cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Caudebec-lès-Elbeuf
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 9904 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 2691 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 3,68 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 13 metara (maksimalnoj 75 m, a minimalnoj 4 m).
Juno (film)
Juno je američko humorna drama iz 2007. godine redatelja Jasona Reitmana. Ellen Page glumi Juno, samosvjesnu tinejdžericu koja se suočava s neplaniranom trudnoćom i kasnijim događajima koji stvaraju pritisak odraslima koji je okružuju. U filmu glume i Michael Cera, Jennifer Garner i Jason Bateman. Snimanje se rasteglo od početka veljače do ožujka 2007., a odvijalo se u Vancouveru Britanskoj Kolumbiji. Film je premijerno prikazan 8. rujna 2007. na Međunarodnom Film Festivalu u Torontu gdje je popraćen burnim ovacijama.
Film je osvojio Oscara za najbolji originalni scenarij, a bio je nominiran u još tri kategorije, uključujući najbolji film i najbolju glumicu za Page. Soundtrack filma, uz nekoliko pjesama Kimyje Dawson i njezinih bendova Antsy Pants i The Moldy Peaches, bio je prvi najprodavaniji soundtrack album od onog za film Komadi iz snova i prvi najprodavaniji soundtrack 20th Century Foxa od Titanica. Juno je u dvadeset dana vratio 6,5 milijuna dolara uloženih u produkciju; tijekom prvih devetnaest dana film je prikazivan u ograničenom broju kina. Na kraju je zaradio 35 puta više od budžeta, postavši najunosniji film u povijesti svoga distributera, Fox Searchlight Picturesa.
Juno je dobio brojne pozitivne kritike, a mnogi kritičari su naveli film na svojim ljestvicama deset najboljih filmova godine. Film je zaradio i mnoge pohvale i kritike od skupina koje se protive pobačaju i onih koje se zalažu za pravo izbora.
Radnja
Šesnaestogodišnja srednjoškolka Juno MacGuff (Ellen Page) iz Minnesote otkriva da je trudna: otac je njezin prijatelj Paulie Bleeker (Michael Cera). Iako isprva odluči napraviti pobačaj, predomisli se i odluči smisliti plan za djetetovo posvojenje. Uz pomoć svoje prijateljice Leah (Olivia Thirlby), Juno počne pretraživati oglase u Pennysaveru i pronalazi par za koji misli da će djetetu pružiti akedvatnu skrb. Zajedno sa svojim ocem, Macom (J.K. Simmons), Juno upoznaje par, Marka i Vanessu Loring (Jason Bateman i Jennifer Garner), u njihovom otmjenom domu i izrazi želju da njih dvoje posvoje njezino dijete.
Vanessa se počne ponašati nervozno što dodatno oteža njezin odnos s Juno. No, Juno i Leah ugledaju Vanessu u trgovačkom centru kako se ne snalazi s djetetom svoje sestre. Juno ohrabri Vanessu da porazgovara s djetetom u svojoj utrobi koje se počelo ritati. S druge strane, Juno se odmah sprijateljuje s Markom, s kojim dijeli ljubav prema punk rock glazbi i horor filmovima. Mark, koji je zapostavio svoj rock bend iz mladosti (koji živi jedino na slikama u jednoj sobi u kući za koju mu je Vanessa dala dopuštenje), radi kući skladajući džinglove za reklame. Juno nekoliko puta svraća kod Marka, ignorirajući upozorenje njene maćehe Bren (Allison Janney) da ne bi trebala provoditi toliko vremena s oženjenim čovjekom.
Kako trudnoća sve više odmiče, Juno se muči s osjećajima koje gaji prema djetetovu ocu, Paulieju, koji je očito - iako pasivno - zaljubljen u Juno. Juno nastavlja sa svojim naizgled indiferentnim stavom prema Paulieju, ali nakon što je saznala da je on pozvao drugu djevojku na maturalnu večer, ona biva povrijeđena i posvađa se s njim. Paulie podsjeti Juno da je ona sama tražila da ostanu udaljeni i prizna da mu je slomila srce. Natukne i da ona gaji neke osjećaje prema njemu koje nije spremna priznati.
Malo prije samog poroda, Juno ponovno posjeti Marka, a njihov odnos postaje izrazito emocionalan. Mark joj kaže da napušta Vanessu. Vanessa stiže kući i, na njezin šok, Mark joj kaže da se ne osjeća spremnim postati ocem te da još postoje stvari koje bi volio ostvariti - snovi koje Vanessa nije spremna dijeliti. Juno gleda kako se brak Loringovih raspada, odlazi autom i rasplače se pokraj ceste prije no što je donijela odluku. Vrativši se Loringovima, ostavlja ceduljicu.
Teme
Zajedno s još dva filma iz 2007. o ženama koje se suočavaju s neplaniranom trudnoćom, Zalomilo se i Recept za život, neki su kritičari interpretirali kako se Juno protivi pobačaju. Ann Hulbert iz časopisa Slate smatrala je Juno "purizmom koji brani obje strane, i one koji se protive pobačaju i one koji se zalažu za mogućnost izbora", dok je Jeff Dawson iz The Sunsay Timesa napisao kako je film neminovno smješten u "podžanr neželjene trudnoće" zajedno sa Zalomilo se i Receptom za život zbog slične teme, ali je dodao kako je konzervativna interpretacija filma ("za život") samo "zamutila vodu". Hadley Freeman iz The Guardiana kritizirao je Juno zbog "kompletiranja hat-tricka američkih komedija u posljednjih 12 mjeseci koje predstavljaju pobačaj nerazumnim, ili čak nezamislivim", iako je naglasila, "Ne vjerujem da je ijedan od ovih filmova svjesno osmišljen kao anti-pobačaj propaganda." A.O. Scott iz The New York Timesa složio se kako Juno ima "podtemu, poruku koja se ne protivi pobačaju nego se više obraća odraslima." Ellen Page je komentirala, "Najviše me iritira kad ljudi film nazovu pro-životnim, što je apsurdno... Najvažnija stvar je da postoji izbor, a film to u potpunosti demonstrira." I Cody i Page su otvoreno izjavile da su za izbor po pitanju pobačaja; Reitman je rekao kako je "fantastično" da i konzervativnije i liberalnije skupine prihvaćaju film. Rekao je da se "Juno čini kao zrcalo, a ljudi [s obje strane] se gledaju u njemu."
