cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Korelacija
Spearmanov koeficijent korelacije
Spearmanov koeficijent korelacije (produkt rang korelacije) koristi se za mjerenje povezanosti između varijabli u slučajevima kada nije moguće primjeniti Pearsonov koeficijent korelacije. Bazira se na tome da se izmjeri dosljednost povezanosti između poredanih varijabli, a oblik povezanosti (npr. linearni oblik koji je preduvjet za korištenje Pearsonovog koeficijenta) nije bitan. Slučajevi u kojima se koristi Spearmanov koficijent su npr. kada među varijablama ne postoji linearna povezanost, a nije moguće primjeniti odgovarajuću transformaciju kojom bi se povezanost prevela u linearnu (npr. veza između seizmičkog atributa i bušotinskog podataka u naftnoj geologiji). Spearmanov koeficijent korelacije kao rezultat daje približnu vrijednost koeficijenta korelacije koji se tretira kao njegova dovoljno dobra aproksimacija. Prilikom korištenja Spearmanovog koeficijenta, vrijednosti varijabli potrebno je rangirati i na takav način svesti na zajedničku mjeru. Najjednostavniji način rangiranja je da se najmanjoj vrijednosti svake varijable pridjeli rang 1, slijedećoj po veličini rang 2 i tako sve do posljednje kojoj se pridjeljuje maksimalan rang. Izračunavanje koeficijenta radi se korištenjem vrijednosti pridijeljenih rangova. Spearmanov koeficijent označavati ćemo sa rS.
Guanta
Guanta je lučki grad od 32,700 stanovnika u saveznoj državi Anzoátegui, na sjeveroistoku [[Venecuela|
Venecuele]].
Korelacija
Spearmanov koeficijent korelacije
gdje je d razlika vrijednosti rangova dvije promatrane varijable, a n je broj različitih serija.
Guanta
Ona je administrativni centar istoimene Općine Guanta, koja ima 22,338 stanovnika.
El Nancito, Amatenango de la Frontera
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 134 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 734 m.
Korelacija
Matrica korelacije
Ponekad nam u istraživanju nije dovoljna informacija o korelaciji dvije promatrane varijable, već nas zanima na koji način više varijabli međusobno utječe jedna na drugu. Nakon što se promatranjem međusobnog odnosa svih parova dvaju varijabli utvrdi njihova međusobna korelacija, izrađuje se matrica korelacije. Retci i stupci matrice predstavljaju promatrane varijable, a podatak na presjeku određenog retka i stupca predstavlja koeficijent korelacije između varijabli u odgovarajućem retku i stupcu. Matrica na dijagonali ima podatak 1 (pošto je svaka varijabla sama sa sobom u potpunoj korelaciji). Dobivena matrica je simetrična - podaci iznad i ispod dijagonale za isti par varijabli su identični. Zbog tih svojstava matrica je redundantna i dovoljno je promatrati jedan njezin dio, iznad dijagonale ili ispod dijagonale. Vizualno možemo utvrditi u kojoj mjeri su dvije pojedinačne varijable u korelaciji, koje varijable u međusobnom odnosu imaju najveći ili najmanji koeficijent korelacije, te koji skupovi varijabli se ističu sličnim koeficijentima. Vizualno ne možemo utvrditi na koji način i u kolikoj mjeri više varijabli zajednički utječe na drugu pojedinačnu varijablu.
Višestruka korelacija (multiple korelacija)
Formula za izračun višestruke korelacije kada promatramo utjecaj dvije neovisne varijable na treću, ovisnu, je slijedeća:
Neovisne varijable čije vrijednosti promatramo označene su sa X1 i X2, a ovisna varijabla označena je sa Y. Koeficijent višestruke korelacije poprima vrijednost od –1 do +1, i u njegovoj interpretaciji primjenjuju se ista pravila kao kod interpretiranja koeficijenta jednostavne korelacije. Kako bi izračun višestruke korelacije bio što precizniji, potrebno je koristiti veći uzorak sa više vrijednosti varijabli nego u slučaju izračuna koeficijenata kod jednostavne korelacije.
Outlieri
U određenim slučajevima za pronalaženje i uklanjanje outliera koriste se odgovarajuće kvantitativne metode (npr. uklanjanje svih uzoraka koji odstupaju više od ±2 standardne devijacije od prosjeka grupe). Takvo drastično čišćenje podataka u nekim područjima istraživanjaje je nužno kako bi se dobili ispravni podaci. Za pronalaženje i uklanjanje outliera ne postoje opće prihvaćene metode i pravila tako da je to u potpunosti subjektivno i ovisi isključivo o odluci istraživača u određenoj situaciji.
Primjena korelacije
Rezultati korelacije imaju brojne praktičke primjene, ali se ni u kojem slučaju ne bi smjeli samo na osnovu rezultata utvrđene korelacije donositi zaključci o uzročno-poljedičnoj vezi. Korelacija se ne bi trebala koristiti za donošenje zaključaka o uzročno-posljedičnoj vezi između dvije varijable pošto je velika vjerojatnost da će zaključak biti kriv. Čest slučaj je da se promatra odnos između dvije varijable koje su u korelaciji visokog stupnja. Međutim, postoji i skrivena treća varijabla koju bi također trebalo staviti u odnos sa promatrane dvije, kako bi se ispravno protumačio uzročno-posljedični odnos.
Jedan od klasičnih, u literaturi često spominjanih primjera, je pojava uočena u Kopenhagenu nekoliko godina poslije završetka Drugog svjetskog rata. Zamijećena je korelacija između povećanja broja novorođene djece i broja roda koje su se gnijezdile u gradu. Ako bi se korelacija bez razmišljanja protumačila kao uzročno-posljedični odnos, moglo bi se zaključiti da rode donose djecu. Pravi uzrok leži u tome što se po završetku rata velik dio stanovništva sa sela preselio u grad, što je uzrokovalo povećanje broja stanovnika u gradu, a samim tim i povećanje broja novorođene djece. Istovremeno, za nove stanovnike grada izgradile su se nove kuće, tako da su i rode dobile veći broj dimnjaka za svoja gnijezda. Tu je dakle, postojala skrivena varijabla - broj stanovnika, koju je prilikom donošenje zaključka o uzročno-posljedičnoj vezi trebalo uzeti u obzir.
Naravno, ima i suprotnih primjera kada ne postoji skrivena varijabla. Vrlo rano je ustanovljena korelacija između pušenja i vjerojatnosti da će osoba oboljeti od raka. Duhanska industrija branila je svoju tezu da se ne može uspostaviti uzročno-posljedična veza između pušenja i vjerojatnosti dobivanja raka. Oni su tezu obrazlagali time da su pušači vrlo često nervozne osobe, koje zbog toga što su nervozne počinju pušiti. Istovremeno postoji korelacija između toga da je osoba nervozna i vjerojatnosti da će takva osoba dobiti rak. S druge strane, liječnici su tvrdili da postoji izravna uzročno-posljedična veza između pušenja i vjerojatnosti da će osoba dobiti rak, što je kasnije i potvrđeno.
