cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rat Canudosa
Uticaj na umjetnost, književnost i popularnu kulturu
U samom Brazilu su o ratu snimljena tri filma:
Чубура (Мерошина)
Чубура је насеље у Србији у општини Мерошина у Нишавском округу. Према попису из 2002. било је 96 становника (према попису из 1991. било је 90 становника).
Zapote, Soconusco
Zapote je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Veracruz, u opštini Soconusco.
Чубура (Мерошина)
Демографија
У насељу Чубура живи 80 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 44,3 година (39,9 код мушкараца и 48,9 код жена). У насељу има 36 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 2,67.
Zapote, Soconusco
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 14 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 67 m.
Чубура (Мерошина)
Демографија
Ово насеље је великим делом насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пораст у броју становника.
Guram Dočanašvili
thumb Guram Dochanashvili (გურამ დოჩანაშვილი) (26. mart 1939.- 3 april. 2021.) je gruzijski književnik i historičar, koji je stekao popularnost zahvaljujući kratkim pričama 1970-ih.
Dočanašvili je rođen u Tbilisiju, glavnom gradu tadašnje sovjetske Gruzije. Nakon što je godine 1962. diplomirao na Državnom univerzitetu Tbilisija, radio je za Institut za historiju, arheologiju i etnografiju, a od 1962. do 1975. sudjelovao u nekoliko arheoloških ekspedicija. Od 1975. do 1985. bio je urednik za prozu u književnom časopisu Mnatobi. Od 1985. je bio direktor filmskog studija.
Dočanašvili je prva djela objavio godine 1961. Pažnju je odmah privukao odbacivanjem dogmi socrealizma, a kasnije disidentskim stavovima. Nakon toga je napisao niz kratkih priča i novela u kojima se koriste tehnike bajki. Najpopularnije djelo mu je roman "Prva haljina" (სამოსელი პირველი) iz 1975. godine inspiriran Biblijom i ratom Canudosa u Brazilu.
Ennis del Mar
Enis del Mar filmski lik inspirisan je ličnošću iz priče Planina Broukbek Eni Pru. U ulozi Enisa Del Mara u filmu Planina Broukbek bio je Hit Ledžer, i za nju bio nominovan za Oskar za najboljeg glavnog glumca.
Pro-life pokret
200px|right|thumb|Pro-life demonstracije u Londonu. 200px|right|thumb|Spomen-obilježje pobačenoj djeci u Poljskoj.
Настанак и еволуција галаксија
Проучавање настанка и еволуције галаксија је једно од најактивнијих истраживања у астрофизици. Видљива материја универзума је концентрисана у галаксијама, које представљају основне астрономске екосистеме у којима се звезде рађају, развијају и умиру. Структурне карактеристике галаксија и њихова дистрибуција у простору, примарно су одређене процесима формирања галаксије, док друге карактеристике и еволуција галаксија кроз време зависе углавном од процеса настанка и еволуције звезда. Процењује се да постоји око 125 милијарди галаксија у свемиру.
Pro-life pokret
Pro-life pokret (lat. pro=za, eng. life=život) društveni je i politički pokret, koji se zauzima za poštivanje i zaštitu vrijednosti ljudskog života od začeća do prirodne smrti. Glavno djelovanje je protivljenje pobačaju, te protivljenje eutanaziji, kloniranju, smrtnoj kazni, manipulaciji nad ljudskim embrijima i sl. Pro-life pokret promiče vrijednosti obitelji, braka, majčinstva i poštivanje starijih i hendikepiranih osoba.
Ennis del Mar
O liku
Enisa Del Mara je Eni Pru opisala kao zbunjenog rančera iz Vajominga. Zbunjenog iz razloga što se on u jednom trenutku našao u situaciji na koju nikada nije ni pomislio, i što je osetio ljubav koju do tada nije razumevao i koju je osuđivao. On je još jedan mladić kog je mit o kauboju prevario i doveo u planine da čuva stoku. Enis je povučen i nerado pokazuje emocije. To se najviše vidi u njegovom odnosu prema Džeku. Kada mu ovaj predloži da žive zajedno, on, gotovo postiđen, to odbija i govori da to ne može da bude. Jedna misterija koja ga okružuje (kao i Džeka) jeste njegova prava seksualna orijentacija, jer ostvaruje jake emocionalne i seksualne veze, kako sa Džekom tako i sa suprugom Almom i devojkom Kejsi. Neki kritičari smatraju da je bio homoseksualac, dok drugi misle da je voleo i žene i muškarce. Treći pak kažu da je bio biseksualac koji je više voleo žene. Sam Hit Ledžer izjavio je da to nije pitanje seksualne orijentacije i da ona nije bitna, već da se radi o dve ljudske duše koje su se zbližile.
Настанак и еволуција галаксија
Настанак галаксија
Модерна космологија се заснива на космолошком принципу, хипотези да је универзум просторно хомоген и изотропан, као и на Ајнштајновој теорији општег релативитета, према којој су структуре просторног времена одређене дистрибуцијом масе у универзуму. Модерна космологија омогућава предвиђање термалне историје универзума и његовог садржаја материје. Пошто се до данашњег дана универзум све више шири и испуњен је микроталасним фотонима, претпоставља се да је био мањи, гушћи и врелији у ранија времена. Врућа и густа средина раног универзума обезбеђује услове под којима се дешавају различите реакције међу елементарним честицама, једрима и атомима, тако да настанак галаксија суштински зависи од садржаја материје и енергије.
Pro-life pokret
Zagovornici pro-life pokreta smatraju, da ljudski život počinje začećem. Zalažu se, da ljudsko biće dobije pravni status osobe od trenutka začeća. Također, zalažu se, za pravnu zaštitu od začeća do prirodne smrti i za poništenje zakona, koji omogućuju pobačaj i eutanaziju.
Настанак и еволуција галаксија
Настанак галаксија
Актуелна космологија сматра да се универзум састоји од три главне компоненте. Поред бариона, протона, неутрона и електрона, који чине универзум видљивим, астрономи указују и на присуство тамне материје и тамне енергије. Мада је природа тамне материје и тамне енергије још увек непозната, верује се да је одговорна за више од 95% енергетске густине универзума. Према данас најпопуларнијем моделу ΛCDM (енгл. Lambda Cold Dark Matter - ламбда хладна тамна материја), раван универзум се састоји 75% од енергетске густине, 21% од хладне тамне материје (CDМ) и 4% од бариона.
