cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zemlja
Jezgra
Žitko, pokretno i metalno središte planeta izvor je magnetskog polja. Magnetska indukcija na površini u području magnetskih polova iznosi 0,000 063 T, a na geomagnetskom ekvatoru dva puta je manja. Južni magnetski pol danas je na sjevernoj polutki, a magnetska os nagnuta je 11° prema osi vrtnje. Paleomagnetska mjerenja pokazuju da se smjer magnetskog polja izmjenjuje nekoliko puta u milijun godina. Magnetsko polje nastavlja se u Zemljinoj okolini i posebnoj je oblika (magnetosfera) zato što sa Sunca struje električne čestice (Sunčev vjetar). Jedan broj čestica, potekao sa Sunca ili nastao od kozmičkih zraka, ima visoke energije i zarobljen je na visini od 2 000 do 20 000 km (Van Allenovi pojasi zračenja).
Putanja ili orbita
mini|desno|300px|Prikaz položaja Zemlje i [[Sunce|Sunca za 4 godišnja doba.]] mini|desno|300px|[[Nebeska sfera|Nebeski svod se kreće po krivulji, koja je rezultanta uzajamnog djelovanja rotacije (zeleno), Zemljine precesije (plavo) i nutacije (crveno).]] Zemlja u jednoj godini prijeđe 940 milijuna kilometara. Vrti se oko svoje osi prosječnom brzinom od 29,78 km/s. Od siječnja do lipnja Zemlja prijeđe 470 000 000 kilometara. U jednom mjesecu prijeđe 780 000 kilometara. Zemlja kruži oko Sunca, a Sunce kruži oko središta Mliječnog puta. Sunčev sustav napravi puni krug oko svog središta u 225 milijuna godina. U tih četvrt milijardi godina prijeđe udaljenost od 211 948 511 000 000 000 km (dvjesto jedanaest kvantilijuna).
Zemlja obiđe Sunce za vrijeme sideričke (zvjezdane) godine, koja je jednaka 365,256 36 d = 365 d 6 h 9 min 9,5 s, pri čem je dan jednak 86 400 s. Sunčeva ili tropska godina, koja je jednaka periodu izmjene godišnjih doba ili vremenu između dvaju uzastopnih prividnih prolazaka Sunca kroz proljetnu točku, traje 365,24220 d = 365 d 5 h 48 min 46 s (20 min 25 s kraća je od sideričke). Razlika je uzrokovana Zemljinom precesijom, vrtnje koja se odvija obratno od rotacije Zemlje s periodom od 25 800 god. (Platonova godina). Godišnji iznos precesije ravnodnevice (ekvinokcija) jest 50,29". Zbog periodične promjene položaja čvorova Mjesečeve putanje oko Zemlje pojavljuje se nutacija, kao nabori na precesijskom stošcu, s periodom od 18,66 godina (Sarosov period).
Zemljina vrtnja ili rotacija
Zemlja se okreće oko svoje osi (rotacija ili okretanje) od zapada prema istoku, te joj je za jedan puni okret potrebno oko 24 sata, vremenski razmak koji se naziva Sunčevim danom (sinodički dan). Rotaciju Zemlje nije moguće osjetiti. Svaka Zemljina točka (osim sjevernog i južnog pola) sudjeluje u rotaciji Zemlje odnosno opisuje krugove oko Zemljine osi. Pritom najveće krugove prave točke na ekvatoru, koje se ujedno i najbrže kreću. Zbog rotacije događa se izmjenjivanje dana, noći i dnevne topline pa Sunce stoga u jednom trenutku obasjava samo jedan dio Zemlje.
