cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moskva
Historija
Grad je nazvan prema rijeci (staroruski гра́д Моско́в, doslovno "grad na rijeci Moskvi"). Prvo rusko spominjanje grada datira u 1147. kada je Jurij Dolgoruki pozvao kneza Novgoroda-Severskog "dođi k meni, brate, u Moskvu."
Devet godina kasnije, 1156., knez Jurij Dolgoruki od Rostova naredio je izgradnju drvenog zida, kremlja, obnavljanog više puta, da okružuje rastući grad. Nakon pljačke 1237.-1238., kada su Mongoli pobili stanovnike i spalili grad do temelja, Moskva se oporavila i 1327. postala glavni grad nezavisne kneževine Vladimir-Suzdalj. Povoljan položaj grada na gornjem toku rijeke Volge doprinjeo je stalnom rastu. Moskva se razvila u dugogodišnju stabilnu i naprednu kneževinu, poznatu kao Velika kneževina Moskva, koja je privukla veliki broj izbjeglica iz cijele Rusije.
Pod Ivanom I., grad je zamijenio Tver kao političko središte Vladimir-Suzdalja i postao jedini sakupljač poreza za mongolsko-tatarske vladare. Plaćajući visoki danak, Ivan je osvojio važnu povlasticu od Kana. Za razliku od drugih kneževina, Moskva nije bila podijeljena među njegovim sinovima, već ju je najstariji nasljedio jedinstvenu. Međutim, moskovski je otpor stranoj dominaciji rastao. Godine 1380., knez Dimitrije I., vodio je ujedinjenu rusku vojsku do značajne, ali ne i presudne, pobjede nad Tatarima u bitci na Kulikovom polju. Samo dvije godine kasnije Moskvu je opljačkao kan Tohtamiš. Godine 1480., Ivan III. konačno je Ruse oslobodio tatarske kontrole, te Moskva postaje središtem vlasti u Rusiji. Pod Ivanom III. grad je postao prijestolnicom carstva koje će s vremenom obuhvatiti sve teritorije današnje Rusije i drugih zemalja. Godine 1571., krimski Tatari napali su i opljačkali Moskvu, spalivši sve osim Kremlja. thumb|lijevo|180px|Moskva 1556. Godine 1609., švedska vojska pod vodstvom grofa Jacoba De la Gardie i Everta Horna započela je svoj marš od Velikog Novgoroda prema Moskvi kako bi potisnula pobunu protiv cara Vasilija Šujskog, ali povukla se početkom 1611., te je potom upala poljsko-litvanska vojska. Tokom poljsko-moskovskog rata 1605.-1618., hetman Stanislav Zolkievski ušao je u Moskvu nakon pobjede nad Rusima u bitci kod Klušina. 17. vijek je bio ispunjen narodnim ustancima, kao oslobođenje Moskve od poljsko-litavskih osvajača 1612., pobuna soli 1648., pobuna bakra 1662. i moskovski ustanak 1682. Epidemije kuge pustošile su Moskvu 1570.-1571,, 1592. i 1654.-1656. Od 1712., grad više nije bio prijestolnica Rusije, nakon što je Petar Veliki 1703. kraj obale Baltičkog mora osnovao novi grad Sankt Peterburg. Kuga 1771., bila je posljednja velika epidemija u središnjoj Rusiji, odnijevši 100 000 života u samoj Moskvi. Tokom francuske invazija Rusije 1812., dok su se Napoleonove snage približavale i 14. 9. ušle u Moskvu, Moskovljani su spalili i napustili grad. Napoleonovu je Grande Armée mučila glad, hladnoća i loše snabdijevanje, te je bila prisiljena povući se i kasnije gotovo uništena zimom i sporadičnim napadima ruskih vojnih snaga. Do 400 000 francuskih vojnika je poginulo, dok se potpuno izvan stroja, vratilo samo nekoliko desetaka hiljada trupa. thumb|desno|180px|[[Napoleonova invazija na Rusiju|Francuska invazija Rusije 1812., Moskovski požar, slika A. F. Smirnova (1813.)]]
Januara 1905., službeno je uvedena institucija gradskog guvernera, tj. gradonačelnika, te je Aleksandar Adrijanov postao prvi službeni gradonačelnik Moskve. Nakon ruske revolucije 1917., 12. 3. 1918. Moskva je postala glavni grad Ruske Sovjetske Federativne Socijalističke Republike i manje od pet godina kasnije Sovjetskog Saveza. Tokom drugog svjetskog rata (period od 22. 6. 1941., do 9. 5. 1945. u Rusiji je poznat kao veliki domovinski rat), nakon njemačkog napada na SSSR, sovjetski Državni obrambeni komitet i glavni štab Crvene armije bili su smješteni u Moskvi.
Točan broj i njemačkih i sovjetskih gubitaka tokom bitke za Moskvu predmet je rasprava, jer razni izvori pružaju ponešto različite procjene. Procjena ukupnih gubitaka od 30. 9. 1941., do 7. 1. 1942., između je 248 000 i 400 000 za wehrmacht, i između 650 000 i 1,28 milijuna za crvenu armiju.
Dana 1. 5. 1944., ustanovljena je medalja Za obranu Moskve i 1947. medalja ''U spomen 800. godišnjice Moskve''. U povodu 20. objetnice pobjede nad nacističkom Njemačkom, 8. 5. 1965. Moskva je postala jedan od dvanaest sovjetskih gradova heroja.
Godine 1980., Moskva je bila domaćin ljetnih olimpijskih igara, koje su radi sovjetske invazije Afganistana krajem 1979., bojkotirale Sjedinjene Države i nekoliko drugih zapadnih zemalja. 1991., Moskva je bila poprište neuspjelog pokušaja državnog udara nekih članova sovjetske vlasti protiv Mihaila Gorbačova. Nakon što se krajem iste godine SSSR raspao, Moskva je ostala glavni grad Rusije. Također, 1993. u Moskvi se odigrao žestoki oružani sukob između tadašnjeg predsjednika Rusije Borisa Jeljcina, kojeg je podržala ruska vojska, i ruskog parlamenta.
Od tada, pojava tržišnog gospodarstva prouzročila je bujanje maloprodaje, usluga, moderne arhitekture i ekonomije. Godine 1998. grad je bio domaćin prvih Svjetskih igara mladih.
Lokacija
thumb|desno|Satelitska slika Moskve i okolice Moskva je smještena u blago brežuljkastom području na obalama Moskve, rijeke dugačke oko 500 km koja teče Istočnoevropskom nizinom u središnjoj Rusiji. Nadmorska visina grada u Sveruskom izložbenom centru, gdje se nalazi glavna meteorološka stanica, je 156 m. Najviša točka je Teplostanskaja visoravan s 255 m. Širina grada (ne računajući MKAD kao granice), od zapada prema istoku je 39,7 km, a od sjevera do juga je 51,7 km.