Na osnovu utvrđene korelacije ne možemo sa sigurnošću utvrditi uzročno-posljedičnu vezu između dviju varijable. Unatoč tome korelacija nam daje informaciju o tome da su te dvije varijable na određeni način povezane. Iako ne shvaćamo u potpunosti mehanizam te povezanosti, znamo da povezanost postoji i prilikom opisa varijabli to možemo uzeti u obzir. Npr. poznato nam je da je povećana tjelesna težina u korelaciji sa povećanom smrtnošću i možemo reći da su te dvije varijable u međusobnom odnosu. Korelacija se najčešće koristi za predviđanje vrijednosti jedne varijable ovisno o promjeni vrijednosti druge varijable, u slučaju ako su te dvije varijable u korelaciji. Saznanje o korelaciji između dvije varijable pomaže nam da s većom sigurnošću predvidimo na koji način će se mijenjati vrijednost druge varijable. Npr. poznato nam je da su količina unesene soli u organizam i visina krvnog tlaka osoba određenog spola i dobi u korelacijskom odnosu i taj odnos nam je poznat. Na osnovu tih informacija možemo dozirati unos potrebne količine soli u organizam kako bi krvni tlak ostao unutar granica normale, a organizam bi primio dovoljnu količinu soli za normalno funkcioniranje.
Utvrđivanjem korelacije između vrijednosti dvije varijable može se dobiti prva informacija o njihovoj međusobnoj povezanosti. Nakon toga se utvrđena povezanost može detaljnije istražiti drugim statističkim metodama. Npr. korelacijom se utvrdi da postoji veza između korištenje nekog kemijskog sredstva i pojave određene bolesti. Nakon toga se može u eksperimentalnim uvjetima, na laboratorijskim životinjama utvrditi da li stvarno postoji uzročno-posljedična veza između tih varijabli. Korelacija je tu odigrala ulogu da izolira varijable koje međusobno na neki način utječu jedna na drugu, a nakon toga druge metode, koje to mogu, potvrđuju ili odbacuju odgovarajuću uzročno-posljedičnu hipotezu. Korelacija se često koristi za provjeru rezultata testiranja. Nakon provednog testiranja utvrđuje se odgovarajuća korelacija između testiranja i dobivenih rezultata. Nakon što se testiranje ponovi, ponovno se utvrđuje korelacija između novih i prethodno dobivenih rezultata. U slučaju da korelacija ne postoji, obično se zaključuje da je provedeni eksperiment vrlo nestabilan pošto ponovljeni eksperiment ne može ponoviti prethodne rezultate
Barje (Leskovac)
Барје је насељено место града Лесковца у Јабланичком округу. Према попису из 2002. било је 372 становника (према попису из 1991. било је 467 становника).
Демографија
У насељу Барје живи 333 пунолетна становника, а просечна старост становништва износи 48,9 година (48,4 код мушкараца и 49,4 код жена). У насељу има 118 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 3,15.
Guanta
== Geografske karakteristike =
Guanta leži udaljena 8 km zapadno od Puerto La Cruza u zaljevu Santa Fe Karipskog mora.
== Historija =
Prije dolaska prvih španjolskih kolonista u taj kraj između 1492. - 1520. već je najmanje nekih 800 godina postojalo naselje Karibi indijanaca Maracapana. Kolonisti su svoje novo naselje nazvali Guanta, po indijanskoj riječi - guatiaos, koja je značila skakati u vodu i roniti. Oni su naime u početku trgovali sa indijancima, tako što bi im svoju robu davali u zamjenu za bisere koje bi ovi izranjali iz zaljeva Santa Fe.
Guanta je od 19. vijeka postala je luka za izvoz goveda uzgojenih na istočnim ravnicama Llanosa. Krajem 1902. i početkom 1903. brodovi ratnih mornarica Velike Britanije, Njemačkog carstva i Kraljevine Italije Blokada|blokirali]] su obale i luke Venezuele, tražeći trenutnu isplatu svih dugova.
Velika rafinerija nafte izgrađena je 1950. a godinu dana prije i cementara. Od 1980. po Guanti se gradi puno novih stambenih kvartova.
Korelacija
Eksterni linkovi
מחקר מתאמי Correlazione Correlatiecoëfficiënt Korelacja
Princ Sawara
thumb|250px|[[Šintoističko svetište cara Sudōa]] Prince Sawara (早良親王) (750? – 8. novembar 785) bio je peti sin japanskog princa Shirakabea (kasniji car Kōnin) i princeze Takano no Niigasa. Godine 781. je proglašen prijestonasljednikom nakon što mu je otac abdicirao, a stariji brat preuzeo prijestolje kao car Kanmu. Kada je godine 785. ubijen Fujiwara no Tanetsugu, administrator nove prijestolnice Nagaoka-kyō, princ Sawara je optužen za sudjelovanje u atentatu; razlog je bilo njegovo javno protivljenje seljenju prijestolnice. Zbog toga je prognan u provinciji Awaji; na putu je sebe izgladnio na smrt.
Iste godine je posthumno rehabilitiran i dobio titulu Car Sudō (崇道天皇). To je jedini slučaj u japanskoj historiji kada je netko posthumno dobio carsku titulu. Sahranjen je u Yamatou.
NGC 6083
NGC 6083 je spiralna galaksija u sazvežđu Herkul koja se nalazi na NGC listi objekata dubokog neba.
Deklinacija objekta je + 14° 11' 10" a rektascenzija 16h 13m 12,6s. Prividna veličina (magnituda) objekta NGC 6083 iznosi 14,6 a fotografska magnituda 15,4. NGC 6083 je još poznat i pod oznakama MCG 2-41-20, CGCG 79-80, NPM1G +14.0443, double system ?, PGC 57520.
Santa Cruz de Mayo Fracción Uno, Tonalá
Santa Cruz de Mayo Fracción Uno je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chiapas, u opštini Tonalá.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 5 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 43 m.
Ghetto Cinque Quattrini, Rimini
Ghetto Cinque Quattrini je naselje u Italiji u provinciji Rimini, u regiji Emilia-Romagna.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 85 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 59 m.
Santa Martha, Aquismón
Santa Martha je naselje u Meksiku, u saveznoj državi San Luis Potosí, u opštini Aquismón.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 86 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 193 m.
Zsámbék
Zsámbék čita se Šambek (njemački: Schambeck) je grad na sjeveru Mađarske od 5,276 stanovnika. , koji administrativno podpada pod Županiju Pest.
Geografske karakteristike
Zsámbék leži udaljen 30 km zapadno od centra Budimpešte.
Casa Mugnaini, Arezzo
Casa Mugnaini je naselje u Italiji u provinciji Arezzo, u regiji Toscana.
