cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2014. na filmu
2014. godina se smatra značajnom za filmsku umjetnost te je uključivala neke hvaljene filmove, kao što su Odrastanje, Birdman, Ritam ludila, The Grand Budapest Hotel, Azar, Šahdoht, Parviz i ostali, Američki snajper, Igra imitacije, Dva dana, jedna noć, Foxcatcher, Gone Girl, Teorija svega, Nightcrawler, Inherent Vice, Ida, Levijatan, Divlje priče, Potraga, Force Majeure, Interstellar i Mandariinid.
Značajniji anime filmovi bili su Giovanni's Island i When Marnie Was There. Na području bivše Jugoslavije, značajniji filmovi bili su Broj 55, Zagreb Cappuccino, Kosac, Manjača, Za mene ti si najljepša, Kokoška, Travelator, Neposlušni i Mali Budo.
Najkomercijalniji filmovi u svjetskim kinima
Transformers: Age of Extinction postao je 19. film koji je zaradio preko 1 milijardu $ u kinima diljem svijeta. The Hobbit: The Battle of the Five Armies zaradio je preko 950 milijuna $. Ovo je četvrta godina zaredom u kojoj je preko deset filmova zaradilo preko 500 milijuna $ diljem svijeta, čime je uspostavljen rekord za najveći broj filmova (ukupno 14) koji su zaradili preko 500 milijuna $ u tom razdoblju.
Nagrade
Zlatna arena, Pula:
Zlatni medvjed, Berlin:
Opština Rușețu, Buzău
Rușețu je opština u Rumuniji u okrugu Buzau.
Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 48 m.
San Isidro, Xicoténcatl
San Isidro je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Tamaulipas, u opštini Xicoténcatl.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 2 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 133 m.
Popetto, Massa e Carrara
Popetto je naselje u Italiji u provinciji Massa e Carrara, u regiji Toscana.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 29 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 428 m.
Contrada Maffina, Sondrio
Contrada Maffina je naselje u Italiji u provinciji Sondrio, u regiji Lombardija.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 23 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 654 m.
Regalo de Dios, Villa Corzo
Regalo de Dios je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chiapas, u opštini Villa Corzo.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 4 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 829 m.
Beč (Cerknica, Slovenija)
Beč je naselje u slovenskoj općini Cerknici. Beč se nalazi u pokrajini Notranjskoj i statističkoj regiji Notranjsko-kraškoj.
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 9 stanovnika.
Caña Muerta, Santiago Ixtayutla
Caña Muerta je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Oaxaca, u opštini Santiago Ixtayutla.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 108 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 524 m.
Arroyo Hondo, Tantoyuca
Arroyo Hondo je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Veracruz, u opštini Tantoyuca.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 11 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 64 m.
Serra di Ponte Trebbia, Genoa
Serra di Ponte Trebbia je naselje u Italiji u provinciji Genoa, u regiji Ligurija.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 776 m.
Winston, New Mexico
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 61.
Burgwalde
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Ajhsfeld Burgvalde se nalazi u saveznoj državi Tiringija u okrugu Ajhsfeld. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 255 metara. Površina opštine iznosi 5,0 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 242 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 49 stanovnika/km².
Der Ruf (film)
Der Ruf ; u međunarodnoj distribuciji poznat pod naslovom The Last Illusion je njemački crno-bijeli film snimljen 1949. godine u režiji Josefa von Bakyja, poznat kao jedno od posljednjih ostvarenja žanra tzv. filma ruševina. Scenario je napisao Fritz Kortner, velikim dijelom inspiriran vlastitim životnim iskustvima iz nacističkog perioda, a koji također tumači glavni lik. Radnja pokazuje kako se jevrejski profesor, koji je zbog nacističkih progona bio prisiljen napustiti Njemačku, nakon 15 godina egzila u SAD vraća u domovinu kako bi održao predavanje, ali kako otkriva da se njegovi zemljaci još uvijek nisu riješili antisemitskih predrasuda. Der Ruf je iste godine bio prikazan na Kanskom festivalu.
Bócsa
Bócsa je selo u središnjoj Mađarskoj.
Zauzima površinu od 97,04 km četvornih.
Zemljopisni položaj
Nalazi se u regiji Južni Alföld, na 46°36' sjeverne zemljopisne širine i 19°30' istočne zemljopisne dužine, 9 km južno od Vakiera (mađ. Soltvakert).
Selo je formirano 1906. izdvajanjem zaselaka Kisbócsa, Nagybócsa i Zöldhaloma iz Tázlára. 1949. je Kisbócsa i još nekoliko djelova Bócse izdvojeno i uz djelove još nekih sela je formirano selo Kaskantyú.
Upravna organizacija
Upravno pripada kireškom kotaru u Bačko-kiškunskoj županiji. Poštanski broj je 6235.
Stanovništvo
U Bócsi živi 1866 stanovnika (2002.).
Prema popisu iz 2002., narodnosni sastav je bio:
Prema vjeroispovijedi:
Veliko Gradište
Veliko Gradište je grad i sedište opštine Veliko Gradište u Braničevskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 5658 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 5973 stanovnika).
Gradište se prvi put pominje u Ravaničkoj povelji od 1381. godine, kojom knez Lazar ostavlja 13 sela u Peku manastiru Ravanici, među kojima i Gradište.
Istorija
Gradište se nalazi na delu prostora na kome su Rimljani izgradili u prvom veku nove ere naselje-tvrđavu Pincum. Pincum, nazvan po istoimenoj reci Pincus (Pek), postao je ubrzo trgovački i zanatski centar i znacajna rečna luka. Vrhunac razvitka dozivljava za vreme vladavine cara Hadrijana (II vek n.e). Pincum je tada uzivao siroku autonomiju, ukljucujuci i pravo da kuje sopstveni novac. Slabljenjem Rimske Imperije i nadiranjem azijskih plemena Huna i Avara, grad gubi samostalnost. Sve do formiranja srpske despotovine ovim prostorima smenjivali su se razni narodi i osvajacke vojske.
Grad počinje da se razvija proterivanjem Turaka sa ovih prostora. U vreme vladavine Miloša Obrenovića ima značajnu ulogu u trgovini. Zajedno sa Ramom, postaje velika luka odakle se stoka izvozila u druge delove Evrope. Vremenom postaje najjaca varošica u okrugu. Među prvim gradovima u Srbiji dobija telegraf, poštu ( staciju), parobrodsku stanicu i carinarnicu. Sredinom devetnaestog veka Gradište je administrativno sedište Ramskog sreza.
