cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tapežaridi
Filogenija
Tačno međusobno srodstvo tapežarida i njihovo srodstvo sa drugim pterosaurima historijski je nejasno. Različita istraživanja su proizvela znatno različite kladograme (porodična stabla). Također je nejasno koji su pterosauri zaista pripadali porodici Tapejaridae; neki istraživači su zaključili da su Thalassodrominae i Chaoyangopterinae pripadnici te porodice, dok su druga istraživanja pokazala da su oni u bližem srodstvu sa aždarkidima (u kladusu Neoazhdarchia). Neka istraživanja čak su i otvorila mogućnost da su "tapežaridi" zapravo parafiletični, tj. da ne formiraju prirodnu grupu, već predstavljaju sekvencijalne grane evolutivnog stabla koje vode prema naprednijim neoaždarkidima. Dolje su predstavljena dva alternativna kladograma: prvi, kojeg su 2011. predstavili Felipe Pinheiro i kolege, prikazuje tapežaride kao monofiletičan kladus u koji spadaju talasodromini i kaojangopterini. Drugi, kojeg su 2006. predstavili Dave Martill i Darren Naish, prikazuje ih kao parafiletičan kladus.
Andulio Gálvez (razvrstavanje)
Andulio Gálvez ima više značenja:
Nesebar
U savremeno doba Nesebar je glavna turistička atrakcija u području s brojnim hotelima i velikom „Sunčanom obalom“ koje se nalazi odmah severno od Nesebara.
Nesebar je u nekoliko prilika bio granica ugrožene imperije i zbog toga je grad s bogatom istorijom. Stari deo grada nalazi se na poluostrvu povezanom s obalom zemljouzom izgrađenim ljudskom rukom, i u njemu se nalaze dokazi osvajanja različitih civilizacija.
Bogatstvo istorijskih građevina su bili razlog da UNESKO uključi Nesebar na spisak Svetske baštine 1983. godine.
Istorija
200px|thumb|right|Crkva [[Hrist Pantokrator|Hrista Pantokratora]] 200px|right|thumb|Srkva svetog Jovana Aliturgetosa 200px|thumb|right|Drvene zgrade na Nesebarskom poluostrvu Prvobitno tračko naselje poznato kao grad Menebrija postalo je grčka kolonija početkom 6. veka pne., koja je postala važan trgovački centar. Ostaci iz helenističkoh perioda, uključuju akropolj, Apolonov hram i agoru. Zid koji je činio deo grčke fortifikacije još se mogu videti na severnom delu poluostrva.
Grad je pao pod rimsku vlast 71. godine pne., ali je nastavio da uživa privilegije kao što je pravo da kuje svoj vlastiti novac. Potom je bio jedno od važnih uporišta Vizantijskog carstva od 5. veka nadalje, oko koga su se borile Vizantija i Bugarska. Godine 812. osvojio ga je Kan Krum posle dvonedeljne opsade.
Najvažniji spomenici iz srednjeg veka su Stara Mitropolija iz 9. veka, bazilika bez transepta; crkva svete Device Marije iz 10. veka i Nova Mitropolija iz 11. veka, koja je dograđena i ulepšana u 18. veku. U 13. veku i 14. veku izgrađen je značajan broj crkava: svete Teodore, svete Paraskeve, Svetog Mihaila i Gavrila i Svetog Jovana Aliturgetosa.
Otomansko osvajanje grada, 1453, označilo je početak opadanja, ali je ostalo njegovo arhitektonsko nasleđe, koje je od 19. veka obogaćeno izgradnjom drvenih kuća u „istočnorumelijskom grčkom stilu“, tipičnom za bugarsku crnomorsku obalu toga perioda.
Eholalija
Eholalija je stereotipno ponavljanje riječi ili fraza druge osobe. Eholalija je prisutna u autizmu, Tourretovom sindromu, u poremećajima u razvoju, shizofreniji, i povremeno u drugim oblicima psihopatologije. Ako je eholalija učinjena ne dobrovoljno, onda se smatra tikom.
Riječ eholalija dolazi iz Grčke riječi - Eho (Êkhố) što znači jeka i  (laliá) što znači govor ili pričanje.
Neposredna eholalija
Neposredna eholalija je kada se riječ ili fraza odmah ponavljaju. u nekim slučajevima autizma ili Aspergerova sindroma to može biti način dobivanja na vremenu za razumijevanje jezika. Tako naprimjer se dijete može upitati "Želiš li jesti?", prvi odgovor je eholalija i dijete odgovara "Želiš li jesti?", nakon čega slijedi kratka pauza i zatim odgovara "Da, što ima za jesti?".
Odgođena eholalija
Odgođena eholalija se opisuje kao jeka odnosno ponavljanje fraze ili riječi nakon nekog vremena. Osobe s autizmom koje ponavljaju reklame s televizije, omiljene fraze iz filmova ili opomene roditelja su primjeri odgođene eholalije.
Tamni vilajet (antologije fantastike)
„Tamni vilajet“ je serija jugoslovenskih/srpskih antologija za žanrovsku fantastiku, u okviru beogradske izdavačke etike „Znak Sagite“. Antologije izlaze od 1988. a uređuje ih Boban Knežević.
Sa raspadom bivše Jugoslavije, urednički koncept se menjao, od prvobitnog „izbora jugoslovenske naučne fantastike“ koji je uključivao i slovenačke pisce, do kasnijeg svođenja na srpsku i, povremeno, hrvatsku fantastiku. I žanrovski koncept se menjao, donoseći, pored naučne fantastike, i epsku fantaziju i druge oblike.
„Tamni vilajet“ je najvažniji antologijski poduhvat u srpskoj fantastici, većinom donoseći pisce aktivne u Udruženju „Lazar Komarčić“ i na konkursima „Znaka Sagite“, a imao je i uticaj na razvoj fantastike u Hrvatskoj inaugurišući nove pisce i poetike.
Prva i četvrta knjiga su imale po dva izmenjena izdanja. Autor početnih ilustracija je Dobrosav Bob Živković.
Andrilovec
Andrilovec je naselje u Gradu Dugom Selu, u Zagrebačkoj županiji. Smješteno 4 km istočno od Dugog Sela. Nalazi se na 105 m nadmorske visine. U naselju je pokretač svih aktivnosti Dobrovoljno vatrogasno društvo s brojnim podmlatkom. Naselje pripada rimokatoličkoj župi Uzvišenja svetog križa, Dugo Selo II. Prema zadnjem popisu stanovništva iz 2001. godine, Andrilovec ima 87 kućanstava.
