cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Armenta, Altamira
Armenta je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Tamaulipas, u opštini Altamira.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 76 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 12 m.
IC 4324
Reference
</references>
Akira Kurosawa
thumb|Akira Kurosawa Akira Kurosawa (Omori, Tokio, 23. mart 1910. - Setagaya, Tokio, 6. septembar 1998.) japanski režiser, scenarist i producent.
Odiseja
thumb|right|280px|Početak Odiseje
Akira Kurosawa
Zbog složenosti autorske ličnosti, kojom nadmoćno nadvladava složene raspone raznorodnih dramskih struktura, na zapadu je nazvan "Shakespeareom savremenog filma", dok je u domovini dobio nadimak "Imperator". Kurosawa je neosporno jedan od najsnažnijih i najoriginalnijih autora i japanske i svjetske kinematografije. Jedinstvenu temu svoga stvaralaštva Kurosawa određuje pitanjem "zašto ljudi ne mogu živjeti sretnije zajedno?"
Odiseja
Odiseja (grč. Οδύσσεια [Odýsseia]) je junačka epska pesma. Zajedno s Ilijadom, Odiseja je jedan od dva antička grčka epa koja se pripisuju Homeru, navodno slepom jonskom ili eolskom pesniku. Ta se dva epa danas smatraju najstarijim delima grčke književnosti, a klasični filolozi ih datiraju u 8. ili 7. vek pne.
Pretpostavlja se da su ta dva epa nastala u grčkim kolonijama u Maloj Aziji. Oblik u kome su Ilijada i Odiseja došle do nas dobile su u 6. veku pne. u Atini u vreme Pizistrata (vladao Atinom sa prekidima od 560. pne. do 527. pne.). Pizistrat je ustanovio Panatenejske svečanosti o kojima su se recitovale Homerove pesme. U tu svrhu u atičkoj redakciji pripremljena su državna izdanja tih pesama. Pitanje o autorstvu, mestu i vremenu nastanka Ilijade i Odiseje čini deo tzv. homerskog pitanja.
Odiseja (12.110 heksametara) podeljena je u 24 knjige. Tu su podelu izvšili filolozi aleksandrijske škole, ali nisu vodili računa o sadržaju pojedinih delova. Tako je često rastavljeno ono što pripada zajedno, a sastavljeno ono što ne čini jednu sadržajnu celinu. Delitelj je pazio samo na to da budu 24 knjige i da u svakoj od njih ne bude više od 1000 stihova.
Akira Kurosawa
Život
Akira Kurosawa je bio jedan od najvažnijih i najutjecajnijih redatelja u historiji filma i tokom svoje karijere, koja je trajala 57 godina, režirao je 30 filmova.
Odiseja
Kompozicija Odiseje prepletenija je od one u Ilijadi, što je utvrdio još Aristotel, koju u Poetici 1459b kaže: "Svaka mu je (Homeru) naime od pesama sastavljena: Ilijada jednostavna i puna trpnje, a Odiseja prepletena i mirna". Sve su epizode u službi osnovna motiva, a jedinstvo je izraženo u strastvenoj želji junaka da se vrati domovini i svojoj porodici.
Akira Kurosawa
Život
Kurosawa se priključio japanskoj filmskoj industriji 1936. godine, nakon što je kratko vrijeme radio kao slikar. Nakon godina rada na mnogobrojnim filmovima kao pomoćni režiser i scenarist, debitovao je kao režiser 1943., za vrijeme Drugog svjetskog rata, sa popularnim akcijskim filmom Sanshiro Sugata. Nakon rata, hvaljeni Drunken Angel (1948), u kojem je Kurosawa glavnu ulogu dao tada nepoznatom glumcu Toshiru Mifuneu, učvrstio je režiserovu reputaciju kao jednog od najvažnijih mladih redatelja u Japanu. Toshiro i Kurosawa će surađivati u još 15 filmova. Njegova žena, Yōko Yaguchi, također je nastupila u jednom od njegovih filmova.
Rashomon, koji je premijerno prikazan u Tokiju u augustu 1950. godine, te u kojem je Mifune ponovo glumio, 10. je septembra 1951. postao iznenađujući pobjednik Zlatnog lava na Venecijanskom filmskom festivalu i nakon toga je prikazan u Evropi i Sjevernoj Americi. Komercijalni i kritički uspjeh tog filma po prvi put je otvorio Zapadna filmska tržišta japanskoj filmskoj industriji, što je pak dovelo do međunarodnog priznanja japanskih redatelja. Tokom 1950-ih i ranih 60-ih, Kurosawa je režirao otprilike jedan film godišnje, uključujući i veliki broj vrlo cijenjenih filmova kao što su Ikiru (1952), Seven Samurai (1954) i Yojimbo (1961). Nakon sredine 60-ih postao je mnogo manje plodan u pogledu stvaralaštva, ali njegova kasnija djela, uključujući i dva konačna epa, Kagemusha (1980) i Ran (1985), nastavila su osvajati nagrade, uključujući i Zlatnu palmu za Kagemushu, mada više u inostranstvu nego u Japanu.
Turkovići (Pale)
Turkovići su naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Pale koja pripada entitetu Republika Srpska. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 249 stanovnika.
Odiseja
Radnja 'Odiseje traje prema jednima 41 dan, a prema drugima 40 dana. Tu se, naravno, ne računaju Odisejevi doživljaji koji traju deset godina, a pripoveda ih sam Odisej na Alkinojevom dvoru.
Remetinec (Gradec)
Remetinec je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji.
Zemljopis
Administrativno je u sastavu općine Gradec. Naselje se proteže na površini od 6,45 km².
Odiseja
Knjiga I
Pesnik, zazvavši Muzu da mu peva o Odiseju, pripoveda kako su bogovi u svojem veću, na podsticaj Atenin, zaključili da se Odisej vrati već jednom svojoj kući. Dok su drugi junaci već kod kuće, Odiseja zadržava nimfa Kalipsa na svojem ostrvu Ogigiji. Hermes treba Kalipsi da odnese zapovest Zevsovu da ga pusti kući. Atena, prijateljica Odisejeva, odlazi na Itaku u liku Menta, tafskoga vladara. Telemah je ljubazno primi i počasti. Dok se prosci u palati goste i slušaju pevača, Atena i Telemah razgovaraju po strani. Atena ga pita šta se to događa u kući. Telemah joj opiše sve jade koje prosci zadaju njegovoj kući, pa mu Atena savetuje da sazove za sutrašnji dan narodnu skupštinu i na njoj zapreti proscima, a zatim da otputuje u Pilos k Nestoru i u Spartu k Menelaju ne bi li nešto doznao o svome ocu. Kako je gost nenadano iščeznuo, nasluti Telemah da je častio boga.
Telemah odmah nastupi odlučno: najpre prema majci koja hoće da zabrani pevaču da peva o tužnom povratku Ahejaca, a proscima najavi skupštinu pa će uskoro videti da dolazi kraj njihovom bančenju u njegovoj kući. Ne da se smesti pogrdnim rečima prosaca Antinoja i Eurimaha. Prosci se do noći zabavljaju igrom i pesmom, a zatim se raziđu svojim kućama. I Telemah odlazi na spavanje.
