Tomo_Jančiković
Drugi svjetski rat
U travanjskome ratu 1941. godine Jančiković je bio mobiliziran (u činu kapetana) i prema osobnoj izjavi nije tražio izuzeće od mobilizacije na što je imao pravo kao narodni zastupnik. U Zagreb se vratio 10. travnja 1941. godine, na dan uspostave NDH. Tri dana poslije uhićen je i zatvoren, potom je poslije tri dana pušten, bez saslušanja. Nakon toga otišao je u Crikvenicu, u talijansku okupacijsku zonu, gdje je organizirao djelovanje HSS-a. Ustaški totalitarni režim, po uzoru na nacističku Njemačku i fašističku Italiju, nije dozvoljavao nikakvu političku oporbu i postojanje političkih stranaka pa je i HSS bio zabranjen, 11. lipnja 1941. godine. Ugledajući se na nacističku njemačku, provodeći rasističku politiku, ustaše su progonili Židove i Rome, na nacionalnoj osnovi progonili su Srbe a na političkoj Hrvate protivnike ustaškoga režima. U srpnju 1941. godine Jančiković vratio se u Zagreb gdje je ponovno uhićen a nakon što je pušten vratio se u Crikvenicu. Tijekom boravka u Crikvenici pisao je protuustaške letke a sa Zagrebom i vodstvom HSS-a održavao je vezu putem glasonoša. U lipnju 1942. godine po nalogu stranačkoga vodstva otišao je u srednju Dalmaciju i Dubrovnik gdje je uspostavio veze s lokalnim stranačkim prvacima i ispitivao prilike nakon čega je, po povratku u Crikvenicu, 30. lipnja 1942. godine, napisao izvješće o svome putu i poslao ga u Zagreb. U njemu je istakao kako su: U kolovozu 1942. godine pokrenuo je i počeo izdavati ilegalni list Politički vjesnik te otklonio poziv partizana u Bihać i prihvaćanje visokoga položaja. Početkom 1943. godine napisao je elaborat o preustroju HSS-a. U tome se elaboratu predviđalo formiranje novoga operativnoga vodstva stranke, izvršnoga odbora, koji bi uspostavljao vezu s dužnosnicima stranke na terenu, smatrajući kako je poraz NDH neminovan ističe se nužnost osiguranja samostojnosti i suvereniteta hrvatskoga naroda što bi morao riješiti HSS. Negov prijedlog za preustroj (zabranjene) stranke nije dobio podršku ostalih članova njena vodstva. Krug pod utjecajem inž. Augusta Košutića suprotstavlja se Jančikovićevu stavu spisom Hrvatska i Hrvati a u njemu je izložena strategija politike čekanja gdje: Hrvati na ratna rješenja ne mogu utjecati; vjerojatno mogu utjecati samo na to u čije će interesne sfere Hrvatska ući; kako će dočekati kraj rata i kako će se postaviti u novoj situaciji i te kako ovisi o njima. U tome spisu vodstvo stranke osudilo je ustaše i četnike te se distanciralo, za nijansu blaže, od partizana a najvažnija je zadaća "biološki" sačuvati hrvatski narod, kako bi spremno mogao dočekati poziv da se pod Mačekovim vodstvom konačno izbori sloboda hrvatske države i naroda pod parolom "samoodređenje hrvatskog naroda i njegovo unutarnje uređenje na etičkim, socijalnim, kulturnim i gospodarskim načelima Hrvatskog seljačkog pokreta". U siječnju-veljači 1943. godine stigla mu je iz Zagreba uputa neka otputuje u London a prepušteno mu je samome izabrati način na koji će to učiniti. Pokušaj legalnoga odlaska u Švicarsku pri kojemu mu je pomoći trebao Miro Čaleta, HSS-u naklonjeni konzul NDH u Rijeci, nije uspio te je u lipnju iste godine otišao u Split, na Korčulu, u Metković a ponovno odlazi i u Dubrovnik. Održavao je sastanke s pristašama HSS-a iz Dalmacije i Hercegovine, predstavnicima NOP-a te pokrenuo ilegalni list Hrvatski seljački glasnik. Odnosi partizana i HSS-a u Dubrovniku bili su dobri te su vršeni i određeni pregovori o suradnji (prema Jančikoviću postignut je sporazum po kojem se HSS obvezao da će financijski pomagati partizane, a u slučaju dolaska na vlast, vlast će uzajamno dijeliti). Kada je to izbilo na javnost, u kolovozu, talijanske su vlasti uhitile neke haesesovce a Jančiković je izbjegao uhićenje. Poslije toga sklonio se u Rijeku dubrovačku kod seljaka Kristovića gdje je bio i neko vrijeme poslije kapitulacije Italije.