cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
457
Godina 457. (CDLVII) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Avita bez kolege (ili, rjeđe, godina 1210. Ab urbe condita). Oznaka 457. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Aretej (razvrstavanje)
Aretej može označavati:
San José de Guanipa
San José de Guanipa je i administrativni centar istoimene Općine San José de Guanipa u kojoj živi 76,398 stanovnika.
Historija
San Jose je izrastao iz malog naselja podignutog 1910. za radnike telegrafske kompanije Cantaura, koja je postavljala novu liniju. Prvi stanovnik koji si je podigao kuću bio je Cruz Vicente Guevara. Nakon tog su i drugi počeli graditi kuće i obrađivati zemlju. U samom početku to naselje zvalo se El Tigrito. Nakon naftog buma u susjednom El Tigru od 1940-ih počelo je i ono bujati, tako da je 1952. osnovana parohija.
Mijați, Lăpușata
Mijați je naselje u Rumuniji u okrugu Valča u opštini Lăpușata.
La Presita, Tequila
La Presita je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Tequila.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 17 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1303 m.
Little Rock, Minnesota
Litl Rok je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Minesota.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 1.208, što je 153 (14,5 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Kosmos-212
Kosmos-212 je jedan od preko 2400 sovjetskih vještačkih satelita lansiranih u okviru programa Kosmos.
Kosmos-212 je lansiran sa kosmodroma Tjuratam, Bajkonur, SSSR, 14. aprila 1968. Raketa-nosač R-7 Semjorka (8K71, NATO oznaka SS-6 Sapwood) sa dodatim stepenom je postavila satelit u orbitu oko planete Zemlje. Masa satelita pri lansiranju je iznosila 6000 kilograma. Kosmos-212 je bio satelit namijenjen za test svemirskog broda Sojuz.
Domentijan Popović
Domentijan (svetovno ime Dragutin Popović; Sokobanja, 24. oktobar / 5. novembar 1872 — Niš, 8 / 21. mart 1913) je bio episkop niški.
Santa Croce (sestiere)
thumb|300px|right|Pozicija sestiera Santa Croce u Veneciji thumb|right|300px|Crkva San Simeone Piccolo u Santa Croceu Santa Croce je jedan od šest historijskih sestiera u Veneciji, u Sjevernoj Italiji od 5.500 stanovnika (2007.)
Domentijan Popović
Biografija
Iznad grobnice na južnom zidu hrama bila je spomen ploča od belog mermera visoka 65 sm. i široka 80 sm. U gornjem delu ploče bila je slika episkopa Domentijana ispod koje je pisalo: „Domentijan episkop niški / rođen 24. okt. 1872 - umro 8. marta 1913. / Spomen mu podiže mati Mileva”. Dva dana posle velikog požara (12. novembra, 2001. godine) ploča se raspala u prah.
Santa Croce (sestiere)
Geografija
Santa Croce nalazi se nalazi na sjeverozapadu Venecije, to je jedini dio grada do kojeg je moguće doći automobilom do trga Piazzale Roma i okolnih parkirališta na Tronchettu. Od Santa Crocea počinje kanal Grande žila kucavica Venecije.
Porcari
Porcari ima više značenja:
Santa Croce (sestiere)
Geografija
Santa Croce može se podijeliti na dva dijela, stariji srednjovjekovni na istoku, i noviji na zapadu koji je nastao nasipanjem zemlje u 19. i 20. vijeku. Na novom dijelu Santa Crocea nalazi se venecijanska putnička i trajektna luka. Nova luka za prihvat velikih cruisera, izgrađena je 2009 u Tronchettu. Ona omogućuje da se putnici sa tih velikih brodova prebace iz luke do Piazzale Roma za tri minute, pomoću žičare - People Mover duge 822 km.
Znamenitosti
Većina atrakcija Santa Crocea nalazi se u starijem istočnom dijelu grada, to su; crkve San Nicolo da Tolentino, San Giacomo dell'Orio, Fondaco dei Turchi i palača Ca'Corner della Regina.
Купусина
Купусина може бити:
Operacija Dombas
Operacija Dombas je bila vojna operacija Vermahta protiv partizana u Crnoj Gori. Vođena je od 27. do 31. marta 1944. godine. Deo je šire operacije »Hazenjagd«.
Operacija Dombas je izvedena protiv jedinica Primorske operativne grupe. U ofanzivi su učestvovale dve borbene grupe: Sevema i Južna, obe jačine oko 4 bataljona Nemaca i četnika (od toga i 1 1/2 bataljon Nemaca i 750 četnika, žandarma i milicije). Počela je 27. a završila se 31. marta. Put Danilovgrad — Nikšić je operacijom »Dombas« uspešno očišćen a partizani u neposrednoj blizini, s obe strane puta, primorani na povlačenje.
Sokrat Sholastik
Sokrat Sholastik ili Sokrat iz Carigrada (grč. Σωκράτης, 380–440 bio je pravnik iz Carigrada koji je nastavio Evsevijevu Crkvenu istoriju sve do 439. godine.
Sokrat je izuzetno pouzdan u iznošenju podataka te istovremeno obrađuje i crkvenu i svetovnu istoriju. Mnogi dokumenti koje je umetnuo u tekst, kao što su odluke sabora, poslanice careva i episkopa, dodatno povećavaju vrednost njegovog dela.
I pored toga što njegovo poznato delo Crkvena istorija predstavlja jednu od najranije napisanih istorija hrišćanske crkve, još uvek postoji mnoštvo nepoznanica kada je reč o njegovom životu. Pretpostavlja se da je rođen u Carigradu, i da je u rodnom gradu proveo najveći deo života baveći se advokaturom. Jedna od nepoznanica je i to da li je on pripadao kleru. Po svemu sudeći, Sokrat Sholastik nije imao neko naročito teološko obrazovanje, a takođe nije previše dobro poznavao ni teološku književnost svog vremena. Sokratovo delo obuhvata period od 305. do 439. godine, tj. do okončanja sedamnaestog konzulstva cara Teodosija II.
Crkvena istorija Sokrata Sholastika ostaje i do danas jedno od najvažnijih dela za izučavanje istorije crkve, pogotovo zbog činjenice da je samo u Sokratovom delu sačuvano mnoštvo dokumenata čiji su originali danas izgubljeni. Sokratova Istorija Crkve objavljena je 2002. godine u okviru izdava;ke delatnosti Eparhije dalmatinske. Prevodilac: Slobodan Prodic
Mahtomedi, Minnesota
je grad u američkoj saveznoj državi Minesota.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 7.676, što je 113 (1,5 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Schönenberg
Šenenberg je opština u njemačkoj saveznoj državi Baden-Virtemberg. Jedno je od 35 opštinskih središta okruga Lerah. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 340 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 8336080.
