cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Neolitska Evropa
Stara Evropa
Širenjem starčevačkog kompleksa (Starčevačko-Kris kultura) u šestom milenijumu iz Podunavlja i Karpatskog bazena, neolitska ekonomija se razvija i na prostoru Moldavije i zapadne Ukrajine pod nazivom Dnjestar-Bug kultura. U petom milenijumu, pod uticajem Kulture trakaste keramike sa zapada i Boian kulture, ova kultura prelazi u fazu Cucuteni kulture (na ruskom Tripolje), koja se razvila u urbanu civilizaciju. Veliki grad južno od Kijeva imao je u periodu 4.000-3.500 pne oko 3.000 stambenih struktura u kojima je živjelo preko 20.000 stanovnika
Ovaj period istorije Marija Gumbitas je nazvala Stara Evrope, na teritoriji od Egeja i Jadrana sa ostrvima na jugu, do Češke, Slovačke i južne Poljske na sjeveru i Moldavije i Ukrajine na zapadu. Izraz je uveden da bi se prepoznao zajednički identitet brojnih i različitih neolitskih grupa jugoistočne Evrope. Tokom sedmog, šestog i petog milenijuma p.n.e poljoprivrednici jugoistočne Evrope stvorili su kulturni obrazac uporediv sa istim takvim u Mesopotamiji, Anadoliji i Egiptu Istovremeno stanovništvo ovog područja razvilo je daleko kompleksniju socijalnu organizaciju od njihovih zapadnih i sjevernih susjeda, izgradilo naselja koja su često bila mali gradovi, stvaralo religiju i vladajuće institucije.
Kulturu Stare Evrope moguće je podijeliti u 5 civilizacijskih varijanti: Egej i centralni Balkan, Jadran, srednji Dunav, istočni Balkan i Moldavija i zapadne Ukrajina.
Neolit u ostaloj Evropi
Širenje neolita kroz Evropu, od Egeja do Britanije trajao je oko 2.500 god. (6500. pne - 4000. pne). Šireći se dalje uz Dunav neolit se pojavljuje u Njemačkoj uz gornji i srednji tok Rajne, najdalje do Holandije i Pariza u Francuskoj. Baltički region je u neolitu od oko 3.500. pne.
Konstrukcije od megalita zauzimaju značajno mjesto u periodu neolita. Pojavljuju se još u mezolitu, a trajaće do bronzanog doba. Posebno je poznata Malta. Na UNESCO Listi svjetske baštine, Megalitski hramovi Malte, nalazi se sedam hramova. Izgrađeni su oko 3.500. pne i stariji su od piramida u Egiptu.
Generalno, kolonizacija je išla po skokovitom obrascu od jednog do drugog aluvijalnog područja, zaobilazeći planinska područja. Arheolozi smatraju da su rane neolitske kulture relativno homogene, u poređenju sa kasnim mezolitom. DNA studije pokazuju da su mezolitske i neolitske populacije živjele jedna uz drugu nekoliko milenijuma u mnogim dijelovima Evrope, posebno na Iberijskom poluostrvu, duž Atlantske obale i na britanskim ostrvima. Oko 4700 pne Impresso kultura (Mediteranski neolit) stigla je na istočni dio Iberijskog poluostrva. Naslijedila ju je La Amagra kultura, sa crveno-žutom bojom keramike, čije veze sa ostalin neolitskim kulturama nisu još uvijek jasne. Jedna druga teorija smatra da je neolit u Evropi posljedica autohtonog razvoja lokalnih mezolitskih kultura. Treća teorija smatra da je neolit u Evropu došao sa prostora istočne Evrope.
Reference
Neolítico en Europa Neolitico
Beaufort, South Carolina
Bofort je grad u američkoj saveznoj državi Južna Karolina.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 12.361, što je 589 (-4,5 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Asti
Asti je grad od 73.899 stanovnika u Italiji, glavni grad Astijske provincije u Pijemontu.
Geografija
Asti leži na ušću rijeke Borbere u Tanaro, udaljen 45 km jugoistočno od regionalnog centra Torina.
Historija
mini|lijevo|225px| Gradska vijećnica mini|lijevo|225px| [[Katedrala Santa Maria Assunta]] Asti je osnovan 124. pne. kao rimski kastrum pod imenom Hasta. Godine 89. pne. dobio je status kolonije, a 49. pne. municipija. Još za ranog srednjeg vijeka, Asti je 932. postao biskupsko središte, a svoj zenit imao je tokom 13. vijeka kao nezavisna komuna. Nakon tog sretnog razdoblja često je mjenjao gospodare, sve dok 1575. nije postao feud savojske dinastije.
Znamenitosti
Najveća znamenitost Astija je njegova katedrala Santa Maria Assunta, izgrađena od 1309. do 1348. godine, zatim samostanska crkva San Secondo iz 13. vijeka, uz koju je romanički zvonik izgrađen na temeljima rimske građevine. Asti ima Trajanov toranj iz 13. vijeka, baptisterij San Pietro iz 10. vijeka, te dvije kripte iz 7. i 8. vijeka, sv. Ivana i sv. Anastazija. Po historijskom centru grada ima puno srednjovjekovnih i renesansnih palača, od kojih je najznačajnija palača Alfieri u kojoj se rodio književnik Vittorio Alfieri (1749–1803).
Privreda
Asti je značajni centar trgovine poljoprivrednim proizvodima, poznat po svojim vinima (pjenušac Asti spumante) i voću. Asti je i značajni industrijski centar, s tvornicama konzervi hrane, metalnih proizvoda, stakla, cigli i kemikalija.
Jedinica
Jedinica ima više značenja.
Aclou
Aklu je naselje i opština u severnoj Francuskoj u regionu Gornja Normandija, u departmanu Er koja pripada prefekturi Berne.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 222 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 60 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 3,7 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 142 metara (maksimalnoj 155 m, a minimalnoj 57 m).
Kraljevina Pruska
mini|180px|Državna zastava Pruske (1701-1750)
mini|Kraljevina Pruska unutar Njemačkog Carstva (1871.-1918.) Kraljevina Pruska (njemački: Königreich Preußen) je bilo njemačko kraljevstvo od 1701. do 1918. Od ujedinjenja Njemačke 1871. do poraza u Prvom svjetskom ratu, Pruska je činila gotovo dvije trećine teritorija Njemačkog Carstva. Ona je dobila ime po teritoriju Pruske, iako je baza njezine snage bio Brandenburg.
