cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alan IV od Bretanje
Alan se kasnije okrenuo Anžuvincima, te se 1093. oženio za Ermengarde, kćer grofa Fulka IV. S njom je imao troje djece, uključujući sina i nasljednika Conana III. Godine 1112. je abdicirao i povukao se u samostan, gdje je i umro.
Beauvoisin (Gar)
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 3 133 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 112 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 27,82 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 69 metara (maksimalnoj 128 m, a minimalnoj 1 m).
Thallichtenberg
Talihtenberg je opština u njemačkoj saveznoj državi Rajna-Palatinat. Jedno je od 98 opštinskih središta okruga Kuzel. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 578 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 7336097.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Kuzel Talihtenberg se nalazi u saveznoj državi Rajna-Palatinat u okrugu Kuzel. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 287 metara. Površina opštine iznosi 5,7 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 578 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 101 stanovnika/km².
El Espinazo, General Heliodoro Castillo
El Espinazo je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Guerrero, u opštini General Heliodoro Castillo.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 25 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 412 m.
Astakiwi
Astakiwi (Astariwawi, Canby People; Astahkewa, A. L. Kroeber) /Astakiwi dolazi od es-ta-he′, 'hot spring', Powers; pa otuda i Hot Springs Valley Indijanci/, jedno od 9 tribeleta Achomawi Indijanaca, i istoimeno selo blizu Canbyja, u dolini Warm Springs u okrugu Modoc u Kaliforniji. Opisao ih je Powers (u Cont. N. A. Ethnol., in, 267, 1877), navodeći uz ostalo da su mnogi stradali od Modoca koji su njihove djevojke i mladiće odvodili u ropstvo. Jezično pripadaju porodici Palaihnihan. Potomaka imaju na rezervatima sjeverne Kalifornije. -Njihov manji ogranak su Hantiwi.
Cà di Costa, Bologna
Cà di Costa je naselje u Italiji u provinciji Bologna, u regiji Emilia-Romagna.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 21 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 610 m.
Laurel Hill, Virginia
Lorel Hil je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Virdžinija.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 6.855.
Hamawi
Hammawi (Hamawi, Likely people), pleme američkih Indijanaca iz skupine Achomawi, porodica Palaihnihan, nastanjeni na South Fork of Pit River u sjevernoj Kaliforniji, blizu grada Burney. Teritorij Hammawija prostire se na istoku teritorija-Achomawi. Na sjeveroistoku oni graniče sa Kosalektawima, na sjeverozapadu sa Astariwawima ili Astakiwima, na istoku sa Atuamima i na jugu sa Aporidge ili Aporige Indiojancima. Potomaka imaju na rezervatima sjeverne Kalifornije (Likely Reservation).
Francisco Durán Pulido, Benemérito de las Américas
Francisco Durán Pulido je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chiapas, u opštini Benemérito de las Américas.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 133 m.
Hantiwi
Hantiwi, ogranak Astakiwi Indijanaca (Edward S. Curtis), plemena iz grupe Achomawi ili Pit River Indijanaca, porodica Palaihnihan, koje je obitavalo zapadno od Canbyja u donjem dijelu doline Hot Springsa i u susjedstvu Astakiwija, u okrugu Modoc na sjeveroistoku Kalifornije.
Hewisedawi
Hewisedawi (Goose Lake people), Jedna od 11 nezavisnih bandi Palaihnihan Indijanaca iz grupe Achomawi, nastanjena na sjeveroistoku Kalifornije u okrugu Modoc, napose oko jezera Goose Lake (vidi), po kojem su nazvani i  'Goose Lake People' . Edward S. Curtis ih naziva Hewisaitu-wi, a njihov teritorij Hewisaitu, locirajući ga zapadno od Alturasa. Prema istom autoru, u njegovo vrijeme brojali su oko stotinu duša. Potomci im žive na tamošnjim rezervatima.
Prediš
Prediš je naselje u opštini Cetinje u Crnoj Gori. Prema popisu iz 2003. bilo je 15 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 19 stanovnika).
Demografija
U naselju Prediš živi 14 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 51,7 godina (53,5 kod muškaraca i 48,7 kod žena). U naselju ima 5 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,00.
Ovo naselje je uglavnom naseljeno Crnogorcima (prema popisu iz 2003. godine), a u poslednja četiri popisa primećen je pad u broju stanovnika.
Capriano del Colle, Brescia
Capriano del Colle je naselje u Italiji u provinciji Brescia, u regiji Lombardija.
Brodska pregrada
thumb|Brod podijeljen pregradama na dijelove kako bi se umanjila njegova potopljivost [[plavnost broda|potopivost]]
Pregrada (bulkhead) u brodogradnji označava okomiti zid unutar brodskog trupa. Njegova glavna svrha jest strukturno ojačati trup, podijeliti ga na različite prostorije (za posadu, teret, gorivo i sl.), odnosno spriječiti potapanje broda u slučaju proboja brodske oplate.
Pregrade se u historijskim zapisima prvi put spominju u Kini za vrijeme dinastije Song početkom 12. vijeka, a o njima je svjedočanstvo ostavio i Marko Polo, opisujući kineske džunke. Na Zapad su se proširile mnogo kasnije.
Ursine, Nevada
Ersajn je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Nevada.
Congregación Cabecera Chalchijapa, Santa María Chimalapa
Congregación Cabecera Chalchijapa je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Oaxaca, u opštini Santa María Chimalapa.
Ursine, Nevada
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 91.
Los Ébanos, San Fernando
Los Ébanos je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Tamaulipas, u opštini San Fernando.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 20 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 7 m.
El Bacobo, Urique
El Bacobo je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chihuahua, u opštini Urique.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 11 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 358 m.
Ciénega Grande, Mezquitic
Ciénega Grande je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Mezquitic.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 76 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1525 m.
Brăhășeștii de Sus, Galați
Brăhășeștii de Sus je naselje u Rumuniji u okrugu Galac.
Prema proceni iz 2014. u naselju je živelo 7692 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 117 m.
2,6-Ksilenol
2,6-Ksilenol je organsko jedinjenje, koje sadrži 8 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 122,164 Da.
Masseria de Gregorio, Benevento
Masseria de Gregorio je naselje u Italiji u provinciji Benevento, u regiji Campania.