Period Zemljine vrtnje jest 1 zvjezdani dan ili siderički dan (23 h 56 min 4,1 s), a srednji period vrtnje s obzirom na osunčenje jednak je jednomu srednjemu Sunčevu danu (1 dan). Period vrtnje nije stalan, već ovisi o sezonskim i sekularnim premještanjima masa na površini Zemlje i unutar nje; promjene se prate s pomoću radioastronomskih interferometrijskih sustava s velikom osnovicom (dugobazična interferometrija). Zbog plima i oseka, period Zemljine vrtnje stalno se produljuje. Kao posljedica plimnog međudjelovanja (plimna sila) Mjeseca i Zemlje, količina gibanja Mjeseca povećava se i on se udaljava od Zemlje, u sadašnjem trenutku gotovo 4 centimetra na godinu. Zemlja ima godišnja doba zbog nagiba ekvatora prema ekliptici od 23° 26'. Taj se nagib mijenja u periodu od 41 000 godina, od 22,1° do 24,5°. Sada se smanjuje 0,47" na godinu. Period promjene izduženosti staze, precesije ekvinokcija i nagiba ekvatora, astronomski su činitelji pojave ledenih doba prema teoriji Milutina Milankovića (Milankovićevi ciklusi). Toplinska ravnoteža Zemlje uvjetovana je dotokom energije Sunčevim zračenjem; Sunčeva konstanta iznosi 1 367,7 ± 6 W/m², a promjena je uvjetovana ciklusom Sunčeve aktivnosti (Sunčev ciklus), koji se u prosjeku mijenja svakih 11 godina. mini|desno|300px|Prikaz Zemljine [[magnetosfera|magnetosfere. Sunčev vjetar teče od lijeva na desno.]]
Magnetosfera
Magnetosfera je područje oko planeta i njihovih satelita u kojem je magnetsko polje vretenasto oblikovano međudjelovanjem sa Sunčevim vjetrom. Magnetosferu ispunjavaju električki nabijene čestice iz Sunčeva vjetra, kozmičkih zraka, iz atmosfere planeta ili njegovih satelita koje međudjeluju s magnetskim poljem tijela. Zemljinu magnetosferu u smjeru Sunca ograničuje čeoni udarni val na udaljenosti 8 do 12 Zemljinih polumjera. Magnetosfera počinje 1000 km iznad Zemljina tla. Strana magnetosfere nasuprotna Suncu produžuje se u obliku repa daleko u međuplanetarni prostor. U magnetosferi se nalaze Van Allenovi pojasi zračenja, koji imaju pojačano elektromagnetsko zračenje.
Zemljopis
Površina Zemlje je 510 065 284 km2, od čega na kopno otpada samo 148 939 063 km2 (29 % ukupne površine), a ostalo na vodu. Najveći kontinent je Azija koja zauzima 44 309 978 km2 (30 % ukupne kopnene površine). Najveća država svijeta je Rusija koja zauzima oko 12 % površine kopna.
S pomoću različitih metoda, među kojima su najvažnije one koje se temelje na vremenima poluraspada radioizotopa u najstarijim stijenama na Zemlji i Mjesecu, starost Zemlje procijenjena je na 4,5 do 4,7 milijardi godina te rekonstruirana njezina geološka prošlost, odnosno period od stvaranja prve kamene kore (litosfere) do sadašnjosti. Zemljina se prošlost dijeli na više geoloških razdoblja (kronostratigrafija). Od 510 milijuna km² Zemljine površine na kopno otpada 148,9 milijuna km² ili 29,2%, a na more i unutarnje kopnene vode 361,1 milijuna km² ili 70,8%. Prosječna visina kopna iznosi 797 m, a prosječna dubina mora 3 794 m. Sjeverna polutka (255 milijuna km²) ima 154,5 milijuna km² mora (60,6%) i 100,5 milijuna km² kopna (39,4%). Vodenu hemisferu (pol je u blizini otočja Antipodes, jugoistočno od Novoga Zelanda) čini 231 milijuna km² mora (91%) i 24 milijuna km² kopna (9%), a kopnenu polutku (pol je u blizini ušća rijeke Loire u Francuskoj) 130 milijuna km² mora (51%) i 125 milijuna km² kopna (49%). Kopno se dijeli na sedam kontinenata: Afriku, Sjevernu Ameriku, Južnu Ameriku, Antarktiku, Australiju, Aziju i Europu. Od ukupne površine mora Tihomu oceanu pripada 179,7 milijuna km² ili 49,8%, Atlantskomu 106,4 milijuna km² ili 29,5% te Indijskomu oceanu 74,9 milijuna km² ili 20,7%; pojedini oceanolozi drže Sjeverno ledeno more četvrtim oceanom. Otvoreno more obuhvaća 321 milijuna km² ili 88,9% površine svjetskih mora, a rubna mora 11,1%.