El Cedrito, Santa María del Río
El Cedrito je naselje u Meksiku, u saveznoj državi San Luis Potosí, u opštini Santa María del Río.
Pro-life pokret
U SAD-u u ranim 70.-im godinama 20. stoljeća, protiv pobačaja bili su katolički biskupi i elitni odvjetnici, političari i liječnici. Nakon sudskog procesa Roe protiv Wadea, 1973. godine, pro-life pokret u SAD-u postao je masovan. Na godišnjicu sudskog procesa Roe protiv Wadea, 22. siječnja svake godine ispred zgrade Vrhovnog suda u Washingtonu održavaju se prosvjedi na kojima se okupi oko 200.000 ljudi.
Настанак и еволуција галаксија
Настанак галаксија
Према инфлационој теорији универзум је прошао кроз фазу брзе експоненцијалне експанзије (тзв. инфлације), узроковане енергијом вакуума једног или више квантних поља. У многим, али не свим инфлационим моделима, квантне флуктуације у овој енергији вакуума могу изазвати пертурбације густине, што објашњава разноврсност структура галаксије.
El Cedrito, Santa María del Río
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 15 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 2060 m.
Pro-life pokret
U Francuskoj, pro-life pokret nastao je 1971. godine. Predvodio ga je pedijatar i genetičar Jérôme Lejeune, koji je otkrio povezanost bolesti s kromosomskim nepravilnostima. Bio je prijatelj pape Ivana Pavla II. i nakon smrti 1994. godine, kandidat je za sveca.
Настанак и еволуција галаксија
Настанак галаксија
mini|340px|Судар галаксија - слике снимљене свемирским [[Teleskop Habl|телескопом Хабл.]]Према хијерархијској теорији настанка галаксија, халои тамне материје расту хијерархијски, тј. већи халои настају сливањем мањих прогенитора, што се описује интеграционим стаблом. Када се два слична халоа тамне материје интегришу, насилна релаксација брзо трансформише орбиталну енергију прогенитора у енергију унутрашњег везивања квази-еквилибријумских остатака. Ако прогениторски халои садрже централне галаксије, те галаксије се такође интегришу као део насилно релаксирајућег процеса, стварајући нову централну галаксију у крајњем систему. Ако су два интегришућа халоа врло различите масе, динамички процеси су мање насилни. На овај начин настаје већина, ако не и све елиптичне галаксије.
Галаксије и универзум имају много већу масу од оне израчунате на основу видљивих звезда и гасова, па се верује да у универзуму доминира тамна материја непознате природе, која се налази свуда, изузев у унутрашњим деловима светлих галаксија. Сматра се да су видљиве галаксије само концетрати обичне материје смештене у центрима много масивнијих и распрострањених тамних халоа.
Тамни халои галаксија су први настали као део динамичке еволуције универзума великих размера, а затим се гас кондензовао унутар ових халоа да би формирао видљиве галаксије. У већини космичких модела, тамна материја иницијално доминира свуда, а обична материја садржи само малу фракцију те масе. Иницијални хаотични период формирања халоа трајао је вероватно трећину историје галаксије и током тог периода формирање звезда се дешавало у подсистемима халоа. Неколико различитих феномена је предложено за посматрање брзе еволуције спирала у кластере и прасак звезда изазваним интеракцијом галаксија са блиским окружењем или са врелом средином. Слични трендови са црвеним померајем могу постојати дуж поља галаксија, чије боје типично постају плавље у мањим магнитудама. Међутим, недавно је откривено да многе од тих плавих објеката, пронађених у DEEP истраживањима (енгл. DEEP Survey), нису сјајне галаксије у широким црвеним померајима, већ патуљасте галаксије са умереним црвеним померајем вредности од само неколико десетих делова. Такође је евидентно да многе галаксије, са високим црвеним померајем, садрже старије и више симетрично дистрибуиране популације звезда, чија је старост бар 1 гигагодина. Ово би могло указивати да оне нису праве примитивне галаксије са својом првом звезданом формацијом, него већ добро формиране елипсоидне галаксије са више субсеквентних епизода активности.
Морфологија галаксија
Постоје три основна типа галаксије: спирални, елиптични и неправилни. mini|лево|340px|[[Спирална галаксија|Спиралне галаксије - образац формирања и еволуције галаксија.]] mini|240px|[[Eliptička galaksija|Елиптична галаксија - слика снимљена свемирским телескопом Хабл.]] mini|240px|Галаксија [[NGC 1427A је типичан пример неправилне галаксије.]] Елиптичне галаксије су благо заравњене, углавном обликоване насумичним кретањем својих звезда, без преовлађујућег правца. Ове галаксије садрже мало прашине и углавном старије звезде.
Pro-life pokret
Postoje i zagovornici pobačaja, koji se zovu pro-choice pokret.
Настанак и еволуција галаксија
Морфологија галаксија
Међутим, већина галаксија нису савршени ни елипсоиди ни дискови, већ комбинација оба (неправилне галаксије). Једна од најранијих класификационих шема за галаксије, која је још увек у употреби, је Хаблова секвенца, која представља редослед мешавина дискоидних и елипсоидних компонената у галаксији, које се рангирају од раног типа елиптичних (прави елипсоиди) до касног типа спиралних (прави дискови). Важан аспект Хаблеове секвенце је да многе унутрашње карактеристике галаксије, као што су луминозност, боја и гасни састав, мењају се систематично дуж ове секвенце. Поред тога, дискови и елипсоиди се вероватно значајно разликују у механизмима настанка. Због тога, морфологија галаксија или њихова позиција у Хаблеовој секвенци је директно повезана са њиховим настанком. Али, нису све галаксије сврстане у ову „спиралну/елиптичну“ класификацију, као тзв. патуљасте галаксије и класа светлијих галаксија. mini|desno|240px|[[UGC 9128 - патуљаста галаксија неправилног облика, која садржи само око сто милиона звезда.]] Активна галаксија је галаксија која емитује енергију из извора који нису звезде, прашина и гас, већ из тзв. супермасивне црне рупе, која емитује зрачење због материјала који у њу упада.
[[Datoteka:Hubble sequence.svg|центар|mini| 740px| Хаблова секвенца - Хаблов дијаграм почиње са леве стране са елиптичним галаксијама. Елиптичне галаксије се обележавају од Е0 до Е7. „Е“ значи „елиптична“, док број означава колико је „овална“ галаксија, где је 0 лоптаста галаксија, а 7 галаксија у облику диска. Након елиптичних галаксија дијаграм се дели у две гране.