Povijest
Andrilovec se prvi puta spominje 1642. godine pod nazivom Jendrilovci. Ime je dobilo po veleposjedniku Andrilu. U srednjem vijeku dio je božjakovinskog posjeda. Selom su vladali i mali seoski plemići.
Stanovništvo
Naselje broji 286 stanovnika (uglavnom zrelo i starije) po zadnjem popisu stanovništva iz 2011. godine. Stanovništvo se uglavnom bavi poljodjelstvom i stočarstvom.
Državni udar u Turskoj
Državni udar'' ili puč u Turskoj se može odnositi na:
Piazza-Tralia-Pendolo, Napoli
Piazza-Tralia-Pendolo je naselje u Italiji u provinciji Napoli, u regiji Campania.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 4378 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 433 m.
Zafara
Zafara je naselje u slovenskoj Općini Žužemberku. Zafara se nalazi u pokrajini Dolenjskoj i statističkoj regiji Jugoistočnoj Sloveniji.
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 39 stanovnika.
Janesville, Wisconsin
Džejnsvil je grad u američkoj saveznoj državi Viskonsin.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 63.575, što je 4.077 (6,9 %) stanovnika više nego 2000. godine.
La Escondida, Guadalcázar
La Escondida je naselje u Meksiku, u saveznoj državi San Luis Potosí, u opštini Guadalcázar.
McLaren
Maklaren (McLaren) je tim Formule 1, osnovan 1963. godine, svoj Gran-pri debi zabeležio je 1966. u Monaku. Tim je osnovao Novozelanđanin Brus Maklaren, koji je ujedno bio i vozač ove ekipe od 1966. do 1970. kada je tragično nastradao. Do 1972. tim se takmičio pod imenom Brus Maklaren Motor Rejsing, kada menja ime u Jardli Tim Maklaren. Danas je pun naziv tima Vodafon Maklaren Mercedes, a šef tima je Ron Denis. Ekipa je za 41 godinu takmičenja osvojila 12 vozačkih i 8 konstruktorskih titula, uz 161 pobede i 139 pol pozicija.
Prve godine i prvi uspesi
Tokom prve dve godine u Formuli 1 tim nije imao mnogo uspeha. U obe sezone osvojena su osma mesta u konkurenciji konstruktora sa po 3 boda u obe sezone. 1968. Brus Maklaren donosi prvu pobedu svom timu u istoriji na Velikoj nagradi Belgije. Ekipa je u konkurenciji konstruktora završila na 2. mestu sa 51 bodom i ukupno 3 pobede u sezoni. Do 1974. tim se kotira između 3. i 6. mesta kada u ekipu dolazi šampion iz 1972. Emerson Fitipaldi i donosi prvu vozačku titulu timu u istoriji. Tim je ujedno osvojio titulu i u konkurenciji konstruktora. Od te sezone pa sve do 1997. glavni sponzor tima bio je Marlboro.
1976. još jednu vozačku titulu ekipi donosi Englez Džejms Hant.
Period dominacije u Formuli 1
Od 1976. pa sve do 1984. Maklaren nije osvajao titule ni u vozačkoj, a ni u konstruktorskoj konkurenciji. 1984. godine u tim dolazi do tada dvostruki šampion sveta, Austrijanac Niki Lauda, a u ekipu se vratio i Francuz Alen Prost. Ekipa je te sezone pobedila na 12 od 16 trka, Niki Lauda je postao šampion po 3. put, a tim je osvojio i titulu u konkurenciji konstruktora. Alen Prost je u naredne dve godine doneo dve titule u konkurenciji vozača, a osvojena je i titula među konstruktorima 1985. godine. 1987. protekla je u dominaciji Vilijamsa, čiji je vozač Nelson Pike osvojio titulu među vozačima.
1988. bila je najbolja sezona u istoriji za Maklaren. Sa vozačkom postavom Ajrton Sena — Alen Prost i Hondinim motorima, tim je pobedio na 15 od 16 trka osvojivši titule u obe konkurencije. Šampion je po prvi put postao Brazilac Ajrton Sena. 1989. Maklaren je takođe bio izuzetno ubedljiv sa 141 osvojenim bodom i titulama u obe konkurencije. Šampion je po 3. put postao Alen Prost posle sudara na poslednjoj trci u sezoni sa klupskim drugom Senom. Godine 1990. Prost je napustio Maklaren i prešao u Ferari (zamenio ga Gerhard Berger). Maklaren je i te 1990. osvojio titulu u obe konkurencije a šampion je ponovo postao Ajrton Sena, ali ovoga puta posle velike borbe sa dojučerašnjim timskim kolegom Alenom Prostom i njegovim Ferarijem. Titula je osvojena i 1991. ponovo u obe konkurencije, a šampion je po treći put postao Ajrton Sena.
1992-1999
Godine 1992. Maklaren je izgubio svoj primat najboljeg tima u Formuli 1. Za tim su i dalje vozili Sena i Berger, ali je Vilijams sa Renoovim motorom te sezone ubedljivo osvojio titule u obe konkurencije, sa 10 pobeda u sezoni naspram Maklarenovih 5 pobeda. Najdžel Mensel je pobedio 9 puta u sezoni i tako prvi i jedini put osvojio šampionsku titulu. 1993. ekipa je prešla na Fordove motore i Ajrton Sena je pobedio 5 puta, ali nije mogao da se nosi sa Alenom Prostom koji se posle godinu dana pauze vratio u Formulu 1 i osvojio svoju 4. titulu, ovoga puta vozeći za Vilijams Reno, koji je pobedio u ekipnoj konkurenciji. Na kraju sezone Sena napušta Maklaren i prelazi u Vilijams.
1994. je za Maklaren bila izuzetno slaba, Pežoovi motori nisu ekipi doneli ni jednu pobedu u sezoni i osvojeno je tek 4. mesto u konkurenciji vozača (Finac Mika Hakinen) i četvrto mesto među konstruktorima.
U 1995. ekipa ulazi sa Mercedesovim motorima i vozačom postavom Hakinen — Blandel. Za Maklaren je te sezone na 2 trke vozio i šampion iz 1992. Najdžel Mensel. Međutim osvojeno je svega 30 bodova bez pobede.
Muelle Viejo, Ensenada
Muelle Viejo je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Baja California, u opštini Ensenada.
