cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lista ugroženih mjesta svjetske baštine
Prije no što dospije na popis mjesta svjetske baštine u opasnosti, stanje lokaliteta se procjenjuje i primjenjuje se eventualni program popravnih mjera u suradnji s državom u kojoj se nalazi. Krajnju ulogu u određivanju statusa ima Komitet. Financijsku pomoć Fundacije svjetske baštine može dobiti lokalitet odlukom Komiteta, a stanje lokaliteta se procjenjuje svake godine. Ovisno o procjeni Komitet može naložiti dodatne mjere ili pak izbrisati lokalitet s popisa ugrožene svjetske baštine ili popisa svjetske baštine općenito. Dva lokaliteta, Arapski rezervat oriksa i Dresdenska dolina Elbe su izbrisane s popisa mjesta svjetske baštine nakon što nisu rješeni njihovi problemi koji su ih smjestili na popis ugroženih mjesta svjetske baštine
Alvise II Mocenigo
Biografija
Alvise II je bio 5 dužd iz aristokratske venecijanske dinastije Mocenigo. Prije nego što je izabran za dužda bio je savjetnik Velikog vijeća ( 1670.), pa zatim član Savjeta desetorice i savjetnik dužda, i nakon tog podesta Padove od 1684. do 1686.
1800–1809
1800-e su decenija koja je počela 1. januara 1800. i završila 31. decembra 1809.
Alvise II Mocenigo
Biografija
Bio je kanditat za dužda čak tri puta; 1676., 1684. i 17. jula 1700. kad je konačno izabran velikom većinom od 40 glasova (od 41).
Lista ugroženih mjesta svjetske baštine
Lokaliteti izbrisani s popisa
Lokaliteti koji su bili na popisu ugrožene svjetske baštine, ali su nakon poboljšanog upravljanja ili uvjeta skinuti s popisa. U zagradi su godine upisa i ispisa s ovog popisa.
Alvise II Mocenigo
Biografija
Njegova vladavina protekla je bez ratova, jer se nije htio mješati u Ratove za španjolsko nasljeđe, to je bio i period uvođenja velikih inovacija u trgovačkom poslovanju Mletačke Republike, a na kraju je 1709. uveo i kazne za korupciju.
Disneyland (TV serija)
Antologijska serija Walta Disneya (Walt Disney anthology television series), kolokvijalno poznata pod nazivom The Wonderful World of Disney je američka televizijska antologija koja se na raznim TV-mrežama emitirala od 1954. do 2008. Počela se emitrati pod nazivom Disneyland na programu ABC, a na samom početku joj je voditelj bio Walt Disney. Predstavlja drugu najdugovječniju emisiju u historiji američke televizije.
1970-ih i 1980-ih ju je u okviru mreže JRT emitirala tadašnja Radiotelevizija Beograd.
Frankfurt (razvrstavanje)
Frankfurt je naziv:
Ostalo:
Hagenbach
Hagenbach se može odnositi na
Search for Tomorrow
Search for Tomorrow je bila američka televizijska sapunica koja se originalno emitirala na programu CBS od 1951. do 1982. odnosno na programu NBC od 1982. do 1986. Radnja je pratila život Joanne Gardner (koju je tumačila Mary Stuart) u provincijskom gradiću po imenu Henderson. U vrijeme kada je snimanje obustavljeno 1986. predstavljala je najdugovječniju igranu seriju u historiju američke televizije.
Znameniti glumci
Mnogi poznati filmski i televizijski glumci su nastupili u Search for Tomorrow, često prije nego što su postali slavni:
Županijska skupština Osječko-baranjske županije
Županijska skupština Osječko-baranjske županije predstavničko je tijelo građana Osječko-baranjske županije koje donosi akte u okviru samoupravnog djelokruga županije te obavlja druge poslove u skladu sa zakonom.
Sastav Skupštine
Skupština ima 47 vijećnika koje su građani neposredno izabrali na lokalnim izborima 17. V. 2009. godine.
Budući da srpska nacionalna manjina ima pravo na zastupljenost u Skupštini s 5 vijećnika, a to nije postignuto na izborima, radi ostvarivanja odgovarajuće zastupljenosti srpske nacionalne manjine broj članova Županijske skupštine povećan je za četiri člana, tako da Skupština broji 51 vijećnika. .
Na izborima je glasalo 49,20 posto od ukupno 292.150 registriranih birača. Skupština ima predsjednika i dva potpredsjednika, koje bira iz reda vijećnika. Predsjednik je mr. sc. Zlatko Maksimović, a potpredsjednici su Kruno Pandžić i dr. sc. Andrija Zdravčević.
St. Lucie Village, Florida
Sent Lusi je gradić u američkoj saveznoj državi Florida. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 590 stanovnika.
1820-e
1820-e su decenija koja je počela 1. januara 1820. i završila 31. decembra 1829.
Ozren Nedoklan
Ozren Nedoklan Cina (Split, 2. listopada 1922. - Split, 2. rujna 2004.), hrvatski nogometaš i nogometni trener iz grada Splita.
Igrao je u predratnom RNK Split, da bi tijekom 2. svjetskog rata otišao u partizane. Iako je bio igrač Splita dobiva poziv za priključenje obnovljenoj momčadi Hajduka na otoku Visu. Sudionik je tada velikih i poznatih Hajdukovih utakmica. Nakon rata odlazi u Zagreb na tzv. Višu fiskulturnu školu. Za vrijeme školovanja u Zagrebu nastupa za tamošnji nogometni klub Akademičar. Trenirao ga je tadašnji poznati sportski igrač i trener Ico Hitrec. Po povratku u Split trenira lokalne klubove - Orkana iz Dugog Rata, potom splitskog Dalmatinca, da bi zatim krajem 50-ih godina otišao u Švicarsku gdje je u Belinzoni nastupao i kao igrač i kao trener. Trenira potom Istru iz Pule, koju uvodi u 2. ligu. Povratkom u rodni Split sredinom 60-ih vodi Hajduka i Splita, da bi poslije otišao u Afriku gdje se zadržao do kraja karijere. Trenirao je klubove iz Egipta, Tunisa i Maroka.
Mission Hills, Kansas
Mišon Hils je grad u američkoj saveznoj državi Kanzas.
1810-e
1810-e su decenija koja je počela 1. januara 1810. i završila 31. decembra 1819.
Mission Hills, Kansas
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 3.498, što je 95 (-2,6 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Danny Welbeck
Daniel Nii Tackie Mensah Welbeck (Manchester, 26. studenog 1990.) je engleski nogometaš i reprezentativac koji igra kao napadač za Watford. Osim u napadu, Welbeck može igrati i na krilu.