Osnutak
mini|250px|Pruska 1688 - 1866 Od 1618., Elektorat Brandenburg i Prusko Vojvodstvo su vladali u personalnoj uniji od strane dinastije Hohenzollern ("Brandenburg-Pruska"). Tijekom Drugog Sjevernog rata, Ugovorom iz Labiaua i Ugovorom iz Wehlau-Bromberga Hohenzollerni su dobili suverenitet u pruskom vojvodstvu. Stoga, u zamjenu za savez protiv Francuske u ratu za španjolsku baštinu, izbornik Fridrik III. okrunio se kao "kralj u Pruskoj" (König in Preußen) kao Fridrik I. godine 1701. Tehnički, nijedno kraljevstvo nije moglo postojati unutar Svetog Rimskog Carstva, osim Češke. Međutim, Fridrik se držao linijom po kojoj Pruska nikada nije pripadala Carstva i Hohenzollerni su bili potpuno suvereni nad njom, pa je on mogao uzdignuti Prusku u kraljevstvo. Naslov "kralj u Pruskoj" usvojen jer su bili samo izborni knezovi u tom dijelu Pruske koji još bio dio Svetog Rimskog Carstva. Tako je bilo do 1772. kada je naslov promijenjen u "kralj Pruske" (König von Preußen).
1701–1740: Rana povijest
Nova Kraljevina Pruska bila je vrlo siromašna - još uvijek nije u potpunosti oporavila se od devastacije tijekom Tridesetogodišnjeg rata-i njezin teritorij razasut preko 1200 km : od zemalja u Pruskom Vojvodstva na jugoistočnoj obala Baltičkog mora, do Hohenzollernove unutrašnjosti Brandenburga do enklava kao što su bili Cleves, Mark i Ravensberg u Porajnju. Godine 1708., otprilike jedna trećina stanovništva Vojvodstva Pruske je bila žrtva kuge. Kuga je dosegla Prenzlau u kolovozu 1710, ali na kraju povukla prije nego što je moglo doći do prijestolnice Berlina, što je bilo samo 80 km daleko.
Švedski poraz poraz od Rusije, Saske, Poljske, Danske-Norveške, Hanovera i Pruske u Velikom sjevernom ratu (1700-1721) označiio je kraj značajne švedske moći na južnim obalama Baltičkog mora. U tijeku pomeranskog pohoda od Prusko-Švedskog Ugovora iz Stockholma (siječanj 1720), Pruska dobiva švedsko Pomorje s južne Stettinom (Szczecinom). Već godine 1529., Hohenzollerni od Brandenburga je osigurali su vraćanje Vojvodstva Pomeranije nakon niza sukoba, te dobili istočni dio nakon Vestfalskog mira.
Tijekom tog vremena, trendovi postavljeni u pokret od strane Velike izbornika dosegnuli su svoj vrhunac, budući da su junkeri, zemaljsko plemstvo, bili vezani za prusku vojsku. Ovo razdoblje je također zabilježilo porast obveznog obrazovanja u Njemačkoj. kralj Fridrik Vilim je sam predstavio pruski obvezni školski sustav godine 1717.
1740-1760: Šleski ratovi
Godine 1740., kralj Fridrik II. (Fridrik Veliki) došaoje na prusko prijestolje. Koristeći kao izgovor sporazum iz 1537. (zabranjen od cara Ferdinanda I. ) kojim su dijelovi Šleske trebali prijeći Brandenburgu nakon nestanka svoje vladajuće dinastije Piast, Fridrik je napao Šlesku, čime je početo rat za austrijsku baštinu. Nakon vrlo brzog zauzimanja Šleske, Fridrik je ponudio svoju zaštitu nadvojvotkinji Mariji Tereziji od Austrije, ako se pokrajina predaju njemu. Ponuda je odbijena, ali Austrija se suočila nekoliko drugih protivnika, a Fridrik je je na kraju mogao dobiti formalni ustupak s Ugovorom u Berlinu iz 1742.
Na iznenađenje mnogih, Austrija je uspješno uspjela obnoviti rat. Godine 1744. Fridrik je napao opet kako bi spriječio odmazdu i zahtijevao je, ovaj put, češku. Nije uspio, ali francuski pritisak na austrijskog saveznika Veliku Britaniju dovelo je do niza sporazuma i kompromisa, što je kulminiralo godine 1748 Ugovorom iz Aix-la-Chapelle kojim je obnovljen mir i Pruskoj ostavljena većina Šleske.
Ponižena zbog ustupanja Šleske, Austrija je radila kako bi osigurala savez s Francuskom i Rusijom ( "Diplomatska revolucija"), dok je Pruska odvučena u britanski tabora tvoreći anglo-pruski savezu. Kad je Fridrik preventivno napao Sasku i Češku tijekom nekoliko mjeseci godina 1756-1757, on je pokrenuo sedmogodišnji rat koji se također može smatrati prvim svjetski ratom, jer se vodio na kontinenta (Europa te francuske i britanske kolonije).
Taj rat je bio očajna borba za prusku vojsku, a činjenica da je uspio uvući velik dio Europe u rat svjedočila je Fridrikovim vojnim vještinama. Suočavanje Austrije, Rusije, Francuske i Švedska, istovremeno, i to sa samo Hannoverom (bez ne-kontinentalne Britanije ) kao značajnim saveznikom, Fridrik je uspio spriječiti ozbiljnu invaziju do listopada 1760, kada je ruska vojska nakratko zauzela Berlin i Königsberg. Situacija postaje progresivno tmurnija, međutim, do smrti carice Elizabete od Rusije ( Čudo Dinastije Brandenburg).Stupanje na vlast prusofilnog Petra III. Oslobodilo je pritisak na istočnom bojištu fronti. Švedska je završio rat u otprilike isto vrijeme.
Pobjedivši austrijsku vojsku u bitci kod Burkersdorfa i oslanjajući se na nastavak britanskog uspjeha protiv Francuske u ratu u kolonijalama, Pruska je konačno mogla prisiliti na status quo ante bellum na kontinentu. Ovaj rezultat potvrđuje Prusku veliku ulogu u njemačkim pokrajinama i utvrđuje zemlju kao europsku veliku silu. Fridrik, zgrožen od skoro pa gotovog poraza Pruske, živio je svoje dane kao mnogo miroljubiviji vladar.
Pruska tijekom podjela Poljske
Na istoku i jugu Pruske, poljsko-litvanska unija je postupno oslabila tijekom 18. stoljeća. Zabrinuti zbog povećanja ruskog utjecaja u poljskim poslovima i mogućeg širenja ruskog carstva, Fridrik II. je odigraoznačajnu ulogu u pokretanju prve podjele Poljske između Rusije, Pruske i Austrije godine 1772. kako bi održao ravnotežu snaga. Kraljevina Pruska je pripojila većinu poljske pokrajine "Kraljevske Pruske", uključujući Warmiju. Pripojene zemlje organizirane su sljedeće godine u pokrajinu zvanu Zapadna Pruska. Novi teritorij se priključio pokrajini Istočnoj Pruskoj (područje prethodno poznato kao Prusko Vojvodstvo) sa Pomeranijom, ujedinjujući istočne teritorije kraljevstva.
Nakon što je Fridrik umro godine 1786., njegov nećak Fridrik Vilim II. je nastavio podjelu, dobivši velik dio zapadne Poljske godine 1793.