Odisej je kralj grčkog ostrva Itake u Jonskom moru. Od svih Grka on je najviše lutao pri povratku kuci. Sa svojih dvanaest brodova krenuo je iz Troje, ali ga je jaki vetar odmah odvukao prema severu na, tračku obalu. Tamo je sa svojim ljudim provalio u kiktonski grad izmar. Pobili su muskarce a žene i blago podelili. Odisej je nameravao da otplove istog dana, ali su se njegovi ljudi usprotivili tome. Tada Kikonci koji su uspeli da se izvuku napadaju Odisejeve ljude koji beže lađama. Ipak ih dosta umire. Posle toga nekoliko dana mirno plove, ali ubrzo im severna oluja nanosi velike stete jedrima i samim lađama. Nije im preostalo ništa drugo nego da veslaju do obale i poprave jedra kada stignu na sigurno. Kada su završili sa popravkama, dva dana kasnije, krenuli su ka domovini, ka jugu. Kod rta Meleja upali su u buru sa juga, i vetar ih je nosio devet dana ka Itaki. Desetog dana došli su na obalu Latofaga, ostrva gde se ljudi hrane lotosovim plodom. Taj plod imao je zloćudnu čarobnu moc. Ko god je probao taj lotos, nije želeo da se vrati kući, već da ostane u toj zemlji. Odisejevi ljudi su probali plod, ali Odisej nije. Teskim mukama uspeva svoje uplakane ljude ukrcati na brodove i odvesti ih kući.
Knjiga II
Sazvavši sutradan Itačane u skupštinu, požali im se Telemah na prosce koji mu sramote kuću i bestidno zatiru imovinu, te zamoli narod da mu u toj nevolji pomogne i da proscima zabrani da i dalje tako rade. Antinoj, jedan od prvaka među proscima, odvrati da je svemu tomu kriva Penelopa jer neće da se za nekoga od njih uda ili vrati svome ocu Ikariju. Telemah mu odgovori i otvoreno naredi da prosci odu iz njegove kuće. U tom se času pojave u visini dva orla i stanu se međusobno boriti. Starac Haliterzo protumači to kao loš znak za prosce, ali mu se prosac Eurimah stane na to smejati. Tada Telemah zatraži brod, kojim bi se odvezao u Pilos i u Spartu da traži oca, ali mu se prosci stanu rugati. Tada Mentor podseti Itačane kako je Odisej bio dobar kralj, a oni mu ni toliko nisu zahvalni da bi zabranili proscima da rasipaju njegovo imanje. Ta izjava raspali Liokrita, i on raspusti skupštinu. Telemah i ne postigavši ništa, ode k moru i pomoli se Ateni koja odmah dođe k njemu u obliku Mentora i obeća mu da će pribaviti lađu i da će ga pratiti na putu. Telemah se tada vrati kući i naredi sluškinji Eurikleji da mu spremi hrane za put, i ujedno joj zabrani da išta o tome govori Penelopi. Atena, međutim, u obliku Mentora izmoli od Noemona brod i skupi drugove iz naroda te se svi zajedno s Telemahom isplove uveče iz luke na more u pravcu Mesenije.
Knjiga IV
I kod Menelaja nameri se Telemah na svečanost: slavi se dvostruka svadba sina i kćeri Menelajeve. Menelaj dočeka Telemaha i Pizistrata vrlo prijateljski i ugosti ih. Za vreme večere razveseli Helena, žena Menelajeva, goste koji su se bili jako rastužili i zaplakali kada su iz usta Menelajevih čuli tužnu sudbinu Odisejevu. Drugi se dan Telemah potuži Menelaju na nevolje svoje kuće te ga upita za sudbinu svoga oca. Menelaj mu zna vrlo malo kazati o Odiseju, ali mu opširno pripoveda svoje doživljaje posle propasti Troje; između ostaloga mu ispriča kako se u Egiptu sastao s proročkim morskim bogom Protejem koji mu je prorekao sudbinu i otkrio ono što su na povratku od Troje doživeli ostali ahejski junaci, posebno Ajant Lokranin i Agamemnon, a za Odiseja mu kaže da boravi na Kalipsinom ostrvu. Međutim, prosci, saznavši za odlazak Telemahov, počnu se savtovati o tome kako će ga na povratku ubiti da im više ne smeta; to javi Penelopi glasnik Medon, a kraljicu ta vest dvostruko zaboli jer još nije uopšte ni znala da joj je sin otišao na put. Penelopa stane naricati i moliti se boginji Ateni da joj izbavi sina, a boginja pošalje Penelopi povoljan san koji je uteši. Istu noć izabrani prosci vrebaju na otoku Asteridi na Telemaha da bi ga na povratku kući ubili.
Knjiga VI
thumbnail|left|280px|[[Charles Gleyre, Odiseja i Nausikaja]]
Atena nagovara u snu Nausikaju, kćerku feačkoga kralja Alkinoja, da ujutro moli oca da joj spremi kola kako bi pošla s dvorkinjama na vodu prati rublje. Nausikaja posluša savet, i otac joj udovolji želju. Kad su devojke obavile svoj posao, pozabave se loptom. Za vreme igre padne Nausikaji lopta u more: devojke kriknu, a Odisej se probudi. Kada se on pojavio go iza grma, devojke se prestrašene razbeže, samo Nausikaja ostane. Odisej joj opiše svoj položaj i zamoli je odeću da se ogrne. Nausikaja mu kaže ko je ona i među kakve je ljude došao; neće mu nedostajati ni odeće ni ičega drugog što treba putniku – pribegaru. Zatim Nausikaja naredi devojkama da strancu daju odeću i ulja za mazanje tela. Kad se Odisej oprao i obukao, postao je lep kao bog. Nausikaja mu daje jelo i piće. Na odlasku kući upućuje Odiseja da je do grada prati za kolima i da u Ateninom gaju malo pričeka, a odande će lako naći Alkinojev dvor. Opiše mu i put do njega. O zalasku sunca dođu do Atenina gaja pred gradom. Odisej ostane ovde i pomoli se boginji.
Knjiga VII
Kratko vreme nakon povratka Nausikajina dođe Odisej pod zaštitom Ateninom, koja ga je obavila gustom maglom da ga niko ne primeti, bez ikakvih zapreka i neviđen u sjajnu palatu u kojoj je boravio kralj Alkinoj sa ženom Aretom. Kad je stupio unutra, nađe u velikoj dvorani kralja i kraljicu u društvu najodličnijih Feačana. Odisej se odmah savije kraljici Areti uz kolena i stane je moliti da mu dade lađu kako bi se mogao vratiti kući. Alkinoj ga srdačno dočeka i obeća mu da će ga odvesti u njegovu domovinu. Za vreme večere prepozna Areta odelo na Odiseju i zapita ga ko je on i otkuda mu to odelo. Odisej, ne rekavši ko je, ukratko odgovori da putuje od Kalipse, i prikaže šta je sve pretrpeo od Kalipsina ostrva do Sherije i kako se sastao s Nausikajom. Nakon toga ponovi Alkinoj svoje obećanje i svi pođu na počinak.