Zahvaljujući razvijenoj trgovini, viđeniji Gradištanci pohodili su ondašnje evropske centre, naročito Beč i Peštu. Odatle su nadirali snažni kulturni uticaji. Grad je već krajem 19. veka imao gimnaziju, bolnicu, biblioteku, apoteku. U gradu su izlazile lokalne novine „Pek”, „Gradištanac” i „Iskrena reč”. Grad je medju prvim varošicama dobio električnu struju: 1913. godine zasijala je električna sijalica sa hidrocentrale podignute na reci Pek.
Iz tog vremena sačuvana je Stara ćarsija sa vise zgrada. Krasi ih bogata fasadna ornamentika i raskoš, koji na svoj nacin govori o ekonomskoj moći i prefinjenom evropskom ukusu njihovih graditelja i vlasnika. Čarsija kao ambijentalna kulturno-istorijska celina proglasena je spomenikom kulture.
Geografski položaj
Opština Veliko Gradište se nalazi u severoistočnom delu Srbije i pripada Podunavskom regionu. Od Beograda je udaljena 120 km. Prostire se na površini od 328 kvadratnih kilometara. U 26 naselja živi oko 28000 stanovnika. Graniči se sa na zapadu sa opštinom Požarevac, na jugu i jugozapadu sa opštinom Malo Crniće, na jugoistoku sa opstinom Golubac, a na severu, preko Dunava sa Rumunijom. Činjenica da se nalazi na samoj srpsko-rumunskoj granici povećava turističku vrednost Velikog Gradišta, u uslovima sve intenzivnijeg razvoja dobrosusedskih odnosa izmedju Srbije i Rumunije. Druga značajna komponenta je blizina Đerdapske klisure sa hidroenergetskim gigantom ˝Đerdap˝. Ovim pravcem se kreće sve veći broj domaćih i stranih turista. Treća, veoma značajna činjenica je da se na samo 3,5 km od Velikog Gradišta nalazi Srebrno jezero, turisticki dragulj naše zemlje.Mesto je dobro povezano putnom mrežom sa ostalim delovima regiona. Kroz Gradište polazi Magistralni put Djerdapska magistrala, koji je dosta frekventan. Pored drumskog, razvijen je i rečni saobracaj. Dunav je reka koja protiče kroz 10 zemalja Evrope i povezuje zapadnu Evropu sa Crnim morem. Veliko Gradištansko pristanište prihvata brodove svih veličina i namena. Od luksuznih turističkih do transportnih barži i šlepova. Manjim delom opštine prolazi i železnicka pruga.
Reljef
Petnaestak kilometara severozapadno od Velikog Gradišta, i nizvodno do Golupca,desna obala Dunava se sastoji od niskog terena nastalog od vodenog nanosa. U neposrednoj blizini ušća Peka u Dunav se nalazi peščani rt, jedino više zemljište na prostoru od Rama do Golupca, na kome je izgradjeno Veliko Gradište. Do izgradnje nasipa na obalama Dunava i Peka okolni prostor je bio često plavljen. Uzani prostor uzvodno i nizvodno, pored desne obale Dunava, predstavlja zonu živog peska sa mnoštvom peščanih dina, čija dužina na nekim mestima iznosi do 700 m, a visina oko 50m. Južnije od zone živog peska nalazi se zona lesa, koju čine duboke jaruge i potoci nastali kao posledica erozije. Zona lesa i živog peska predstavljaju severnu granicu Braničeva, niskog predela koji je od obronka Homoljskih planina na jugu i Severnog Kučaja na istoku, blago nagnut ka severu. Ovakav reljef nema dovoljno atraktivnih motiva koji se mogu neposredno uključiti u turistički promet, odnosno nema samostalne turističke motive. Medjutim, nekoliko peščanih dina velikih dimenzija i zone lesa, mogu se smatrati komplementarnim
Klima
Ovo područje karakteriše tipično kontinentalna klima sa velikim temperaturnim kolebanjima od oko 68˚C. Najhladniji je mesec januar sa srednjomesečnom temperaturom vazduha od -0,57˚C. Najvisu prosečnu temperaturu ima juli sa 21,08˚C. Neophodno je istaći da juli nije uvek najtopliji, niti je pak januar uvek najhladniji mesec. Koliko zime mogu biti hladne, toliko leta mogu biti žarka jer se zabeleženi ekstremi kreću od -27,1˚C (17.1.1956.god.) do 40,6˚C (16.8.1952.god.). Ovako velika temperaturna kolebanja potiču od termičkih osobina kopna i jakih vetrova. Jesenji meseci su topliji od prolećnih. Prosečna temperatura prolećnih meseci je 11,5˚C,a jesenjih 13,0˚C. Srednja godisnja temperatura iznosi 11,6˚C.
546
Godina 546. (DXLVI) bila je redovna godina koja počinje u ponedjeljak u julijanskom kalendaru. Oznaka 546. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Veliko Gradište
Demografija
U naselju Veliko Gradište živi 4438 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 38,1 godina (36,7 kod muškaraca i 39,4 kod žena). U naselju ima 1888 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,00.
Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine).
Villaggio Primavera, Alessandria
Villaggio Primavera je naselje u Italiji u provinciji Alessandria, u regiji Piemonte.
Bečaje
Bečaje je naselje u slovenskoj Općini Cerknici. Bečaje se nalazi u pokrajini Notranjskoj i statističkoj regiji Notranjsko-kraškoj.
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 31 stanovnika.
Elisa Figueroa, Tecomán
Elisa Figueroa je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Colima, u opštini Tecomán.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 87 m.
Eddie Van Halen
alt=Eddie Van Halen nastupa na New Heavenu 1977.|mini|Eddie Van Halen nastupa na [[New Haven, Missouri|New Havenu 1977.]] Edward Lodewijk "Eddie" Van Halen (26. siječnja 1955. – 6. listopada 2020.) bio je američki gitarist, klavijaturist, skladatelj i producent nizozemskog podrijetla, nadaleko poznat kao osnivač i vođa američkog hard rock sastava Van Halen. Svojim virtuoznim sviranjem postaje jedan od najvećih gitarista svih vremena.
Životopis
Edward Van Halen rođen je od oca Jan van Halena i majke Eugenie ( Indonežanka, pripadnice etničke skupine Javanci ). Djetinjstvo provodi u Nijmegenu na istoku zemlje. 1962.g. obitelj Van Halen seli se u Pasadenu (Kalifornija, SAD). Edward odmah po dolasku počinje sa sviranjem klavira i bude zapažen kao vrlo talentiran među ostalom djecom. U kratkom vremenu pridružuje mu se i stariji brat, Alex Van Halen. Oba uzimaju satove klavira ali se ubrzo preorijentiraju, Edward na gitaru a Alex na bubnjeve. Eddie otprilike sa dvanaest godina počinje konstantno svirati gitaru. On je jako puno vježbao. Slabo je izlazio i družio se sa vršnjacima, umjesto toga znao je svirati po čitavu noć.