Welbeck je karijeru započeo u mlađim uzrastima Manchester United prije nego je 2008. debitirao za prvu momčad i počeo postizati golove. U tom je periodu osvojio engleski liga kup i svjetsko klupsko prvenstvo, ali je poslan na kratkotrajne posudbe u Preston North End F.C. i Sunderland A.F.C.. Godine 2014. potpisao je za Arsenal, gdje je igrao pet godina. Po isteku ugovora, 2019. godine je potpisao za Watford.
MGI
MGI se može odnositi na:
Ed Wood
Woodov vrhunac prošao je nakon smrti njegove najveće zvijezde Bele Lugosija. iako je od njegovih posljednjih trenutaka na filmu uspio je izvući profitabilan element, nakon toga je njegova karijera krenula silaznom putanjom. Do kraja života, proizvodio je pornografiju i pisao šund krimiće, horror i seks romane.
Woodova posthumna slava počela je dvije godine nakon smrti, kada mu je u knjizi "Zlatna purica" Harry Medved dodijelio priznanje kao najgorem redatelju svih vremena. Nedostatak uobičajene filmaške sposobnosti u njegovim radovima priskrbila je Woodu i njegovim filmovima značajan kult sljedbenika. Nakon što Rudolph Grey objavljuje njegov životopis "Nightmare of Ecstasy" (Mora ekstaze), Woodov život i djelo djelomično su javno rehabilitirani, s novim svjetlom bačenim na njegovu očiglednu strast i iskrenu ljubav prema filmovima i filmskoj proizvodnji. Burtonov biografski film "Ed Wood" osvojio je Oscara, nešto za samog Eda Wooda sasvim nedostižno.
Rane godine
Woodov otac Edward stariji radio je za Poštanske usluge SAD-a i njegova obitelj puno se puta selila po SAD-u. Vremenom su se skrasili u gradiću Poughkeepsie, država New York, gdje je Edward mlađi rođen.
U djetinjstvu je Wood pokazivao interes za glumai šund romane. Sakupljao je stripove i šund časopise, a obožavao je filmove, najviše westerne i bilo što okultno. Često bi markirao kako bi gledao filmove u obližnjem kinu čiji radnici bi pokazane filmove često bacili u smeće. Wood bi ih spasio dodavši ih svojoj opsežnoj zbirci.
Vjeruje se da je Woodova majka Lillian uvijek željela djevojčicu, te je ponekad svoga sina odijevala u suknje i haljine do njegove 12. godine. Do kraja života, Wood je, doduše neseksualno, bio transvestit.
Jedan od prvih njegovih plaćenih poslova obavljao je kao kino portir, iako je također pjevao i svirao bubnjeve u bendu. Kasnije je predvodio pjevački kvartet imenom "Eddie Wood's Little Splinters" (Mali iveri Eddieja Wooda), naučivši svirati različite žičane instrumente. Svoju prvu filmsku kameru dobio je na svoj 17. rođendan: Eastman Kodak "City Special". U jednoj od svojih prvih snimki prikazan je zrakoplov koji se ruši na tlo, što ga je punilo ponosom.
Nakon otpusta iz marinaca, fasciniran egzotičnim i bizarnim, Wood se pridružuje cirkusu. Nekoliko nedostajućih zuba i unakažena noga kao uspomene iz bitki, združeno sa osobnim fetišima i talentom za glumu učinilo ga je savršenim kandidatom za "freak show". Glumio je, između ostalih, perverznjake i bradatu damu. Kao bradata dama, oblačio je žensku odjeću i napravio vlastite protetičke grudi. U njegovim radovima sirkusi i karnevali često su oslikani, najistaknutije u poluautobiografskom romanu "Killer in Drag".
Woodovi ostali poroci uključuju lake i teške droge, alkohol i seks. Iako je poštovao žene i bio potpuno vjeran svojim djevojkama (osobito Dolores Fuller) i ženi Kathy O'Hara, u mladosti je bio notorni ženskar.
Filmovi
thumb|left|300px|Prizor iz filma "Plan 9 iz svemira" u kojemu se vidi glumac koji je zamijenio preminulog Belu Lugosija, sakrivajući lice plaštem "Ako me želite upoznati, pogledajte 'Glen ili Glenda'. To sam ja, to je moja priča, bez sumnje. Ali "Plan 9" moj je ponos i radost. Tamo smo za leteće tanjure koristili naplatke Cadillaca." - Ed Wood. Leteći tanjuri u "Planu 9 iz svemira" nisu zapravo bili auto naplatci nego jeftini modeli kupljeni u obližnjoj prodavaonici igračaka, ali mit o naplacima bio je tako dobra priča da ga je Wood nastavio potvrđivati u intervjuima. Hobotnica s kraja filma "Bride of the Monster" (Nevjesta čudovišta) trebala je imati motor koji bi stvorio dojam silovite zvijeri koja maše krakovima, ali motor nisu uspjeli naći, zbog čega se čini kao da se glumac u prizoru bori sa samom gumom. Wood i njegova družina doslovce su model hobotnice ukrali iz studija tvrtke Republic Pictures usred noći, i prije snimanja nehotice otkinuli jedan od krakova.
Jedan od Woodovih heroja zbog svoje ambicije i strasti, bio je Orson Welles. Wood se također neksriveno ponosio činjenicom da je, uz Wellesa, on bio jedini filmaš koji je u svojim filmovima i scenarist, i redatelj i glumac, iako je vjerojatno da je to bio samo kako bi uštedio vrijeme i novac. Za razliku od svog dvojnika iz filma Ed Wood, on svoga junaka nikada nije sreo.
Njegovi filmovi izgledaju žurno napravljeni, obično zbog toga što su Wood i njegovi radnici radili u tijesnom vremenskom rasporedu i s malim budžetom. Dok većina redatelja snima samo jedan prizor dnevno (ili, u novijim filmovima, samo dio prizora), Wood bi snimio do 30. Rijetko je nalagao ponovne pokušaje, čak i kada je prvi očito bio s greškom.
Mnoge ocvale zvijezde bile su uključene u njegove ikonske filmove. Bela Lugosi bio je postao poznat po ulogama u filmovima "Bijeli zombi" i "Drakula" (1931.), ali nakon poslijeratnog pada popularnosti horror filmova, pao je u zaborav, alkoholizam i ovisnost o drogama. Lugosi se pojavio u Woodovim najpoznatijim filmovima: "Glen ili Glenda", "Nevjesta čudovišta" i "Plan 9 iz svemira".
Bela Lugosi mlađi je bio među onima koji su osjećali da je Wood izrabljivao glumčevu slavu, iskorištavajući venućeg glumca kada ovaj nije mogao odbiti ikakav posao. Većina ostalih dokumenata i intervjua s ostalim Woodovim suradnicima u "Mori ekstaze" sugeriraju iskreno prijateljstvo između Wooda i Lugosija kroz najgore dane njegove depresije i ovisnosti.