McLaren
1992-1999
1997. glavni sponzor tima postaje Vest. Sa Hakinenom i Kultardom u vozačkoj postavi, sezona počinje izuzetno dobro Kultardovom pobedom na otvaranju sezone u Australiji. Međutim, ubrzo se ispostavilo da su Vilijams i Ferari i dalje prejaki. Do kraja sezone Kultard je zabeležio još jednu pobedu, a prvu pobedu u karijeri zabeležio je i Mika Hakinen u Herezu.
Muelle Viejo, Ensenada
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 5 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 5 m.
McLaren
1992-1999
1998. bila je sjajna za Maklaren. Sa Mercedesovim motorima i Bridžston gumama ekipa osvaja titule u obe konkurencije. Mika Hakinen je osvojio svoju prvu titulu posle velike borbe sa Mihaelom Šumaherom u Ferariju. Hakinen je pobedio 8 puta a Kultard jednom.
Sărulești, Sărulești, Călărași
Sărulești je naselje u Rumuniji u okrugu Kalaraš u opštini Sărulești.
McLaren
1992-1999
1999. takođe je prošla veoma dobro za Maklaren, Hakinen je odbranio titulu pobedivši vog glavnog konkurenta Edija Irvajna iz Ferarija. Šampion je, kao i 1998. odlučen u Japanu, na poslednjoj trci sezone. Međutim, Ferari je osvojio titulu u konkurenciji konstruktora.
Sărulești, Sărulești, Călărași
Prema proceni iz 2012. u naselju je živelo 3134 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 35 m.
McLaren
2000-2006
2000. je protekla u znaku borbe između Hakinena i Šumahera, ali zahvaljujući sjajnoj završnici sezone Mihael Šumaher i Ferari osvajaju titule. Te sezone Hakinen je pobedio 4 a Kultard 3 puta.
2001. je donela dominaciju Ferarija i Mihaela Šumahera, Dejvid Kultard i Mika Hakinen su pobedili po dva puta i doneli ekipi 2. mesto među konstruktorima. Na kraju sezone Mika Hakinen je posle 10 godina napustio Formulu 1, a njegova zamena u Maklarenu bio je Kimi Raikonen.
2002. protiče u potpunoj dominaciji Ferarija i Šumahera, zabeležena je samo jedna pobeda (Kultard) a ekipa pada na 3. mesto među konstruktorima. Od te sezone Maklaren je koristio Mišlen gume.
2003. počela je odlično, ostvarene su dve pobede na prve dve trke, a Kimi Raikonen se tokom cele sezone odlično nosio sa Šumaherom, koji na kraju ipak osvaja titulu sa samo dva poena više u odnosu na Raikonena, 93-91. Ekipa je ponovo bila treća u konkurenciji konstruktora sa 144 boda.
2004. je počela katastrofalno po Maklaren, do 8. trke u sezoni i VN Kanade ekipa je imala samo 5 bodova. Ostatak sezone bio je bolji, Raikonen je pobedio u Belgiji ispred šampiona Šumahera. Na kraju je ukupno osvojeno 69 bodova. Na kraju sezone u ekipu je umesto Dejvida Kultarda stigao Kolumbijac Huan Pablo Montoja.
Wittenhagen
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Nordforpomern Vitenhagen se nalazi u saveznoj državi Meklenburg-Zapadna Pomeranija u okrugu Nordforpomern. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 10 metara. Površina opštine iznosi 46,9 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 1.237 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 26 stanovnika/km².
McLaren
2000-2006
2006. protekla je veoma loše po Maklaren, nije ostvarena ni jedna pobeda, prvi put od 1996. Osvojena su 4 druga mesta i treće mesto u konkurenciji konstruktora. Huan Pablo Montoja je na sredini sezone napustio tim, zamenio ga je Pedro De la Rosa, a Kimi Raikonen je 1. januara 2007. postao vozač Ferarija.
2007
Nova sezona počela je sjajno po Maklaren čiji su vozači posle dobre trke na otvaranju sezone u Australiji ostvarili duplu pobedu na drugoj trci sezone u Maleziji i napravili prednost od 9 poena u odnosu na Ferari u konkurenciji konstruktora.
Ipak nastavak sezone, uprkos sjanim rezultatima obojice vozača nije bio sjajan za tim. Konferencije za štampu su prolazile u znaku optužbi Alonsa za neravnopravan tretman u timu, na šta je rukovodstvo Maklarena odgovaralo negiranjem tih optužbi. Takođe tim je potresala i špijunska afera u kojoj je navodno Maklaren pribavio tehničku dokumentaciju Ferarija. Slučaj se završio kažnjavanjem Maklarena od strane uprave Formule 1. Tim je kažnjen sa 100 miliona dolara i izbacivanjem iz takmičenja konstruktora za 2007. i 2008. sezonu.
Torrington, Connecticut
Torrington je grad u američkoj saveznoj državi Konektikat. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 36.383 stanovnika.
San Nazzaro, Benevento
San Nazzaro je naselje u Italiji u provinciji Benevento, u regiji Campania.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 791 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 485 m.
Taj neobičan dan (roman)
„Taj neobičan dan“ je srpski roman naučne fantastike. Autor je Predrag Vukadinović, kome je ovo debitantska knjiga.
Roman spaja motiv vremeplova sa drugim Hristovim dolaskom, koristeći kosmološke i religijske koncepte. Objavljen je kao 65. knjiga u ediciji „Znak Sagite“ 2012. godine.
Radnja
Planeta dočekuje novu 2100. godinu. U Rusiji naučnici spremaju „Projekat Mileva“ — mašinu za putovanje kroz vreme, nazvanu po Milevi Marić. Jedan od nadarenih moskovskih kriminalaca provaljuje u supertajno postrojenje i krade mašinu. Planira da putuje u 3000. godinu, ali stvari kreću drugim tokom...
Prijem kod kritike
Kritičar beogradskog Blica Slobodan Ivkov ocenjuje roman kao „više nego zanimljiv“, a da „dokumentarni umeci nesumnjivo obogaćuju ovo ostvarenje“.
Pisac i kritičar Zoran Stefanović je povodom knjige istakao da je povezivanje moderne fizike i pravoslavne eshatologije novost u našoj pop-kulturi, a naročito u proznoj fantastici. Takođe je pohvalio pripovedački ritam i tempo.
Nagrada BFCA za najboljeg glumca u akcionom filmu
Nagrada Udruženja televizijskih filmskih kritičara za najboljeg glumca u akcionom filmu jedna je od nagrada koju od 2012. dodeljuje „Udruženje televizijskih filmskih kritičara“ najboljem glumcu u akcionom filmu iz protekle godine.