Sastavak
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 23 stanovnika te 9 obiteljskih kućanstava.
Porchera
Porchera ima više značenja:
Piedra Parada, Ciudad del Maíz
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 33 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1273 m.
Nikanor Ružičić
Nikanor (svetovno Nikola Ružičić; Svileuva, 15/27. april 1843 — Beograd, 16/29. oktobar 1916) je bio episkop žički od 1886. do 1889. i niški od 1898. do 1911. godine.
Kastilja i Leon
Kastilja i León (špa. Castilla y León) je španjolska autonomna zajednica, čiji teritorij obuhvaća sjeverni dio centralne visoravni Pirenejskog poluotoka, te se podudara uglavnom s dolinom rijeke Duero. Formiraju je provincije Ávila, Burgos, León, Palencia, Salamanca, Segovia, Soria, Valladolid i Zamora. Provincije Santander i Logroño, koji su nekad bile sastavni dio te regije prije stjecanja autonomije, opredjelile su se za vlastitu autonomiju i stvorile jednoprovincijalne autonomne zajednice Kantabriju i La Rioju.
Nikanor Ružičić
Biografija
Episkop Nikanor (kršteno ime Nikola) rođen je 15/27. aprila 1843. u Svileuvi od roditelja Grigorija i Jelene. Završio je osnovnu školu u svom selu, nižu gimnaziju u Šapcu, bogosloviju u Beogradu (1863.) i Duhovnu akademiju u Kijevu (1875.). Kao udovac zamonašio se u manastiru Bukovu, i bio predavač beogradske Bogoslovije, potom, 1883. i rektor. U srpsko-turskom ratu bio je vojni sveštenik. Posle penzionisanja 1889. studirao je teologiju i filozofiju. Za episkopa niškog izabran je 17/29. aprila 1898. i to je bio sve do 1911. Umro je u Beogradu 16/29. oktobra 1916. godine.
Bio je od 1883. redovni član Srpskog učenog društva i od 1892. počasni član Srpske kraljevske akademije. Bio je 1901-1903 član Senata Kraljevine Srbije.
Kastilja i Leon
Područje ove autonomne zajednice obuhvaća historijsko Kraljevstvo León i Staru Kastilju (španj. Castilla la Vieja).
Geografija
Kastilja i León graniči s Asturijom i Kantabrijom na sjeveru, La Riojom i Baskijom i Aragonijom na istoku, autonomnom zajednicom Madrid i Kastiljom-La Manchom na jugoistoku, Ekstremadurom na jugu, te Portugalom i Galcijom na zapadu.
Kastilja i León poklapa se sa španjolskim dijelom bazena rijeke Duero. Proteže se i na susjedne doline, kao što su El Bierzo (León) i na mnoge osamljene doline: Laciana (León), Valle de Mena (Burgos), Valle del Tiétar (Ávila), itd.
Regionalna administracija i vlada
Kastilja i León je podjeljena na devet provincija: Ávila, Burgos, León, Palencia, Segovia, Soria, Salamanca, Valladolid i Zamora, s istoimenim glavnim gradovima.
Vlada Kastilje i Leóna naziva se Junta de Castilla y León. Čine je predsjednik, dva podpredsjednika i 10 vijećnika (španj. consejerías). Sjedište regionalne vlade je u Valladolidu.
Regionalni parlament zove se Cortes de Castilla y León i ima sjedište u dvorcu Fuensaldaña, blizu Valladolida. Trenutno se gradi nova zgrada.
Sjedište regonalnog vrhovnog suda je u Burgosu.
Konzultativno vijeće (španj. Consejo Consultivo) sastoji se od pet pravnih stručnjaka, koje imenuje regionalni parlament i Junta. Vijeće daje mišljenja, koje ne obvezuju Juntu. Ima sjedište u Zamori.
Bonaghino, Modena
Bonaghino je naselje u Italiji u provinciji Modena, u regiji Emilia-Romagna.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 25 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 28 m.
Скрапеж (Власотинце)
Скрапеж је насеље у Србији у општини Власотинце у Јабланичком округу. Према попису из 2002. било је 215 становника (према попису из 1991. било је 260 становника).
Географске одлике
Село, окренуто сунчаној страни, је смештено у котлини иза брда села Шишава и села Средор, у подножју планинских висова Бабичке Горе и села Липовица.
Демографија
У насељу Скрапеж живи 187 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 49,2 година (47,1 код мушкараца и 51,2 код жена). У насељу има 80 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 2,69.
Сеоски живот
Друштвени живот у селу се догађа данас пред продавницом када је лепо време, док у време зимских дана у самој продавници. Данас скоро свако има мобилни телефон а и аутомобил. Многи поседују и тракторе, са којима се често иде на вашар у Конопници или у Власотинцу. Некада су се млади забављали на седењкама или одласком на саборима и вашарима, а и на игранкама верских празника у село.
Скарпежани су кротки-мирни људи, дружељубиви, поштују своје обичаје и о њима се могу чути врлине да су вредни и марљиви људи, па су градитељи и ствараоци. Млади скрапежани су преузели радне навике од својих родитеља и поштују патријархалан однос према старијима.
Скрапежани су учествовали у свим ратовима за ослобођење од окупатора, а многи су и дали своје животе у Другом светском рату. Тако су и многа деца тада остала сирочићи, па их је држава школовала.
Образовање
У Скрапежу постоји једна четвороразредна основна школа, која је изграђена 1958. године. Пре тога су ученици похађали четвороразредну основну сколу у село Конопница. Ученици из села Скрапеж похађају осмогодишњу основну школу у селу Шишава-Ломница, пешачећи више километара по блатњавом сеоском путу, који ће бити асфалтиран у догледно време према пројекту општине Власотинце.
Porchiano
Porchiano ima više značenja:
Passodoppio, Rovigo
Passodoppio je naselje u Italiji u provinciji Rovigo, u regiji Veneto.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 25 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1 m.
Corta Flor, Tila
Corta Flor je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chiapas, u opštini Tila.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 89 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1531 m.