Donja kreda
Rana kreda (kronostratigrafsko ime) ili donja kreda (logstratigrafsko ime), je ranije do dvije velike podjele perioda krede.
U to vrijeme su se dinosauri pojavili u raznim oblicima, uključujući psitakosaure, Spinosaure i kelurosaure, dok su nastavili živjeti i mnogi stanovnici kasne jure.
U morima su ihtiosauri počeli nazadovati i konačno izumrli na početku kasne krede. Neognathous ptice i kritosjemenjače su se pojavile po prvi put.
Vjekoslav Jeleč
'''Dr. sc. Vjekoslav Jeleč, dr. med'''., specijalist neurokirurg (Doboj, 1961) jest hrvatski neurokirurg i političar.
Berijas
U geološkoj kronologiji berriasij predstavlja stadij epohe rane krede. Pokriva vrijeme između 145,5 Ma i 140,2 Ma (miliona godina). Berriasijski stadij slijedi tithonijski stadij epohe gornje jure i prethodi valanginijskom stadiju epohe donje krede.
Vjekoslav Jeleč
Obrazovanje i karijera
Rođen je u Doboju 1961. godine, gdje završava osnovnu i srednju skolu. Diplomirao je 1984. na medicinskom fakultetu u Tuzli. Od 1985. do 1989. radi na odjelu kirurgije Kliničke bolnice u Tuzli. Godine 1988. započinje specijalizaciju iz neurokirurgije, a 1993. polaže specijalistički ispit za neurokirurgiju na KBC Rebro i stječe zvanje specijaliste neurokirurga. Od 1993. godine radi kao odjelni liječnik na Odjelu za neurokirurgiju KB Dubrava te je stalni sudski vještak Zagrebačke županije iz područja neurokirurgije. Godine 2003. stječe zvanje magistra znanosti te brani doktorsku disertaciju 2013. godine na Veterinarskom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu. Također je član Hrvatskog neurokirurškog društva, EANS-a i WFNS-a. Autor je i koautor više stručnih znanstvenih i kongresnih radova. Početkom 2020. godine postaje docent.
Politička karijera
Član je HSLS-a i obnašao je dužnost dopredsjednika te stranke. Vijećnik je Gradske skupštine Grada Zagreba i član u Odboru za zdravstvo i Odboru za međugradsku i međunarodnu suradnju. Jedan je od osnivača i dva puta dopredsjednik udruge "Prsten". Od 2016. godine član je Upravnog Odbora Hrvatske matice iseljenika. Godine 2016. bio je kandidat na parlamentarnim izborima u 11. izbornoj jedinici dijaspore. Godine 2017. postaje pročelnik gradskoga ureda za zdravstvo Grada Zagreba.
Nagrade
Godine 2009. dobiva priznanje Internacionalne lige kao liječnik desetljeća. Nositeljje "Večernjakovog pečata – Naše gore list" u Mostaru 2012. godine. Godine 2013. dodijeljeno mu je priznanje za dugogodišnji Općine Usora te postaje počasni građanin Usore.
Pivnice
Пивнице (свк. Pivnica) је насеље у Србији у општини Бачка Паланка у Јужнобачком округу. Према попису становништва из 2011. је имало 3337 становника, а 9 година раније 2002. било је 3835 становника.
Историја
Пивнице се први пут помиње 1650. под именом Пивница. Физичким спајањем дела села у ком су живели Срби и дела села у којем су живели Словаци, Срби су преузели назив Пивнице, а Словаци су задржали назив Пивница. Мађарски назив за Пивнице је био -{Pinzed}-, a немачки назив -{Bibenitz}-. Пре тога на простору данашњих Пивница су се налазила насеља са српским становништвом (Гола Добра, Радојевић, Сантовац). После Велике сеобе Срба 1690, постојеће српско становништво које је живело у Пивницама, односно на територији данашњих Пивница, је увећано насељавањем избеглих Срба са Косова, Метохије, северне Македоније, северне Црне Горе и Рашке области. За време и после Ракоцијевог устанка у Пивнице се досељавају и српске породице из околине Печуја и северне Барање. Почетком 18. века је то село са изразитом српском већином и тако је остало све до пред крај 19. века.
Године 1846—47 у Пивницама је живело 2250 Срба а 1867. године свега 1510 Срба. Претпоставка да је више од 850 Срба убијено од стране Мађара или је пак током ратних дејстава и у годинама после њих помрло од разних болести проузрокованих ратним дешавањима и немаштином као последицом рата.
У истом периоду (1847) у Пивницама је живело и 1829 Словака, 378 Немаца, 94 Јевреја, 87 Мађара и 21 припадника других националности.
На попису 1900. Пивнице је имало 4977 становника који су живели у 908 домаћинстава. Национални састав је био следећи: 2871 Словака, 1486 Срба, 356 Немаца, 223 Мађара, 21 Русина, 1 Хрвата, 19 осталих. Верски састав становништва је био следећи: 3217 евангелика, 1497 православаца, 77 јевреја, 65 римокатолика, 21 гркокатолика, 13 реформата, 2 унитараца и 45 осталих.
Крајем 18. века се у село насељавају Словаци из неколико села са територије данашње Мађарске и то из околине Веспрема (из места Шерне и Шура) и из околине Секешфехервароша (из места Тардаша, Барачке, Велега и Ђурова). У та места су се пивнички Словаци доселили у првој половини 18. века са територије данашње Словачке и то из околине Мијаве, Модре, Врбове и Старе Туре. Касније се у Пивнице досељава и неколико словачких породица из Нађлака (Румунија). У 19. веку у Пивнице се досељавају и Немци, Цинцари, Мађари, Јевреји и Роми.
Најбројније српске породице у Пивницама су Црњански, Станков, Лазаров, Мирковић, Сремац, Керавица, Дорошки, Бељански а најбројније словачке породице су Чинчурак, Имрек, Пап, Нађ, Тот, Белањи, Чобрда и др.
Нови Храм Успења Пресвете Богородице у Пивницама подигнут је у периоду од 1740—1746. године после пресељења Срба са старе локације Пивница која се налазила у делу атара који се зове Српски Виногради (сеоба је проузрокована епидемијом колере). Нови храм је освећен 1754. године, од стране епископа Висариона Павловића. Поред храма тада је освећена је вероисповедна школа. Стари храм који се налазио на старој локацији је временом порушен а део богослужбених књига и икона је пренет у нови храм (претпоставка да је стари храм подигнут пре 1715 године, јер се те године у попису становништва Пивница спомиње црквењак Живан Дугачки). Као први учитељ у Пивницама године 1754 помиње се магистер Теодор.