Na njegov način sviranja veliki su utjecaj imali, ponajprije veliki Eric Clapton, poznati gitarista Brian May iz grupe Queen, jazz gitarista Allan Holdsworth i gitarista iz hard rock skupine Montrose, Ronnie Montrose. Eddie mijenja definiciju svega onoga što električna gitara može, pa tako razvija brzu tehniku sviranja i tehniku tapping za koju mnogi govore da ju je sam izmislio, međutim Steve Hackett gitarista grupe Genesis tapping svira još prije sedam godina. Izvodi niz efekata koji oponašaju zvuk strojeva i životinja. Može se reći da je u svoje vrijeme Eddie pomjerio granice virtuoznost sviranja gitare.
Osnivanje grupe Van Halen
Sastav Van Halen se prvo zvao "Mammoth" a osnovan je 1972.g. u Pasadeni. Grupu tada čine sljedeći članovi: Eddie Van Halen na gitari i vokalu, brat Alex na bubnjevima, i na bas-gitari Mark Stone. Razglas su iznajmljivali od David Lee Rotha (koji je pjevao u grupi Redball Jetsi) po cijeni od 50$ po svirci. lijevo|mini|Michael Anthony, Sammy Hagar, i Eddie Van Halen David se u početku htio uključiti u sastav ali nije zadovoljavao kriterije. Kasnije su ga primili da ne moraju više plaćati za razglas. Na bas-gitari Mark Stonea mijenja Michael Anthony koji ujedno izvodi i prateće vokale.
Pošto je već postojao sastav po imenu "Mammoth" i to ime je bilo autorski zaštićeno, mijenjaju ime u Van Halen. Roth je htio da se grupa zove "Electric Blotz". Puno su radili i ubrzo postaju velikom lokalnom atrakcijom. Redovno su svirali po okolnim mjestima, hotelskim barovima i po najpoznatijim klubovima, a broj fanova se svakim novim nastupom povećavao.
1977.g. na jednom nastupu zapaža ih Gene Simons ( basista grupe KISS ) i u svom trošku ih odvedu u New York gdje u diskografskoj kući "House of Pain" i "Runnin' With the Devil" snimaju svoj prvi demo zapis. Eddiu se demo nije nešto svidio, ipak nije se previše brinuo jer je znao da pri snimanju nije imao odgovarajuće efekte za gitaru.
Suradnja sa Gene Simonsom prestaje iste godine ali tada upoznaju svog budućeg producenta Teda Templemana iz diskografske kuće Warner Brothers. Ted ih je primijetio, oduševio se i sam im ponudio ugovor i snimanje albuma. Kasnije iste godine počinju sa snimanje svog prvog albuma Van Halen, koji izlazi 10. veljače 1978.g. Eddie je predlagao da prvo izdaju singl "You Really Got Me" i omot da bude kao od original skladbe od grupe Kinks ali su se kasnije predomislili. Izlaskom album zadaju nova pravila sviranja rock gitare te istodobno i hard rocka općenito.
Van Halen može se svrstati u hard-rock i u heavy metal stil sviranja i mada su uvijek bili komercijalni postavili su potpuno nove standarde unutar žanra i postali uzor čitave jedne scene i šire.
David Lee Roth
Rotha nije krasila neka tehnika kao Eddia, ali imao je sklonosti prema izražajnom i zaraznom nastupu poput Roberta Planta. Takav spoj Eddia i Rotha od sastava Van Halen stvaraju jedan od najpopularnijih američkih rock'n'roll grupa 70-ih i ranih 80-ih godina.
Iste godine kreću na turneju gdje se može zapaziti jedna zanimljivost, Eddie publici okreće leđa kad izvodi solo dionice, bojeći se da mu neko ne ukrade ideju. Po povratku sa turneje odlaze u studio i počinju sa snimanjem svoga drugog albuma Van Halen II.
Women and Children First njihov je treći uradak i izlazi 26. ožujka 1980.g. Album zanimljiv po tome što se po prvi puta pojavljuju klavijature koje svira Eddie Van Halen. Isto su zamijećene velike glasovne mogućnosti Rotha i Eddievo fantastično sviranje gitare. I na njemu se nalazi jedan veliki hit "And The Cradle Will Rock". Grupa je po izlasku albuma otišla na svjetsku turneju te su se ubrzo našli u situaciji da postanu super zvijezde.
U to vrijeme polako dolazi do nesuglasica između Eddia i Rotha, koje s vremenom prerastaju u svađu. Ipak nekako se mire i snimaju četvrti album pod nazivom Fair Warning a on izlazi na svjetlo dana 29. travnja 1981.g. Odmah po izlasku bilježi veliki uspjeh koji podsjeća na njihov prvi album "Van Halen". Čitava priča se svodi kako se teško nositi sa slavom i životom u velikom gradu. Na njemu se nalazi i dosta hitova od kojih su neki: Unchained, Mean Street, Dirty Movies, Push Comes To Showe.
14. travnja 1982.g. izdaju svoj peti album Diver Down na nagovor David Lee Rotha koji je pun obrada ali par autorskih pjesama koje su odlično odrađeno. Reizdanje tog albuma koje izlazi u Americi 1998.g. prodaje se u više od 4.000.000 kopija.
Ne prestaju svađe između Rotha i Eddia a vode se uglavnom tko je glavni i u kojem će smjeru sastav ići. Tenzije su se svakim danom povećavale, no usprkos tomu nekako popuštaju i 1983.g. odlaze u studio i snimaju sljedeći materijal.
Svi dotadašnji albumi bili su im više manje uspješni ali niti jedan im nije donio status super zvijezda sve do godine 1984. kada izlazi novi album koji postaje svjetskom senzacijom.
Album 1984 izlazi 9. siječnja 1984.g. i to je ujedno i zadnji album na koje će nastupiti David Lee Roth. 1984 bilježi najveći komercijalni uspjeh do tada. Objavljen početkom godine donosi im streloviti uspon na top ljestvici do drugog mjesta zahvaljujući singlu "Jump" koji je bio nabijen zvucima Eddievog novog sintisajzera. Na njemu se nalazi još nekoliko klasika, "Panama" i "Hot For Teacher", a opet do izražaja dolazi Rothovo pjevanje i Eddievo sviranje gitare.
1985.g. David Lee Roth napušta sastav i odlazi u solo karijeru ( što su fanovi jako teško prihvatili ). Umjesto njega novi član grupe Van Halen postaje Sammy Hagar na što su mnogi ostali iznenađeni.
Sammy Hagar godine
Dolaskom prvog čovjeka grupe Montrose, Sammy Hagara u Van Halenu dolazi do promjenu u zvuku, što i neće biti baš dobro prihvaćeno. Više od toga publiku je smetalo što Hagar za razliku od Rotha nema karizmu i smisla za humor nego doslovno oponaša Rothovo ironično kreveljenje. U tim godinama Van Hagar karijere rijetke su pjesme koje neće makar malo vrijeđati vašu inteligenciju i ukus za glazbu.