Madison County, Nebraska
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u okrugu je živelo 34.876, što je 350 (-1,0 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Al Marākibah, Hajjah
Prema proceni iz 2014. u naselju je živelo 3 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 891 m.
Porciano
Porciano ima više značenja:
Trescore Cremasco, Cremona
Trescore Cremasco je naselje u Italiji u provinciji Cremona, u regiji Lombardija.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 2826 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 82 m.
Aretej iz Kapadokije
Aretaeus (Ἀρεταῖος) je bio antički grčki ljekar iz rimskog doba, ali koji je autor jednog od najznačajnijih danas sačuvanih medicinskih tekstova iz starog vijeka. O njegovom se životu vrlo malo zna, osim da je živio u 1. ili 2. vijeku n.e. odnosno bio žitelj ili rodom iz Kapadokije.
Dijagnostički metod
Aretej je na jonskom grčkom napisao opći traktat o bolestima, a koji je do danas sačuvan. Ova vrijedna knjiga pruža priličnu preciznost u opisu simptoma, odnosno dijagnostičkog karaktera bolesti. Aretej je u svojoj praksi uglavnom pratio Hipokratovu metodu, ali je obraćao manje pažnje na tzv. "prirodne sekcije" sistema, te se ponekad otvoreno proturječio "Ocu medicine".
Terapije koje predlaže se opisuju kao jednostavan sistem, koji se temelji na purgativima, kao i korištenju narkotika; Aretej je također bbio manje sklon puštanju krvi od većine antičkih ljekara. Ponekad se klasificira kao pripadnik tzv. pneumetakse škole, dok ga dio autora smatra pripadnikom ekletičke škole antičke medicine.
Kosmos-213
Kosmos-213 je jedan od preko 2400 sovjetskih vještačkih satelita lansiranih u okviru programa Kosmos.
Kosmos-213 je lansiran sa kosmodroma Tjuratam, Bajkonur, SSSR, 15. aprila 1968. Raketa-nosač R-7 Semjorka (8K71, NATO oznaka SS-6 Sapwood) sa dodatim stepenom je postavila satelit u orbitu oko planete Zemlje. Masa satelita pri lansiranju je iznosila 6000 kilograma. Kosmos-213 je bio satelit namijenjen za test svemirskog broda Sojuz.
Sekulići (Ozalj)
Sekulići je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Grada Ozlja, Karlovačka županija.
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 8 stanovnika te 4 obiteljskih kućanstava.
Anini, Cozieni
Anini je naselje u Rumuniji u okrugu Buzau u opštini Cozieni.
1948. na filmu
thumb|Scena iz Na svoji zemlji, prvog slovenskog cjelovečernjog filma.
SDB-001
SDB-001 je organsko jedinjenje, koje sadrži 24 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 364,524 Da.
Oisc od Kenta
Oisc (alternativno Oeric, Aesc ili Esc) bio je rani kralj Kenta koji je vladao od oko 488. do oko 516. O njemu ima malo podataka, osim da je bio sin ili unuk Hengista, saksonskog najamnika koji je sredinom 5. vijeka na poziv kralja Vortigerna došao u tadašnju Britaniju. Oisc je došao zajedno s njim, a 457. je sudjelovao u bitci protiv Brita kod Crayforda. Naslijedio ga je njegov sin Octa.
Porcile
Porcile ima više značenja:
La Puente, Altamira
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 7 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 9 m.
Свође
Легенде
По легенди, село Свође је добило назив према “Свођењу” две реке: Власине и Лужнице у једну (састављају се у Свођу) или “Свођењу“ два пута: један према Црној Трави, а други према Пироту из правца Власотинца.
У времену под турцима Срби у овом крају су бежали пред Турцима и насељавали побрђа горњег дела Повласиња, па је тако Свође насељено са десне стране реке Власине, потом и са леве стране реке Лужнице на стрминама према селу Алексине и са десне стране Лужнице - побрђа Габровника.
Просецањем путева, након одлазка Турака из ових крајева, у низини поред река су се насељавали Срби и тако су постајала збијена насеља по махалама поред реке Власине и Лужнице, где су отваране занатске радње и кафане-мејане. Свође је постало центар економског и друштвеног живота за сва околна села овог дела горњег Повласиња.
Становништво
Свође, некада предратна општина власотиначког среза, могла се подичити много чиме, а највише занатством и образовањем. На ушћу Лужнице (Љуберађе) у Власину, у центру Свођа, постојало је место окупљања, где је увек било живо.
У време владавине Турака било је много занатлија: терзија, ковача. кројача. После ослобођења од Турака и од Бугара и Немаца - у времену од 1945. године па до седамдесетих година 20. века Свође је било центар заната: опанчарски, кројачки, лимарски, столарски, ковачки, пекарски, антериски и други занати.
Свође је било препознатљиво и по цигларским мајсторима који су одлазили у печалбу чак и у Румунију, а и по успешним предузимачима. Најпознатији приватник био је „Диса“, који је имао машинску радионицу за производњу цигларских машина негде седамдесетих година 20. века.
Након Другог светског рата у Свођу је била формирана земљорадничка задруга која је постојала негде до осамдесетих година ХХ века. Многи су узели учешће на радним акцијама и у изградњи земље. Тако су у Свођу отворене амбуланта и здравствена установа, изграђени станови за лекаре и просветне раднике, довршена осмогодишња школа, извршена електрификација села, изграђена пошта, отворена народна читаоница, отворене продавнице, приватна пекара, приватне посластичаре.
Најава никада изграђеног акумулационог језера испред села Бољаре, све до Горњег Ораха, натерала је многе људе да напусте Свође.
У напуштеној фабрици „Власинка“ планирана је производња џемпера како би село оживело.
Миграције
Насељавање Свођа је ишло из правца Косова, Македоније, Копаоника, са Власине и из Црне Горе.
149. pne.
Godina '''149. pne.''' bila je godina predjulijanskog rimskog kalendara. U rimskoj državi bila je poznata kao Godina konzulstva Cenzorina i Manilija (ili, rjeđe, godina 605. Ab urbe condita). Oznaka 149. pne. za ovu godinu se koristila od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini postala glavna metoda u zapadnoj Evropi sa označavanje godina.
Свође
Миграције
Тако је досељавање фамилије Пауновић у махали Габровик било: четири брата из Метоха Перчевићи су убили Турчина за вечером, који је од њих захтевао да му обезбеде жене на спавање. Побегли су прво у Велику Аду у Србији под другим презименом, а потом се населили делом у Свође делом у Медвеђу.