Drugi kritičari označili su film feminističkim zbog netipičnog prikaza Juno kao samopouzdane i inteligentne tinejdžerice. Antifeminist Phyllis Schlaffy je napisao da tema filma "nije ljubav, romansa ili poštovanje života, nego trijumf feminističke ideologije, nevažnosti muškaraca, pogotovo očeva." Wesley Morris iz The Boston Globea je naglasio da "Juno prikazuje opuštene, inteligentne djevojke koje se rijetko mogu vidjeti na filmu." Cody je komentirala pisanje scenarija riječima, "Žene su pametne, žene su duhovite, žene su bistre, a htjela sam pokazati da su ove djevojke od krvi i mesa, a ne sterotipne tinejdžerke koje često viđamo u medijima" i "U prošlosti je nedostajalo autentičnih likova tinejdžerica ... Pisanje ovog scenarija vidjela sam kao priliku da stvorim žensku ikonu." Page je hvalila film zbog pozitivnog prikaza tinejdžerki, opisujući lik Juno kao "osvježavajuću i otvorenu za nove mogućnosti onoga što mlade žene mogu biti" i "iskrenu, ali originalnu, potpuno pošteđenu svih stereotipa", iako je naglasila da "Djevojke prije nisu imale takav tip junakinje. Mi nemamo svog Lovca u žitu." Kritizirala je medijsku percepciju svog lika kao "snažne žene", naglašavajući da je Juno kojim slučajem muški lik, "snaga" lika ne bi bila toliko upečatljiva.
Razvoj
mini|desno|[[Diablo Cody]] Diablo Cody je za pisanje scenarija prvo kontaktirao filmski producent Mason Novick, koji je prethodno ponudio Cody ugovor za knjigu za njezine memoare, Candy Girl: A Year in the Life of an Unlikely Stripper, nakon što je otkrio njezin blog o striptizu. Nagovorio ju je da adaptira knjigu za film, ali i predložio da prvo napiše scenaristički primjer koji bi se pokazao filmskim studijima, a taj primjer je postao Juno. Nakon što je odlučila adaptirati priču, Cody je prikupila priče svojih bioloških roditelja i posvojitelja, uključujući one njenog tadašnjeg muža, svojedobno posvojenog djeteta koji je pronašao svoje biološke roditelje nakon što je ona napisala scenarij. Inspiraciju je pronašla i u priči bliske prijateljice koja je ostala trudna u srednjoj školi, a iskoristila je i neke njene detalje u filmu, kao što je svađa s tehničarkom ultrazvuka. Većina filma je, međutim, temeljena na Codynim stvarnim srednjoškolskim iskustvima: hodala je s dečkom koji je volio tic-tac kao Paulie, bila je najbolja prijateljica s navijačicom kao što je Leah, a i koristila je hamburger telefon identičan onome koji se pojavljuje u filmu. Nakon što je napisala scenarij u sedam tjedana na odjelu Starbucksa centra Target u Minneapolisu u državi Minnesota, Cody je usporedila pisanje s disanjem, vidjevši Juno kao produžetak same sebe.
Novick je poslao Codyn scenarij svom prijatelju Jasonu Reitmanu; kad je Reitman pročitao tek pola scenarija, pomislio je, da ne režira film, žalio bi tu odluku do kraja života. Reitman isprva nije znao hoće li dobiti posao redatelja, jer njegov prvi film, Hvala što pušite, još nije bio objavljen, pa nije imao potpisa na dugometražnom filmu. Drugi redatelji, uključujući Bretta Simona, također su bili u konkurenciji za redateljsku stolicu, ali je Reitman izabran što je poremetilo rad na njegovom vlastitom scenariju. Cody kaže kako je pri pisanju scenarija imala ciničan stav ("Nikad nisam ni pomislila kako bi film mogao biti produciran"), a film je uistinu kasnio zbog financijskih problema. Nakon što je njegova kontroverzna priroda uplašila većinu velikih studija, produkciju je preuzela produkcijska kompanija Johna Malkovicha, Mr. Mudd. Kasnije ju je preuzela kompanija Mandate Pictures koproducenta Jima Millera.
Casting
Jennifer Garner, koja je prihvatila manji honorar od običnog kako bi film ostao u okviru zacrtanog budžeta, potvrđena je od strane Reitmana kako je potpisala za projekt u siječnju 2007. Nakon što je radila s Batemanom na Kraljevstvu, Garner ga je preporučila Reitmanu kad su se prvi put susreli, a Bateman je dobio ulogu Marka, kao zadnji angažirani glumac. Lucas McFadden, poznatiji kao Cut Chemist, DJ i glazbeni producent, pojavljuje se u cameo ulozi profesora kemije Juno i Paulieja. McFadden je radio glazbu za Reitmana kad je dobio scenarij za Juno, a redatelj ga je pozvao da se pojavi u filmu.
Snimanje
mini|Srednja škola Eric Hamber zamijenila je izmišljenu Srednju plesnu školu Elk Uz budžet od 6,5 milijuna dolara, Juno je sniman u i oko Vancouvera u provinciji Britanska Kolumbija, iako radnjom smješten u Minnesotu, gdje se produkcija originalno trebala odvijati. Iako se filmovi često snimaju na kanadskim lokacijama koje zamjenjuju američke zbog financijskih razloga, Reitman je inzistirao da radi u Vancouveru, a studio mu nije ni savjetovao da štedi novac.
Nakon minimalnih proba, produkcija se odvijala od početka veljače i zašla u ožujak 2007. Predviđeni raspored bio je šest tjedana, od čega je 30 dana posvećeno snimanju. Ekipa je namjeravala uvesti snijeg za zimske događaje, ali je sniježilo na samoj lokaciji pa je izmijenjen raspored snimanja. Drugi pomoćnik redatelja Josy Capkun je rekao kako je to rezultiralo širim kadrovima od originalno planiranih. Iako je film sniman kadar po kadar, snimanje posljednje scene je zakazano za posljednji dan, a nakon dugog kišnog razdoblja, ekipa je namjeravala zaustaviti produkciju i vratiti se nekoliko mjeseci kasnije kako bi snimila scenu, smještenu u ljetni period. No, kiša se zaustavila i scena je snimljena po suncu. Posljednja scena prikazuje Juno i Paulieja kako pjevaju "Anyone Else But You" The Moldy Peachesa, a članica benda Kimya Dawson je posjetila set kako bi razgovarala s Ellen Page i Michaelom Cerom kako će izvesti pjesmu.
Glazba
mini|[[Kimya Dawson]] Film uključuje nekoliko pjesama koje izvode Kimya Dawson i njezini bendovi Antsy Pants i The Moldy Peaches, koje su uvrštene na prijedlog Ellen Page. Redatelj Jason Reitman objašnjava:
Reitman je isprva zamišljao Juno kao obožavateljicu glam rocka, ali je odbacio tu ideju kao neautentičnu, te rekao kako želi da Juno "bude zainteresirana za realnu i autentičnu glazbu", učinivši je obožavateljicom punk rocka, uključujući The Runaways, Patti Smith i Iggyja Popa.
