cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Victim (film, 1961)
Janet Green, ko-scenaristica, je inspiraciju pronašla u tzv. Wolfendenovom izvještaju, javnom dokumentu iz 1957. godine čiji su autori, potaknuti sve češćim slučajevima hapšenja članova britanskog estabilshmenta i istaknutih javnih ličnosti, preporučili dekriminalizaciju homoseksualnosti u Engleskoj. Njime je namjeravala potaknuti dalju debatu o toj temi britanskom društvu, a kao model joj je poslužio raniji film Sapphire, koji se na slični način nastojao javnost senzibilirati na temu rasizma. Tema se, pak, pokazala previše "vrućom" za mnoge glumce, ali je Dirk Bogarde, tada jedna od najvećih britanskih zvijezda sa reputacijom "macho muškarčine", spremno prihvatio "problematičnu" ulogu koja je, prema navodima mnogih biografa (koji smatraju da je u privatnom životu bio gej) bila odraz njegovog privatnog života. Često se navodi kako je upravo nakon nastupa u filmu Victim Bogarde izgubio priliku da postane velika hollywoodska zvijezda, ali je zato postao specijalist za "teške" i kontroverzne uloge koje će mu donijeti slavu 1970-ih.
Victim je, pak, imao određenih problema sa cenzorima iz BBFC-a, koji su mu, iako u njemu nije bilo nijedne eksplicitno homosekualne scene, dali tada najstroži X rejting. U SAD, pak, zbog neusklađenosti sa hollywoodskim cenzorskim kodeksom, uopće nije bio prikazan, dok je u brojnim drugim zemljama isječen do neprepoznatljivosti. Usprkos toga, dio historičara smatra da je predstavljao važan trenutak u historiji prikaza homosekualnosti na filmu, odnosno da je u samoj Britaniji dao određeni doprinos dekriminalizaciji homoseksualnosti koja je uvedena Zakonom o seksualnim prekršajima 1967. godine.
Vektorsko polje
desno|mini|222px|Vektorsko polje oblika f(x,y)=(−y, x) U matematici i fizici vektorsko polje je polje, koje svakoj točki lokalno Euklidskog prostora pridružuje vektorsku veličinu.
Neki od diferencijalnih operatori primjenjivih na vektorsko polje su divergencija i rotacija.
Formalna definicija
Neka je i neka X_0 označava skup svih radij-vektora u koordinatnom sustavu, tj.
Kažemo da je funkcija skalarne varijable (kraće: vektorska funkcija ili vektorsko polje) svaka funkcija
Drugim riječima, vektorsko polje je prostorna funkcija koja svakoj točki prostora pridružuje vektor.
desno|mini|250px|Potencijalno vektorsko polje desno|mini|250px|Solenoidno vektorsko polje desno|mini|250px|Laplaceovo vektorsko polje desno|mini|250px|Opće vektorsko polje
Transformacije sustava
Neka je i  vektorsko polje u euklidskim koordinatama. Ukoliko je Y neki drugi koordinatni sustav na S, tada je izraz za to vektorsko polje u sustavu Y:
Napomene
Jako je važno razlikovati vektorsko i skalarno polje! Što vrijedi za vektore i skalare, isto vrijedi i ovdje: glavna i bitna razlika je u koordinatnim transformacijama: skalar sam po sebi jest koordinata, dok je vektor opisan koordinatama, ali sam po sebi nije kolekcija koordinata. Tako i skalarno polje svakoj točki prostora pridružuje koordinate, a vektorsko vektore.
Primjene
Vektorska polja se najviše primjenjuju u fizici, npr.
Podjela
Prema divergenciji i rotaciji, vektorska polja dijelimo na:
Zamora (razvrstavanje)
Zamora može označavati sledeće toponime:
Španija
Ekvador
Meksiko
Venecuela
Kip Thorne
mini|desno|300px|[[Gravitacijski valovi naizmjenično sabijaju i rastežu prostor kroz koji prolaze.]]
Kip Stephen Thorne ili Kip Thorne (Logan, Utah, 1. lipnja 1940.), američki fizičar. Doktorirao (1965.) na Princetonskom sveučilištu. Radio na Kalifornijskom tehnološkom institutu Caltech u Pasadeni (od 1967. do 2009.). Bavio se relativističkom astrofizikom, gravitacijom, crnim rupama i gravitacijskim valovima. Pružio je teorijsku potporu istraživanju i prepoznavanju izvora gravitacijskih valova i omogućio unaprjeđivanje interferometrijskoga detektora gravitacijskih valova. Član je Američke akademije umjetnosti i znanosti (od 1972.) i Nacionalne akademije znanosti SAD-a (od 1973.). Za važan doprinos uporabi detektora LIGO (eng. Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory) i prvo izravno bilježenje gravitacijskih valova s R. Weissom i B. C. Barishem dobio je Nobelovu nagradu za fiziku (2017).
Gravitacijski valovi
Gravitacijski valovi ili gravitacijsko zračenje je poremećaj gravitacijskog polja, širi se poput valova. Javlja se kod ubrzanja masa: eksplozija supernovih, obilaženja zvijezda u bliskome dvojnom sustavu i slično. Kod nekih dvojnih zvijezda utvrđeno je da smanjenje ukupne orbitalne energije odgovara energiji koju odnose valovi.
Od četiriju poznatih osnovnih sila u prirodi, gravitacija je najslabija pa je u području atoma i molekula potpuno zanemariva prema elektromagnetskim i nuklearnim silama. U svemirskim veličinama, gdje međusobno djeluju velike nakupine masa, međuzvjezdani plinovi, zvijezde, galaktike, gravitacija igra važnu ulogu. Astronomska otkrića pulsara i kvazara i teorije o razvoju zvijezda stavljaju teoriju gravitacije pred nove probleme, kao što su pitanje stalnosti gravitacijske konstante tijekom vremena, mehanizam gravitacijskoga kolapsa koji uzrokuje energetsku degeneraciju zvijezda. Kod gravitacijskoga kolapsa, sile zvjezdane gravitacije posve nadjačaju sile tlaka elektromagnetskog zračenja i zvijezda se sve više komprimira. Nakon porasta gravitacije iznad neke veličine, zvijezda postane za promatrača nevidljiva (crna rupa), jer kvanti zračenja više ne mogu napustiti zvijezdu. Za objašnjenje tih pojava može se pokazati nužnim da se u gravitacijskoj teoriji provede kvantizacija (kvantna mehanika). Energija gravitacijskoga polja bila bi kvantizirana i širila bi se kroz polje u gravitacijskim valovima. Kvant gravitacijskoga polja zove se graviton.
