi ga Tom Hardy), opasnim teroristom koji namjerava uništiti Gotham City.
Iako u početku nije želio snimiti treći film, redatelj Nolan je pristao nakon što je sa svojim bratom Jonathanom i Davidom S. Goyerom napisao priču za koju je smatrao da na zadovoljavajući način okončava trilogiju. Nolan je inspiraciju za film dobio iz stripova Knightfall (1993.) u kojem se Bane prvi put pojavljuje; zatim iz serije The Dark Knight Returns (1986.) te No Man's Land (1999.). Film se snimao na raznim lokacijama, uključujući i lokacije u Jodhpuru, Londonu, Nottinghamu, Glasgowu, Los Angelesu, New Yorku, New Jerseyju i Pittsburghu. Nolan je upotrebljavao IMAX kamere većinom snimanja kako bi optimizirao kvalitetu slike. Kao što je to bio slučaj i s filmom Vitez tame, marketinške kampanje započele su još u ranoj fazi produkcije kako bi se film što bolje promovirao. Nakon završetka snimanja, kompanija Warner Bros. ponovno je fokusirala svoju kampanju: izradila je promocijske web stranice, pustila prvih šest minuta filma u kina te poslala različite vrste informacija o filmu raznim kompanijama.
Film Vitez tame: Povratak svoju je premijeru imao u New Yorku 16. srpnja 2012. godine. Tri dana kasnije, 19. srpnja, film je u kino distribuciju pušten u Australiji i Novom Zelandu, a dan kasnije u Sjevernoj Americi i Ujedinjenom Kraljevstvu uz većinom pozitivne filmske kritike. U Hrvatskoj je film krenuo s pretpremijernim projekcijama u zagrebačkom IMAX kinu od 21. srpnja, a službena kino distribucija u cijeloj zemlji krenula je 26. srpnja.
Radnja
Batman je nestao iz Gotham Cityja, ali nestao je i Bruce Wayne koji cijele dane provodi u dvorcu na svom velikom imanju. Tvrtka Wayne Enterprises započinje propadati nakon što shvate da bi jezgra energetskog projekta dizajniranog kako bi iskoristio fuziju mogla postati opasno nuklearno oružje te ga zatvore. Blake (koji zna tko je zapravo Batman) i Gordon nagovaraju Batmana da se vrati, ali Alfred Pennyworth protivi se toj ideji, izražavajući svoju zabrinutost za Bruceovu budućnost te u konačnici daje ostavku zbog nemogućnosti nagovaranja Brucea u suprotno.
U međuvremenu Bane napada burzu te dogovara riskantne investicije u Bruceovo ime što za posljedicu ima Bruceov bankrot; Bruce je primoran prenijeti svoje ovlasti na Wayne Enterprises drugome. Ispravno sumnjajući da je njegov poslovni rival John Daggett zaposlio Banea kako bi mu pomogao u preuzimanju kompanije, Wayne započne vjerovati Mirandi Tate koja bi trebala držati Daggetta na odmaku. Bane, međutim, ima druge planove i ubija Daggetta te preuzima kompletnu kontrolu nad njegovom infrastrukturom.
Prateći trag kojeg je ostavila provalnica, žena-mačka Selina Kyle, Batman se suočava s Baneom koji mu govori da je preuzeo Ligu sjena nakon Ra's al Ghulove smrti. Bane otkriva da je koristio Daggettove tvrtke za konstrukciju kako bi opljačkao znanstveni odjel tvrtke Wayne Enterprises prije nego onesposobi Batmana i baci ga u zatvor iz kojeg je gotovo nemoguće pobjeći. Ostali zarobljenici ispričaju Wayneu priču o jedinoj osobi koja je uspjela pobjeći: djetetu koje je pobjeglo tjerano potrebom i čistom voljom.
Bane namami većinu policije u Gothamu u podzemlje te detonira postavljene eksplozive po cijelom gradu nakon čega policajci ostaju zarobljeni, a sam Gotham City se pretvara u izolirani gradić: svaki pokušaj odlaska iz grada rezultirat će detonacijom nuklearne bombe iz tvrtke Wayne Enterprise. U javnom nastupu Bane obznani prave događaje oko Dentove smrti i pušta zatvorenike iz zatvora. Bogati i moćni nasilno su dovedeni pred sud kojim predsjedava Jonathan Crane. Nakon pokušaja da specijalne postrojbe uđu u grad, vlada u potpunosti blokira Gotham, a sam grad ulazi u razdoblje totalnog bezakonja.