Knjiga VIII
thumb|280px|[[Francesco Hayez, Odisej ganut pesmom Demodokovom, 1813-1815]]
Olza
Olza ima više značenja:
Odiseja
Knjiga VIII
Alkinoj saziva u skupštinu Feačane i predlaže da opreme i odvedu kući tuđinca koji je k njima došao. Poziva feačke plemiće da prisustvuju u njegovoj palati gozbi koju će pripremiti u strančevu čast. Na gozbi peva slavan pevač Demodok o Odisejevoj i Ahilejevoj svađi. Kad je to Odisej čuo, stane plakati, ali pokrije glavu da ga ne bi neko opazio. Nakon gozbe sprema se omladina na feačke ratne igre. Najpre se ogledaju momci u trčanju, zatim u rvanju, skakanju i bacanju koluta. Odiseja izaziva na borbu Eurijal, te Odisej stupa među takmičare i pobedi sve u bacanju koluta. Tada stane božanski pevač Demodok pevati ljubavnu zgodu Aresa i Afrodite, a omladina uz tu pesmu pleše kolo. Odisej se divi veštini plesača. Nakon toga poziva Alkinoj plemiće da daju strancu darove. Feački plemići šalju kući po darove, koje sakupe u Alkinojevom dvoru. Alkinoj posebno daruje Odiseju krasan kovčeg, pun krasnih darova – zlata i odeće. Robinje spremaju Odiseju toplu kupku. On se okupa, preobuče i tada se oprašta s prelepom Nausikajom, kćerkom Alkinojevom, govoreći joj da je nikada neće zaboraviti jer ga je ona spasila. Odisej polazi tada među muškarce koji piju vino i sedne na stolac uz kralja Alkinoja. Gozba se nastavlja, a Demodok peva o drvenom konju pomoću kojega su Ahejci prevarili Trojance i osvojili Troju. Odisej se rasplače od miline jer je pevač spominjao u pesmi i njegove zasluge. Alkinoj ga sada pita za rod, ime i rodni kraj.
Knjiga IX
Odisej na gozbi kod Feačana slavi pesmu, kaže svoje ime i domovinu, a zatim pripoveda kako je po odlasku iz Troje doplovio s dvanaest lađa u zemlju Kikonaca i razorio njihov grad Izmar. Kad mu drugovi nisu hteli dalje ploviti, Kikonci su ih oterali na lađe. Zatim ih bura baci k Lotofazima, a odavde doplove do kiklopskoga ostrva. Odisej povede sa sobom dvanaest drugova da razgleda zemlju. Lutajući po ostrvu, dođu do pećine kiklopa Polifema, sina Posejdonova. Oni uđu u pećinu. Kada se kiklop vratio s ispaše, ovnove i jarce ostavi napolju u visokom oboru, a stado za muzenje utera u pećinu da ga pomuze. Na vrata pećine navali golemi kamen. Nakon obavljena posla pojede dva Odisejeva druga. Isto učini i sledeće jutro pre nego što ode na ispašu, a ulaz u pećinu zatvori kamenom. Preko dana pripremi Odisej sve potrebno da oslepi kiklopa. Uveče pojede gorostas još dva Odisejeva druga. Odiseju pođe za rukom da vinom opije kiklopa i, dok je on pijan spavao, izbije mu Odisej s preostalim drugovirna jedino oko iz glave. Sutradan umakne Odisej lukavo sa svojim drugovima iz pećine te pobegnu na lađu. S pučine se javi Polifemu, a ovaj baci golem kamen za njim i skoro pogodi lađu. Polifem se moli svome ocu Posejdonu da kazni lukavca Odiseja.
Knjiga X
Ploveći od kiklopske zemlje, dođe Odisej sa svojim drugovima do ostrva na kojemu je kraljevao bog vetrova Eol. On se sažali nad sudbinom Odisejevom i daje mu veliku vreću u kojoj su bili svezani svi nepovoljni vetrovi, pa je blagi Zefir, koji je jedini ostao nevezan, mirno terao lađu prema Itaci. Kad su se već približili Itaci, otvore znatiželjni drugovi Odisejevi, dok je on sam tvrdo spavao, tu vreću misleći da je u njemu silno blago, a nepovoljni vetrovi u tom času izlete i doteraju lađu natrag k Eolu. On sada otera i Odiseja i njegove drugove jer vidi da su to ljudi koje bogovi mrze i oni krenu prema zapadu. Malo zatim dođu k ljudožderima Lestrigoncima koji im unište sve lađe osim jedne i pobiju dosta drugova. Tom jedinom lađom i sa 44 druga doplovi Odisej do ostrva Eeje gde mu čarobnica Kirka pretvori u svinje 22 druga koje je s Eurilohom napred poslao. Odiseju pritekne u pomoć bog Hermes, koji mu daje neku čarobnu travu kao protivlek za Kirkine čarolije. Pomoću te trave savlada Odisej Kirku i prisili je da drugovima pretvorenim u svinje povrati ljudski oblik. Kod Kirke ostane Odisej godinu dana, a onda zamoli da ga otpremi kući. Kirka mu savetuje da pođe u podzemni svet i tamo pita vrača Tiresiju o svojoj budućnosti. Kad se spremao na taj put, umre mu u Kirkinom dvorima drug Elpenor.
Knjiga XI
Od Kirke nanese vetar Odiseja k narodu kimerskome, koji je živio na međama mora i Okeana. Tu nađe Odisej ulaz u podzemni svet i prinese žrtve, a njihovom krvlju napuni jamu koju je iskopao. Tada se stanu okupljati mnogobrojne duše umrlih, ali Odisej ne da nijednoj srknuti krvi od žrtve dok se ne napije vrač Tiresija. Najpre dođe duša umrloga Odisejeva druga Elpenora kojemu obeća da će mu telo sahraniti; onda dođe majka Odisejeva Antikleja i napokon Tiresija. Ovoga Odisej pusti da pije, i on mu onda kazuje šta ga još čeka u budućnosti. Nakon toga pusti junak svoju majku da pije pa od nje dozna sve što se dogodilo u kući na Itaci posle njegova odlaska. Onda ugleda mnoge stare junakinje: Tiru, Antiopu, Alkmenu, Epikastu, Hloridu, Ledu, Ifimedeju, Fedru, Prokridu, Arijadnu, Meru, Klimenu, Erifilu. I duše mnogih negdašnjih junaka dođu da piju krv; dođe Agamemnon koji mu ispriča ubistvo svoje i svojih, Ahilej, Patroklo, Antiloh i Ajant, sin Telamonov. Osim njih video je Odisej ovdje i sudiju Minosa, lovca Oriona, mučenike Titija, Tantala i Sizifa, koji u podzemnom svetu trpe kojekakve .kazne, a napokon i Heraklov lik. Videvši njih, a s ponekima zametnuvši i razgovor, vrati se Odisej iz tih krajeva na gornji svijet.