Zsámbék
Historija
Zsámbék je prvi put dokumentiran 1050., od 13. vijeka je naselje sa samostanom i crkvom i značajno trgovište.
Casa Mugnaini, Arezzo
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 14 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 254 m.
Komunistička partija Ruske Federacije
Komunistička partija Ruske Federacije je politička partija u Rusiji koja je iznikla iz bivše KPSS i KP RSFSR. Zasnovana je na ideologiji marksizma-lenjinizma za svoj politički cilj istakla je borbu za uspostavljanje socijalističkog društvenog poretka na principima društvene svojine i kolektivizma.
KPRF je „partija patriota, internacionalista, seljaštva, radnika i poštene inteligencije“. Partija zasniva svoje postojanje na načelima svog programa i statuta. Partija deluje isključivo u okvirima Ustava i zakona Ruske Federacije. Partija je pravno lice od momenta registracije kod nadležnog organa vlasti. KPRF je parlamentarna partija a na parlamentarnim izborima u Rusiji 2003, KPRF je osvojila 51 mesto u ruskoj državnoj Dumi, čime je postala druga po jačini stranka u zemlji. Na predsedničkim izborima 2004, kandidat KPRF Nikolaj Haritonov je osvojio 13,7% glasova, završivši na drugom mestu iza Vladimira Putina.
KPRF je na izborima izbora 1995. osvojila 22,9 % glasova, postavši najjačom opozicijskom strankom u Rusiji, a taj status zadržala do današnjeg dana.
Fraine
Fraine ima više značenja:
Komunistička partija Ruske Federacije
Istorija
Vođa KPRF od 1993. je Genadij Zjuganov, koji je ujedno bio i jedan od osnivača partije.
Jula 2004, iz partije se izdvojila frakcija koja je za vođu odabrala Vladimira Tihonova. Ova frakcija je kasnije formirala Sverusku komunističku partiju za budućnost. Partija nije doživela naročit uspeh i Tihonov trenutno radi na ponovnom zbližavanju sa KPRF.
Partijski program
S obzirom na sadašnje stanje u Rusiji, ciljevi KPRF su :
Struktura partije
Delovanje KPRF temelji se na programu i ustavu partije. Partija deluje sukladno ustavu Ruske Federacije na njenoj celoj teritoriji i ima regionalna odeljenja u 81 administrativnoj jednici Federacije. Regionalnim odeljenjima upravljaju regionalni (oblasni, gradski, itd.) komiteti na čelu sa prvim sekretarom. Sedište partije nalazi se u Moskvi, glavnom gradu Ruske Federacije. Unutar partije takođe deluje i omladinska organizacija – Lenjinski komunistički savez omladine Ruske Federacije.
Rukovodstvo KPRF
mini|170p|Genadij Zjuganov, lider KPRF. Trenutni članovi Prezidijuma KPRF, izabrani 30. novembra 2008, su:
Izborni rezultati KPRF
mini|300p|Izborni rezultati KPRF
Mesola, Forlì-Cesena
Mesola je naselje u Italiji u provinciji Forlì-Cesena, u regiji Emilia-Romagna.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 98 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 20 m.
21-hidroksisteroid dehidrogenaza (NAD+)
21-Hidroksisteroidna dehidrogenaza deluje na brojne 21-hidroksikortikosteroide.
Elk Garden, West Virginia
Elk Garden je grad u američkoj saveznoj državi Zapadna Virdžinija.
Komunistička partija Belorusije (1996)
Komunistička partija Belorusije (Belorus.Камуністы́чная пáртыя Беларúсі) je politička partija koja deluje u Belorusiji. Osnovana je 1996. godine. Vođa partije je Tacjana Golubeva. Partija podržava vladu Aleksandra Lukašenka.
Politika partije
Glavni ciljevi KPB su:
Međunarodno članstvo
Komunistička partija Belorusije zastupljena je u Savezu komunističkih partija — Komunistička partija Sovjetskog Saveza. U Sovjet SKP-KPSS-a su na 34. kongresu KPB izabrani Tacjana Golubeva, Igor Karpenko i Georgij Atamanov.
Izborni rezultati
Na parlamentarnim izborima 2000. godine, partija je osvojila šest mesta u parlamentu, a 2004. njih osam.
Na izborima za lokalne sovjete deputata 25. saziva održanima 14. januara 2007, iz KP Belorusije izabrano je 407 poslanika.
Na parlamentarnim izborima 2008, partija je osvojila 8 poslaničkih mesta u Narodnoj skupštini Belorusije.
Bayt al Jabar, Hajjah
Bayt al Jabar je naselje u Jemenu u pokrajini Hadžah.
Prema proceni iz 2012. u naselju je živelo 4 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 493 m.
Grb Armenske Sovjetske Socijalističke Republike
thumb|right|250px|Grb Armenske SSR Grb Armenske SSR je nastao iz crteža Martiros Saryana, poznatog armenskog slikara i usvojen je 1937. od strane vlade Armenske SSR. Centralni dio na grbu zauzima planina Ararat, nacionalni simbol Armenije. Grožđe koje se nalazi u donjem dijelu grba predstavlja, po Bibliji, prvi vinograd koji je Noa napravio nakon što je sa svojom arkom dospio do Ararata. Pored grožđa tu su još i strukovi pšenice, simboli prirodnih resursa Armenije. U gornjem dijelu grba se nalaze srp i čekić i crvena zvijezda iza njih. Oko grba se nalazi natpis "Հայկական Սովետական Սոցիալիստական Հանրապետություն" (Armenska Sovjetska Socijalistička Republika), a ispod grba traka sa motom SSSR-a "Proleteri svih zemalja, ujedinite se" napisan na armenskom i ruskom jeziku.
Egerija (razvrstavanje)
Egerija se može odnositi na:
Localidad Rural Tizapán, Tizapán el Alto
Localidad Rural Tizapán je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Tizapán el Alto.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1537 m.
Vidite još
Administrativna po
A priori vjerojatnost
Jedan nedostatak prilikom definisanja verovatnoća na ovaj način je da se može primeniti samo na konačne skupove događaja.
Grafenberg
Grafenberg je opština u njemačkoj saveznoj državi Baden-Virtemberg. Jedno je od 26 opštinskih središta okruga Rojtlingen. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 2.631 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 8415029.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Rojtlingen Grafenberg se nalazi u saveznoj državi Baden-Virtemberg u okrugu Rojtlingen. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 422 metra. Površina opštine iznosi 3,5 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 2.631 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 750 stanovnika/km².
Zhu Tao
Zhu Tao (朱滔) (? -785), formalno Princ od Tongyija (通義王), bio je kineski vojskovođa u službi dinastije Tang. Pod vladavinom careva Daizonga i Dezonga je ispočetka vjerno služio dinastiji, ali se kasnije proglasio pobunjenim gospodarima rata kao što su Wang Wujun, Tian Yue i Li Na. Kada mu je brat Zhu Ci podigao ustanak u prijestolnici Chang'an i sebe proglasio carem, Zhu Tao je postao krunski princ. Međutim, kada je godine 784. Zhu Ci poražen i ubijen, Zhu Tao je ponovno priznao cara Dezonga kao legitimnog vladara.