На горњој грани су спиралне галаксије. Грана почиње са „S0“, тзв. лентикуларне галаксије. "S" значи „спирална“ а "0" значи „галаксија без кракова“. На истој грани се налазе још четири типа спиралних галаксија које имају кракове, "Sa" до "Sd". "S" такође значи „спирална“, а мало слово означава колико су раширени кракови.
На доњој грани дијаграма су премошћене (пречкасте) спиралне галаксије са ознакама SBa до SBc. Ова грана почиње са SB0 галаксијама праћено бројем који показује колико је „мост“ (пречка) дефинисан. Након тога настављају SB галаксије са додатим малим словима.]]
Еволуција галаксија
Динамичка еволуција се односи на утицаје сила унутар кластера и група галаксија. Оне су посебно одговорне за обликовање галаксија утицајима окружења. Такође и унутрашњи динамички ефекти могу учествовати у обликовању галаксија. Нпр, галаксија може настати у конфигурацији која ће бити нестабилна у неком каснијем временском периоду. Те нестабилности могу тада редистрибуирати масу и угаоне моменте унутар галаксије, мењајући њену морфологију.
Такође, галаксије током времена мењају и свој хемијски састав (хемијска еволуција). У астрономији, сви хемијски елементи тежи од хелијума се заједнички означавају као "метали“. Масена фракција барионске компоненте (нпр. врели и хладни гасови, звезде) у металима се назива металичност. Нуклеарне реакције током прва три минута универзума (епоха примордијалне нуклеосинтезе) створиле су примарно водоник (~75%) и хелијум (~25%), са врло малом мешавином метала, у којој доминира литијум. Сви други метали универзума настају касније, као последица нуклеарних фракција у звездама.
Еволуција хемијског састава гаса и звезда у галаксијама је важна из неколико разлога. Пре свега, луминозност и боја стеларне популације зависе од металичности звезда; друго, ефекат хлађења гаса такође строго зависи од његове металичности (више метала у гасу значи брже хлађење); треће, мале честице тешких елемената, познате као зрна прашине, које су помешане са међузвезданим гасом у галаксијама, могу апсорбовати значајну количину светлости звезда и поновно је емитовати у инфрацрвеним таласним дужинама.
1-Naftilamin
1-Naftilamin je organsko jedinjenje, koje sadrži 10 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 143,185 Da.
Piavon, Treviso
Piavon je naselje u Italiji u provinciji Тревизо, u regiji Венето.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 1338 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 5 m.
Independent Hill, Virginia
Independent Hil je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Virdžinija.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 7.419.
Pokolj na Hiosu (slika)
Pokolj na Khíosu (francuski: Scène des massacres de Scio) je slavna romantičarska slika Eugenea Delacroixa koja je djelovala poticajno na francusku javnost koja je podržala francusko uključivanje u grčkom ratu za oslobođenje od Turske. mini|lijevo|250px| Piramidalna [[kompozicija (likovna) likova koju je Delacroix posudio sa slike T. Géricaulta Splav Meduza. ]]
Historija
Ovom slikom Delacroix je podjednako zadovoljio romantičarsko zanimanje za daleka egzotična mjesta i političku slobodu. Ovakvo stajalište je dijelio s Lordom Byronom koji je 1824. godine umro u Grčkoj pomažući grčku borbu za slobodu od turske vlasti. Delacroix je u maju 1823. godine odlučio za pariški Salon naslikati pokolj Grka koji su izvršili Turci u aprilu 1822. godine na otoku Khíosu pri čemu je ubijeno oko 20,000 ljudi a više od 70,000 deportirano. On je potražio svjedoke ovog događaja i preko svog ženinog brata Raymonda de Verniaca uspio se upoznati s pukovnikom Voutierom, francuskim oficirom koji je služio u grčkoj vojsci i koji je pokolj dokumentirao u svom djelu, Sjećanja (Mémoires). Delacroix je posudio orijentalne kostime od svog prijatelja Augustea, a faze u stvaranju slike je zabilježio kao nikada do tada u raznim tehnikama. Prijem ovog djela na izložbi je bio uglavnom negativan. Alexandre Dumas je spomenuo kako se ispred izložene slika uvijek nalazi gomila ljudi, no slikar Antoine-Jean Gros ju je nazvao “Pokoljem umjetnosti”, a Stendhal ga je usporedio s pretjerivanjem u poeziji Vignyja. Kritičari Girodet i Thiers su ipak bili naklonjeniji i sliku je otkupila država za 6,000 franaka, a Delacroix je nagrađen medaljom druge klase. God. 1874. slika je prebačena iz Luxembourga u muzej Louvre. mini|200px| Glava žene, studija iz 1823. god.
Odlike
Delacroix je pod utjecajem Johna Constablea, čija je djela vidio u Londonu, posvijetlio svoju paletu i koristio sitne poteze intezivnih boja. Delacroix je potaknuo gledateljevu simpatiju prema Grčkoj prikazavši patnju i smrt Grka u prvom planu. Oni su individualizirani, čime je dao lice njihovom pozivu za pomoć. U isto vrijeme, iznimno se potrudio prikazati detalje njihove egzotične odjeće. Dva Turčina, jedan s pištoljem, a drugi na ržućem konju, prijete Grcima, dok se u iza njih diže dim sa zapaljenog sela u daljini.
Nacionalni park Mapungubwe
Nacionalni park Mapungubwe (venda: Ma-pungu-bwe, što znači "mjesto ključalog kamenja") je nacionalni park u Južnoj Africi. Kulturni krajolik Mapungubwea, staroafričke države veličine od 300 km², upisan je na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Africi 2003. godine kao "prostrano savansko područje nekada najveće južne Afrike koje je tajanstveno nestalo u 14. stoljeću".
Rancho Dorado, Santa María Colotepec
Rancho Dorado je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Oaxaca, u opštini Santa María Colotepec.