2010e
'2012: Danijel Krejg — Skajfol''
'2013: Mark Volberg — Jedini preživeli''
2014: Bredli Kuper — ''Snajperista
'2015: Tom Hardi — Pobesneli Maks: Autoput besa''
70. pne.
Godina '''70. pne.''' bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao Godina konzulstva Magna i Diva (ili, rjeđe, godina 684. Ab urbe condita). Oznaka 70. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.
Al Marāzim, Taiz
Al Marāzim je naselje u Jemenu u pokrajini Taiz.
Prema proceni iz 2012. u naselju je živelo 4 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 741 m.
Znak Sagite
„Znak Sagite“ je srpska izdavačka etiketa posvećena fantastici. Osnovana je 1985. u Beogradu sa ciljem objavljivanja i svetskih i domaćih pisaca. Jedna je od najbitnijih edicija za fantastiku na području bivše Jugoslavije. Osnivač i glavni urednik je Boban Knežević.
Osim istoimene edicije knjiga, etiketa uključuje u sebe i književni časopis Znak Sagite (20 brojeva od 1993), forum istog imena (od 2002), te više srodnih projekata: almanah svetske fantastike „Monolit“ (deset tomova, od 1984), seriju antologija srpske i jugoslovenske fantastike „Tamni vilajet“ (četiri toma, od 1988), „Bibliografiju naučne fantastike na srpskom jeziku“ Miodraga Milovanovića i Kneževića itd.
Edicija „Znak Sagite“
1. Kristofer Prist, Invertirani svet (roman), 1985.
2. Antologija savremene francuske fantastike (priče), 1985.
3. Semjuel R. Dilejni, Vavilon 17 (roman), 1986. i 1990.
4. Semjuel R. Dilejni, Ajnštajnovski presek (roman), 1986.
5. Robert Silverberg, Umiranje iznutra (roman), 1987, 1988. i 1990.
6. Rodžer Zelazni, On koji oblikuje (roman), 1986, 1988. i 1991.
Kozinščak
Kozinščak je naselje u sastavu grada Dugog Sela u Zagrebačkoj županiji. Kozinščak je urbanizirano naselje koje je doslovno utopljeno u sjeveroistočni dio Dugog Sela i smatra se njegovim sastavnim dijelom. Nalazi se na 110 m nadmorske visine. Od središta grada je udaljeno 2 km. Od 1965. godine, širenjem samog Dugog Sela naglo se širi i naseljava i Kozinšćak, prvotno Hrvatima iz livanjskog kraja iz Bosne i Hercegovine, a kasnije iz svih krajeva Hrvatske i Bosne i Hercegovine. Popisom 2001. godine u Kozinšćaku je živjelo 1176 stanovnika. Kozinščak se prvi puta spominje 1642. godine. Prema zadnjem popisu stanovništva iz 2001. godine naselje ima 316 kućanstava.
Znak Sagite
Edicija „Znak Sagite“
8. Rodžer Zelazni, Zovem se Konrad (roman), 1988. i 1989.
9. Rodžer Zelazni, Ostrvo mrtvih (roman), 1988. i 1989.
10. Rodžer Zelazni, Prolaz u pesku (roman), 1989.
11. Rodžer Zelazni, Devet prinčeva Ambera (roman), 1988.
12. Filip K. Dik, Tecite suze moje, reče policajac (roman), 1988. i 1989.
13. Gregori Benford, Vremenski pejzaž (roman), 1988. i 1990.
14. Tamni vilajet 1, izbor jugoslovenske naučne fantastike (priče), 1988, drugo prošireno izdanje 1989.
15. Dragan R. Filipović, Zlatna knjiga (roman), 1988.
16. Hauard Filips Lavkraft, Stiven King i Klajv Barker, Horor (priče), 1990.
17. En Mekafri, Let zmajeva (roman), 1989.
18. Robert Silverberg, Knjiga lobanja (roman), 1990.
20. Rej Bredberi, Nešto nam se zlo privlači (roman), 1990.
21. Rodžer Zelazni, Puške Avalona • Znamenje Jednoroga / Amber 2 i 3 (roman), 1990.
22. Filip K. Dik, Tri stigmate Palmera Eldriča (roman), 1992. i 1998.
23. Dejvid Palmer, Pomaljanje (roman), 1993.
24. Klajv Barker, Knjige krvi 1 (priče), 1991.
25. Klajv Barker, Knjige krvi 2 (priče), 1991.
26. Klajv Barker, Knjige krvi 3 (priče), 1991.
27. Mile Janković Beli, Bleda mesečeva svetlost (roman), 1992.
28. Rodžer Zelazni, Oberonova ruka • Predvorje haosa / Amber 4 i 5 (roman), 1992.
Le Quattro Strade, Firenze
Le Quattro Strade je naselje u Italiji u provinciji Firenze, u regiji Toscana.
Znak Sagite
Edicija „Znak Sagite“
29. Zoran Jakšić, Nikadorski hodočasnik (priče), 1992.
30. Tamni vilajet 2, izbor jugoslovenske naučne fantastike (priče), 1992.
31. Goran Skrobonja, Nakot (roman), 1994.
33. Đorđe Mijušković, Isusova greška (roman), 1994.
34. Klajv Barker, Knjige krvi 4 (priče), 1991.
36. Klajv Barker, Knjige krvi 6 (priče), 1991.
37. Zoran Stefanović, Slovenski Orfej i druge drame (drame), 1995.
38. Ilija Bakić, Prenatalni život ili Tata, kurva, doca i mama (roman), 1997.
39. Đorđe Mijušković, Rat bolji od seksa (roman), 1996.
40. Tamni vilajet 4: izbor srpske fantastike (priče), 1996. i 2011.
41. Rodžer Zelazni, Noć u samotnom oktobru (roman), 1997.
42. Futura: Izbor iz „Future“ (priče)
43. Nil Stivenson, Histerični sneg (roman)
Carica Wang Zhengjun
Carica Wang Zhengjun (tradicionalni kineski: 王政君), (71. pne. - 13), čija je službena carska titula bila Carica Xiaoyuan (孝元皇后), kasnije poznatija kao Velika carica majka Wang, rodom iz Yuanchenga (suvremeni Handan, Hebei), bila je carica Kine u doba dinastije Han, poznata po tome što je igrala važnu ulogu za vrijeme vladavine njenih pet careva - svog muža, svog sina, dvojice usvojenih unuka i usvojenog pra-pra-nećaka, te što je, prema kineskoj tradiciji, protiv svoje volje omogućila Wang Mangovu uzurpaciju prijestolja.