Otkriće gravitacijskih valova
Dne 11. veljače 2016. znanstvenci okupljeni oko projekta LIGO (eng. The Laser Interferometer Gravitational-Wave Observatory) objavili su da su otkrili su do danas neotkrivene gravitacijske valove. Prvo su zapazili 14. rujna 2015. par crnih rupa udaljenih 1,3 milijarde svjetlosnih godina, od koji je jedna imala masu veličine 29 Sunčevih masa (Sunce ima masu oko 2 ∙ 1030 kilograma), a druga 36 Sunčevih masa, raspoređenih na malenoj površini od nekoliko desetaka kilometara. One su prvo kružile jedna oko druge da bi se konačno stopile u jednu (znači ukupna masa je bila 65 Sunčevih masa). To je ujedno i prvi put da je potvrđeno postojanje dvojnog sustava crnih rupa. Energija koja se stvorila tim spajanjem bila oko 50 puta veća od energija svih zvijezda koje se nalaze u vidljivom dijelu svemira. Signal se rasprostirao na frekvenciji od 35 do 250 Hz. Masa novostvorene crne rupe je oko 62 Sunčeve mase, a energija od 3 Sunčeve mase se rasprostirala svemirom u obliku gravitacijskih valova. Signal je bio viđen s LIGO detektorima u Livingstonu (Louisiana) i Hanfordu (Washington), koji su udaljeni oko 3 000 kilometara, s razlikom od 0,007 sekundi zbog različitih kuteva između detektora i izvora. Signal je došao iz južne strane nebeske sfere, otprilike iz smjera Magellanovih oblaka (dvije galaktike, Veliki Magellanov oblak i Mali Magellanov oblak). Razina pouzdanosti da su viđeni signali gravitacijski valovi je 99,99994 %.
Worley, Idaho
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 257, što je 34 (15,2 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Shame (film, 2011)
Shame je britanski igrani film snimljen 2011. u režiji Stiva Makvina. Po žanru je erotska drama, a protagonist, koga glumi Majkl Fasbender, je situirani i naizgled stabilni muškarac pogođen seksualnom zavisnošću. Fasbender je za tu ulogu je dobio Volpi pehar na Filmskom festivalu u Veneciji 2011, a bio je nominovan i za Nagradu Udruženja filmskih kritičara, Zlatni globus i Nagradu BAFTA za najboljeg glumca u glavnoj ulozi. Film je, s druge strane, zbog eksplicitnih prikaza seksualne aktivnosti imao problema sa cenzurom u mnogim državama, ali je u SAD uspeo postići određeni komercijalni uspeh uprkos strožem cenzorskom rejtingu NC-17.
Radnja
Brendon je zgodan tridesetogodišnji Njujorčanin, veoma je uspešan na poslu i živi u luksuznom stanu. Naizgled ima sve, ali mu njegova kompulzivna priroda otežava da bude srećan i miran – naime, zavistan je od seksa. Ogroman seksualni apetit hrani intenzivnim seksualnim odnosima sa nepoznatim ljudima. Često plaća seks, svakodnevno masturbira, a ni odnosi sa muškarcima mu nisu strani. Nevolja nastaje kada u njegov koliko–toliko uređen život dođe njegova sestra Sisi, problematična i emotivno rastrojena devojka, koja Brendona postepeno počinje da uzbuđuje.
Produkcija
Reditelj Stiv Makvin je odlučio da za Stid angažuje istu ekipu koja je radila na njegovom filmu Glad iz 2008. godine. Ona uključuje Majkla Fasbendera, koji je za Stid bio prvi i jedini izbor, scenaristkinju Ejbi Morgan, koja je 2011. napisala scenario i za film Čelična dama i producenta Ajana Keninga. Keri Maligan i Džejms Bedž Dejl su izabrani krajem decembra 2010.
Reakcije publike
Film je premijerno prikazan 4. septembra 2011, na festivalu u Veneciji, na opšte oduševljenje publike. Do premijere u Sjedinjenim Državama 2. decembra, prikazivan je na festivalima u Torontu, Denveru, Njujorku i Londonu, i na svakom je reklamiran kao teška drama o incestu i seksualnoj zavisnosti.
Premijera u Velikoj Britaniji održana je 13. januara 2012, gde je naišao na odličan prijem kod publike. Prethodno je godinu dana najavljivan kao najočekivaniji i najzadivljujući britanski film godine.
Stid je na bioskopskim blagajnama zaradio nešto više od devet miliona dolara, što ga stavlja na sedmo mesto na listi 100 komercijalno najuspešnijih filmova za uzrast 18+.
Cortia, Lucca
Cortia je naselje u Italiji u provinciji Lucca, u regiji Toscana.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 66 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 651 m.
El Ranchito, Tototlán
El Ranchito je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Tototlán.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 234 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1577 m.
Boissy-le-Sec
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 624 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 32 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 19,06 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 115 metara (maksimalnoj 157 m, a minimalnoj 92 m).
2,3-Difenilpropilamin
2,3-Difenilpropilamin je organsko jedinjenje, koje sadrži 15 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 211,302 Da.
Jean-Auguste-Dominique Ingres
Jean Auguste Dominique Ingres (29. kolovoza 1780. - 14. siječnja 1867.) francuski slikar, predstavnik neoklasicizma , sljedbenik J.-L.Davida i izvrstan portretist .Premda je stremio postati slikarom povijesnih scena u tradiciji N.Poussina i J.-L.Davida,njegovi portreti su priznati kao njegova najuspjelija ostavština.Osobito se ističu oni u crtačkim tehnikama,zbog vitalnosti i skoro fotografske preciznosti linije.
thumb|250px|left|Izvor (1856)
Životopis
Rođen je 29.kolovoza 1780.godine u Montobanu i već u mladosti je primio svoje prve lekcije iz slikarstva i sviranja violine od oca koji je bio svestrani umjetnik (kipar,štukater,slikar minijatura).God.1791.,počeo je pohađati Likovnu akademiju u Toulouseu ,a u kolovozu 1796.otputovao je u Pariz gdje je primljen u Likovnu akademiju (École des Beaux Arts) u klasu J.-L.Davida.God.1801.,dobio je nagradu Prix de Rome koja je studentima bila preporuka za dobivanje stipendije te je 1806. otpočeo svoj četvorogodišnij stipendirani boravak na Francuskoj akademiji u vili Medici u Rimu .U Rimu je studirao i kopirao stare majstore i zarađivao portretiranjem guvernera i drugih osoba iz javnog života.Godine 1813.oženio se svojom prijateljicom Madlenom Hapele s kojom je dugo imao uspješan i uzoran brak.