Nacionalni park Mapungubwe
Na tom području sliva rijeka Shashe i Limpopo, poznato kao područje K2 kulture, nalaze se nalazi prvih Zhizo farmera koji su ga odabrali jer je bilo pogodno za raznoliku poljoprivredu koja je prehranjivala veliki broj stanovnika (na vrhuncu oko 9.000 gradskog stanovništva) i velikim brojem slonova pružalo neiscrpan izvor bjelokosti. Tu su pronađeni ostaci tri grada koji su kronološki bili prijestolnice Mapungubwea od 10. do 14. stoljeća, ali i njihova satelitska naselja: Schroda, Leopard’s Kopje i Brdo Mapungubwe, Kraljevstvo Mapungubwe je iskoristilo svoj položaj na raškršću trgovačkih putova čime je dominiralo trgovinom na jugu Afrike. Ono je izvozilo rijetku robu (kao zlato i bjelokost) prema istočnoafričkim lukama koje su ga plasirale do Arabije i Indokine. To je dovelo do velikog bogatstva Mapungubwea koje se može mjeriti po uvoznoj robi kao što je kineski porculan, perzijske staklene perle i druga luksuzna roba.
Nadalje, izgrađene su velike palače i i bogato naselje plemićke i vjerske elite koje je bilo odvojeno od naselja običnog puka. Pučko naselje se sastojalo od kružnih kamenih kuće s velikim ograđenim prostorom za stoku. U njima su pronađene brojne glinene figurice ljudi i životinja (ovce, koze, goveda i psi) koji navode da su rabljeni u nekim centraliziranim ritualnim obredima.
Rancho Dorado, Santa María Colotepec
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 17 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 37 m.
Nacionalni park Mapungubwe
Većina arheoloških spomenika ove kulture se danas nalazi u Muzeju Mapungubwea sveučilišta Pretoria koje je u nekoliko navrata od 1933.-70. godine istraživalo ovo područje. Njegovi gotovo nedirnuti ostaci palača i naselja svjedoče o 400 godina društvenog i političkog razvoja i pada prvog autohtonog kraljevstva na jugu Afrike.
Brokeback Mountain (novela)
Planina Broukbek je pripovetka američke književnice Eni Pru. Prvi put je objavljena 13. oktobra 1997. u časopisu Njujorker, a proširena verzija 1999. u zbirci priipovedaka Eni Pru Close Range: Wyoming Stories. Nakon objavljivanja pripovetke, Njujorker je nagrađen Nacionalnom nagradom časopisima za fikciju. Zbirka pripovedaka Close Range: Wyoming Stories bila je 2000. u najužoj konkurenciji za Pulicerovu nagradu
Scenaristi Lari Makmertri i Dajana Osana su 2005. na osnovu priče napisali scenario za istoimeni film. Scenario i pripovetka su iste godine objavljeni u knjizi Brokeback Mountain: Story to Screenplay, zajedno sa esejima scenarista filma i Eni Pru. Film je osvojio tri Oskara, između ostalog i Oskara za najbolji adaptirani scenario te nekoliko drugih nagrada. Priča je kasnije posebno objavljena u formi knjige.
Bašćanska ploča
mini|300px|Bašćanska ploča
Bašćanska ploča je spomenik na hrvatskoj redakciji starocrkvenoslavenskog jezika, pisan prijelaznim oblikom glagoljice oko 1100. godine. Pronađena je 15. rujna 1851. u crkvi sv. Lucije u Jurandvoru kod Baške na otoku Krku, zahvaljujući baščanskom kleriku Petru Dorčiću.
Spomenikom je dokumentirano darovanje zemlje lokalnom benediktinskom samostanu, od strane kralja kralja Zvonimira. Danas se čuva u Hrvatskoj akademiji znanosti i umjetnosti,a u crkvi Sv. Lucije nalazi se njena kopija.
Značenje
Bašćanska ploča izvorno je bila lijevi plutej, pregrada ili paravan, na crkvenom septumu ili pregradi koja je dijelila redovnički kor od prostora za puk, a svojim značajkama, oblikom, veličinom i ornamentom loze koji se proteže rubom ploče odgovara tipičnim plutejima predromaničkog i romaničkog razdoblja na hrvatskoj obali. Teška je oko 800 kilograma, visoka 99,5 cm, široka 199 cm, debela od 7,5 – 9 cm; isklesana je od bijelog vapnenca.
Datira se oko 1100. godine, a predstavlja značajan izvor za povijest hrvatskog naroda, jezika i razvitak hrvatske glagoljice. Ona pokazuje suverenitet hrvatskoga kralja Zvonimira kao donatora zemljišnog posjeda na otoku; uz jezično i književno, ta ploča ima i povijesno značenje zbog prvog spominjanja vladareva imena na narodnome jeziku - kralj Zvonimir.
Bašćansku ploču pronašao je župnik Petar Dorčić ugrađenu u pod crkve 1851. godine te upozorio Ivana Kukuljevića Sakcinskog koji ju je predstavio znanosti. 1865. djelomično ju je pročitao krčki kanonik Ivan Crnčić, a potpuno je to učinio 1875. Franjo Rački. Budući da je na nekim mjestima oštećena, postoje i različita čitanja istoga teksta. Najpoznatiji su istraživači Bašćanske ploče Branko Fučić i Eduard Hercigonja. Stjepan Ivšić nazvao ju je "dragi kamen hrvatskog jezika".
Uz nju su na istom mjestu pronađeni i jurandvorski ulomci, jedan nađen u 19. stoljeću i još dva nađena 1957. godine.
Datiranje
U samoj se Bašćanskoj ploči navodi da je kralj Zvonimir darovao zemljište u prošlosti (v dni svoje). Crkva je zidana u vrijeme opata Dobrovita koji je živio u vrijeme kneza Kosmata koji je vladao Krajinom te se to vjerojatno može povezati s vremenom prije mletačke dominacije nad Krkom oko 1116. godine ili krčkih knezova Frankapana, mletačkih vazala koji počinju vladati između 1118. i 1139. godine. Dobrovit je vjerojatno postavio pluteje. Postojale su dvije ploče, a od druge su nađeni samo dijelovi.
Uzevši u obzir romanička obilježja same ploče, smrt kralja Zvonimira 1089. godine i vladavinu nad Krkom, Bašćanska ploča može se datirati u početak 12. stoljeća, odnosno oko 1100. godine.
Jezik
Ploča dokumentira živi hrvatski jezik s natruhama knjiškog crkvenoslavenskog jezika. Čakavica i staroslavenski miješaju se i u gramatici i u leksiku.
Pisana je prijelaznim tipom glagoljice, s oble na uglatu. Usporedno s glagoljičkim slovima, javljaju se i neka latinična i ćirilićna (I, M, N, O, T, V), a isti je slučaj i s drugim hrvatskim spomenicima pisanih glagoljicom iz 11. i 12. stoljeća. Zanimljivo je da počinje sa slovom A, a završava slovom O, kao alfa i omega (grč.), početak i kraj.
