Dezider_Julius
Biografija
Nakon rata kraće vrijeme je radio na šibenskom psihijatrijskom odjelu, te potom na neuropsihijatrijskoj klinici Rebro, gdje je bio izvanredni profesor. Po vlastitoj želji vratio se u bolnicu u Vrapču, sada na mjesto ravnatelja. Dr. Dezider Julius želio je u mnogome zapuštenu bolnicu u Vrapču preobraziti u modernu psihijatrijsku bolnicu, polazeći od toga da se bolesnicima moraju pružiti mogućnosti za što potpuniji angažman, kako radni, tako i zabavom i razonodom. To je podrazumijevalo i kadrovska pojačanja. U Vrapču je oko sebe okupio brojne mlade liječnike zainteresirane za psihijatriju, te im je bio strpljiv i dobar učitelj. Bio je svestrano angažiran, ne samo u bonici, već i novoformiranim psihijatrijskim udrugama na čijem je čelu bio. Isticao se smjelim referatima u kojima se, među ostalim, zalagao da zažive, kao znanstveno utemeljene, i psihoterapijske metode psihoanalitičkog usmjerenja. Pratio je najnovija dostignuća u psihofarmakologiji, te osobno iz Švicarske donio u bolnicu uzorke prvog djelatnog psihofarmaka Largactila. Bolnica je pod njegovim vodstvom značajno napredovala, grade se nove prostorije za laboratorij i ljekarnu, dovršava se novi medicinski trakt, oprema rentgenski kabinet, stvara se novi medicinski trakt, oprema rentgenski kabinet, stvara prostor za sustavnu terapiju radom. Članovi regionalnog komiteta Saveza komunista Hrvatske (SKH) su bili nezadovoljni dr. Juliusom jer nije pružao podršku svakom njihovom zahtjevu za kadrovskim promjenama i zapošljavanjima novih ljudi unutar bolnice. Zaposlenici bolnice, čim su uočili da dr. Julius nije puki partijski poslušnik, i sami su počeli izazivati i preuveličavati konflikte s partijskom organizacijom, te pritom pozivati dr. Juliusa u pomoć i zaštitu. Uvidjevši da dr. Juliusa ne može podrediti svojoj volji, SKH je pokrenula akcije protiv njega optužujući ga za sve i svašta. Međutim republičke i gradske komisije, koje su dolazile u bolnicu i vodile istrage, ni u jednom slučaju nisu potvrdile navedene optužbe. Tadašnji ministar socijalne politike u vladi NR Hrvatske Jurica Draušnik je potom izvan bolnice sazvao sastanak na koji je pozvao novinare. Zamisao mu je bila da se ponovno dr. Juliusu u lice saspu sve moguće optužbe i potom objave u novinama. Prvi dio zamisli je i ostvaren pošto je partijsko članstvo neštedimice klevetalo dr. Juliusa, te je svaki njegov pokušaj da im odgovori bio zaglušen i onemogućen organiziranom partijskom harangom. Drugi dio zamisli, da optužbe protiv dr. Juliusa ugledaju svjetlo dana u novinama, ipak nije ostvaren. Dr. Dezider Julius, nemogavši podnijeti političke smicalice i harange, je počinio samoubojstvo 24. 12. 1953 godine. Saznavši da se dr. Julius, nakon sastanka koji je trajao dugo u noć, rano ujutro ubio, Draušnik je stopirao objavljivanje izvještaja. Nakon tragičnog kraja dr. Juliusa, vrapčanski liječnici i niz liječnika iz drugih zagrebačkih zdravstvenih ustanova uspjeli su smoći moralne snage, te su u tisku otvoreno prosvjedovali protiv nepravednog postupka kojem je bio izvrgnut dr. Julius. Dr. Dezider Julius je sahranjen na zagrebačkom groblju Mirogoj. Na nadgrobnoj ploči su na mađarskom jeziku uklesane riječi: Kioltottak bennem a langot (Ugasili su plamen u meni). Te riječi je dr. Dezider Julius napisao na badnje jutro 1953 u jednom od oproštajnih pisama neposredno prije nego što je hicem iz pištolja dokrajčio svoj život.