Poslije 1824.godine Ingres doživljaha uspjeh i postaje profesorom na Likovnoj akademiji u Parizu gdje osniva atelje u kojemu je školovao mnogo učenika i dobivao je i sve veći broj slikarskih narudžbi.Po svom povratku u Rim postao je i tamo profesorom, te direktorom Pariške škole.Godine 1841.ponovo se vraća u Pariz,da bi 1849. god. umrla njegova žena i on je ožalošćen krenuo na brojna putovanja.Kao vitalan sedamdesetogodišnjak ženi se po drugi put.Za parišku Svjetsku izložbu 1855.godine,veliki izložbeni prostor posvećen je za retrospektivu njegovih i djela Eugenea Delacroixa .Ova izložba je predstavljala dva nepomirljiva pravca u tadašnjoj francuskoj umjetnosti - umjetnosti neoklasicizma i romantizma ,čija su se djela tijekom vremena snažno udaljavala i postajala sve različitja,kako u shvaćanjima umjetnosti tako i po samom izgledu.
Kao osamdesetogodišnjak još uvijek je vitalan i aktivan,te postaje rektorom u Likovnoj akademiji u Parizu.Umro je u Parizu 1867.godine,ostavivši iza sebe više od 4.000 crteža.
Djela
Ingresova djela dugo nisu bila cijenjena i poštovana.U početku je slikao u pseudo-klasicističkom stilu Jacques-Louisa Davida, a kasnije preovladava utjecaj Rafaela .Ingres je gajio jedan strogi stil klasicizma u kome se oslanjao na antičke uzore i koji se karakterizira preciznim linijama i obrisima.Ingres posvećuje veću pozornost crtežu i modulaciji nego boji.Tako se javlja veliki jaz između njegovih i djela Eugenea Delacroixa koji koristi već skoro impresionističku palete.Posljednjih se godina vraća antičkim uzorima i crpi iz etrurskog slikarstva ,te slika akvarele s velikom vještinom i preciznošću.
Ćelava pevačica (TV drama)
Ćelava pevačica je jugoslovenska TV drama u produkciji RTV Beograd emitovana 1972. godine. Predstavlja adaptaciju istoimenog dela Ežena Joneska, a režirao ju je Branko Pleša.
Case Chiappa, Alessandria
Case Chiappa je naselje u Italiji u provinciji Alessandria, u regiji Piemonte.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 19 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 180 m.
Rheinbreitbach
Rajnabrajtbah je opština u njemačkoj saveznoj državi Rajna-Palatinat. Jedno je od 62 opštinska središta okruga Nojvid. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 4.545 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 7138062.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Nojvid Rajnabrajtbah se nalazi u saveznoj državi Rajna-Palatinat u okrugu Nojvid. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 75 metara. Površina opštine iznosi 6,6 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 4.545 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 691 stanovnika/km².
Bojoiu, Robănești
Bojoiu je naselje u Rumuniji u okrugu Dolž u opštini Robănești.
Prema proceni iz 2013. u naselju je živelo 210 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 142 m.
Virgili, Imperia
Virgili je naselje u Italiji u provinciji Imperia, u regiji Ligurija.
Beaver Dam Lake, New York
Biver Dam Lejk je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Njujork.
Bion iz Abdere
Bion iz Abdere (Βίων ὁ Ἀβδηρίτης), bio je starogrčki matematičar iz Abdere u Trakiji i učenik Demokritov. Pisao je na jonskom i atičkom dijalektu, bio je prvi koji je rekao da ima delova Zemlje u kojima noć i dan traju po 6 meseci.
Mediteranski bazen
U biogeografiji, mediteranski bazen ili sredozemni bazen (ili mediteranska regija ili sredozemna regija; ili Mediteran ili Sredozemlje) odnosi se na regiju zemalja oko Mediteranskog mora koje imaju mediteransku klimu, sa blagim, kišnim zimama i suhim, vrućim ljetima, koje podržava mediteranske šume i šikare.
Mediteranski bazen je po starom občaju bila regija starog svijeta po kojoj rastu drveće maslina. Ipak, masline danas rastu i drugim dijelovima svijeta, a isto tako postoje i dijelovi sredozemlja gdje one ne rastu.
Rancho Viejo, Santa María del Río
Rancho Viejo je naselje u Meksiku, u saveznoj državi San Luis Potosí, u opštini Santa María del Río.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 5 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1673 m.
Azijska cibetka palmašica
Azijska cibetka palmašica (lat. Paradoxurus hermaphroditus) – cibetka iz porodice Viverridae. Obitava u južnoj i jugoistočnoj Aziji. Zbog široke rasprostranjenosti, nije ugrožena.
Azijska cibetka palmašica je malena cibetka, sivo-crne boje i težine 2 do 5 kg. Ima tijelo dužine oko 53 cm s 48 cm dugim repom. Dugo, nabijeno tijelo prekriveno je grubim dlakama, koje su obično sive. Ima bijele šare preko čela i malu bijelu mrlju ispod oba oka, bijele točke na svakoj strani nosnice i usku tamnu liniju između očiju. Njuška, uši, potkoljenice i pola repa crne su boje, s tri reda crnih oznaka na tijelu. Rep je bez prstena, za razliku od nekih drugih sličnih cibetki. Analne mirisne žlijezde proizvode vrlo neugodan miris kao kemijsku obranu, kada je u opasnosti ili uzrujana. Ima dva različita spola i nije hermafrodit, kako sugerira latinsko ime vrste.