Znak Sagite
Edicija „Znak Sagite“
44. Rodžer Zelazni, Aduti propasti / Amber 6 (roman), 1995
45. K. V. Džeter, Noć Morloka (roman), 1997.
46. Ričard Kadri, Kamikaze l'amour (roman), 1997.
Nidia Edith, Matamoros
Nidia Edith je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Coahuila, u opštini Matamoros.
Znak Sagite
Edicija „Znak Sagite“
47. Rej Bredberi, Marsijanske hronike
Straja, Căpușu Mare
Straja je naselje u Rumuniji u okrugu Kluž u opštini Căpușu Mare.
Prema proceni iz 2013. u naselju je živelo 112 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 547 m.
Znak Sagite
Edicija „Znak Sagite“
51. Rodžer Zelazni, Smrt u Italbaru (roman)
Nidia Edith, Matamoros
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 12 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1118 m.
Znak Sagite
Edicija „Znak Sagite“
52. Uroš Petrović, Priče s one strane (priče), 2004.
53. Rodžer Zelazni, Vremedrom
54. Rodžer Zelazni, Džek iz senke
56. Jelena Đurović, 30. februar (roman), 2011.
58. Ratko Radunović, Istorija ljubavi među mikrobima (roman), 2012.
61. Mina D. Todorović, Vir svetova (roman), 2012.
69. Slobodan Škerović, Tamna strana sile (roman), 2013.
Časopis „Znak Sagite“
Prvi broj časopisa Znak Sagite je izašao 1993. godine. Do 2013. je izašlo 20 brojeva. Osim lepe književnosti, časopis donosi i teorijske i publicističke tekstove posvećene fantastici u raznim vidovima: književnost, strip, film, video igre itd.
Neki brojevi su tematski, poput onog posvećenog australijskoj fantastici ili pričama sa književne radionice foruma „Znaka Sagite“.
Nonoava (razvrstavanje)
Nonoava ima više značenja:
Gornji Hruševec
Gornji Hruševec je naselje u općini Kravarsko, Zagrebačka županija. Poštanski broj mjesta je 10413 Kravarsko
Zemljopis
Naselje je smješteno uz cestu D-31 Velika Gorica-Glina. Proteže se po južnim vrhovima središnjeg dijela Vukomeričkih gorica na važnom prijevoju iznad dolina "Kravaršćica" na sjeveru i "Luka" na jugu. Najviša točka "Jurašćak" 213 m/nm.
Stanovništvo
Prema posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine u Gornjem Hruševcu živi 251 stanovnik. Značajan broj stanovnika Gornjeg Hruševca iselio je u treće zemlje, tako podosta Hruševljana ima u dijaspori: Sjedinjene Američke Države: Pittsburgh i Cleveland, u Australiji u Adelaideu, u Njemačkoj u Stuttgartu. Valja napomenuti kako su podrijetlom Hruševljani zastupljeni sa 17 % stanovništva prigradskog Velikogoričkog naselja Kurilovec.
Raniji popisi stanovništva;
Uprava
Mjesni odbor Gornji Hruševec obuhvaća niz razdvojenih naselja (Godinići, Grebenci, Kostadini, Milatovići, Brezovci, Popovići i Švabeci), koji pripadaju naselju Gornjem Hruševcu, a nastali su kao predijalni posjedi plemenitih obitelji po kojima nose imena (Godinić, Grebenac, Kostadin, Brezovec,Popović, Milatović, a obiteljska loza Švabec je izumrla).
Povijest
Iz listina "Velikih Topuszka Opata" (Toplica) Plemići Gornjeg Hruševca obavezali su se Velikom Topuskom Opatu davati vojnu postrojbu konjanika, a ovaj se obvezao pisanom ispravom ("darovnica") da će štititi njihove stare pravice nasljednoga prava na predij Hruševec i naslova Plemići od Hruševca (Nobiles de Hrwssowcz) te kao takvi imati pravo na izbor i sudjelovanje u vrhovnom upravnom tijelu Topuszke Skupštine koja je upravljala cjelokupnim područjem stare Županije "Gora" a čijim se nasljednikom držala Topuszka Opatija, na čelu skupštine nalazio se opatov namjesnik koji je imao status Župana. Odnos između Hruševačkih plemića i Opata bio je skladan od 1213. sve do 1549. kada opat imenuje za Župana Keglevića koji je nastojao smanjiti pravice plemića te njima na njihovim vlastitim posjedima nametnuti određena davanja prilikom čega je došlo do oštrih sukoba koji su završili najprije na Banskom sudu "Trojednoga kraljevstva Hrvatske slavonije i dalmacije a potom je mjerodavnost za ovaj spor preuzeo Kraljevski sud u Budimu (Budimpešta, dio zapisa sudskog spora između Hruševaćkih plemića i Župana Topuszkoga te Opata nalazi se u državnom arhivu Hrvatske).
Angostura (razvrstavanje)
Angostura ima više značenja:
Gornji Hruševec
Gospodarstvo
Stanovništvo je većinom zaposleno u obližnjim gradovima, Zagrebu i Velikoj Gorici. Dio stanovništva bavi se poljodjelstvom, vinogradarstvom, voćarstvom, stočarstvom, šumarstvom i u novije vrijeme seoskim turizmom, na bazi prirodne proizvodnje zdrave hrane, te izuzetno privlačnim stazama za biciklizam i planinarenje.
Obrazovanje
Naselje ima osnovnu školu "Slavko Kolar" izgrađenu 1939. godine (Danas je to područna škola osnovne škole Kravarsko).
Kultura
Na području Gornjeg Hruševca djeluje kulturno umjetničko društvo Vukomeričke Gorice.
Aleksandrovac (Babušnica)
Демографија
У насељу Александровац живи 64 пунолетна становника, а просечна старост становништва износи 55,3 година (53,9 код мушкараца и 56,6 код жена). У насељу има 28 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 2,54.
Ово насеље је у потпуности насељено Србима (према попису из 2002. године).
Zalisec
Zalisec je naselje u slovenskoj Općini Žužemberku. Zalisec se nalazi u pokrajini Dolenjskoj i statističkoj regiji Jugoistočnoj Sloveniji.
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 49 stanovnika.