Hagar u grupi ostaje dulje nego Roth te krajem 80-ih i početkom 90-ih pomaže sastavu da se približi vrhu svjetskih top lista, međutim sredinom 90-ih počinju bilježiti veliki pad prodaje albuma i tada počinju trzavice između Hagara i Eddieja.
Albumi koji izlaze, 5150 (24. ožujka 1986.g.), OU812 (24. svibnja 1988.g.), For Unlawful Carnal Knowledge (18. lipnja 1991.g.), Live: Right Here, Right Now (23. veljače 1993.g.) i Balance (24. siječnja 1995.g.), nisu zabilježili nekakav veliki uspjeh. Promjena vokala i poliranje zvuka nikako nije dobro prolazilo kod fanova grupe.
Tenzije su rasle i Hagar odlazi iz sastava 1996.g.
1998.g. angažiraju pjevača Gary Cheronea, bivši član grupe Extreme i sa njim snimaju album naziva Van Halen III koji izlazi 17. ožujka 1998.g. Album je jako loše prihvaćen pa ubrzo nakon snimanja Gary odlazi iz sastava.
Adriana Karembeu
Biografija
Adriana Sklenaříková je rođena u gradu Brezno u središnjoj Slovačkoj. Prvobitno je studirala medicinu u Pragu ali je odustala od studija da bi postala manekenka u 1997. godine.
Eddie Van Halen
Povratak Hagara
Poslije nekoliko godina koje nisu donijele ničega novog na sceni od grupe Van Halen, 2004. godina donosi povratak Sammy Hagara u sastav i snimanje novog albuma. Na njemu su snimljeni veliki hitovi iz vremena 1977. - 1995. godine (nije obuhvaćeno vrijeme Gary Cheronea), a nalaze se i tri nove skladbe koje izvodi Hagar. Eddie je odradio bas-gitare u tipičnom stilu Michael Anthonya. Album izlazi kao dvostruko izdanje 20. srpnja 2004.g. pod imenom The Best of Both Worlds. Na njemu se nalazi 16 skladbi David Lee Rotha iz perioda 1978-1985, i 17 skladbi Sammy Hagara iz perioda 1986-1995. Jako je dobro prihvaćen od publike i glazbenih kritičara a prema Billboardovim podacima, zaradili oko 40 milijuna dolara.
Adriana Karembeu
Karijera
U SAD-u bila je mankenka kompanije Victoria's Secret. Poznata je po najdužim nogama u svijetu mode. U 2006. godine je izabrana za najseksipilniju ženu na svijetu. Ona je bivša Guinnessova rekorderka za najduljim nogama među ženskim modelima.
Eddie Van Halen
Povratak David Lee Rotha
2. veljače 2007.g. na službenim internet stranicama sastava Van Halen objavljen je povratak njihovog prvog pjevača s kojim su zabilježili najsjajniji period u karijeri, David Lee Rotha. Mediji provjeravaju tu vijest i dobivaju potvrdne odgovore od Eddia i Rotha što su kasnije i potvrdili na konferenciji za novinare. Najavljuje se turneja po Americi negdje u ljeto 2007.g. koja se sastoji od 25 nastupa i snimanje novoga albuma.
Van Halen neće nastupiti u istom sastavu kao daleke 1984.g., pa će tako i iz sastava izostati legendarni basista Michael Anthony, njega će zamijeniti Eddiev šesnaestogodišnji sin Wolfgang Van Halen. Na bubnjevima je Alex Van Halen, pa se može reći kako sve opet ostaje u obitelji.
Adriana Karembeu
Karijera
Kao glumica, pojavila se u nekoliko filmova, uključujući Asterix na olimpijskim igrama (2008).
Eddie Van Halen
Povratak David Lee Rotha
Turneja se iz nekih nepoznatih razloga odgađa i dogovara se novi datum od 27. rujna do 11. prosinca 2007.g.
Tehnika sviranja
mini|Frankenstrat,gitara Eddia Van Halena Ono što karakterizira način Eddievog sviranja gitare je tehnika sviranja tappinga. Ovakvim načinom mogu se postići velike brzine pri sviranju složenih dionica. Eddie je usavršio jednoprsno i dvoprsno sviranje tappinga do te mjere da mnogi nisu mogli niti shvatit kako i na koji način nešto može odsvirati. Mnogi su mišljenja da je tapping izmislio sam Eddie, ali Steve Hackett, gitarista grupe Genesisa tu tehniku upotrebljava još prije sedam godina (naravno ne tako savršeno kao Eddie). Ipak Eddie je prvi koji ju je popularizirao.
Adriana Karembeu
Osobni život
Adriana se sastao francuskog nogometaš Christian Karembeu u 1998. godine, venčali su se u decembru iste godine. Par odvajao u martu 2011.
Eddie Van Halen
Tehnika sviranja
Pored tappinga neizostavni dio njegovog sviranja bilo je flazolet, česta upotreba tremola, izuzetno brzo i melodično sviranje te izvođenje raznih zvučnih efekata koje je izvlačio iz gitare.
Zvuk gitare
Eddie je pokupio dosta toga što se već moglo negdje vidjeti ali je to sve usavršio i od toga napravio svoj stil sviranja koji je postavio nove standarde u načinu sviranja gitare.
Floyd Rose sistem
Danas gotovo nema gitare u rocku, hard rocku, heavy metalu i drugim žanrovima koja nema Floyd Rose.
Sudjelovanje u drugim projektima
Eddie Van Halen je tijekom karijere imao nekoliko sudjelovanja po raznim projektima.
Vanjske poveznice
Službena internetska stranica
Папратиште
Папратиште је насеље у Србији у општини Пожега у Златиборском округу. Према попису из 2002. било је 291 становника (према попису из 1991. било је 363 становника).
Демографија
У насељу Папратиште живи 236 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 47,1 година (45,3 код мушкараца и 48,8 код жена). У насељу има 109 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 2,67.
Ово насеље је у потпуности насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника.
Zetkan
Zetkan je naseljeno mjesto u Republici Hrvatskoj u Zagrebačkoj županiji.
Zemljopis
Administrativno je u sastavu općine Dubrava. Naselje se proteže na površini od 1,98 km².
Stanovništvo
Prema zadnjem popisu stanovništva iz 2001. godine u Zetkanu živi 209 stanovnika i to u 64 kućanstva. Gustoća naseljenosti iznosi 105,56 st./km².
Ayrton Senna
Ayrton Senna da Silva ([aˈiɾtõ ˈsenɐ dɐ ˈsiwvɐ]) (São Paulo, 21. ožujka 1960. - Bolonja, 1. svibnja 1994.) bio je brazilski vozač Formule 1 poznat pod nadimkom Kišni čovjek. Poginuo je u nesreći na VN San Marina u Imoli.