Page je predložila i obradu "Sea of Love" Cata Powera, koju Reitman isprva nije bio spreman ubaciti u film jer je već bila korištena u filmu More ljubavi 1989., ali je na kraju odlučio kako će pjesma dodati "novi štih" referiranju na filmove. Smatrao je kako pjesma "Superstar" Sonic Youtha definira odnos Juno i Marka - Juno više voli klasičnu verziju The Carpentersa iz 1971. dok se Marku više sviđa obrada Sonic Youtha iz 1994. "A Well Respected Man" The Kinksa je bila pjesma koju je Reitman povezivao s likom iz jednog od njegovih prethodnih scenarija, a rekao je kako mu je bilo jako žao kad ju je iskoristio za scenu u kojoj gledatelji upoznaju Paulieja, iako savršeno odgovara sceni. Surfajući iTunesom, pronašao je pjesmu "All I Want Is You" dječjeg skladatelja Barryja Louisa Polisara, koja je iskorištena za uvodnu špicu.
Autor reklama Chris Corley, s kojim je Reitman prethodno radio na skupini reklama za Wal-Mart, skladao je džingl za "Brunch Bowlz" koji Mark sklada u filmu.
Dizajn
Film se odvija u tri godišnja doba, što redatelj Jason Reitman objašnjava riječima, "činilo mi se tako logičnim kad sam pročitao scenarij, jer doba odražavaju tri tromjesečja Junoine trudnoće." Koristio je različite boje kako bi predstavio likove, kao što su trkačke uniforme i rana scena s Juno u crvenoj jakni s kapuljačom. Scenaristica Cody bila je impresionirana scenografijom koja je nastala na temelju samo nekoliko njenih rečenica u scenariju. Za Junoinu spavaću sobu je rekla kako je bila "veoma emocionalan set za mene jer me podsjećala na moju malu postojbinu iz vremena kad sam bila tinejdžer." Scenograf Steve Saklad je dizajnirao Markovu i Vanessinu kuću uz pretpostavku da je "Vanessa vjerojatno pročitala svaki kućanski časopis i pokušala kopirati ono što se u njima nalazi najbolje što zna." Kostimografkinja Monique Prudhomme je bila nominirana za svoj rad na filmu od strane Ceha kostimografa. Vanessu je odjenula u odjeću koja je bila "jednostavna i vrlo ukusna", a Marka u konzervativnu odjeću koja se nadopunjuje s Vanessinim ukusom. Pageina je sugestija bila da Juno nosi flanelne majice i veste. Page je usto morala nositi dvije veličine lažnog trbuha koji s leđa izgleda kao korzet, te treći "pravi" trbuh koji se može vidjeti u sceni na ultrazvuku, kao i razne veličine lažnih grudiju. Snimka prikazana na monitoru ultrazvuka bila je sina tehničara zvuka Scotta Sandersa, Matthewa, a dodana je u scenu tijekom post-produkcije.
Prikazivanje u kinima
Uz dobro ocijenjenu pretpremijeru od 1. rujna 2007. na Telluride Film Festivalu, Juno je premijerno prikazan 8. rujna 2007. na Međunarodnom Film Festivalu u Torontu, a popraćen je burnim ovacijama, što je nagnalo kritičara Rogera Eberta da kaže "Ne znam kad sam čuo ovako duge, glasne i tople ovacije." Film je prikazan na Austin Film Festivalu, Rimskom Film Feastu, London Film Festivalu, Međunarodnom Film Festivalu na Bahamima, Međunarodnom Film Festivalu u St. Louisu, Međunarodnom Film Festivalu u Stockholmu, Međunarodnom Film Festivalu u Thessalonikiju, Međunarodnom Film Festivalu u Gijonu, Međunarodnom Film Festivalu u Palm Springsu i Međunarodnom Film Festivalu u Rotterdamu, zaradivši pritom nekoliko nagrada i nominacija.
Iako je Juno kino-premijeru trebao doživjeti 15. prosinca 2007., pomaknuta je za ranije kako bi se iskoristile dobre recenzije i veliko očekivanje prije premijere, pa se film u manjem broju kina u Los Angelesu i New Yorku počeo prikazivati već 5. prosinca. 14. prosinca je prikazan u još trinaest gradova u oko 25 kina, dok je 25. prosinca počela opća distribucija.
Promocija
Anthony Breznican iz USA Today rekao je 2008. da je Juno jedan od onih filmova koji su "orkestrirani da se glas o njima proširi kao favorit od usta do usta među filmoljupcima."
Pomazatin
Pomazatin je naselje u opštini Kosovo Polje na Kosovu i Metohiji. Atar naselja se nalazi na teritoriji katastarske opštine Pomazatin površine 275 ha. Selo se prvi put pominje u turskom popisu iz 1455. godine kao "Bomazadin", sa 10 srpskih kuća. Godine 1937. u Pomazatinu je podignuta nova crkva Svetog Ilije.
Hoehne, Colorado
je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Kolorado.
Zhang Zai
thumb|Zhang Zai
Hoehne, Colorado
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 111.
Pomazatin
Demografija
Naselje ima albansku etničku većinu. Broj stanovnika na popisima:
Zhang Zai
Zhang Zai (1020–1077) bio je kineski neokonfucijanski moralni filozof i kozmolog.
U mladosti je, proučavajući klasične konfucijanske spise, ispočetka njima bio razočaran, te se posvetio proučavanju taoizma i budizma. Međutim, na kraju je zaključio da se "Put" ne može pronaći u te dvije filozofije, te se vratio konfucijanstvu. Godine 1056. je stekao slavu držeći predavanja na temu I-Chinga (Knjige promjene), klasičnog teksta oko koga će razviti vlastiti metafizički sistem poznat kao Učenje puta. Nedugo pred smrt je dovršio svoje djelo Ispravljanje neznanja. Godine 1241. mu je podignut spomenik, a Zhu Xi ga je navodio kao jedan od svojih uzora.
Juno (film)
Kućna izdanja
Film je 15. travnja 2008. objavljen na DVD-u i Blu-ray disku. Dostupan je i u izdanju s jednim DVD-om koji uključuje film s audio komentarom redatelja Reitmana i scenaristice Cody, jedanaest izbačenih scena i raznim dodacima. Dvostruko DVD izdanje uključuje iste dodatke i četiri dodatna kratka filma ("Way Beyond 'Our' Maturity Level: Juno – Leah – Bleeker", "Diablo Cody Is Totally Boss", "Jason Reitman For Shizz" i "Honest To Blog! Creating Juno"). Blu-ray izdanje izdanje uključuje sve dodatke s dva DVD diska i dva dodatna kratka filma: "Fox Movie Channel Presents: Juno World Premiere" i "Fox Movie Channel Presents: Casting Session".