Vrijeme
Moskva je odredišna točka vremenske zone koja obuhvaća većinu središnje Rusije, uključujući i Sankt Peterburg. Po zimi, područje je u sklopu "Moskovskog standardnog vremena" (MSK, МСК), 3 sata ispred koordiniranog svjetskog vremena, tj. UTC+3. Ljeti, Moskovsko vrijeme pomiče se sat vremena unaprijed i postatje "Moskovsko ljetnje vrijeme (MSD)" - UTC+4. Ipak, početkom 2011., ruski predsjednik Dmitrij Medvedev najavio je ukidanje zimskog računanja vremena.
Klima
Moskva je u području umjerene kontinentalne klime (Köppenova klasifikacija klime Dfb) s toplim, donekle vlažnim ljetima i dugim, hladnim zimama. Uobičajene visoke temperature u toplim mjesecima junu, julu i augustu su oko 23 °C, ali tokom valova vrućine koji mogu trajati tjedan ili dva (između maja i septembra), dnevne visoke temperature često dostižu 30 °C. Zimi, temperatura obično pada na oko −10 °C, iako može biti i toplijih razdoblja s temperaturama iznad 0 °C. Najviša temperatura ikad zabilježena iznosila je 38,2 °C na meteorološkoj stanici VVC i 39,0 °C u središtu Moskve 29. 7. 2010., tokom neuobičajenog vala vrućine na sjevernoj polutci. Prema novom prosjeku iz perioda 1981.-2010., srednja temperatura u julu je 19,2 °C. Najniža ikada zabilježena temperatura bila je −42,2 °C u januaru 1940. Prosječna godišnja temperatura (1981.-2010.) je 5,8 °C, ali godina 2007.-2008., godišnja temperatura bila je viša od 7 °C. Nasuprot tome, u prvoj polovici 20. vijeka, u Moskvi je tokom kasnih ljetnih mjeseci bilo laganog mraza. Snježni pokrivač (3-5 mjeseci godišnje) najčešće je prisutan od kraja novembra do sredine marta.
Mjesečna količina oborina kreće se između 35 mm i 85 mm, s nešto većom količinom ljetnih mjeseci. Radi značajne razlike u temperaturi između zimskih i ljetnih mjeseci, kao i ograničene fluktuacije u razini oborina tokom ljeta, smatra se da je Moskva u zoni kontinentalne klime.
Moskva raspolaže s prosječno 1731 sunčanim satom godišnje, s varijacijama između 8% u decembru i 52% od maja do augusta. Od 2004. do 2008., prosjek je bio između 1800 i 2000 sati.
Stanovništvo
Demonim za stanovnika Moskve je Moskvić. Prema popisu iz 2002., grad naseljava 10 382 754 ljudi, međutim, taj podatak uzima u obzir samo prijavljene stanovnike. Najnovija procjena 1. 1. 2010., je 10 562 098 stanovnika. Istog datuma, stanovništvo Moskovske regije bilo je 17 314 776 stanovnika.
U vrijeme službenog popisa iz 2002., etnički sastav grada bio je: istočnoslavenski 9 121 573, 87,853% (ruski 8 808 009 [84.833%], ukrajinski 253 644 [2,401%], bjeloruski 59 353 [0,572%]), kavkaski - ovisno o definiciji kavkaskih nacionalnih grupa - 326 385, [3,144%] (armenski 124 425 [1,198%], azerski 95 563 [0,920%], gruzijski 54 551 [0,525%], čečenski 14 481 [0,139%], osetski 10 581 [0,102%], povolški i permski narodi 217 467, [2,095%] (tatarski 166 177 [1,600%], mordvinski 23 970 [0,231%], čuvaški 16 011 [0,154%]), srednjeazijski 87 656, [0,844%] (tadžički 35 385 [0,381%], uzbečki 24 321 [0,234%]), židovski (Aškenazi) 79 359, [0,764%], azijski 0,84%, neizjašnjeni 417 126, 4,018%.
U službeni broj stanovništva Moskve ubrojeni su stanovnici sa stalnim boravkom. Prema ruskoj saveznoj službi za migracije, u Moskvi službeno živi i 1 800 000 povremenih stanovnika, s privremenim prebivalištem na temelju vize ili druge dokumentacije. Broj neslužbenih povremenih stanovnika, bez odgovarajuće dokumentacije, procjenjuje se na dodatnih milijun ljudi.
Radi niskog nataliteta i visoke stope mortaliteta, od pada Sovjetskog Saveza broj stanovnika Rusije smanjio se za oko 700 000 ljudi godišnje 2003., broj umrlih bio veći od broja rođenih za oko 49 400.
thumb|Rast stanovništva Moskve 1350.–2009.
Religija
thumb|desno|180px|[[Katedrala Krista Spasitelja u Moskvi|Katedrala Krista Spasitelja]] Kršćanstvo je predominantna religija u gradu. Moskva je sjedište Ruske pravoslavne crkve, Pravoslavlje je tradicionalna religija Rusije i prema zakonu donesenom 1997. smatra se dijelom ruske "historijske baštine". Ostale religije zastupljene u Moskvi uključuju islam, Protestantizam, starovjernike i judaizam.
Moskovski patrijarh, poglavar ruske Pravoslavne crkve, živi u Samostanu Danilov. Moskva je do 1917. nazivana "gradom 1600 crkava " ("город сорока сороков церквей"). Godine 1918. Rusija je postala sekularna država i vjera gubi svoju poziciju u društvu. Od raspada SSSR-a 1991. mnoge od uništenih crkava obnovljene su, te se mnogi ljudi vraćaju tradicionalnim religijama. Tako su komunističke vlasti 1931. godine srušile i zapalile katedralu Krista Spasitelja i na njenom mjestu izgradile bazene. Katedrala je ponovno sagrađena i završena 2000. godine.
Dok se muslimansko stanovništvo procjenjuje na 1,2 do 1,5 milijuna, u gradu su samo četiri džamije. Iako je izgradnja još jedne džamije odobrena na jugoistoku grada, aktivisti su blokirali gradnju. Neki nacionalisti pozivali su na "čistu Moskvu", bez Muslimana i stranaca.
Obilježja grada
thumb|center|590px|Panoramski pogled na Moskvu s Vrapčevih brda. Slijeva na desno: [[Moskva-City, rijeka Moskva, Stadion Lužniki, Lužnjecki metromost, Ruska akademija znanosti.]]
Urbanizam
Specifični urbanistički razvoj ruskog glavnog grada počeo se nazirati još pri osnivanju grada u 12. vijeku. Središnji dio Moskve rastao je povezivanjem s predgrađima u skladu sa srednjevjekovnim principima urbanog razvoja, te su jaki bedemi postupno gradeni duž kružnih ulica i novih susjednih naselja. Prve kružne obrambene zidine postavile su putanju današnjih prstenova, postavivši temelj za budući urbanistički razvoj grada. Kremlj, Zemljanoj gorod (Земляной город), bedemi Kamer-Koležskij, Vrtni prsten i mali željeznički prsten, svi su u određenim trenucima historije služili su za obranu grada. Od 1960-ih, kružna autocesta MKAD označava granice grada. Također, u obliku kruga izgrađena je i glavna moskovska metro linija, Prstenasta linija (Кольцевая линия), i tzv. treći automobilski prsten (Третье транспортное кольцо, ТТК), dovršen 2005. Stoga, karakteristično radijalno-kružno planiranje nastavlja definirati daljnji razvoj Moskve. Ipak, urbanizirano područje grada, zahvatilo je niz područja i izvan MKAD-a, kao Solncevo, Butovo i Zelenograd.