Obitavaju u velikom broju država kao što su: Indija, Nepal, Bangladeš, Butan, Mjanmar, Šri Lanka, Tajland, Singapur, Malezija, Indonezija, Brunej, Laos, Kambodža, Vijetnam, Kina i Filipini. U Papui Novoj Gvineji, njihova prisutnost je neizvjesna.
Oni obično nastanjuju tropske šume. Također žive u parkovima i prigradskim vrtova, koji imaju zrela stabla voća i dovoljno vegetacije. Njihove oštre pandže omogućuju im penjanje po drveću i olucima kuća. Uglavnom jedu voće i pomažu u širenju sjemena raznih vrsta u tropskim šumama. Jedu i male sisavce i kukce.
La Tegua, Ascensión
La Tegua je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chihuahua, u opštini Ascensión.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 5 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1296 m.
Podborova
Podborova je naselje u opštini Pljevlja u Crnoj Gori. Prema popisu iz 2003. bilo je 94 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 173 stanovnika).
Demografija
U naselju Podborova živi 85 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 45,7 godina (41,8 kod muškaraca i 48,8 kod žena). U naselju ima 34 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,76.
Ovo naselje je uglavnom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2003. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je pad u broju stanovnika.
Canova, Brescia
Canova je naselje u Italiji u provinciji Brescia, u regiji Lombardija.
Lunella, Messina
Lunella je naselje u Italiji u provinciji Messina, u regiji Sicilija.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 37 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 687 m.
Opština Acatlán (razvrstavanje)
Acatlán se može odnositi na:
Opština Pueblo Nuevo (razvrstavanje)
Opština Pueblo Nuevo se može odnositi na:
El Porvenir, San Carlos
El Porvenir je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Tamaulipas, u opštini San Carlos.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 239 m.
Guanin
Guanin je jedna od četiri glavne nukleobaze koje se nalaze u nukleinskim kiselinama (DNK i RNK). Guanin je derivat purina, a u baznom paru pravi tri vodonične veze sa citozinom. Guanin se "gomila" vertikalno sa ostalim nukleobazama pomoću aromatskih interakcija. Guanin je tautomer (vidi keto-enol tautomerizam). Nukleozid guanina je guanozin.
Guanin je takođe ime bele amorfne supstance koja se nalazi u krljuštima određenih riba, izmetu određenih ptica i jetri i pankreasu sisara. U stvari, ime nukleinske baze je izvedeno iz termina 'guano' (ptičiji izmet), jer je guanin prvi put izolovan iz ptičijeg izmeta.
Boissy-le-Cutté
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 1200 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 262 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 4,58 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 75 metara (maksimalnoj 148 m, a minimalnoj 72 m).
Ubistvo u noćnom vozu
Ubistvo u noćnom vozu je jugoslovenski televizijski film snimljen 1972. godine u režiji Lordana Zafranovića po scenariju Mirka Kovača.
Sadržaj filma
Ovaj TV film je deo nezavršenog ciklusa „Sedam smrtnih grehova“. Ovo je priča o dva usamljena čoveka koji jedne noći zajedno putuju vozom. Njihov odnos na tom putovanju varira od roditeljske nežnosti do rušilačke mrlje.
El Izote, Soledad de Doblado
El Izote je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Veracruz, u opštini Soledad de Doblado.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 212 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 64 m.
Scafati, Salerno
Scafati je naselje u Italiji u provinciji Salerno, u regiji Campania.
Ex-Viñedos Eva, Jesús María
Ex-Viñedos Eva je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Aguascalientes, u opštini Jesús María.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 19 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1879 m.
Ellen DeGeneres
Ellen Lee DeGeneres (IPA: /dɨˈdʒɛnərəs/, Elen Dedženeres; rođena 26. januara, 1958.) je američka glumica, komičarka i voditeljka talk showa The Ellen DeGeneres Show za koji je dobila više Emmyja. Takođe je i članica žirija za American Idol.
DeGeneres je vodila program dodele Oscara, kao i Primetime Emmys. Kao filmska glumica pojavila se u filmovima Mr. Wrong, EDtv i The Love Letter i davala je glas za lik Dory u Disney-Pixarovom animiranom filmu Finding Nemo. Glumila je u dva sitkoma, Ellen od 1994. do 1998. i u The Ellen Show od 2001. do 2002. Godine 1997, tokom četvrte sezone serije Ellen, DeGeneres je otkrila javnosti da je lezbejka u The Oprah Winfrey Show. Ubrzo zatim, njen lik u seriji, Ellen Morgan je isto saopstila terapeutkinji koju je glumila Oprah Winfrey i serija se na dalje bavila raznim LGBT temama. Dobila je dvanaest Emmy nagrada, kao i brojne druge nagrade za svoj profesionalni rad i rad u dobrotvorne svrhe.
Biografija
DeGeneres je rođena i odrastala je u Merairieju u Louisiani, kao ćerka Betty Jane DeGeneres (née Pfeffer) i Elliotta DeGeneresa Ima jednog brata, Vanca DeGeneresa, koji je producent i muzičar. DeGeneres ima francusko, englesko, nemačko i irsko poreklo. Nakon razvoda svojih roditelja, DeGeneres se preselila sa majkom i njenim novim mužem u Atlantu u Texasu.
Nakon završetska srednje škole u Atlanti, maja, 1976, vratila se u Metairie, a zatim u New Orleans, gde je pohađala univerzitet, studirajući komunikacije. Nakon jedne godine napustila je studije i radila je u advokatskoj kancelariji. Imala je posao i kao prodavačica, konobarica, hostesa, šankerka i molerka. U svojim stand-upovima često crpe materijal iz svoje mladosti i radnog iskustva.
Stand-up komičarka
DeGeneres je započela svoju stand-up karijeru u malim klubovima i kafićima. Već 1981. bila je MC u Clyde's Comedy Club-u u New Orleansu. Kao svoje glavne uzore iz tog perioda Degeneres pominje Woody Allena i Steve Martina. Tokom ranih 1980-ih počinje da održava turneje po SAD-u, a Showtime je imenuje za "Najsmešniju osobu u Americi" 1982. godine. Godine 1986. pojavljuje se u The Tonight Show-u sa Johnny Carsonom, koji je povezuje sa Bonom Newhartom. Ona je prva žena komičarka koju je Carson pozvao na razgovor u programu nakon njenog nastupa.