Minnehaha, Washington
Minihaha je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Vašington.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 9.771, što je 2.082 (27,1 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Antiguo Morelos (razvrstavanje)
Antiguo Morelos ima više značenja:
Železnička agencija Evropske unije
Železnička agencija Evropske unije je agencija Evropske unije sa sedištem u francuskim gradovima Valenciennes i Lille. Agencija je osnovana u aprilu 2004. i posvećena je utvrđivanju obavezujućih uslova za evropske železnice u formi tehničkih specifikacija inter-operatibilnosti koje se odnose na transevropske železničke mreže. Cilj je agencije osigurati zajedničke standarde za neometano prekogranično funkcionisanje železničkog prometa. Agencija postavlja zajedničke sigurnosne ciljeve, metode i indikatore. Agencija vodi veći broj relevantnih baza podataka uključujući i registre dodatnih nacionalnih železničkih regulacija van domena rada agencije. Agencija je originalno osnovana pod nazivom Evropska železnička agencija, a 2006. godine promenila je naziv u Železnička agencija Evropske unije.
Sant'Angelo, Pesaro e Urbino
Sant'Angelo je naselje u Italiji u provinciji Pesaro e Urbino, u regiji Marche.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 64 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 659 m.
Halucinacija
Halucinacija je priviđenje, opažaj koji je proizišao bez odgovarajuće objektivne čulne stimulacije. Javlja se u nekim posebnim situacijama i u osobenim stanjima organizma kao što su: prevelika emotivna napetost, umor, nesanica, stanje intoksikacije. Najčešće su vizuelne i akustične halucinacije, mada se mogu javiti i u ostalim čulnim modalitetima. Najčešće su poznate halucinacije pod uticajem droga, ali i u verskim obredima ili religioznim zanosima. Zbog svoje specifičnosti razlikuju se od iluzije.
Klaustrofobija
Klaustrofobija je anksiozni poremećaj koji podrazumijeva strah od zatvorenog ili uskog prostora. Klaustofobi mogu da dožive napade panike prilikom ulaska u skučene prostore kao što su liftovi, vozovi ili avioni.
Klaustrofobija se može liječiti na način slične drugim anksioznim poremećajima. Postoji spektar metoda uključujući kognitivnu terapiju ponašanja i upotrebu anti-anksioznih medikamenata.
Klaustrofobija se smatra suprotnošću agorafobije, to jest "straha od otvorenih prostora". Ovo je preterano pojednostavljivanje jer se klaustrofobi takođe mogu bojati gomile, tako da na primer prometni gradski trg može da uzrokuje i klaustrofobične i agorafobične napade.
Nagrada BFCA za najbolju glumicu u akcionom filmu
Nagrada Udruženja televizijskih filmskih kritičara za najbolju glumicu u akcionom filmu jedna je od nagrada koju od 2012. dodeljuje „Udruženje televizijskih filmskih kritičara“ najboljoj glumci u akcionom filmu iz protekle godine.
COINTELPRO
COINTELPRO (engleska skraćenica za COunter INtelligence PROgram, srpskohrvatski: Kontraobavještajni program) bio je program tajnih operacija amerićke federalne policije FBI koji se provodio od 1956. do 1971. protiv pojedinaca i organizacija koje su se smatrale "ekstremističkim" ili "subverzivnim", a koji je za cilj, prema službenim FBI-jevim dokumentima imao očuvanje "nacionalne sigurnosti, spriječavanje nasilja i održavanje postojećeg političkog poretka". Aktivnosti COINTELPRO su uz konvencionalne policijske aktivnosti poput praćenja i prisluškivanja uključivale i mjere u svrhu političke i propagandne diskreditacije, pri čemu su korišteni agenti provokatori, širenje lažnih informacija preko "prijateljskih" medija, kao i ucjene, pri čemu je FBI u više navrata otvoreno kršio tadašnje američke zakone. Iako su se slične aktivnosti u SAD i prije vodile u SAD, COINTELPRO je službeno pokrenut kako bi se neutralizirala Komunistička partija SAD, ali se po poticaju direktora J. Edgara Hoovera proširio na druge, pretežno ljevičarske organizacije i pokrete, pri čemu se posebno ističe crnački pokret za građanska prava na čelu sa Martinom Lutherom Kingom. Javnost je za COINTELPRO doznala 1971. godine nakon što je grupa ljevičarskih aktivista uspjela provaliti u jedan od lokalnih ureda FBI i pronašla dokumente koje je proslijedila medijima; to je, također, dovelo do ukidanja programa, iako veliki broj stručnjaka za obavještajna i sigurnosna pitanja vjeruje da se slične aktivnosti pod drukčijim imenom vode i danas.
Klaustrofobija
Statistika
Istraživanja pokazuju da 5 - 10% ljudi koji su bili podvrgnuti skeniranju nuklearnom magnetnom rezonancom ima klaustrofobiju. Štaviše, otkriveno je da je 7% pacijenata imalo „neidentifikovanu“ klaustrofobiju, zbog koje je skeniranje moralo da se prevremeno okonča. 30% je izjavilo da je osećalo blaže nelagodnosti usled neophodnosti da leže u zatvorenom prostoru duže vremena.
Nagrada BFCA za najbolju glumicu u akcionom filmu
2010e
'2012: Dženifer Lorens — Igre gladi''
Klaustrofobija
Lečenje
Postoji nekoliko psihotarapeutskih metoda za lečenje klaustrofobije.
Nagrada BFCA za najbolju glumicu u akcionom filmu
2010e
'2013: Sandra Bulok — Gravitacija''
2014: Emili Blant — ''Na rubu vremena
'2015: Šarliz Teron – Pobesneli Maks: Autoput besa''
Parocho, Tacámbaro
Parocho je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Michoacán, u opštini Tacámbaro.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 407 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1236 m.
Artogne, Brescia
Artogne je naselje u Italiji u provinciji Brescia, u regiji Lombardija.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 2955 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 230 m.
Žvirče
Žvirče je naselje u slovenskoj Općini Žužemberku. Žvirče se nalazi u pokrajini Dolenjskoj i statističkoj regiji Jugoistočnoj Sloveniji.
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 152 stanovnika.
Guzmán, San Pedro Pochutla
Guzmán je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Oaxaca, u opštini San Pedro Pochutla.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 263 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 153 m.
Antonio Aguilar (razvrstavanje)
Antonio Aguilar ima više značenja:
Los Pozos, Autlán de Navarro
Los Pozos je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Autlán de Navarro.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 42 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1770 m.