Zarada
Objavljen u ograničenom izdanju u samo sedam kina u Los Angelesu i New Yorku, Juno je tijekom prvog vikenda zaradio 420,113 dolara, odnosno 60,016 dolara po prikazivanju. Kad je Juno postao prvi film Fox Searchlighta koji je zaradio više od 100 milijuna dolara na box officeu, predsjednik kompanije Peter Rice je objavio izjavu: "Ovo je nevjerojatno ostvarenje za nas i film koji je nadmašio sva naša očekivanja. Bili smo svjesni potencijala filma, a on je odjeknuo među publikom diljem zemlje." Film je u Sjedinjenim Državama zaradio 143,479,191 dolara te 84,578,385 dolara u ostalim teritorijima, odnosno ukupno 228,057,576 dolara. Bio je najunosniji film od njih pet nominiranih za Oscar za najbolji film.
Kritike
Film veliki svog uspjeha duguje pozitivnim recenzijama; prema podacima od 15. ožujka 2008. na Rotten Tomatoesu, 93 posto kritičara od njih 183 je pozitivno ocijenilo film, a bila je i najbolje ocijenjena komedija 2007. Na Metacriticu je prikupljeno 37 recenzija, a postotak onih pozitivnih je 81 posto. Roger Ebert iz Chicago Sun-Timesa dao je filmu četiri zvjezdice i nazvao ga "najboljim filmom godine. (...) Je li ove godine bilo bolje izvedbe od one Ellen Page u ulozi Juno? Mislim da nije." Ebert je Juno proglasio najboljim filmom godine.
No, nisu svi kritičari imali takvo mišljenje. David Edelstein iz časopisa New York smatrao je kako se film očajno trudi utjecati na tinejdžere, kako želi da klinci koriste isti sleng i razgrabe soundtrack".
"Juno efekt"
2008., nakon što je 17 učenica mlađih od šesnaest godina u Gloucesteru u Massachusettsu zatrudnjelo, časopis Time je to nazvao "Juno efektom". Time je ustvrdio kako su neki odrasli odbacili statistiku dok su drugi optužili filmove kao što su Juno i Zalomilo se da glorificiraju tinejdžersku trudnoću. Kristelle Miller, profesorica adolescentske psihologije na Sveučilištu Minnesota-Duluth izjavila je da je "'Juno efekt' način na koji mediji glorificiraju trudnoću i kako ... trudnoća amortizira sve probleme iz prošlosti."
U rujnu 2008., nakon što je senator John McCain imenovao guvernerku Aljaske Sarah Palin kao svoju kandidatkinju za potpredsjednicu SAD-a, otkriveno je kako je njezina kćer, 17-godišnja Bristol, trudna s drugim tinejdžerom. Novinski izvještaji i i uvodnici su pisali kako je trudnoća Bristol Palin samo najnovija epizoda u slijedu događaja čiji je dio i Juno dok su komentatori  radili usporedbe između trudnoće Bristol Palin i filma. Poznati urednik New Republica Leon Wieseltier je napisao: "Republikanci su htjeli novi dijalog, a i dobili su ga. Juno je Juneau". Roger Friedman iz Foxnewsa se čudio, "Juno je narušio i osvijetlio konzervativne vrijednosti. Pitanje je, hoće li se okolina oko Bristol Palin ponašati kao prema Juno? Ili će je odbaciti jer se dovela u tu situaciju?"
Glumac Jason Bateman je branio film. "Na žalost", rekao je, "imali smo takve pojave kad su razni tipovi ubijali ljude zbog nečeg što su čuli u rock and roll pjesmama ili sličnom smeću. Gledajte, ako krivite film ili pjesmu za svoje postupke, bili oni dobri ili loši, mislim da tražite pogrešne utjecaje. Mislim da bi ljudi trebali pogledati na druga područja svoga života kako bi našli lekcije i smjernice, uglavnom roditelje, ili profesore, ili prijatelje, ili bilo što drugo. Na te stvari bi trebali usmjeriti svoje oči i uši."
Top deset ljestvice
Film se pojavio na mnogim top deset ljestvicama najboljih filmova 2007.:
Nagrade i nominacije
Film je bio nominiran za četiri Oscara: najbolji originalni scenarij (kojeg je odnijela Diablo Cody), najbolji film, najboljeg redatelja i najbolju glumicu za Ellen Page.
Reitman je izrazio razočaranje što Juno nije bio nominiran za kanadske Genie nagrade: "Redatelj je kanadski, zvijezde su kanadske, glumci su kanadski, ekipa je kanadska, sniman je u Kanadi - kako nismo podesni za Genie nagrade kad su Ruska obećanja Davida Cronenberga o Rusima koji žive u Londonu sniman u Engleskoj s britanskom ekipom i glumcima podesan? Žao mi je, ali mi to netko mora objasniti, nije mi jasno." Sara Morton, predsjednica Kanadske akademije filma i televizije, objavila je izjavu s objašnjenjem da studio nije prijavio film za nagrade. The Hollywood Reporter je objasnio da pravila Genieja definiraju kanadske filmove kao one koji su barem dijelom financirani iz kanadskih izvora, a budući da su američke tvrtke Mandate Pictures i Fox Searchlight bile jedini financijeri filma, Juno nije mogao biti nominiran. Bez obzira na to, glasnogovornik Genie nagrada Chris McDowall je rekao kako film nije ni uzet u razmatranje za nominacije jer nije bio ni prijavljen: "Financiranje je samo jedan od kriterija, ali ne i svi." Unatoč tome, film se 2008. natjecao za Kanadske komičarske nagrade, ostvarivši dvije pobjede od tri nominacije.
Soundtrack
Soundtrack za Juno, Music from the Motion Picture Juno, uključuje devetnaest pjesama Barryja Louisa Polisara, Belle & Sebastiana, Buddyja Hollyja, Cata Powera, The Kinksa, Mott the Hooplea, Sonic Youtha i The Velvet Undergrounda, te Kimyje Dawson i njenih bivših bendova The Moldy Peaches i Antsy Pants. Pod etiketom Rhino Entertainmenta, album je postao prvi najprodavaniji soundtrack poslije soundtracka za Komade iz snova, prvi najprodavaniji Foxov soundtrack poslije Titanica, te prvi Rhinov američki album broj jedan.
Rhino je u ožujku 2008. objavio kako će Juno B-Sides: Almost Adopted Songs (album s pjesmama koje su bile u konkurenciji, ali nisu uvrštene na soundtrack) biti dostupan samo u digitalnom izdanju. Petnaest brojeva uključuje pjesme ranije spomenutih glazbenika, Kimyje Dawson, Barryja Louisa Polisar, Belle & Sebastiana i Buddyja Hollyja, kao i Astrud Gilberto, The Bristolsa, Jr. James & The Late Guitar, Trio Los Panchos, Yo La Tengo i Ellen Page koja pjeva "Zub, Zub", pjesmu Diablo Cody u dijelu scenarija koji je kasnije postao izbačena scena. Album je objavljen 13. svibnja 2008.