U međuvremenu se Wayne oporavlja od svojih ozljeda i započne trenirati. Uspješno bježi iz Baneovog zatvora, vraća se u Gotham te zatraži pomoć od Kyle, Blakea, Tate, Gordona i Luciusa Foxa u oslobađanju grada i zaustavljanju bombe prije njezine eksplozije. Batman se sočava i pobjeđuje Banea, ali Tate se umiješa te mu otkriva da je ona Talia al Ghul. Ona je bila ta koja je iz zatvora pobjegla kao dijete, prije nego što se sa svojim ocem i pripadnicima Lige sjena vratila kako bi spasila Banea, jedinu osobu koja joj je pomogla dok je bila u zatvoru. Ona je ta koja planira završiti rad njezinog oca: uništiti Gotham i osvetiti njegovu smrt.
Gordon uspijeva spriječiti Tate da detonira bombu putem daljinskog upravljača, dok Kyle istovremeno spašava Batmana ubivši Banea te mu omogućava da krene u potjeru za Talijom. Pokušava ju natjerati da odnese bombu u podzemlje gdje ju je moguće stabilizirati, ali ne uspijeva. Talia umire u sudaru kamiona, a prije same smrti kaže Batmanu, Kyle i Gordonu da je bombu sada nemoguće deaktivirati. Koristeći letjelicu koju je napravio Fox, Batman odnosi bombu izvan grada gdje detonira nad oceanom.
U epilogu filma, Batman je proglašen junakom, a Wayne se smatra mrtvim u neredima koji su uslijedili nakon što je gradom počelo vladati bezakonje. U kafiću u Italiji, Alfred vidi Waynea i Kyle kako sjede zajedno, dok u međuvremenu Blake dolazi u Batmanovu špilju.
Glumci
thumb|upright|200px|right|[[Tom Hardy - glumac koji u filmu Vitez tame: Povratak tumači ulogu glavnog negativca Banea. Hardy se za ulogu morao udebljati 14 kilograma.]] thumb|upright|200px|left|[[Anne Hathaway - glumica koja u filmu Vitez tame: Povratak tumači ulogu Seline Kyle. Premda je smatrala da se nalazi u dobroj fizičkoj formi, Hathaway je priznala da je za pripremu uloge morala udvostručiti svoje odlaske na treninge.]] thumb|upright|200px|right|[[Christian Bale - glumac koji u filmu Vitez tame: Povratak tumači ulogu Brucea Waynea/Batmana. Bale je izjavio da će mu nastup u trećem nastavku Nolanove trilogije o Batmanu ujedno biti i posljednji u kojem će glumiti naslovni lik.]] thumb|upright|200px|left|[[Joseph Gordon-Levitt - glumac koji u filmu Vitez tame: Povratak tumači ulogu Johna Blakea.]]
Cillian Murphy reprizira svoju ulogu negativca Jonathana Cranea iz prijašnja dva filma. Josh Pence i Liam Neeson se pojavljuju kao Ra's al Ghul, vođa Lige sjena; Pence glumi mlađu verziju lika u scenama čija se radnja odvija trideset godina prije događaja iz filma Batman: Početak, dok se Neeson pojavljuje u cameo ulozi kao utvara. Ostali članovi glumačke postave uključuju Nestora Carbonella koji reprizira svoju ulogu gradonačelnika Anthonyja Garcije; Alona Abutbula kao doktora Leonida Pavela, ruskog nuklearnog fizičara; Juno Temple kao Holly Robinson, prijateljicu i suradnicu Seline Kyle; Matthewa Modinea kao zamjenika narednika Petera Foleyja; Bena Mendelsohna kao John Daggetta, poslovnog rivala Brucea Waynea dok njegovog asistenta Stryvera glumi Burn Gorman; Bretta Cullena kao kongresmena; Chrisa Ellisa kao svećenika; Aidana Gillena kao agenta CIA-e;  Roba Browna kao pripadnika Gothamske policije i Christophera Judgea kao Baneovog pomoćnika. William Devane glumi Predsjednika SAD-a. Tom Conti glumi zatvorenika koji pomaže Bruceu u njegovom bijegu. Desmond Harrington pojavljuje se u cameo ulozi kao još jedan policajac. Aaron Eckhart izrazio je entuzijazam povratkom u trećem nastavku, ali kasnije je izjavio da mu je redatelj Nolan potvrdio da je njegov lik Harvey Dent mrtav premda se nešto arhivskih snimaka iz Viteza tame pojavljuje i u ovom filmu.
