Stevan_Stojanović_Mokranjac
01 Vuk St. Karadžić, Pesnarica, 1814—1815, Sabrana dela, Beograd, 1965, str. 357 (har-monizovani zapisi F. Mireckog, 6 melodija). 02 Počev od F. Mireckog, preko A. Kalauza i K. Stankovića, pod ovim uticajem su bili F. Kuhač i L. Kuba 03 S. Mokranjac je zapisao i srpsko crkveno pojanje; objavio je dve knjige: Osmoglasnik (1908) i Strano pjenije (1914). 04 Kosta Manojlović, Spomenica Stevanu Mokranjcu, Beograd, 1923, str. 11, 12, 37 i dr. 05 Kosta Manojlović, Stevan St. Mokranjac i njegove muzičke studije u Minhenu, Beograd, 1938. god, str. 11. 06 Oko 1900. g., jedne noći S. Mokranjac je kod 'Žirovnog venca' slušao cigane i čočeke... vrativši se sa nekoliko zabeleženih pesama". Vidi: K. Manojlović, cit. delo, str. 89. Takođe je, verovatno, tačno da je u Beogradu zapisao 1908. god više pesama od Jelke Krsmanović (vidi u Prilogu registar pevača). Đ. Perić, Ko je pevao St. Mokranjcu tri pesme za XIV rukovet ("iz Bosne"), Razvitak, br. 1—2 (190—191), 1993, str. 75. Posebno od istog autora:     a) Marginalije uz četiri pevana teksta iz III i IV rukoveti, Razvitak, 1986.     b) Još nekoliko priloga proučavanju pevanih tekstova u Rukovetima S Mokranjca, Razvitak, 1987.     v) Pozorišne pesme iz komada s pevanjem "Devojačka kletva" u Rukovetima S Mokranjca, Razvitak, 1989.     g) O pesmi "Maro Resavkinjo", Razvitak, br. 6, 1990.     d) Ženski likovi iz ustaničke Srbije u poetskim tekstovima Mokranjčevih Rukoveti, Razvitak, br. 1—2, 1992.     đ) "Biljana", pesma sa Ohrida u folklornim zapisima Mokranjčevim, Razvitak, br. 3—4,1992.    e) Stevan Mokranjac i Kosovo, Razvitak, br. 194—195, 1995, str. 120—126. 07 "Levač, kao predeona celina obuhvata obronke i podnožje Gledićkih planina u Srbiji, sa 45 naselja." Todor M. Bušetić, Levač, Srpski etnografski zbornik V, rasprave i građa, knj. 2, Naselja i poreklo stanovništva, Beograd, 1903. U vezi sa stanovništvom u Levču, autor piše: "Najviše doseljenih je iz Toplice, odnosno sa Kopaonika, zatim sa Kosova i Župe, i od daljih krajeva, iz Crne Gore", str. 482. "Kosovo, ...dosta velika kotlina leži u središnjoj oblasti Balkanskog poluostrva"..."Južni obod Kosovske kotline čine ogranci Šar-planine i Skopske Crne gore. Prema istoku Kosovsku kotlinu od Gornje Morave odvajaju prvo ogranci Skopske Crne gore." (I Oblast i ime, str. 1). Atanasije Urošević, Kosovo, Srpski etnografski zbornik, knj. 78. Naselja i poreklo stanovništva, knj. 39, Beograd, 1965 (vidi: str. 95, VII. Međusobni uticaji, a) Etnobiološki procesi.) 08 U ovome izdanju prvo su pesme iz Levča, od br. 1 do 88. Ostale melodije, od br. 89 do 381, nemaju uvek označenu vrstu, izvođača, mesto; za više od stotinu pesama sa Kosova većinom se zna ko je pevao, odakle je ili izvođač ili poreklo pesme, ili koje je mesto. 09 Godišnjak Srpske kraljevske akademije za 1905. god, knj XIX, Beograd, 1906, str. 475. 10 U Rukovetima ima tačno 82 pesme. Međutim, utvrdili smo da je Mokranjac koristio i zapise drugih melografa. Za II rukovet, 1. i 5. pesmu i za V rukovet, 5. pesmu, "iz Srema", od Kornelija Stankovića, iz knjige Srpske narodne pesme, izd. 1859.; za IX rukovet, 3. i 4. pesmu, i za XIV rukovet, 3. pesmu, od Ludvika Kube, Album crnogorskih narodnih pesama, Prag, 1890. 11 Dakle, 44 pesme nisu sačuvane u autografu u izvorima a) i b). Razlog što ih nismo objavili leži u promenama pri obradi prilikom primene Mokranjčevog kompozitorskog stvaralačkog tretmana. O tome više vidi: D. Dević, Neke narodne melodije u Rukovetima St. St. Mokranjca, Zbornik radova o Stevanu Mokranjcu, Beograd, 1971, str. 39—56. D. Dević, Neki nepoznati zapisi narodnih pesama Stevana Mokranjca i njegova četrnaesta rukovet, Akademija nauka i umetnosti Bosne i Hercegovine, knj. 16, Sarajevo, 1986, str, 123—130. 