Drugi Woodovi suradnici uključuju regularne zvijezde filmova B produkcije: Kenne Duncan, Lyle Talbot, Conrad Brooks, Duke Moore i Timothy Farrell, švedski hrvač Tor Johnson; TV horror voditeljica Vampira; ekscentrični gay kozmopolit Bunny Breckinridge i vidovnjak Criswell. Često bi odabirao ove glumce bez obzira na logiku njihovog mjesta u filmu. Vampirina vampirska odjeća u "Planu 9" nema smisla u datom kontekstu. Slično, Lugosijev lik horror znanstvenika u "Glenu i Glendi" nimalo ne pripada kvazidokumentarcu o trandrodstvu, a Criswellov filmski horror kliše dizanja iz mrtvačkog sanduka za vrijeme oluje nepodudaran je sa filmom znanstvene fantastike.
Wood bi odlazio do krajnosti kako bi priskrbio sredstva za svoje filmove. Kao primjer, za "Plan 9 iz svemira", nagovorio je članove Južne baptističke crkve na ulaganje početnog kapitala. Ali je u tim neortodoksnim metodama skupljanja kapitala uvijek postojala neka zamka: u ovom slučaju, baptisti su tražili da glavnu ulogu nosi član njihove crkve i da se svi glumci, uključujući Vampiru, Tora, 'Bunnyja' i Criswella krste prije snimanja. Također su promijenili ime filma iz "Grave Robbers from Outer Space" ("Pljačkaši grobova iz svemira") i izbacili tekst iz scenarija za koji su smatrali da je prost. Takvo uređivanje od producenata i financijera bio je jedan od čimbenika koji su doprinijeli Woodovoj depresiji, i kasnije na to svaljivao krivnju nedostatka komercijalnog uspjeha.
Angora tip vune, Woodov najdraži fetiš, redovito je korišten u njegovim filmovima, osobito "Glen ili Glenda". Kathy O'Hara i ostali, prisjećaju se da Woodov transvestitizam nije seksualna naklonost, nego prije novomaterinska utjeha koju je izvlačio uglavnom iz samog materijala. ("Ann Gora" je također bio jedan od Woodovih spisateljskih pseudonima).
Woodov šund: Wood kao pisac
Wood je napisao bezbrojne šund krimiće, horror i seks romane i povremeno publicističke radove. Od pedesetih nadalje, Wood je potpomagao svoj filmski profit na brzinu napisanim šund romanima. Kako je pustupno prestajao biti u stanju financirati svoje filmske projekte, romani su postali njegov glavni izvor prihoda.
Woodovi romani često uključuju transvestite ili "drag queen" likove, ili se cijele fabule romana usredotočuju na transrodnost (uključujući i njegov angora fetiš), i poniru u njegovu ljubav prema krimićima i okultnom. Wood je često za svoje romane reciklirao fabule svojih filmova, pisao romanske verzije svojih scenarija ili rabio elemente iz svojih romana u scenarijima.
Pri sredini, njegove priče tipično tematski skreću u nepredviđenom smjeru, kao da su pisane bez plana ili kao romani toka svijesti. Opis Woodove radne metode u "Mori ekstaze" pokazuje da je mogao raditi na desetak projekata odjednom, pritom gledajući televiziju, jedući, pijući i vodeći razgovore za vrijeme pisanja. U svom kvazimemoaru "Hollywood Rat Race" (u slobodnom prijevodu: "Holivudska utrka za novcem"), Wood savjetuje nove pisce: "(...)samo nastavite pisati. Čak i ako vaša priča postane gora, vi ćete postati bolji".
Kako Woodovi najpoznatiji filmovi iz pedesetih nisu seksualno eksplicitni ili nasilni, njihov bizarno ekscentričan sadržaj njegovih romana može šokirati nepripremljenog čitatelja. Woodova mračna strana izlazi na vidjelo u takvim seksualnim šokovima, kao npr. "Silovana u travi", "Perverznjaci" i pripovijetkama kao "Toni: Crna Tigrica" koji izrabljuje vruće teme kao što su nasilje, rasa, maloljetnička delinkvencija i narko subkultura.
Neki od Woodovih knjiga ostaju neobjavljene za njegovog života. Npr. "Hollywood Rat Race" je izdan tek 1998., knjiga koja je dijelom početni priručnik za mlade glumce i filmaše, dijelom memoar. Tamo Wood pripovijeda priče sumnjive vjerodostojnosti, kao na primjer njegov i Lugosijev ulazak u svijet noćnih kabarea.
Posljednji dani
Wood je u svojim zadnjim godinama prolazio kroz ozbiljne financijske teškoće i često je bio na milosti izrabljujućih producenata i nezavisnih redatelja. Često bi pisao cijele filmske scenarije za sitan novac, i do 100 dolara, kako bi spojio kraj s krajem, a sva njegova imovina mogla je stati u jedan kožni kovčeg. Njegova redateljska karijera pala je na proizvodnju pornografskih filmova kao što je "Necromania" iz 1971. i "Take It Out In Trade", mek pristup filmovima Philipa Marlowea.
Uz povremeno režiranje i proizvodnju scenarija niske kvalitete (ponekad u jednoj noći), Wood se također kao glumac pojavio u ne baš dostojanstvenim ulogama. U dva filma koje je producirao njegov kolega marinac Joseph F. Robertson "Love Feast" is 1969. poznat kao "Pretty Models All In A Row" prvi je puta igrao glavnu ulogu od svog filma "Glen ili Glenda". Njegov izgled sasvim očigledno otkriva 16 godina teškog života, ali njegova vesela pojavnost dolazi do izražaja u njegovoj ulozi ljigavog fotografa koji unajmljuje modele samo s namjerom da ih odvede u krevet. Do kraja filma koji je u osnovi neprestana orgija prekidana jedino Woodovim pauzama i otvaranjem vrata, izgleda kao da je ostario još jedno desetljeće.
Još tužnija će biti njegova suradnja sa Robertsonom, manja uloga u odi svingerskim zabavama, "Mrs. Stone's Thing". Slično kao u prethodnom filmu, koji se uglavnom sastoji od zamornih sekvenci orgija, film ambiciozno pokušava profitirati na dramatičnim elementima preljuba i silovanja, trud prilično pokvaren farsičnim dijelovima kao npr. pretio par koji dogurava dva biljarska stola kako bi na njima vodili ljubav. Wood se također pojavljuje kao transvestit koji vrijeme na zabavi troši isprobavajući erotsko donje rublje u spavaćoj sobi.
Film Tima Burtona Ed Wood (1994)
Film kazuje priču o Woodovoj i Logosijevoj produkciji triju filmova: Glen ili Glenda, Nevjesta čudovištu i Plan 9 iz svemira na suosjećajan način. Wooda glumi Johnny Depp, a Lugosija Martin Landau koji je za tu sporednu ulogu osvojio nagradu Oskar. Film je producirala kompanija Disney Studios, u crno bijeloj tehnici. Film je primio masovne pohvale kritičara, ali je zarada bila slaba. Od tada, postao je kultni hit na videu i DVD-u.