Knjiga XII
Došavši natrag iz podzemnog sveta na ostrvo Eeju do čarobnice Kirke, pokopa Odisej telo Elpenorovo, a Kirka mu objavi koje ga još nevolje čekaju na putu i dade mu potrebna uputstva o tome kako će im se moći ukloniti: kako da prođe mimo Sirena i brodovima opasnih hridi, kako da se ukloni Scili i Haribdi, pa da na ostrvu Trinakiji ne dira u stada i goveda Helijeva. Vesela srca isplovi nakon toga junak na more i, slušajući savet Kirkin, prođe sretno pokraj Sirena i morskih hridi; ali kad dođe do Scile i Haribde, šestoricu mu drugova proguta Scila. Drugovi ga zatim nateraju te se iskrca na otok Trinakiju, gde je bog Helije imao svoja goveda i ovce. Nepovoljni im vetrovi ne dadoše dugo da ostave to ostrvo i, kad drugovima ponestane hrane, zakolju oni nekoliko Helijevih goveda premda im je Odisej to zabranio. Doznavši za to, Helije tuži Zevsu Odisejeve drugove i zatraži od njega da ih kazni. Kad su već plovili od Trinakije, Zevs ih za kaznu udari gromom, te se svi podave u moru osim Odiseja, koji na ostacima razbijenoga broda tek nakon devet dana već sasvim iscrpljen doplovi nekako do Kalipsina otoka Ogigije.
Knjiga XIII
Kad je Odisej ispripovedao svoje doživljaje, ponovo ga feački prvaci, koji su ga sve vreme s divljenjem slušali, obdare darovima, a Alkinoj ga takođe ponovo počasti. Predveče drugoga dana Odisej se oprosti s Feačanima i uđe u lađu, a ona poput strele preleti preko mora i stigne do Itake. Feački veslači ostave Odiseja koji tvrdo spava na itačkoj obali i otplove smesta natrag kući, ali im Posejdon na povratku u neposrednoj blizini Sherije pretvori lađu u kamen, na što ga oni stanu žrtvama ublaživati. Odisej, probudivši se, ne prepozna svoj zavičaj jer ga je Atena obavila maglom. Tada dođe k njemu sama Atena u obliku mladog pastira i kaže mu gde se nalazi, ali joj on ne veruje ni onda kad mu se ona očitovala ko je. Ali kad Atena rasprši maglu, prepozna Odisej svoju domovinu te joj se silno obraduje. Nakon toga sakrije Atena feačke darove u obližnju pećinu i nagovara Odiseja da pobije prosce svoje žene, a da ga ne bi prepoznao svinjar Eumej i ostali znanci, pretvori ga u prosjaka.
Knjiga XIV
Odisej pođe k vernom svinjaru Eumeju, koji nikako ne može zaboraviti svoga gospodara. Ne prepoznavši, naravno, Odiseja, Eumej lepo dočeka neznana prosjaka, pozove ga u svoju kolibu i počasti svinjetinorn i vinom. Tu zametnu razgovor o Odiseju, i svinjar nikako ne veruje strancu koji mu uporno tvrdi i kune se da će se Odisej uskoro vratiti. Na pitanje Eumejevo ko je, pripoveda Odisej izmišljenu priču o sebi te utvrdi da je već pre kod Tesproćana čuo da će se Odisej skoro vratiti kući, ali mu svinjar opet ne veruje te neće da pristane na opkladu koju mu Odisej nudi. Uto dođu Eumejevi momci s paše sa svinjama, i Eumej odmah zakolje prase Odiseju za večeru. Posle večere odu svi na spavanje, a Odisej opet uz izmišljenu priču o sebi izmoli od Eumeja plašt da bi se njim pokrio jer je noć neobično hladna. Eumej nakon toga izađe iz kolibe da spava napolju čuvajući svinje.
Knjiga XV
Telemaha, koji boravi kod Menelaja u Sparti, opominje Atena u snu da se već jednom vrati na Itaku i daje mu tačna uputstva o tome kojim putem treba da ide da bi izmakao zasedama prosaca. Drugo jutro odveze se Telemah, dobivši od Menelaja i Helene lepe darove, zajedno s Pizistratom iz Sparte prema Pilosu. Kao i na dolasku, opet prenoće u Feri, a drugi dan stignu u Pilos. Ovde Telemah pošalje Pizistrata kući, a na brod uzme sa sobom Teoklimena, vrača iz Argosa, koji je zbog ubistva nekoga čoveka pobegao od kuće, te napokon prečicom sretno doplovi u domovinu.
U to vreme Eumej i Odisej razgovaraju o polasku u grad, pa Eumej opširno pripoveda kako su ga Feničani ugrabili njegovu ocu, kralju u Siriji, i prodali ga Laertu. Sutradan ujutro doveze se Telemah sa svojim drugovima do Itake; drugovi se odvezu ravno u grad, a on sam ode drugim putem k Eumeju.
Knjiga XVI
Kod svinjara Eumeja nalazi se Odisej, prerušen u starog prosjaka, te pomaže svinjaru oko pripremanja doručka. Tada iznenada dolazi na vrata Odisejev sin Telemah. Svinjar skoči na noge, iz ruku mu ispadnu posude, pođe u susret Telemahu i stane ga razdragano ljubiti veseo što se srećno vratio s puta. Telemah ga pita da li se njegova majka Penelopa udala i ostavila kuću dok je on izbivao. Svinjar ga umiruje kad mu saopšti da njegova majka i dalje trpi velike boli zbog obesti prosaca. Odisej ustaje sa stolice da ustupi mesto mladom gospodaru, ali to ne dopušta Telemah. Kad su založili malo mesa i vina, stane Telemah pitati za stranca. Eumej ga obaveštava da je stranac s Krita, a došao je tesprotskom lađom i traži zaštitu kao pribegar. Svinjar hoće da prepusti stranca Telemahu, ali on odbija da primi stranca u svome domu jer se boji da bi ga bezobrazni prosci uvredili, a on mu ne bi mogao pružiti zaštitu kao pravom pribegaru. Želja je Telemahova da stranac ostane kod Eumeja, a on će mu od kuće poslati odeću i hranu.
Odisej – prosjak – doznaje na lukav način podatke o raspoloženju naroda koji još voli Odiseja i njegovu porodicu. Telemah se jada strancu na prosce koji hoće da ubiju i njega samoga. Po nalogu Telemahovu odlazi svinjar Penelopi s porukom da joj se sin srećno vratio iz Pilosa. Atena pretvara Odiseja u njegov pravi lik i savetuje mu da se otkrije sinu. Odisej se otkriva sinu i stane se s njime dogovarati o načinu kako će kazniti prosce. Telemah se boji da njih dvojica neće moći izvesti taj poduhvat, ali ga Odisej umiruje govoreći mu da će im pomoći Zevs i Atena. Tada daje sinu uputstva. U međuvremenu doplovi u grad lađa Telemahovih drugova koji šalju Penelopi poruku o Telemahovom povratku. Za kratko vreme stiže i lađa prosaca koji nisu uspeli uhvatiti i ubiti Odisejeva sina. Zato se okupe na dogovor, gde odluče da se reše Telemaha jer smeta njihovim opakim planovima. Penelopa saznaje njihovu nameru, silazi među prosce i oštro izgrdi Antinoja. Uveče se vraća Eumej.
Knjiga XVII
Drugi dan već rano ujutro pođe Telemah u grad i pripoveda ukratko majci Penelopi gde je sve bio i šta je od Menelaja čuo. Njegov gost Teoklimen, kojega je sa sobom doveo, proriče tada Penelopi skorašnji povratak Odisejev. Malo posle krenu u grad Eumej i Odisej. Pred gradom se sastanu s kozarom Melantejem, koji Odiseja izgrdi i udari ga nogom u bedro. Kad već dođu pred kraljevski dvor, prepozna pas Argos u starom prosjaku svoga gospodara te ugine od prevelike radosti. Ušavši u kuću, stane Odisej obilaziti prosce koji se upravo obilato goste i tražiti od njih hrane. Svi mu redom daju nešto, samo ga prosac Antinoj surovo napadne i udari. Za tu pogrdu prokune Penelopa Antinoja te pozove prosjaka k sebi da joj kaže nije li možda nešto čuo o njenom mužu, a Odisej joj obeća da će doći uveče. Kad se primakla noć, Eumej se vrati na polje k svinjama, a Odisej ostane u dvoru.