Informatika
Informatika (informacija + automatika) je nauka računarskih informacijskih sistema. Kao akademska oblast, ona obuhvata praksu procesiranja informacija, te inženjerstvo informacijskih sistema. Ona studira ustroj, algoritme, ophođenje, interakciju prirodnih i vještačkih sistema koji pohranjuju, procesiraju, pristupaju i komuniciraju informacijama. Oblast se bavi interakcijom između čovjeka i informacijskog sistema zajedno sa izradom računarskih interfejsa. Informatika također razvija svoj vlastiti konceptualni i teoretski temelj i iskorištava temelje razvijene u drugim oblastima. Kao takva, oblast informatike ima veliki opseg i usvaja više zasebnih pojedinih specijalizacija uključujući više osebujne discipline računarstva. Od pojave kompjutera, pojedinci i organizacije sve više obrađuju informacije digitalno. To je dovelo do studija informatike sa računarskim, matematičkim, biološkim, kognitivnim i socijalnim aspektima, uključujući proučavanje društvenog utjecaja informatičkih tehnologija. Međutim, važno je napomenuti da informatika kao akademsko polje eksplicitno ne zavisi od tehnoloških aspekata informacija, dok informacijska tehnologija zavisi.
Historija
Historija informatike
110
Godina 110. (CX) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Priscina i Scipiona (ili, rjeđe, godina 863. Ab urbe condita). Oznaka 110. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Hujica golica
Hujica golica (lat. Gymnammodytes cicerelus) riba je iz porodice Ammodytidae. Kod nas se naziva i huljica. To su male duguljaste ribe, koje narastu do 18 cm. Na tijelu nema ljuske osim na području oko repa, boje je zlatno smeđe ili zelenkaste na leđima, trbuh joj je srebrenkast, a glava najčešće tamno modra. Rep joj je dobro razvijen i brz je i okretan plivač. Živi u jatima koja žive nad dnom na dubinama od 20 - 70 m. Rijetko se sreće kod nas, a glavna odlika im je zakopavanje u pijesak, što koristi kao zaklon. Iako nema veze s jeguljama, nazivaju je mediteranskom pješčanom jeguljom.
Rasprostranjenost
Huljica se može naći po cijelom Mediteranu, uključujući i Crno more, a također i na istočnom dijelu Atlantika, od Portugala na sjeveru, pa do Angole na jugu.
Piano delle Fonti, Chieti
Piano delle Fonti je naselje u Italiji u provinciji Chieti, u regiji Abruzzo.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 301 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 412 m.
Ante Kotromanović
Ante Kotromanović (8. svibnja 1968.), hrvatski političar i general, aktualni ministar obrane Republike Hrvatske.
Životopis
Ante Kotromanović rođen je u Potravlju kod Sinja. Završio je Zapovjedno-stožernu školu "Blago Zadro" i Ratnu školu "Ban Josip Jelačić". Godine 1990. postaje djelom specijalnih postrojbi MUP-a. Godinu poslije, 1991., postao je zapovjednik u specijalnim snagama Glavnog stožera HV-a. Godine 1992. postao je zapovjednik bojne u Nastavnom središtu u Sinj. Od 1993. do 1996. bio je zapovjednik 126. sinjske brigade i zapovjednik Operativne grupe Sinj. Od 1996. do 19. listopada 1999. vršio je dužnost zapovjednika 4. gardijske brigade. Nakon toga pohađa Ratnu školu "Ban Josip Jelačić", a 2001. postaje načelnik Zbornog podrućja Dubrovnik. Od 2002. je u vojnoj mirovini.
Političko djelovanje
Godine 2001., kao alkarski vojvoda žestoko napada tadašnju vlast zbog kriminaliziranja generala i Domovinskog rata. Predsjednik Mesić ga je zbog toga umirovio, zajedno s ostalim generalima koji su politički istupali protiv tadašnje vlasti. Godine 2006. se priklanja SDP-u, te postaje njihov predsjednik Savjeta za branitelj i ratne stradalnike. Godine 2007. se i formalno učlanjuje u SDP i na parlamentarnim izborima postaje saborski zastupnik. U sabor ulazi 11. siječnja 2008. kao predstavnik Socijaldemokratske partije Hrvatske za IX. izbornu jedinicu, te postaje predsjednik Odbora za ratne veterane. Godine 2011. diplomirao je na Fakultetu političkih znanosti u Zagrebu, smjer novinarstvo, nakon čega upisuje poslijediplomski specijalistički studij Poslovno upravljanje (MBA) na zagrebačkom Ekonomskom fakultetu.
Nakon izbora 2011., kada Kukuriku koalicija osvaja vlast, te 23. prosinca 2011. postaje ministar obrane u vladi Zorana Milanovića, zbog čega napušta Sabor. Često se pojavljuje u javnosti s generalom Antom Gotovinom s kojim je blizak prijatelj. Dobitnik je niza državnih odlikovanja: Reda kneza Domagoja, Reda Nikole Šubića Zrinskog, Reda bana Jelačića, Medalje Iznimni pothvati itd.
Black Flag
Počeci
Black Flag su osnovali 1977. gitarist Greg Ginn i basist Chuck Dukowski. Uskoro su se sastavu priključili i bubnjar Brian Migdol i pjevač Keith Morris. 1978. izdali su svoj prvi demo. Uskoro Migdol i Morris napuštaju sastav a zamjenjuju ih Chavo Pederast i Robo. 1980. izdali su svoj prvijenac Jealous Again nakon kojeg su započeli s turnejom po SAD-u. Nakon turneje sastav je ponovno suočen sa odlaskom jednog od članova, ovaj put Pederasta kojeg je zamijenio Dez Cadena. Uskoro je Cadena od pjevača postao gitarist čime je Black Flag dobio mnogo više na kvaliteti zvuka. Njega je na mjestu pjevača zamijenio Henry Rollins jedan od njihovih fanova.
Sukob s Unicornom
1981. sastav je potpisao ugovor sa Unicornom koji je trebao objaviti njihov drugi album Damaged, ali je Unicorn odbio objaviti taj album jer je navodno bio previše vulgaran. Album je naposljetku ipak objavljen zahvaljujući SST Recordsu. Album je bio jako loše prihvaćen kod kritičara. Nakon što je SST Records objavio album Damaged Unicorn ih je tužio na temelju ugovora iz 1981.. Sljedeće 2 godine Black Flag je bio spriječen koristiti svoje ime ili logo na bilo kojem albumu. Unatoč svemu oni su nastavili održavati koncerte te su čak i potajno izdali svoj treći album Everything Went Black, dvostruki album na kojem nije bilo imena njihovog sastava več samo popis članova. Godine 1983. Unicorn je bankrotirao čime su sva prava na ime i logo vraćeni njima. U međuvremenu je Cadena napustio sastav da bi on mogao osnovati svoj vlastiti sastav.