1801.-1815. Napoleonski ratovi
Sporazumom iz Basela (1795.) je završio Rat prve koalicije protiv Francuske. U njemu, Prva Francuska Republika i Pruska su propisale da će potonji osigurati neutralnost Svetog Rimskog Carstva neutralnost u svim njegovim područjima sjeverno od linije razdvajanja na rijeci Majni, uključujući i britanske kopnene dominione Elektorat Hannoveru i vojvodstvo Bremen-Verden. U tu svrhu, Hannover (uključujući Bremen-Verden) su također imali osigurati postrojbe za tzv. razdvajajuću vojsku za održavanje stanja naoružane neutralnosti.
Tijekom Rata druge koalicije protiv Francuske (1799.-1802.) Napoleon Bonaparte je pozvao Prusku zauzeti kontinentalne britanske dominione. Godine 1801. 24.000 pruskih vojnika je napalo, iznenadivši Hannover, koji se predao bez borbe. U travnju 1801. pruski su vojnici stigli u Stade, glavni grad Bremen-Verdena i tamo ostali do listopada iste godine. Ujedinjeno Kraljevstvo Velike Britanije i Irske prvotno je ignoriralo prusko neprijateljstvo, ali kada se pridružilo pro-francuskoj koaliciji naoružanih 'neutralnih ' sila, kao što su Danska-Norveška i Rusija, Velika Britanija je počela presretanje pruski brodova. Nakon bitke kod Kopenhagena (1801.) koalicija se raspala i Pruska je opet povukla svoje postrojbe.
Na Napoleonov poticaj, Pruska je ponovno zauzela kraljevinu Hannover i Bremen-Verden početkom 1806. 6. kolovoza iste godine Sveto Rimsko Carstvo je raspušteno zbog Napoleonovih pobjeda nad Austrijom. Naslov Kurfürst (izborni knez) Brandenburga je postao besmislen, te je ispušten iz primjene. Prije tog vremena, Hohenzollernovi suvereni su nosili brojne titule i krune, od Vrhovnog guvernera protestantskih crkava (summus episcopus) do kralja, izbornog kneza, velikog vojvode, kneževa raznih regija i teritorija pod njegovom vlašću. Nakon 1806. Fridrik Vilim III. je jednostavno bio samo kralj Pruske i summus episcopus.
Ali kad je Pruska, nakon što se okrenula protiv Francuskog carstva, bila poražen u bitci kod Jena-Auerstedta (11. studenog 1806.), kralj Fridrik Vilim III. je bio prisiljen privremeno pobjeći u udaljeni Memel. Nakon sporazuma iz Tilsita godine 1807., Pruska izgubila oko pola svog teritorija, uključujući i zemlje stečen drugom i trećom podjelom Poljske (koja je sada potpala pod Varšavsko Vojvodstva) i sve zemlje zapadno od Elbe. Francuska je ponovno osvojila Hannover, uključujući i Bremen-Verden. Ostatak kraljevstva bio je okupiran od strane francuskih vojnika (na pruski trošak), a kralj je bio dužan napraviti savez s Francuskom i pridružiti se kontinentalnom sustavu.
Nakon Napoleonova poraza u Rusiji, Pruska je napustila savez i sudjelovala je u Šestoj koaliciji tijekom "rata za oslobođenje" (Befreiungskriege) protiv francuske okupacije. Pruski vojnici pod maršalom Gebhardom von Leberechtom Blücherom uvelike su dopridonijeli u bitci kod Waterlooa 1815. do konačne pobjede nad Napoleonom.
Nakon Napoleona
mini|300px|ekspanzija Pruske 1807.–1871. Pruska je nagrada za svoj udio u porazu Francuske došla na kongresu u Beču, gdje je Pruska dobilaa većina njegovih izgubljenih teritorija i znatno više, uključujući i 40% Kraljevine Saske i veći dio Porajnja. Velik dio teritorija dodan u trećoj podjeli Poljske dodijeljena je kongresnoj Poljskoj pod ruskom vlašću.
S tim pruskim teritorijalnim dobitcima, kraljevstvo je reorganizirana u deset provincija. Većina kraljevstva, osim provincija Istočne Pruske, Zapadne Pruske i Posena, postala je dio nove Njemačke Konfederacije, konfederacije 39 suverenih država koje zamjenjuju mrtvo Sveto Rimsko Carstvo.
Fridrik Vilim III. podvrgnuo je Prusku brojnim upravnim reformama, među ostalima reorganizaciji vlade putem ministarstava, što je ostalo formativno za sljedećih stotinu godina.
Što se tiče religije, Reformirani kalvinist Fridrik Vilim III. -kao vrhovni guverner protestantskih crkava, pokrenuo je svoh dugogodišnji projekt (započet godine 1798.) da se ujedine Evangeličke i Reformirane crkve godine 1817. (tzv. Pruska unija). Kalvinistička manjina, snažno ga je podupirala, a luteranska većina neršto manje te je stvorena jedinstvena protestantska Evangelička crkva u Pruskoj. Međutim, svađe koje su uslijedile uzrokovale su trajni raskol između ujedinjenih luterana i starih luterana godine 1830.
Kao posljedica revolucija iz 1848., kneževine Hohenzollern-Sigmaringen i Hohenzollern-Hechingen (kojima je vladala katolička kadetska grana dinastije Hohenzollern) su pripojena Pruskoj godine 1850., kasnije ujedinjene u provinciju Hohenzollern.
Njemački ratovi za ujedinjenje
Stvaranje njemačke carinske unije (Zollverein) godine 1834, koja je isključila Austrijsko Carstvo, povećala je pruski utjecaj nad državama članicama. Kao posljedica revolucija iz 1848, kralju Fridriku Vilimu IV. je ponuđena kruna ujedinjene Njemačke u Frankfurtskom parlamentu. Fridrik Vilim odbio je tu ponudu uz obrazloženje da revolucionarna skupština ne bi mogla ni odobriti kraljevske naslove. No, tu su bila i druga dva razloga zbog kojih je odbio: da je to učinio to bi malo doprinijelo završetsku unutarnje borbe za vlast između Austrije i Pruske, a svi pruski kraljevi (uključujući i Vilima I.) su se bojali da formiranje njemačkog carstva bi značilo kraj Pruske neovisnosti unutar njemačkih država.
Godine 1848., akcije poduzete od strane Danske prema vojvodstvima Schleswig i Holstein dovele su do Prvog šlesviškog rata (1848-1851) između Danske i Njemačke Konfederacije. Danska je pobijedila.