Nekoliko članova nogometne momčadi Pittsburgh Steelers pojavljuju se kao članovi izmišljene nogometne momčadi Gotham Rogues: Ben Roethlisberger, Hines Ward, Troy Polamalu, Willie Colon, Maurkice Pouncey, Mike Wallace, Heath Miller, Aaron Smith, Ryan Clark, James Farrior, LaMarr Woodley i Casey Hampton dok se bivši trener Steelersa Bill Cowher pojavljuje kao trener Roguesa. Gradonačelnik Pittsburgha Luke Ravenstahl koji je u koledžu igrao nogomet pojavljuje se kao prvi udarač lopte za momčad Rapid City Monuments. Godine 2008. obitelj Rooney prodala je svoj manjinski udio u klubu Thomasu Tullu, izvršnom direktoru i predsjedniku kompanije Legendary Pictures koja producira film Vitez tame: Povratak. Senator SAD-a Patrick Leahy, koji je odigrao cameo ulogu u filmu Vitez tame ponovno se vratio za još jednu cameo ulogu i u ovom filmu (glumi člana odbora tvrtke Wayne Enterprises).
Razvoj projekta
Predsjednik produkcije kompanije Warner Bros., Jeff Robinov, nadao se da će treći film doći u kina 2011. ili 2012. godine. Christopher Nolan je želio da ga priča trećeg filma emocionalno veže za isti. Objasnio je: "Na nekom površnom nivou morao sam se zapitati koliko uistinu dobrih trećih nastavaka bilo kojih filmskih trilogija možemo nabrojati?" Pristao je na režiranje trećeg filma tek nakon što je pronašao dostojnu priču, bojeći se da bi mu moglo postati dosadno ako u sred posla shvati da je film nepotreban. Do prosinca 2008. godine, Nolan je završio s prvim nacrtom priče prije nego se u potpunosti posvetio filmu Početak. Kasnije istog mjeseca, Alan F. Horn potvrdio je da premda su pregovori za treći film i dalje u tijeku još uvijek ništa nije potvrđeno oko glumačke ekipe niti bilo čega drugoga što se tiče filma. Prije nego je Nolan potvrdio svoje sudjelovanje u filmu, Gary Oldman izjavio je da je siguran da će se redatelj vratiti i za treći nastavak. Nakon uspjeha lika Jokera u filmu Vitez tame, izvršni direktori studija željeli su kao glavnog negativca u trećem dijelu vidjeti Enigmu budući on najbolje psihološki odgovara liku Jokera, a u toj ulozi željeli su vidjeti Leonarda DiCaprija. Međutim, Nolan je želio da glavni negativac bude netko potpuno drugačiji od prijašnjih likova te se odlučio za Banea ističući da mu je potrebna i fizička prisutnost lika u filmu. U početku nije znao pozadinu priče oko Banea, ali napomenuo je da ga takav arhetip privlači, opisujući ga kao "ekstremnog negativca". Uspoređujući izbor Banea u odnosu na Jokera, Nolan je istaknuo da je Joker primjer "dijabolične, kaotične anarhije sa zlim smislom za humor" dok je Banea više smatrao "klasičnim filmskim čudovištem... s fantastičnom inteligencijom".
Tek se 9. veljače 2010. godine službeno potvrdilo da je Nolan uspio pronaći priču za nastavak Viteza tame te da se obvezao na projekt. Nedugo potom objavljeno je da David S. Goyer i Jonathan Nolan rade na scenariju. Goyer je napustio projekt u fazi pretprodukcije kako bi započeo raditi na filmu Čovjek od čelika; Jonathan je nastavio pisti scenarij temeljen na priči koju su napisali Christopher i Goyer. Sama priča filma može se usporediti s pričama iz stripa Batman Knightfall (1993.) u kojoj se prvi put pojavljuje lik Banea; zatim The Dark Knight Returns (1986.) u kojem se Batman prvi puta vraća u Gotham City nakon deset godina izbivanja; te na stripu No Man's Land (1999.) u kojem je Gotham u potpunosti odvojen od ostatka svijeta kojem vladaju bande. Nadimak The Dark Knight prvi puta se spominje u prvom broju stripa Batman (1940.), u priči koju je potpisao Bill Finger.