Vrhunac slave
1984. godine Black Flag je izdao čak 3 albuma: My war, Family Man i Slip It In. U među vremenu su se sastavu pridružili Dale Nixon na gitari i basu i Bill Stevenson na bubnjevima. Kasnije im se je pridružila i Kira Roessler na basu. Te su godine izdali i ne-studijski album Live '84. Godine 1985. izdali su još 3 albuma: Loose Nut, The Process of Weeding Out i In My Head. Krajem te godine Stevensona je na bubnjevima zamijenio Anthony Martinez.
Popis svih članova sastava
Greg Ginn – gitara
Chuck Dukowski – basist
Brian Migdol – bubnjar – napustio je sastav 1978.
Keith Morris – vokal - napustio je sastav 1978.
Chavo Pederast – vokal – napustio je sastav 1980.
Robo – bubnjar
Dez Cadena – vokal, kasnije druga gitara – napustio je sastav 1983.
Henry Rollins – vokal
Dale Nixon – gitarist i basist
Bill Stevenson – bubnjar – napusti sastav 1985.
Kira Roessler – basistica
Угљаре (Косово Поље)
Угљаре је насеље у Општини Косово Поље на Косову и Метохији. Село је у равници на 2 км југоисточно од железничке станице "Косово Поље". Кроз село потиче река Стубалка.
Историја
Село се у српско средњовековно доба звало Угљаре, јер се тако помиње оно као село у суседству села Добрева. Мора да се раселило за време неуспелих аустријских војних похода крајем 17, и у првој половини 18. века, јер је садашње село основано у другој половини 18. века. За турске владавине обновљено село је било чифлик са више господара. Најстарији господари су били Имербегови из Приштине, а други су добијали поједине делове сеоског атара у мираз. Од сељака су само Ракићи имали мало купљене земље (од бегова).
Порекло становништва по родовима
Подаци из 1933
Blythewood, South Carolina
Blajtvud je grad u američkoj saveznoj državi Južna Karolina.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 2.034, što je 1.864 (1096,5 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Olinda, Hawaii
Olinda je naseljeno mesto za statističke potrebe u američkoj saveznoj državi Havaji. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 1.084 stanovnika.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 1.084 stanovnika.
Saint-Germain-en-Laye
Saint-Germain-en-Laye je grad i općina (commune) u francuskom departmanu Yvelines koji pripada regiji Île-de-France u sjeverno-centralnom dijelu Zemlje. Smješten je u zapadnim predgrađima Pariza oko 19,1 km od središta prijestolnice.
Za stanovnike se koristi izraz Saint-Germanois. Poznat je po živopisnim ulicama sa uređenim drvoredima, te se smatra jednim od najbogatijih naselja u Parizu, a u njemu se osim eksluzivnih hotela i mjesta razonoda nalaze i stambena naselja za pripadnike francuske elite (v. Zlatni trokut Yvelinesa).
Saint-Germain-en-Laye predstavlja potprefekturu departmana. S obzirom da u njegov sastav ulazi i Nacionalna šuma Saint-Germain-en-Laye, pokriva otprilike 48 km2, što ga čini najvećom općinom Yvelinesa. Saint-Germain-en-Laye se nalazi na krajnjoj zapadnoj stanici linije A RER (pariške gradske željeznice i metroa).
Ima izuzetno dugu i bogatu historiju. Nastao je kao ženski samostan posvećen Germainu od Pariza koga je 1020. podigao francuski kralj Robert II Pobožni. Kasnije je postao zamak (chateau) koga su koristili francuski kraljevi od vremena Louis VI u 12. vijeku. Nakon što je uništen u stogodišnjem ratu 1348. ga je obnovio Charles V, a postepenim obnovama je postao kraljevska palača Château de Saint-Germain-en-Laye u kome su u kasnijim vijekovima živjeli francuski kraljevi, izbjegli škotsko-engleski kraljevi iz dinastije Stuart, te bio smješten štab njemačkih okupacijskih snaga u drugom svjetskom ratu, odnosno potpisano nekoliko mirovnih sporazuma od kojih je najvažniji Sporazum u Saint-Germainu 1919. između Austrije i država Antante u prvom svjetskom ratu.
Gradovi-pobratimi
Saint-Germain-en-Laye je zbratimljen sa sljedećim gradovima:
Iglan
Iglan (lat. Tetrapturus belone) riba je iz porodice Istiophoridae. Ovo je jedina riba iz ove porodice koja je do sada pronađena u Jadranu iako je za još 5 vrsta vrsta poznato da žive u Mediteranu. Ima veliku, dugačku peraju, koja se proteže preko cijelih leđa; vitko, izduljeno tijelo i čeljust izduženu u kljun, odnosno iglu, koja je nešto kraća nego kod igluna (sabljarke). Smeđe-modre je boje odozgo, a s trbušne strane je bijel. Najveći ulovljeni primjerak je imao 240 cm i težio je 70 kg. Pelagijska je riba, živi bliže površini, na dubinama do 200 m, a najčešće živi u paru, progoneći jata sitnije ribe. Cijenjena je riba za sportski ribolov, a također, cijenjena je i za prehranu.
Rasprostranjenost
Ova vrsta živi isključivo u Mediteranu, odnosno, u nekim dijelovima Mediterana. Najčešće je se hvata oko obala Italije, uključujući Jadran, a nije zabilježena istočno od Jonskog mora.
Stipe Modrić
Stipe Modrić (Sinj, 8. svibnja 1979.) je slovenački košarkaš. Visine je 208 cm. Igra na mjestu krila.
Igra je od 1996. godine.
Klupska karijera
U karijeri je igrao za mnoštvo klubova. Igrajući u Sloveniji dobio je slovensko državljanstvo te je povremeno igrao za slovensku reprezentaciju od 2000. do 2005. godine.
Priznanja i uspjesi
2000. je godine bio izabran u momčad Svih zvijezda slovenske košarkaške lige. 2000./01. i 2001./02. osvojio je slovensko prvenstvo s Olimpijom, a s istim klubom 2000., 2001. i 2002. slovenski kup te Goodyear ligu 2002. godine.
1021
Godina 1021. (MXXI) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju u julijanskom kalendaru.
Izoguanin
Izoguanin je organsko jedinjenje, koje sadrži 5 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 151,126 Da.
Clais (Primorska Sena)
Kle je naselje i opština u severnoj Francuskoj u regionu Gornja Normandija, u departmanu Primorska Sena koja pripada prefekturi Djep.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 202 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 16 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 12,45 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 98 metara (maksimalnoj 224 m, a minimalnoj 86 m).
Orkneyski otoci
Orkney (škotsko-gelski: Arcaibh) ili  Orkneyski otoci je ime za arhipelag ali i jedno od 32 područnih vijeća (council area) i namjesništva (lieutenancy area) na sjeveru Škotske.
Teritorij te nove administrativne jedinice nastale 1996. bio je tokom historije grofovija poznata kao County of Orkney.