Kultni status
Među stručnjacima za kič i lošu kinematografiju, Ed Wood je cijenjen kao najveći "loš" redatelj svih vremena. Njegov kultni status, počet dvije godine nakon smrti postupno je rastao, ponovnim otkrićem mnogih njegovih dugo izgubljenih radova. U eseju o Woodu u knjizi "Incredibly Strange Films" ("Nevjerojatno čudni filmovi"), Jim Morton piše: "Ekscentričan i individualist, Edward D. Wood mlađi bio je čovjek rođen za film. Ljudi manji od njega, kad bi bili primorani praviti filmove pod uvjetima s kojima se nosio Wood, od poraza bi digli ruke od svega.
Velečasni Steve Galindo iz Sakramenta u Kaliforniji, SAD, 1996. godine stvorio je pravno priznatu religiju s Edom Woodom kao njenim službenim spasiteljem. Službenim imenom Crkva Eda Wooda sada se hvali činjenicom da ima 3,500 legalno krštenih sljedbenika.
Dobrovo
Dobrovo (talijanski: Castel Dobra) je selo u Sloveniji od 343 stanovnika, ono je i administrativni centar Občine Brda.
Geografske karakteristike
Dobrovo leži na krajnjem zapadu Slovenije na jednom od brdašca poznatog vinorodnog kraja, koji se poput roga udubio u Furlaniju.
Selo je udaljeno 5 km istočno od talijanske granice, i oko 18 km zapadnije od Nove Gorice.
Historija
Nad selom dominira dvorac kog je nakon vijekova propadanja potpuno obnovio u 17. vijeku, u duhu renesanse njegov tadašnji vlasnik grof Colloredo.
Danas je u jednom krilu dvorca smještena galerija slika i grafika Zorana Mušiča, a ostatak služi kao reprezentativni objekt za razne kulturne priredbe i promocije vina je je to kraj poznat po izvrsnim vinima i to s obje strane granice.
U selu djeluje vinogradarska zadruga Goriška brda, koja je nekad bila poznati proizvođač relativno kvalitetnih vina.
Međunarodna datumska granica
Datumska granica (engl. Date Line, IDL) je zamišljena kriva otvorena linija na planeti Zemlji, suprotno od Griničkog meridijana, na kojoj prilikom prelaska dolazi do promjene datuma. Podudara se otprilike uz 180° geografske dužine, s nekoliko skretanja da zaobiđe arhipelage. Ova granica dijeli vremenske zone UTC+12 i UTC-12, a prolazi uglavnom kroz nenaseljena područja Tihog oceana.
1840-e
1840-e su decenija koja je počela 1. januara 1840. i završila 31. decembra 1849.
Međunarodna datumska granica
Prvi problem s datumskom granicom se uzrokovao kada je Magellan putovao oko Zemlje. Kako je njegova ekipa plovila po morima, čuvali su detaljne podatke o datumu. Ljudi na kopnu su uporno tvrdili da je bio drugi dan nego što je Magellan mislio. Iako je danas lako razumljiv, ovaj fenomen je uzbudio mnogo ljudi, i to čak toliko da je specijalna delegacija bila poslana papi da mu objasni ovu zanimljivost.
Casanova, Frosinone
Casanova je naselje u Italiji u provinciji Frosinone, u regiji Lazio.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 21 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 339 m.
Chailland
Šajan je naselje i opština u zapadnoj Francuskoj u regionu Loara, u departmanu Majen koja pripada prefekturi Laval.
Silvestro Valier
Biografija
Valier je bio sin dužda Bertuccia Valiera, oženio se za Elisabettu Querini iz bogate venecijanske porodice. Prije nego što je izabran za dužda bio je Prokurator Bazilike sv.Marka i bavio se uglavnom novčanim pitanjima.
Za dužda je izabran 25. februara 1694.
Šest godina njegove vladavine protekle su relativno teško za Mletačku Republiku, jer je morala napustiti egejski otok.- Hios, a nakon tog su uslijedili teški mirovni pregovori u Rijswijku (Rat Velike alijanse) i Sremskim Karlovcima (Karlovački mir). Ovi drugi bili su nešto povoljniji jer je Presvijetla republika nakon njih dobila Moreju, i dobar dio Dalmatinske Zagore, uski obalni pojas Hercegovine i Boke Kotorske od Herceg-Novog do Risna.
Pokopan je kao i brojni drugi duždevi, u venecijanskoj bazilici - Zanipolo u grobnici koju je isklesao Andrea Tirali, pored svog oca.
Frane Matošić
Frane Matošić (Split, 25. studenog 1918. - Split, 29. listopada 2007.), bivši hrvatski nogometaš i nogometni trener. Stariji mu brat Jozo, također je velikan Hajdukove i hrvatske nogometne povijesti.
Igračka karijera
Za splitskog Hajduka je odigrao 739 susreta, u kojima je postigao 729 pogodaka postavivši time nenadmašiv rekord kluba u broju nastupa i broju postignutih pogodaka. Za "bile" je igrao u 16 sezona, a prvi put je zaigrao za klub 12. svibnja 1935. godine protiv sarajevske Slavije (10:1) s manje od 17 godina, te nastup obilježio s tri pogotka. Za vrijeme služenja vojnog roka sezone 1938/39. igrao je za beogradski BSK, a sezone 1942./43. za talijansku Bolognu je odigrao jednu sezonu, prekinutu kapitulacijom Italije u 2. svjetskom ratu, te bio najbolji strijelac lige. Vratio se već naredne godine kad je čuo kako se Hajduk prebacio na Vis. Svo je ostalo vrijeme bio je standardni prvotimac Majstora s mora za koje je nastupao u 40 zemalja, na svih 5 kontinenata.
Na terenu poznat kao veliki Hajdukov kapetan, igrač kojem nitko nije proturiječio i koga su svi morali slušati, u privatnom je životu bio skroman obiteljski čovjek. Koliko je bio karakteran, ali i cijenjen potvrđuje priča po kojoj je dva puta odbio prijedlog maršala Tita da se Hajduk prebaci u Beograd i preimenuje u Partizan. Tito ga je respektirao i poslušao. Štoviše, kasnije je naredio da se Matošić vrati u Komunističku partiju nakon što je iz nje bio izbačen zbog navodnih nereda na utakmici s Crvenom zvezdom (udario beka Branka Stankovića). Matošić je bio također izuzetno prgav i ponosan. U razdoblju kad je Hajduk dominirao prvom ligom, u prvoj polovini 50-ih godina dva su puta bili onemogućeni u osvajanju naslova. Zato je Matošić izazvao skandal u NSJ-u kad je upao na sjednicu i pitao: "Imate li ovdje barem gram poštenja?". Mnogo godina potom sjedio je u predsjedničkoj loži Poljuda na utakmici s Italijom (1:1) zajedno s pokojnim predsjednikom dr. Franjom Tuđmanom te mu se suprotstavio ustvrdivši kako je "njegova" Croatija nedodirljiva i privilegirana na jednoj strani lige, a svi ostali su potisnuti na drugu.