Arhitektura
thumb|lijevo|180px|Tradicionalna moskovska arhitektura. Zvonik Ivana Velikog u Kremlju, okružen s nekoliko crkava
Arhitektura Moskve poznata je u cijelom svijetu. Najpoznatije su građevine crkva Vasilija Blaženog sa svojim čuvenim raznobojnim kupolama, katedrala Krista Spasitelja, niz nebodera poznatih kao Staljinovi neboderi i Moskovski Kremlj.
Dugo vremena, gradskim pejzažem dominirale su brojne pravoslavne crkve. Izgled grada značajno se promijenio u sovjetsko doba, uglavnom radi nastojanja Josifa Staljina da modernizira grad. Na njegov nalog izgrađene su široke avenije i prometnice, neke s više od deset traka, ali također je uništen i veliki broj historijsko značajnih arhitektonskih djela. Suharev toranj, kao i brojne palače i trgovine duž glavnih ulica, te razna djela sakralne arhitekture, kao što su Kazanjska Katedrala i katedrala Krista Spasitelja, sva su bila uništena tokom Staljinove vladavine. Međutim, tokom 1990-ih potonje dvije obnovljene su unatoč kritikama radi visokih troškova i upitne vjernosti prema originalnim predlošcima.
Arhitekt Vladimir Šuhov, u ranim fazama sovjetske Rusije projektirao je nekoliko moskovskih znamenitosti. Šuhovljev toranj, samo jedna od mnogih Šuhovljevih hiperboloidnih struktura, izgrađen je kao radio odašiljač između 1919. i 1922. Trenutno pod prijetnjom rušenja, toranj je na vrhu UNESCO-vog popisa ugroženih zgrada, te međunarodna kampanja nastoji spasiti građevinu. Projektirao je i prostrane duguljaste trgovačke galerije, od kojih je najpoznatija robna kuća GUM na Crvenom trgu, pokrivena inovativnim metalno-staklenim svodovima. Šuhov je ostavio dubok trag na konstruktivističkoj arhitekturi rane sovjetske Rusije.
Staljinu se također pripisuje i izgradnja niza nebodera prema istom predlošku. Kao istaknuta karakteristika moskovskog gradskog krajolika, njihov impozantan oblik navodno je nadahnut općinskom zgradom na Manhattanu u New Yorku, te je takav stil, s razrađenim eksterijerima i velikim središnjim tornjem, opisan kao staljinistička gotička arhitektura. Svih sedam nebodera može se vidjeti s većine uzvisina u gradu. Među najvišim su građevinama u središnjoj Moskvi, osim tornja Ostankino, koji je 1967. kada je dovršen, bio najviša građevina u svijetu, dok je danas četvrta najviša nakon nebodera Burj Khalifa u Dubaju, tornja Kanton u Guangzhou i tornja CN u Torontu.
Sovjetska politika osiguravanja obaveznih stanova za svakog građanina, i brzi rast stanovništva Moskve, dovela je do izgradnje velikih, jednoličnih stambenih blokova, koji se često mogu razlikovati po godini, tehnici, i stilu izgradnje. Većina ih datira iz post-staljinskog doba, stilovi su često nazvani po tadašnjim vođama (Hruščov, Brežnjev, itd.) i uglavnom su loše održavani. thumb|lijevo|180px|Palača Ostankino Izgradnja Staljinovog doba, najčešće u centru grada, masivna je i obično ukrašena socrealističkim motivima koji imitiraju klasične teme. Međutim, manje crkve, gotovo uvijek pravoslavne, razmještene diljem grada, pružaju uvid u stil izgradnje iz prošlosti. U Starom Arbatu, popularnoj turističkoj ulici, nekadašnjem srcu boemskog kraja, sačuvana je većina zgrada s početka 20. vijeka. Mnoge zgrade izvan glavnih ulica unutrašnjeg grada (iza fasada Tverske ulice, na primjer) primjeri su buržoaske arhitekture karakteristične za doba carske Rusije. Palača Ostankino, Kuskovo, Uzkoje, i drugi veliki posjedi izvan Moskve izvorno su pripadali velikašima iz carskog doba, dok su neki samostani i manastiri u gradu i izvan njega, otvoreni za posjetitelje i turiste.
Nastoji se obnoviti mnoge od najbolje očuvanih primjera pred-sovjetske arhitekture, te se takve obnovljene građevine lako primjećuju radi novih blještavih boja i besprijekoranih fasada. Postoji također nekoliko istaknutih primjera rane sovjetske avagarde, kao što su kuća arhitekta Konstantina Meljnikova u rajonu Arbat. Mnoge od tih obnova našle su se na udaru kritika radi nepoštovanja historijske autentičnosti. Fasadizam se također obilno primjenjuje. Kasnije zanimljivi primjeri sovjetske arhitekture obično su obilježeni svojim impresivnim dimenzijama i polumodernizmom, kao projekt Novi Arbat, poznat po većem rušenju historijske četvrti na lokaciji projekta.
Gradski pejzaž ubrzano se modernizira izgradnjom nekoliko novih nebodera. U posljednjih nekoliko godina, gradska uprava bila je kritizirana radi većih rušenja u mnogim historijskim četvrtima, provedenih radi ubrzane izgradnje novih objekata. Druge historijske građevine, uključujući znamenitosti kao hotel Moskva iz 1930. i robna kuća Vojentorg iz 1913., srušene su i ponovno rekonstruirane, s neizbježnim gubitkom historijske vrijednosti. Kritičari također krive vladu radi neprimjenjivanja zakona o zaštiti kulturnih dobara: u posljednjih 12 godina više od 50 objekata sa statusom spomenika porušeni su, od kojih neki datiraju iz 17. vijeka. Neki se kritičari također pitaju nije li se novac za rekonstrukciju srušenih zgrada mogao iskoristiti za renoviranje propadajućih objekata, uključujući brojna djela arhitekta Konstantina Meljnikova i metro stanicu Majakovskaju. Neke organizacije, kao Moskovsko društvo očuvanja arhitekture i Save Britain's Heritage. nastoje privući međunarodnu pozornost na ove probleme.
Parkovi
U gradu ima 96 parkova i 18 vrtova, uključujući 4 botanička vrta, 450 km² zelenih površina i 100 km² šuma. U usporedbi s drugim gradovima podjednake veličine u zapadnoj Evropi i Americi, Moskva je vrlo zelen grad, s prosječno 27 m² zelenila po glavi stanovnika, dok je u Parizu, 6 m², u Londonu 7,5 m² i New Yorku 8,6 m² zelenila po glavi stanovnika.