Klima
mini|desno|300px|Ledenjak Grinnell 1938. mini|desno|300px|Ledenjak Grinnell 2009. Klima (kasnolat. clima < grč. ϰλίμα: nagib; strana svijeta) ili podneblje je prosječno stanje atmosfere nad nekim mjestom ili područjem u određenom vremenskom razdoblju. Od antičkog doba do 19. stoljeća smatralo se da je klima određena jedino kutom pod kojim upadaju Sunčeve zrake, tj. da ovisi samo o zemljopisnoj širini. U 19. stoljeću ona se određuje kao prosječno stanje atmosfere nad nekim mjestom ili područjem (Alexander von Humboldt smatra da je klima skup svih promjena u atmosferi koje primjetno djeluju na ljudske organe). U novije doba (Julius von Hann, V. Conrad, Wladimir Köppen, E. S. Rubinstein, O. A. Drosdov, L. Poncelat, K. Keil, H. Landsberg) klima se određuje kao prosječni tijek vremena nad nekim mjestom ili područjem Zemljine površine u određenom razdoblju, pri čemu se uzimaju u obzir prosječne i krajnje izmjene prema meteorološkim podatcima u razdoblju od 10, 20, 30 do 100 godina. Međunarodna meteorološka organizacija donijela je 1935. odluku da je za dobivanje reprezentativnih podataka potrebno razdoblje od 25 do 35 godina; kao standardni period trenutačno se uzima razdoblje od 1961. do 1990. Usporednom analizom 30-godišnjih nizova s podatcima standardnoga perioda mogu se uočiti osnovne tendencije promjena klime.
Klima ovisi o klimatskim elementima i klimatskim faktorima (čimbenicima). Klimatski elementi dijele se na kozmičke (izravno zračenje, nebesko ili difuzno zračenje, dugovalno zračenje Zemlje) i meteorološke (temperatura Zemlje i zraka, tlak zraka, smjer i brzina vjetra, vlaga zraka i isparavanje, naoblaka i trajanje sijanja Sunca, oborine, snježni pokrivač). Klimatski faktori dijele se na astronomske (rotacija i revolucija Zemlje), geografske (zemljopisne) ili terestričke (geografska širina, raspored kopna i mora, atmosfera i njezin sastav, nadmorska visina, morske struje, reljef, vrsta podloge: voda, snijeg, led, kamen, vrsta tla i biljni pokrov, čovjekova djelatnost: pustošenje, pošumljivanje, melioracija itd.). Kako klimatski faktori neprekidno djeluju na klimatske elemente, nazivaju se klimatskim modifikatorima.
Na Zemlji su u geološkoj prošlosti postojale različite klimatske prilike (ledena i međuledena doba) s promjenama klime u razmjerno kraćim vremenskim razmacima (porast prosječne temperature u Arktiku od kraja 19. stoljeća do danas). Autori su najpoznatijih klimatskih klasifikacija W. Köppen, koji klimatske tipove određuje u odnosu prema temperaturi, oborini i vegetaciji, i C. W. Thornthwait, koji ih određuje na temelju odnosa oborina i isparavanja. Klimadijagram je grafički prikaz vrijednosti klimatskih elemenata.
Globalno zagrijavanje
Globalno zagrijavanje je postupno zagrijavanje Zemljine površine i najdonjih slojeva atmosfere uzrokovano učinkom staklenika, što dovodi i do globalnih promjena klime. Klima se mijenjala i u Zemljinoj prošlosti, no smatra se da sadašnje globalno zagrijavanje nastaje zbog povećanih emisija stakleničkih plinova. Na osnovi mišljenja velikog broja znanstvenika – sadržanih u izvještaju Međuvladinoga panela o promjenama klime objavljenog u 2000. i 2001. temeljenoga na klimatskim modelima kao i na podrobnoj analizi temperaturnih prilika te promjena ledenog omotača na Zemlji, koja pokazuje neupitno zatopljenje posljednjih stotinu godina – smatra se da bi do 2100. temperatura zraka bila viša čak za 1,5 do 5,8 °C, ovisno o stupnju povećanja stakleničkih plinova. To bi dovelo do velikih i za neke dijelove čovječanstva katastrofalnih posljedica: zbog topljenja ledenjaka i snježnoga pokrivača došlo bi do podizanja razine mora, koje bi preplavilo mnoga obalna naselja, posebno otočkih država, povećanog broja vremenskih nepogoda u mnogim dijelovima svijeta (ciklona, uragana, poplava), premještanja tropskih uvjeta prema sjeveru i do pojave sušnih razdoblja na području Sredozemlja, a sjevernije od njega do znatnog povećanja količine oborina. Valja upozoriti i na negativne učinke visokih temperatura na zdravlje ljudi, kao što su širenje nekih infektivnih bolesti koje se pojavljuju samo u toplim područjima (malarija, žuta groznica, encefalitis), premještanje mnogih biljnih i životinjskih vrsta prema sjeveru pa i nestanak cijelih takvih životnih zajednica. Jedinstveno je mišljenje da se takav očekivani razvoj može usporiti i promijeniti samo drastičnim smanjenjem emisije stakleničkih plinova, prije svega ugljikova dioksida i dušikovih spojeva.