Od kluba se oprostio 1956. u utakmici protiv Spartaka iz Subotice u Splitu (4:1).
Reprezentativna karijera
Dugo godina je nastupao i za jugoslavensku izabranu vrstu, za koju je nastupio 16 puta, postigavši 6 pogodaka. Debitirao je pogotkom 8. svibnja 1938. protiv Rumunjske (1:0), a posljednji je nastup imao 29. lipnja 1953. s Mađarske (2:3) u Beogradu, i opet svoj nastup obilježio pogotkom.
Postignuća
Četiri je puta s Hajdukom osvajao titulu državna prvaka: 1941. (prvenstvo Hrv. nogometnog saveza), 1950., 1952. i 1955. Osvajač je srebrnog odličja na OI 1948. u Londonu, te dobitnik nagrada za životno dijelo grada Splita, odnosno, Hrvatskog olimpijskog odbora. Odlikovan je i Ordenom bratstva i jedinstva.
Trenerska karijera
Nakon što je prestao aktivno igrati, nastavio je sudjelovati u nogometu kao trener, i to uspješno. Bio je Hajdukovim trenerom (nedugo nakon što je njegov stariji brat Jozo vodio klub) od siječnja 1957. do lipnja 1958. Kratko je vrijeme bio tehnički direktor, te čak i predsjednik kluba. Jedno vrijeme je bio izbornikom tuniške izabrane vrste.
Privatni život
Frane Matošić bio je oženjen za suprugu Kseniju sa kojom je imao kćerku Katju (kasnije udatu Spain) koja mu je podarila unuke, sina Frana - Dražena i kćerku Kseniju (udanu Rakuljić) te ima danas tri praunuka, to su Ivan Rakuljić, i Frane i Duje Spain.
Agonist (farmakologija)
right|thumb|320px|Agonisti
right|thumb|320px|Spektar efektivnosti receptorskih liganda.
Agonist je hemijsko jedinjenje koje se vezuje za receptor ćelije i inicira njen respons. Agonisti često oponašaju akcije supstanci koje se javljaju u prirodi. Dok agonist izaziva akciju, antagonist blokira akciju agonista. Inverzni agonist uzrokuje akciju koja je suprotna akciji agonista.
Tipovi
Receptori mogu biti aktivirani ili inaktivirani bilo endogenim (poput hormona i neurotransmitera) ili egzogenim (poput lekova) agonistima i antagonistima, što rezultira u stimulaciji ili inhibiciji biološkog responsa. Fiziološki agonisti su supstance koje uzrokuju isti telesne response ali se ne vezuju za isti receptor.
Endogeni agonist jednog receptora je jedinjenje koje se prirodno javlja u telu i koje se vezuje i aktivira taj receptor. Na primer, endogeni agonist za serotoninske receptore je serotonin, i endogeni agonist for dopaminske receptore je dopamin.
Spektar efektivnosti
Superagonist je jedinjenje koje ima sposobnost proizvođenja responsa većeg od maksimalnog responsa endogenog agonista za data receptor, tako da je njegova efikasnost veća od 100%. Ovo ne mora da znači da je takav agonist potentniji od endogenog.
Puni agonisti se vezuju (imaju afinitet za) i aktiviraju receptor, pokazujući punu efektivnost na tom receptoru. Jedan primer leka koji dejstvuje kao pun agonist je izoproterenol, koji oponaša akciju adrenalina na β adrenergičkim receptorima. To je isto slučaj sa morfinom, koji oponaša endorfine na μ-opioidnim receptorima u centralnom nervnom sistemu.
Inverzni agonist je agens koji se vezuje na isto vezujuće-mesto receptora kao i agonist tog receptor i poništava konstitutivnu aktivnost receptora. Inverzni agonisti imaju suprotni farmakološki učinak od agonista receptora.
Charles Middleton (glumac)
Charles B. Middleton (3. oktobar 1874 - 22. april 1949) bio je američki glumac najpoznatiji po ulozi Minga Nemilosrdnog, glavnog negativca u SF filmskim serijalima o Flashu Gordonu 1930-ih.
Praznik
Praznici (čiji naziv potječe od staroslavenske riječi za "nezaposlen" ili "dokon") u najširem smislu predstavljaju dane kada se "praznuje", odnosno ne radi.
Riječ praznik ili blagdan u užem smislu označava dan koji je u nekoj državi, društvenoj grupi ili vjerskoj zajednici određen za proslavlanje nekog važnog događaja.
Ukoliko je riječ o prazniku koji je posvećen određenim državnim zakonima ili nekim drugim propisima, riječ je o državnom prazniku. Ukoliko je riječ o prazniku koji se slavi u skladu s propisima neke vjerske zajednice, riječ je o vjerskom prazniku. U mnogim državama su određeni vjerski praznici istovremeno i državni praznici, pri čemu je najrašireniji primjer Božić.
Za dane koji su unutar tjedna predviđeni za redovni odmor radnika se koristi termin neradni dan, a u većini zemalja je to nedjelja.
Za duže periode kada se ne održava nastava tokom školske godine se ponekad koriste termini kao što su ljetni, proljetni ili zimski praznici, što je sinonim za izraz ljetni, proljetni ili zimski raspust.
Sokalnici
Sokalnici su bili društveni sloj u srednjovekovnoj Srbiji, verovatno sluge, posluga, niži činovnici.
Pet srpskih srednjovekovnih povelja i Dušanov zakonik pominju sokalnike, ali njihov pravni položaj nije moguće tačno utvrditi na osnovu dostupnih izvora. Ispitivanje pravnih spomenika pokazuje da su feudalne obaveze sokalnika bile slične obavezama meropaha, ali kvantitativno manje. Imali su neke privilegije kao što je jahanje konja.
Pojam
Jezičkom analizom Solovjev je ustanovio da je reč sokalnik u tesnoj vezi sa izrazima sokalnica i sokal. On je primetio da je srpski prevodilac Sintagme Matije Vlastara grčku reč έστία = vatra, ognjište, preveo sa sokalnica. Prema njegovom mišljenju sokalnici su oslobođenici, poluslobodni ljudi.