Natpis
mini|350px|Bašćanska ploča u auli [[HAZU-a]] Transliteracija 13 redaka Bašćanske ploče na latinicu, prema Branku Fučiću:
A[ZЪ VЪ IME O]TCA I S(I)NA [I S](VE)TAGO DUHA AZЪ
OPAT[Ъ] DRŽIHA PISAHЪ SE O LEDI[N]Ě JuŽE
DA ZЪVЪNIM[I]RЪ KRALЪ HRЪVATЪSKЪÏ [VЪ]
DNI SVOJĘ VЪ SVETUJu LUCIJu I S[VEDO]-
MI ŽUPANЪ DESIMRA KRЪ[BA]VĚ MRA[TIN]Ъ VЪ L(I)-
CĚ PR(I)BЪNEBŽA [S]Ъ POSL[Ъ] VIN[OD](O)LĚ [ĚK](O)VЪ V(Ъ) O-
TOCĚ DA IŽE TO POREČE KLЪNI I BO(G) I BÏ(=12) AP(OSTO)LA I G(=4) E-
VA(N)J(E)LISTI I S(VE)TAĚ LUCIĚ AM(E)NЪ DA IŽE SDĚ ŽIVE-
TЪ MOLI ZA NE BOGA AZЪ OPATЪ D(O)BROVITЪ ZЪ-
DAH CRĚKЪVЪ SIJu I SVOEJu BRATIJu SЪ DEV-
ETIJu VЪ DNI KЪNEZA KOSЪMЪTA OBLAD-
AJuĆAGO VЪSU KЪRAINU I BĚŠE VЪ TЪ DNI M-
IKULA VЪ OTOČЪCI [SЪ S]VETUJu LUCIJu VЪ EDINO
Glagoljički natpis nema razmaka između riječi, zareza i oznaka kraja rečenice.
Dijelovi u uglatim zagradama su rekonstruirani (na tim je mjestima ploča oštećena) a u oblim zagradama je ono što je klesar namjerno ili slučajno izostavio; Ju je jedno glagoljičko slovo; Ъ je jor, znak kojim je označavan /ə/, tzv. poluglas.
<i> Ja, u ime oca i Sina i Svetoga Duha. Ja opat Držiha pisah ovo o ledini koju dade Zvonimir, kralj hrvatski u dane svoje svetoj Luciji. Svjedoče mi župan Desimir u Krbavi, Martin u Li- ci, Piribineg u Vinodolu i Jakov na o- toku. Da tko poreče, nega ga prokune i Bog i 12 apostola i 4 e- vanđelista i sveta Lucija. Amen. Neka onaj tko ovdje živi, moli za njih Boga. Ja opat Dobrovit zi- dah crkvu ovu sa svoje dev- etero braće u dane kneza Kosmata koji je vl- adao cijelom Krajinom. I bijaše u te dane Mi- kula u Otočcu sa svetom Lucijom zajedno. </i>
Las Juntas, General Heliodoro Castillo
Las Juntas je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Guerrero, u opštini General Heliodoro Castillo.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 213 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1344 m.
Turtle Lake, Montana
Tertl Lejk je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Montana.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 209, što je 15 (7,7 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Los Laureles, Tuxpan
Los Laureles je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Tuxpan.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 179 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1105 m.
Oberirsen
Oberirzen je opština u njemačkoj saveznoj državi Rajna-Palatinat. Jedno je od 119 opštinskih središta okruga Altenkirhen (Vestervald). Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 668 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 7132082.
El Bosque, Aldama
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1301 m.
Oberirsen
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Altenkirhen (Vestervald) Oberirzen se nalazi u saveznoj državi Rajna-Palatinat u okrugu Altenkirhen (Vestervald). Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 235 metara. Površina opštine iznosi 9,4 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 668 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 71 stanovnika/km².
Carbonata, Lucca
Carbonata je naselje u Italiji u provinciji Lucca, u regiji Toscana.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 37 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 32 m.
Ureja
Ureja ili karbamid je organski spoj hemijske formule (NH2)2CO. Ureju je otkrio 1773. godine francuski hemičar Hilaire Rouelle, u urinu. Urea je prvi organski spoj sintetiziran iz anorganskih spojeva, što je uspjelo 1828. godine Friedrich Wöhleru:
San Lorenzo, Salerno
San Lorenzo je naselje u Italiji u provinciji Salerno, у u regiji Campania.
Ureja
Urea igra glavnu ulogu u metabolizmu azotnih spojeva kod životinja i ljudi i glavna je supstanca koja sadrži azot u mokraći.
San Lorenzo, Salerno
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 1077 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 18 m.
Ureja
Urea nastaje u procesu razgradnje proteina u jetri u ciklusu ureje. Organizam sintetizira ureju iz amonijaka, produkta razgradnje proteina.
Urea se za komercijalnu primjenu sintetizira iz amonijaka i ugljen dioksida. Više od 90% svjetske proizvodnje se koristi u poljoprivredi kao umjetno gnojivo.
Dobivanje
none|380px Prije razvoja tehničkih metoda sinteze i njene upotrebe, koji je uslijedio u novije vrijeme, urea je bila zanimljiva prvenstveno zbog toga što je ona glavni konačni produkt metabolizma dušika u sisavaca i izlučuje se u urinu.
Urea je prva organska tvar (prvi sintetizirani organski spoj) dobivena sintezom od anorganskih tvari/spoja (amonijeva cijanata); tom je sintezom njemački kemičar F. Wohler 1828.g. pobio dotadašnje mišljenje i vitalističku teoriju da organski spojevi mogu nastati samo od organizama (i u živim stanicama organizama) pod utjecajem i djelovanjem „životne sile“ i time utro put razvoju organske kemije.
Urea se za komercijalnu primjenu sintetizira zagrijavanjem smjese amonijaka i ugljikovog dioksida pod tlakom. Godišnje se proizvede nekoliko 100,000,000 tona ureje.
Uporaba
Industrijski se proizvodi u velikim količinama, a rabi se ponajprije kao koncentrirano umjetno dušično gnojivo (najčešće 46% vezanog dušika), koje biljke lako asimiliraju. Više od 90% svjetske proizvodnje se koristi u poljoprivredi kao umjetno gnojivo.
Osim toga, služi kao jeftin izvor dušika u hranidbenim podlogama za industrijske mikrobne procese, za proizvodnju melamina, umjetnih smola (ureaformaldehidne smole), polimernih materijala (aminoplasti), ljepila, u manjoj mjeri lijekova i eksploziva te u kozmetici.