Knjiga XVIII
U dvor Odisejev dođe neki prosjak iz grada po imenu Ir. Zatekavši tu već jednoga drugog prosjaka (tj. Odiseja), pokuša ga silom oterati iz kuće. Odisej se tome odlučno usprotivi i zbog toga dođe među njima do oštre svađe. Napokon, na želju prosaca koji pobedniku obećaju za nagradu dobru večeru, stanu se njih dva rvati. Odisej za kratko vreme savlada Ira te ga polumrtva baci pred vrata, a proscu Amfinomu proriče skorašnji dolazak gospodarev i njegovu osvetu. Penelopa dođe opet među prosce i prekori sina što je dopustio da dođe do te borbe, a prosce lukavo navede da joj daju svadbene darove, pružajući im nadu da će se udati. Posle toga nastave prosci gozbu kasno u noć, a Odiseja izgrdi najpre sluškinja Melanta, a onda i prosac Eurimah. Napokon se na oštru Telemahovu opomenu raziđu svi u svoje kuće na spavanje.
Knjiga XIX
Odisej i Telemah sakriju oružje da ga prosci ne mogu naći kad im zatreba. Zatim Odisej razgovara s Penelopom koja ga, dakako, ne poznaje, a on je vara govoreći joj da je Krićanin, sin Deukalionov, a brat Idomenejev; pre 20 godina lepo je dočekao Odiseja kad ga je oluja nanela na Krit. Osim toga kaže Penelopi da je u zemlji Tesproćana čuo da će se Odisej uskoro vratiti kući. Tada Penelopa naredi Eurikleji da strancu opere noge. Eurikleja odmah prepozna Odiseja po ožiljku na nozi, ali je odisej zamoli da to nikome ne kaze i ona zamjeni vodu i ne rece ni rijec.naime odiseju je u mladim danima taj oziljak napravio vepar zarivsi mu zube u meso iznad desnog koljena. Penelopa kaže da će se sutradan prosci nadmetati u streljanju, te da će poći za onoga koji pobedi. Zatim pođe na spavanje, a i Odiseja pošalje na počinak.
Knjiga XX
Odisej ne može dugo zaspati te pun gneva sluša razuzdane razgovore pokvarenih sluškinja i razmišlja kako će se jednom za sva bezakonja ljuto osvetiti. Napokon zaspi i u snu dobije od Zevsa dva povoljna znamenja iz kojih razabire da će mu naum poći za rukom. Već rano ujutro počne se spremati gozba, a Telemah ode u skupštinu. Nakon toga dođe Eumej sa svinjama, a Filetije s kozama da prosci imaju dovoljno klanica za gozbu. Filetije ljubazno počne razgovarati s neznanim prosjakom i iskreno žaliti za Odisejem koji se tako dugo ne vraća, očito pokazujući time svoju vernost prema starom gospodaru. U to vreme prosci razgovaraju o tome kako će ubiti Telemaha, ali ih uplaši nepovoljno znamenje, te oni odu opet u Odisejevu kuću na gozbu, na kojoj je prisutan i Odisej. Za vreme jela Ktezip, jedan od prosaca, baci kravlju nogu na Odiseja, ali ga ne pogodi. Onda Atena pomuti proscima um i oči, a Teoklimen im proriče skoru propast; prosci mu se zbog toga stanu smejati i napokon ga oteraju iz kuće. Penelopa, međutim, sve vrlo dobro čuje šta prosci govore jer sedi blizu dvorane gde se oni goste.
Knjiga XXI
Penelopa donese Odisejev luk i nagovara prosce da se nadmeću: ako neko zapne luk i odapne strelu kroz uha od 12 sekira, za njega će ona poći. Prosci se uzalud muče jer nijednom od njih ne polazi za rukom da napne luk. Zato naređuju da se naloži vatra i donese loj da se luk ugreje i namaže ne bi li se mogao lakše napeti. Odisej se, međutim, otkriva svinjaru Eumeju i govedaru Filetiju i osigura sebi njihovu pomoć. Naredi im da pozatvaraju vrata da nijedan prosac ne bi mogao pobeći kad ih počne ubijati. Kad ni Eurimah nije mogao nategnuti luk, odlaže se, na Antinojev savet, nadmetanje za drugi dan. Tada Odisej zamoli da njemu dopuste okušati snagu. Prosci se naljute, ali mu konačno dopuste pošto ih opomene Penelopa. Odisej lako nategne luk i prostreli svih 12 sekira.
Knjiga XXII
Odisej ubije najpre Antinoja i otkriva svoje ime. Eurimah pokušava da dođe do pomirenja, a kad u tome ne uspeva, poziva prosce na zajednički napad. Odisej i njega ubija. Amfinom skoči pred Odiseja s mačem, ali ga Telemah pogađa kopljem. Kozar Melantej donese potajno proscima oružje iz sobe gde je bilo oružje sakriveno, a Telemah ju je zaboravio zaključati. Kad je pošao po drugi put po oružje, Eumej i Filetije ga uhvate i zavežu. Pod Agelajevim vodstvom prosci dvaput navaljuju, ali bez uspeha, dok koplja četvorice tačno pogađaju. Sada se javlja boginja Atena s egidom i preplaši prosce, a Odisej i njegovi ubijaju prosce kao što vuk ubija ovce. Liod uzalud moli za milost. Na Telemahovu molbu Odisej oprašta pevaču Femiju i glasniku Medontu; svi drugi stradaju. Odisej zatim pozove Eurikleju da mu imenuje sluškinje koje su bilo kako zgrešile. One moraju očistiti dvoranu, a potom naređuje da se povešaju u dvorištu. I Melanteja stigne kazna. Kad je Odisej sumporom okadio kuću, Eurikleja pozove devojke, odane kući, da pozdrave Odiseja.
Knjiga XXIII
Ovo je knjiga Penelopina jer je čitava posvećena Penelopi i jer se napokon smiruje srce verne žene. Već se približava kraj Odiseje: glavni se junak vratio svojoj kući, vratio se svojoj vernoj ženi i našao porodični mir i sreću.
Blaž Janc
Blaž Janc (Brežice, 20. studenog 1996.) je slovenski rukometaš i reprezentativac koji igra kao desno krilo. Karijeru je započeo 2012. godine u Celju, a svoj seniorski debi imao je već s 15 godina. S Celjem je u nekoliko navrata bio nacionalni prvak, a dobre igre su mu 2017. godine donijele transfer u poljski Vive Kielce.
Za reprezentaciju Slovenije debitirao je 2016. godine, a već je naredne godine osvojio brončanu medalju na Svjetskom prvenstvu u Francuskoj. Na Euru 2020. godine izabran je za najbolje desno krilo turnira.