Rani rad na ekranu
Njen rani televizijski i filmski rad tokom kasnih 1980-ih i ranih 1990-ih uključuje njene uloge u Open House i u filmu Coneheads.
Sitcom Ellen
Ellen je sitcom koji se emitovao u periodu 1994-1998 (u prvoj sezoni emitovao se pod nazivom These Friends of Mine).
Ellen je vrhunac gledanosti dostigao februara 1997. kada se Ellen DeGeneres outovala kao lezbejka u The Oprah Winfrey Show-u. Njen lik u seriji se takođe outovao u aprilu, saopštavajući svojoj terapeutkinji (koju je glumila Oprah Winfrey) da je lezbejka u epizodi pod nazivom The Puppy Episode. Ova epizoda bila je jedna od najgledanijih epizoda serije, ali kasnije epizode nisu uspele da dostignu taj rejting gledanosti i serija je konačno otkazana. Ellen je dobila Emmy nagradu za scenario za The Puppy Episode.
Nakon otkazivanja serije DeGeneres se vratila stand-up komediji i kasnije je postala uspešna voditeljka talk showa.
Ellen's Energy Adventure
DeGeneres je glumila u seriji filmova za show pod nazivom Ellen's Energy Adventure, koji je deo atrakcije i paviljona Universe of Energy u Disneyjevom svetu, Epcot. U filmu su glumili i Bill Nye, Alex Trebek, Michael Richards i Jamie Lee Curtis. Radnja se zasniva na tome što DeGeneres zaspi i probudi se u energetskoj verziji kviza Jeopardy!, gde igra protiv svojih starih protivnika, Curtisove i Einsteina. U sledećem filmu ona vodi edukativni program o energiji, zajedno sa Nyeom. Program je prvi put otvoren 15. septembra, 1996, godine, pod nazivom Ellen's Energy Crisis, ali je naziv brzo promenjen u pozitivniji: Ellen's Energy Adventure.
The Ellen Show
Posle outovanja Ellen nije nastupala 3 godine i svoju novu seriju The Ellen Show je počela da radi tek 2001. godine. Premda je njen lik bila ponovo lezbejka, ovo nije bila centralna tema sitkoma.
Emmy Awars
Iako njena nova serija nije imala komercijalnog uspeha, Ellen je dobila ponudu da bude domaćica dodele Emmy nagrada, koja se održavala nakon Napada 11. septembra. Ellen je u toku večeri doživela nekoliko ovacija, između ostalog i za izjavu: "Rekli su nam da nastavimo da živimo naše živote, jer raditi suprotno znači da su teroristi pobedili, i zaista, šta bi uznemirilo Talibane više od lezbejke koja nosi odelo pred prostorijom punom Jevreja?"
Godine 2005. DeGeneres je bila domaćica dodele Primetime Emmy nagrada, što se desilo tri nedelje nakon uragana Katrina. To je bio drugi put da je ona vodila program nakon nacionalne tragedije. DeGeneres je bila domaćica i na dodeli Grammy Awards, 1996. i 1997. godine.
Pozajmljivanje glasa
DeGeneres je pozajmila svoj glas Dory, ribici sa gubitkom kratotrajne memorije, u Disney/Pixarovom crtanom filmu Finding Nemo, 2003. godine. Reditelj Andrew Stanton je rekao da je izabrao nju, jer ona "promeni temu pet puta pre nego što završi rečenicu". Film je doneo Ellen odlične kritike i nagradu Saturn za najbolju sporednu glumicu, kao i niz drugih nagrada. Takođe, pozajmila je glas psu u prologu filma Dr. Dolittle.
The Ellen DeGeneres Talk Show
Septembra 2003. Ellen je počela da radi The Ellen DeGeneres Show. Ovaj talk show je dobio odlične kritike i veliku gledanost. Bio je nominovan za 11 Emmy nagrada za program u dnevnom terminu u svojoj prvoj sezoni, od kojih je dobio 4, uključujući i nagradu za najbolji talk show. Ovo je prvi show koji je proglašen najboljim već u prvoj sezoni, a istu nagradu osvajao je tri puta zaredom. U toku prve tri sezone show je dobio 25 Emmy nagrada. DeGeneres je poznata po tome što igra i peva sa svojom publikom na početku emisije i tokom reklama. Često daje nagrade i besplatna putovanja gledaocima u publici uz pomoć svojih sponzora.
Maja 2007, DeGeneres je morala da leži u krevetu zbog povrede, ali je nastavila da vodi show iz bolničkog kreveta. Gosti su ležali takođe u bolničkim krevetima.
Maja, 2009. godine, Degeneres je proslavila svoju hiljaditu epizodu, u kojoj su se pojavile poznate ličnosti kao što su Oprah, Justin Timberlake, Paris Hilton i drugi.
Dodela Oscara 2007.
DeGeneres je izabrana u septembru da vodi ceremoniju 79. dodele Oscara, održane 25. februara, 2007. Ellen je prva javno deklarisana lezbejka ili gej osoba koja je vodila ovu ceremoniju. Ellen je dobila odlične kritike. Regis Philbin je rekao "jedina zamerka je što nije bilo dovoljno Ellen".
DeGeneres je niminovana za nagradu Emmy kao voditeljica prenosa dodele Oscara.
Štrajk pisaca, 2007.
DeGeneres, kao i mnogi glumci/ce koji/e su i pisci/spisateljice, je članica Američke federacije televizijskih i radio umetnika (AFTRA) i Udruženja pisaca Amerike (WGA). Iako je u govorima podržavala štrajk, prešla je štrajkačku liniju dan nakon početka štrajka. Njeni predstavnici su izjavili da nije smela da prekrši ugovor ili da rizikuje da izgubi svoj termin na televiziji. U znak solidarnosti sa štrajkačima, DeGeneres je izostavljala monolog u svojoj emisiji, koji obično pišu pisci iz WGA-a. WGA ju je osuđivao, dok ju je AFTRA branio zbog prekida štrajka.
American Idol
DeGeneres je zamenila Paulu Abdul na mestu žirija u Američkom idolu. DeGeneres je, prema saznanjima, potpisala ugovor za najmanje pet sezona. Na mestu članice žirija pojavila se 9. februara, 2010.