Obaveze sokalnika
Povelja kralja Vladislava manastiru Bogorodice Bistričke (oko 1234) naređuje da sokalnik mora da ore upola manje od meropha, ali da kosi seno i daje obrok kraljevim dostojanstvenicima, isto kao i meropah. Slične odredbe sadrže i druge hrisovulje. Sokalnici su takođe morali da daju pratnju manastirskim starešinama. Pomenuta povelja kralja Vladislava zapoveda da sokalnik mora da krene na put, jašući konja, kada mu to zapovedi iguman (starej).
Kralj Milutin je srpskoj crkvi, zajedno sa veleposedima, poklanjao i tzv. „crkvene ljude”: sokalnike, zemljoradnike i robove. Milutinova povelja Manastiru u Banjskoj navodi dužnosti sokalnika. Sokalnici su morali da oru "dva mata ozime oranice, a jedan mat jare, i prosa dva mata", nešto manje od seljaka. Vinograd manastira su morali da kopaju svi. Ko ne prekopa manastirski vinograd do uskrsa, kazna je bila oduzimanje vola. Seno za crkvu su takođe morali da kose svi, i meropsi, i sokalnici i majstori. Isto tako, svi su morali da grade gradove. Ali ako po nesreći izgori manastir, samo su sluge (sokalnici) bili dužni da ga podižu. Sokalnici su još morali da pomažu u šivenju za crkvu, trpezariju i kraljevske odaje.
Povelja kralja Milutina Manastiru svetog Georgija kod Skoplja (oko 1300) svedoči da je sokalnik stojao iznad meropaha na društvenoj lestvici. Povelja kaže ako se sinovi popova ne opismene, neće biti vraćeni u stalež meropaha, već sokalnika. Prema povelji manastiru u Banjskoj, sokalnikov sin, kad se oženi i zadobije poverenje igumana i bratije, dobijao je na korišćenje konja. Sa tim konjima sokalnici su morali da tegle jednom godišnje žito i vino, po naređenju igumana.
Član 107 Dušanovog zakonika pominje sokalnika kao sudskog činovnika ili izvršitelja:
Rasprave o zanimanju sokalnika
Postoje različita mišljenja o tome šta je bilo zanimanje sokalnika.
Novaković i Solovjev smatraju da su sokalnici bili posluga na velikim imanjima koja je uglavnom radila kuhinjske poslove, a da su vremenom dobijali i druge dužnosti. Jevtić i Popović navode da su sokalnici, pored toga što su se bavili poljoprivredom, radili i neke stručne poslove zbog kojih su im smanjivane obaveze u zemljoradnji.
D. Janković smatra da su sokalnici nekadašnji robovi, koji su postali lične vlasteoske sluge, čiji je osnovni zadatak da budu kuvari, ali i da prenose robu, popravljaju građevine i slično. Prema tumačenju Luja Margetića sokalnici su bili meropsi sa elegantnijim i „otmenijim“ dužnostima, vezanim za činjenicu da su posedovali konje.
Collins, Missouri
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 159, što je 17 (-9,7 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Spring Valley, Ohio
Spring Vali je grad u američkoj saveznoj državi Ohajo.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 479, što je 31 (-6,1 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Atmosferska refrakcija
mini|desno|275px| Dijagram koji pojašnjava fenomen pri promatranju [[Sunce|Sunca u zoru i sumrak]] Atmosferska refrakcija je kut između pravca prema stvarnom položaju nebeskog tijela (pravi položaj), i pravca uzduž kojeg se vidi nebesko tijelo (prividni položaj). Temeljni uzrok atmosferske refrakcije je atmosfera. Kad ne bi bilo atmosfere, svjetlosna zraka iz nebeskog tijela stizala bi pravocrtno u motriteljevo oko. Upadom svjetlosti iz zrakopraznog prostora u Zemaljsku atmosferu zraka svjetlosti se lomi i mijenja se brzina gibanja svjetlosti. Motritelj vidi nebesko tijelo u smjeru tangente na krivulju, uzduž koje se zraka giba na svom putu kroz atmosferu. Nebesko tijelo vidi se na drugom mjestu nebeske sfere, nego se ono stvarno nalazi. Vrijednost refrakcije ovisi o fizikalnim karakteristikama atmosfere (tlak, relativna vlažnost, temperatura) i o visini, odnosno, zenitnoj udaljenosti nebeskog tijela.
Bendorf
Bendorf je grad u nemačkoj saveznoj državi Rajna-Palatinat. Jedno je od 86 opštinskih središta okruga Majen-Koblenc. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 17.255 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 7137203.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj grada u okrugu Majen-Koblenc Bendorf se nalazi u saveznoj državi Rajna-Palatinat u okrugu Majen-Koblenc. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 115 metara. Površina opštine iznosi 24,1 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 17.255 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 717 stanovnika/km².
1850-e
1850-e su decenija koja je počela 1. januara 1850. i završila 31. decembra 1859.
Mirza Mešić
Mirza Mešić (Tuzla, 28. lipnja 1980.), bosanskohercegovački nogometaš.
Visoki je napadač krenuo sa nogometom u Slobodi iz rodne mu Tuzle. Kasnije odlazi u francuske Nantes, te Besançon. U Hajduk je stigao na ljeto 2004. kod trenera Ivana Katalinića. Uz pokoju minutu u HNL-u zabilježio je i nastup u kvalifikacijama za Ligu prvaka protiv irskog Shelbournea. Nakon tih par slabijih utakmica seli na klupu/tribine, te na zimu napušta Split. Nakon toga igra u bosanskohercegovačkom prvenstvu u dresovima Žepča, Posušja, te na kraju Sarajeva.
1860-e
1860-e su decenija koja je počela 1. januara 1860. i završila 31. decembra 1869.
1870-e
1870-e su decenija koja je počela 1. januara 1870. i završila 31. decembra 1879.
Kralj komedije
Kralj komedije (na engleskom: King of Comedy ili The King of Comedy) je izraz kojim se odaje priznanje određenom komičaru za dugotrajnu i uspješnu karijeru, odnosno dominaciju zabavnom industrijom svog vremena. Služio je i služi kao nadimak nekoliko osoba, odnosno kao naslov nekoliko filmova i pjesama.
Benon
Benon je naselje i opština u zapadnoj Francuskoj u regionu Poatu-Šarant, u departmanu Primorski Šarant koja pripada prefekturi Rochelle.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 514 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 11 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 46,62 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 22 metara (maksimalnoj 56 m, a minimalnoj 7 m).
Sjeverni Saskatchewan (rijeka)
Sjeverni Saskatchewan (engleski: North Saskatchewan River) je rijeka u Kanadi duga 1 287 km, koja zajedno sa Rijekom Južni Saskatchewan formira Rijeku Saskatchewan.