Rani život
Senna se rodio u São Paulu, glavnom gradu istoimene brazilske federalne države, kao sin imućnog oca koji je ubrzo razvio njegovo zanimanje za automobilizam. Potaknut od oca, trkaćeg entuzijasta, Senna je sjeo u svoj prvi kart-bolid u dobi od četiri godine. Ušao je u karting natjecanja kada je to zakon dopuštao, u dobi od trinaest godina. Svoju prvu utrku opisao je u dokumentarnom filmu napravljenom u ranim osamdesetim godinama 20. stoljeća, govoreći kako su staze rađene na ulicama i parkiralištima, a startne pozicije zapisivane na papirićima, te bi se potom izvlačile iz jedne kacige, a izvučeni broj označavao bi startnu poziciju. Broj koji je izvukao u svojoj prvoj utrci bio je broj 1, što je značilo da u svojoj prvoj utrci ikad starta s pole positiona. Iako su drugi vozači bili mnogo iskusniji i brži od Ayrtona, nisu se mogli nositi s njime na dugim ravninama zbog male Ayrtonove mase u odnosu na odrasle vozače. U istom dokumentarcu izjavio je kako je zaostajao za svim vozačima u zavojima, te da ga je jedan vozač zakačio s leđa i izbacio iz utrke. No, 1977. godine osvojio je Južnoameričko Kart prvenstvo, te nekoliko puta bio drugi na Svjetskim Kart prvenstvima, no nikada ga nije osvojio.
1983. godina donijela je rivalitet s Martinom Brundleom u Formuli 3. U tom natjecanju Ayrton je među ostalim, osvojio i prestižnu utrku u Macauu s momčadi Teddyja Yipa, Theodore Racing Team, iako je ta momčad zapravo bila pod drugom momčadi za koju se natjecao Brundle, West Surrey Racing. Nakon testiranja za momčadi iz F1, Williams, Brabham, McLaren i Toleman, osigurao je nastup u Formuli 1 za sezonu 1984.
U Formuli 1
Toleman je bila mala momčad u usporedbi s većim onoga vremena, kao i danas veliki McLaren ili Williams i Brabham. Usprkos tomu, momčad je razvila pristojan automobil s Hartovim motorom, u kojemu se Sennin talent počeo primjećivati. Ostvario je prvi bod u VN JAR-a, 7. travnja 1984. godine, na stazi Kyalami. Prve tri utrke i ukupno dva boda bile su samo početak, jer je pravi utisak svijetu F1 ostavio na kišnoj utrci u VN Monaka. U subotu je izborio start na trinaestom (13.) mjestu, no tijekom utrke, koja je na glasu kao nemoguća za pretjecanje tijekom suhog, počeo je prestizati većinu vozača. U devetnaestom (19.) krugu prestigao je drugoplasiranog u utrci, tada dvostrukog, kasnije i trostrukog svjetskog prvaka, Nikija Laudu, te zatim ganjao Alaina Prosta i prvo mjesto u utrci. No, kiša je toliko onemogućila uvjete da je utrka prekinuta u trideset prvom (31.) krugu, a svim vozačima koji su do trenutka prekida utrke bili u poziciji osvajanja bodova, oni su prepolovljeni. (Ovo je imalo nesretan učinak na Prosta. Pola bodova koje je zaslužio prvim mjestom (pet umjesto deset) nisu bila dovoljna za osvajanje titule svjetskog prvaka, a da je osvojio sve bodove, imao bi dovoljno bodova da postane prvak. Bilo je potrebno odvoziti još nekoliko krugova da se odvoze dvije trećine utrke i da se utrka proglasi kompletno odvoženom.) To drugo mjesto predstavljalo je prvi podij za Brazilca. Još dva puta Senna se penjao na podij zahvaljujući trećim mjestima odvoženima u Brands Hatchu na VN Velike Britanije, te na posljednjoj utrci sezone na VN Portugala u Estorilu. Ayrton je završio sezonu kao deveti, izjednačen s Nigelom Mansellom na devetom mjestu ukupnog poretka s trinaest (13) bodova.
No, Senna je, uz F1, te godine vozio i utrku 1000km Nürburgring gdje je, uz Henrija Pescarola i Stefana Johanssona odvezao Porsche 956 do osmog mjesta na kraju. Nadalje, sudjelovao je u ekshibicijskoj utrci prilikom otvaranja novog Nürburgringa. Utrka se vozila u identičnim Mercedes-Benz-W201 bolidima, a Senna je završio prvi ispred Nikija Laude i Carlosa Reutemanna.
Godine u Lotusu
Iduće godine, Senna se pridružio momčadi Lotusa osnaženoj Renaultovim motorima, iako je ovaj prelazak Senne iz Tolemana u Lotus okarakteriziran kao kontroverzan jer su kružile glasine kako je Senna morao otkupiti svoj ugovor da bi mogao prijeći u Lotus. Očekivalo se da će u Lotusu Ayrton konačno pokazati svu raskoš svoga talenta. Momčadski kolega bio mu je Elio De Angelis. Vozio je jedan od najboljih automobila Lotusa svih vremena, 97T. Prvi od rekorda koji je postavio bio je 65 prvih startnih pozicija (pole positiona) iz 161 utrke. Prvi pole position ostvario je na Velika nagrada Brazila, da bi kasnije u utrci odustao zbog električkih razloga. Zahvaljujući izvrsnoj vožnji po kišnim uvjetima došao je i do prve pobjede u karijeri, koja se dogodila u Estorilu, Portugal, nadnevka 21. travnja 1985. godine. U toj utrci vodio je od početka do kraja, a Alain Prost, kasniji svjetski prvak, završio je utrku u zidu. No, ostatak sezone bio je razočaravajuć zbog čestih odustajanja iz mehaničkih razloga, iako je Ayrton tijekom čitave sezone pokazivao izuzetnu moć završavanja kvalifikacija na prvom mjestu. Do kraja sezone pobijedio je još samo jednom, na Velika nagrada Belgije, na poznatoj Spa-Francorchamps (ponovno u kišnim uvjetima). Završio je sezonu na respektabilnom, četvrtom mjestu, s 38 bodova i šest podija (dvije pobjede, dva druga mjesta i dva treća mjesta), uz sedam pole positiona. To su bile godine u kojima je uspostavio vezu s Berniejem Ecclestoneom.
thumb|[[Velika nagrada Velike Britanije, Brands Hatch 1986. godine.]]