Податак о освећењу новог храма постоји на урамљеном натпису у олтару (изнад царских двери) цркве у Пивницама на црквено-словенском језику. 1776. године храм је реновиран и тада је дограђен звоник који је заменио дотадашњу звонару од дрвета. 1792—93 године извршена је комплетна рестаурација храма са звоником и од тада спољни изглед цркве се није битније променио.
У унутрашњости се налази развијена и раскошно резбарена олтарска преграда која носи барокне стилске одлике.
Српска школа се помиње 1754. године као школа која је већ постојала, што говори да је школа основана знатно раније, и од тада па све до данас у Пивницама у континуитету се одвија настава на српском језику, а о великом броју Срба који су живели у Пивницама говори податак да је у том периоду у Пивницама било чак 6 православних свештеника и један ђакон. Године 1901 српска вероисповедна школа у Пивницама је имала преко 400 ученика. Временом се број Срба у Пивницама смањивао исељавањем у друга места (Бачка Паланка, Нови Сад, Сомбор, Оџаци, Кула, Врбас, Шајкашку, Срем). Такође, 1758, део Срба из Пивница, тачније 22 породице, се одселио у Банат, тачније у Беодру (део Новог Милошева) предвођени православним свештеником Димитријем.
Број Словака је у селу растао захваљујући пре свега што се Словаци нису селили ван Пивница у већем броју, као што је то био случај код Срба и што се знатни број Немаца и готово сви Мађари веома брзо асимилирао у Словаке. Неколико цинцарских породица досељених у Пивнице су се у кратком року асимилирале у Србе. Прва школа у којој се настава одвијала на словачком језику је основана непосредно по досељавању Словака у Пивнице (године 1791 ). Одмах после досељавања у Пивнице, Словаци су се конфесионално организовали и после изградње школе, изградили и богомољу која је била у употреби све до 1824 године. Због све већег броја Словака, није више могла да задовољи верске потребе словачке заједнице, приступљено је изградњи храма. Садашњи словачки храм у Пивницама (евангелички) је саграђен у периоду 1824—1826. године. Упркос јаким притисцима и покушајима да се процес мађаризације поспеши и убрза и укине школовање на словачком језику у Пивницама, пивнички Словаци су се томе успешно одупирали и успели да сачувају своју школу, тако да се настава на словачком језику у Пивницама одвија безмало 230 година.
Словаци у Пивницама су показали завидну националну виталност и показали да код њих постоји развијен осећај патриотизма и жеље да се одупру покушајима асимилације од стране тадашњих државних и црквених институција.
Први немачки евангелички храм је био у стамбеној кући у Војвођанској улици (некадашња продавница Борово). Други немачки евангелички храм је саграђен 1898. године и исти је порушен 1947. после протеривања Немаца из Пивница. Храм се налазио на углу улице Петра Драпшина и Војвођанске и био је специфичан по томе што је имао дрвени звоник. Такође се у Пивницама налази и немачко гробље које се данас налази у лошем стању и једним делом је узурпирано. У селу је постојала и синагога која се налазила на углу Млинске и Војвођанске улице (изграђена је 1900. године, а срушена 1944. године), као и јеврејско гробље које се налазило поред словачког гробља, а чији је мањи део порушен 2002. године. У Пивницама су Јевреји живели у периоду 1797-1944 године. Године 1818 је у Пивницама забележен највећи број Јевреја (177). Данас се преостали део јеврејског гробља одржава и о њему се води рачуна.
Пивничани су учествовали у организацији и раду Велике народне скупштине одржане у Новом Саду 1918 године, где су као делегати из Пивница учествовали Пера Црњански,Новак Челић,Ђуро Славик,Јанко Валенћик и Михал Шустер. У селу је те године био формиран и српско-словачки Народни одбор (24 члана) који је преузео власт у селу и активно учествовао у спровођењу одлука Велике народне скупштине. Одбором је председавао Алекса Дорошки.
После Првог светског рата се из Пивница одселило неколико словачких породица у Чехословачку (махом породице интелектуалаца и занатлија).
После Другог светског рата (1946—48) се из Пивница у тадашњу Чехословачку оделило близу 20 словачких породица (махом породице трговаца, занатлија и интелектуалаца)
После 2000. године се у Словачку одселио знатан број пивничких Словака (у почетку привремено, но многи су свој привремени боравак претворили у стални). Највећи број младих Словака који су у Словачку одлазили ради студирања, после завршетка студирања остали су да живе и раде у Словачкој.
У Пивницама данас постоји и делује неколико цркава и верских заједница. То су: Српска православна црква. Словачка евангеличка црква, Баптистичка црква. Методистичка црква, Назаренска заједница, Адвентистичка црква као и две пентакосне верске заједнице Христова духовна црква и Христова јеванђеоска црква.
Пивнице је једно од првих села у Србији у коме је основана земљорадничка задруга (1868. године), а електрификација села је извршена 1924. године. Године 1921. је основан српски фудбалски клуб Обилић, а нешто касније и словачки фудбалски клуб Јаношик. После Другог светског рата је у Пивницама основан фудбалски клуб под називом Славија. Почетком 30-их година 20. века у Пивницама је било формирано и четничко удружење које је функционисало све до 1941, када је забрањено од стране мађарских окупатора а чланови су били похапшени, одведени на стрељање које су успели избећи захваљујући сплету околности.
Привреда
Пивнице је село познато по напредној сточарској и ратарској производњи. У протеклом периоду је било село са највећом сточарском производњом у бившој Југославији, но данас се ситуација променила и на том плану.
Демографија
Пивнице се данас суочава са великим проблемом наглог пада броја становништва и то је последица општег стања у друштву. У задњих петнаестак година велики број Пивничана се одселио у иностранство, као и у веће градове у Србији. Број становника опада годишње за 1-2 %. Уколико се ова тенденција настави, за двадесетак година ће у Пивницама број становника износити око 2000 док је средином 20. века то било преко 6000. Према прелиминарним резултатима пописа из 2011. у Пивницама живи 3337 становника и то Срба 586, Словака 2523, Рома 146 и осталих 82. Вероватно би број становника био знатно мањи да се у протеклих неколико година у Пивнице није доселио већи број Рома из околних насеља као и из иностранства (у питању су Роми који су депортовани из земаља чланица ЕУ).