Sweet Home, Arkansas
Svit Houm je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Arkanzas.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 849, što je 221 (-20,7 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Colonia Bod, Bod
Colonia Bod je naselje u Rumuniji u okrugu Brašov u opštini Bod.
Prema proceni iz 2013. u naselju je živelo 2012 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 502 m.
Pedalj (Dvor)
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 67 stanovnika te 32 obiteljskih kućanstava.
Amidinoaspartaza
Amidinoaspartaza (, amidinoaspartinska amidinohidrolaza) je enzim sa sistematskim imenom N-amidino-L-aspartat amidinohidrolaza. Ovaj enzim katalizuje sledeću hemijsku reakciju
Ovaj enzim takođe sporo deluje na N-amidino-L-glutamat.
Bocchi, Lodi
Bocchi je naselje u Italiji u provinciji Lodi, u regiji Lombardija.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 158 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 95 m.
Isus
thumb|295px|Jedna od prvih slika Isusa Hrista na mozaiku u Raveni.
Isus (Betlehem, 4. pne. - Jerusalim, 30.) je centralna figura kršćanstva. Prema kršćanskom vjerovanju utjelovljeni Sin Božji, utjelovljena Božja Riječ (utjelovljenje), Mesija, Spasitelj i Otkupitelj svijeta. Ime Isus osobno je ime historijskog Isusa iz Nazareta, a vjeroispovjedni naslov Krist s vremenom je postao drugom sastavnicom udvojenog imena. Odnos ljudske i božanske naravi u Isusu proučava kristologija, a spasenjsku stranu njegova djela soteriologija.
U hrišćanstvu/kršćanstvu, Isus je poznat kao Isus Hrist, Isus Krist ili Isus Hristos (latinski Jesus Christus, grčki Ἰησοῦς Χριστός). Na različitim mestima i u različito doba, hrišćani su na različite načine tumačili lik i delo Isusovo, u skladu sa svojim stavovima. S druge strane, poslednjih nekoliko vekova naučnici intenzivno rade na rekonstrukciji istorijskog Isusa.
Izvori
Glavni su izvori o povijesnom Isusu novozavjetni spisi (evanđelja i poslanice), a od nekršćanskih antičkih izvora Tacit, Plinije Mlađi, Svetonije, Josip Flavije i Talmud. Rimski povjesničar Tacit u svojim Analima, napisanim od 116. do 117. spominje Isusa i navodi, da je po nalogu Poncija Pilata raspet na križ. Židovski povjesničar Josip Flavije dva puta spominje Isusa u svom djelu Antiquitates Judaicae. O Isusu govori i Kuran.
Začeće i rođenje
thumb|thumb|175px|Gerard van Honthorst:Poklon pastira, [[17 vek]] Prema Evanđelju po Luki, anđeo Gavrilo navijestio je Mariji, da je ona izabrana biti majkom Isusa, Sina Božjega. Tijekom stoljeća, ljudi su iščekivali obećanoga Spasitelja. Marija je pristala: „Evo službenice Gospodnje, neka mi bude po riječi tvojoj (Lk 1,38)” i začela Isusa po Duhu Svetome, bez ljudskoga udjela. Isus se utjelovio, da ljude pomiri s Bogom. U jednoj osobi, spojio je ljudsko i božansko. Marijin zaručnik Josip, prema običajima toga vremena, mogao je napustiti Mariju, no nakon što je u snu saznao Božji plan, odlučio je uzeti Mariju za svoju ženu. Za vrijeme trudnoće, Marija je posjetila svoju rođakinju Elizabetu, koja će ubrzo roditi Ivana Krstitelja.
Prema Novom zavjetu, Isus se rodio u judejskom gradu Betlehemu u Palestini, za vladavine rimskog cara Augusta i judejskog kralja Heroda. Prema Luki Josip i Marija morali su putovati iz svoga grada Nazareta u Betlehem, radi popisa stanovništva. Djevica Marija rodila ga je u staji, jer u svratištima nije bilo mjesta. Tamo su ga pohodili pastiri koju su u onom kraju čuvali ovce. Prema Mateju Josip i Marija su živjeli u Betlehemu kada se rodio Isus, kojeg su zatim pohodila tri kralja s istoka i darovali mu tri dara: tamjan (kao Bogu), zlato (kao kralju) i plemenitu mast, smirnu (kao čovjeku). Oni su predstavnici poganskih naroda, koje je Bog pozvao u svoje kraljevstvo, time što im je javio rođenje Spasitelja.
Od godine njegova rođenja računa se kršćanska era (po novijim proračunima Isus je rođen nekoliko godina prije). Kršćansko brojanje godina, uspostavio je monah Dionizije Mali u 6. veku. Datum rođenja nije poznat, ali se tradicionalno uzima 25.12. (Božić).
Herod odlučio je pogubiti svu djecu u Betlehemu i okolici od dvije godine na niže, jer se bojao, da mu Isus ne ugrozi prijestolje, stoga su Josip, Djevica Marija i Isus morali pobjeći u Egipat. Bili su u Egiptu nekoliko godina, dok nije umro Herod. Tada se anđeo javio Josipu u snu i rekao: "Ustani, reče, uzmi dijete i njegovu majku te pođi u zemlju izraelsku jer su umrli oni koji su djetetu o glavi radili (Mt 2, 20)". Vratili su se u Izrael, ali ne u Judeju, jer je tamo vladao Herdovov nasljednik Arhelaj, nego u Nazaret u Galileju gdje su bili sigurni (Mt 2, 22). Kada su se vratili iz Egipta ispunilo se starozavjetno proročanstvo: "Iz Egipta dozvah Sina svog (Hoš 1,11)."
Rani život
Odrastao je u jevreskoj obitelji u Nazaretu, pa se u evanđeljima naziva Isusom iz Nazareta ili Isusom Nazarećaninom. O njegovom zanimanju postoji više teorija koje se uglavnom vežu za zanimanje njegovog poočima Josipa, oko kojega također postoje nedoumice, naime grčka riječ techton, koja je prevedena kao tesar, znači graditelj, ali ne precizira s kojim materijalom. Shodno tome, Josip je mogao biti i graditelj u kamenu, što je teorija koju zastupa dio teoretičara. Majka mu je bila Marija.
O njegovu životu do njegove tridesete godine ne zna se mnogo. Proveo je te godine u poslušnosti, radu i molitvi. Kada je imao četrdeset dana, prikazan je Bogu, u hramu u Jeruzalemu. Isusa je u naručje uzeo starac Šimun, kojemu je Bog obećao, da neće umrijeti, dok ne vidi Spasitelja. Uz njega, bila je i starica Ana. Obrezan je kao znak pripadnosti židovskome narodu.