Geografske karakteristike
Sjeverni Saskatchewan izvire ispod Ledenjaka Saskatchewan u kanadskim Stjenovitim planinama u provinciji Alberta. Nakon izvora rijeka teče isprva prema sjeveroistoku da bi nakon što prođe grad Edmonton skrenula prema jugoistoku. thumb|left|200px|Karta [[porječje|porječja rijeke Sjeverni Saskatchewan]] Ispod grada North Battleford ponovno skreće prema sjeveroistoku do spoja sa Južnim Saskatchewanom nešto niže od grada Prince Albert u Saskatchewanu.
Sjeverni Saskatchewan ima porječje veliko oko 122 800 km², koje se proteže preko dvije kanadske provincije Alberta i Saskatchewan.
1880-e
1880-e su decenija koja je počela 1. januara 1880. i završila 31. decembra 1889.
Kovilje (Ivanjica)
Kovilje je naselje u Srbiji u opštini Ivanjica u Moravičkom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 15 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 34 stanovnika).
Ovde se nalazi Manastir Kovilje
Demografija
U naselju Kovilje živi 14 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 49,0 godina (49,9 kod muškaraca i 47,9 kod žena). U naselju ima 8 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 1,88.
Ovo naselje je u potpunosti naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.
Diferencijalna rotacija
Diferencijalna rotacija je pojava kad neko svemirsko tijelo ne rotira kao kruto tijelo, već period rotacije ovisi o kutnoj udaljenosti od ekvatora. Sunce i plinoviti divovi, te planetni prstenovi, galaktike i slične strukture imaju diferencijalnu rotaciju.
Case Incile, L'Aquila
Case Incile je naselje u Italiji u provinciji L'Aquila, u regiji Abruzzo.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 219 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 669 m.
Idledale, Colorado
Ajdldejl je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Kolorado.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 252.
Jasi (Mađarska)
thumb|250px|Glavna crkva u središtu [[Jászberényja]] thumb|250px|Mapa [[Jászsága u Mađarskoj]] thumb|250px|Županija [[Jász-Nagykun-Szolnok u Mađarskoj]] Jasi ili Jazi su etnička podgrupa Mađara koji uglavnom žive u mađarskoj županiji Jász-Nagykun-Szolnok. Porijeklom su Oseti te su u prošlosti govorili jaškim dijalektom osetskog jezika. Danas govore mađarskim jezikom i etnički se izjašnjavaju kao Mađari, mada je kod njih očuvana svijest o posebnom jaškom identitetu.
Geografija
Jasi žive u regiji zvanoj Jászság, koja se sastoji od sjeverozapadnog dijela županije Jász-Nagykun-Szolnok. Njihovo kulturno i političko središte je grad Jászberény.
Historija
Jasi su bili nomadsko pleme koje se naselilo u Ugarskom Kraljevstvu u 13. vijeku. Jasi su Mađarsku došli s Kumanima, koje su tjerali Mongoli i Tatari. Primio ih je mađarski kralj Bela IV., nadajući se da će mu pomoći u odbijanju mađarsko-tatarske najezde. Ali ubrzo po dolasku su se pogoršali odnosi između kumansko-jaških plemena i lokalnog mađarskog plemstva, te su Kumani i Jasi napustili Mađarsku. Nakon povlačenja Mongola i Tatara, Kumani i Jasi su se vratili i naselili u središnji dio Velike mađarske ravnice.
Ispočetka im je glavno zanimanje bio uzgoj životinja. U slijedeća dva vijeka su se u potpunosti asimilirali u mađarsko stanovništvo, te je njihov jezik iščezao, mada su sačuvali jaški identitet i regionalnu autonomiju sve do godine 1876. Preko desetak naselja u Centralnoj Mađarskoj (npr. Jászberény, Jászárokszállás, Jászfényszaru) nose naziv po njima.
Visokoeksplozivna antitenkovska granata
mini|Ruski 3BK29 HEAT projektil Visoko eksplozivna protutenkovska granata, skraćeno HEAT je eksplozivni tenkovski projektil za uništavanje svih vrsta ciljeva. Njome se mogu uništavati helikopteri, bunkeri, tenkovi i ostali ciljevi. HEAT dijeluje tako da se ispali iz topa velikom brzinom i zabija se u oklop. Prilikom udara eksplodira i uništava vozilo (npr. tenk). HEAT projektil se ispaljuje iz glatkocijevnog topa, a centrifugalna sila daje projektilu još veću brzinu. Što je veći kalibar topa, to je učinkovitost i snaga HEAT projektila veća. HEAT je postao gotovo beskoristan za uništavanje modernih tenkova, zbog razvoja reaktivnog i višeslojnog oklopa. Kako bi se povećala efektivnost i učinkovitost HEAT projektila na protiv reaktivnog oklopa, razvijene su posebne tandem HEAT bojne glave, koje se sastoje od nekoliko bojnih glava sklopnjene u jednu. Tako jedna projektil može imati više detonacija. Postoji puno podvrsta HEAT projektila, ali u suvremenim bobenim kompletima današnjih tenkova nalaze se HEAT-MP (multi-purpose) projektili, koji se koriste za uništavanje svih vrsta ciljeva, od žive sile, do helikoptera i oklopnih vozila.
Period rotacije
Period rotacije je vrijeme potrebno da neko tijelo napravi jedan cijeli okret oko svoje osi rotacije.
Rotacija nebeskih tijela
Za čvrste objekte, kao što su planeti i asteroidi, period rotacije je jednak za cijelo tijelo.
Za fluidna (plinovita i tekuća) tijela, kao npr. plinoviti divovi i zvijezde, period rotacije ovisi o udaljenosti od pola. Ova se pojava naziva diferencijalna rotacija. Za period rotacije u tim se slučajevima uzima unutrašnji period rotacije, odnosno period rotacije magnetskog polja.
Krunoslav Lovrek
Krunoslav Lovrek (Varaždin, 11. rujna 1979.), hrvatski nogometaš, trenutačno igra u Sesvetama.
Klupska karijera
Nogometnu karijeru započeo je u Zagrebu gdje se do seniorske momčadi probio sezone 1997./98. s 2 ulaska s klupe za pričuve. Već sljedeće sezone pomalo počinje igrati i u prvih 11, te bilježi prve pogotke. Tek 2000. godine postaje standardan prvotimac, te u 28 utakmica postiže 11 pogodaka. U Kranjčevićevoj igra do zime sezone 2003./04. kada napušta klub, te odlazi u japanski Cerezo iz Osake. U Cerezo Osaki bilježi tek 5 utakmica, od toga 3 s klupe, te se vraća u HNL.
Ovaj put dolazi u splitski Hajduk naslijedivši desetku od Marija Carevića. U šampionskoj se Hajdukovoj sezoni nije uspio snaći u velikoj konkurenciji napadača s Turkovićem, Bušićem, Munhozom, Dragičevićem i drugima. Postiže tek 2 gola, i bez odštete na kraju sezone odlazi u belgijski Lierse. U financijski posrnulom belgijskom klubu, zajedno s Vukojevićem provodi tek 6 mjeseci dok se obojica nisu odlučili na povratak u domovinu.