Fridrik Vilim je izdao Pruski prvi ustav u svojoj vlasti godine 1850. Ovaj dokument-umjeren po standardima tog vremena, ali konzervativan za današnje standarde, stvorio je dva doma parlamenta. Donji dom ili zakonodavno tijelo je izabran od strane svih poreznih obveznika, koji su bili podijeljeni u tri razreda čiji glasovi su vrijedili ovisno o iznosu plaćenih poreza. Žene i oni koji ne plaćaju porez nisu imali pravo glasa. To je omogućilo da nešto više od trećine birača da izaberu 85% zakonodavnog tijela.Gornji dom, koji je kasnije preimenovan u Herrenhaus ("Dom knezova"), bio je imenovan od strane kralja. On je zadržao punu izvršnu vlast i ministri bili odgovorni samo njemu (dapače, i do 1910., pruski kraljevi smatrali su da vladaju po božanskom pravu). Kao rezultat toga, držanje klase posjednika, junkera, ostalo je neprekinuto, osobito u istočnim pokrajinama.
Via Chivasso-Textron, Torino
Via Chivasso-Textron je naselje u Italiji u provinciji Torino, u regiji Piemonte.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 3 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 205 m.
Kraljevina Pruska
Njemački ratovi za ujedinjenje
Fridrik Vilim je pretrpio moždani udar godine 1857., a njegov mlađi brat, princ Wilhelm, postao je regent. Vilim je provodio znatno više umjereniju politiku, i stekao dovoljno snage da, poslije smrti Fridrika Vilima godine 1861., on je bio u mogućnosti postati kralj kao Vilim I. Međutim, ubrzo nakon dolaska na prijestolje, suočio se sporom sa svojim parlamentu oko veličine vojske. Parlament, kojim su dominirali liberali, ustuknuo pred Vilimovom željom da se poveća broj pukovnija i uskratio odobrenje za proračun koji bi to odobrio. Uslijedio je zastoj, A Vilim je razmatrao abdicirati u korist svog sina, princa Fridrika Vilima njega su pak uvjerili da imenuju za premijera Otta von Bismarcka, veleposlanika u Francuskoj. Bismarck preuzeo je dužnost 23. rujna 1862.
Iako Bismarck je imao ugled kao neumoljivo konzervativan, on je u početku bio sklon tražiti kompromis nad proračunskim pitanjima. Međutim, Vilim je odbio rasprave o tomu, on je promatrao vojna pitanja kao isključivu nadležnost vladara. Uvučen u politiku sukoba, Bismarck je došao gore sa teorijom romana. Prema ustavu, kralj i parlament bili odgovorni za usuglašavanje proračuna. Bismarck je tvrdio da budući da nije došlo do sporazuma, postoji "začkoljica" u ustavu, te je vlada morala nastaviti prikupljati poreze i isplaćivati sredstva u skladu sa starim proračunom kako bi nastavila funkcioniranje. Vlada je time djelovala bez novog proračuna od 1862. do 1866., čime je Bismarcku omogućeno provesti Vilimove vojne reforme.
Liberali su žestoko osudili Bismarcka kao kršitelj zakona. No, Bismarckov pravi plan je bio u skladu s liberalizmom. On je došao do uvjerenja da je njemačko ujedinjenje neizbježno, ali da su konzervativne snage morao preuzeti vodstvo u pogon prema stvaranju jedinstvene nacije. Također je vjerovao da su liberali srednje klase željeli ujedinjenu Njemačku više nego što su htjeli razbiti prianjanje tradicionalnih snaga zbog društva. On je tako krenuo u pogon za stvaranje ujedinjene Njemačke pod pruskim vodstvom, i vodio Prusku kroz tri rata čime je u konačnici postigao taj cilj.
Prvi od tih ratova je bio Drugi šlesviški rat (1864.), koji je započela Pruska i uspila u dobivanju pomoći Austrije. Danska je bila čvrsto poražena i predala oboje Schleswig i Holstein Pruskoj, odnosno Austriji.
Podijeljena uprava Schleswiga i Holsteina je zatim postala okidač za Austrijsko-pruski rat (1866. - također poznat kao sedmotjedni rat), gdje je Pruska, u savezu s Kraljevinom Italijom i raznim sjevernim njemačkim državama, proglasila rat Habsburškoj monarhiji. Koalicija predvođena Austrijsom bila je slomljena, a Pruske je anektirala četvero manjih saveznici-Kraljevina Hannoveru, Elektorat Hessen, Vojvodstvo Nassau i Slobodni grad Frankfurt. Pruska je također pripojila Schleswig i Holstein, te također učinkovito anektirala Saxe-Lauenburg natjeravši ga u personalnu uniju s Pruskom (koja je pretvorena u punu uniju godine 1876. godine). Kralj Vilim je u početku htio teritorij same Austrije, ali Bismarck ga je uvjerio da napusti tu zamisao. Dok je Bismarck želio da Austrija ne igra nikakvu buduću ulogu u njemačkim poslovima, on i dalje smatrao da je Austrija mogla vrijedan budući saveznik.
S tim teritorijalnim dobitcima, pruski posjedi u Porajnju i Vestfaliji su po prvi put spojeni na ostatkom kraljevstva. Računajući na de facto pripajanje Saxe-Lauenburga, Pruska se sada pružala neprekidno preko sjeverne dvije trećine Njemačke. Ostat će na toj veličini do zbacivanja monarhije 1918.
Bismarck je iskoristio ovu priliku da dokrajči proračunski spor s parlamentom. On je predložio zakon o naknadi štete kojim mu se daje retroaktivno odobrenje za upravljanje bez zakonskog proračuna. Pretpostavljao je, točno kako se ispostavilo, da će to dovesti do podjele između njegovih liberalnih protivnika. Dok su neki od njih tvrdili da ne smije biti kompromisa s načelima ustavne vlasti, većina liberala odlučila je podržati zakon u nadi da će postići više slobode u budućnosti.
Njemačka se Konfederacija raspala u sklopu rata. Na njezinom mjestu, Pruska je uspostavila 21. države sjeverno od Majne osnivajući godine 1867. Sjevernu njemačku konfederaciju. Pruska je bila dominantna država u ovoj novoj skupini, čineći četiri petine njezinog teritorija i stanovništva. Njezina gotovo totalna kontrola je zacementirana u ustavu koji je napisao Bismarck. Izvršna vlast je povjerena predsjedniku, u pruskoj kruni u skladu s nasljednim pravom. Njemu je pomagao je kancelar odgovoran samo njemu. Tu je i dvije-kuća parlament.Donji dom ili Reichstag, bio je izabran na temelju općeg biračkog prava muškaraca.Gornji dom, ili Bundesrat (Savezno vijeće) imenovan je od strane državnih vlasti.Bundesrat je, u praksi, bio jači. Pruska je imala 17 od 43 glasa, i lako je mogla kontrolirati postupak kroz saveze s drugim državama. Za sve namjere i svrhe, novim grupiranjem je dominirao Bismarck. On je služio kao vlastiti ministra vanjskih poslova za gotovo cijelog svog mandata kao premijer Pruske, a u tom svojstvu je bio u mogućnosti upućivati pruskog zastupnika za Bundesrat.