Bay Pines, Florida
Bej Pajns je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Florida.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 2.931, što je 134 (-4,4 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Megalomanija
Megalomanija ili ludilo veličine označava patološko precijenjivanje sebe samog, svojih sposobnosti i mogućnosti. Pogođena osoba smatra se važnim političkim ili vjerskim likom, reinkarnacijom velike ličnosti, bogom, prorokom, ili slično, kao što je superjunak. Javlja se primjerice u sklopu nekog psihotičnog poremećaja, manije, staračke demencije...
Leprovica
Leprovica je naselje u sastavu Grada Dugog Sela u Zagrebačkoj županiji. Smješteno je na županijskoj cesti Dugo Selo-Mala Ostrna-Obedišće Ježevsko. Prvi puta se spominje 1642. godine. pod imenom Veprovica. Vjerojatno je selo bilo u šumi s velikim brojem veprova. U naselju od 1978. godine djeluje Dobrovoljno vatrogasno društvo. U naselju postoji spomenik žrtvama iz II. svjetskog rata, akademske kiparice Vere Dajht-Kralj. Po popisu stanovništva iz 2001. godine u Leprovici živi 261 stanovnik. Naselje pripada rimokatoličkoj župi Uzvišenja sv. Križa Dugo Selo II. Prema zadnjem popisu stanovništva iz 2001. godine naselje ima 72 kućanstva.
Которски статут
Настанак и прве кодификације
Овај Статут настао је у епохи прелаза протокомуналног друштва у уређену комуну.Сачувано издање овог статута, штампаног у Италији, (Венеција) 1616. године, као својеврсна хроника самог града, ипак није обухватио његово целокупно правно наслеђе.У њему нису нашле места поједине важне одлуке које су донесене још крајем 12. века док су прве статутиране одлуке потичу из 1301. године Књига статута, како је највероватније уобличена у почетку 14. века, мењана је и допуњавана до 1425., док је штампано издање обухватило и законске одлуке које су реформисале, мењале или елиминисале одлуке из ранијих времена.
Кодификација коју су 1614–16. сачинили которски племићи, Маријан Бућа и Франо Болица исказујући древност и континуитет аутономног уређења својег града, истицала је и под делотворном заштитом млетачких властодржаца успешност владавине которског патрицијата. Она се односила како на више номиналну, босанску владавину када је краљ био Твртко I (1384.–1390.), тако и на период фактичке которске самовладе (1390.–1420. г.) којом се избегла тиранија појединца, али и површности неискусног мноштва.
Lukarišće
Lukarišće je naselje u sastavu Grada Dugog Sela u Zagrebačkoj županiji. Smješteno je 2 km istočno od središta grada. Noviji dijelovi naselja velikim dijelom su smješteni uz glavnu prometnicu Dugo Selo-Vrbovec, dok se stari dio naselje nalazi sjeverno od glavne ceste. Prema zadnjem popisu stanovništva iz 2001. godine naselje ima 261 domaćinstvo.
Stanovništvo
U Lukarišću po popisu iz 2001. godine živi 896 stanovnika u 261. kućanstvu. Prosječna godišnja stopa rasta je 4,46% (1991.-2001.). Gustoća naseljenosti 462 stanovnika po četvornom kilometru.
Которски статут
Садржај статута
Редактори статута, приликом прикупљања података, као и анализом и преписком Књиге статута, поделили су сам статут на 4 целине.
Lukarišće
Stanovništvo
Broj stanovnika:
Povijest i gospodarstvo
Naselje se prvi puta spominje 1642. godine pod imenom Lukarec, a zanimljivo je da se i danas njegovi stanovnici nazivaju "lukarci". Ime je dobilo po imenu posjednika Luka. U naselju postoji društveni dom, benzinska postaja, drugi dugoselski dječji vrtić, stolnoteniski klub, dvije benzinske postaje, restoran, hotel, a 2011. je izgrađena nova župna crkva "Uzvišenja sv. Križa", župa Dugo Selo II.
Которски статут
Први део
Одредбе статута обухватају раздобље од 1301. до 1425. г., док се за још десетак глава може утврдити временски оквир у којем су донете, на основу личности које се помињу, повезаности с датираним главама или других индиција. Најстарије одлуке сежу у време уобличавања целине которског Статута од низа раније донијетих одлука.У првом делу одредбе углавном говоре о о општим питањима трајног значаја, с којима се сучељавала комунална заједница.
Други део
Најмлађе датиране главе занимљиве су и због разграничења с другим делом Статута – Одлукама донетим током которске самовладе. Међутим, главе нису распоређене хронолошки, већ према садржини. Одлуке из другог дела потврђују, исправљају или допуњују оне из првог дела, али усед неуједначености концептуалног устројства и недосљедности у систематизовању, није присутно повезивање предмета у опсежније целине.Утицај дубровачког статута огледа се у распоређивању групације глава о избору градских органа и служби, у одредбама о заклетвама, о суђењу, породичном и имовинском праву, комуналном реду и кривичном праву. Дубровачки статут деловао је и на позајмице у формулисању наслова и текстова, прилагођених приликама у Котору.
Други део Статута чине Изгласане одлуке (Partes captaæ Tempore Catharinor.“) са 39 глава, које потичу из раздобља од 1383. до 1420. г., а редактори у наслову с поносомза њега наводе „Quo tempore suis legibus et institutis regebantur“. Међутим, знатан део одлука из времена которске самосталности укључен је и у основну целину Статута, а и „усвојене одлуке“ су са њима садржајно повезане. После 1425. г. више се није дирало у текст Књиге Статута.
Трећи део
Трећи део Статута чини пет докумената о завршним преговорима и углавцима јавног чина подвргавања града власти Венеције („Partes Captaæ A Domin. Venetiarum.“), који исказују обострани интерес да услови прихватања млетачке власти буду јасно утаначени, а да се сачува континуитет важења которског статута и комуналног уређења.