Privatni život
DeGeneres je ima vezu sa Anne Heche koja je trajala par godina i bila je često tema u tabloidima. Posle nekoliko godina veze Heche je raskinula sa Ellen i udala se za muškarca. Posle toga, Ellen je bila u vezi sa glumicom, rediteljkom i fotografkinjom Alexandrom Hedison. Njih dve su se pojavile na naslovnoj strani The Advocate-a; ironično, njihova naslovna stana se pojavila pošto je njihov raskid bio objavljen novinarima. Od 2004. Ellen je u vezi sa glumicom Portia de Rossi. Nakon ukidanja zabrane istopolnih brakova u Kaliforniji, DeGeneres je objavila u svojoj emisiji da su de Rossi i ona verene. Njih dve su se venčale 16. avgusta, 2008. godine na ceremoniji održanoj u njihovoj kući sa devetnaest zvanica. Nakon Proposition 8, koji je ukinuo istopolne brakove u Kalifoniji, zakonski status njihovog braka je bio doveden u pitanje, ali je Vrhovni sud potvrdio brakove sklopljene pre 4. novembra, 2008.
Njih dve žive u kući na Beverly Hillsu, sa tri psa i četiri mačke i obe su veganke. Portia je septembra, 2010. godine promenila svoje prezime u DeGeneres.
Njen brat, Vance se pojavio u seriji Ellen, 1994. godine.
Godine 2007, Forbes je procenio njenu imovinu na US$65 miliona.
Rad
thumb|desno|Ellen DeGeneres na dodeli [[Emmy Awards]]
Sistem Ujedinjenih naroda
Sistem Ujedinjenih nacija predstavlja čitavu mrežu međunarodnih organizacija (za razliku od Ujedinjenih nacija koje su samo jedna od mnogih organizacija u sistemu), sporazuma i konvencija stvorenih od strane Ujedinjenih nacija.
Ellen DeGeneres
Nagrade
Daytime Emmy Awards
Emmy Awards
Sistem Ujedinjenih naroda
Sistem je zasnovan na pet osnovnih organizacija (ranije šest, Starateljski savet Ujedinjenih nacija je prestao sa radom 1994):
U dopunu ovim postoje i odvojene organizacije, često potčinjene glavnim organima, stvorene za rešavanje specijalizovanih problema.
Ellen DeGeneres
Nagrade
People's Choice Awards
Kids Choice Awards
Sistem Ujedinjenih naroda
Jedna od izuzetnih osobina UN sistema je dupliranje odgovornosti. Na primer, frustrirane zbog svoje nesposobnosti da kontrolišu EKOSOC većinski deo zemalja trećeg sveta u Genealnoj skupštini je formirao UNKTR (Konferencija Ujedinjenih nacija o trgovini i razvoju) kako bi se posvetio posebnim pitanjima kojim EKOSOC nije.
Takođe, ali samo kao primer, UNKNK (Kancelarija Ujedinjenih nacija za borbu protiv narkotika i kriminala) podnosi izveštaj Sekretarijatu, EKOSOC ima funkcionalnu komisiju za borbu protiv kriminala i posebnu za narkotike, a Skupština nadgleda rad UNICRI (Međuregionalni pravni i krivični istraživački institut Ujedinjenih nacija).
Specijalizovane agencije
Specijalizovane agencije su autonomne organizacije koje sarađuju sa Ujedinjenim nacijama i međusobno, koordinisane od strane Ekonomskog i socijalnog saveta.
Organizacije Sekretarijata
Sekretarijat Ujedinjenih nacija predvodi Generalni sekretar, na čijem se mestu trenutno nalazi Kofi Anan iz Gane.
Casa Nueva, Mezquitic
Casa Nueva je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Mezquitic.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 29 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 2299 m.
La Nopalera, Urique
La Nopalera je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chihuahua, u opštini Urique.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 8 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1827 m.
Rheinbrohl
Rajnabrol je opština u njemačkoj saveznoj državi Rajna-Palatinat. Jedno je od 62 opštinska središta okruga Nojvid. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 3.900 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 7138063.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Nojvid Rajnabrol se nalazi u saveznoj državi Rajna-Palatinat u okrugu Nojvid. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 83 metra. Površina opštine iznosi 17,2 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 3.900 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 227 stanovnika/km².
La Alianza, Puerto Rico
La Alijanza je grad u američkoj ostrvskoj teritoriji Portoriko, ostrvskoj državi Kariba.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 1.947, što je 192 (-9,0 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Frosinone (provincija)
Provincija Frosinone (talijanski: Provincia di Frosinone) je jedna od talijanskih provincija u regiji Lazio u Centralnoj Italiji.
Glavni i najveći grad provincije je Frosinone od 46 649 stanovnika.
Ta provincija na sjeveru graniči sa regijom Abruzzo (Provincija L'Aquila), na istoku s Moliseom (Provincija Isernia), na jugoistoku s Kampanijom (Provincija Caserta), na jugu s Provincijom Latinom i na zapadu sa Provincijom Rim.
Po jednom dijelu provincije prostire se Nacionalni park Abruzza, Lazija i Molisea. Najznačajnija rijeka je Garigliano.
Geografske karakteristike
Provincija Frosinone prostire se po istočnom dijelu historijske regije Lazio, u sredini Apenina, bez izlaska na more. Na sjeveru se nalazi središnji deo planinskog lanca Apenina. Između njih je brdovito područje poznato po vinogradarstvu i proizvodnji vina.
Stanovništvo
Po procjenama iz 2011. godine u Provinciji Frosinone živi 492 661 stanovnika. Gustoća naseljenosti je velika, - preko 150 st/km². Južna, niža polovica provincije je znatno bolje naseljena, naročito oko autoputa koji povezuje grad Rim sa jugom zemlje. Sjeverni, planinski deo je rijetko naseljen i slabije razvijen.
Najveće općine
mini|350px|desno|Karta pokrajine (stanje od 31. svibnja 2005.)
Sadova, Sadova, Dolj
Sadova je naselje u Rumuniji u okrugu Dolž u opštini Sadova.
Sector los de Abajo, Ascensión
Sector los de Abajo je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chihuahua, u opštini Ascensión.
Kirchgandern
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Ajhsfeld
Kirhgandern se nalazi u saveznoj državi Tiringija u okrugu Ajhsfeld. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 205 metara. Površina opštine iznosi 4,4 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 633 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 145 stanovnika/km².