Južne njemačke države (osim Austrije) su bile prisiljeni prihvatiti vojne saveze s Pruskom, i Pruska je počela korake kako bi ih spojila sa Sjevernom Njemačkom Konfederacijom. Bismarckovo planirano Kleindeutschland ujedinjenje Njemačke je došla znatno bliže ostvarenju.
Završni čin ovih događanja bio je Francusko-pruski rat (1870.), gdje je Bismarck izmanevrirao francuskog cara Napoleona III. da objavi rat Pruskoj. Aktiviranje njemačkih saveznika stavljeno je na mjesto nakon austro-pruskog rata, njemačke države su se okupile i brzo porazile Francusku. Čak i prije toga, Bismarck je bio u mogućnosti da dovršiti posao ujedinjenja Njemačke pod pruskim vodstvom. Domoljubni zanos izazvan ratom s Francuskom bio je previše za preostale protivnika jedinstvenog naroda, te a 18. siječnja 1871. (170. obljetnica krunidbe prvog pruskog kralja Fridrika I.), Njemačko Carstvo je proglašeno u Dvorani zrcala u Versaillesu izvan Pariza, dok je francuski glavni grad i dalje bio pod opsadom. Kralj Vilim postao prvi car ujedinjene Njemačke.
1871.-1918. vrhunac i pad
mini|200px|Pruske pokrajine (zeleno) unutar Njemačkog carstva (žuto)
Bismarckovo novo carstvo je bila najmoćnija država na kontinentu. Pruska dominacija nad novim carstvom bio je gotovo jednaka kao na sjeveru Njemačke Konfederacije. Pruska je imala dvije trećine teritorija carstva i tri petine stanovništva.Carska kruna je bila nasljedstvo dinastije Hohenzollern. Pruska je također imala veliku većinu mjesta u Bundesratu, a kao i prije mogla je kontrolirati odluke.
Međutim, sjeme za buduće probleme ležalo je u nesrazmjeru između carskog i pruskog sustava.Carstvo je davalo pravo glasa svim muškarcima preko 25 godina. Međutim, Pruska je zadržala restriktivni troklasni sustav glasanja, u kojem je imala 17,5 puta veću glasačku moć od ostatka stanovništva. Carski kancelar je bio, osim za dva razdoblja (siječanj-studeni 1873 i 1892-1894) također i premijer Pruske.
U vrijeme stvaranja carstva, dvije trećine i Pruske i Njemačke su bile ruralne. U roku od 20 godina, situacija je bila obrnuta, gradovi su činili dvije trećine stanovništva. Međutim, i u kraljevstvu i carstvu, izborne jedinice nikada nisu bili ponovno nacrtane da odražavaju rastuću populaciju i utjecaj gradova. To je značilo da su ruralna područja bila značajno prezastupljena od 1890 nadalje.
Bismarck je shvatio da je ostatak Europe bio skeptičan glede njegova snažnog novog Reicha, i okrenuo pažnju na očuvanje mira s tim djeluje kao na Berlinskom kongresu. Novo Njemačko Carstvo poboljšalo je svoje već jake odnose s Velikom Britanijom. Veze između Londona i Berlina bile su zapečaćene sa zlatnim gajtanom iz 1858., kada je princ Frdrik Vilim od Pruske oženio britansku princezu Viktoriju.
Vilim I. je umro godine 1888., a princ je dospio na prijestolje kao Fridrik III. Novi car, odlučni anglofil, planirao je pretvoriti Prusku i carstvo u liberalniju i demokratskiju monarhiju po britanskom modelu. Međutim, on je umro nakon samo 99 dana na prijestolju i naslijedio ga je njegov 29-godišnji sin, Vilim II. Kao dječak, Vilim se bunio protiv roditeljskih napora da ga se oblikuje kao liberala i postao temeljito prisijanizran pod Bismarckovim skrbništvom. Novi Kaiser je brzo ukiselio odnose s britanskom i ruskom kraljevskom obitelji (unatoč tome što je njima bio bliski rođak), te postao njihov suparnik i na kraju njihov neprijatelj.
Politika
mini|250px|Pruska kraljevska kruna
Kraljevina Pruska bila apsolutna monarhija do revolucija 1848. u njemačkim zemljama, nakon čega je Pruska je postala ustavna monarhija i Adolf Heinrich von Arnim-Boitzenburg izabran je za prvog prvog pruskog premijera. Nakon pruskog prvog ustava, oblikovan je dvodomni parlamenta. Donji dom ili zakonodavno tijelo u Njemačkoj je izabran od strane svih poreznih obveznika, koji su bili podijeljeni u tri razreda prema iznosu plaćenih poreza. To je omogućilo da nešto više od 25% birača izabire 85 posto zakonodavnog tijela, osiguravajućiti dominaciju dobrostojećeg stanovništva. Gornji dom, koji je kasnije preimenovan u pruski dom knezova, je imenovan od strane kralja. On je zadržao punu izvršnu vlast i ministri bili odgovorni samo njemu. Kao rezultat toga, hvat od posjedničkih razreda, Junkera, ostalo je neprekinuto, osobito u istočnim pokrajinama. Pruska tajna policija (iz koje se izrodio kasniji Gestapo), formirana kao odgovor na revolucije iz 1848. u njemačkim pokrajinama, pomagala je konzervativnu vladu.
Potpodjele
mini|200px|deset pruskih pokrajina 1818. Prvobitna jezgra regije Kraljevine Pruske bili su markgrofovija Brandenburg i Prusko Vojvodstvo koji su zajedno formirali Brandenburg-Prusku. Nadalje uža Pomeranija je u posjedu Pruske od 1653. U kombinaciji sa Švedskom Pomeranijom, preuzetom od Švedske godina 1720. i 1815., ova regija formirala je provinciju Pomeraniju. Pruski dobici u Šleskim ratovima dovelo su do formiranja pokrajine Šleske godine 1740. mini|200px|karta sadašnjih njemačkih saveznih država (tamno zeleno) koje su bile većinm ili u cijelosti dio kraljevine Pruske Nakon prve podjele Poljske godine 1772., novo-pripojena Kraljevska Pruska i Varmija postale su Pokrajina Zapadna Pruska, dok je Vojvodstvo Pruska (zajedno s dijelom Varmije) postalo provincija Istočnaa Pruska. Ostala pripojenja uzduža rijeke Noteć (Netze) postala su Netze okrug. Nakon druge i treće podjele poljske (1793-1795), novi pruska pripojenja su postale provincije Nova Šleska, Južna Pruska i Nova Istočna Pruskoj, s okrugom Netze podiljenim između Zapadne i Južne Pruske. Ove tri provincije bili su na kraju prepustili kongresnoj Poljskoj nakon kongresa u Beču godine 1815, osim u zapadnom dijelu Južne Pruske, koje će činiti dio Velikog Vojvodstva Posen.