Lovrek se vraća u Zagreb na poziv Ćire Blaževića, te igra najbolji nogomet do tad. U sezonu i pol ima prosjek golova viši od 0,5 po utakmici, postavši najbolji igrač i lider zagrebačke momčadi. Međutim, na dvoranskom HNL u siječnju 2008. već nakon pola minute susreta sudara se s dinamovim vratarom Kelavom te mantinelom zbog čega mu pucaju ligamenti. Uz propali transfer karijere u Španjolsku, nije uopće ni igrao nogomet narednih 6 mjeseci. U ljeto 2008. mu iz nerazriješenih razloga propada transfer u Kaiserslautern. Nakon kratkotrajnog igranja za turski klub Eskişehirspor Lovrek u siječnju 2010. godine potpisuje za Jeonbuk Hyundai Motors i odlazi na daleki istok u Južnu Koreju. U prvoj službenoj utakmici za novi klub Jeonbuk Hyundai Motors, 23. veljače 2010., u Azijskoj Ligi prvaka, Krunoslav Lovrek postiže tri gola, a četiri dana nakon toga, 27. veljače postiže jedan gol u prvoj ligaškoj utakmici.
Reprezentativna karijera
Za seniorsku reprezentaciju nikad nije zaigrao, dok u mladim vrstama ima nekoliko nastupa, uz samo jedan pogodak.
Sinkrona rotacija
Sinkrona rotacija je pojava kada period ophoda planeta oko matične zvijezde ili satelita oko matičnog planeta traje jednako kao i period rotacije tog planeta ili satelita. U tom je slučaju uvijek ista strana planeta ili satelita okrenuta matičnoj zvijezdi odnosno planetu.
U slučaju kada orbita tijela koje ima sinkronu rotaciju nije savršena kružnica ili osi rotacije obaju tijela nisu paralelne događaju se mala kolebanja oko ravnotežnog položaja, takozvane libracije (u širini i duljini).
Castel del Monte
Castel del Monte (talijanski: Dvorac na brdu) je srednjovjekovni dvorac rimsko-njemačkog cara Fridrika II. izgrađen 1240.-1249. godine u pokrajini Apulia u južnoj Italiji.
Historija
mini|lijevo|350px| Panoramska fotografija unutarnjeg dvorišta od 360° Fridrik II. je vjerojatno bio inspiriran oktogonalnom Kupolom na stijeni (džamiji u Jeruzalemu) koju je vidio na svom križarskom pohodu, ali i Dvorskom kapelom Karla Velikog u Aachenu. Osmerokut vjerojatno predstavlja posredni simbol između kvadrata (koji predstavlja zemlju) i kruga (koji predstavlja nebo) - vjerojatno aluzija na Fridrika kao vladara po božjem poslanju.
Dvorac je završen 1249. godine i korišten je prije svega kao lovački dom za Fridrika II. do njegove smrti 1250. godine. Kasnije je pretvoren u zatvor, korišten kao sklonište od kuge i naposljetku pao u zaborav. Izvorno je posjedovao mramorne zidove i stupove koje su pokrali i raznijeli razni vandali.
Nakon što je stoljećima bio napušten, otkupila ga je talijanska vlada 1876. godine za sumu od 25,000 lira, i započela je njegovu restauraciju 1928. godine.
Središnji zaplet u romanu "Ime ruže" Umberta Ecoa je srednjovjekovna utvrda "Aedificium" koja je zasigurno utemeljena na Castelu del Monte.
Castel del Monte je upisan na UNESCOv popis mjesta svjetske baštine u Europi 1996. godine.
Castel del Monte se nalazi na stražnjoj strani talijanske kovanice Eura od 1 centa. mini|220px|lijevo| Plan dvorca
Arhitektura
Castel del Monte je primjer zamka koji, budući da se nalazi izvan grada, ima snažan obrambeni izgled. To se očituje u dvostrukom zatvaranju prema van, kulama (26 m visokim), ali i zidovima (25 m). Ipak, bitan novi element, više karakterističan za gotiku nego za romaniku, je otvaranje u veliko središnje dvorište (promjera 56 metara), ali i nedostatak opkopa oko dvorca i mosta na ulazu.
Još jedan detalj koji dokazuje kako je ova građevine zamišljena više kao dvorac za uživanje nego kao obrambena utvrda jesu stubišta u kulama koje vode na drugi kat. Ona su, naime, zakrivljena s desna ulijevo, dok je praksa u srednjem vijeku bila da se stubišta prave zakrivljena slijeva udesno kako bi se onemogućilo eventualnim neprijateljima da idući nagore zamahuju mačevima, dok su branitelji mogli odozgo lagano da se brane zamahujući mačevima u desnoj ruci.
Ulazna vrata plastički su izdvojena i naglašena visokim zabatom, kapitelima i vijencem. Podjelu unutrašnjosti na dva kata čitamo izvana po uskom zaobljenom vijencu koji obilazi čitavu građevinu i dijeli je horizontalno.
Béla Balázs
Béla Balázs (4. august 1888 - 17. maj 1949) bio je mađarski književnik, publicist, filmski scenarist, teoretičar i kritičar. Rodio se kao Herbert Bauer u njemačko-jevrejskog porodici, a u mladosti je bio član ljevičarskog književnog kružoka Sonntagkreis. Nakon propasti Mađarske Sovjetske Republike je otišao u egzil. 1920-ih i početkom 1930-ih je živio u weimarskoj Njemačkoj gdje je napisao neke od prvih važnijih radova na temu filmske teorije, ali i surađivao kao scenarist s filmašima kao što su G. W. Pabst i Leni Rifenstahl. Od 1933. do 1945. je živio u SSSR-u, da bi posljednje godine proveo u domovini.
Emberbal
Emberbal (mađ. Emberbál), mađarska zabava sa stogodišnjom tradicijom koje se održava u baranjskom selu Novom Bezdanu.
Izvorni naziv zabave je Bal oženjenih (na mađarskom: Nős emberek bálja; nős = oženjen, emberek = ljudi), a Emberbál je skraćena verzija toga naziva, koja se koristi i danas, iako se češće govori da je to zabava za bračne parove.
Svi brački parovi u Novom Bezdanu i svi oni čiji je barem jedan od bračnih drugova porijeklom iz Novog Bezdana dobivaju pozivnicu. Ona ima simboličan karakter jer na zabavu mogu doći i svi ostali parovi, stariji, mlađi, samci i tko god želi, ali se pozivnice šalju samo bračnim parovima. Za mnoge bračne parove to je najznačajnija zabava u selu i rado dolaze svake godine, bilo da žive u Novom Bezdanu ili u drugim dijelovima Hrvatske ili svijeta.