Redatelj Nolan potvrdio je da se lik Jokera neće pojavljivati u trećem nastavku te je negirao glasine da namjerava koristiti neiskorištene scene Heatha Ledgera iz filma Vitez tame. Film Vitez tame: Povratak ponovno ujedinjuje redatelja Nolana s ekipom s kojom je već radio na nekim svojim filmovima uključujući kamermana Wallyja Pfistera, scenografa Nothana Crowleyja, montažera Leeja Smitha, kostimografkinju Lindy Hemming, supervizora za specijalne efekte Paula Franklina i Chrisa Corboulda te kompozitora glazbe Hansa Zimmera.
Snimanje filma
thumb|upright|200px|left|Batmobile na setu snimanja [[filma Vitez tame: Povratak u Pittsburghu.]] Tijekom traženja lokacija za snimanje u prosincu 2010. godine, Nolan je započeo tražiti lokacije u Indiji, Rumunjskoj i državi Michigan. Prema izvoru iz Rumunjske, Nolan je bio zainteresiran za povijesni centar Edgar Quinet Street u Bukureštu, palaču parlamenta i rudnike u Turdi. Budžet filma iznosio je 250 milijuna dolara. Sam redatelj odlučio je da neće snimati film u 3D tehnologiji, ali umjesto toga izjavio je da planira još više vremena posvetiti poboljšanju kvalitete slike koristeći IMAX format. Zbog toga je više od sat vremena snimljeno u IMAX formatu (za usporedbu samo 28 minuta filma Vitez tame snimljeno je u IMAX-u). Nolan je obavio nekoliko sastanaka s potpredsjednikom IMAX-a Davidom Keighleyjem kako bi zajedno radili na logistici projektiranja filma u digitalnim IMAX kinima. Wally Pfister želio je kompletan film snimiti u IMAX-u, ali zbog glasnog zvuka kojeg proizvode IMAX kamere, morale su biti korištene 35mm i 70mm kamere tijekom snimanja scena dijaloga, a sami dijalozi morali su biti sinkronizirani kada se snimalo IMAX kamerama. Predsjednik korporacije IMAX Greg Foster izjavio je da IMAX planira distribuirati film u svojim kinima puna dva mjeseca, bez obzira na to što su ugovorno vezani sa svim kompanijama da njihove filmove vrte tek dva tjedna u svojim dvoranama. thumb|upright|200px|right|[[Christopher Nolan - redatelj filma Vitez tame: Povratak.]] Snimanje filma započelo je u svibnju, a završilo u studenom 2011. godine. Prva klapa pala je 6. svibnja 2011. godine u Jodhpuru u Indiji na tvrđavi Mehrangarh prije nego se produkcija preselila u Pittsburgh gdje je radni naslov filma bio Magnus Rex kako bi se spriječio vizibilitet produkcije. Lokacije na kojima se tamo snimalo uključivale su i igralište Heinz Field, a članovi nogometne momčadi Pittsburgh Steelers (koji inače igraju na tom stadionu) "glumili" su igrače izmišljenog tima Gotham Rogues. Više od 11 tisuća statista korišteno je za potrebe snimanja scene na stadionu. Snimanje u Pittsburghu također se odvijalo i u Mellon Institute i Software Engineering Institute na Sveučilištu Carnegie Mellon. U pismu koje je poslano stanovnicima i vlasnicima poslovnih objekata u tom dijelu grada istaknuto je da će ulice grada poslužiti kao "uvodna sekvenca filma". Operateri hitne službe (911) obaviješteni su da će vjerojatno zaprimati pozive zbog učestale pucnjave i eksplozija tijekom trajanja filmske produkcije. Snimanje u Pittsburghu trajalo je tri tjedna - do 21. kolovoza 2011. godine nakon čega se produkcija preselila u Los Angeles i New York. Toranj The Trump Tower zamijenio je centar Richarda J. Daleyja kao lokacija sjedišta tvrtke Wayne Enterprises. U studenom 2011. godine snimanje je završeno u Newarku, država New Jersey. Gradska vijećnica u Newarku te Military Park su bile jedne od lokacija na kojima je film sniman u tom gradu. Film se također snimao i na lokacijama u Glasgowu i Londonu od kojih je potonji poslužio za snimanje "dodatnih prizora eksterijera". Završna klapa obavljena je 14. studenog 2011. godine.