Nakon velikih zapadnih dobitaka Pruske nakon Bečkog kongresa, ukupno deset provincija je utvrđeno, svaka od njih se dijelila dalje na manje upravne regije poznate kao Regierungsbezirke. Pokrajine su bile:
Godine 1822., pokrajine Jülich-Berg-Cleves i Donja Rajna su se spojile Rajnsku pokrajinu. Godine 1829., pokrajine Istočna i Zapadna Pruska spojili su se u pokrajinu Prusku, ali odvojene pokrajine su reformirane godine 1878. Kneževine Hohenzollern-Sigmaringen i Hohenzollern-Hechingen su anektirane godine 1850. u obliku pokrajine Hohenzollern.
Nakon Pruske pobjede godine 1866. Austrijsko-pruskom ratu, teritoriji pripojeni Pruskoj su reorganizirani u tri nove pokrajine: Hannover, Hessen-Nassau i Schleswig-Holstein.
Urbanizacija
frame|right|[[Los Angeles kao primjer urbanizacije u suvremenom svijetu.]]
Urbanizacija (kojoj ime dolazi od urbus, latinske riječi urbus "grad") je naziv kojim se označava prirodni ili mehanički prirast stanovništva u gradskim područjima, širenje gradskih područja, odnosno transformacija pretežno seoskih karakteristika nekog područja u gradsko.
Proces urbanizacije je započeo sa samim počecima civilizacije i stvaranja gradova, ali se intenzivirao tek nakon industrijske revolucije, odnosno korištenja novih tehnologija u poljoprivredi koje su smanjile potrebu za ljudskom radnom snagom, te ekspanzije uslužnog sektora u ekonomiji.
Harbeck-Fruitdale, Oregon
je grad u američkoj saveznoj državi Oregon.
Demografija
Po popisu iz 2000. godine broj stanovnika je 3.780.
Linux
Linux je operativni sistem za računare i njegovo jezgro. Jedan je od najpoznatijih primera slobodnog softvera i razvoja putem otvorenog koda. Za razliku od drugih operativnih sistema (kao na primer Windowsa i Mac OSa) njegov kod je dostupan javnosti i svako ima pravo da ga slobodno koristi, menja i redistributira.
Naziv Linux se striktno odnosi na jezgro Linuxa ali se često koristi za ceo operativni sistem (takođe GNU/Linux) baziran oko tog jezgra i broja biblioteka i alata iz GNU projekta. Preko 300 Linux distribucija pakuju razni softver zajedno sa GNU/Linux sistemom.
U početku, Linux su razvijali i koristili entuzijastični pojedinci. Od tada, Linux je dobio podršku od strane velikih korporacija kao što su IBM, Hewlett-Packard i Novell za upotrebu u serverima i počinje da ulazi u upotrebu i na ličnim kompjuterima. Promoteri i analitičari tvrde da je ovaj uspeh zahvaljujući njegovoj nezavisnosti od bilo kakvog centralnog proizvođača, niskom trošku, sigurnosti i pouzdanosti.
Linux je originalno razvijan za Intel 386 mikroprocesore a danas podržava niz mikroprocesora i računarskih platformi. Upotrebljava se u dijapazonu od ličnih računara do superkompjutera i integrisanih sistema kao što su mobilni telefoni i lični video rekorderi.
Historija
thumb|thumb|170px|[[Linus Torvalds]] Linux je u svojoj prvoj verziji objavljen u oktobru 1991, kada je, tada dvadesetjednogodišnji finski student Linus Torvalds, na Usenet-u poslao sljedeći post:
Linus je prvo svoj sistem objavio pod ličnom licencom, ali već 1993 u verziji kernela 0.99.10 Linux je objavljen pod GNU licencom. Kasnije Linus komentariše tu odluku kao najbolju koju je donio vezanu za Linux, jer tek ovaj korak Linuxu omogućava brzo razvijanje i proširenje.
U ranim danima linux je služio kao eksperimentalni sustav koji su koristili studenti, hakeri, programeri i općenito ljudi jako orijentirani na rad s računalima. Nije bilo šire komercijalne upotrebe. To se promijenilo s nastankom Apache Web Servera, koji je zajedno sa linuxom pružio pouzdano i besplatno rješenje za pogonjenje velikog broja web stranica. Tako je linux u par godina istisnuo mnoge druge sustave slične Unixu te u velikoj mjeri i Windows NT sa serverskog tržišta. Napredovanje linuxa na desktopu ide puno sporije te je linux još uvijek rijetka pojava na kućnim i uredskim kompjutorima. S vremenom je nastalo mnogo novih programa za linux (ali i ostale UNIXe) za razne svrhe: uredski paketi, sve vrste programa za internet, PDF, gledanje i uređivanje slika, multimediju, snimanje CD/DVDa te mnogi specijalizirani programi. Može se reći da danas za linux postoje svi potrebni programi za prosječnog kućnog i uredskog korisnika koji se ne igra previše i ne koristi svoj kompjutor za visoko specijaliziranu profesionalnu svrhu.
Što se sigurnosti tiče, za sada postoji samo neznatan broj virusa, spyware-a i adware-a koji rade na linuxu, većina kojih je proof-of-concept (eng. dokaz zamisli) koji nisu u optjecaju, a osim toga osnovni dizajn linuxa i pratećeg softvera je takav da otežava ozbiljne upade u sustav. Osim sigurnosti, stabilnost je također jedna od prednosti ovog operacijskog sustava. Tome pridonosi modularan dizajn Linuxa (jezgre) koja omogućava da se pojedini dijelovi sistema zaustavljaju i ponovno pokreću po potrebi, što kod npr. instalacije grafičkog pogonskog programa znači da se računalo ne mora ponovno pokrenuti, već je dovoljno učitati novi modul i ponovno pokrenuti grafički podsustav. Isto vrijedi i za ostale pogonske programe. Linux može imati više grafičkih sučelja (desktopa). Ako koristi neki vizualno siromašniji, može raditi i na sporijim kompjutorima, koji bi za windowse bili preslabi.
Kraljevsko geografsko društvo
Povijest
Članovi osnivači društva su Sir John Barrow, Sir John Franklin i Francis Beaufort. Društvo je bilo ključni suradnik i podupiratelj mnogih slavnih istraživača i ekspedicija, a neki od poznatijih među njima bili su:
116
Godina 116. (CXVI) bila je prijestupna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Lamije i Veta (ili, rjeđe, godina 869. Ab urbe condita). Oznaka 116. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Kraljevsko geografsko društvo
Povijest
Od sredine 19. stoljeća sve do kraja Prvog svjetskog rata ekspedicije pod pokroviteljstvom Kraljevskog geografskog društva često su bile prve novosti na novinskim naslovnicama, a novinari i urednici često su tražili mišljenje predsjednika i upravnih članova društva.