Четврти део
Четврти део Статута („Partes captaæ Sub. Domin. Venet.“). формално и садржински наставља се на одлуке из раздобља которске самосталности, имајући једнаку правну снагу као и одредбе из Књиге Статута. Свака изгласана законска одлука у Великом већу Котора од 1421. до 1444. г. датирана је и распоређена хронолошким следом, а 52 главе с редним бројевима понављају се у оквиру службе коју је обављао кнез. Оно што је сигнификантно је да нове одлуке осликавају нове друштвене односе, битно измењене у односу на оне који су владали у време стварања најстаријег језгра Статута. Посебна пажња придаје се бризи о црквеној имовини, инвентарисању црквених добара и обавезама прокуратора, прикупљању новца за одржавање Катедрале; такође и начину гласања, позивању на седнице већа, већницима, заклињању пре избора; грађанима се забрањују закупљивање царине изван Котора (1421.) и односи с великашима из окружења (1439.), а прописује се и њихово обавезно наоружавање (1442.). Законски се регулишу свечаности; утврђује се календар светковина и изједначава прослављање св. Марка с прославом св. Трифуна; уводи се и строжије поштовање недеље. Утврђене су тарифе наплате код принудног извршења (1426.) и тарифе за услуге нотара (1431.). Штампано издање садржи и документе из каснијег раздобља који немају облик формално усвојених одлука, али су садржајно повезани с ранијим главама Статута.
Статут и црква
Световна и црквена власт у Котору биле су уско испреплетане, те је црквено право веома утицало на неке одредбе статута.Пролазне кризе њиховог аутономног деловања, мада је у обликовању одређених института утицало и црквено право, огледале су се у статутарним одребама према којима бискуп није могао судити световњацима, свештеник није могао бити нотар комуне, док градски нотар није смео писати исправе клерицима, нити се мешати у њихове спорове. Штавише, Статут је до 1330. г. садржао одредбу према којој онај ко је рођен у граду не може постати которски бискуп. У духу канонских начела, црквеним установама управљале су старешине уз помоћ прокуратора световњака, док је црквена имовина била неотуђива. Патронатске цркве, које су властитим средствима на својем поседу подизале породице представљале су специфичан случај; држећи их као наседну својину, оснивачи су с бискуповим овлашћењем узимали у службу свештенике, који би примали уговорену плату, док би они делили њене приходе. Статутом је ограничавано право односног избора искључивањем странаца.
Друштвени односи
Круг племства затворен је одредбом из 1361. г., по којој су у Велико веће улазили мушкарци старији од 18 година, „чији су очеви, дедови и преци по мушкој линији од старине били у нашем већу“. (глава 35.), а даље притврђен 1412. одредбом да се которски племић не сме оженити женом која не припада племству града у којем је рођена (глава 394.), под претњом лишавања чланства у Великом већу, племићке титуле, права на положај, службу и друге градске бенефиције. Комунална власт није дозвољавала политичко издизање младог грађанства. Ипак, сходно одлуци из 1388. г., могла се „затражити милост“ да се постане племић и члан Већа, али је било потребно да такву молбу подржи три четвртине чланова Малог већа, да би се прослиједила Великом већу, које јој је такође морало дати трочетвртинску сагласност. С друге стране, људи који би долазили да се настане у Граду, морали су обећати да ће бити Которани, уписати се код нотара и обавезати на терете („ангарије“) плаћања пореза и чувања градске страже, у чему је морао учествовати сваки грађанин. Робови су у потпуности припадали господарима. Становници ближег и даљег залеђа, потенцијални досељеници у дистрикт називани су „Sclavi “. , „Albanenses“. i ређе „Valahi“. , док су међу дистриктуалцима најбројнији били „посадници“, који су господарима додељивани заједно са земљом. „Половници“ су обрађивали винограде на половину, а „годишници“ су боравили у виноградима за своје господаре. „Влаштаци“, који се помињу у глави 125., били су изједначени с онима „ропског рода“ и с копиладима код одмеравања казне за напад на господара.
На челу градске управе налазио се кнез, којег је постављао владар. Он је у Котор долазио „по налогу“ краља. Статут у глави 26. одређује образац заклетве пред скупштином народа, којом се кнез обавезивао „да ће сачувати добро управљање и стање целог Града и оно што је очувано, и правне обичаје чувати “ (глава 23.), а „на част нашег Господина Краља“. Иако се утицај кнеза слабо осећао у Котору у XIV в., Статут је забрањивао грађанима да траже службу помоћника кнеза, коју је такође додељивао владар, као и да узму кнеза за кума. Пре 1371. г.,Котор је осамостаљивањем почео и да бира градске кнежеве односно ректоре, странце, ограничавајући им службу на годину дана и прописујући њихово обавезно становање у Граду. Кнез]] је имао годишњу плату од 1.000 перпераи регалије, али није смeо примати друге дарове, нити обедовати с грађанима, осим на свадбама. Судио је у грађанским и кривичним стварима заједно с градским судијама и сарађивао с већима. Временом су Которани прешли на избор кнежева између припадника домаће властеле, али је трајање њихове службе даље ограничавано, а неодговорно поступање у стварима које су им стављане у надлежност подвргавано додатним санкцијама.
Облигациони односи
У погледу дужничко-поверилачких односа, Статут је прописивао да поједини ортаци морају враћати дуг целог трговачког друштва, док је затвором прећено онима који дуговања нису могли вратити, при чему се није могла узимати имовина родитеља дужника. Старије статутарне одредбе баве се залогама, а почетком XV в. усаглашаване су процедуре у случају задуживања и неблаговременог измиривања дуга те ревидирана сложена процедура о коришћењу ствари дате у залог. Норме су уређивале три главне врсте власништва: комуналног – Грбаљ, који је имао најсложеније својинскоправне односе; црквеног, које је континуирано осиромашивало и појединачног – које је циркулисало правним пословима купопродаје, размене, поклона, заплене, односно најма. Иако искључиво на основу статутарних одредби није могуће стећи целовит увид у правне системе појединих комуна, у вези са својином у Котору евидентни су и одговарајући механизми њене заштите поступком јавног оглашавања.
Кривично право
Статутарне одредбе кривичноправног карактера заступљене су у значајној мери. Велики број кривичних дела и преступа те прописаних санкција настојао се систематизовати више него друге правне области. Казне су посебно за убиство или силовање одмераване према друштеном положају починилаца; на Словена, Албанца или Влаха осумњиченог за убиство била је дозвољена примена тортуре. Код угрожавања имовине највише одредби посвећено је крађи – која је степенована сходно вредности украденог предмета, поврату те друштвеном положају ухваћеног; осумњиченом се допуштало правдање заклетвом пред одређеним бројем људи. Санкционисана је и издаја, односно удруживање с непријатељем, при чему је санкција из главе 398. прописивала да се издајици „кућа до темеља поруши и сва се друга његова добра потпуно разделе градском пуку и нека буде вечно прогнан.“