Montebello di Cima, La Spezia
Montebello di Cima je naselje u Italiji u provinciji La Spezia, u regiji Ligurija.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 91 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 304 m.
Nobuyoshi Tamura
Nobuyoshi Tamura (田村 信 喜 Tamura Nobuyoshi, 2. ožujka 1933. u Osaki - 9. srpnja 2010.) bio je istaknuti aikidoka i izravni student Morihei Ueshiba.
Umro je 9. srpnja 2010. godine.
La Presa, Mascota
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 10 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1238 m.
Мачије око (маглина)
Маглина Мачије око или NGC 6543, је релативно светла планетарна маглина у северном сазвежђу Змај, коју је открио Вилхелм Хершел 15. фебруара, 1786. То је била прва планетарна маглина чији је спектар испитиван од стране енглеског астрономског аматера Вилијама Хугинса, показујући да су планетарне маглине гасовите и да нису савршене у природи. Структурно, објекат има слике високе резолуције свемирског телескопа Хабла који открива чворове, авионе, мехуриће и сложене лукове, који се осветљавају у централној топлотној планетарној маглини језгра или PNN. То је добро проучавани објекат који је примећен са радија рендгенских таласних дужина.
Опште информације
NGC 6543 је објекат, дубоко на небу, високе северне деклинације и налази се поред привидне позиције на северном полу еклиптике. Она има комбиновану магнитуду од 8,1, са високом површином сјаја. Његова мала светла унутрашња маглина се налази наспрам просека 16.1 лукова, са спољним истакнутим кондензацијама око 25 лукова. Дубоке слике откривају проширени ореол око 300 лукова или 5 лучних минута по ширини, који је некада избачен од стране централне пра звезде током фазе црвеног џина
Запажања показују да светла маглина има температуру између 7000 и 9000 К, чија је густина просеку око 5000 честица по кубном центиметру. Њен спољни ореол има већу температуру од око 15000 К, али је много мање густине. Брзина брзог звезданог ветра око 1900 km/s, при чему спектроскопска анализа показује тренутну брзину масовних просека губитка 3,2 × 10-7 соларних маса на годишњем нивоу, што је еквивалентно двадесет милијарди тона у секунди (20 Eg/s) thumb|Оптичка слика маглине која окружује Хало Површинска температура централних звезда је око 80000 К, она постаје 10000 пута светлија у односу на Сунце. Хардварска спректална класификација је О7 + [WR] -тип звезде. Прорачуни показују да је централна звезда преко једне соларне масе, са теоријског почетка 5 соларних маса. Полупречник је око 0.65 пута већи од полупречника Сунца или 910000km.
Инфраред запажања
Запажања NGC 6543 у далеко-инфрацрвеним таласним дужинама (око 60 μm) откривају присуство звездане прашине на ниским температурама. За прашине се верује да су се формирале током последњих фаза живота пра звезде. Она апсорбује светлост из централне звезде и поново га зрачи на инфрацрвеним таласним дужинама. Спектар емисије инфрацрвене прашине значи да је температура прашине око 85K, док је маса прашине процењена на 6,4 × 10-4 соларних маса.
Оптичка, ултра љубичаста запажања
Слика Хабла, свемирског телескопа произведена је овде у лажним бојама, дизајнирана да истакне регионе високе и ниске јонизације. Три слике су одведене у филтере изоловане светлости коју емитује појединачно јонизовани водоник на 656.3 nm, појединачно јонизовани азот на 658.4 nm и двоструко јонизовани кисеоник на 500.7 nm. Слике су комбиноване као црвени, зелени и плави каналима, односно, иако су им праве боје црвена и зелена. Слика открива д "капе" мање јонизованог материјала на ивици маглине.
Удаљеност
Удаљеност планетарних маглина као што је NGC 6543 је генерално веома непрецизна и није позната. Неко недавно посматрање NGC 6543 помоћу свемирског телескопа Хубла, предузиманих неколико година, осим израчунао је њене удаљеност помоћу мерења угаоне брзине ширења која је 3.457 милисекунди годишње. Под претпоставком линије видика брзине ширења од 16,4 километара · с-1, подразумева се да је удаљеност NGC 6543 1001 ± 269 парсека (3 × 1019 m или 3300 светлосних година) од Земље. Неколико других референци на даљину, као што се наводи у SIMBAD-у у 2014. Стангелини, Л. (2008) каже да је удаљеност 1623 персека (5300 светлосних година).
Старост
Угаона експанзија маглине се такође може користити за процену старости. Ако је шира при константној брзини од 10 милиарцсекунди годишње, онда би 1000 ± 260 година било потребно да се достигне пречник од 20 арцсекунди. Ово може бити горња граница старости, јер ће избачен материјал бити успорен када наиђе на материјал који је избачен из звезде у ранијим фазама своје еволуције и међузвездани медијум.
Састав
alt=Blue-green diffuse disk with complex circular structure in its center. The disk is crossed by s-shaped brown curve.|thumb|Слика NGC 6543 обрађена је да открије концентричне прстенове који окружују унутрашње језгро. Такође видљиви су линеарне структуре, евентуално изазване обрадом авионима из бинарног централног звезданог система. Као и већина астрономских објеката NGC 6543 се састоји углавном од водоника и хелијума, уз теже елемената присутним у малим количинама. Тачан састав се може одредити спектроскопским студијама. Обилност се углавном изражава у односу на водоник, који је најраспрострањенији елемент.
Различите студије обично налазе различите вредности за елементарно обиље. То је често због тога што су спектрографи везани за телескопе који не прикупља сво светло из предмета који се посматра, уместо да окупља светлост од прореза или од малог отвора бленде. Дакле, различита запажања могу испробати различите делове маглине.
Међутим, резултати за NGC 6543 широко се слажу да, у односу на водоник, хелијумско обиље је око 0,12, угљеник и азотно обиље су оба око 3 × 10-4 и обиље кисеоника је око 7 × 10-4. Ово су прилично типична обиља планетарних маглина, са угљеником, азотом и обиљем кисеоника која су већа од вредности које се налази у Сунцу,. Због ефеката нуклеосинтезе обогатили су звездану атмосферу тешким елеменатима пре него што се избацују као планетарне маглине.
Дубоко спектроскопска анализа NGC 6543 може указивати да је маглина садржала малу количину материјала који је високо обогаћен тешким елеменатима; То се испод расправља.