Keyes, Oklahoma
Kis je grad u američkoj saveznoj državi Oklahoma.
Santa Herminia, Santa María Chilchotla
Santa Herminia je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Oaxaca, u opštini Santa María Chilchotla.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 127 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1405 m.
Keyes, Oklahoma
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 324, što je 86 (-21,0 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Banatsko Novo Selo
Банатско Ново Село је насеље које се налази на територији града Панчева, у Јужнобанатском округу Аутономне Покрајине Војводине, у Републици Србији. Према коначним резултатима пописа становништва из 2011. године, у Банатском Новом Селу живи 7089 становника.
Налази се 17 km североисточно од Панчева и 34 km североисточно од Београда.
Банатско Ново Село формирали су 1765. године немачки досељеници. 1918. године 80% становништва чинили су Румуни. Према претпоследњем попису из 2002. године Банатско Ново Село има 7.416 становника поред тога скоро 700 становника овог места има пребивалиште у овом месту али се не воде као стални становници места пошто су више година у иностранству већином у Италији и Аустрији. Отприлике 65% становништва чине Срби, а 30% Румуни. У селу такође живи мали број Рома око 5%. У самом месту постоје две Православне цркве од којих је једна изграђена 1805. године тада заједничка Српско-Румунска а данас Румунска православна црква и Српска православна црква сазидана 1877. године.
Ово је некада било велико насеље које је до 1959. имало статус општине.
Преглед кретања броја становника места:
Историјски називи места
Најстарије помене о селу, његово бележење на картама из XVIII века, аутографске белешке из села из истога века, те најстарије становнике села забележене у црквеним матичним књигама (почевши са 1793. годином), те у једном документу из 1799-1800. године и, најзад, прве становнике забележене у службеним матичним књигама (општинским, почевши са годином 1895). Разуме се да Новог Села нема у Печком катастигу од 1660-[1666]. године, јер није онда ни постојало. А нема га такође ни у једном попису диштриката, на латинском језику (Conscriptio districtuum),, сачињеном у задњој деценији XVII века (око 1690-1700), а који је пронађен у збирци Марсиљи (Marsigli) у Болоњи и у коме се налази око 390 насеља у Банату, од којих 16 у панчевачком диштрикту (међу којима, на пример, Старчево, Надео, Омољица, Брестовац, Плочица, Ковин, Дериблат-Делиблато, Вреле, Дубовац и др.). Наравно, да Новог Села нема ни на Мерсијевој карти од 1723. године (ту је само Прун и Далова, евентуално Долово), ни на карти од 1761. године (а има Долова и Селтоша). Тек се на Гризелинијевој карти од 1776. године село појављује под називом Нова Села (Нова Села), док су Зелдош и „Мали полови“ према Долову дати као ненастањени. На званичној карти од 1783. године место се појављује као Новосело, а на карти атласа Корабинског од 1800. године оно је троструко обележено: Неудорф, Neudorf , Pfefferthal Novaszella (припадајући, разуме се, 12. панчевачкој регименти).
На предлог грофа Мерсија, аустријски цар Карло III одобрава 28. VI 1719. године статут о политичкој управи Баната. Цео Банат је подељен на 13 диштрикта и више војних јединица на челу са земаљском администрацијом у Темишвару. На овом терену био је бечкеречки диштрикт, с једне, те панчевачки, с друге стране, са врло проређеним становништвом (сам Бечкерек је 717. године имао свега око 100 кућа, са око 400 становника, а град Панчево, исте те године, свега 70 кућа, са свакако још мање становника у целом панчевачком диштрикту је у том моменту било свега 19 насељених места, са свега 776 кућа). У другом периоду, оном Војне границе (1764—1872), цивилна управа скоро потпуно замире (појавиће се, у неким формама, пред 1848. годину и, нарочито, иза тога, када је већ граница као институција преживела, али без неке нарочите сврхе, јер је турска моћ све више сплашњавала). Круте војне форме управљања и полувојнички начин живљења становништва притискују ове, ипак, слободне сељаке (у поређењу са онима из Провинцијала). Кратак период цивилне власти (1751—1764) брзо је прошао. Рат од 1737. године, са новим турским упадима у Банат и пустошењем насеља, осећао се и у овим крајевима, а још више аустријско-турски рат од 1788. године, када су Турци упали у Панчево и јужни Банат, па и у Ново Село, те, међу осталима, спалили и постојећу цркву-брвнару (по акту-жалби српског живља митрополиту од 1866. године, а по сећању реконструисаним догађајима, ову су запалили „два Румуна“ из села, у дослуху с Турцима).
Дакле, „ново село“ постало је од два нешто старија села. Насеље Зелдош (назначено на немачким картама и као Солташ), било да је било насељено или не, постојало је од раније. Евлија Челебија га у својим путописима наводи непосредно и каже да „припада Алајбегу“ (што би значило да је било настањено). Иначе, нешто даље се наводи и Мала Зрепаја (поред села као таквог). Поменути турски путописац, у наставку текста о Зелдошу, каже дословно још и ово, што је од важности за стање на овом терену у то доба: „На овој равници нема камена ни у величини зрна од пасуља, а трава тако бујно расте да се у њој не види коњаник“ (то је речено 1660. године). Неки аутори, пак, ово насеље наводе као „српско насеље Стари Зелдош“. Место је, иначе, 1776. године, на Гризелинијевој карти, означено као пустара, ненастањено (Soldasch prae).