Produkcijske fotografije sa snimanja u Pittsburghu otkrile su drugi Thumbler nakon što je prvi uništen što je ukazivalo da će u filmu biti prisutan novi Batmobile (prvi je uništen u filmu Vitez tame). Daljnje fotografije otkrivale su pojavljivanje "novog vozila" koji se prevozio u tunel Wabash, a uvelike se spekuliralo o njegovoj "ulozi" u filmu. U lipnju 2011. godine Autoblog je potvrdio da će u filmu biti prisutan i Lamborghini Aventador.
Tijekom produkcije filma dogodilo se nekoliko nesreća. Za vrijeme snimanja u Wollaton Hallu, traktor se zabio u glavni ulaz, iako nitko nije ozlijeđen. Kaskader padobranac kasnije je probio krov u Cairngorm Gliding klubu u Škotskoj nakon propalog pokušaja slijetanja tijekom izvođenja opasne scene; nije ozbiljno ozlijeđen. Tijekom snimanja scene u Pittsburghu u kojoj se sa Batpodom morala spustiti niz stepenice tijekom nemira, kaskaderka koja je zamjenjivala glumicu Anne Hathaway zabila se u IMAX kameru. Nije bilo ozlijeđenih, premda je IMAX kamera uništena. Druga nesreća u Pittsburghu dogodila se kada je kamion koji je nosio tada neidentificiranu letjelicu (kasnije nazvanu The Bat) udario u rasvjetu i oštetio model letjelice. Snimanje filma nakratko je odgođeno dok se letjelica nije popravila.
Kostimografija
Kostimografkinja Lindy Hemming objasnila je da Bane upotrebljava masku za udisanje analgetskog plina koji, prema riječima redatelja Christophera Nolana "spriječava Baneovu bol točno onoliko da može normalno funkcionirati". Supervizor za specijalne efekte kostima Graham Churchyard kreirao je trodimenzionalni model lica i lubanje glumca Toma Hardyja prilikom kreiranja maske kako bi ista savršeno odgovarala konturama glumčeve glave. Hemming je osobno dizajnirala Baneov kaput za koji je priznala da su joj trebale pune dvije godine. Dobivši inspiraciju iz švedskih vojnih jakni te mantila iz Francuske revolucije, kaput je dizajniran kako bi Bane izgledao podjednako diktatorski i revolucionarski: "Kao mješavina svega i svačega zajedno dok prolazi kroz neka udaljena mjesta." Dizajn kaputa bilo je teško napraviti budući je Hemming imala problema s nalaženjem krojača u Los Angelesu koji bi mogao raditi s tim materijalom."
Batmanovo odijelo sastoji se od 110 odvojenih komada od kojih je svaki morao biti umnožen na desetke puta tijekom produkcije. Glavna postava napravljena je od poliestera kojeg inače upotrebljava vojska i visoko-tehnološki proizvođači sportske opreme zbog svoje mogućnosti "disanja" i propuštanja vlage. Modelirani dijelovi fleksibilnog uretana spojeni su s glavnim odijelom kako bi se dobio oblik oklopa. Ploče karbonskih vlakana smještene su u unutrašnji dio nogu, prsa i abdomena. Maska je napravljena točno prema Baleovom licu i glavi kako bi savršeno sjela na svoje mjesto. Samo odijelo ostalo je nepromijenjeno u odnosu na ono iz Viteza tame.
Scenografija
Stručnjak za scenografiju, Tully Summers komentirao je Nolanov stil snimanja nakon što su ga upitali koja je razlika između dizajna ovog filma i onog kojeg je radio za Ljude u crnom 3: "Za mene osobno razlika je bila u vizualnom stilu redatelja Nolana. Jedna od stvari koje njegove filmove o Batmanu čine neodoljivim jest taj ton vjerodostojnosti. Češće će htjeti sirovi, grublji dizajn od onoga koji je uglađeniji i ljepši. To je jedna vrsta vojne estetike. Ova stvar napravljena je da radi, a ne da zadivi potrošače. Vitez tame: Povratak zapravo je ratni film." Producentica Emma Thomas izjavila je da je ovaj film o Batmanu estetski vizualno drugačiji od prva dva koja je Nolan radio, objašnjavajući da "u Gothamu vlada zima pa samo to daje potpuno novi izgled filmu."
Glazba za film
U intervjuu obavljenom u listopadu 2010. godine kompozitor Hans Zimmer potvrdio je da će upravo on skladati glazbu za film Vitez tame: Povratak. Jamesu Newtonu Howardu također je ponuđeno da se vrati i sklada glazbu skupa s Zimmerom, kao što su to radili na prethodna dva nastavka, ali on je to odbio tvrdeći da bi se uz odličnu kemiju koju su stvorili redatelj Nolan i kompozitor Zimmer za vrijeme snimanja filma Početak osjećao kao "treći kotačić".