Познати становници
Лазар Мирковић (1885—1968) је професор литургике на богословском факултету (БФ) СПЦ.
Родио се у Пивницама, Бачка. У Сремским Карловцима је завршио Српску православну гимназију а потом и Богословију 1906. По завршетку Богословије уписује богословски факултет у Черновцима, где је дипломирао 1908, а докторирао 1912. Једно време је био Префект у Богословском семинару у Ср. Карловцима. Након што је докторирао постављен је за доцента Карловачке Богословије за предмете црквенословенски језик и литургику.
По оснивању БФ у Београду, постављен је за професора литургике. Био је декан БФ у више наврата и на њему је остао све до пензионисања 1952, а касније, до 1961. и као хонорарни професор.
Био је члан и сарадник више научних установа: у Народном музеју му је 1923. поверено Одељење средњовековних старина, 1925. је постао дописни члан Српског научног друштва, а од 1927. је и редовни члан Историјског друштва у Новом Саду. Од 1947. је и научни сарадник Археолошког института Српске академије наука, а од 1950. је постао и спољни сарадник Института за проучавање књижевности САНУ. Као истакнути научни радник држао је предавања на Интернационалним византолошким конгресима у Атини 1930, Софији 1934, Риму 1936, Палерму 1951. и Солуну 1953.
Из његове изузетно обимне библиографије која броји 295 објављених јединица издвајају се следећи радови: Православна литургика или наука о богослужењу Православне источне Цркве и Хеортологија или историјски развитак богослужења православне источне Цркве.
Из Пивница је и Момчило Иванић (Пивнице, 2/14. март 1853 — Београд, 23. април/6. мај 1916), филолог, професор гимназије, и секретар Лексикографског одсека CКA.
Момчило Иванић рођен је 2/14. марта 1853. у Пивницама у Бачкој. Његов отац Стеван прешао је у Београд, где је радио као чиновник управе града. Момчило Иванић похађао је до четвртог разреда основну школу у Београду, а онда се са оцем морао вратити у Пивнице. Због тих околности уписао се тек 1867. у гимназију у Београду. Похађао је историјско-филолошки одсек Велике школе, а завршио га је 1876. године. На Великој школи Београду, био је ђак Даничића и Новаковића. Радио је најпре од 1877. у једној приватној школи, а од јесени 1877. био је професорски приправник Стојана Новаковића.
Постао је 1879. предавач на гимназији, а 1885. професор београдске реалке. Од 1898. радио је у лексикографском оделу Српске краљевске академије (СКА). Године 1903 је постао дописни члан Српске краљевске академије и тиме постао први Пивничан који је постао академик. Момчило Иванић је после 1903 био лични учитељ принчева Ђорђа и Александра Карађорђевића.
Јанко Чеман
И Михал Камањ ( уметничко има Јанко Чеман) се родио и живео у Пивницама. Родио се 30.09. 1922 године. Завршио је основну школу у Пивницама где је и живео. Писао је приповедке и романе. Умро је 29. 09.1987 године. Његово име носи аматерско позориште у Пивницама које успешно делује већ скоро три деценије.
Из Пивница је пореклом и Шаму Боровски (Borovszky Samu) 1868—1912. Породица Боровски је је била уткана у живот пивничких Словака и уопште Словака на овим просторима и подарила је знамените свештенике, историчаре, глумце… Шаму Боровски је био истакнути мађарски историчар и академик (иако је био словачког порекла временом се мађаризовао те је себе сматрао Мађарем).
Из Пивница је родом и Оскар Јулијус Карол Боровски (1894—1966) знаменити мађарски позоришни и филмски глумац(глумио у првом мађарском тонском филму). И он се, као и његов стриц Шаму Боровски, временом мађаризовао.
У Пивницама је рођен Вићазослав Хроњец (1944) словачки песник, литерарни критичар, библиограф и преводилац.
Мајка патријарха Георгија Бранковића је била пореклом из Пивница из породице Бикар. Патријарх Георгије Бранковић (1830—1907) је био српски православни епископ темишварски од 1882. до 1890. године, a потом архиепископ карловачки и патријарх српски од 1890. до 1907. године. Био је први тајни саветник аустроугарског цара Франца Јозефа I, витез Великог крста Леополдовог реда, носилац царског ордена Гвоздене круне првог степена, српских Ордена белог орла и Св. Саве првог степена и кнежевског црногорског Даниловог ордена првог степена, члан угарског Горњег дома и хрватског Земаљског сабора, некадашњи управитељ сомборске Препарандије, почасни грађанин Сомбора и Карловаца.
Јован Скерлић је по мајци био Пивничан (мајка Персида рођ. Мирковић).
У новије време из Пивница потиче професор права и бивши министар правде Момчило Грубач.
У Пивницама је рођен и др. Јован Дорошки Јовка који је у послератном периоду(после другог светског рата) од 1947—1948 обављао функцију председника скупштине АП Војводине.
На своје порекло је била поносна и увек је радо истицала да је пивничанка рођена ван Пивница а да никада у Пивницама није била и америчка правница Џојс Џорџ (мајка Вера Попадић из Пивница). Џојс Џорџ је рођена 1936 године. По занимању је била правник, касније и прва жена члан Врховног суда Охаја. Добитник државних признања за борбу против криминала и кандидат Републиканске партије за члана Конгреса 1996 године.
У насељу Пивнице живи 3126 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 42,3 година (40,6 код мушкараца и 43,8 код жена). У насељу постоји 1501 домаћинство, а просечан број чланова по домаћинству је 2,55.
Ово насеље је углавном насељено Словацима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника.
vnika. {| width="50%" style="background:transparent; "
Vanjske veze
<!-->
Theisbergstegen
Tajsbergstegen je opština u njemačkoj saveznoj državi Rajna-Palatinat. Jedno je od 98 opštinskih središta okruga Kuzel. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 704 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 7336098.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Kuzel Tajsbergstegen se nalazi u saveznoj državi Rajna-Palatinat u okrugu Kuzel. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 244 metra. Površina opštine iznosi 5,0 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 704 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 141 stanovnika/km².