Član (gramatika)
[[Datoteka:EuropeArticleLanguages.png|thumb|300px|Član u evropskim jezicima
]] Član je vrsta riječi ili morfološki element koji u nekim jezicima označuje određenost imenice.
Mnogi jezici nemaju članove, npr. srpskohrvatski, latinski, japanski. Neki jezici imaju članove, ali ih rijetko koriste (npr. svahili).
Član u drugim jezicima
Neki jezici koriste samo određeni član (velški), u nekim jezicima određeni član ne može doći ispred osobnog imena (engleski, njemački), a u nekima se koristi ispred imena (portugalski).
U nekim je jezicima član nastavak koji se dodaje na riječ:
U razvoju jezika članovi često nastaju od pokaznih zamjenica (npr. srpskohrvatski taj, ta, to).
Svetište Predragocjene Krvi Kristove u Ludbregu
300px|desno|mini|Kapela Predragocjene Krvi Kristove Svetište Predragocjene Krvi Kristove je sakralni objekt u Ludbregu u Varaždinskoj županiji nastao temeljem zavjeta Hrvatskog sabora iz 1739. godine. Izgrađeno je 1996. godine.
Zavjet Hrvatskog sabora 1739. godine
Godine 1739., strašna kuga je harala Moslavinom u vlastelinstvu grofova Erdődy, koje je bilo pod banskom jurisdikcijom. Tijekom sedam mjeseci preminulo je oko 4.500 ljudi. Kuge je bilo i u velikom dijelu Slavonije. Na Hrvatskom saboru u Varaždinu, u prosincu 1739. donijeta je odluka o izgradnji kapele u Ludbregu, ako Svevišnji zaustavi kugu u Moslavini i Slavoniji. Izabran je Ludbreg, jer se u njemu dogodilo euharistijsko čudo 1411. godine i u njemu se čuva relikvija Krvi Kristove. Kuga je prestala, ali zavjet nije odmah ispunjen, vjerojatno iz objektivnih razloga i s vremenom je pao u zaborav.
Inicijativa 1939. godine
200px|desno|mini|Spomenik Isusu Kristu
Svećenik Juraj Lahner proučavao je stare spise Hrvatskog sabora i otkrio postojanje zavjeta što ga je Hrvatski sabor još prije 200 godina učinio Bogu, koji još nije ispoštovan. Pokrenuta je djelatnost s ciljem ispunjavanja zavjeta. Sastavljen je akcijski odbor od tri člana, koja su činili ludbreški župnik Matija Crnković, koprivnički dekan Stjepan Pavunić i urednik društva sv. Jeronima iz Zagreba, dr. Josip Andrić, a kardinal Alojzije Stepinac preuzeo je pokroviteljstvo. Novine su pisale o tome, a u Ludbregu je 2. srpnja 1939. održana svečanost i objavljeno je da će se zavjet ispuniti. U kolovozu 1939. godine, arhitekt Bruno Bauer je načinio nacrt Zavjetne kapele Presvete Krvi Kristove po uzoru na jeruzalemsku kapelicu Kristova groba, koju je 1555. sagradio hrvatski franjevac Bonifacije Drkolić iz Dubrovnika. U veljači 1940., hrvatski ban Ivan Šubašić obećao je pomoć oko izgradnje. Od blagdana sv. Petra, 29. lipnja 1940. do Petrova 1941., po odluci pape Pija XII., slavila se Hrvatska Sveta Godina, povodom 1300. godišnjice kršćanstva u Hrvata. Tim povodom, kardinal Alojzije Stepinac je objavio poziv hrvatskom narodu, da se tijekom te Svete Godine, izvrši zavjet Hrvatskog sabora i izgradi kapelica.