Geografske karakteristike
Arhipelag Orkney, se sastoji od preko 70 otoka i otočića, od kojih je samo njih 20 stalno naseljeno, on leži oko 32 km sjeverno od škotskoga kopna, preko tjesnaca Pentland Firth.
Arhipelag Orkney ima površinu od 989.9 km², na kojoj živi 21,570 stanovnika,
U čitavom arhipelagu postoje samo dva grada, i oba se nalaze na najvećem otoku Mainlandu, to su Kirkwall i Stromness. Kirkwall sa svojih 7,045 stanovnika je najveći, on je administrativni i ekonomski centar arhipelaga. Oba grada su pitoreskni, sa svojim uskim uličicama. Kirkwall ima katedralu sv. Magnusa, nekoliko starih dobro očuvanih građevina i ruševine biskupske i grofovske palače. Treće najveće naselje od oko 550 stanovnika je St Margaret's Hope na otoku Južni Ronaldsay.
Trucco, Torino
Trucco je naselje u Italiji u provinciji Torino, u regiji Piemonte.
Orkneyski otoci
Geografske karakteristike
Otoci arhipelaga Orkney formirani su glacijalnom erozijom, koja je ostavila tragove na kamenoj podlozi tih otoka, sastavljenoj od pješčenjaka, vapnenca, i magmatskih stijena, pretvorivši ih u niske, valovite brežuljke, prekrivene debelim slojem glacijalnog materijala. Snažni zapadni vjetrovi i oluje, obrijali su svo drveće, ne dozvolivši mu rast.
Su Song
thumb|right|200px|Originalni dijagrama Suove knjige koja pokazuje unutrašnji mehanizam njegovog tornja sa satom. Su Song (stilso ime: Zirong 子容) (1020–1101 AD) bio je kineski polimat i državni službenik, poznat po radovima na polju astronomije, kartografije, horologije, farmakologije, mineralogije, zoologije, botanike, mehenike, građevinarstva, poezije, starinar te kao ambasador dinastije Song.
Trucco, Torino
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 40 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 172 m.
Su Song
Su Song je bio inženjer zadužen za vodom pokretani astronomski toranj sa satom smješten u carskoj prijestolnici Kaifeng, u kome se koristio rani mehanizam zapinjače. Mehanizam zapinjače Suovog tornja su ranije bili izumili budistički monah Yi Xing i državni službenik Liang Lingzan 725. kako bi pokretali obručastu sferu, iako je Suova obručasta sfera bila prva koja je koristila pogon mehaničkih satova. Suov toranj sa sastom je također sadržavao najraniji poznati primjer lančanog prijenosa, koga je u svom kronološkom traktatu opisao kao tian ti (天梯) ili "nebeske ljestve". Toranj sa satom je sadržavao 133 satne dizalice pomoću kojih se zvukom označavao protok vremena. Su Songov traktat o satu Xinyi Xiangfayao (新 儀 . 象 法 要), je napisan 1092. i službeno izdan 1094. Iako je mehanizam detaljno opisan od mnogih historičara, kao što je Joseph Needham, sam sat je uništila džurčenska (džurdžijska) vojska prilikom osvajanja Kaifenga 1127. godine, a pokušaji da ga se obnovi nisu uspjeli. Osim djela Xinyi Xiangfayao, Su Song je poznat i po velikom nebeskom atlasu, nekoliko geografskih karata, kao i traktat o farmakologiji.
Orkneyski otoci
Geografske karakteristike
Najveći otok arhipelaga je Mainland, zvan i Pomona. On je uskom prevlakom širokom oko 3 km, između Kirkwalla i zaljeva - Scapa Flow, podijeljen na istočni i zapadni dio otoka (West Mainland i East Mainland).
Otočni vodotoci su kratki, ali neobično bogati pastrvama, pa su omiljeni kod ribiča. Otočići Burray i Južni Ronaldsay, koji leže nešto južnije od Mainlanda nasipima su povezani sa njim, i to za vrijeme Drugog svjetskog rata da se spriječi ulazak neprijateljskih podmornica u pomorsku bazu - Scapa Flow.
Drugi po veličini otok arhipelaga je Hoy, smješten južno od Mainlanda, uz njega leže manji otoci; Graemsay, Flotta, i Južni Walls. Sjevernije od Mainlanda preko kanala Wide Firth i Shapinsay Sound, leže otoci Shapinsay, Rousay, Egilsay, Stronsay, Eday, Westray, Papa Westray, Sanday, Sjeverni Ronaldsay uz nekoliko manjih otoka. thumb|left|260px| Karta [[arhipelaga Orkney]]
Historija
O arhipelagu Orkney pisali su još pisci Starog vijeka koji su ga zvali - Orcades. Brojni arheološki nalazi dokazuju da su otoci Orkneya bili naseljeni još od prahistorije, to su; sojenice, krugovi, megaliti i zemljane građevine. Skara Brae, neolitsko naselje sojenica na zapadnoj obali otoka Mainland, jedna je od najpotpunijih evropskih relikvija kasnog neolita. Taj lokalitet uz još nekoliko drugih po otoku, zajednički su 1999. uvršteni na UNESCO-vu Listu svjetske baštine pod imenom - Neolitski Orkney. Norveški Vikinzi stigli su krajem 8. vijeka i kolonizirali otoke u 9. vijeku, nakon tog su arhipelagom vladali Norvežani i Danci. Keltski misionari stigli u 7. vijeku, ali su Vikinzi pokršteni tek znatno kasnije. Oni su tokom 12. vijeka podigli katedralu u Kirkwallu, posvećenu sv. Magnusu. Arhipelazi Orkney i Shetland postali su posjed Kraljevine Škotske - 1472. kao naknada zbog neisplaćenog miraza za ženu kralja Jamesa III. - Margaretu od Danske
Privreda i transport
Za razliku od Shetlanda na Orkneyu nije baš osobito razvijeno ribarstvo.
Nakon otkrića i eksploatacije nafte u Sjevernom moru, izgrađen je veliki terminal Flotta u zaljevu Scapa Flow, u koji se doprema nafta sa polja u moru Piper i Claymore. On je dao priliku za zaposlenje preostalim stanovnicima tog dijela otoka, koji je poprilično opustio. Pored tog otočani se bave i snabdjevanjem naftnih platformi, a u Kirkwallu postoji i helikopterski servis iste namjene.
Povezanost arhipelaga sa škotskim kopnom je dobra jer postoje dnevni avionski letovi iz Kirkwalla za Glasgow, Edinburgh, Aberdeen i Inverness, a i dvije dnevne trajektne linije Stromness - Scrabster (preko kanala Pentland) i Aberdeen - Shetlandi koji pristaje u Kirkwallu.
29. 6.
prethodni dan - sledeći dan
29. lipanj/jun (29. 6.) je 180. dan godine po gregorijanskom kalendaru (181. u prijestupnoj godini). Do kraja godine ima još 185 dana.
Događaji
.