Centralni park kulture i odmora, nazvan po Maksimu Gorkom, otvoren je 1928. Glavni dio (689 000 m²) uz rijeku Moskvu sadrži dječje atrakcije (uključujući panoramski kotač, jezerce s čamcima i vodenim biciklima), plesove, teniske terene i druge sportske sadržaje. Graniči s parkom Neskučni (408 000 m²), najstarijim parkom u Moskvi i bivšom carskom rezidencijom, nastalim spajanjem tri imanja u 18. vijeku. Park uključuje zeleni teatar, jedan od najvećih otvorenih amfiteatara u Evropi kapaciteta do 15&nbsp000 ljudi. thumb|lijevo|180px|Izmajlovski park Izmajlovski Park, kreiran 1931., zajedno sa Richmond Parkom u Londonu jedan od najvećih urbanih parkova u svijetu. Površine 15,34 km² šest je puta veći od Central Parka u New Yorku.
Park Sokolniki, nazvan po lovu sa sokolima koji se tamo održavao u prošlosti, jedan je od najstarijih parkova u Moskvi, površine 6 km². Od središnjeg kruga s velikom fontanom šire se puteljci s redovima breze, javora i brijesta. Labirint sastavljen od zelenih staza, nalazi se iza jelenovih jezeraca. Nacionalni park Losinij ostrov (otok losova), ukupne površine više od 116 km², graniči s parkom Sokolniki i prvi ruski nacionalni park. Također je poznat i kao "gradska tajga".
Sveruski izložbeni centar (Всероссийский выставочный центр), nekad poznat kao Svesavezna poljoprivredna izložba (VSKhV), i kasnije kao Izložba dostignuća nacionalne ekonomije (VDNKh), jedan je od najistaknutijih primjera monumentalne arhitekture sovjetskog doba. U velikim prostorima rekreacijskog parka nizovi su elaboriranih paviljona, od kojih svaki predstavlja ili granu sovjetske industrije i znanosti, ili jednu od sovjetskih republika. Iako je tokom 1990-ih bio, donekle još uvijek jest, zloupotrebljen kao divovski trgovački centar (većina se paviljona iznajmljuje malim trgovcima), još uvijek zadržava većinu svojih arhitektonskih znamenitosti, uključujući i dvije monumentalne fontane ("kameni cvijet" i "prijateljstvo naroda") i panoramsko kino.
Park jorgovana, osnovan 1958., poznat je po permanentnoj izložbi skulptura i velikom rozariju.
Добродо
Добродо је насеље у Србији у општини Ужице у Златиборском округу. Према попису из 2002. било је 275 становника (према попису из 1991. било је 320 становника). Село је познато по томе што се у њему родио народни херој Миодраг Миловановић Луне
Moskva
Parkovi
Kraj nove Tretjakovske galerije nalazi se park sa skulpturama nazvan "groblje palih spomenika" sa zbirkom statua iz vremena Sovjetskog Saveza, uklonjenih nakon raspada države.
Добродо
Демографија
У насељу Добродо живи 240 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 47,5 година (45,4 код мушкараца и 49,5 код жена). У насељу има 87 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 3,16.
Moskva
Parkovi
Druge popularne atrakcije uključuju moskovski zoološki vrt, koji sadrži skoro 1000 vrsta životinja i više od 6500 jedinki. Svake godine, zoološki vrt privlači više od 1,2 milijuna posjetitelja. Mnogi moskovski parkovi i uređeni vrtovi zaštićena su prirodna područja.
Добродо
Демографија
Ово насеље је великим делом насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника.
Moskva
Kultura
Jedan od najznačajnijih umjetničkih muzeja u Moskvi je Galerija Tretjakov, koju je osnovao Pavel Tretjakov, bogati mecena koji je gradu donirao veliku privatnu zbirku. Tretjakovska galerija smještena je u dvije zgrade, staroj i novoj galeriji. Stara Tretjakovska galerija sadrži djela klasične ruske tradicije, kao radove čuvenog slikara Ilije Rjepina, i djela ranih ruskih slikara ikona, kao rijetke originale Andreja Rubljova s početka 15. vijeka. Nova Tretjakovska galerija, osnovana u sovjetsko doba, uglavnom sadrži djela sovjetskih i nekoliko suvremenih umjetnika, ali ima i ponešto zajedničkog sa starom galerijom u postavi umjetnosti početka 20. vijeka. Nova galerija uključuje i malu rekonstrukciju spomenika trećoj internacionali Vladimira Tatljina i izbor drugih avangardnih djela umjetnika kao što su Kazimir Maljevič i Vasilij Kandinski.
thumb|desno|180px|Državni muzej lijepih umjetnosti Aleksandra Puškina Također značajan muzej u Moskvi je i Državni muzej lijepih umjetnosti Aleksandra Puškina, kojeg je između ostalih osnovao i otac Marine Cvetajeve. Svojim konceptom, Puškinov muzej sličan je British Museumu u Londonu, zbirke su presjek svjetske civilizacije, s mnogim odlijevima antičkih skulptura. Ipak, sadrži i poznate slike iz svih većih zapadnih razdoblja umjetnosti, kao djela Claudea Moneta, Paula Cézannea i Pabla Picassa.
thumb|lijevo|180px|Državni historijski muzej Državni historijski muzej Rusije (Государственный Исторический музей) smješten je između Crvenog i Manježnog trga. Raspolaže s kolekcijama u rasponu od predmeta prahistoijskih plemena koja su nastanjivala današnju Rusiju, do umjetničkih djela neprocjenjive vrijednosti stečenih od strane pripadnika dinastije Romanov, ukupno nekoliko milijuna eksponata. Politehnički muzej (Политехнический музей), osnovan 1872., najveći je tehnički muzej u Rusiji, s velikom postavom historijskih izuma i tehnoloških dostignuća, uključujući i humanoidnog automata iz 18. vijeka i prva sovjetska računala. Zbirka sadrži više od 160 000 eksponata. Muzej-panorama Borodinske bitke na Kutuzovskoj aveniji, posjetiteljima pruža priliku iskustva na bojnom polju s dioramom od 360°. Muzej je dio velikog historijskog memorijala u spomen pobjede u ratu protiv Napoleonove vojske 1812., koji uključuje i slavoluk podignut 1827., i vojni muzej sa statuama i vojnom opremom. thumb|desno|180px|Boljšoj teatar Moskva je također jedno od središta scenske umjetnosti u Rusiji, uključujući balet i film. U gradu djeluju 93 kazališta, 132 kinematografa i 24 koncertne dvorane, među kojima se posebno ističu čuveni Boljšoj teatar, te Mali teatar, Vahtangov teatar i Moskovski umjetnički teatar. Tokom sezone repertoari su opsežni i moderne interpretacije klasičnih opera i kazališnih djela vrlo česte.
Moskovski međunarodni dom glazbe (Московский международный Дом музыки), otvoren 2003., poznat je po izvedbama klasične glazbe. U svetlanovskoj dvorani nalaze se najveće orgulje u Rusiji. U Moskvi djeluju i dva velika cirkusa, Veliki moskovski državni cirkus i Moskovski cirkus na Cvjetnom bulevaru "Jurij Nikulin". .