La Pista, Soledad de Doblado
La Pista je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Veracruz, u opštini Soledad de Doblado.
Svetozar Kurepa
Svetozar Kurepa (Majske Poljane pokraj Gline, 25. svibnja 1929. - Zagreb, 2. veljače 2010.), hrvatski matematičar, profesor emeritus Matematičkog odjela Prirodoslovno-matematičkog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu, autor niza udžbenika iz matematike.
Životopis
Gimnaziju Maršal Tito je završio 1948. godine, a matematiku je diplomirao 4. listopada 1952. na Prirodoslovno-matematičkom fakultetu u Zagrebu s odličnim uspjehom s temom Linearni operatori u Hilbertovom prostoru. Naredne godine se zapošljava kao asistent na istom fakultetu na Zavodu za primijenjenu matematiku za kolegij Teorijska mehanika kod prof. Zlatka Jankovića. U razdoblju 1954.-1956. boravi na specijalizaciji na Institutu za teorijsku fiziku u Kopenhagenu kod Nielsa Bohra. Nakon odsluženja vojnog roka, 1957. godine, vraća se na mjesto asistenta te 3. ožujka 1958. godine doktorira s temom Jedna metoda rješavanja funkcionalnih jednadžbi. Za docenta je izabran 1959. godine, izvanrednog profesora 1962. godine, a 1966. godine za redovnog profesora. Umirovljen je 30. rujna 1999. godine, a u zvanje profesora emeritusa je izabran 11. srpnja 2000. godine.
Specijalizacije i usavršavanja
Tijekom znanstvene karijere boravio je na nizu specijalizacija i usavršavanja:
Članstva
Za člana-suradnika II. odjela Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti (danas HAZU) izabran je 1961. godine. Bio je član Društva matematičara, fizičara i astronoma do njihovog rasformiranja, potom član Hrvatskog matematičkog društva te član American Mathematical Society.
Nagrade
Za svoj znanstveni rad primio je:
Dužnosti
Tijekom rada, obavljao je niz važnih dužnosti kao što su:
Ostalo
Osim navedenog, istaknuo se i u sljedećem:
Znanstveni i stručni rad
U svom znanstvenom radu bavio se funkcionalnom analizom, posebno teorijom operatora, teorijom funkcionalnih jednadžbi i teorijom mjere. Objavio je 70 znanstvenih i 10 stručnih radova, te 16 knjiga, od čega 4 srednjoškolska udžbenika.
Sveučilišni udžbenici
Mnogim studentima matematike će ostati u pamćenju po sljedećim udžbenicima:
Gorfigliano, Lucca
Gorfigliano je naselje u Italiji u provinciji Lucca, u regiji Toscana.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 629 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 702 m.
Ruda
mini|desno|250px|Željezna ruda Rude ili mineralne sirovine koje se pojavljuju u Zemljinoj kori mogu se grupirati u 3 glavne grupe:
Metalne mineralne sirovine (ili rude/rudače)
Koriste se za dobivanje metala (kao npr. zlato, srebro, platina, željezo, olovo, cink, bakar, aluminij, kositar, nikal, krom, titanij, molibden, mangan, vanadij, kobalt, volfram, antimon, živa i dr.
Rude ili rudače su prirodni spojevi (koncentrirani na pojedinim mjestima u Zemljinoj kori) u kojima se nalaze metali u takvoj količini koja omogućuje rentabilno dobivanje odgovarajućeg metala.
Podjela ruda može se vršiti po više kriterija kao što je:
Nemetalne mineralne sirovine
Imaju vrlo široku i svestranu primjenu u građevinarstvu, kemijskoj tehnologiji i kao topitelji u metalurgiji.
Kao npr. pijesak, šljunak, tehnički i ukrasni kamen, gips, lapor, vapnenac, ciglarska, keramička i vatrostalna glina, kaolin, kreda, kalcit, kvarc i kvarcni pijesak, magnezit, fluorit, barit, grafit, sumpor, kuhinjska sol, azbest i dr.
Energetske mineralne sirovine
Koriste se za pogon motornih vozila, u kemijskoj industriji i energetici.
Osim gore navedenih čvrstih mineralnih sirovina one se još u prirodi pojavljuju u tekućem (npr. nafta, mineralne i geotermalne vode) i plinovitom stanju (prirodni plin).
Chambourcy
Šambursi je naselje i opština u Francuskoj u regionu Pariski region, u departmanu Ivlen koja pripada prefekturi Sen Žermen an Le.
Valendis
U geološkoj kronologiji valanginij je stadij epohe donje krede. Pokriva vrijeme između 140,2 Ma i 136,4 Ma (miliona godina). Valanginijski stadij slijedi berriasijski stadij donje krede i prethodi hauterivijskom stadiju donje krede.
Kladistika
Kladistika (od grčke reči κλαδος, klados - grana) je biološka disciplina koja se bavi određivanjem odnosa između organizama na osnovu izvedenih sličnosti. Ona je najprominentnija od nekoliko pristupa filogenetske sistematike, koja proučava evolutivne odnose živih bića. Kladistička analiza predstavlja osnovu za veliki broj sistema biološke klasifikacije, koji se trude da grupišu organizme na osnovu evolutivne srodnosti. Nasuprot kladistici, fenetika grupiše organizme na osnovu njihove sveukupne sličnosti, a neki tradicionalniji pristupi se zasnivaju na pojedinim ključnim karakterima. Vili Henig (1913-1976) se smatra osnivačem kladistike.
thumb|right|250px|Kladogram
Da bi se prikazali raznoliki odnosi među organizmima, crtaju se drvoliki dijagrami (nazvani kladogrami), na osnovu širokog spektra informacija, od genetičkih do morfoloških. Na kladogramu, organizmi su predstavljeni na krajevima grana (nalik na lišće), a svaki čvor između grana bi trebalo da bude dihotom (iz njega izlaze dve grane). Dva taksona na granama koje polaze iz istog čvora nazivaju se sestrinskim taksonima, ili sestrinskim grupama. Svako poddrvo, bez obzira da li sadrži jednu ili stotinu grupa, naziva se klada. Korektan kladogram sadrži sve organizme sa zajedničkim pretkom unutar jedne klade. Svaka klada je definisana setom karaktera koji se pojavljuju u njenim članovima, a ne pojavljuju se izvan klade u grupi iz koje je klada izvedena. Ovi karakteri (osobine) za identifikovanje klade nazivaju se sinapomorfije, ili sinapomorfne osobine (od grčkih prefiksa συν, syn - zajedničko; απο, apo - na, od; μορφη, morphe - oblik, što bi označilo zajedničku i izvedenu osobinu). Na primer, tvrda prednja krila su sinapomorfna osobina tvrdokrilaca (Coleoptera).
