Jajce
Geografija
Općina Jajce smještena je na nadmorskoj visini između 330 m (sjeverna granica općine,uz tok Vrbasa) i 1430 m (Suhi Vrh), a odlikuje je brdsko-planinski teren. Područje općine konsolidiralo se oko toka rijeke Vrbas i njegove lijeve pritoke Plive, a 5 km zapadno od grada Jajca nalaze se Plivska jezera. Ove dvije, razvijene riječne doline, morfološki su podijelile prostor općine Jajce na tri krupnije jedinice reljefa, i to na najviša područja (po apsolutnim visinama) koja se nalaze na krajnjem jugozapadnom i djelimično za zapadnom graničnom dijelu općinske teritorije, te na dva, prethodno spomenuta, rasjeda i to voljevački i busovački, koji polaze skoro iz same sredine općinske teritorije u pravcu sjeverozapad-jugoistok. Tektonika je tako uticala na formiranje kako inicijalnog, tako i recentnog reljefa jajačke općine. Tektonsko, kaskadno spuštanje reljefa uticalo je i na formiranje neusaglašenih uzdužnih riječnih profila i pojavu vodopada, kao i na taloženje sedre. Vrlo mozaična geološka struktura terena, pored tektonike, u prostoru općine Jajce utiče i na pojavu erozivnih područja kojih ima u dolini Vrbasa, na padinama, a posebno u sjeverozapadnom dijelu općine. Prema geomorfološkom oblikovanju, razvijenosti reljefa i konfiguraciji terena, teritorij općine Jajce može se svrstati u brdsko-planinsko područje. Obzirom na elemente reljefa, čitav prostor općine Jajce može se podijeliti u četiri karakteristične hipsometrijske zone: Prva zona predstavlja planinsko područje, sa planinskim masivima Ranča planine u sjeveroistočnim, rubnim područjima općine, obroncima Gole planine na istočnoj granici općine, obroncima Dnolučke planine i Smiljevice na jugoistoku, te Ravne Gore na jugozapadu, čije visine dosežu od 1200 do 1500 m. Druga zona obuhvata područje čija se nadmorska visina kreće od 900 do 1200 m, a predstavlja brdsko i visokobrdsko područje, slijedeći niži hipsometrijski horizont karakterističnog amfitetatra općine Jajce (Jelik – Meje – Smrek – Kik – Ravanac – Bukovik – Tornice – Medvednjak – Hum). Treća zona obuhvata dio područja općine Jajce čija se nadmorska visina kreće od 600 do 900 m, čime se formira slijedeći niži horizont ukupnog reljefnog korpusa općine. Ovo područje površinski čini i najveći dio općine Jajce. Četvrta zona čini najniži hipsometrijski nivo područja općine Jajce, sa nadmorskom visinom od 300 do 600 m, te obuhvata doline rijeka Vrbas, Pliva, Rika i njihovih pritoka, te značajnije površine središnjeg dijela općine, do oboda donjih horizonata prethodne hipsometrijske zone. Od genetskih tipova reljefa, na teritoriji općine Jajce, najrasprostranjeniji su fluvio-denudacioni oblici reljefa, zatim fluvio-akumulativni i fluvio-krški oblici, te u manjoj mjeri i krški oblici reljefa. Fluvio-denudacioni oblici obuhvataju veći dio općinskog teritorija istočno od doline Vrbasa, zahvatajući pri tome prostore Ranča planine (uglavnom njene južne dijelove), Gole planine, Dnolučke planine, Soviće i Bukovicu. Ovaj prostor je u litološkom pogledu građen od metamorfita i finih klastita (glinci) sa kojima su mjestimično pomiješani i grubi klastiti (pješčari). Oblici egzogenih procesa su predstavljeni poligenetskim oblicima kao što su uski zaobljeni greben u području Sovića (jugoistočno od naselja Kokići), te dva manja odsjeka u području Bukovice i jedan u području Sklopova (južno od naselja Zdaljevac). Oblici egzogenih procesa su predstavljeni i oblicima kretanja mase, tj. jarugama koje se u ovom području javljaju po dolinskim stranama riječice Rike. Fluvio-denudacioni oblici zastupljeni su i u jugozapadnom i dijelimično zapadnom dijelu općine Jajce. U jugozapadnom dijelu zahvataju prostor od Ravne Gore i Doganove Kose na jugu, do Otomalja i Ćusina na sjeveru ovog područja. Oblici egzogenih procesa su predstavljeni odsjecima koji se pružaju lijevom dolinskom stranom rijeke Vrbas, od naselja Ipota do naselja Čojluk, te uskim zaobljenim grebenom koji se spušta od brda Ćusine preko Gorice, u pravcu sjeveroistok-jugozapad. Fluvio-denudacioni oblici u zapadnom dijelu općinske teritorije, zahvataju prostor sjeverno od kotline Plivskih jezera i donjeg toka Plive, do naselja Ćirakovac, Selište i Gornje Mile, obuhvatajući pri tom i prostor samog grada Jajca. Oblici endogenih procesa su predstavljeni neotektonskim oblicima nastalim procesom nabiranja. Naime, u jugozapadnom dijelu Gole planine (Golije) predstavljena je granica recentnog spuštanja. Fluvio-akumulativni oblici reljefa zastupljeni su u jezerskoj kotlini Plivskih jezera, dolinama Plive, Vrbasa i njegove desne pritoke rijeke Ugar. Od endogenih elemenata reljefa javljaju se neotektonski oblici, tj. granica recentnog spuštanja, i to u gornjem dijelu toka Vrbasa koji pripada općini Jajce, odnosno u području Vinačke klisure. Dolinske strane riječnih tokova čine kvartarne tvorevine, odnosno nanosi. Najzanimljiviji fluvio-akumulativni oblici su svakako sedrene tvorevine u dolini rijeke Plive, gdje je proces stvaranja sedre vrlo intenzivan. Upravo taj prirodni fenomen doveo je do stvaranja Plivskih jezera i vodopada na Plivi. Međutim, treba napomenuti da se rijeka Pliva, nakon brojnih antropogenih zahvata u dijelovima njenog toka, danas nalazi u fazi erodiranja sedrenih barijera, koja se odvija brže od produkcije sedronosnih tvorevina. Fluvio-krški oblici reljefa zastupljeni su u sjeverozapadnom dijelu općine Jajce, u području Gole planine (Golije) i površi Borci, te u sjeveroistočnom dijelu općine, zahvatajući sjeverne dijelove Ranča planine i površ Podovi. Oblici egzogenih procesa predstavljeni su poligenetskim oblicima, tj. odsjecima koji se javljaju na lijevoj dolinskoj strani Vrbasa, u području Gladovića, te na sjevernim obroncima Ranča planine i površi Podovi, na lijevoj dolinskoj strani rijeke Ugar. Od oblika egzogenih procesa javljaju se i krški oblici, i to vrtače u širem području Gole planine, obuhvatajući i površi Dubrave i Borci. Na području općine Jajce, na krajnjem istočnom dijelu uz granicu sa općinom Travnik, zastupljeni su krški oblici reljefa. To je područje između Neznanice i Smiljevice, u kojem se javljaju oblici egzogenih procesa, tj. krški oblici i to klasične krške vrtače tzv. boginjavog krša.