Фамилије Крзалије, Рекарци су са Космета. Сматра се да у Свођу међу најстарије насељене фамилије спадају Тропшинци. Они су насељени поред реке Лужнице према Великом Боњинцу - а пребегли са Косова у 17. веку. Потом у ту групу спадају Ковачевци са Косова. Урошевићи су се призетили из Малог Боњинца, Павловићи насељени у свођској махали Габровик су из Мезграје, исто тако и Голубовићи. Фамилија Анђелковићи и Пејчићи су такође са Косова - живели су претходно у Дугој Пољани код Вучитрна. Једна фамилија је призетена из Алексина. Илићи (Илија “Свирка”) су досељеници из Стрбовца. Миладиновци, Стојковићи, Бомбало (Станојевићи) и Чубрикинци су са Косова.
149. pne.
thumb|Katon Stariji
Свође
Демографија
У насељу Свође живи 376 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 49,2 година (47,0 код мушкараца и 51,3 код жена). У насељу има 185 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 2,34.
Ово насеље је великим делом насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника.
Образовање
Свође има осмогодишњу школу, основану 1895. године, која је као четворогодишња радила до 1951. године. Пре оснивања школе деца из Свођа су похађала школу у Великом Боњинцу. Од оснивања до 1910. године школа је радила у приватној згради, па је тада изграђена школска зграда. Први учитељ је био Милан Арсић. После њега су радили: Милутин Здравковић, Петар Стриковиц, Михајло Пухац и други. Године 1936. изграђена су четри учитељска стана. Школа је касније прерасла у осмогодишњу основну школу под називом “Доситеј Обрадовић“, коју похађају ученици из суседних планинских села: Алексине, Горњи Орах, Добровиш, Горње и Доње гаре, Јаковљево, Златићево, Доњи и Горњи Дејан, Борин Дол, Преданча, Козило, Горњи и Доњи Присјан. Школске 1951/62 године број ученика у осмогодишњој школи било је 1178. ученика и 1963. године су дограђене још 4.учионице. Школске 1963/64. наставу у основној шоли Доситеј Обрадовић је похађало 1325 ученика, што је био највећи број ученика у историји ове школе. Некада седамдесетих година ХХ века је било и по два одељења по разреду, али миграција становништва је учинила своје, па је сада остао мали број ученика и у централној и у истуреним одељењима планинских села.
Свође је још препознатљиво за овај крај и по веома образовним људима. Много њих је завршило високе школе и факултете. Међу њима има учитеља, професора, правника, економиста, лекара, инжењера и добрих предузетника.
Moyutla, Platón Sánchez
Moyutla je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Veracruz, u opštini Platón Sánchez.
Свође
Образовање
За време владавине Бугара у Свођу постојала је Бугарска школа у месту Тропшинци као и штаб (војна установа).
Aretej (drama)
Aretej ili legenda o svetoj Ancili rajskoj ptici, skraćeno Aretej, je drama Miroslava Krleže objavljena i premijerno izvedena 1959. godine. Predstavlja historijsku alegoriju sa elementima fantastike u kojoj se prepliće život drevnog grčkog ljekara Areteja pod rimskom vlašću za vrijeme krize 3. vijeka sa njegovim kolegama apatridima, koji su, bježeći pred fašističkim sistemima, 1938. godine kao turisti završili pred njegovim ruševinama. Aretej je prvi dramski tekst kojeg je Krleža bio napisao nakon više od četvrt vijeka pauze, i u njemu se djelomično vraća stilu i motivima svojih Legendi iz početaka karijere, ali također obrađuje motive na koje su utjecala i njegova iskustva iz vremena pred i za vrijeme Drugog svjetskog rata.
Moyutla, Platón Sánchez
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 56 m.
Aretej (drama)
Aretej je godine 1981. RTV Zagreb obradio u obliku istoimene TV drame.
Свође
Воденичарство на Власини и притоцима
Свођани су се поред трговине, заната, бавили и воденичарством. Долазили су људи са свих страна у воденице. Највеће гужве биле су у августу када се оврше жито. Данас нема више воденица ни воденичара, остала су само сећања.
Власинска сеоска кућа у XVIII. и XIX. веку
Власинска сеоска кућа је старинска кућа која се претежно градила на обалама реке Власине (горњег и средњег тока). Власотиначко-црнотравски крај је познат по грађевинским печалбарима. Многи су поред тога што су ишли у печалбу зидали и градили објекте у свом родном крају. У Свођу и околним селима су прављене овакве куће.
Грађевински елементи
Репрезентативна сеоска кућа у овој регији је била дугачка и четвороугаоног облика, са размерама 10х12 метара. Имала је „предварата“. Главни елементи (просторије) су били: предајет, соба и собче, подрум, таван и комин.
Кућа имала и велика врата и једно прозорче са капаком. Мала врата су служила због ветра, приликом уласка у кућу. У току летњег времена се лежало на рагозу у кућу а зими у соби на рагожу, сплетеној од ражене сламе.
Врата су направљена од букових даски са резом. Вратима се „зарезује“ (затвара). Она се држе на “багламе”, а закључавају се са дрвеним кључарком.
Соба има два прозора са капацима.
Собче је мала просторија са једним малим прозорчетом. Она служи за стављање ракије и женских ствари. Поводом женидбе су у њој су лежали млади. Из куће се улази у собче.
Инвентар
Унутар куће је постојало огњиште са оџаком (комином). На средини огњишта су вериге, на којима се бакрац (котао) окачи (обеси) и тако се греје вода. Уз огњиште се грејала грне-земљана посуда. У самом огњишту се пекао кромпир или хлеб у црепуљи који се покрије вршњиком. Кућа је била опремљена кухињским елементима у које спада и ковчег (направљен од дрвета), у коме се меси хлеб. Такође је чивилук за качење конопца и секире био репрезентативан инвентар за повласинску сеоску кућу.
Mogote del Rayo, San Miguel Coatlán
Mogote del Rayo je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Oaxaca, u opštini San Miguel Coatlán.
Свође
Инвентар
У кући се држао водник за тестије, амбар за жито као и ковчег за ствари жена и девојака као дар за удају. У подруму су каце, бурићи и бачве, а и ћупови за жито, за стављање зимнице и туршије.
У соби је кубе, совра и мале троношке на којима се седи приликом обедовања за ручак и вечеру. Током зиме је у собама био разбој на коме се ткало и спремао дар од претходно предене вуне, која је мастена код бојаџије.