Inicijativa početkom devedestih
200px|desno|mini|Jedna od postaja Križnog puta
Promjenom vlasti, 1990. godine, inicijativom ludbreškog župnika Josipa Đurkana i dozvolom vlasti, održana je velika vjerska svečanost s oko 50 000 hodočasnika na ulicama Ludbregu, a završila je u parku u blizini kapele sv. Križa, u kojoj se dogodilo euharistijsko čudo 1411. godine. U procesiji je sudjelovao i kardinal Franjo Kuharić, koji je izjavio: “Ovakvu svečanost, Ludbreg još nikada nije doživio.” Ohrabreni tim događanjima, župni ured je uskoro poslao molbu tadašnjoj Skupštini općine Ludbreg, da odobri prostor uz desnu obalu rijeke Bednje. Zauzimanjem predsjednika općine Dragutina Gložinića i predsjednika Izvršnog vijeća Franje Križanića, zemljište površine pet hektara darovano je Zagrebačkoj nadbiskupiji i ludbreškoj župi 1992. godine. Na natječaju za idejni projekt župe, komisija župe i Nadbiskupijskog duhovnog stola izabrala je rad poduzeća «COD» iz Koprivnice s arhitektima Zlatkom Filipovićem i Mirkom Patrčevićem, a za najpovoljnijeg izvođača izabrano je poduzeće «Građevinski inžinjering» iz Varaždina.
Gradnja svetišta od 1993. do 1996. godine
200px|desno|mini|Spomenik Alojziju Stepincu
Uređenje i planiranje zemljišta počelo je u proljeće 1993. godine. Kamen temeljac svetišta položen je i blagoslovljen 4. rujna 1993., točno 254 godine nakon zavjetovanja Hrvatskog sabora. Nakon što je pjevački zbor «Podravina» izveo hrvatsku himnu, iz malog zrakoplova iskočio je padobranac s razvijenom hrvatskom zastavom i općinskom poveljom. Čin polaganja kamena temeljca, obavio je glumac i tadašnji saborski zastupnik Martin Sagner, nakon čega je biskup Juraj Jezerinac blagoslovio kamen temeljac. U temelje su uzidane u mjedenoj kapsuli, župna i općinska povelja. Radovi na zidanju kapele trajali su do travnja 1994. godine. Tijekom svibnja ožbukana je kapela i sagrađen je oltar, a u srpnju je okrečena. Sagrađene su i dvije postaje Križnog puta kao uzorak, a ostale su čekale donacije. Kardinal Franjo Kuharić blagoslovio je kapelu, 4. rujna 1994. godine, uz nazočnost tadašnjeg predsjednika Hrvatskog sabora Nedjeljka Mihanovića i oko 100 000 hodočasnika. Na zidu kapele, postavljene su spomen-ploča i ploča zahvalnica dobročiniteljima. Od listopada do studenoga 1994., sagrađene se sve preostale postaje Križnog puta, darovima donatora. U proljeće 1995., obavljeni su daljni radovi u svetištu. Akademski slikar Goran Petrač iz Ludbrega, izradio je slike Križnog puta u mozaiku, koristeći murano staklo pribavljeno u Veneciji. Križni put je svečano posvetio kardinal Franjo Kuharić, 3. rujna 1995. uz prisutnost saborskih zastupnika, ministara, svećenika i vjernika. Prije proslave Svete Nedjelje u rujnu 1996., dovršen je mozaik na zabatu kapele pod nazivom «Uskrsnuće Isusovo», rad slikara Gorana Petrača. Na vrh zabata postavljen je metalni kalež s hostijom.
Ispunjenje zavjeta Hrvatskog sabora
Svečana proslava Svete Nedjelje i Krvi Kristove, održana je 1. rujna 1996. godine pod geslom: “Uskrsli Krist, uvijek isti”. Svetu misu predvodio je kardinal Franjo Kuharić uz koncelebraciju ludbreškog župnika Josipa Đurkana i nazočnih 60 svećenika. Unatoč kišnom vremenu, okupilo se više desetaka tisuća hodočasnika uz nazočnost tadašnjeg predsjednika Hrvatskog sabora Vlatka Pavletića, varaždinskog župana Marijana Mlinarića i načelnika Ludbrega Franje Križanića te brojnih drugih predstavnika kulturnih i političkih organizacija. Predsjednik Hrvatskog sabora je rekao: “Danas se dovršuje zavjet Hrvatskog sabora”.