Smrti
.
Blagdani/Praznici
.
Vidi takođe: Godišnji kalendar - Dnevni kalendar
Iglica (riba)
Iglica (lat. Belone belone) riba je iz porodice Belonidae. Izged ove ribe je poseban, tijelo joj je dugo, usko, oblika igle, a obje čeljusti su jako izdužene i tvore igličast kljun, prepun sitnih zubiju. Leđna i trbušna peraja su smještene daleko prema repu, iza trbuha. Iglica je kada se gleda odozgo plave ili plavkasto zelene boje, a trbuh joj je srebrenkast. Naraste do 93 cm duljine i do 1,3 kg težine. Živi pelagično, na otvorenom moru, na manjim dubinama, najčešće do 20 m, iako zna biti i znatno dublje. Vrstan je predator i hrani se svime što može uhvatiti, najčešće manjom ribom. Mrijesti se u proljeće, kada se okuplja u velika jata. Jajašca ostavljaju na plivajućim objektima, s kojih ona vise u nitima. Pored toga što je vrstan predator, iglica je i plijen svim većim predatorima, te je stoga iglica jedna od najboljih mamaca pri ribolovu udicom na velike predatore. Meso iglice ima poseban ukus, sličan ukusu plave ribe. Kosti kralježnice su joj zelenkaste boje.
Postoji više podvrsta ove ribe, po nekim izvorima tri, a po nekim izvorima četiri. Podvrste su:
Posljednja vrsta se tek odnedavno spominje kao zasebna podvrsta. To je
Zanimljivost
Zbog karakteristične boje kosti, postoji vrlo rašireno vjerovanje u narodu da je iglica otrovna. Istina je da je iglica jestiva, dapače, vrlo je ukusna tiba, a u pojedinim područjima se smatra poslasticom.
Rasprostranjenost
Razne podvrste iglice se mogu naći naći po cijelom Mediteranu, uključujući i Crno more, a također i na istočnom dijelu Atlantika.
Franklin Grove, Illinois
Franklin Grouv je grad u američkoj saveznoj državi Ilinois.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 1.021, što je 31 (-2,9 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Ante Jonić
Ante Jonić (8. ožujka 1918. - 5. kolovoza 1942. godine), zapovjednik Prvog udarnog bataljona srednje Dalmacije i narodni heroj Jugoslavije.
Biografija
Ante Jonić je rođen 8. ožujka 1918. godine u selu Bisko kod Trilja. Živio je i odrastao u Splitu. Poslije završetka Niže trgovačke škole 1935. godine, zaposlio se kao trgovački pomoćnik i uključio se u rad sindikata. 1936. godine primljen je u članstvo SKOJ-a. 1937. godine zajedno s grupom prijatelja sa zastave Okružnog suda u Splitu skinuo je bijelu i plavu boju i ostavio samo crvenu. Na pogrebu radnika Buljanovića, koji je ubijen 1939. godine Ante Jonić je nosio crveni transparent. Policija je zapazila njegovu aktivnost pa je više puta bio uhićen i kažnjavan. 1939. godine primljen je u članstvo Komunističke partije Jugoslavije a u ožujku 1941. izabran je za člana Pokrajinskog komiteta SKOJ-a za Dalmaciju.
Poslije okupacije Kraljevine Jugoslavije Ante je radio na prikupljanju oružja. S grupom prijatelja upao je kroz prozor u vojarnu na Gripama iz koje je ukraoo tri puškomitraljeza, 15 pušaka i 4 sanduka streljiva. Vraćajući se naišao je u gradu na „Mačekovu zaštitu“ koja je zahtijevala da joj preda oružje ali mu je njih pošlo za rukom da ih razoruža. Ubrzo poslije toga postao je vođa jedne udarne grupe s kojom je izveo niz uspijelih akcija i sabotaža do kraja godine u Splitu. Krajem listopada izabran je za sekretara Pokrajinskog komiteta SKOJ-a za Dalmaciju. Polovinom prosinca po odluci Pokrajinskog komiteta otišao je u Knin zbog pomoći tamošnjoj partijskoj organizaciji u širenju ustanka i stvaranju partizanskih jedinica.
Na Dinari je 14. siječnja 1942. godine u selu Korita formiran Kninski partizanski odred a Ante je postavljen za njegovog zapovjednika. Sa svojim odredom izveo je veliki broj uspijelih akcija. Njegova hrabrost posebno je došla do izražaja 15. ožujka kada je kod sela Krčić kod Knina  napao autobus i zarobio sedam neprijateljskih vojnika. Odmah zatim na  pruzi Drniš - Knin ubio je 50 talijanskih vojnika i zaplijenio veliku količinu oružja i streljiva. Ante je 17. lipnja 1942. godine postavljen za zapovjednika novoformiranog Prvog udarnog bataljona srednje Dalmacije. Drugog dana poslije formiranja pod njegovim rukovodstvom bataljon je zauzeo Biskupiju kod Knina, ubio zapovjednika četničkog puka Paju Popovića, i zarobio članove njegovog štaba. Posebnu hrabrost iskazao je u borbi protiv četnika i talijana na Kozjaku kod Vrlike kada je u žestokoj borbi nanijeo neprijatelju velike gubitke.
Početkom srpnja Ante je upućen u Oficirsku školu pri Glavnom štabu NOV i PO Hrvatske. Poslije završetka škole predviđen je za zamjenika zapovjednika Četvrte operativne zone. Kada je Vrhovni štab NOVJ krajem lipnja 1942. godine odlučio da s proleterskim brigadama zauzme Livno Srednjodalmatinski odred je dobio zadatak da spriječi prodor neprijatelja iz Splita i Sinja prema Livnu. Taj zadatak je povjeren Antinom bataljonu. Neprijatelj je 29. lipnja krenuo iz Sinja prema Vagnju s 23 kamiona punih vojnika. Počela je ogorčena borba u kojoj je Ante sa svojim borcima uništio 16 kamiona sa 150 vojnika dok je 7 kamiona oštetio. Neprijatelj je uputio pojačanje od 6 tenkova i više blindiranih kola u namjeri da se probije u Livno i da pruži pomoć opkoljenom garnizonu. U šestodnevnim teškim borbama Prvi dalmatinski udarni bataljon na čelu sa svojim zapovjednikom vodio je borbe prsa u prsa  ali nije dozvolio neprijatelju da se probije do Livna. U jednom od juriša 5. kolovoza 1942. godine poginuo je od minobacačke granate Ante Jonić. Njegov bataljon je uspio izvršiti naređenje Vrhovnog štaba i spriječio je neprijatelja da se probije do Livna kojeg su istog dana zauzele jedinice NOVJ.
Nekoliko dana poslije Antine smrti 7. kolovoza 1942. godine Vrhovni štab je u svom Biltenu opisao njegovu smrt i proglasio ga prvim narodnim herojem iz Dalmacije.