На тавану су чувани загребци за обраду кучина и ланеног конопља. Од њега су прављене кошуље и панталоне, а од вуне су у ваљавицама ваљане класње и од њих су се правила сукнана одела.
Археолошка налазишта
У Свођу има трагова од римског војног утврђења код ушћа Лужнице у Власину, а и по причању старијих људи седамдесетих година ХХ века, у том делу је била и средњовековна црква, која је срушена у времену владавине Турака. Позната су и налазишта на местима Предстража и Стража.
Schöntal
Šental je opština u njemačkoj saveznoj državi Baden-Virtemberg. Jedno je od 16 opštinskih središta okruga Hoenloe. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 5.790 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 8126072.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Hoenloe Šental se nalazi u saveznoj državi Baden-Virtemberg u okrugu Hoenloe. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 209 metara. Površina opštine iznosi 81,6 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 5.790 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 71 stanovnika/km².
Coia di Levante, Udine
Coia di Levante je naselje u Italiji u provinciji Udine, u regiji Furlanija-Julijska krajina.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 33 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 361 m.
Kosmos-214
Kosmos-214 je jedan od preko 2400 sovjetskih vještačkih satelita lansiranih u okviru programa Kosmos.
Kosmos-214 je lansiran sa kosmodroma Pleseck, SSSR, 18. aprila 1968. Raketa-nosač R-7 Semjorka (8K71, NATO oznaka SS-6 Sapwood) sa dodatim stepenom je postavila satelit u orbitu oko planete Zemlje. Masa satelita pri lansiranju je iznosila 4000 kilograma. Kosmos-214 je bio osmatrački satelit.
Pordenone (razvrstavanje)
Pordenone ima više značenja:
Sabbieta di Sotto, Macerata
Sabbieta di Sotto je naselje u Italiji u provinciji Macerata, u regiji Marche.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 31 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 546 m.
Laurium, Michigan
Lorijum je grad u američkoj saveznoj državi Mičigen.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 1.977, što je 149 (-7,0 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Piritzio, Panindícuaro
Piritzio je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Michoacán, u opštini Panindícuaro.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 75 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1973 m.
Sekirevo Selo
Sekirevo Selo je naselje u Republici Hrvatskoj, u sastavu Općine Gornja Stubica, Krapinsko-zagorska županija.
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 45 stanovnika te 17 obiteljskih kućanstava.
Valerijan od Abbenze
Sveti Valerijan ili Valerijan od Abbenze (377 - 457) je bio kršćanski biskup grada Abbenza u rimskoj provinciji Africi. Godine 457. je odbio nalog vandalskog kralja Gajzeriha da mu preda blago iz svoje crkve. Zbog toga je prognan u pustinju gdje je umro od žeđi i iscrpljenosti. Rimokatolička crkva ga slavi kao sveca.
Moncioni, Arezzo
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 220 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 518 m.
La Martinica, Cuquío
La Martinica je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Cuquío.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 11 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1773 m.
ABHD5
1-acilglicerol-3-fosfat O-aciltransferaza (ABHD5) enzim je koji je kod čoveka kodiran ABHD5 genom.
Protein kodiran ovom genom pripada velikoj familiji proteina definisanih alfa/beta hidrolaznim savijanjem, i sadrži tri sekventna motiva koji odgovaraju katalitičkoj trijadi prisutnoj u esteraznoj/lipaznoj/tioesteraznoj potfamiliji. On se razlikuje od drugih članova ove potfamilje po tome što njegova katalitička trijada sadrži asparagin umesto serina. Mutacije ovog gena su povezane sa Čanarin-Dorfmanovim sindromom, bolešću trigliceridnog skladišta praćenu umanjenom oksidaciom dugolančanih masnih kiselina.
Glenfield, Pennsylvania
Glenfild je grad u američkoj saveznoj državi Pensilvanija.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 205, što je 31 (-13,1 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Kosmos-215
Kosmos-215 je jedan od preko 2400 sovjetskih vještačkih satelita lansiranih u okviru programa Kosmos.
Kosmos-215 je lansiran sa kosmodroma Kapustin Jar, SSSR, 18. aprila 1968. Raketa-nosač R-12 Dvina (8K63, NATO oznaka SS-4 Sandal) sa dodatim stepenom je postavila satelit u orbitu oko planete Zemlje. Masa satelita pri lansiranju je iznosila 400 kilograma. Kosmos-215 je bio satelit namijenjen za vojno i naučno istraživanje.
Emmett Honeycutt
Emmett Honeycutt je izmišljeni lik iz amerčko-kanadske serije Queer as Folk, koja prati živote grupe gej i lezbejskih prijatelja i prijateljica u Pittsburghu, Pennsylvania. Lik je tumačio američki glumac Peter Paige. Emmett je zasnovan na liku Alexandra Perrya iz istoimene britanske serije Russella T. Daviesa. Emmett je često označen kao stereotip feminiziranog, kemp gej muškarca, koji je oštar na jeziku i potpuno out u svom manirizmu i stilu oblačenja. Takođe, Emmett je iskren i odan prijatelj, u koga se uvek može pouzdati. Profesor Paul Robinson ga opisuje kao "kraljicu sa velikim srcem".
Muslimanska narodna organizacija
Muslimanska narodna organizacija (MNO) je politička stranka osnovana 1906. godine u Bosni i Hercegovini, tada formalno dijelom Otomanskog imperija, a stvarno pod okupacijom Austro-Ugarske. Njen osnivač i prvi predsjednik je bio Ali-beg Firdus.
Uglavnom su je činili muslimanski begovi i imućniji zemljoposjednici, ali je uživala veliku popularnost među muslimanskim stanovništvom. Evoluirala je od Pokreta muslimana za vjersko-prosvjetnu autonomiju, ali se nakon dobijanja te autonomije 1909. posvetila i pitanju agrarne reforme. Povremeno je surađivala sa Srpskom narodnom organizacijom. Na izborima za Bosanski sabor je 1910. godine osvojila sve mandate predviđene za muslimane.
Emmett Honeycutt
Njegova feminiziranost se često isticala kao predmet mogućih kontroverzi, te se, recimo, napominje da je lik Emmetta mogao lako da bude "ništa više od uvredljivog stereotipa", ali da je, umesto toga, predstavljen kao snažan, queeny gej", koji "ume da igra, aksesorizuje, organizuje žurke i da se bori kao đavo za ljude koje voli i ciljeve u koje veruje."