Polivinil alkohol dehidrogenaza (citohrom)
Polivinil alkohol dehidrogenaza (citohrom) (, PVA dehidrogenaza, PVADH) je enzim sa sistematskim imenom polivinil alkohol:fericitohrom-c oksidoreduktaza. Ovaj enzim katalizuje sledeću hemijsku reakciju
Ovaj enzim učestvuje u degradaciji bakterijskih polivinilnih alkohola. Neke gram-negativne bakterije razgrađuju polivinilni alkohol putem njegovog unosa u periplazmatični prostor, gde se on oksiduje dejstvom polivinil alkoholne dehidrogenaza, enzima koji je spregnut sa respiratornim lancem putem citohroma c. Ovaj enzim sadrži pirolohinolin hinonski kofaktor.
Altamira, Numarán
Altamira je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Michoacán, u opštini Numarán.
RTI-120
RTI-120 je organsko jedinjenje, koje sadrži 22 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 335,439 Da.
Javanski čovjek
Javanski čovjek (Pithecanthropus erectus, lat. za "uspravan čovjek-majmun"), je primjer Homo erectusa (Homo erectus erectus, lat. za "uspravan čovjek") koji se smatra za nasljednika Australopiteka i pretka Homo sapiensa, suvremenog čovjeka.
Skupinu fosilnih uzoraka (tjeme lubanje, bedrena kost i nekoliko zuba, neke kosti skeleta i veliki broj kamenog oruđa) otkrio je francuski arheolog Eugène Dubois na obalama rijeke Solo (Java)) 1891. godine. Potpunije nalaze je pronašao njemački paleontolog Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald kod sela u Sangirana, 18 km sjevernije 1936. godine. Nalazi tzv. "Mojokerto djeteta" se smatraju starima otprilike 1,66-1,81 milijun godina, što ga čini otprilike podjednako starima kao i nalazi Homo erectusa pronađenog u Koobi Fora u Keniji . Do tih nalaza pronađenih u dolini velike rasjeline u Keniji 1974. godine, ostaci javanskog čovjeka su se smatrali za najstarije nalaze Homonima na svijetu. mini|lijevo| Originalni nalazi E. Duboisa iz 1891. godine Sinantropi su živjeli uglavnom sakupljačkim načinom života, ali su se bavili i lovom. Pekinški čovjek se povezuje s pitekantropom iz Kine, iz arheološkog nalazišta Zhoukoudian (Pekinški čovjek). Neki znanstvenici pretpostavljaju da je upravo ova grana Homo erectusa pronađena u Aziji poveznica između modernog čovjeka i njegovih predaka, dok većina znanstvenika da je to Homo erectus pronađen u Africi (vjerojatno Homo ergaster).
Vista West, Wyoming
Vista Vest je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Vajoming.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 951, što je 57 (-5,7 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Diamonds Are Forever
Diamonds Are Forever (na engleskom:"Dijamanti su vječni") može označavati:
As Sarī‘, Hajjah
As Sarī‘ je naselje u Jemenu u pokrajini Hadžah.
Prema proceni iz 2012. u naselju je živelo 3 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1265 m.
San Antonio, San Mateo Río Hondo
San Antonio je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Oaxaca, u opštini San Mateo Río Hondo.
Sadizam
Sadizam je osjećanje zadovoljstva uslijed izazivanja ili zadavanja bola drugima. Kao seksualna devijacija, sadizam je uživanje pri ponižavanju, kažnjavanju i okrutnosti svih vrsta nad nekom osobom, kao i nagon da se na ovaj način dođe do zadovoljstva. U suvremenom tumačenju, sadizam ima šire značenje i odnosi se na opće, a ne isključivo na seksualno zadovoljstvo. Prema E. Frommu, sadizam je, uz destruktivnost i nekrofiliju, jedan od oblika maligne agresivnosti, seksualnost nije u prvom planu, već je to strast za apsolutnom i neograničenom vlašću nad drugom osobom.Osim toga sadizam je povezan i sa psihopatijom,sociopatijom.
Antofagasta
Antofagasta je lučki grad od 352,638 stanovnika. na sjeveru Čilea u Regiji i Provinciji Antofagasta, u kojoj je administrativni centar.
Pretpostavlja se da naziv grada Antofagasta potječe iz kečuanskog jezika i znači Selo na velikom slanom jezeru. Nalazi se na rubu pustinje Atacame na obali Tihog oceana. Udaljen je 1400 kilometara od glavnoga grada Santiaga.
Historija
Grad je osnovan 1868. godine. Imao je luku za rudnike srebra u blizini. Do 14. februara 1879. grad je pripadao Boliviji; od tada ga je zauzela čileanska vojska, što je započelo Pacifički rat.
Privreda
Luka Antofagasta je važna za izvoz čileanskih sirovina, kao što su bakar i nitrati. Industrijska zona (Ciudad Empresarial La Negra) ima površinu od 24 km² i nalazi se 20 kilometara izvan grada. Antofagasta je središte rudarske regije, a u industrijskoj zoni postoje pogoni prerade bakarne rude i čeličana.
Znamenitosti
Kao rudarski grad, Antofagasta je u proslosti privlačila brojne doseljenike. Najveće imigrantske zajednice su one Hrvata i Grka.
U Antofagasti postoji nekoliko sveučilišta. Najznačajnija su Universidad de Antofagasta i Universidad Cátolica del Norte.
Olzano
Olzano ima više značenja:
Antofagasta
Slike
<Gallery> Datoteka:PuertoAntofagasta.png|Luka Antofagasta Datoteka:TorrePlazaColón-Catedral.jpg|Katedrala Datoteka:ParroquiaSanJoséCatedralAntofagasta.jpg|Katedrala sv. Josipa (San Jose) Datoteka:MonumentoNaturalLaPortada(3).jpg|La Portada de Antofagasta </Gallery>
Magdalena Gornik
Magdalena Gornik (rođena kao Marija Magdalena Gornik, zvana također Gornikova Lenčka), (19. srpnja 1835., Janeži, Sodražica, Slovenija - 2. veljače 1896., Petrinci, Sodražica Slovenija) bila je slovenska mističarka, teologinja i stigmatičarka, za koju je počeo uvodni proces prikupljanja podataka za beatifikaciju.
Životopis
thumb|160px|Ovdje, u [[Janežima 4, se rodila Gornikova Lenčka]] thumb|160px|Ovdje je bila krštena na ime Marija Magdalena thumb|160px|Na [[Velike Bloke|Blokama se brinuo za Magdalenu župnik Janez Kaplanek.]] thumb|160px|U [[Petrincima, gdje sada stoji Gasilski dom (=Vatrogasni dom), je umrla Magdalena Gornikova]] thumb|160px|U taj su grob na Gori Magdalenu sahranili pored njezinih rođaka
Mladost
Parohija Gora pri Sodražici pripada općini Ribnica na Dolenjskom u južnoj Sloveniji. Crkva Marije Snježne se uzdiže iznad okolnih sela i šuma do nadmorske visine 885 metara i stoji baš na granici između Dolenjske i Notranjske. Stanovnici ovih sela Gornici su bili uvijek više siromašni nego bogati. Usprkos siromaštvu su se brinuli za uzdržavanje svećenika i uređivanje crkve, koja se uzdiže na brdu iznad zaseoka Petrinci. Crkvu okružuje lijepo uređeno malo groblje, gdje počiva i tijelo Magdalene Gornikove, čiji grob stalno krase svijeće i svježe cvijeće.