Sovjetski filmovi obilježili su historiju filma te je studio Mosfilm bio centar snimanja mnogih sovjetskih klasičnih filmova. Međutim, unatoč trajnoj prisutnosti i ugledu međunarodno priznatih ruskih filmaša, nekad vrlo aktivni studiji danas se znatno manje koriste. Manje poznati i historijski filmovi prikazuju se u kinu Salut, gdje se redovno prikazuju filmovi iz fonda Muzeja kinematografije.
Državni muzej arhitekture "Šusev", nazvan po arhitektu Alekseju Šusevu, nalazi se u blizini Kremlja.
Sport
thumb|lijevo|180px|Stadion Lužniki Moskva je bila domaćin Olimpijskih igara 1980. Veliki sportski objekti i glavna međunarodna zračna luka, Šeremetjevo 2, bili su izgrađeni u sklopu priprema za Olimpijske igre 1980. Moskva se također kandidirala za OI 2012., međutim, nije izabrana na završnom glasanju godine 2005.
Od niza značajnih moskovskih sportskih klubova, posebno se ističu: klubovi hokeja na ledu HK CSKA Moskva, najtrofejnija ekipa u Sovjetskom Savezu i Svijetu, HC Dinamo Moskva, drugi najtrofejniji klub u SSSR-u i HC Spartak Moskva, košarkaški klubovi PBK CSKA Moskva, najtrofejnija sovjetska, ruska i jedna od najtrofejnijih ekipa Evrolige, i MBK Dinamo Moskva, odbojkaški klub CSKA Moskva OK, najtrofejnija ekipa SSSR-a i Evrope, nogometni klubovi FK Spartak Moskva, klub s najvećim brojem naslova u Ruskoj Premijer ligi i druga najtrofejnija momčad u SSSR-u nakon Dinama iz Kijeva, PFK CSKA Moskva, prva ruska ekipa koja je osvojila Kup UEFA, FK Lokomotiv Moskva i FK Dinamo Moskva. Također, iz Moskve je i najveći broj šahovskih prvaka SSSR-a i Rusije. thumb|desno|180px|Centralni moskovski hipodrom. Moskva je dom nekoliko istaknutih klubova jednako uspješnih u nogometu, hokeju na ledu, košarci i mnogim drugim sportovima. To je uvjetovano činjenicama da su sportske organizacije u Sovjetskom Savezu bile su vrlo centralizirane, i da su dva najbolja kluba predstavljala oružane snage (CSKA) i ministarstvo unutarnjih poslova (Dinamo). Zahvaljujući selekciji igrača kroz cijeli SSSR (u većini su gradova djelovale momčadi vojske i policije) i moskovskom sjedištu vojske, policije i njihovih sportskih klubova, CSKA i Dinamo bili su najprestižniji i najuspješniji klubovi u zemlji.
U Moskvi se održava godišnji, prestižni teniski turnir Kup Kremlja (Кубок Кремля, Kremlin Cup), za tenisače i tenisačice. Jedan od deset Tier-I događaja tokom WTA sezone. Radi hladne lokalne klime, zimski sportovi vrlo su popularni, Mnogi od velikih parkova u gradu imaju označene staze za skijaše i ledene površine za klizače.
Noćni život i kupovina
Moskva je poznata po uzbudljivom noćnom životu, te danas u gradu djeluju mnogi među najvećim noćnim klubovima u svijetu. Glavna i jedna od najpopularnijih zona noćnog života je oko Tverske ulice, koja je također i jedna od glavnih trgovačkih ulica u gradu. U obližnjem Tretjakovskom prolazu u Kitaj-gorodu, nalaze se luksuzne trgovine kao Bulgari, Tiffany & Co., Armani, Prada i Bentley. Moskva ima mnogo trgovačkih centara. Najpoznatiji su historijski GUM (Главный универсальный магазин) i CUM (Центральный Универсальный Магазин) u središtu grada, dok najveći uključuju Evropski trgovački centar (Evropejskij) u blizini kijevskog željezničkog terminala, centar Atrium (ТРК Атриум) kraj kurskog terminala, i lanac trgovačkih centara Mega (МЕГА) uglavnom smještenih izvan kružne autoceste MKAD. . U moskovskoj oblasti također se nalaze i 3 velika trgovačka centra IKEA.
Administrativna podjela i uprava
thumb|lijevo|180px|Palača senata u Kremlju, službena rezidencija ruskog predsjednika.
Nacionalna vlada
Moskva je sjedište nacionalne vlade Ruske Federacije. U središtu grada, u Centralnom administrativnom okrugu, nalazi se Moskovski Kremlj, u kojem je službena rezidencija predsjednika Rusije, kao i mnogih institucija državne vlasti, uključujući više vojnih zapovjedništva i sjedište moskovskog vojnog okruga. Moskva je jedan od samo dva ruska savezna grada (drugi je Sankt Peterburg). Između 83 federalna subjekta, Moskva je najnaseljeniji i najmanji površinom. Također, Moskva se nalazi unutar središnje ekonomske regije, jedne od dvanaest regija sa sličnim gospodarskim karakteristikama.
Lokalna vlast i administrativna podjela
Glavni članak: Administrativna podjela Moskve thumb|Administrativni okruzi Moskve: 1. Centralni 2. Sjeverni 3. Sjeveroistočni 4. Istočni 5. Jugoistočni 6. Južni 7. Jugozapadni 8. Zapadni 9. Sjeverozapadni 10. Zelenograd 11. Novomoskovski 12. Troicki Na čelu grada je gradonačelnik, trenutno, od 2010., Sergej Sobjanjin. Moskva je podijeljena na 12 administrativnih okruga, 125 rejona te 21 naselje.
Osim rejona, postoje i teritorijalne jedinice s posebnim statusom. Tu se obično uključuju područja s malim ili bez stalnog stanovništva, kao što je Sveruski izložbeni centar, botanički vrt, veliki parkovi i industrijske zone. U posljednjih nekoliko godina, neka područja pripojena su raznim okruzima. U Moskvi ne postoje etnički određene regije, kao kineske četvrti u nekim gradovima Sjeverne Amerike i istočne Azije. Premda rejoni nisu raspoređeni po prihodima, područja koja su bliže centru grada, stanicama metroa i zelenim površinama, smatraju se prestižnijim..
U Moskvi svoja sjedišta imaju i neka od upravnih tijela Moskovske oblasti, iako je grad zasebna federalna jedinica.
Generalno
thumb|lijevo|180px|Sjedište Gazproma, najveće ruske kompanije Moskva je jedna od najvećih gradskih ekonomija u Evropi, te obuhvaća oko 24% ruskog BDP-a. Do 2008., moskovska ekonomija dosegla je 8,44 trilijuna rubalja (340 milijardi dolara ili 459 milijardi dolara prilagođenog PKM-u ).
Moskva ima najnižu stopu nezaposlenosti od svih ruskih federalnih subjekata, sa samo 1% 2010., u odnosu na nacionalni prosjek od 7%. Prosječna mjesečna plaća u gradu je 41 600 rubalja (1070 €), što je gotovo dvostruko više od nacionalnog prosjeka od 21 800 rubalja (560 €), kao četvrta najveća prosječna plaća među saveznim subjektima Rusije.