Кинематика и морфологија
Маглина мачије око је структурално веома сложена маглина и механизам или механизми који су довели до њене компликоване морфологије нису добро проучени. Централни светли део маглине састоји се од унутрашњег издуженог мехура (унутрашња елипса) напуњен врелим гасом. То је заузврат смештено у пар већих сферних мехурића спојених заједно у струку. Струка се посматра као друга већа елипса која лежи под правим углом у балону са врућим гасом.
Структура светлог дела маглине је првенствено узрокована интеракцијом брзог звезданог ветра који емитују централне звезде са избаченим материјалом током формирања маглине. Ова интеракција изазива емисију X-rays зрака горе поменутих. Звезданои ветар, са брзином од чак 1900km/s, је 'издубио' унутрашњи мехур маглине и упао је у мехур на оба краја.
Изван светлог унутрашњег дела маглине, постоји низ концентричних прстенова, избачених пре формирања планетарне маглине, док је звезда била на огранку асимптотског џина Херцшпрунг-Раселов дијаграма. Ови прстенови су веома добро распоређени, што сугерише да механизам, који је одговоран за њихово формирање, је оговоран за врло редовне интервале и за врло сличне брзине. Укупна маса прстенова је око 0,1 соларних маса. Пулсирање које је формирало прстење вероватно је почело пре 15.000 година и престало пре око 1000 година, када је почело формирање светлог централног дела (види горе).
Даље се, велики, слаб ореол простире на великим удаљеностима од звезде. Хало поново претходи формирању главне маглине. Маса хало-а се процењује као 0.26-0.92 соларних маса.
Zlătari, Goiești
Zlătari je naselje u Rumuniji u okrugu Dolž u opštini Goiești.
Digliceridna kinaza
Termin Digliceridna kinaza ima više značenja.
Zlătari, Goiești
Prema proceni iz 2013. u naselju je živelo 8 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 112 m.
Tanakin memorandum
Tanakin je memorandum izazvao pažnju 1930-ih i početkom 1940-ih, s obzirom da je njegov tekst savršeno odgovarao aktualnim zbivanjima, odnosno japanskim akcijama kao što su Mukdenski incident, invazija Mandžurije, potom Kine, pokušaj osvajanja Mongolije, Indokine i konačno napada na Pearl Harbor i pacifička kampanja u Drugom svjetskom ratu. Iz istih razloga se smatrao autentičnim, te je, pogotovo u Drugom svjetskom ratu, od strane SAD i Saveznika korišten u propagandne svrhe, te uspoređivan sa Hitlerovim Mein Kampfom.
Međutim, nakon kapitulacije i američke okupacije Japana, pokušaji da se utvrdi autentičnost Tanakinog memoranduma uvidom u službene arhive nisu dali nikakvog rezultata. Danas se većina relevantnih historičara slaže kako je riječ o falsifikatu, odnosno kineskoj propagandi koja je, pak, vješto znala iskoristiti stvarne trendove ili razmišljanja u tadašnjem japanskom vojno-političkom establishmentu. Kasnijih su se godina pojavile i špekulacije da je izvor falsifikata u sovjetskim, odnosno komunističkim krugovima, te da je svrha podmetnutog dokumenta bila stvaranje razdora između antisovjetskog Japana i zapadnih sila.
Paso del Burro, Turicato
Paso del Burro je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Michoacán, u opštini Turicato.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 5 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 745 m.
Argagnon
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 711 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 76,21 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 9,33 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 106 metara (maksimalnoj 209 m, a minimalnoj 66 m).
Beccas (Žers)
Beka je naselje i opština u južnoj Francuskoj u regionu Središnji-Pirineji, u departmanu Žers koja pripada prefekturi Mirand.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 83 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 24 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 3,38 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 186 metara (maksimalnoj 275 m, a minimalnoj 159 m).
Pašina Voda
Pašina Voda je naselje u opštini Žabljak u Crnoj Gori. Prema popisu iz 2003. bilo je 134 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 138 stanovnika).
Demografija
U naselju Pašina Voda živi 115 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 43,5 godina (39,0 kod muškaraca i 47,5 kod žena). U naselju ima 45 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,98.
Brzorezni čelik
mini|desno|300px|Razne oštrice alata od brzoreznog čelika. mini|desno|300px|Glodalo od brzoreznog čelika. mini|desno|300px|Vrh svrdla od brzoreznog čelika. mini|desno|300px|Razvrtala od brzoreznog čelika.
Brzorezni čelik, HS ili HSS (engl. High Speed Steel) je vrsta alatnog čelika za rad u uvjetima povišene i visoke temperature oštrice tj. za rezanje velikim brzinama. Najčešće su brzorezni čelici u radu izloženi lokalnom zagrijavanju do ≈ 600 °C (ponekad i 1000 °C), trošenju, te udarnom djelovanju obratka na alat. Kemijski sastav ove skupine čelika karakterizira povišeni udio ugljika (0,7 - 1,3%) i legiranje jakim karbidotvorcima poput kroma, volframa, vanadija i molibdena. Povišeni udio ugljika utječe na stvaranje karbida koji su postojani i pri povišenim temperaturama. Poput svih alatnih čelika brzorezne čelike karakterizira višefazna mikrostruktura sastavljena od metalne osnove i karbida. Složena legiranost brzoreznih čelika uzrokom je pojave različitih vrsta karbida.
Najčešće se javljaju karbidi tipa M6C (npr. Fe3W3C, Fe4W2C), M23C6 (npr. Cr23C6), MC (npr. VC, V4C3), M2C (npr. W2C, Mo2C) itd. Od navedenih karbida najlakše je topiv karbid Cr23C6 koji nestaje već pri zagrijavanju do 1050 °C. Najteže se otapaju karbidi tipa MC koji, iako ih ima najmanje, počinju s otapanjem tek oko 1200 °C, te se nikada ne otope u potpunosti. Navedeni sastav i postignuta mikrostruktura brzoreznih čelika dovodi do postizanja izvrsne otpornosti na trošenje i popuštanje pri radnim temperatrama 500 - 600 °C. Međutim, to sve uzrokuje izrazito nisku žilavost. Budući da brzorezni čelici podrazumijevaju izrazito visok stupanj legiranosti predstavljaju najskuplju skupinu alatnih čelika. Visok udio legirajućuh elemenata osigurava brzoreznim čelicima ledeburitnu mikrostrukturu koju karakterizira povećana krhkost.