Друго насеље, у Великој долини (Валеа Маре), где се и сада откопавају цигле и ћерпић, познато је данас у селу само под овим називом. Као „Папрена долина“ (Pfefferthal) појављује се само на карти у атласу Корабинског из 1800. године. Иначе је то место познато и као „њиве Женара“ (locurile Jenarilor), по породици која је тај комплекс имала касније у поседу (у монографији Петровог Села-Владимировца наводе се, ближе овоме селу, и „бунари Женарових“, (locurile Jenarilor), - по истој породици). На картама је то место означено (из турског периода) као Мали Долови (негде и Мали Полови), за разлику од Великих Долова (или Циганске долине), где је настањено место Долово као такво. Већ на Гризелинијевој карти од 1776. године је то напуштено место (Мали Полови Пред). Инсистентно се на картама у послетурском периоду појављује локалитет Брун, на путу Алибунар-Панчево, ближе првом (поред неколико насеља које се појављују у троуглу Панчево-Долово-Црепаја, као Ола, Гебедаровац-Говедаровац, Веровац, Јеновац, Кословац). Тако се на Мерсијевој карти од 1723. године ово место појављује као Брун, вероватно (на немачком) „бунар“ „извор“ а на службеној (и још негде) карти од 1761. године означено је као Прун (на румунском би то била „шљива,,, мада је немачка етимологија вероватнија), те је приказано и као поштанска станица –{(Poststazion), што је вероватно и било. То је отприлике и садашњи положај села и бар неки наговештај зашто су војне власти баш ту планирале „ново село“ (велики пут, поштанска камбијатура и, евентуално, снабдевање трупа између два стратегијски важна пункта као што су били Панчево и Али бунар). Новог Села нема у Печком катастигу од 1660—1666. године, јер није онда ни постојало. А нема га такође ни у једном попису диштриката, на латинском језику (Цонсцриптио дистрицтуум), сачињеном у задњој деценији XVII века (око 1690-1700), а који је пронађен у збирци Марсиљи (Marsigli) у Болоњи и у коме се налази око 390 насеља у Банату, од којих 16 у панчевачком диштрикту (меду којима, на пример, Старчево, Надео, Омољица, Брестовац, Плочица, Ковин, Дериблат-Делиблато, Вреле, Дубовац и др.). Наравно, да Новог Села нема ни на Мерсијевој карти од 1723. године (ту је само Прун и Далова, евентуално Долово), ни на карти од 1761. године (а има Долова и Селтоша). Тек се на Гризелинијевој карти од 1776. године село појављује под називом Нова Села (Nova Sella), док су Зелдош и „Мали полови“ према Долову дати као ненастањени. На званичној карти од 1783. године место се појављује као Новосело, а на карти атласа Корабинског од 1800. године оно је троструко обележено: Neudorf, Pfefferthal Novaszella (припадајући, разуме се, 12. панчевачкој регименти).
Постанак и развој села
Постанак села, „новог села“ на овоме месту, на магистралном и стратегијски важном путу Панчево-Вршац-Темишвар, везује се непосредно за оснивање Банатске војне границе 1764. године, односно за 1765. годину, када је село, изгледа, насељено. То свакако није био спонтани и својевољни акт мештана, већ су то били стратегијски планови Ратног савета бечког двора, односно Генералне команде Банатске војне границе из Темишвара, те 12. граничарског пука са седиштем у Панчеву, односно 9. чете истог пука чија је команда била у Новом Селу. Село је, као и у случајевима других граничарских села која су основана заједно са настанком Војне границе, стриктно испланирано, те има квадратни облик; 10 улица у једном правцу и других 10 попречних (са више споредних, „ћоравих“ улица), са око 2,5 км. у дужини и исто толико по ширини. Војне власти су новонастањеним становницима чак помагале при изради својих кућа, по одређеним стандардима (у Новом Селу се помиње неки Најман, члан Комисије за колонизацију).
Позната је ситуација Баната под турском влашћу (од 1553. до 1717), са баруштинама (ту близу Алибунарско-иланџанска мочвара), са пуно дивљачи, шума, честара и густиша (турски путописац Евлија Челебија описује ковински предео у овом смислу), ненастањен, са ретким становницима, који станују по земуницама. Панчевачки диштрикт је у то време, у ствари, и најмање насељен. са укупно око двадесетак настањених места. Тек реорганизација Баната под његовим првим гувернером, грофом Клаудијем Флоримундом Мерсијем, са мерама исушивања мочвара и прокрчавањем пустара и другим санационим мерама, те интензивном колонизацијом и оснивањем нових места, те учвршћења старих, значи корак напред. А оснивање Војне границе 1764. године јесте даљи корак ка просперитету ове иначе плодне равнице. Ту уопште није од неке важности да ли се у селу или његовој околини дошли неку деценију раније или касније Срби или Румуни. Чињеница је да се они 1765. године налазе у Новом Селу на садашњем месту. По свој прилици да је српско становништво раније настањивало насеље према Долову, у Великој долини (Валеа Маре - свега се на једној немачкој карти ова означује као (Pfefferthal) „папрена долина“ а у традицији сеоске микротопономастике овај назив не постоји), са свега неколико десетина домова, што значи и толико породица. Али су и Румуни присутни од самог почетка, а можда и у првобитном насељу у Великој долини (доказ за то била би истоветна породична имена у Новом Селу и Долову). По свој прилици и у другом насељу, на супротној страни, према Црепаји, Зелдошу, а као доказ могле би бити породице са румунским именима у Црепаји. Деоба румунског становништва села, и то у правој линији, с једне и с друге стране великог пута, на Гилезане (према Зелдошу-Црепаји) и Царане (према Долову-Великој долини), могао би бити други аргуменат у прилог реченог.
Paso Nicolás Romero, Tuzantla
Paso Nicolás Romero je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Michoacán, u opštini Tuzantla.
Banatsko Novo Selo
Постанак и развој села
Ратови између Аустрије и Турске воде се повремено, са променљивом срећом. Петнаестогодишњи рат (1683—1699), завршен карловачким миром, значио је за Аустрију повратак целе Угарске, која је дотле била под турском влашћу, али без Баната (продор аустријске војске у Србији и њено повлачење проузроковало је велику сеобу Срба 1690. године). Међутим, тек ће нови поход под Евгенијем Савојским (1716—1718), завршен пожаревачким миром, значити крај турске власти у Банату (Аустрија добија и северну Србију и Олтенију, које задржава до београдског мира 1739. године). Банат се реорганизује и колонизира. За време Турака је, по свој прилици, у Банату, нарочито у његовим равничарским деловима, било нешто Срба, а у планинском делу румунског сточарског становништва (Турци су од 1641—1646. године населили у пределима банатских рудника, уместо одбеглих саских рудара, Олтенце, као вичне рударству за Ново Село је ово од неке важности, јер ће се од ових, стварањем Војне границе 1764. године, један део, тзв. „Царани“, настанити и овде, чак је можда већина новосеоског румунског живља овог порекла).
Paso Nicolás Romero, Tuzantla
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 89 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 623 m.