Premise
Emmett je rođen u malom mestu, Hazlehurst, Mississippi, na konzervativnom jugu Amerike u porodici sa šestoro braće i sestara. Prema čestim anegdotama koje se tiču njegovog života pre dolaska u Pittsburgh saznaje se da je morao da se izbori sa mnogim problemima tokom odrastanja. Kompleksnost njegovog lika dolazi iz iskustva kroz koje je prošao, koja su ga očvrsla i naučila da prihvata sebe. Njegova feminiziranost jeste izvor njegovih ranijih problema, kao i zadirkivanja od strane prijatelja, ali je on "prihvata sa potpunim komforom." Nakon dolaska u Pittsburgh, Emmett je sreo drag kraljicu, Godivu, koja ga je uzela u zaštitu i naučila da je hrabrost ne skrivati ono što jesi: "Potrebno je više hrabrosti da bi se nosila haljina jedan sat, nego odelo celog života".
Pregled
U prvom serijalu dešava se velika promena kod Emmetta, koji kada dobija poziv od lekara da dođe na razgovor posle testiranja na HIV počinje da se plaši da je pozitivan i tada, daje obećanje da ukoliko je negativan, više nikada neće imati seks sa muškarcem. Posle dobijanja rezultata, koji su bili negativni, Emmett namerava da održi obećanje koje je dao Bogu i priključuje se ex-gay grupi, u kojoj pokušava da promeni svoju seksualnu orijentaciju. Grupa ga polako odvaja od prijatelja i Emmett se nalazi u haosu fanatizma iz koga konačno izlazi sa optimističnom spoznajom da ga Bog voli upravo onakvog kakav je: „My flame has been rekindled and is burning brighter than ever.“
Njegov najbolji prijatelj je Ted Schmidt, sa kojim kasnije ima kraću ljubavnu vezu, prekinutu uglavnom zbog Tedove narkomanske zavisnosti.
Jedno vreme radi kao zvezda Tedovog porno sajta pod pseudonimom Fetch Dickson, što ga dovodi do starog milijardera Georga Schickela, sa kojim stupa u vezu, ali koji ubrzo umire od infarkta u avionu u toku seksa i ostavlja mu 10 miliona dolara. Emmett može da zadrži novac jedino ako njegovu vezu sa Georgeom čuva u tajnosti. Ipak, rešava da se odrekne tog novca, jer želi da se zna da je on iskreno voleo Georga.
Kao TV „queer guy“ Emmett je zadužen da daje priloge u vestima sa gej aspekta o modi, ponašanju, kozmetici i sl. Brian ga kritikuje da je postao pajac, koji treba da zabavlja heteroseksualce i govori mu da se od njega očekuje da bude aseksualan. Da bi dokazao suprotno, Emmett pokušava da u svoje priloge uključi jasnije iskazivanje svoje seksualnosti. Kada se pred kamerama poljubi sa upravo outovanim vođom ragbi tima, Drew Boydom, sa kojim je u tajnoj vezi, dobija otkaz. Emmett rešava da prekine vezu sa Drewom koji je sveže outovan i koji tek počinje da živi svoj gej život. Emmett oseća da nema prava da ga sputava u istraživanju različitih iskustava sa drugim muškarcima, kroz šta je Emmett već prošao i što više ne želi da radi.
U poslednjoj epizodi Emmet se susreće sa kapitenom plivačkog tima iz njegove srednje škole u koga je bio zaljubljen dok je živeo u Hazlehurstu. U završnoj sceni njih dvojica igraju zajedno.
Kritike
Na sajtu AfterElton Emmett Honeycutt je u glasanju za najbolji gej lik u televizijskim serijama dospeo na sedmo mesto.
Izvori
List of Queer as Folk characters
Opsada Kartagine
Bitka za Kartaginu ili Opsada Kartagine predstavljala je jedinu veću operaciju trećeg punskog rata koji se vodio od 149. pne. do 146. pne. između Rimske Republike na jednoj te kartaginske države na drugoj strani. Tokom nje su Rimljani opsjedali Kartaginu koja je nakon neočekivano dugog i žestokog otpora osvojena u proljeće 146. pne. poslije čega je najveći dio stanovništva pobijen ili bačen u roblje, a grad do temelja uništen. Predstavljala je završetak punskih ratova.
Luzitanski rat
Luzitanski rat je naziv za oružani sukob, odnosno seriju oružanih sukoba koja se na zapadu Pirinejskog poluotoka vodio između 155. pne. i 139. pne. između rimskih snaga na jednoj, te raznih domorodačkih plemena i naroda na čelu s Luzitancima na drugoj strani. Predstavljao je dio rimskog osvajanja Hispanije, odnosno rimskih nastojanja da konsolidiraju i prošire posjede u Hispaniji stečene za vrijeme drugog punskog rata. Rat je karakterizirala velika okrutnost Rimljana, ali i izuzetno uspješan otpor Luzitanaca na čelu s Virijatom na drugoj strani, zbog čega su antički pisci tim događajima dali naziv Purinos Polemos (Žestoki rat). Rimljani su uspjeli okončati rat tek kada je uspio potkupiti Virijatove potčinjene da ga ubiju u snu.
Nuevo Jerusalén, Altamirano
Nuevo Jerusalén je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chiapas, u opštini Altamirano.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 66 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1269 m.
Al Khalwah, Hajjah
Al Khalwah je naselje u Jemenu u pokrajini Hadžah.
Prema proceni iz 2014. u naselju je živelo 3 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 825 m.
McPherson County, Nebraska
je okrug u američkoj saveznoj državi Nebraska.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u okrugu je živelo 539, što je 6 (1,1 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Porra
Porra ima više značenja:
Brian Kinney
Brian Kinney je izmišljeni lik iz američko-kanadske serije Queer as Folk, drame o životu grupe gejeva i lezbejki u Pittsburghu, Pennsylvania. Lik je tumačio američki glumac Gale Harold. Brian je zasnovan na liku Stuarta Alana Jonesa iz istoimene britanske serije Russella T. Daviesa. Zgodan i muževan Brian radi kao uspešni marketinški direktor, živi u raskošnom loftu i vodi glamurozan i samodovoljan život. Brian je opisivan kao seksualno promiskuitetan, narcisoidan,, arogantan, amoralan i emocionalno odsutan i u potpunosti odbacuje heteronormativne društvene norme, u koje on ubraja i ljubav i veze. Uprkos njegovim osobinama, Briana obožavaju gejevi u fiktivnom gej kvartu Liberty Avenue i on služi u seriji kao antiheroj. Brianov ljubavni odnos sa mladim umetnikom, Justinom Taylorom se nalazi u centru njegovog sazrevanja tokom serije, kao i njegov odnos sa najboljim prijateljem, Michaelom Novotnyem.
