Ivo_Frank
U Kraljevini SHS i izgnanstvu
U Kraljevina SHS dr. Frank je bio proganjan zbog svojih političkih svjetonazora. 1918 godine je bio uhićen i to unatoč tome što je bio saborski zastupnik. Vlasti Kraljevine SHS nisu se prigodom progona protivnika osvrtale na zastupnički imunitet. Prema izvješćima Narodnog vijeća SHS, bio je optužen da je "predvodio pijane vojnike zajedno sa Zvonimirom Vukelićem". Istraga međutim nije potvrdila tu optužbu tako da je dr. Frank za Božić 1918 pušten na slobodu. Krajem januara 1919 u Beču je iznijeta ideja o stvaranju jedne skupine koja bi se zalagala za obnovu Habsburške Monarhije, te da bi hrvatsku stranu predvodio dr. Frank, što je ujedno značilo i njegov odlazak iz Kraljevine SHS tj. Hrvatske u inozemstvo. U maju iste godine dr. Frank je prešao granicu neznajući da se više nikada neće vratiti u Hrvatsku. Dr. Frank je došao u Graz, prešavši granicu pješice kod Spielfielda u austrijskoj saveznoj pokrajini Štajerskoj, na poziv već ustrojenoga "Hrvatskog komiteta" u Austriji. Prema zapisima supruge dr. Franka, Aglaje Frank, konačni cilj komiteta je bio stvaranje samostalne Hrvatske, samostalne Crne Gore i priključenje Vojvodine Mađarskoj. Dr. Frank je sa suradnicima, uz suglasnost Generalnog konzulata Crne Gore u Rimu, sudjelovao u organizaciji crnogorskoga emigrantskog tiska u Italiji kao što su bile novine "L’Eco del Montenegro" i "Il Montenegro". U međuvremenu su se vlasti u Kraljevini SHS pobrinule da, prema spisu Kraljevinskog stola sedmorice od 21. 5. 1920 godine, se dr. Franku "utrne pravo odvjetovanja". Prije toga mu je akademski Senat u julu 1920 godine oduzeo doktorat prava. U Austriji, dr. Frank je otpočetka je sudjelovao u radu "Hrvatskog komiteta" kao njegov predsjednik. Dr. Frank je u početku računao na talijansku "potporu u borbi - otporu protiv Srba". Italija je otvoreno nastupila prema "Hrvatskom komitetu", ali se nije upuštala u davanje veće pomoći. Nakon propasti dogovora s Talijanima, dr. Frank se trajno vratio u Budimpeštu. Neuspjesi su izazvali sukobe u "Hrvatskom komitetu", koji će završiti i njegovim slomom. Razmjena kritika o načinu vođenja taktike potpuno je posvađala vodeće osobe. Dr. Frank je ušao u spor sa Stjepanom Duićem, a koji je završio oružanima sukobom. Tom je prilikom dr. Frank bio lakše ranjen u ruku. Tijekom Seljačke bune u moslavačkom selu Ludini pronađen je trobojni letak s napisom "Živio Dr. Ivo Franck" koji je uznemirio žandarmeriju. Ludina je bila dio bivšega izbornog kotara (za Austro-Ugarske Monarhije križkog, a za Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca čazmanskog kotara) u kojemu je dr. Frank pobijedio na posljednjim izborima za Sabor. Sada je taj kotar postao jedno od središta seljačke bune. Tijekom seljačke bune u Velikom Grđevcu 1920 godine, općinske vlasti u Križu objavile su proglas u kojemu su iznijele da: 1.) Dr. Ivica Frank stoji u svezi s neprijateljima našim: Crnogorskim raskraljem Nikolom, Talijanima, Madžarima i Nijemcima 2.) Dr. Ivica Frank od tih naših neprijatelja dobiva silne svote novaca 3.) tim novcem Dr. Ivica Frank sjajno živi u inozemstvu 4.) tim novcem Dr Ivica Frank plaća i k nama šalje razne agente sa svrhom da medju nama razpire nezadovoljstvo i plemenske mržnje, što bi išlo u prilog našime neprijateljima