S Josipom i Marijom bježao je u Egipat, zbog Herodova pokolja svih dječaka u dobi do dvije godine u Betlehemu i okolici. Već to je navijestilo, da će Kristov život biti u znaku progonstva. U Egiptu su živjeli do Herodove smrti, kada su se vratili u Nazaret. Povratak iz Egipta, podsjeća na povratak izraelskog naroda iz ropstva u Egiptu. Kada je Isus navršio dvanaest godina, po propisu zakona o blagdanu Pashe s Marijom i Josipom išao je u hram u Jeruzalem. Ostao je u hramu i nakon što su se Marija i Josip vratili kući. Našli su ga nakon tri dana potrage, kako u hramu raspravlja s učiteljima i pismoznancima.
Isus u javnosti
thumb|thumb|Juan de Flandes:Isus oživljuje Lazara, oko [[1500.]] Nakon krštenja u rijeci Jordanu i kušnje u pustinji, počinje njegovo javno djelovanje u Galileji, Judeji i Jeruzalemu. Povremeno je zalazio i u poganske krajeve (Tir, Sidon, Dekapol, Cezareja Filipova). Tada mu je bilo 30. godina i to je vrijeme 15. godine vladanja rimskog cara Tiberija. Ivan Krstitelj krstio je Isusa. On je navijestio njegov dolazak, propovijedajući u judejskoj pustinji. Prema Evanđelju po Marku, prilikom Isusova krštenja, otvorilo nebo i sišao je Duh Sveti u obliku goluba te se čuo glas nebeskog Oca: „Ovo je Sin moj ljubljeni, u njemu mi sva milina (Mk 1, 11)”. Četrdeset dana proveo je u pustinji, gdje nije ništa jeo. Sotona ga je tri puta iskušavao, ali Isus ga je svaki put odbio. Sotona ga je napastovao, da iskuša njegovu poslušnost poslanju, koje mu je povjereno.
Isus je imao skupinu učenika, koji su s njim putovali, od kojih je izabrao dvanaest apostola. Poslije toga, izabrao je drugih sedamdeset dvoje učenika i poslao ih po dvoje, pred sobom u svaki grad, kamo je planirao doći. Naviještao je svoj nauk, svima koji su ga dolazili slušati. Često je govorio u prispodobama, jednostavno i jasno, tako da su i obični ljudi mogli razumijeti. Među najpoznatijima je prispodoba o razmetnom sinu. Činio je mnoga čuda, kako bi potvrdio, da je Mesija. Prvo čudo je bilo na svadbi u Kani Galilejskoj, kada je vodu pretvorio u vino. Zauzimao se za obespravljene ljude, koje su pripadnici viših slojeva, farizeji i saduceji, izbjegavali i prezirali. Liječio je bolesne, slijepe i gluhe, gubavce, padavičare, uzete, pomagao siromasima, grešnike je obratio, hodao je po vodi, istjerivao zle duhove iz opsjednutih ljudi, a jednom je i oživio Lazara, koji je umro. Ozdravljao je samo neke ljude, jer nije došao iskorijeniti sva zla, nego osloboditi čovjekovu dušu od ropstva grijeha. Isus je pozvao sa sobom na goru Petra, Ivana i Jakova. Molio se i izgled mu se izmijenio, pokazao se u slavi, s njim su bili Mojsije i Ilija. Preobrazio se pred učenicima, kako bi oni kasnije bolje razumijeli njegovu muku i uskrsnuće. Isus više puta učenicima navješćuje svoju smrt, objašnjava im da će mnogo trpjeti, biti ubijen i nakon tri dana će uskrsnuti.
Hapšenje, muka i smrt
thumb|thumb|Diego Velázquez: Krist na križu, Museo del Prado, [[Madrid (250 x 170 cm, oko 1632.)]]
Isus na Maslinskoj gori molio je, da ga mimoiđe muka, ali neka bude volja Božja. Osjetio je smrtnu muku i oblio ga je krvav znoj. Došao je Juda Iškariotski s četom vojnika po nalogu židovskih vjerskih poglavara te izdao Isusa poljupcem. Židovski svećenički poglavari i veliki svećenik Kajfa ispitivali su Isusa i kada je potvrdio, da je Krist, Sin Božji, odveli su ga u tamnicu. Optužili su Isusa, da krši židovski zakon, oskvrnjuje hram, a posebice da djeluje protiv vjere u jednoga Boga proglašavajući sebe Sinom Božjim. Isus nije bio kriv ni za jednu od tih optužbi, jer nije kršio židovski zakon, već ga je ispunio i dao mu konačno tumačenje. Hram je častio i u njemu naučavao, a nije djelovao ni protiv vjere u jednoga Boga. Isusova muka i smrt, ne pripisuje se Židovima, već svakom grešnom čovjeku.
Sljedeći dan, u petak predan je rimskom upravitelju Ponciju Pilatu. Ispitao ga je i nije našao nikakve krivice, ali je pod pritiskom naroda i svećenstva osudio Isusa na smrt razapinjanjem na križ. Vojnici su ga bičevali, stavili mu trnovu krunu oko glave i rugali mu se. Do gore Kalvarije, nosio je teški križ, pod kojim je više puta padao na zemlju. Šimun Cirenac pomogao mu je nositi križ, a pobožne jeruzalemske žene su ga žalile i oplakivale. Veronika mu je pružila rubac, da obriše krvavo lice. Na gori Kalvariji, vojnici su mu dali ocat pomiješan sa žuči, koji je okusio. Svukli su mu odjeću, razapeli ga na križ i pribili mu čavlima ruke i noge. Nad glavu su mu stavili natpis „Isus Nazarećanin, kralj židovski”. Razapeli su dva zločinca, jednog Isusu s desne strane, a drugog s lijeve. Vojnici su razdijelili među sobom Isusovu odjeću. Pod križem je bilo mnoštvo ljudi, među kojima i Marija, apostol Ivan i Marija Magdalena. Isus je rekao Mariji: „Ženo, evo ti sina! (Iv 19, 26)”, a apostolu Ivanu: „Evo ti majke! (Iv 19, 26)”. Oko podneva je nastala tama i trajala je do tri sata popodne. Isus je povikao: „Oče, u ruke Tvoje predajem duh svoj! (Lk 23, 46). ” Priklonio je glavu i preminuo. Nastao je potres. Prije nego su mu skinuli tijelo s križa, vojnik mu je probo kopljem srce, iz kojeg je potekla krv i voda. Nakon smrti, Isus je sašao nad pakao, oslobodio pravednike i otvorio im vrata neba. Predvečer su Josip iz Arimateje i još jedan čovjek, dobili dozvolu Poncija Pilata, da smiju ukopati Isusa. Skinuli su tijelo, pomazali mirisnim uljima i položili u grob, koji je bio vlasništvo Josipa iz Arimateje. Sutradan su vjerski poglavari zapečatili grob i postavili stražu.