12 O Mokranjčevom boravku u Prištini ima podataka da je "na Kosovo pošao u ponedeljak, 22. januara, a vratio se u Beograd u subotu, 3. februara 1896. godine." Vidi: Đorđe Perić, Stevan Mokranjac i Kosovo (nova saznanja o boravku i melografskom radu St. St. Mokranjca na Kosovu), Razvitak, br. 194—195, 1995. Drugi autor, Mirka Pavlović, u radu Kosovska tematika kao inspiracija u jugoslovenskoj muzici, Zbornik okruglog stola o naučnom istraživanju Kosova, Beograd, 1988, na strani 167 kaže: "Mokranjac se bavio 12 dana u Prištini i na Kosovu..." ...,"od 2. do 14. februara (1896)". Oba autora se slažu da je Mokranjac na Kosovu boravio 12 dana, ali se ne slažu u datumu. Na osnovu pisanja tadanje štampe o Mokranjčevom boravku na Kosovu, Đ. Perić navodi o tome: "U Beograd se vratio 3.II, a 'Male novine', tu vest su objavile 5.11. Ispada da je Mokranjac veći deo melografskog rada obavio u januaru mesecu". Ako se uzme u obzir da je bilo računanja datuma po starom i novom kalendaru, izlazi da među autorima u osnovi nema neslaganja. 13 Kompozitor Petar Konjović, posebno ističući značaj Mokranjčevog Predgovora, kaže: "Taj folklorno-teoretski napis, od nekih dvadesetak strana, višestruko je značajan i interesantan. Prvi put predstavlja se tu kompozitor kao teoretičar, u oblasti folklora, istina u jednom relativno uskom, vrlo ograničenom prostoru sabrane građe, koji podrobno analizira i izvodi ozbiljne i zanimljive zaključke. Ono što pada odmah u oči to je da se Mokranjac namerno ne upušta ni u kakve komparativne metode, niti da se posebno bavio tezama koje su se drugde pojavljivale u ovoj relativno novoj, mladoj naučnoj oblasti." ..."Čini nam se, međutim, da nigde nije bilo upozorenja na njegov, ovde, u ovoj maloj studiji, naglašen stav, interesantan i važan s gledišta internacionalnog, naučno-muzikološkog". Petar Konjović, Stevan St. Mokranjac, Matica srpska, Novi Sad, 1984. Vidi str. 44, 45, 46. 14 Vidi Mokranjčev Predgovor u ovoj knjizi na strani 3—4. 15 Vidi Mokranjčeve komentare uz pesme br. 97,104a,b, 115a,b, 116, 117 i dr. 16 Branislav Nušić, Kosovo — opis zemlje i naroda, Novi Sad, 1902. godine. U ovoj knjizi nalazi se podroban opis Mokranjčevog boravka na Kosovu, u Prištini, gde je on neumorno radio 12 dana notirajući pevanje narodnih pevača, većinom iz okolnih sela. 17 Olivera Mladenović, Učešće Stevana Mokranjca u radu Srpske kraljevske akademije nauka, Zbornik radova o Stevanu Mokranjcu, SANU, Beograd, 1971, str. 196. 18 Petar Konjović, međutim, piše: "Mokranjac nije nikad polazio u narod sa izrazitim programom folkloriste, s bilo kakvim istraživačkim aparatom — o mehaničkim sredstvima, prirodno, nije onda kod nas ni moglo biti govora — niti je ostavio traga o bilo kakvom naročitom metodu i načinu kakav je, ma koliko da nam se čini danas nenaučan i naivan, imao u jugoslovenskom prostoru Kuhač"... Ovo smo naveli da se vidi da njegov poštovalac P. Konjović ipak nije bio u pravu. Vidi cit. delo pod 13), str. 34. 19 Mislimo na Belu Bartoka, koji je gotovo od početka svoga rada imao fonograf na raspolaganju. D. Dević, Bela Bartok i jugoslovenska narodna muzika, Novi zvuk, internacionalni časopis za muziku, br. 6, Beograd, 1995, str. 17—30. U Srbiji je prva snimanja na fonografu obavio Etnografski muzej u Beogradu 1931. godine. Vidi D. Dević, Sakupljači narodnih melodija u Srbiji i njihove zbirke, Glasnik Etnografskog muzeja u Beogradu, knj. 22—23, Beograd, 1960, str. 109. 20 Vidi O. Mladenović, cit. delo 17), str. 196. 21 Vidi zapise narodnog crkvenog pojanja, S. Mokranjac, Osmoglasnik, Beograd, 1908. i Strano pjenije, Beograd, 1914. 22 U A/SANU, u izvoru a) ima nekoliko odvojenih autografa istih pesama, koje smo upoređivali, pa je moguće da je zbog prepisivanja došlo do promena. 23 Vidi D. Dević, cit. delo 11). 24 Ove pesme, koje nisu sačuvane u izvorima a) i b), dokazuju da je bilo još takvih melodija, ali su, kako smo već konstatovali, izgubljene. Vidi knjige: B. Nušić, Kosovo, cit. delo, 16), i Vladislav Karić, Srbija — opis zemlje, naroda i države, Beograd, 1897, str. 910. 25 Turske pesme, ne sve, objavljene 1966. u izvoru g), preveo je turkolog iz Sarajeva, Abdulah Škaljić a prevod je verifikovala i dopunila Marija Đinđić. Grčke pesme preveo dr Miodrag Stojanović, a albansku mr Dragoljub Đokić. 26 U azbučnom popisu po prvom stihu mogu se pronaći sve pesme koje su ušle u Rukoveti, u pozorišni komad "Ivkova slava" i jedna pesma horski obrađena ("Ogrejala mesečina"). 27 Vidi D. Dević, cit. delo, 11).