Ispod sela Petrinci (848 m), oko četvrt sata pješice od crkve, prostiru se Janeži (814,4 m), gdje su 1828 pri »Šmetovih« imali svadbu: mladi Jožef Gornik se je vjenčao sa Anom Gornik. Bog je uskoro blagoslovio njihov brak sa sedmoro djece:
Magdalena se rodila 19. srpnja 1835 kod kuće, u Janežima 4, danas broj 11. Kuća je izgorjela 1881 te je Magdalenin brat Alojz na istom mjestu postavilo novu. O tome svjedoči i godišnjica iznad vratiju. Još istoga dana su je nesli u domaću crkvu kumovi Mihael Levstek in Marjeta Košir iz Petrinaca, a krstio ju je tadašnji kapelan na Gori Matevž Ravnikar. Dobila je ime Marija Magdalena. Magdalenu su zvali također Lenka ili Lenčka, a potpisivala se je uvijek kao Magdalena. O Magdaleninom djetinstvu je najviše napisao Janez Plaper.
Mistične pojave
Magdalenin život su stalno pratile neobične i tajanstvene odnosno mistične pojave. Mistika proučava one tajne događaje, koje iskustvena znanost ne može rastumačiti prirodnim zakonima, kao što su na primjer: ukazanje, viđenje, zanos (ekstaza, trans), stigma, doživljavanje Kristove muke, život bez tjelesne hrane kroz mnogo godina, predviđanje budućih događaja, neobjašnjiva i iznenadna ozdravljenja, točenje krvavih suza itd. Sve to i mnogo drugih neobičnih događaja je pratilo život ove priproste seljačke djevojke.
Čudnovate pojave u Magdaleninom životu
Priča se, da su se Magdalenine prve ekstaze dogodile u doba kad je bila još djevojčica od 13 godina. Od 24. kolovoza 1848. sve do smrti doživljavala je zanose svakog dana. Njeni su zanosi petkom trajali tri sata, a posebno su bili jaki tokom Velikog tjedna pak do Uskrsa. Kod svete mise također bi prešla u zanos i viđenje; osjetila je, kad je svećenik nosio Euharistiju, pa makar ga nije vidjela. Tada je tekla krv iz njezinih stigama na rukama, nogama i glavi. Ove rane su mogli vidjeti svi nazočni, dok su se na Veliki petak 1855 iznenada za stalno zatvorile. Rana na srcu joj je ostala kroz cijeli život; dok je bila u zanosu, je bila neosjetljiva za izvanjske nadražaje.
Magdaleni su bile noge oduzete od 1848. godine, tako da njima nije mogla hodati, nego su je u crkvu vozali na kolicima; hodala je samo za vrijeme ekstaze. Na Uskrsni ponedjeljak 1855 je iznenada opet prohodala.
Fernanda Lima
Fernanda Lima (Porto Alegre, 25. jun 1977) brazilska je glumica, manekenka i voditeljka.
Magdalena Gornik
Čudnovate pojave u Magdaleninom životu
Magdalena je bila i vidjelica; od svoje trinaeste godine pa nadalje je imala viđenja cijelog svog života, čak i dan prije smrti; vidjela je anđele, svece, blaženu Gospu i Presveto Trojstvo, te razgovarala s njima. Anđeli su često plakali zbog nevjere ljudi, a Gospu je vidjela, kako zagovara grešno čovječanstvo kod svoga sina Isusa.
Fernanda Lima
Karijeru manekenke počinje sa 14 godina u Japanu, pošto je tamo živela četiri meseca. Godine 1999. bila je voditeljka na brazilskom kanalu MTV, gde je radila do 2003. Fernanda je učestvovala u emisijama i reklamnim kampanjama za kompanije i brendove kao što su: TIM, A camisa do Brasil, Antarctica, Maria Valentina, Havaianas, Scala Lingerie, Brahma, Grendha, Versace, L'Oréal, Vogue, Ellus, Killer Loop i drugi.
Od 2002, glumi u filmovima i TV serijama poput Desejos de Mulher iz 2003.
Magdalena Gornik
Čudnovate pojave u Magdaleninom životu
Fenomen levitacije (uzdignuća) očitovao bi se ponekada za vrijeme priprave za svetu Pričest: njeno bi se tijelo uzdiglo od zemlje u zrak.
Fernanda Lima
Godine 2013. je bila voditeljka ceremonije žreba za Mondijal 2014. u Brazilu. Privukla je veliku pažnju zbog atraktivnog izgleda, a tokom žreba na društvenoj mreži Tviter je na račun njenog izgleda stizalo po 10 tvitova u sekundi. Dana 13. januara 2014., zajedno sa proslavljenim holandskim fudbalerom Rudom Gulitom bila je voditeljka ceremonije dodele nagrade Zlatna lopta. Govori engleski jezik, udata je i ima dvoje dece.
Magdalena Gornik
Čudnovate pojave u Magdaleninom životu
Stigme je nosila vidljivo od 1848. do 1855. Nakon toga, ostala joj je samo rana na boku sve do smrti, a druge rane su je boljele, a nisu se više vidjele. Kada bi na Veliki petak primila trnov vijenac, na njenoj su se glavi pojavile otvorene krvareće rane i krv je obilato tekla niz lice. Tijekom Velikog tjedna je naročito krvarila. Stigme su joj uzrokovale velike bolove, ali se nije nikada žalila, nego je odano trpjela za obraćenje grešnika i mir u svijetu. Liječnici i svećenici su istražili ove mistične fenomene i slažu se, da ih prirodno nije moguće protumačiti.
Fernanda Lima
Filmografija
TV-emisije
Ani Radošević
Ani Radošević (1915 - 2004), operski reditelj, koreograf, pedagog, prevodilac i publicista.
Magdalena Gornik
Čudnovate pojave u Magdaleninom životu
47 godina nije jela nikakve hrane osim svete pričesti i neke mistične nebeske hrane koju je primala tijekom zanosa, a koju su vidjeli mnogi svjedoci. Ako je samo namirisala kuhanu hranu, je odmah pala u nesvijest. Unatoč tomu, sve je svoje obaveze vršila savjesno, kad nije bila bolesna – a to se dešavalo često i kroz dugo vremena.
Ani Radošević
Školovanje
Diplomirala je s odličnim uspehom 1935. godine na Umetničkoj školi, što joj je pružilo mogućnost angažovanja u pozorištima, ne samo u Čehoslovačkoj, već i u Evropi.
Umetnička karijera
Iste godine, 1935. Ani Radošević, pod umetničkim imenom Ani Lorova, dobija angažman, kao subreta u Velikoj opereti u Pragu, najvećoj operetskoj sceni u Čehoslovačkoj. Iz porodičnih razloga preselila se u Zagreb, gde je gostovala u Hrvatskom narodnom kazalištu u Abrahamovoj opereti „Viktorija i njen husar“, u režiji Dejana Dubajića.