Linux
Historija
Prodor linuxa na kućna računala te u poslovni svijet usporava činjenica da se igre uglavnom ne rade za linux, a nedostaju i mnogi profesionalni programi. Poseban problem su i pogonski programi (driveri) koje tvrtke rijetko izdaju ili korisnici odbijaju koristiti, što zbog nesuglasica oko stavova po pitanju slobodnog sofvera, što zbog brzog i pomalo divljeg razvoja linux jezgre koji otežava pisanje drivera. Iz tih razloga, linux zajednica teško surađuje sa velikim komercijalnim tvrtkama koje bi mogle pomoći u podršci i širenju linuxa. Konačno, tu je i problem postojanja velikog broja distribucija, to jest, nekih specifičnih razlika između njih (spomenute dalje u tekstu).
Kraljevsko geografsko društvo
Povijest
mini|[[Lowther Lodge, sjedište Kraljevskog geografskog društva, prema projektu Richarda Normana Shawa]] Danas je društvo vodeći svjetski centar za geografsko učenje - podupirući obrazovanje, podučavanje, istraživanje i znanstvene ekspedicije kao i promicanje javnog razumijevanja i uživanja u geografiji. Član je Znanstvenog vijeća (engl. Science Council). Društvo se spojilo s Institutom britanskih geografa te je poznato pod ispravnim nazivom kao Kraljevsko geografsko društvo (s Institutom britanskih geografa). Glavni uredi Društva nalaze se u Lowther Lodgeu u Kensingtonu u Londonu.
Grej
mini|desno|250px|Znak za opasnost od radioaktivnosti Grej (simbol: Gy) je SI izvedena mjerna jedinica za apsorbiranu dozu ionizirajućega zračenja, izražena kao omjer upijene ili apsorbirane energije i mase ozračenoga tijela: 1 Gy = 1 J/kg. Nazvana je prema britanskom fizičaru Louisu Haroldu Grayu.
Kraljevsko geografsko društvo
Vijeće
mini|[[Ernest Shackleton|Shackletonov kip izvan sjedišta društva, djelo Charlesa Sargeanta Jaggera]] Društvom upravlja Kolegij staratelja (engl. Board of trustees) nazvan Vijeće (engl. Council) na čijem se čelu nalazi predsjednik. Članovi vijeća i predsjednik biraju se među drugovima (engl. Fellow), tj. članovima društva. Vijeće se sastoji od 25 članova od kojih 22 izabiru drugovi na službu u trogodišnjem trajanju. Uz izabrane staratelje postoje i počasni članovi (engl. Honorary members), među kojima je Duke of Kent kao počasni predsjednik i Michael Palin kao počasni dopredsjednik) koji sjede na vijeću.
Linux
Historija
Ipak, polako ali sigurno, linux prodire na desktop. Nastaje više linux distribucija prilagođenih početnicima. Izmišljen je i LiveCD, koncept koji omogućava dizanje sistema sa CD/DVD-a i USB-a, te omogućuje isprobavanje linuxa bez pisanja po disku. Mnoge distribucije dolaze kao liveCD-i s mogućnošću instalacije na korisnikov disk. U svijetu je linux postao veliki posao, i to ne samo među serverima. Nažalost, Balkan tu jako zaostaje za svijetom...
Grej
Radi poznavanja historije i proučavanja historijskih knjiga valja navesti da je prije uvođenja SI jedinica, jedinica za apsorbiranu dozu bila rad (engl. Radiation Absorbed Dose). Pri tome vrijedi 1 Gy = 100 rad. Dakle rad je 100 puta manja jedinica od Gy. Apsorbirana doza se može mjeriti na više načina, no u praksi se ne mjeri, nego se informacija o apsorbiranoj dozi dobiva poznavanjem ili određivanjem ekspozicije.
Kraljevsko geografsko društvo
Odbori
Društvo ima pet specijalističkih savjetodavnih odbora
Grej
Apsorbirana doza ili punim nazivom apsorbirana doza ionizirajućeg zračenja (skraćeno doza; D) je količina energije ionizirajućeg zračenja koju apsorbira tvar na koju zračenje djeluje. Učinci ovise ponajviše o apsorbiranoj energiji i osobinama tvari koja je energiju apsorbirala. Kada se liječi rak s ionizirajućim zračenjem (radioterapija), liječnik će obično propisati radioterapiju u grejima (Gy). Ukoliko govorimo o opasnosti ili riziku od ionizirajućeg zračenja, onda govorimo o ekvivalentnoj dozi, a SI izvedena mjerna jedinica je sievert (Sy).
Linux
Nesuglasice oko naziva
Linus Torvalds, kao i većina zajednice, odbacuje naziv GNU/Linux. Kao razlog, Torvalds navodi da se ovaj operacijski sustav ne sastoji samo od Linuxa (jezgre) i GNU projekta, te da se se korištenjem imena GNU/Linux zapostavljaju drugi važni projekti (kao primjer navodi Xorg), bez kojih je teško zamisliti Linux danas. Osim toga, operacijski sustavi su često dobivali ime po jezgri.
Kraljevsko geografsko društvo
Članstvo
Postoje četiri kategorije individualnog članstva:
621
Godina 621. (DCXXI) bila je redovna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. Oznaka 621. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Kraljevsko geografsko društvo
Redovito članstvo
Bilo tko sa zanimanjem za geografiju može podnijeti zahtjev da postane članom RGS-a.
Mladi geograf
Ljudi između 14 i 24 koji trenutno studiraju, nedavno diplomirani geograf ili srodni subjekt.
Linux
GNU/Linux
thumb|thumb|Logotip GNU projekta GNU projekat je pokrenut 1984. s ciljem da se razvije kompletan unixoidni operativni sistem koji je potpuno slobodan: GNU sistem. GNU predstavlja akronim za "GNU's Not Unix" - "GNU nije Unix". Ono što danas mnogi nazivaju "Linux" je zapravo GNU operativni sistem sa Linux kernelom, jer je Linux ugrađen u GNU operativni sistem kome je samo to falilo da bi bio kompletan. Zato treba koristiti izraz GNU/Linux kada se govori o tom operativnom sistemu, jer je GNU većina sistema dok je LInux samo jedna komponenta.
Grej
Ekvivalentna doza
Kako apsorbirana doza, u različitim uvjetima, ne izražava dovoljno precizno težinu štetnih učinaka zračenja na organizam, uveden je pojam ekvivalentne doze (ekvivalentan - jednakomjeran, istog značaja). Ekvivalentna doza ili dozni ekvivalent (H, eng. RBE – Relative Biological Effectiveness) je jednaka umnošku apsorbirane doze (D), faktora kvaliteta (Q), i proizvoda ostalih čimbenika (N). Jedinica za ekvivalentnu dozu je Sv (sievert, Sv = J/kg).
Kraljevsko geografsko društvo
Družba
Družba unutar društva se dodjeljuje svakome iznad 21 godine koji pokazuje opsežno sudjelovanje u geografiji (kroz istraživanje, publikacije, profesiju itd.) i/ili je bio redoviti član društva tijekom pet proteklih godina. Aplikanta mora predložiti i podržati postojeći drug, a izabire ga Vijeće. Drugovima je dopuštena uporaba postnominalnog FRGS.