Definicije termina
Nekoliko termina opisuje kladogram i poziciju određenih taksona (jedinica) na njemu. Na uspravnom kladogramu takson ili klada su bazalni za drugu kladu ako se granaju na dole ili ispod nje. I suprotno važi, ta druga klada je usađena (ukorenjena, ugnežđena) unutar prve. Slično, stanje karaktera koje se kod predačke grupe naziva se pleziomofnim (pleziomorfna, primitivna ili neizvedena osobina), dok se oni karakteri koji su kasnije evoluirali nazivaju apomorfnim (izvedenim).
Kladistički metodi
Obično kladistička analiza započinje sakupljanjem informacija o određenim osobinama organizama koje istražujemo. Osobine mogu postojati u više oblika postojanja - na primer, boja perja može biti crvena ili crna. Takve osobine grupno nazivamo karakterima, a specifičan oblik osobine - stanjem karaktera. Tako su „crvena pera" i „plava pera" dva stanja karaktera „boja perja".
Posle beleženja nekoliko stanja karaktera, istraživač odlučuje koja stanja su bila prisutna pre poslednjeg zajedničkog pretka istraživane grupe (simpleziomorfna stanja), a koja su bila prisutna kod poslednjeg zajedničkog pretka (sinapomorfna stanja). Najčešće se ovo ocenjivanje vrši upoređivanjem sa nekom spoljašnjom grupom (outgroup), tj. organizmima koji nisu u bliskom evolutivnom srodstvu istraživanoj grupi (ptica u našem primeru). Samo su apomorfna stanja karaktera od koristi prilikom kladističke podele.
Nakon toga se crtaju i evaluiraju mogući kladogrami. Klade se obično crtaju tako da imaju što je više moguće sinapomorfnih osobina, da bi se izbegla mogućnost hotimične simpleziomorfnosti (homoplazija) izazvane konvergentnom evolucijom, a ne zajedničkim pretkom. Poznat primer konvergentne evolucije su krila - postoje kod insekata, ptica, slepih miševa, izumrlih gmizavaca, slično su organizovana i imaju istu funkciju, ali nisu nasleđena od poslednjeg zajedničkog pretka navedenih grupa. Ako se i ptice i insekti ocene sa „+" usled istog stanja karaktera „prisustvo krila", homoplazija će biti među setom podataka i može izazvati pogrešne rezultate.
U praksi, neutralni elementi kao detalji ultrastrukture (mikroskopski ili molekularni sastav ćelijskih struktura, na primer) mogu biti informativniji od tradicionalne morfologije i dati dokaze o srodnosti tamo gde bismo ih teško ustanovili. Kada se pojave podjednako moguće opcije, pristupamo proceni principom parsimonije (ili maksimalne parsimonije): najkompaktniji raspored (najmanje čvorova) je verovatno najtačniji. Još jedan od pristupa razrešenja i odabira između jednako mogućih alternativnih kladograma je principom maksimalne sličnosti (maximum likelihood).
Bilo je potrebno određeno vreme da kladistika zaživi i useli se u biološku metodiku, i još uvek traje debata o tome, kako primeniti Henigove ideje u stvarnosti. Praktično, uglavnom je teško utvrditi i razlikovati apomorfnost i podaci su često neupotrebljivi usled malog broja mogućih stanja ili nedovoljnog poznavanja karaktera, a ovo sve može uticati na validnost kladograma. Ipak, kladistički pristup sistematici se pokazao korisnim i koherentnim, tako da je dobio opštu podršku.
Kako je sekvenciranje DNK postalo lakše, filogenetska stabla se ubrzanom stopom konstruišu pomoću molekularnih podataka. Računska sistematika (computational systematics) nam omogućava korišćenje velikog seta podataka u cilju konstruisanja objektivnog kladograma.
Kladistička klasifikacija
Moderan trend u biologiji od šezdesetih godina prošlog veka, nazvan kladizam ili kladistička taksonomija, zahteva od taksona da predstavljaju klade. Drugim rečima, kladisti zahtevaju da se klasifikacioni sistemi reformišu izbacivanjem taksona koji nisu klade. Nasuprot njima, evolutivni taksonomi insistiraju na tome da grupe predstavljaju filogenetske odnose, i često koriste kladistički metod, ali dozvoljavaju i monofiletskim i parafiletskim grupama da budu taksoni.
Monofiletska grupa je klada, koja se sastoji od predačkog oblika i svih njegovih potomaka, i tako formira jednu (i samo jednu) evolutivnu grupu. Parafiletska grupa ne uključuje one potomke, koji su pretrpeli značajne promene. Na primer, tradicionalna klasa Reptilia ne uključuje ptice, iako su one evoulirale od reptila-predaka.
Grupa čiji su članovi iz različitih evolutivnih linija naziva se polifiletskom. Evolutivni taksonomi smatraju da su polifikletske grupe greške u klasifikaciji, koje se često javljaju zbog toga što su konvergencija ili homoplazija pogrešno protumačene kao homologija.
Vodeći se Henigovim shvatanjem, kladisti tvrde da su parafiletske grupe podjednako pogrešne kao i polifetske. Ideja je da se monofiletske grupe mogu definisati objektivno, u smislu zajedničkog pretka ili postojanja sinapomorfnih osobina. Nasuprot njima, parafiletske i polifiletske grupe su definisane na osnovu ključnih karaktera, a odluka koji karakter je od većeg taksonomskog značaja je čisto subjektivna.
Idući još dalje, neki kladisti tvrde da su taksonomske kategorije iznad vrste previše subjektivne da bi predstavljale smislenu informaciju i kao takve treba da budu izbegavane. Tako su se oni udaljili od Lineove taksonomije u smeru jednostavne hijerarhije klada. Formalni kod filogenetske nomenklature, PhyloCode, se trenutno razvija radi kladističke taksonomije. Predviđen je za upotrebu od strane autora koji žele da napuste Lineovu taksonomiju, ali i onih koji žele da koriste taksone i klade naporedo.