Tri godine je pohađala studio Ane Maletić – odsek za pedagoga u Zagrebu i 1939. godine je položila ispit pred komisijom Ministarstva prosvete u Beogradu. Iste godine otvorila je baletsku školu u Sarajevu, kuda se preselila posle udaje. Ani se udala za Natana Rajsa, koga je upoznala za vreme njegovih studija u Pragu. Kao diplomirani tehnolog on se vraća u rodno Sarajevo. Njena karijera se nastavlja u Sarajevu pod imenom Ani Rajs. Kako u prvim godinama braka, tako i kasnije, muž joj je bio velika podrška i oslonac. Razumevanje i poštovanje prema njenom radu bilo je značajno kada se zna koliko je Ani bila nežnog zdravlja, krhka i nežna osoba.
U Sarajevu se okupilo nekoliko mladih umetnika, među njima Oskar Danon, slikari Voja Dimitrijević i Ismet Mujezinović, kao i Ani Rajs, koji su te 1939. godine formirali „Collegium Artisticum“. Pored ostalih ciljeva, pod uticajem avangardnog pozorišta E. F. Burijana u Pragu, radilo se na stvaranju Sintetičkog pozorišta. Ostvarene su dve predstave. Prva, februara 1940. godine – scensko prikazivanje narodne poezije, gde je nastupala Ani Radošević kao balerina i koreograf, i druga, februara 1941. pod naslovom „Zašto plače mala Ema“, prema knjizi Norberta Frida. To su bile četiri priče, od kojih su tri bile koreografska scenska rešenja. Koreografiju je radila Ani Rajs, a nastupali su neki njeni učenici. Priče su imale antiratni karakter. Rat koji je uskoro počeo, prekinuo je svaku aktivnost na umetničkom polju. Policija je zabranila predstavu.
Sredinom 1942. godine krenula je u partizane i bila raspoređena u „Kazalište narodnog oslobođenja“ čiji je član ostala do kraja rata. U kazalištu je radila kao glumica i balerina. Kazalište Narodnog oslobođenja prošlo je kroz sve ofanzive, i borbe na Sutjesci, Neretvi i Zelengori. Posle dugih pešačenja i noćnih marševa, članovi pozorišta su održavali probe a uveče igrali predstave za borce i lokalno stanovništvo.
Dolazak u Beograd
Posle oslobođenja Beograda, 1944. godine, igrala je u baletu Narodnog pozorišta – u „Šeherezadi“, „Knezu Igoru“, „Prodanoj nevesti“ i „Valpurgijskoj noći“. Početkom 1947. godine poveren joj je zadatak da formira Srednju baletsku školu, čiji je direktor bila do kraj 1950. godine.
Vraća se u Narodno pozorište i postaje rukovodilac baleta. U isto vreme radi i koreografije u operama. Prva koreografija bila je u operi „Prodana nevesta“ 1951. godine. Radila je koregrafije u gotovo svim operama koje su postavljane od 1951. do 1960. godine u Narodnom pozorištu. Scenske kretnje i koreografije radila je i u dramama u Beogradu, Subotici, Nišu, Novom Sadu i Sarajevu.
U Humorističkom pozorištu sarađuje na predstavi „Dođite sutra“ (1951.) Radivoja Lole Đukića i u komediji „Ubi ili poljubi“ (1977) u Pozorištu na Terazijama. U pozorištu „Boško Buha“ radi na predstavi „Čin i Čen“. U Jugoslovenskom dramskom pozorištu u“ Gloriji“ (1956), „Opera za tri groša“ (1959.) i u „Agamenonu“ (1968). U Beograd je došla kao Ani Radošević pošto su ona i njen suprug u partizanima promenili prezime.
Pedagoški rad
Od 1957. do 1962. Godine, kao honorarni profesor Ani Radošević predavala je scenske kretnje na Muzičkoj akademiji u Beogradu.
Prevodi
Sa češkog jezika prevela je na srpski dramu „Vjera Lukaševa“ Božene Benešove. Dramu je pod nazivom „Susret“ režirao Bojan Stupica u pozorištu „Boško Buha“, čiji je bila saradnik.
Operske režije
Od 1954. do 1958. godine radila je kao asistent reditelja opere sa Josipom Kulundžićem, Brankom Gavelom, Mladenom Sablićem, Sojom Jovanović, Bojanom Stupicom, Tomislavom Tanhoferom, Fridrihom Sramom, Hinkom Leskovšekom, i drugima.
Prilikom gostovanja Opere u Veneciji, decembra 1959. godine, Ani Radošević je ponuđeno da gostuje u tamošnjem pozorištu „La Fenice“, kao koreograf Hendleove opere „Alcina“. Reditelj je bio Franko Zefireli, koji se ubraja među najveće reditelje današnjice. Ova saradnja je bila uspešna i Zefireli ju je od tada pozivao kao svog saradnika za dalja gostovanja. Osim u Veneciji (1960.), sa njim je gostovala kao koreograf, još i u Firenci, (na poznatom Majskom festivalu – 1960 i 1965), u Dalasu (SAD – 1960), Covent Garden-u u Londonu (1962.), u milanskom Teatro alla Scala (1963 i 1965).
Usledio je poziv rimske Opere (1964). da u saradnji sa francuskim filmskim i pozorišnim rediteljem Rejmondom Roloom (Raymond Roulleau) postavi balet „Le Roi de gourmets“ ( „Kralj gurmana“), na muziku Rosinija, a u obradi Brero – a. Zbog bolesti odustaje, te je koreografiju radio Žan Babile (Jean Babile). Tri godine kasnije, 1967, opet prihvata poziv Rejmonda Ruloa i sarađuje u operi Orfej (Orfee) Monteverdija, a za Holandski festival u Amsterdamu.
Koreograf i pomoćnik reditelja u Beogradu
(za ostvarenja koja su dobila izuzetna priznanja u inostranstvu)
Rad na televiziji
Posle penzionisanja (1970.) radi koreografije u seriji ozbiljne muzike „Viva la musica“, rediteljke Mirjane Samardžić. Emisija je emitovana jednom mesečno na Prvom programu. U svakoj epizodi bile su dve baletske tačke različitih žanrova i iz različitih epoha. Na muziku Dušana Radića a u režiji Arse Jovanovića, postavila je balet „Burleskne balade“ na muziku Zorana Hristića a u režiji Nebojše Komadine, balet „Kameleon“.
Eseji
U programu Collegium Artisticum - a (1986) objavljen je esej iz 1939. godine: „Čovjeku najbliža umjetnost“ – o plesu u Sintetičkom pozorištu i plesu uopšte.
Društveni rad
Ani Radošević je petnaest godina bila aktivan član Društva prijateljstva Jugoslovena i Čeha i Slovaka. Organizovala je akademije, koncerte, priredbe i predavanja (Masarik, K. Čapek, Smetana, Dvoržak, Janaček).
Priznanja i odlikovanja
Ani Radošević je nosilac ordena za zasluge za narod III reda, Ordena republike sa srebrnim vencem, Medalje za hrabrost kao i Priznanje za pokazanu hrabrost u bici na Sutjesci. Pored ratnih priznanja Ministarstvo inostranih poslova Češke Republike dodelilo je Ani Radošević plaketu za doprinos Društvu prijateljstva Jugoslovena, Čeha i Slovaka.
Magdalena Gornik
Čudnovate pojave u Magdaleninom životu
Kod zanosa je često primala na grudi križić, koji je tamo ostajao lebdjeti, a da nije bio ničim vezan ili pridržavan. Imala je pored toga i dar jezika, tumačenja jezika i čitanja misli i nakana. Znala je također, da li je netko u Božjoj milosti ili nije.