Moskva je neosporno financijsko središte Rusije, sjedište najvećih banaka u zemlji i mnogih najvećih tvrtki, kao što je najveća ruska kompanija Gazprom - najveća svjetska kompanija za prirodni plin. Moskva obuhvaća 17% ukupne maloprodaje u Rusiji i 13% svih aktivnosti u građevinarstvu.
Nakon ruske financijske krize 1998., razni poslovni sektori u Moskvi pokazali su eksponencijalnu stopu rasta. Mnogi novi poslovni centri i poslovne zgrade izgrađene su u posljednjih nekoliko godina, ali u Moskvi ipak još uvijek nedostaje uredskog prostora. Radi toga, mnogi bivši industrijski i istraživački objekti adaptiraju se u uredske prostore.
Godine 2008., u Moskvi je živjelo 74 milijardera s prosječnim bogatstvom od 5,9 milijarde američkih dolara, Međutim, 2009., u Moskvi je nakon recesije živjelo samo 27 milijardera. Prema Forbesu, u Moskvi 2011. živi 79 milijardera, više nego u bilo kojeg drugom gradu na svijetu. Na vrhu popisa najbogatiji je Mihail Prohorov s 9,5 milijardi američkih dolara većinom u hidrogenskoj energiji, nanotehnologiji, tradicionalnoj energiji i plemenitim metalima, ispred čuvenog Romana Abramoviča s 8,5 milijardi većinom u rudarstvu i čeličanama.
Industrija
thumb|desno|180px|Državni istraživački i proizvodni svemirski centar Hruničev Najznačajnije su industrije u Moskvi kemijska, metalurška, prehrambena, tekstilna, industrija namještaja, energetska, softverska i proizvodnja strojeva.
Tvornica Mil (Московский вертолётный завод имени М. Л. Миля) jedan je od vodećih proizvođača vojnih i civilnih helikoptera u svijetu. Državni istraživački i proizvodni svemirski centar Hruničev (ГКНПЦ имени М. В. Хруничева) proizvodi raznu svemirsku opremu, uključujući module za svemirske stanice Mir, Saljut i ISS, kao i lansirne rakete Proton i vojne interkontinentalne balističke projektile. Projektni biroi zrakoplovnih tvrtki Suhoj, Iljušin, Mikojan, Tupoljev i Jakovljev nalaze se u Moskvi. Također, u Moskvi se nalaze i automobilske industrije ZiL i AZLK, i željezničke tvornice Vojtovič i Metrovagonmaš. Tvornica Poljot (Полёт) proizvodi pouzdane vojne, profesionalne i sportske satove (Jurij Gagarin na svom putovanju u svemir nosio je sat te tvrtke). U gradu djeluju sjedišta više softverskih kompanija, uključujući 1C Company, ABBYY, Akella i Kaspersky Lab.
Elektrozavod, prva je tvornica transformatora u Rusiji. Destilerija Kristal, najstarija u Rusiji, proizvodi razne vrste votke, dok se širok asortiman vina proizvodi u nekoliko Moskovskih tvornica vina, uključujući Vinariju Mežrespublikanski vinzavod (Межреспубликанский винзавод). Moskovska tvornica nakita (Московский Ювелирный Завод) značajan je proizvođač nakita u Rusiji. Neposredno izvan grada nalaze se mnoge druge industrije, kao i više mikroelektroničkih industrija u Zelenogradu.
Radi poboljšanja ekološkog stanja u gradu, neke industrije sada se sele izvan Moskve. Ipak, grad Moskva i dalje je jedno od velikih ruskih industrijskih centara. thumb|lijevo|180px|Patriaršie prudi, jedna od najprestižnijih stambenih zona
Acefluranol
Acefluranol je organsko jedinjenje, koje sadrži 25 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 492,466 Da.
Moskva
Troškovi života
Godine 2006., Moskva je bila najskuplji grad na svijetu za strane zaposlenike, ispred uobičajeno prvoplasiranog Tokija, radi stabilne rublje i povećanja cijena stanova u gradu. Moskva je prema istom istraživanju također zauzela prvo mjesto 2007. i 2008., međutim Tokyo je pretekao Moskvu kao najskuplji grad na svijetu, s Osakom na drugom mjestu i Moskvom i trećem. Kritičari ovog istraživanja tvrde da je uzeta u obzir samo uvozna ili ekskluzivna roba, dok nisu računate neke usluge koje su u Rusiji daleko jeftinije, npr. osoblje za kućanstva, vozači, dadilje, itd.
Znanost i obrazovanje
thumb|desno|180px|Ruska akademija znanosti U Moskvi ima 1696 srednjih škola i 91 fakultet. Osim toga, tu su 222 institucije visokog obrazovanja, uključujući 60 državnih univerziteta i čuveni državni univerzitet Lomonosov, osnovan 1755. Glavna zgrada univerziteta nalazi se na Vrapčevim Brdima, visoka je 240 m, te je u vrijeme svoje izgradnje bila najviša zgrada na svijetu izvan Sjedinjenih Država. Univerzitet pohađa preko 30 000 redovnih i 7000 postdiplomskih studenata koji na raspolaganju imaju 29 fakulteta i 450 univerzitetskih odjela. Dodatno, na univerzitetima pohađa tečajeve oko 10 000 srednjoškolaca, a istraživačkim se radom bavi oko 2000 ljudi. Biblioteka univerziteta Lomonosov sadrži više od devet milijuna knjiga, što ju čini jednom od najvećih knjižnica u Rusiji. Veliki ugled univerziteta u međunarodnoj akademskoj zajednici potvrđuje i činjenica da je na Lomonosovu diplomiralo 11 000 međunarodnih studenata.
Moskva, kao jedno od glavnih financijskih središta Ruske Federacije i ZND-a, poznata je po svojim poslovnim školama, među najboljima su Financijski univerzitet pri vladi Ruske Federacije, Ruski ekonomski univerzitet Plehanov, Ruska ekonomska škola, Državni univerzitet menadžmenta i Nacionalni istraživački univerzitet - Visoka ekonomska škola, s akademskim stupnjevima u manadžmentu, financijama, računovodstvu, marketingu, ekonomskoj teoriji i Masters programima i MBA različitih koncentracija. Većina tih instituta svoje podružnice imaju i u drugim dijelovima Rusije i raznim zemljama širom svijeta.
Državni tehnički univerzitet Bauman (МГТУ им. Н. Э. Баумана), osnovan 1830., pohađa više od 18 000 redovnih i 1000 postdiplomskih studenata, te od 1991. prima do 200 stranih studenata.
Moskovski konzervatorij, osnovan 1866., istaknuta je glazbena škola koju su završili Sergej Rahmanjinov, Aleksandr Skrjabin, Aram Hačaturjan, Mstislav Rostropovič, i Alfred Šnitke. thumb|lijevo|180px|Kinematografski institut Gerasimov Sveruski državni kinematografski univerzitet Gerasimov (ВГИК), osnovan 1919., najstarija je obrazovna kinematografska institucija na svijetu. Sergej Ejzenštejn, Vsevolod Pudovkin i Aleksej Batalov bili su među najistaknutijim profesorima univerziteta, kojeg su između ostalih završili Mihail Vartanov, Sergej Parajanov, Andrej Tarkovski, Nikita Mihalkov, Eldar Rjazanov, Aleksandr Sokurov, Jurij Norštejn, Aleksandr Petrov, Vasilij Šukšin i Konrad Wolf.