Uskrsnuće
thumb|thumb|Matthias Grünewald:Isusovo uskrsnuće, [[16. stoljeće]] Prema kršćanskom vjerovanju uskrsnuo je treći dan i slavno izašao iz groba. Pobožne žene našle su prazan grob i javile apostolima Petru i Ivanu, koji su odmah došli i vidjeli plahte i ubrus, koji je bio na Isusovoj glavi. Nekoliko dana nakon toga, dvojica učenika išla su u Emaus kraj Jeruzalema. Razgovarali su, a putem im se pridružio Isus. Nisu ga odmah prepoznali. Objasnio im je svoje uskrsnuće. Prepoznali su ga tek za vrijeme večere u Emausu.
Uskoro nakon toga, Isus se susreo s apostolima u kući u Jeruzalemu. Pokazao im je ruke i noge i blagovao s njima pečene ribe i med. Dahnuo je u apostole i rekao: „Primite Duha Svetoga! Kojima oprostite grijehe, oprostit će im se, a kojima zadržite, zadržat će se. (Iv 20, 22-23)”. Ustanovio je Crkvu, postavio je apostola Petra za prvog poglavara Crkve (papu), a apostolima je poručio da naviještaju evanđelje svim narodima i da ih krste u ime Oca, Sina i Duha Svetoga. Isusovo tijelo nakon uskrsnuća je ono koje je bilo raspeto, ali je i proslavljeno pa je slobodan ukazivati se učenicima kako i gdje hoće u različitim obličjima. Nakon četrdeset dana uzašao je na nebo na Malinskoj gori pred svojim učenicima, kao iščekivani Mesija ili Krist te sjedi s desna Ocu: „Kad to reče, bi na njihove oči uzdignut u zrak, i oblak ga otme očima njihovim (Dj 1,9)”.
Učenje
U svome javnom djelovanju i propovijedanju Isus je nastupio naviještajući kraljevstvo Božje. U taj je starozavjetni pojam unio nove sadržaje i nijanse. Nije više riječ o iščekivanju ovozemaljskog kraljevstva, već duhovnoga. Na ovom se svijetu očituje u obraćenju (metanoja), a na drugome u vječnom blaženstvu na nebu. Starozavjetnom je legalizmu suprotstavio unutarnji stav i čistoću srca, a religiji zatvorenoj u etničke granice univerzalnost evanđelja i ljubav prema bližnjemu.
Objavljuje tko je Bog i koji su Božji planovi sa svakim čovjekom: „Bog je tako ljubio svijet, da je dao svoga Sina Jedinorođenca, da nijedan koji u njega vjeruje ne propadne, nego ima vječni život (Iv 3,16)”. Srž je Isusove poruke izražena u Govoru na gori i blaženstvima. U njima je oslikan životni ideal, kojem treba težiti. thumb|thumb|200px|Carl Bloch:Govor na gori, [[19. vek]] Dao je zlatno pravilo: „Sve dakle, što želite da ljudi vama čine, činite i vi njima. To je, doista Zakon i Proroci (Mt 7,12)” i novu zapovijed: „Ljubite jedni druge, kao što sam ja ljubio vas (Iv 13, 34)”.
Isus poziva na obraćenje sve pa i najveće grešnike, koje drugi izbjegavaju. Isključeni su jedino oni, koji se ne odazovu pozivu. Suprotstavlja se nasilju i osveti, poziva na oproštenje i milosrđe: „Budite milosrdni kao što je milosrdan Otac vaš (Lk 6,36)” U Isusovo vrijeme, djeca su smatrana nevažnim bićima. Isus ih promatra na drugačiji način, poziva ih k sebi, na čuđenje drugih, čak odraslima daje djecu za primjer: „Zaista, kažem vam, ako ponovo ne postanete kao mala djeca, sigurno nećete ući u kraljevstvo nebesko (Mt 18, 3)”. U odnosu prema ženama, traži da se promijeni stav prema ženama na lošem glasu i osuđuje kamenovanje, zaštićuje žene od zloupotrebe muške vlasti, kada su muškarci napuštali žene. Za bračne parove kaže, da nisu više dvoje, nego jedno tijelo i „što je Bog združio, čovjek neka ne rastavlja (Mk 10, 9)”. Dosljedan je u svojim objavama, da Bog voli sve ljudi. Liječio je pogane, razgovarao s njima, što je bilo revolucionarno i novo za to doba, kada vjernici nisu željeli imati doticaja s poganima. Isus ne isključuje bogataše, ne traži ni da se odreknu svojih dobara, ali ih upozorava, da se ne oglušuju na potrebe siromaha i da ne zaborave ono bitno: „Ne sabirajte blago na zemlji, gdje ga izgriza moljac...nego sabirajte sebi blago na nebu (Mt 6, 19-20)”. Osobno je bio radnik tesar, prihvatio je i posvetio ljudski rad. Cijenio je prijateljstvo, ljubio je svoj narod, ali i sve ostale narode. Mnogo se molio i naučio ljude tada novu molitvu „Oče naš”.
Isus poziva svoje učenike, da uzmu svoj križ i da ga slijede, jer ih tako želi pridružiti svojoj otkupiteljskoj žrtvi. Isus je žrtvom na križu, otkupio ljude na jedinstven i konačan način i otvorio im pristup zajedništvu s Bogom. Isus je obećao, da će biti uvijek prisutan: „I evo, ja sam s vama u sve dane do svršetka svijeta (Mt 28, 20)”. Prisutan je u molitvi: „Gdje su dvojica ili trojica sabrana u moje ime, tu sam i ja među njima (Mt 18, 20), pod prilikama kruha i vina: „Ovo je tijelo moje! Ovo je krv moja!" te u ljudima, koji su u potrebi: „Što god ste učinili jednome od ove moje najmanje braće, meni ste učinili (Mt 25, 40).” Isus nije ništa napisao, a njegovu su poruku (Evanđelje) poslije zabilježili njegovi učenici, apostoli i evanđelisti, u Novom zavjetu. Ondje je Isus prikazan i kao začetnik novog poimanja Boga (Trojstvo), utemeljitelj Crkve (Dvanaestorica, Dvanaest apostola).
Isus i Crkva
Novi zavjet također govori o Isusovim ukazanjima njegovim učenicima nakon uskrsnuća, kada je povjerio misiju apostolima i cijeloj Crkvi, da svijetom pronesu proglas o njemu i njegovu Evanđelju, o spasenju i oslobođenju od zla i grijeha svih ljudi. Svećenicima je dao udio u svojoj vlasti, da poučavaju, odrešuju od grijeha te izgrađuju i upravljaju Crkvom. Isus je, osobito prema Pavlovim poslanicama, Glava Crkve, a čitava zajednica vjernika njegovo je Tijelo. Na taj se način kršćani nakon Isusove smrti i uskrsnuća osjećaju bitno združeni s njime. Ova vjera u Isusovu prisutnost u zajednici Crkve osobito se, kod tradicionalnih crkava, očituje u vjeri u sedam svetih sakramenata po kojima Krist djeluje. Osobito je u tom smislu Euharistija sasvim osobiti način Kristove prisutnosti među svojim vjernicima.