Nakon 1996. godine
Svake godine početkom rujna, u Ludbregu se održava svečanost “Deset dana Svete Nedjelje» u čast Predragocijene Krvi Kristove”. Vrhunac slavlja je u nedjelju, kada tisuće hodočasnika sudjeluju u bogoslužju. U svetištu su nastavljena uljepšavanja. S lijeve strane kapele, postavljen je kip blaženom Alojziju Stepincu, a s desne strane spomenik Isusu Kristu. Hrvatski sabor darovao je mramorni oltar.
Ajrondejl
Ajrondejl se može odnositi na
Saw III
Saw III (sh. Slagalica strave III/Testera III) je treći nastavak serije Slagalica strave. Film je nastao zajedničkim trudom redatelja/scenarista Slagalice strave Jamesa Wana i Leigha Whannella i redatelja/scenarista Slagalice strave II Darrena Lynna Bousmana.
Film se fokusira na umirućeg antagonista serijala, Jigsawa, i njegovu nestabilnu pomoćnicu Amandu koja mu pomaže da dovrši svoje posljednje testove. Film također daje dodatne podatke iz Jigsawove prošlosti.
Film je posvećen Greggu Hoffmanu, producentu prva 2 filma. Hoffman je preminuo 4. prosinca 2005., par dana nakon što je Lions Gate najavio Slagalicu strave III.
Morfologija (lingvistika)
Morfologija je nauka koja se bavi tvorbom riječi,vrstama riječi i njihovim oblicima. Morfem (grč. morfe-oblik) je najmanja jezička jedinica ili najmanji dio riječi koji ima svoje značenje.
Morfeme se mogu podijeliti:
Saw III
Zanimljiv je podatak da se u UK-u, tijekom emitiranja filma u različitim kinima, troje osoba onesvijestilo što je uzrokovalo da se pozove medicinska pomoć.
Mineral, Virginia
Mineral je gradić u američkoj saveznoj državi Virdžinija. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 467 stanovnika.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 467 stanovnika, što je 43 (10,1%) stanovnika više nego 2000. godine.
San Acacio, Colorado
San Akasio je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Kolorado.
Pridjev
Pridjev (ijek.) ili pridev (ek.), odn. adjektiv (prema lat. adiectivus: dodan, priložen), u lingvistici, riječ koja se pridijeva imenici, obično opisujući je ili specificirajući.
Pridjevi nisu univerzalna vrsta riječi - nemaju svi jezici pridjeve. Na primjer, kineski jezik nema pridjeve: sve riječi koje se prevode kao pridjevi zapravo su stativni glagoli.
Džeksonvil (razvrstavanje)
Džeksonvil se može odnositi na
Pridjev
U nekim se jezicima participi koriste kao pridjevi. Imenice koje mijenjaju druge imenice ponekad se zovu modificirajuće imenice, imenice s pridjevskom službom, ili dio složene imenice (npr. eng. ice u ice cream; hrv. radio u radioaparat).
U nekim jezicima, kao što je engleski, ne postoji dogovor oko pridjeva: neki svrstavaju engleske članove (a, an, the) i posvojne oblike imenica (Mary's) u pridjeve, a neki ne. U hrvatskom se riječi taj, moj, njegov svrstavaju u zamjenice, a riječi Ivanov i Marijin u pridjeve, iako imaju vrlo sličnu funkciju, pa i gramatička svojstva (npr. promjenu po padežima).
U srpskohrvatskom jeziku
U srpskohrvatskom su pridjevi promjenjiva vrsta riječi. Svaki se pridjev mijenja po:
Pridjevi imaju isti rod, broj i padež kao imenica kojoj se predlažu.
Mnogi se pridjevi mijenjaju i po stupnjevima, a postoji i promjena po određenosti.