Njegova druga sezona u Lotusu bila je bolja utoliko što je Lotus napravio dodatne modifikacije na bolidu i povećao pouzdanost. Senna je krenuo u sezonu drugim mjestom izgubivši nadmetanje sa sunarodnjakom Nelsonom Piquetom u njihovoj domaćoj utrci na stazi Jacarepaguá u Rio de Janeiru. No, nakon pobjede Velika nagrada Španjolske u Jerezu i spektakularne utrke u kojoj je pobijedio Nigela Mansella za samo 0.014 sekunde (14 tisućinki), po prvi put u karijeri preuzeo je vodstvo u poretku Svjetskoga prvenstva. No, na vrhu se zadržao vrlo kratko nakon ponovnih odustajanja uzrokovanih mehaničkim problemima. Nadmetanje za titulu svjetskog prvaka krenulo je u smjeru Alain Prost u McLaren-TAG-Porsche protiv dvojca u Williams-Hondi, Piqueta i Mansella. No, usprkos problemima s bolidom, pobijedio je na VN SAD-a u Detroitu i ponovno završio sezonu na četvrtom mjestu s 55 bodova, osam pole positiona, dvije pobjede i šest podija (četiri druga i dva treća mjesta, uz dvije pobjede).
1987. godina donijela je nove mogućnost, više nego ijedna prije. Lotus je dobio snažne Hondine motore nakon što je Renault istupio iz Formule 1. Nakon usporenoga početka sezone, Ayrton osvaja dvije utrke zaredom: prestižnu VN Monaka (prva od rekordnih šest pobjeda u monegaškoj prijestolnici) i drugu godinu zaredom VN SAD-a u Detroitu, što je Senni donijelo novo vodstvo u ukupnom poretku. Ovoga puta bolid Lotus-Honda činio se stabilnijim nego protekle dvije sezone, no Williams-Honde Mansella i Piqueta opet su bile brže. Piquet to koristi i odvaja se od konkurencije, a Senna to nije mogao pratiti, te je ispao iz utrke za naslov. Mansell i Piquet nastavili su borbu uz stalno vodstvo Piqueta, no ta utrka je prekinuta dvije utrke prije kraja kada Mansell ozljeđuje vrat u pripremama za Velika nagrada Japana. To je značilo da Senna ipak može dohvatiti drugo mjesto na kraju sezone, pod uvjetom ako prikupi barem dva treća mjesta u preostale dvije utrke. Učinio je i više od toga završivši VN Japana i Australije na drugom mjestu. No, na posljednjoj utrci sezone mjerenjem je otkriveno da su mu kočnice šire od dopuštene širine, te je diskvalificiran, što je automatski značilo oduzimanje bodova koje je zaradio u toj utrci (šest). Na kraju sezone završio je treći u ukupnom poretku s 57 bodova, 1 pole positionom i šest podija (četiri puta drugi, ne računajući utrku u kojoj je diskvalificiran, i dva druga mjesta, uz dvije pobjede). No, kraj sezone značio je zaokret i uskoro je momčad McLarena počela zvati Sennu u svoju momčad.
Godine u McLarenu
1988. godine, zahvaljujući vezi koju je razvio s Hondom tijekom sezone 1987. dok je vozio s Lotusom, i uz dozvolu nominalno prvog vozača McLarena, Alaina Prosta, Senna postaje drugi vozač McLarenove momčadi. Taj prelazak postao je podloga za rivalitet između ovoga dvojca kulminirajući nebrojeno puta u zanimljivim utrkama i međusobnim pretjecanjima. Tijekom sezone 1988. Senna i Prost osvojili su 15 od 16 utrka u sezoni vozeći dominantni MP4/4. Titulu svjetskog prvaka odnio je Senna iako je Prost formalno skupio više bodova, i to zbog FIA-inih izmjena u sustavu bodovanja. Naime, te sezone, od 16 odvoženih utrka, u njih 11 dodijeljivali su se bodovi za Svjetsko prvenstvo, dok su preostalih pet okarakterizirane kao utrke za prestiž.
Iduću godinu natjecanje Senne i Prosta eskalira i dolazi do psihološkog rata. Najupečatljivija utrka i dvoboj njih dvojice bila je Velika nagrada Njemačke 1989, koju je Ayrton osvojio. No, Prost je osvojio titulu svjetskoga prvaka nakon ozloglašenog incidenta u Suzuki, Japan, kada je Senna pokušao teško pretjecanje, no obojica su završili u pijesku izvan staze zahvaljujući Prostovom manevru prema Senni koji je bio izvan savršene putanje, za što je Senna doživio velike kritike, no to je bio jedini dio na stazi s realnom mogućnošću pretjecanja u završnim krugovima utrke. Senna se opravdao činjenicom da je znao, ako ne osvoji utrku, gubi prvenstvo, što je bio razlog njegovog hazarderskog poteza.
Javnost je oduvijek bila podijeljena oko krivca za taj sudar; jedni govore da je Prost bio u savršenoj putanji, dok opozicija smatra da je Prost trebao propustiti Sennu pošto je Senna već bio u unutarnjem dijelu zavoja. Činjenice pokazuju kako je Prost lagano krenuo prema Senni što je prouzrokovalo ispadanje obojice izvan staze, no Senna, iako je bio u unutarnjem dijelu zavoja, nije bio ispred Prosta. Nastavak utrke bio je infarktan; Senna je dospio do boksa i uspio zamijeniti prednje krilce, vratio se u utrku, preuzeo vodstvo i na kraju pobijedio u utrci. No, FIA je Senni oduzela svih deset bodova iz te utrke nakon utvrđivanja da je presjekao šikanu na nedozvoljen način. To je značilo da je Alain Prost prvak za sezonu 1989.
U Suzuki 1990. godine, posljednjoj utrci sezone u koju je Senna ušao kao prvi, pole position nalazio se na prljavoj i automatski sporijoj strani staze. Senna je to shvatio i, prije nego što se kvalificirao kao najbrži, saznao da će pole ipak biti na čistoj, lijevoj strani, no nakon što je kvalifikacije završio kao prvi, FIA je vratila odluku i odlučila da će pole ipak na desnoj strani. Na samom startu utrke Prost je odmah preuzeo vodstvo da bi na prvom, desnom zavoju, bio udaren od Senne. Telemetrija je pokazala da Senna nije imao namjeru kočiti što se zavoj više približavao, za razliku od Prosta, za kojega se pokazalo da je ipak lagano usporio. Oba vozača su odustala iz utrke zbog štete pretrpljene u sudaru, što je značilo da Senna osvaja naslov svjetskoga prvaka.
Senna je kasnije priznao da je morao ići na nož odmah u prvom zavoju, što je možda predstavljalo osvetu za incident sezonu prije u Suzuki. To priznanje bio je čin za koji je doživio još više kritika nego u Suzuki 1989. godine. Optuživan je za vožnju na način da mora pobijediti pod bilo koju cijenu, no mnogim navijačima bilo je teže pomiriti se Senninim odnosom prema momčadskim kolegama, koji je bio otprilike onakvim po čemu je okarakteriziran Schumi.
