Gospođa_ministarka
Drugi čin
400px|mini|desno|Scena iz drugog čina predstave sa premijere u pozorištu „Boško Buha“ Na početku drugog čina, Čeda sedi kraj telefona i prima pozive za „gospođu ministarku“. Šegrt donosi i šest stotina vizit karti na kojima piše: „Živana Popović, ministarka“. Živka je promenila ime jer novo ime bolje zvuči, a ugradila je i zlatnu navlaku na zdrav zub. U međuvremenu, Čeda je molio ministra Simu da mu umesto miraza izradi zajam kod Klasne lutrije, ali ovaj odbija jer „neće da se prlja“ i hoće da ostane pošten čovek. Živka mu saopštava i da više neće biti njen zet jer nije dovoljno dobar za njenu ćerku. Ona kod zubara pronalazi bolju priliku u liku Riste Todorovića, kožarskog trgovca i počasnog konzula „Nikarague“. Raka dobija mornarsko odelo i učiteljicu engleskog jezika kojoj, kada ga ova natera da deset puta kaže „rešons lajzejšn“, opsuje mater. Nakon što izgrdi Raku i smiri učiteljicu, Živka poziva Daru da joj saopšti da je Čedu razrešila dužnosti muža i ispriča joj za počasnog konzula. Dara joj kaže kako se sa time ne slaže i kako bi ona napustila Čedu jedino ako bi saznala da je vara. Živki to da ideju i ona joj saopšti da je Čeda vara, a na pitanje kako ona to zna, Živka odgovara: „Pa, muško je, mora da vara ženu. Tako je to od Boga.“. Nakon što se Dara rasplače, stiže pisar Pera od koga Živka pokuša da sazna nešto loše o svom zetu. Pera joj objašnjava da je Čeda do sada bio siromašni činovnik sa malom platom, a da žene koštaju. Dodaje i da je moguće da se siromašni muškarci snalaze kada u kući ima mlade služavke što Živki daje ideju da iskoristi Anku u prevari. Posle kraćeg ubeđivanja, i obećanja da će dobiti povišicu plate i iz Klasne lutrije hiljadu dinara na privredne ciljeve, Anka pristaje da namami Čedu u svoju sobu, a da ih Živka zatekne kada Čeda bude bez kaputa. U sledećoj sceni na vrata dolazi ujka Vasa koji kaže kako svaki ministar prvo zbrine svoju familiju pa tek onda državu. On čita spisak rođaka, njih devetnaest, koje Živka treba da primi. Tetka Savka, pa prija Soja, tetka Daca i njena ćerka Hristina, Jova Pop Arsin, robijaš, i na kraju Petar Kalenić, za koga niko nije čuo, a koji tvrdi da je Živkin rod. Živka pristaje da ih sve primi. Nakon ujka Vasinog odlaska, na vratima se pojavljuje Dr Ninković, sekretar Ministarstva spoljnih poslova. On dolazi sa zadatkom da Živku nauči otmenom ponašanju. Obučen je kao kicoš, nalickan i sa belim rukavicama. Ljubazno se ophodi, koristi francuske fraze. Da bi bila otmena dama, savetuje joj da nauči da igra bridž, da počne da puši i najbitnije od svega, da obezbedi ljubavnika. Živka se čudom čudi, bridž je u redu, dim cigarete joj smeta, a kako da ima ljubavnika, šta će svet reći. Ninković je uverava da je u tome poenta otmenosti i posle kraćeg ubeđivanja Živka, nakon što se uveri da su i gospa Dara i gospa Nata imale ljubavnika, prihvata da se žrtvuje. On je ubeđuje i da je potrebno da dama bude kompromitovana, tj. da svet počne da priča o tome kako je ona preotela gospodina Ninkovića od gospođe Natalije. Pošto će biti i onih koji će je braniti, Ninković savetuje da im zapuši usta tako što će njemu izraditi novu klasu iako je pre dva meseca dobio novu klasu, ali to je bilo u vreme stare Vlade. Živka prihvata i stavlja Ninkovića u dužnost ljubavnika. Dolazi momak i donosi ružičasto i namirisano ljubavno pismo od Ninkovića. Živka uz cigaretu seda da pročita pismo i nakon prvog dima počinje da se guši od kašlja. Pritrčavaju Čeda, Dara i Anka da joj pomognu i pritom Čeda krišom čita pismo i smeši se.