Između ostalih obrazovnih institucija ističu se Moskovski institutu za fiziku i tehnologiju, poznat i kao Fizteh (Физтех), Moskovski zrakoplovni institut, Moskovski autocestovni institut (Državni tehnički univerzitet) i Nacionalni univerzitet za nuklearna istraživanja (Moskovski inženjersko fizički institut). Moskovski institut za fiziku i tehnologiju iznjedrio je mnoge dobitnike Nobelove nagrade, uključujući Petra Kapicu, Nikolaja Semjonova, Lava Landaua i Aleksandra Prohorova. U Moskvi se nalazi i najviša ruska vojna škola, Kombinirana vojna akademija oružanih snaga Ruske Federacije.
Javna državna historijska biblioteka Rusije, osnovana 1863., najveća je biblioteka specijalizirana za historiju Rusije. Zbirka sadrži četiri milijuna volumena na 112 jezika (uključujući 47 jezika bivšeg SSSR-a), uglavnom o ruskoj i svjetskoj historiji, heraldici, numizmatici i historiji znanosti.
thumb|center|590px|Pogled na rijeku Moskvu. Slijeva na desno: Most Bogdana Hmeljnickog, trg Evrope i Kijevski željeznički terminal, u pozadini [[Moskva-city u izgradnji, Borodinski most, krajnje desno Zgrada vlade Ruske Federacije.]]
Zračni prijevoz
thumb|desno|180px|Međunarodni aerodrom [[Zračna luka Šeremetjevo|Šeremetjevo]] Moskvu opslužuje pet glavnih civilnih aerodroma: Šeremetjevo, Domodedovo, Bikovo, Ostafjevo i Vnukovo. Šeremetjevo je najčešći ulazni aerodrom za strane putnike, sa 60% svih međunarodnih letova. Domodedovo je vodeći aerodrom u Rusiji po broju putnika i glavni za domaće duge letove i destinacije u ZND-u, i nakon Šeremetjeva najznačajniji internacionalni aerodrom. Tri ostala aerodroma povezuju destinacije u Rusiji i zemljama ZND-a. Od MKAD-a, najudaljeniji je aerodrom Bikovo, 35 km, dok su aerodromi Domodedovo na 22 km, Vnukovo 11 km, Šeremetjevo 10 km i Ostafjevo na oko 8 km udaljenosti od kružne autoceste.
Nekoliko manjih zračnih luka također je u blizini Moskve, kao aerodrom Mjačkovo za privatne zrakoplove, helikoptere i čartere.
Plovni putevi
Moskva također ima i dva riječna terminala, Južni riječni terminal i Sjeverni riječni terminal (Rečnoj vokzal), za redovne brodske rute i krstarenja duž rijeka Moskve i Oke. Sjeverni terminal, izgrađen 1937., također je glavno čvorište za duge riječne plovidbe. Moskva raspolaže i s tri teretne luke.
Željeznice
Postoje i mnogi manji kolodvori. Kako su karte relativno jeftine, željeznica je najčešće korišteni oblik prijevoza, posebno za putovanja do Sankt Peterburga. Moskva je također zapadna polazna stanica Transsibirske željeznice, s oko 9300 km, najduže željezničke pruge na svijetu.
Predgrađa i satelitski gradovi povezani su mrežom prigradskih vlakova Električka, koji glavne željezničke terminale u centru grada povezuju s destinacijama na do 140 km udaljenosti.
Metro
lang=en|thumb|lijevo|Shema linija [[Moskovski metro|moskovskog metroa]] Lokalni prijevoz uključuje Moskovski metro, sistem podzemne željeznice poznat po iznimno ukrašenim stanicama u bogatom socrealističkom stilu, s brojnim muralima, mozaicima i lusterima. Kada je otvoren 1935., metro je imao samo dvije linije. Danas, obuhvaća dvanaest, uglavnom podzemnih linija, s ukupno 182 stanice. Moskovski je metro jedan od najdubljih sustava podzemne željeznice u svijetu. Stanica Park pobjede, dovršena 2003., nalazi se na 84 m ispod zemlje i do nje vode najduži eskalatori u Evropi. To je također, s više od devet milijuna putnika dnevno, i jedan od najprometnijih metro sustava u svijetu. U toku su opsežni planovi proširenja sustava.
Autobus i trolejbus
Kako su stanice metroa izvan centra grada međusobno udaljene i do 4 km, opsežna mreža autobusnih linija povezuje stanice i okolne stambene zone. Moskva također raspolaže i s autobusnim terminalom za duge i međugradske linije (Московский автовокзал), s kojeg polazi oko 40% dugih autobusnih linija u Moskvi, s dnevnim prometom od oko 25 000 putnika.
Svaku veću ulicu u gradu opslužuje najmanje jedna autobusna linija. Na mnogim od tih ruta voze također i trolejbusne linije.
Jednotračna željeznica
thumb|180px|Moskovska jednotračna željeznica. Godine 2004., uvedena je kratka linija jednotračne željeznice, koja povezuje stanice metroa Timirjazevskaja i ulicu Sergeja Ejzenštejna, prolazeći blizu Sveruskog izložbenog centra. Linijom upravlja moskovski metro.
Tramvaj
Opsežna tramvajska mreža prvi je puta uvedena 1899., dok je najnovija linija izgrađena 1984. Tramvajski promet obuhvaća relativno nizak postotak ukupnog prometa u gradskom prijevozu, oko 5%, jer su mnoge značajne linije ukinute. Tramvaji su u nekim rajonima i dalje značajni kao veze sa stanicama metroa, ili veze između linija metroa, kao između Univerzitetske stanice linije Sokoljničeskaja (br. 1, crvena linija) i stanice Profsojužnaja linije Kaljužsko-Rižskaja (br. 6, narančasta linija).
Postoje tri odvojene tramvajske mreže:
Taksi
U Rusiji i Moskvi, teško je razlikovati vožnju taksijem od stopiranja. Stara je ruska tradicija da vozači za naknadu nude vožnju nepoznatim osobama. Generalno, bilo gdje i u bilo koje doba dana ili noći, podizanjem ruke može se vrlo brzo naći "taksi", ali na raspolaganju su i regularne taksi tvrtke. Također, mnogo se koriste i maršrutke.
Ceste
Prvi je prsten, u samom središtu grada, Bulevarnoje Kolco (Bulevarski prsten), sagrađen na mjestu nekadašnjih gradskih zidina iz 16. vijeka koje su okruživale tadašnji centralni dio grada, Beli Gorod. Bulevarnoje Kolco tehnički nije prsten jer ne čini puni krug, već velika potkova koja se pruža od Katedrale Krista Spasitelja do rijeke Jauza. Osim toga, Bulevarski prsten duž svoje trase više puta mijenja ime.