Grej
Ekvivalentna doza
Dakle: gdje je: H - ekvivalentna doza ili dozni ekvivalent u Sv (sievert; Sv = J/kg), D - apsorbirana doza Gy (gray; Gy = J/kg), Q - faktor kvalitete je faktor kojim trebamo pomnožiti apsorbiranu dozu (D) kako bi saznali kolika je šteta nanesena ozračenim jedinkama bilo kojom vrstom ionizirajućeg zračenja. Q ovisi o linearnom prijenosu energije (LPE) pojedinih vrsta zraka, N - proizvod svih ostalih modifikacijskih čimbenika, za sada se uzima N = 1.
Povijesti radi, potrebno je spomenuti staru jedinicu za dozni ekvivalent. To je bio rem (engl. Rentgen Equivalent for Men). 1Sv = 100 rem ili rem je sto puta manja jedinica od Sv. Okvirno, male doze zračenja su do 0,2 Gy gama zračenja. Kada se radi o učincima malih doza ionizacijskog zračenja, nije dovoljno poznavati samo D, nego treba znati o kojoj vrsti ionizacijskog zračenja se radi. Naime, učinci neće biti isti ukoliko je D ista, a različito je ionizacijsko zračenje, jer je različit linearni prijenos energije, pa je različit Q.
Kraljevsko geografsko društvo
Postdiplomski član Društva
Otvoreno je svakom postdiplomskom studentu geografije ili pridruženom subjektu na britanskom sveučilištu.
Grej
Ekspozicija
Ekspozicija je zbroj električnih naboja svih iona istog naboja stvorenih u jedinici mase tvari pri prolasku rendgenskih ili gama zraka. Kratica za ekspoziciju je X, a jedinica za ekspoziciju je C/kg (kulon po kilogram). C/kg je ona količina rendgenskih ili gama zračenja koja će u kg tvari (zraku) stvoriti ione ukupnog naboja od 1 kulon. Jedinica ekspozicije izvan SI sustava je rendgen (R); 1C/kg = 3867 R. Ako se primjeni da je energija ionizacije za zrak 36,161 J/C, onda vrijedi 1 Gy ≈ 115 R.
Linux
Kernel
Linux kernel je napravljen, kao i većina drugih modernih sistema, po uzoru na Unixa. To znači, između ostalog, da se zasniva na potpunoj abstrakciji i virtualiziciji svih hardverskih komponenti. Upravo to je i glavna funkcija kernela. Pored toga u kernelu je implementirana funkcionalnost multitaskinga (obavljanje više zadataka odjednom), kontrola procesa, kontrola memorije itd.
Kraljevsko geografsko društvo
Povlašteni geograf
Od 2002. godine društvu je omogućeno dodjeljivanje statusa Povlaštenog geografa (engl. Chartered Geographer). Status Povlaštenog geografa mogu steći samo oni koji posjeduju akademski stupanj unutar geografije ili srodnih predmeta te imaju najmanje 6 godina geografskog iskustva ili 15 godina geografskog radnog iskustva za one bez stupnja. Biti nagrađen statusom Povlaštenog geografa omogućuje uporabu postnominalnih slova C Geog i dokaz je privrženosti kontinuiranom profesionalnom razvoju i najvišim profesionalnim standardima.
Linux
Kernel
Na samom početku Linux kernel je bio monolitske građe, što znači da je sva funkionalnost zajedno sa drajverima implementirana u jednom kernel-imageu. Ovakva arhitektura se brzo ispostavila kao lošom, jer svaka i najmanja izmjena može da predstavlja izmjenu cijelog kernela. Danas je Linux hibridno-monolitan, što znači, da je veliki dio drajvera, koji nisu neophodni za sami start kernela, implementirani kao moduli koji se za vrjeme upotrebe uvezuju ili izvezuju iz kernela.
Dahlenheim
Dalenhajm je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Alzas, u departmanu Donja Rajna koja pripada prefekturi Molshajm.
Linux
Usermode vs. kernelmode
Kod i kod mnogih drughi operativnih sistema, Linux posjeduje dva moda (tipa) za izvođenje programa, od kojih ovisi koja prava i privilegije u sistemu određeni programi imaju. Korisnički programi se izvode u korisničkom modusu (user mode) a sam kernel i njegovi moduli u kernelskom modusu (kernel mode). Takva podjela ima prednost da korisnički program ne može izazvati pad cijelog sistema.
Kraljevsko geografsko društvo
Povlašteni geograf
Povlašteni geograf (Učitelj) (engl. Chartered Geographer (Teacher)) je profesionalna akreditacija dostupna učiteljima koji mogu demonstrirati kompetentnost, iskustvo i profesionalizam u uporabi geografskog znanja ili vještina unutar i izvan učionice, te koji su privrženi održavanju svojih profesionalnih standarda kroz tekući kontinuirani profesionalni razvoj (CPD, engl. continuing professional development).
Istraživačke grupe
Društvo nije samo znanstveno tijelo već također provodi istraživanja u sljedećim istraživačkim grupama.
Nagrade i priznanja
Društvo također dodjeljuje mnoge nagrade onim geografima koji su doprinijeli napretku geografije.
Linux
Softver
thumb|Mnoštvo [[slobodni softver|slobodnog softvera otvorenog koda (FOSS): Linux Mint distribucija na kojoj se koristi Xfce grafičko okruženje, Firefox web-preglednik, Vim tekstualni uređivač, GIMP grafički uređivač, ugrađeni kalkulator i kalendar, te VLC plejer]] thumb|[[KDE grafičko okruženje]] thumb|thumb|[[GNOME grafičko okruženje]] Za Linux danas postoji veliki broj programa, od kojeg se najveći broj izdaje pod GPL-licencom. Nemoguće bi bilo napraviti kompletnu listu programa. Ipak, neki programi su toliko rasprostranjeni, da se smatraju glavnim repertoarom na Linux-sistemima.
Kraljevsko geografsko društvo
Nagrade i priznanja
Ukupno društvo dodjeljuje 17 medalja i nagrada uključujući Počasno članstvo i Družbu. Neke od ostalih nagrada koje društvo dodjeljuje uključuju:
Društvo također dodjeljuje 16 priznanja u različite svrhe u rasponu od priznanja potvrđenim istraživačima preko ekspedicija i terenskih timova do fotografija i medijskih priznanja. Priznanja Ralph Brown i Gilchrist Fieldwork najveća su priznanja koje dodjeljuje društvo, a svako vrijedi £15,000.
Linux
Glavne aplikacije za servere i korisnike
Grafički sistemi (X-window)
Kingsville (Ontario)
Kingsville je gradić u Kanadi u pokrajini Ontario. Prema rezultatima popisa 2011. u gradu je živelo 21.362 stanovnika.