Kritika se različito odnosila prema Brianu. Opisan je kao "najveći gej heroj", ali je pobudio i velike kontroverze u LGBT zajednici, jer su ga mnogi smatrali da njegov lik produbljuje "negativne stereotipe o gej muškarcima". Novembra, 2007. Brian je izglasan kao "najpopularniji gej televizijski lik" na sajtu AfterElton.
Premise
Brian kroz seriju redefiniše promiskuitet i može se često videti u dark roomu popularnog gej kluba Babylon. Brianov najveći strah je gubitak mladosti i lepote. Njegov najbolji prijatelj, Michael, koji je zaljubljen u njega, često govori: "Uvek ćeš biti mlad i uvek ćeš biti let. Ti si Brian Kinney." Lindsay, najbolja prijateljica sa kojom ima sestrinski odnos, često ga naziva Peter, misleći na Petra Pana. On je, za uzvrat, zove Wendy. Brian potiče iz rasturene porodice sa ocem alkoholičarem, koji ih je maltretirao, i majkom koja je fanatično religiozna. Za posledicu, Brian je razvio hladnu ličnost i plaši se da će biti "sranje otac" svom sinu. U jednoj epizodi stariji momak Emmetta Honeycutta, George Shickle opisuje Briana kao "dete ljubavi između Jamesa Deana i Ayn Rand."
Uprkos njegovoj naizgled neobazrivoj i amoralnoj prirodi, Brian je prikazan kao odan prijatelj, koji će često napraviti velike žrtve da bi pomogao svojim prijateljima, iako to ne želi da prizna. On organizuje venčanje za Lindsay i Melanie, kada njihovi planovi propadnu i odriče se svojih roditeljskih prava da bi spasio njihovu vezu. Odbija svog najboljeg prijatelja od sebe, kako bi ga spojio sa njegovim momkom. Pomaže Justinu da se oporavi posle premlaćivanja na maturskoj večeri, na koju i sam dolazi da bi udovoljio Jusitnu. Uništava svoj posao i daje svoje pare kako bi osigurao da anti-gej kandidat za gradonačelnika, Jim Stockwell ne dobije izbore. Spreman je da se odrekne svog kluba i stana da bi bio sa Justinom u poslednjoj epizodi.
Pregled
U pilot epizodi, Brian odvodi sedamnaestogodišnjeg mladića, Justina kući nakon što ga je spazio ispred Babylona. U istoj epizodi rađa se njegov biološki sin, Gus, koji je dete lezbejskog para, Lindsay i Melanie. Tokom prve sezone njegov odnos sa Justinom nije razjašnjen. Brian mrzi ideju ljubavnih parova, ali krši svoje pravilo sa Justinom. On se brine o njemu na više načina: dozvoljava mu da se useli kod njega, nakon što je Justin izbačen iz svoje kuće, odlazi za njim u New York, kada ovaj pobegne, savetuje ga u vezi sa školovanjem i slično još u brojim primerima, opovrgavajući svoje reči da ne želi da ima bilo šta sa njim.
U petoj sezoni Justin napušta Briana, ljut jer Brian ne može da bude posvećen u vezi. Nakon bačene bombe na Babylon, čini je Brian vlasnik u petoj sezoni, Brian priznaje da voli Justina i obnavlja prijateljsku vezu sa Michaelom. Brian zaprosi Justina, ali kasnije odluče da Justin ode u New York da bi se bavio svojom obećavajućom umetničkom karijerom. Provode poslednju noć zajedno, znajući da se razilaze,a li da će se i dalje voleti. Brian pokazuje Justinu da je sačuvao njihove burme kao simbol nade da će imati prilike ponovo da budu zajedno. Serija se završava tako što Michael i Brian igraju u ruinama Babylona, koji se transformiše i pokazuje sve prijatelje, osim Justina, na okupu.
Kritike
Seksualno neodoljiv, lep i uspešan, Brian je,svejedno, veoma kontroverzan lik u LGBT zajednici. Neki su smatrali da njegov lik loše predstavlja zajednicu, otelotvorujući promiskuitet i odbijanje odrastanja, koji su glavni stereotipi u široj zajednici. Ovaj konflikt je prikazan i u samoj seriji, u sukobu koji Brian ima sa lokalnim Gej i lezbejskim centrom. Drugi smatraju Briana najmoralnijim likom u seriji, jednim od moralno najbeskompromisnijim likom na televiziji.
Heteroseksualne žene i lezbejke su češće prihvatale lik Briana, nego gej muškarci. Brianovi obožavaoci i obožavateljke vide njegov lika kao veoma snažnu ikonu. Kritičarka, profesorka Camille Paglia je u svojom tekstu na Salon.com-u napisala: "Uživala sam u dvočasovnoj premijeri prošlog vikenda gej sapunice Showtime-a, "Queer as Folk", prvenstveno zbog glamuroznog nastupa Gale Harolda kao okrutkog-kao-led Briana, koji liči na odraslog Donatellovog Davida…"
Brianov lik je takođe naišao na pohvale profesora Paula Robinsona sa Stanforda, koji je u knjizi Queer Wars opisuje Briana kao "neko ko se potpuno oslobodio represivnih konvencija heteroseksualnosti i čiji ogroman prezir prema straight društvu ga čini najvećim gej herojem".
U popularnoj kulturi i drugim medijima
Brianova popularnost je bila tolika da je "Brianova narukvica", jednostavna narukvica od školjki, postala totem u gej zajednici. Jedan od učesnika reality showa Boy Meets Boy je nosio ovu narkvicu.
Los Ranchitos, Tequila
Los Ranchitos je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Jalisco, u opštini Tequila.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 19 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1817 m.