U studenom 2011. godine Zimmer je na Internetu snimio navijačku skladbu koju je iskoristio kao jednu od glavnih glazbenih tema za film. Na upit da malo pojasni skandiranje, Zimmer je rekao: "Skandiranje je postala vrlo problematična stvar, zbog toga što sam htio stotine tisuća glasova, a to nije lako pronaći. Zbog toga smo Tweetali i ostavljali poruke na Internetu tražeći ljude koji će htjeti biti dijelom toga. Činilo se to kao zanimljiva stvar. Stvorili smo taj cijeli svijet u posljednja dva filma i nekako imam osjećaj da su i sami gledatelji i obožavatelji bili dijelom tog svijeta. Uvijek mislimo na njih." Skandiranje sadržava dvije riječi (deshi basara u prijevodu he rises) na marokanskom jeziku čime se ukazuje na arapsko podrijetlo Ra's al Ghula, ali također i na sam naslov filma - The Dark Knight Rises.
Zimmer je za soundtrack također upotrijebio i nekoliko skladbi iz ranijih filmova, ali je istaknuo da je "želio ići u potpuno drugačijem smjeru" za Baneovu glazbenu temu. Dok je glazbena tema koja prati Selinu Kyle namjerno dvosmislena, glazba koja prati kompletnu trilogiju ekskluzivno je komponirana za Brucea Waynea.
Marketinška kampanja
U svibnju 2011. godine pokrenuta je službena Internet stranica filma koja je uključivala i viralnu marketinšku kampanju sličnu onoj koja je korištena i za promociju filma Vitez tame. Prilikom ulaska na stranicu kodirani audio file svirao je buku za koju se kasnije ustanovilo da je riječ o skandiranju. Nakon što se isti file odkodirao pojavio se natpis The Fire Rises. Za svaki ostavljeni natpis na Twitteru po jedan pixel je maknut sa stranice kako bi na kraju otkrio prvu službenu sliku Banea.
U srpnju 2011. godine prvi teaser trailer kojeg se namjeravalo pustiti uz Harry Potter i Darove smrti (2. dio) procurio je na Internet. Studio ga je službeno objavio tri dana kasnije. Reakcije na sam trailer bile su pomiješane; Stephen Spencer Davis iz Slatea napisao je da trailer uspješno gradi neizvjesnost, dok je Kofi Outlaw iz ScreenRanta bio razočaran istim tvrdeći da se više radi o "najavi trailera" nego o samom teaser traileru. Outlaw je također kritizirao kvalitetu trailera pišući da je scena u kojoj načelnika Gordona vidimo u bolničkom krevetu previše dramatična, da sam trailer ima loše dijaloge i da je teško razaznati što to Gordon zapravo priča. Outlaw je napisao da je završna scena trailera u kojoj vidimo Gotham City u CGI-u loše kompjuterski napravljena te da kompletan trailer podsjeća na trailer za film Početak. Kino najava filma bila je postavljena na sve kopije filma Sherlock Holmes: Igra sjena. Baš poput teaser trailera i kino trailer je procurio na Internet prije nego je sljedećeg tjedna prikazan u kinima. Kritičari su polemizirali o političkim tonovima trailera, s dijalozima koji nagovještavaju nejednakost prihoda i "okupiranosti Gothama". Budući ga je u samo prva 24 sata vidjelo preko dvanaest i pol milijuna gledatelja, trailer je postavio rekord downloadiranja s iTunesa kojeg je prethodno držao trailer za film Osvetnici. Međutim, sljedeći trailer za Osvetnike ponovno je oborio rekord s 13,7 milijuna downloada. Drugi kino trailer za Vitez tame: Povratak postavljen je na sve kopije filma Osvetnici. Neimenovani djelatnik kompanije Warner Bros. izjavio je da "takav plasman trailera vidimo kao dobru stratešku odluku. Uvijek želimo da trailere za naše filmove vidi publika koja će ih i poželjeti gledati - a mnogo ljudi će otići pogledati Osvetnike!" Djelatnik je također komentirao da će trailer "pružiti najbolju izloženost Viteza tame." Trailer je na Internetu službeno objavljen 20. travnja 2012. godine, otprilike četiri dana prije nego se započeo vrtiti u kinima prije Osvetnika.