Sennina odlučnost da pobijedi odrazila se loše na snagu McLarena u sezoni 1992. s obzirom da je Williams bio nadmoćan. Nakon Prostovog prelaska u Williams 1993. godine i veta na Sennin dolazak, Senna se okreće i drugim automobilskim sportovima. Odvezao je nekoliko rekorda staza u IndyCaru i testirao za momčad Marlboro Team Penske. Izvjesno vrijeme postojala je otvorena mogućnost da i Mansell, Sennin kolega, prijeđe u IndyCar. Pitanja o Senninim namjerama postala su neizvjesna 1993. godine kada nije imao potpisan ugovor niti s jednom momčadi. McLaren se pokrio prvakom IndyCara iz 1991. godine, Michaelom Andrettijem, te obećavajućim Mikom Häkkinenom.
McLaren je imao previše nesuglasica oko ugovora s Hondom što je za posljedicu imalo prekid Hondine opskrbe motorima. Nakon toga, šef momčadi Ron Dennis je pokušao opskrbiti McLaren motorima iz Renaulta, snažnima i pouzdanima, kojima se okrenuo Williams 1992. godine. Naposljetku, Ron Dennis je osigurao Fordove motore koji su imali manji broj konjskih snaga od Bennetonovih, no nade su polagane u veliku pouzdanost Fordovih motora, kao i naprednu kontrolu trakcije. No, ovakav tip motora pokazao se preučinkovitim, te je dogodine zabranjen. Senna je testirao McLarenov bolid 1993. godine i dok je zaključio kako je šasija izvrsno konstruirana, shvatio je da Fordov motor ne može osigurati jednaku brzinu kao konkurentni Williams. Odbio je potpisati ugovor za čitavu sezonu, no pristao je na race-to-race (od utrke do utrke) vožnju koja mu je donosila točno milijun američkih dolara po svakoj utrci.
Sennin start u sezonu 1993. bio je spektakularan. Nakon što je prvu utrku, VN JAR-a 1993., završio kao drugi s velikim zaostatkom, sunčanu domaću utrku u Brazilu i onu kišnu u Donningtonu, Engleska odvozio je besprijekorno i pobijedio. Ova u Donningtonu ocijenjena je kao Ayrtonova najveća utrka u karijeri, što je on sam kasnije opovrgnuo. U toj utrci, među ostalim, startao je četvrti, pao odmah na peto mjesto, no do kraja prvoga kruga već je bio vodeći u utrci. Neplanirani uspjeh nastavljen je drugim mjestom u Španjolskoj i rekordnom, šestom pobjedom u Monaku. Nakon prvih šest utrka sezone, Senna je vodio ispred velikoga rivala Alaina Prosta i Michaela Schumachera. Do tada je Senna ipak potpisao ugovor s McLarenom na čitavu sezonu.
Ipak, niti sam Senna nije mogao nastaviti borbu protiv nejednakosti snaga između momčadi. Prost je iskoristio prednost boljeg i jačeg motora, te uzeo još jednu titulu svjetskoga prvaka. Senna je zaključio sezonu dvjema lijepim pobjedama u Japanu i Australiji. Utrka u Australiji bila je vožena po teškim, kišnim uvjetima, a ujedno je označila i posljednju utrku prije prelaska iz McLarena u Williams. Ayrtonu Senni to je bila posljednja pobjeda u karijeri, te kraj McLarenovog uspjeha i čekanje na iduću pobjedu nekog njegovog vozača još nekoliko sezona.
Tragičan kraj
Na kraju F1 sezone 1993., Senna napušta McLaren i prelazi u još jednu momčad pri vrhu, Williams-Renault. Nakon zabrane korištenja kontrole proklizavanja (traction control) i ABS-a, Williams je sezonu počeo stalnim pokušavanjem smanjenja vodstva koje je nametnuo Benetton. Senna nije završio prve dvije utrke u Interlagosu i Aidi, iako je startao sa pole positiona. Zbog velike nestabilnosti na stražnjem kraju i zamjetne nepouzdanosti na početku sezone, ova dva prva startna mjesta posebno su cijenjena. Senna je dao mnogo (opreznih) izjava o tome kako njegov trenutni bolid FW16 ima mnogo dijelova koji bi trebali biti usavršeni jer taj bolid nije stekao nikakvu prednost nad prijašnjim modelima, FW15C i FW14B. 1. svibnja 1994. godine, sudjelovao je u trećoj utrci sezone, VN San Marina u Imoli. Iako tu utrku nije završio, opet je krenuo s pole positiona.
Taj vikend uzrujala su ga dva događaja. U petak, nakon popodnevnih kvalifikacija, Sennin sunarodnjak i početnik u Formuli 1, Rubens Barrichello, pretrpio je teške ozljede u sudaru koji ga je spriječio da nastupi na toj utrci. Senna je posjetio Barrichella u bolnici (preskočio je ogradu bolnice nakon zabrane posjećivanja koju su izdali liječnici) te, vidjevši Rubensove ozljede, postao uvjeren kako su sigurnosni standardi u F1 pretjerano niski. No, crni vikend se nastavio smrću Rolanda Ratzenbergera u slobodnom treningu koji je utjecao na Ayrtona toliko da je počeo ozbiljno pomišljati na odlazak iz svijeta Formule 1. Ironijom sudbine, svoje posljednje jutro proveo je na sastanku kolega vozača s ciljem da potaknu FIA-u na hitno povećanje sigurnosti stvaranjem Sigurnosne grupe vozača (eng. Drivers' Safety group). Kao najstarijem vozaču ponuđena mu je uloga predsjednika.
Sama nesreća
thumb|Zavoj Tamburello 1994. godine.
U nedjelju, na dan utrke, Pedro Lamy i J. J. Lehto sudarili su se na samom startu. Suci utrke poslali su safety car na stazu sa svrhom usporavanja utrke i mogućnosti uklanjanja dijelova preostalih nakon sudara. Safety car ostao je na stazi šest krugova. U sedmom krugu, s kamere koja je išla uživo sa Schumijevog Bennetona, vidjelo se da je Sennin bolid dvaput proklizao sa stražnje (nepouzdane) strane. To je za posljedicu imalo izlijetanje sa staze u zavoju Tamburello i udaranje u gumama nezaštićeni betonski zid. Telemetrija je pokazala da je sa staze izletio pri brzini od 310 km/h te da je do udara u zid usporio na 218 km/h, i to u manje od dvije sekunde.