Isus sudac
Kršćani vjeruju i da će Isus »doći u slavi suditi žive i mrtve«, na kraju vjekova, kada će svatko biti suđen prema svojoj vjernosti Isusu. Ne zna se dan, kada će se to dogoditi: „I vi budite pripravni, jer u čas i kad ne mislite Sin Čovječji dolazi (Lk 12,40).” Oni koji žive dostojno Krista, vjeruju da će se naći u njegovu kraljevstvu, te skupa s njime kraljevati dovijeka. Biblija govori o uskrsnuću kao jedinoj nadi u novi život. U knjizi Otkrivenja, slikovito se opisuje Isusov ponovni dolazak. Apostolsko vjerovanje govori sljedeće "i opet će doći u slavi, suditi žive i mrtve", drugim riječima, da će mrtvi i živi biti suđeni njegovim dolaskom, a ne nakon nekog vremena poslije smrti. Već su prvi hrišćani radosno i s puno vjere i nade, očekivali ponovni Isusov dolazak.
Islam
Isa, sin Merjemin' (ar. Isa ibn Maryam) zauzima jedinstveno uzvišeno mjesto u islamu. Kuran kazuje, da je Isaa rodila djevica, da je on "Duh od Boga (udahnut)" (Ruhun mina'Llah) i "Riječ Božja" (Kalimatu-Lllah). On se obično naziva "Isa, sin Merjemin", a u njegove titule pripadaju: Mesih, vjerovjesnik, Božji poslanik, i "jedan od Allahu bliskih". Prema Kuranu izvodio je različita čuda: oživljavao je mrtve, donio objavljenu knjigu Indžil (Evanđelje). U islamu, Isa je imao misiju kao Poslanik (Resul) najvišeg stupnja, koji donosi obnovu Božje vjere. Također po islamu, Isa nije umro na križu. Vratit će se prije sudnjeg dana i uništit će Dedžala, koji će se pojaviti pred kraj vremena, predstavljajući izopačenu verziju duhovnosti, zavodeći ljudski rod u konačnu i kobnu iluziju. Postoje određene predaje koje kažu, da Isa i Merjem nisu zaplakali, kada su rođeni. Sva ostala djeca to učine, jer po simboličnom tumačenju, dodirne ih šejtan prilikom dolaska na ovaj svijet. Po riječima poslanika Muhameda, Isa i Merjem jedina su bića u povijesti, koja su rođena u takvom stanju bezgriješnosti. Premda je pozicija Isaa u islamu na mnogo načina posebna, u potpunosti se odbacuje bilo kakva ideja o njegovoj Božanstvenosti ili prihvaćanje da je Božji Sin.
Judaizam
Judaizam odbacuje ideje, da je Isus Bog, dio Presvetog Trojstva ili Mesija. Smatraju, da je posljednji prorok bio Malahija i da nakon njega nije bilo proroka, uključujući i Isusa. Reformirani Židovi (moderni pokret) smatraju, da onaj tko izjavi, da je Isus Spasitelj, prestaje biti Židov.
Budizam
Isus se ne spominje u budističkim tekstovima. Moguće je naći dodirne točke između Isusa i Bude. Oboje uvode novosti u vjeri i koriste poneke slične metafore u prispodobama. Neki vjeruje, da postoji veza između budizma i gnostičkih tekstova.
Hinduizam
Mišljenja hinduista o Isusu se razlikuju. Neki ga smatraju primjerom snage i savršenstva ili reinkarnacijom Ilije. Mahatma Gandhi, indijski vođa, Isusa smatra jednim od svojih učitelja i inspiracijom za nenasilan otpor. Izjavio je: "Volim vašeg Krista, ne volim vaše kršćane. Vaši kršćani su tako različiti vašem Kristu".
Isusovi nazivi
thumb|thumb|200px|[[El Greco:Isus nosi križ, 1580.]]
Isus u umjetnosti
thumb|thumb|200px|[[Leonardo da Vinci: Posljednja večera, 1495.-1498.]] Vrlo rano Isus je postao predmetom umjetničkog stvaralaštva. Njime su inspirirane brojne freske, mozaici, slike i kipovi. Duga je tradicija prikazivanja Isusova lika od rimskih katakombi i pravoslavnih ikona do modernih djela. Teme obuhvaćaju rođenje, život, muku, uskrsnuće i uzašašće. U književnost je ušao već po novozavjetnim knjigama u 1. stoljeću. U glazbi je temom mnogih gregorijanskih himana i antifona, a od renesanse i baroka i polifonih melodija. Osobito su poznati Bachovi oratoriji. U novije vrijeme postoje i mjuzikli. Mnogi filmovi su inspirirani Isusom kao što su: Pasija, Najveća priča ikad ispričana, Isus iz Nazareta, Posljednja večera, Kralj kraljeva, Ben-Hur.
Relikvije
thumb|200px|thumb|Rimokatolički patrijarh Jeruzalema, služi misu pred kapelom Isusovog groba Postoje mnoge relikvije vezane uz Isusa, za koje se vjeruje, da su autentične i u skladu s biblijskim tekstovima. Torinsko platno jedna je od najpoznatijih relikvija. To je komad platna, na kojem se nalaze obrisi muškoga tijela. Vjeruje se, da je u njega bilo zamotano Isusovo tijelo, nakon skidanja s križa. Čuva se u katedrali sv. Ivana Krstitelja u Torinu, u Italiji. Znanstvenici su istraživali torinsko platno različitim metodama, jedni potvrđuju, a drugi negiraju autentičnost.
Postoje mnoge legende o svetom kaležu ili svetom gralu, iz kojeg je Isus pio vino za vrijeme Posljednje večere.
Ostaci križa, na kojem je Isus bio raspet čuvaju se u stotinama crkvi u Europi, ali svi oni zajedno čine tek mali dio križa. Najveći dijelovi čuvaju se na brdu Athosu u Grčkoj, u Rimu, Bruxellesu, Veneciji, Gentu i Parizu.
Bazilika Svetoga groba je kršćanska crkva u Jeruzalemu u kojoj se štuje Kalvarija i Isusov grob. Kršćani je štuju kao neprikosnovenu svetinju. Nalazi se na mjestu gdje se nalazila Golgota, brdo Kristove Kalvarije.
Postoji još mnogo relikvija poput Veronikinog rubca ili Oviedskog platna.
U Ludbregu u crkvi Presvetog Trojstva čuva se relikvija Predragocjene Krvi Kristove. Potječe iz 1411. godine. Tada se dogodio, čudesan događaj pojave Presvete Krvi Kristove, o kojemu je papa Leon X., 1513. godine izdao bulu.