Drugi primarni prsten, koji se nalazi izvan Bulevarskog prstena je Sadovoje Kolco (Vrtni prsten). Kao Bulevarski prsten, i Vrtni prsten slijedi trasu zida iz 16. vijeka koji je obuhvaćao dio grada. Treći "prometni prsten", dovršen je 2003. godine kao brza autocesta.
Četvrti prometni prsten, također autocesta, u izgradnji je radi daljnjeg smanjenja prometnih zagušenja. Najudaljeniji je prsten Moskovska automobilska kružna cesta (često zvana MKAD, kratica od ruskog Московская Кольцевая Автомобильная Дорога) koja približno prati granicu gradskog područja. Izvan grada, neke od cesta koja obuhvaćaju grad i dalje prate takav kružni predložak.
Budući razvoj
"Moskovski međunarodni poslovni centar" (Московский международный деловой центр) Moskva-City, novi je dio središnje Moskve. Smještena na obali Krasnopresnenskaja u rajonu Presnenski, jedinom području u središtu grada koje može primiti projekt takvih gabarita, zona "Moskva-Cityja" pod intenzivnom je gradnjom. Cilj "Moskva-Cityja" je stvaranje zone, prvo u Rusiji, te i u cijeloj istočnoj Evropi, koja će kao grad u gradu kombinirati poslovne aktivnosti, stanovanje i zabavu. Projekt, kojeg je pokrenula gradska vlada 1992. obuhvaća 1 kvadratni kilometar.
Toranj Federacije (Башня Федерация), trenutno u izgradnji, kada bude dovršen 2016. biti će najviša zgrada u Evropi. U projekt će biti uključeni i aquapark i drugi rekreacijski sadržaji, trgovački i zabavni kompleksi, brojni prestižni poslovni i stambeni objekti, prometni čvor i novo sjedište moskovske vlade. Izgradnja četiri nove metro stanice već je završena, od kojih su dvije u funkciji, a dvije rezervirane za buduće linije metroa u kompleksu, dok je u planu izgradnja još nekoliko stanica. U planu je također i direktna željeznička veza između Moskva-Cityja i aerodroma Šeremetjevo. Glavne su lokalne prometnice "Treći prsten" (Третье транспортное кольцо) i Kutuzovski prospekt.
Autocesta "Četvrti prsten", kao dodatak MKAD-u, Vrtnom prstenu i Trećem prstenu, gradi se u okolici Moskve. Biti će dovršen do 2012. s ukupnom dužinom od 61 km.
U planu je izgradnja željezničke veze između međunarodnih aerodroma Vnukovo i Šeremetjevo i terminalima u centru grada.
Mediji
thumb|desno|180px|Radiotelevizijski toranj Ostankino, jedna od najviših građevina na svijetu Moskva je sjedište skoro svih ruskih nacionalnih televizijskih mreža, radio stanica, dnevnih listova i časopisa.
Dnevni listovi
Najznačajniji su dnevni listovi Izvestija (Известия), Nezavisimaja Gazeta (Nezavisimaya Gazeta), i Trud (Tpyд), tabloidi Komsomolskaja Pravda (Комсомо́льская пра́вда) i Moskovskij Komsomolec (Московский комсомолец), poslovni dnevnici Kommersant (Коммерсантъ) i Vedomosti (Ведомости), te sportski dnevnik Sport Express (Спорт-Экспресс). Dnevnici na engleskom jeziku uključuju The Moscow Times i Moscow News.
Televizija i radio
Redovne televizijske emisije u Moskvi započele su 1939. godine. Iz grada se emitiraju 24 televizijska kanala, oba federalna i nekoliko regionalnih. Svi savezni kanali, osim "Peterburg - peti kanal", emitiraju se iz Moskve. Grad ima veliku mrežu radijskih stanica. Većina se emitira s radiotelevizijskog tornja Ostankino i radio-tornja Balašika. Druge istaknuti mediji uključuju radio stanicu Eho Moskve (Э́хо Москвы́), prvi sovjetski i ruski privatni informativni radio, i NTV, jedna od prvih privatnih ruskih televizijskih stanica.
NGC 3054
NGC 3054 je galaksija u zviježđu Vodenoj zmiji.
Moskva
Televizija i radio
Moskovski TV kanali:
Iz Moskve emitira oko 50 radio stanica u FM pojasu. Moskovske radio stanice:
Hopkins, Michigan
Hopins je grad u američkoj saveznoj državi Mičigen.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 610, što je 18 (3,0 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Peosta, Iowa
je grad u američkoj saveznoj državi Ajova. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 1.377 stanovnika.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 1.377 stanovnika, što je 726 (111,5%) stanovnika više nego 2000. godine.
Beauvoir (Oaza)
Bovoar je naselje i opština u severoistočnoj Francuskoj u regionu Pikardija, u departmanu Oaza koja pripada prefekturi Klermon.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 217 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 21 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 10,27 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 125 metara (maksimalnoj 165 m, a minimalnoj 97 m).
Brava
thumb|Srednjevekovna brava Brava je mehanička ili elektronska naprava koja služi za zaključavanje vrata i koja se otključava fizičkim objektom (kao što su ključ, kartica, otisak prsta, sigurnosni token), unošenjem tajne informacije (šifre), ili kombinacijom ova dva. Postoje i prenosive brave koje se nazivaju katanci.
NGC 3628
NGC 3628 je najtamniji član grupe galaktika Leo Triplet I (ako se izuzme NGC 3593 koja je naknadno uvrštena). Galaksija je dovoljno tamna da je Charles Messier ne otkrije svojim teleskopom. William Herschel galaksiju otkrio 5 godina kasnije koristeći mnogo jači teleskop. U svoj katalog upisao ju je pod imenom H.V.8.
Bedford
On je i administrativni centar (county town) Grofovije Bedfordshire.
Grički top
mini|200px|Grički top mini|200px|Kula Lotrščak u kojoj je smješten Grički top Grički top jedna je od zagrebačkih znamenitosti. Top svakoga dana pucnjem označava podne, a prvi put se takav način označavanja podneva dogodio 1. siječnja 1877. godine na inicijativu gradskog vijećnika Đure Deželića. Prvotno je top bio smješten u zgradi Hidrometeorološkog zavoda. Danas se nalazi u kuli Lotrščak na Griču.
Bedford
Geografske karakteristike
Bedford leži u plodnoj dolini rijeke Great Ouse, udaljen 30 km od Lutona i oko 93 km od Londona.
Grički top
Top je mirovao čitavo vrijeme Prvog svjetskog rata, sve do 1928. Današnji top peti je po redu i dobiven je od JNA za Univerzijadu 1987. godine.
Bedford
Historija
Na mjestu današnjeg grada se za rimskih vremena nalazila utvrda, koja je štitila gaz preko rijeke, i kasnije saksonsko naselje (nekropola Kempston).
Nakon kratkotrajne vladavine danskih Vikinga - 914. ga je zauzeo anglosaksonski kralj Edward Stariji (vladao 899. - 924.). Naselje je zbog svog strateškog položaja postala prijestolnica tek osnovanog shira (grofovija).