Nakon što je Sennin bolid stao, Ayrton je ostao nepokretan u kokpitu. Iako je i sam bolid udario u betonski zid velikom brzinom, nije pretrpio veliku štetu koja je bila tipična za tadašnje sudare. Bolid je jednostavno pretrpio podupravljanje i otklizao sa staze, lagano poskočio sa krilcem prema gore, i kada se izravnao, udario u zid pod malim kutem, što je za posljedicu imalo, za tadašnje prilike, samo blagu štetu, otkinut prednji kotač i prednje krilce. Kratko nakon udara bolid je stao. Iako je radi malene štete sudar izgledao dobroćudno, postalo je očito da je Senna pretrpio ozljedu jer je ostao nepomičan u kokpitu u neprirodnoj poziciji tijela, nagnut koso. U nekoliko narednih sekundi kaciga mu se pomakla prema drugoj strani i potakla nadu da je sve u redu. Nakon dužeg vremenskog perioda stigla je prva pomoć za razliku od vatrogasaca koji su stigli mnogo prije, no nisu htjeli riskirati dirajući Sennu i možda prouzrokovati teže ozljede (nisu znali da je već mrtav) prije kvalificiranog medicinskog osoblja. Slika iz helikoptera prenosila se diljem svijeta dok su liječnici pokušavali spasiti Ayrtona. Ostalo osoblje utrke otkrilo je mrlje od krvi pored mjesta na kojemu je Ayrton udario. U trenutku ukazivanja pomoći, zahvaljujući nesporazumu, Larrousseov vozač Erik Comas pokušao se vratiti u utrku iako je bilo jasno da je utrka prekinuta. I druga tragedija je jedva izbjegnuta u Tamburellu jer je Comas jurio prema helikopteru koji je sletio na stazu, no zahvaljujući paničnom mahanju zastavama od strane sudaca, shvatio je poruku i stao na vrijeme.
Profesor Sidney Watkins, poznati svjetski neurokirurg te sigurnosni i medicinski delegat, kao i vođa medicinskog tima Formule 1 na stazi, izveo je traheotomiju na Senni i poslije izjavio:
Vožnja u kvalifikacijama
Ayrton Senna, među brojnim rekordima koje je ostavio iza sebe, ostao je u povijesti Formule 1 kao jedan od najboljih vozača u kvalifikacijama svih vremena zahvaljujući 65 prvih startnih pozicija u 161 utrci (u prosjeku je svaku treću utrku startao prvi). Rekord je bio neoboren dvanaest godina poslije njegove smrti dok Michael Schumacher nije oborio i taj rekord na utrci u San Marinu 2006., u njegovoj 236. utrci karijere. Osim velikoga uspjeha u kvalifikacijama, Senna se često naziva i Gospodarem Monaka.
Tijekom VN San Marina 2004. obilježavala se deseta obljetnica Sennine smrti. U to vrijeme Gerhard Berger, Sennin kolega u McLarenu između 1990. i 1992. godine, izjavio je kako je bilo voziti kvalifikacije uz Sennu:
Ovaj rivalitet možda se može pripisati ne samo Ayrtonovoj odlučnosti i želji za pobjeđivanjem čak i u kvalifikacijama, nego i Bergerovom i Senninom prijateljstvu. Bergera se pamti i po znamenitoj izjavi: On je mene naučio mnogo o ovome sportu; ja sam njega naučio smijanju.
Vožnja u kišnim uvjetima
U Formuli 1 vožnja u kišnim uvjetima smatra se izuzetno zahtjevnom. Brzine moraju biti smanjene i superiornost jednoga bolida nad drugim smanjuje se. Kiša od vozača traži iznimno upravljanje bolidom i vozačke finese. Senna je, kao i Michael Schumacher u narednim godinama, imao savršene performanse u kišnim uvjetima.
Sezona 1984. godine bila je Ayrtonova prva u Formuli 1. Natjecao se u relativno nekompetentnom bolidu, Tolemanu, i u pet uvodnih utrka skupio je tri odustajanja, šesto i sedmo mjesto. Šesta utrka bila je u Monaku vožena po kiši. U utrku je krenuo na trinaestom mjestu, a utrka je završena zbog sigurnosnih razloga nakon što su suci odlučili da je nemoguće voziti po takvim monsunskim uvjetima. U vrijeme kada je utrka zaustavljena Senna je bio na drugom mjestu i stizao je vodećega Alaina Prosta četiri sekunde po krugu! Sennine performanse u toj utrci smatraju se jednom od najboljih u povijesti F1 jer su izvedene na utrci u kojoj je pretjecanje i po suhim uvjetima izrazito teško.
U sezoni 1993. godine vožena je utrka u Donnington Parku. Ayrton je vozio za McLaren u MP4/8 bolidu, i iako je taj bolid smatran jednim od boljih, bio je inferioran Williamsovom FW15C kojega su vozili Prost i Damon Hill i Bennetonovom B193 u kojemu su bili Schumi i Riccardo Patrese. Williamsov i Bennetonov bolid za tu sezonu smatraju se tehnološki najusavršenijima ikad u Formuli 1.
U kišnu utrku krenuo je na četvrtom mjestu. Na samom početku Hill je presjekao Schumijevu putanju radi čega je Schumi morao presjeći Senninu putanju. To je iskoristio Karl Wendlinger iz Saubera i prošao obojicu ostavivši Sennu na petom mjestu iza Schumija. Senna se probijao prema naprijed poglavito radi nesnalažljivosti drugih vozača po takvim uvjetima, te je tako došao do prvoga mjesta na kraju prvoga kruga prestigavši Schumachera, Wendlingera, Hilla i Prosta. Takva vožnja, pogotovo u prvom krugu, ostala je zapamćena gotovo u svim medijima kao jedan od najvećih podviga u svijetu sporta, a samom Senni priskrbila je znameniti nadimak Kišni čovjek. Ayrton Senna smatra se najvećim i najbržim vozačem Formule 1 svih vremena, prema glasovanju iz 2006. godine.
Cerro Prieto Oriente, Coroneo
Cerro Prieto Oriente je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Guanajuato, u opštini Coroneo.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 317 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 2469 m.
Los Camacho, Jalostotitlán
Los Camacho je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Jalostotitlán.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 23 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1784 m.
Streptokokni faringitis
Streptokokni faringitis odnosno streptokokna upala grla bolest je koju uzrokuje najčešće bakterije beta-hemolitički streptokoki skupine A (lat. streptococcus pyogenes),iako je moguća i infekcija skupinama C i G. Zarazu izazivaju beta-hemolitički streptokoki, bakterije loptasta oblika koje dijelimo u skupine A, B, C, D, G.
Streptokokna upala grla obuhvaća grlo i krajnike. Krajnici su dvije žlijezde u grlu na stražnjoj strani usta. Streptokokna upala grla može zahvatiti i organ disanja (grkljan). Uobičajeni simptomi obuhvaćaju temperaturu, bol u grlu (poznato kao upala grla) i natečenost žlijezda (limfnih čvorova) u vratu. Streptokok je uzročnik 37 posto upala grla u djece.