Keltiberski ratovi
Keltiberski ratovi je naziv za nekoliko oružanih sukoba koji su se u 2. vijeku pne. vodili u centralnoj Hispaniji između Rimske Republike na jednoj, te raznih keltiberskih plemena na drugoj strani. Pod time se najčešće podrazumijevaju:
Porrona
Porrona ima više značenja:
Where Eagles Dare
Where Eagles Dare je britansko-američki ratni akcioni film snimljen 1968. u režiji Briana G. Huttona. Scenario je napisao Alistar MacLean istovremeno sa romanom koji mu je poslužio kao predložak. Radnja je smještena u doba drugog svjetskog rata, odnosno u zimu 1943/44. Protagonisti su grupa savezničkih komandosa i obavještajnih operativaca na čelu sa britanskim majorom Smithom (Richard Burton) poslanih u južnu Bavarsku kako bi iz izoliranog, ali dobro čuvanog, alpskog zamka pokušali izbaviti zarobljenog američkog generala prije nego što njemačkim ispitivačima oda podatke o predstojećoj invaziji na Francusku.
Poticaj za stvaranje filma dao je sin Richarda Burtona koji je od svog oca zatražio da jednom glumi u akcionom filmu. Burton je svoju ideju iznio Eliottu Kastneru, koji je angažirao MacLeana. I roman i film su doživjeli veliki uspjeh. Film je bio hvaljen zbog izuzetno kvalitetnih akcionih scena, u kojima su se uz vrhunske kaskadere koristile i tada pionirske tehnike specijalnih efekata.
U bivšoj Jugoslaviji je bio prikazivan pod naslovom Orlovsko gnijezdo.
Loiri Porto San Paolo, Olbia-Tempio
Loiri Porto San Paolo je naselje u Italiji u provinciji Olbia-Tempio, u regiji Sardinija.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 2214 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 86 m.
Tlalixtlahuacán, Chilapa de Álvarez
Tlalixtlahuacán je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Guerrero, u opštini Chilapa de Álvarez.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 589 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1654 m.
Teofan Ispovednik
Teofan Ispovednik ili Teofan Homologet (grč. Θεοφανής, lat. Theophanes Confessor, oko 760–817) bio je vizantijski monah i hronograf. Slavi se kao svetac 12. marta u katoličkoj crkvi i 25. marta u pravoslavnoj crkvi.
Hronografija
Vizantijska hronografija u Teofanovom delu, napisanom u drugoj deceniji 9. veka, doživljava svoj vrhunac u pogledu kvaliteta i kritičnosti. Poreklom iz otmene porodice, posle kratkotrajnog života u braku povukao se u manastir τοῦ μεγάλου ἀγροῦ kod Kizika, postao iguman, umešao se u spor oko ikona kao protivnik cara Lava V, bio bačen u tamnicu i zatim prognan. Kasnije je u grčkoj crkvi kanonizovan kao Confessor (= Ispovednik, svetac-nemučenik). Na podsticaj Georgija Sinkela odlučio je da nastavi njegovu nedovršenu hroniku i pisao od 810. do 814. delo Hronografija (Χρονογραφία), u kome je obradio vreme od 284. do 813. godine. Delo je raspoređeno hronološki prema godinama od stvaranja sveta (aleksandrijska era), ali Teofan daje i hrišćanske godine, godine vladavina rimskih i vizantijskih careva, persijskih kraljeva odnosno kalifa itd.
Izvori, koje autor ne navodi, mnogobrojni su. Za 5. vek najviše se služio crkvenim istorijama Sokrata Sholastika, Sozomena, Teodoreta. Za Iraklijevo doba upotrebio je Malalu, Prokopija, Agatiju, Jovana iz Efesa, Teofilakta Simokatu i Uskršnju hroniku. Veliki značaj ima deo koji obrađuje 7. i 8. vek: svi originalni izvori za taj važan period vizantijske istorije su izgubljeni (na primer tzv. Μέγας χρονογράφος iz 8. veka, hronika Trajana Patrikija), tako da jedine vesti o njemu imamo iz Teofanovog i Nikiforovog dela.
Teofanovo delo je tipična srednjovekovna hronika, bez učenosti, čak bez istorijske objektivnosti u posmatranju (tako, na primer, autor ispoljava otvorenu mržnju prema svom savremeniku caru Nikiforu, koja je svakako lične prirode). Čak i kad govori kao savremenik, podaci drugog izvora su tačniji i sadržajniji. Izvesna rezervisanost prema Teofanovom načinu obrade materijala mora se protezati, dakle, i na onaj deo hronike u kome on prenosi izgubljene savremene izvore, iako su mu podaci koje prenosi iz arabljanskih izvora vrlo tačni.
Pisana popularno, narodskim jezikom, Teofanova hronika imala je velikog uticaja na kasniju vizantijsku hronografiju. Zapad se sa njom rano upoznao preko latinskog prevoda papskog bibliotekara Anastasija (873-875), tako da su i u zapadnu književnost prodrli pojedini njeni delovi.
Teofanov nastavljač
Teofanova hronika je nastavljena, ali ne srećno: Teofanov nastavljač (do 961) daleko je manje pouzdan kao istorijski izvor, a ne ni mnogo dobar u čisto književnom smislu, s obzirom na svoj usiljeni panegirički ton kada govori o Makedonskoj dinastiji. Ipak je to jedna od najčuvenijih hronika čiji nastanak pada u drugi period ikonoborstva, a pisac kaže da je delo napisao na molbu cara Konstantina VII Porfirogenita. Prve četiri knjige stvarno predstavljaju hronološki nastavak Teofana Homologeta, čija je hronika dopirala do 813. godine, a zatim dolazi 5. knjiga u kojoj je opisan život Vasilija I i koju je verovatno napisao sam Konstantin VII. Sledeća, 6. knjiga, deli se na dva dela: prvi, od 886. do 948, koji je preuzet iz neke druge hronike, te drugi, koji obrađuje vladavinu samog Konstantina VII i jedan deo vlade Romana II, do 961. godine. Spisi ove hronike nastali su u razna vremena i od raznih autora. Tu ima i elemenata istorijske kritike, a često dolazi i do protivrečnih informacija o istom događaju i do suprotnih ocena nekih ličnosti, do čega je moglo doći upravo zbog preuzimanja različitih izvora. Teofanov nastavljač značajan je po tome što prekida sa haotičnim prikazom istorije u vremenskom nizu, već se istorijski događaji izdvajaju i dobijaju organizaciju. I ovde se, naravno, sve interpretira božjom voljom, po tradiciji vizantijske istoriografije. Opšta tendencija hronike je ocrniti Mihaila III i uzvisiti Vasilija I, ali se u 6. knjizi odnos prema makedonskoj dinastiji menja.