Povijest
Razvoj modernih industrijskih alata doživljava tehnološku revoluciju u drugoj polovici 19. stoljeća. U tom razvoju najvažnije je istaknuti slijedeće godine:
Vrste brzoreznih čelika
Prema kemijskom sastavu brzorezni čelici se mogu podijeliti u sljedeće skupine:
Prema svojstvima i primjeni brzorezni čelici se mogu podijeliti u sljedeće skupine:
Toplinska obrada brzoreznih čelika
Brzorezni čelici se uobičajeno isporučuju u meko žarenom stanju (tvrdoća 240 - 300 HB). Budući da pripadaju grupi ledeburitnih (podeutektičkih) čelika, temperatura austenitizacije ove skupine čelika je izrazito visoka (1200 - 1300 °C), tj. svega 20 °C ispod solidus temperature. Pri tim temperaturama austenit otapa dovoljno ugljika (0,5 - 0,6%), što je glavni preduvjet za postizanje visoke tvrdoće martenzita nakon kaljenja. Radi postizanja dovoljnog sadržaja ugljika u austenitu na temperaturi austenitizacije treba se raspasti i oko 2/3 obujma svih karbida (nalaze se u obliku karbidne mreže), te njihove sastavne dijelove otopiti u austenitu. Otapanje karbida je difuzijski proces ovisan o temperaturi i vremenu zadržavanja (austenitizacije). Kod nedovoljnog vremena austenitizacije ne postiže se dovoljna koncentracija ugljika u austenitu. Nasuprot tome, predugo držanje na visokim temperaturama uzrokovat će porast austenitnog kristalnog zrna. Stoga je nužno za svaki brzorezni čelik utvrditi optimalne parametre austenitizacije.
Radi visokog sadržaja legirajućih elemenata brzorezni čelici imaju slabu toplinsku vodljivost, te su vrlo osjetljivi na način zagrijavanja. Toplinska obrada brzoreznih čelika je izrazito složena, tako da se često provodi predgrijavanje u tri stupnja (550, 850 i 1050 °C) radi osjetljivosti čelika na nagle promjene temperature.
Visoki udio legirajućih elemenata u brzoreznim čelicima utječe na njihovu visoku prokaljivost, pa se za kaljenje smiju koristiti blaža sredstva poput ulja, termalne kupke (tzv. “martempering“ postupak) ili struje plinova (npr. u vakuumskoj peći). Gašenjem do sobne temperature ne postiže se temperatura završetka martenzitne pretvorbe (Mf), pa se mikrostruktura zakaljenog brzoreznog čelika sastoji od martenzita, zaostalog austenita i neotopljenih karbida. Nakon popuštanja (540 - 590 °C) iz zaostalog austenita se izdvaja ugljik, te nastaju karbidi popuštanja. Nastankom karbida popuštanja smanjuje se koncentracija ugljika u zaostalom austenitu, pa dolazi do porasta temperatura Ms i Mf. Naknadnim hlađenjem do sobne temperature iz zaostalog austenita izdvaja se sekundarni martenzit. Sekundarni martenzit dovodi do pojave sekundarnog otvrdnuća (sekundarna tvrdoća), tako da nakon popuštanja tvrdoća može narasti na ∼ 66 HRC. Uglavnom se provodi višekratno popuštanje (2 - 3 puta), zbog pojačavanja učinka sekundarnog otvrdnjavanja.
Mexiquito, Cosío
Mexiquito je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Aguascalientes, u opštini Cosío.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 115 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 2053 m.
.je
.je je najviši Internet domen državnih kodova (ccTLD) za Džerzi. Administriran je od strane Ostrvskih Mreža.
Niall Caille
Niall mac Áeda (? - 846), poznat pod imenom Niall Caille (Niall od Callana) kako bi se razlikovao od svog unuka Nialla mac Áede (u. 917) bio je veliki kralj Irske.
Niall je pripada klanu Cenél nEógain, sjevernom ogranku dinastije/plemena Uí Néill, koje je vladalo najvećim dijelom ranosrednjovjekovne Irske. Bio je sin Áeda mac Néilla (u. 819), poznatog kao Áed Oirdnide, koji je i sam bio veliki kralj. Prema pjesmi Banshenchas (''Priče žena'), iz 12. vijeka majka mu je bila Medb, kćer Indrechtach mac Muiredaiga iz klana Uí Briúin od Connachta.
Kakav god bio uzrok sukob, Niall je prikupio vojsku među klanovima Cenél nEógain i Cenél Conaill te marširao na Armagh. Suprostavio mu se Cummascach i klan Airgíalla, kojima se pridružio Muiredach mac Eochada, kralj Ulstera, sa svojom vojdskom. Prema Annals of the Four Masters, bitka kod Leth Cama, kraj suvremenog Kilmorea, trajala je tri dana i završila odlučujučom pobjedom Sjevernih Ui Neilla. Cummascach i njegov brat Congalach su ubijeni, zajedno sa, prema Annals of Ulster, velikim brojem pripadnika klana Airgialla. Vjeruje se da je klan Airgíalla tada trajno oslabljen i postao vazalom sjevernih kraljeva Uí Néilla. Artrí je svrgnut s mjesta opata Armagha a Niall je na njegovo mjesto postavio Éogan Mainistrecha koji se u Annals of the Ulster otada naziva opatom sve do smrti 834.
Nakon što je Conchobar mac Donnchada umro 833, Niall je postao veliki kralj. Vladavina mu je počela pobjedom nad Vikinzima koji su pljačkali Derry. Godine 835. je vodio pohod na Leinster. Prema Annals of Ulster je nastojao Laiginima za kralja nametnuti Bran mac Fáeláina iz klana Uí Dúnlainge. Iste godine je vodio pohod protiv Južnih Uí Néilla i opustošio zemlju sve do današnje Grofovije Offaly.
Godine 836. Niall je došao u sukob sa munsterskim kraljem Feidlimid mac Crimthainnom. Feidlimid, koji je isto kao i kralj bio crkvenjak, opat Clonferta i pristaša Céli Dé reformatora, napao je Kildare i zarobio Forindána, opata Armagha. Godine 838. su Niall i Feidlimid održali rígdal, kraljevsku konferenciju, bilo u Cloncurryju ili Clonfert. Južni izvori kao Annals of Innisfallen navode da je Niall tada priznao Feidlimida kao velikog kralja, dok sjeverni izvori kao Annals of Ulster ne navode ništa o sadržaju sastanka.