Cañas Viejas, Tuzantla
Cañas Viejas je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Michoacán, u opštini Tuzantla.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 17 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 550 m.
Barem
Barremijski stadij je bio period geološkog vremena između 130 Ma i 125 Ma (miliona godina). Smatra se dijelom donjeg perioda krede.
Otriv
Hauterivij je stadij epohe rane krede. Pokriva vrijeme između 136,4 ± 2 Ma i 130 ± 1,5 Ma (miliona godina).
Sinaí, Benemérito de las Américas
Sinaí je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chiapas, u opštini Benemérito de las Américas.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 7 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 137 m.
Achomawi
Achomawi (Pit River) je pleme Indijanaca porodice Palaihnihan nastanjeno uz rijeku Pit River u sjeveroistočnoj Kaliforniji. 1770. cijela porodica Palaihnihan brojala je 3,000 duša. Danas njih oko 1,800 živi na Alturas, Big Bend, Big Valley, Likely, Lookout, Montgomery Creek, Redding, Roaring Creek, and Susanville rancheriji (rancheria), te na rezervatima Pit River, Round Valley i X-L Ranch.
Duh u močvari (film)
Duh u močvari, film redatelja Branka Ištvančića iz 2006.
Achomawi
Ogranci /tribelet/
Ime
Ime im je došlo od 'àdzùmà•wi' = 'river people' ‘riječni narod'. Maidu su ih nazivali Ko'm-maidüm, "snow people." Ostale varijante i imena su: Achumawi, Ajumawi i Palaihni.
Duh u močvari (film)
Muzika iz filma
Muzika iz filma (soundtrack') objavljena je Croatia Records 10. X. 2006. Odjavnu pjesmu na filmu pod nazivom "Ostvari san" pjeva Saša Lozar.
Achomawi
Kultura
Achomawi su nosili pregače od jelenje kože a žene do koljena duge haljine od istog materijala. Bavili su se sakupljanjem žira i drugog bilja koje raste po riječnim dolinama. Ribolov je za njih također imao velik značaj u pitanju opstanka. Njihova jedina stalna naselja bila su zimska, s nastambama dijelom ukopanim u zemlju. Tokom ostalog dijela godine bili su stalno u pokretu baveći se ribarenjem, lovom i sakupljanjem. Područje kojim su krstarili pripadaju Goose Lake, Medicine Lake, Eagle Lake, Pit River, Pine Creek, Burney Creek, Hat Creek, kao i izvore i močvare. Prevedeno, na raspolaganju im je bilo 150 milja obale i 25 planinskih vrhova. Bor i jela glavni su stanovnici ovih planina. Močvara obiluje 'tule'-trskom (Scirpus acutus i S. Validus). U Kaliforniji je ima 17 vrsta. Indijanci od nje izrađuju čunove, kolibe, košare, hasure i drugo. U nižim predjelima česta je Artemisia ('sagebrush', i kleka. Zahvaljujući vulkanskoj prošlosti ovog kraja postoje znatne zalihe opsidijana. Indijanci njime često trguju, a pogodan je za izradu oruđa. Achomawi su podijeljeni po 'tribelet'-ima, termin je 1932. iskovao Kroeber, a označava 'manje grupe... često bezimene... ali potpuno autonomne'. Achomawi su imali 9 imenovanih 'plemenaca, malih plemena' (njihovi prvi rođaci Atsugewi, dva ili 3 ; Aporidge i Atsugewi) i bila su autonomna. Svaka zajednica kod Achomawija imala je 'vođu', odnosnu 'wehelu' (što je prijevod u nominativu jednine). Ove vođe bile su obično stariji iskusni ljudi. Poligamija je bila dozvoljena, ali je ovisila o mogućnostima mladoženje. Žene kod njih inače nisu bile na visokom položaju. U vrijeme puberteta mladići su bušili uši i nos, za djevojke je postojala veoma rigorozna ceremonija izolacije.
Mrtve su Achomawi spaljivali bez kakvih posebnih ceremonija i popudbine, njihove stvari također. Prema Powersu, neke grupe su ipak sahranjivale mrtve u sjedećem položaju, dok su druge tijela pokojnih spaljivali. Ožalošćena obitelj glavu i kosu premazivala je smolom. Achomawi su se bojali mrtvih i veoma se pazilo da se pokojnikovo ime ne bi izgovorilo. Prema Olmsteadu i Stewartu, prilikom smrti kakvog velikog poglavice, ubili bi nekoliko nepopularnih članova svoje zajednice, kako bi pravili poglavici društvo na putu u 'vječna lovišta'.
Cerreto Grue, Alessandria
Cerreto Grue je naselje u Italiji u provinciji Alessandria, u regiji Piemonte.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 201 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 242 m.
Failly
Faji je naseljeno mesto u Francuskoj u regionu Lorena, u departmanu Mozel.
Po podacima iz 1990. godine broj stanovnika u mestu je bio 546, a gustina naseljenosti je iznosila 81 stanovnika/km².
Bordo Blanco, Unión de San Antonio
Bordo Blanco je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Unión de San Antonio.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 5 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1912 m.
Las Mañanitas, San Vicente Tancuayalab
Las Mañanitas je naselje u Meksiku, u saveznoj državi San Luis Potosí, u opštini San Vicente Tancuayalab.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 25 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 34 m.
Rovarè, Treviso
Rovarè je naselje u Italiji u provinciji Тревизо, u regiji Венето.
Apt (geologija)
Aptijski stadij je stadij epohe donje krede u geološkoj kronologiji, koja okvirno pokriva vrijeme između 125 Ma i 112 Ma (miliona godina). Aptijski stadij slijedi barremijski stadij i prethodi albijskom stadiju iste epohe.
Opština Blândiana, Alba
Blândiana je opština u Rumuniji u okrugu Alba.
Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 273 m.