Joseph, husband of Mary, the letter was just a man; higher layers suga probably considered peasant. He worked in his carpenter's son radionicikao fair trade, fathering a large family as najboljemogao. When Jesus and his brothers grew up, he was joined by uradionici and contributing porodice.Sa serving eight years of Jesus to be sent to the synagogue where he learned to read and pisanjeiz scrolls of Scripture. From Luke 4.16 shows that reading skills Isusabila enough to participate in normal service of Scripture readings on Saturdays.
Turri, Medio Campidano
Turri je naselje u Italiji u provinciji Medio Campidano, u regiji Sardinija.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 436 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 166 m.
Zastava Armenske Sovjetske Socijalističke Republike
thumb|right|300px|Zastava Armenske SSR Zastava Armenske SSR je usvojena 17. decembra 1952. godine od strane vlade Armenske SSR. Zastava je bila trobojka crveno-plavo-crveno sa srpom i čekićem i petokrakom u gornjem lijevom uglu. Prva zastava je usvojena 2. februara 1922, ali je trajala samo mjesec dana jer je Armenska SSR tada bila u sklopu Zakavkaske SFSR i koristila je zastavu Zakavkaske SFSR sve do 1936. Nakon 1936. prvobitna zastava Armenske SSR je bila crvene boje sa srpom i čekićem u gornjem lijevom uglu i skraćenicom za republiku na armenskom jeziku.
Atentat u Ruandi
Atentat u Ruandi ili Ubojstvo Habiarimanija i Ntarjamirija je događaj u kome su 6.4.1994. ubijeni predsjednici Ruande i Burundija i koji se smatra katalizatorom, odnosno neposrednim povodom za genocid u Ruandi. Avion u kome su se nalazila dva predsjednika je pogođen projektilom zemlja-zrak kada se pripremao sletjeti na pistu aerodroma u Kigaliju pri čemu su poginuli svi putnici i članovi posade. Odgovornost za taj događaj nikada nije utvrđena, i danas je uglavnom predmet špekulacija vezanih uz tada opozicijski Ruandski patriotski front na jednoj, te pro-vladine Hutu ekstremiste na drugoj strani.
Historija
Do početka ruandskog građanskog rata dolazi 2.10.1990. godine kada od SAD i Ugande financiran i organiziran Ruandski Patriotski Front (RPF) diže pobunu protiv Juvenala Habiarimana koji vlada Ruandom od 1973. godine. Ovaj rat osim klasičnog građanskog oblika dobiva i međunacionalni faktor pošto osnovu RPFa čine bivši ugandski vojnici iz plemena Tutsi koji žive u Ugandi, dok ruandsku vladu podržava prije svega pleme Hutu. Do sklapanja mira dolazi tijekom takozvanog Aruša dogovora to jest više sastanaka između 12.7.1992. i 25.7.1993. godine kojega će potpisati Habiariman i predsjednik RPF Paul Kagame. Tijekom sljedećih mjeseci pokreće se proces koji je trebao dovesti do stvaranja zajedničke vlade obje zaraćene vojne grupacije.
Atentat
Krajem marta i početkom aprila 1994. godine situacija po pitanju sporazuma o miru i njegovom mogućom propasti se počela zahuktavat. Dok se SAD u Savetu bezbednosti Ujedinjenih nacija našao na suprotnoj strani od ostalih članica predsjednik Ruande Juvenal Habiariman je krenuo avionom na regionalne dogovore tako da 4.4.1994. leti na sastanak s Mobutu Sese Seko, predsjednikom Zaira gdje je po svjedočanstvu kasnijeg premijera Kambande pred Međunarodnim tribunalom za Ruandu upozoren na mogući pokušaj ubojstva koji se otkrio uz pomoć informacija iz Francuske. Nakon ovog sastanka Habiariman leti na jednodnevni regionalni sastanak vođa u Tanzaniju s kojega se vraća igrom sudbine s novim burundskim predsjednikom Ciprianom Ntarjamirijem u glavni grad Ruande Kigali. U trenutku dok se predsjednički avion pripremao za sljetanje na aerodrom on je u 8:20 bio oboren raketom zemlja-zrak. Osim dva predsjednika u avionu su se nalazila i dva burundska ministra kao i 3 visoka ruandska oficira plus predsjednički doktor i savjetnik za vanjsku politiku.
Manje od 24 časa nakon atentata Fransoa de Grossouvre savjetnik francuskog predsjednika Fransoe Miterana koji je poslao poruku o mogućem atentatu je nađen mrtav. Ova smrt bez obzira na dva metka u glavi koja su usmrtila Fransoa de Grossouvre je bila proglašena samoubojstvom.
Kratko vreme nakon atentata Hutu snage počinju vršiti genocid plemena Tutsi, dok će s druge strane snage Ruandskog patriotskog fronta ponovno početi građanski rat koji završava pobjedom bivšeg šefa tajne službe Ugande i učenika američke vojne škole Fort Leavenworth Paula Kagame.
Clark County, Missouri
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u okrugu je živelo 7.139, što je 277 (-3,7 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Atentat u Ruandi
Sumnje
Iako se osoba ili osobe koje su naredile i izvršile ovaj atentat nisu nikada otkrile obje strane u građanskom ratu su bile optužene. Na samom početku sumnja je pala na Hutu ekstremiste koji su protiv mira s Tutsijima i podjele vlasti, ali od približno 2000 godine Paul Kagame novi, ali sada proamerički doživotni predsjednik Ruande je postao glavna sumnjiva osoba. Prvi od izvještaja koji ide u tom smjeru je onaj koji Louise Arbour blokira u dogovoru s UN da ne bi došao u medije 2000. godine, a zatim dolazi do francuske istrage 2004. godine čija osnova su izjave Kagaminog oficira Abdula Ruzibize i njene nove verzije iz 2006. godine koja optužuje Kagamea i izdaje nalog za hapšenje njega i njegovih najbližih saradnika za ubojstvo nakon čega Ruanda prekida diplomatske odnose s Francuskom. Osim Kagamea francuski sudski istražitelj za ovaj atentat u kojem umiru i francuski piloti optužuje i CIAe Diplomatski odnosi će biti obnovljeni 2010. godine pod uvjetom da Francuska službeno prihvati Ruandski izvještaj o atentatu koji je napisan pod direktnom kontrolom Paula Kagame. U skladu s dogovorom Francuska će ukinitu naloge za hapšenje članova Kagamijeve vlade zbog ovog atentata, ali će nastaviti sa svojom istragom
Mariquita, Encarnación de Díaz
Mariquita je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Encarnación de Díaz.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 40 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 2036 m.
Pregnenolon
Pregnenolon je steroid koji sadrži 21 atom ugljenika. On je izveden iz holesterola i prisutan je tkivima koja proizvode steroidne hormone. Pregnenolon je prekurzor to gonadalnih steroidnih hormona i adrenalnih kortikosteroida.