CMOS
mini|right|CMOS invertor (NE logička kapija) Komplementarni metal-oksid-poluprovodnik se koristi za izradu integrisanih kola. CMOS tehnologija se koristi kod mikroprocesora, mikrokonterolera, statične RAM memorije i drugih digitalnih logičkih kola. CMOS tehnologija se takođe koristi za nekoliko analognih kola kao što su |slike senzore (CMOS senzor), konnvertori podataka i visoko integrisani radio-primopredajnici za više vrsta komunikacija. Frank Vanlas patentirao je CMOS 1963. godine.
CMOS se, takođe, ponekad odnosi i na „komplementarno-simetrični“ metal-oksid poluprovodnik (ili COS-MOS). Fraza „komplementarno-simetriični“ odnosi se na činjenicu da tipičan digitalni stil dizajniranja CMOS koristi komplementarne i simetrične parove p tipa i p tipa metal oksid poluprovodnika (MOSFET) za logičke funkcije.
Tehnički podaci
"CMOS" se odnosi i na poseban stil dizajna digitalnih kola i na familije procesa koje se koriste za implementaciju kola na integrisanim kolima (čipovima). CMOS kolo rasipa manje energije od logičkih familija otpornih na opterećenje. Od kada se ova prednost povećala i postala važnija, CMOS procesi i varijante su počele da dominiraju, tako da se velika većina savremenih integrisanih kola proizvodi na CMOS procesima. Od 2010. godine, CPUs je sa najboljim performansama po vatu svake godine, imao CMOS statičku logiku od 1976. godine.
CMOS kola koriste kombinaciju p kanala i n kanala matal-oksid poluprovodničkih terensko efektivnih tranzistora (MOSFETs) za implementaciju logičkih vrata. Iako CMOS ligika može da se implementira sa diskretnim uređajima za demonstracije, komercijalni CMOS proizvodi su integrisana kola sastavljena od, do milion tranzistora oba tipa na pravougaonoj ploči silicijuma, površine između 10 i 400 mm2.
Inverzija
mini|right|Statički CMOS invertor
Slika desno pokazuje šta se dešava kada je ulaz povezan sa PMOS tranzistorom (vrh dijagrama) i NMOS tranzistorom (donji deo dijagrama). Kada je napon na ulazu A nizak, NMOS tranzistorski kanal je u stanju velike otpornosti. Ovo ograničava struju koja može da teče od Q do zemlje. PMOS tranzistorski kanal je u stanju male otpornosti i mnogo više struje može da protekne od napajanja do izlaza. Pošto je otpornost između napona napajanja i Q niska, pad napona između izvora napajnja i Q, zbog stuje koja dolazi iz Q, je mali. Izlaz zbog toga registruje visok napon.
S druge stane, kada je napon na ulazu u A visok, PMOS tranzistor je u OFF (visoka otpornost) stanju kako bi se ograničilo proticanje struje od pozitivnog izvora do izlaza, dok je NMOS tranzistor u ON (mala otpornost) stanju, što omogućava izlaz iz odvoda do zemlje. Pošto je otpornost između Q i zemlje mala, pad napona potiče zbog struje koja biva uvučena u Q, stavljanjem Q malo iznad zemlje. Mali pad je rezultat niskog napona na izlazu.
Ukratko, izlazi PMOS i NMOS tranzistora su komplentarni na taj način da kad je nizak ulaz, izlaz je visok, i kada je ulaz visok izlaz je nizak. Zbog ovakvog ponašanja izlaza i ulaza, izlaz CMOS kola je inverzan od ulaza.
Napajanja za CMOS se zovu VDD i VSS, ili VCC i zemlja (Ground-GND), u zavisnosti od proizvođača. VDD i VSS su prenosioci od konvencijalnog MOS kola i održavaju odvod i izvorno snabdevanje. Ono se ne odnosi direktno na CMOS jer su oba snabdevanja realni izvori snabdevanja. VCC i GND su preneseni od TTL logike i ta nomenklatura je bila zadržana uvođenjem 54C/74C linije CMOS.
Dualnost
Važna karakteristika CMOS kola je dualnost koja postoji između njegovih PMOS tranzistora i CMOS tranzistora. CMOS kolo je napravljeno tako da uvek omogući postojanje puta od izlaza do ili napajanja ili zemlje. Da bi se ovo postiglo, skup svih puteva na izvor napona mora da bude komplement skupa svkih puteva na zemlji. Ovo se lako postiže definisanjem izraza NE od strane drugog. Zbog De Morganovih zakona bazne logike, PMOS paralelni tranzistori imaju odgovarajuće NMOS redne tranzistore, dok PMOS redni tranzostori imaju odgovarajuće NMOS paralelne tranzistore.
Logika
right|mini|125px|NI logička kapija u CMOS Kompleksnije logičke funkcije, kao one koje uključuju vrata I i ILI, zahtevaju manipulisanje putevima između vrata pri prezentaciji logike. Kada se put sastoji od dva redna tranzistora, oba tranzistora moraju imati mali otpor za odgovarajući mrežni napon, modelovanje I. Kada se put sastoji od dva paralelna tranzistora, ili jedan ili oba tranzistora moraju da imaju mali otpor da bi povezali izvor mrežnog napona sa izlazom, modelovanje ILI.
Na desnoj starni je prikazan je dijagram kola sa vratima NI u CMOS logici. Ako su oba, A i V ulaza, visoka, onda će oba NMOS tranzistora (donja polovina dijagrama) provoditi, nijedan od PMOS tranzistora (polovina gore) neće provoditi, i biće uspostavljen provodni put između izlaza i Vss (zemlje), stvarajući niski izlaz. Ako su ili A ili B niski ulazi, jedan od NMOS tranzistora neće provoditi, jedan od PMOS tranzistora hoće i biće uspostavljen provodni put između izlaza i Vdd (mrežnog napona), stvarajući visoki izlaz.
Prednost CMOS nad NMOS je u tome što su oba izlazna tranzistora, nisko-ka-visokom i visoko-ka-niskom, brza, pošto pull-up tranzistori imaju malu otpornost kada se uključe, za razliku od opterećenih otpornika u NMOS logici. Dodatno, izlazni signal vrti pun napon između niskih i visokih šina. Ovaj snažan, više skoro simetričan odgovor, takođe pravi CMOS koji je otporniji na šum.
Villas de Guadalupe, Jesús María
Villas de Guadalupe je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Aguascalientes, u opštini Jesús María.
Capriolo, Brescia
Capriolo je naselje u Italiji u provinciji Brescia, u regiji Lombardija.