Pridjevi se dijele po značenju na:
Saw III
Radnja
thumb|200px|left|[[Obitelj Reinhart|Lynn sa ogrlicom s metcima operira Jigsawa.]] 220px|thumb|left|Jigsaw na smrtnoj postelji polijeva vosak na kasetu za koju se [[Slagalica strave IV|kasnije ispostavlja da ju je progutao.]] Film započinje odmah nakon Slagalice strave II, kada detektiv Eric Matthews (Donnie Wahlberg) bježi iz kupaonice u kojoj je bio zarobljen, sa slomljenom nogom. Kasniji flashbackovi prikazuju njegovu žestoku borbu sa Amandom Young (Shawnee Smith), koja ga je na koncu svladala i ostavila ga da umre. No, Matthews prije njezinog odlaska počinje vikati na nju i vrijeđati je, nazvavši je "narkomankom droljom" i kazavši joj da je ništa u usporedbi sa Jigsawom, što je vidno uznemiri. Njezin sljedeći potez nije tada otkriven. Još nekoliko flashbackova prikazuje kako je Amanda radila sa Jigsawom još prije događaja vezanih uz prvi film, i saznajemo da je ona zapravo otela Adama pod Jigsawovom naredbom. Otkriveno je da je Amanda ugušila Adama nakon prvog filma.
Pridjev
Pridjevsko-zamjenička (određena) promjena
Ova promjena pridjeva se koristi:
Saw III
Radnja
Radnja filma smještena je 6 mjeseci nakon otmice det. Matthewsa, koji se od tada smatra nestalim. Det. Allison Kerry (Dina Meyer), Poručnik Rigg (Lyriq Bent) i detektiv Hoffman (Costas Mandylor) istražuju truplo Jigsawove najnovije žrtve, Troyja (J. Larose), te su zapanjeni činjenicom da je bilo nemoguće pobjeći iz njegove zamke, što je bila promjena u Jigsawovu M.O.-u. Kada se det. Kerry vrati kući, biva oteta i stavljena u svoju vlastitu zamku. Kada joj se pruži rješenje oslobođenja, koje ne uspije, dođe Amanda čime det. Kerry shvati da ne može pobjeći iz zamke i umire.
Pridjev
Pridjevsko-zamjenička (određena) promjena
U zagradama su označeni navesci o čijoj upotrebi uglavnom odlučuju stilski razlozi.
Saw III
Radnja
U međuvremenu, Jigsaw, koji je na smrtnoj postelji, naredi otmicu još dvaju osoba: sposobne, no deprimirane liječnice Lynn Denlon (Bahar Soomekh) i Jeffa Reinharta (Angus Macfadyen), oca opsjednuog osvetom prema vozaču koji je ubio njihovog sina. Amanda je oko Lynninog vrata zavezala ogrlicu sa pet metaka iz sačmarice koja je bežićno povezana sa Jigsawovim uređajem za srce. Njezina igra je jednostavna - mora Jigsawa održati živim dok njezin suprug Jeff ne izvrši svoj test. Ako izađe iz područja ili Jigsaw umre, metci će se automatski ispaliti smrskati Lynninu glavu. Jeff je otet i spremljen u kutiju iz koje izađe, te se nađe u napuštenoj tvornici. Tu mu Jigsaw daje tri testa u kojima ima priliku spasiti troje ključnih osoba vezanih uz smrt njegova sina. Njegov bijes na kraju rezultira smrću sve tri osobe. Iako uspije spasiti suca Haldena (Barry Flatman), njegov pokušaj da spasi ubojicu njegova sina, Timothyja Younga (Mpho Koaho), rezultira smrću obojice. Kada Jeff završi svoj test, krene ususret Jigsawu.
Pridjev
Pridjevsko-zamjenička (određena) promjena
Osnove koje završavaju na palatal (npr. tuđ) u nekim padežima umjesto o (podebljano u tablici gore) imaju e (DAT tuđem), i ne mogu imati naveske na -e.
Saw III
Radnja
Lynn uspije održati Jigsawa na životu, no tijekom improvizirane operacije mozga, Jigsaw polusvijesno prizna ljubav prema ženi zvanoj Jill. Amanda misli da su njegove riječi upućene Lynn. Nakon operacije, Lynn i Jigsaw prićaju, te se tu otkriva da je ovaj test u Lynn izazvao novi osjećaj ljubavi prema životu i obitelji.
Sada već shrvana zbog Jigsawovih pokušaja da promjeni životni pogled svojih žrtava, Amanda prizna da je ona namjestila zamke za Troyja i Allison koje se nisu mogle prebroditi. Odbija osloboditi Lynn, unatoč Jigsawovim molbama, te je upuca u leđa. Lynn pada u Jeffovo naručje. Jeff je upravo ušao u sobu i vidjevši što se dogodilo, fatalno je ranio Amandu pištoljem kojeg je pokupio na putu. Dok Amanda krvari, Jigsaw joj kaže da je pala na testu kojeg joj je postavio: "Tvoja volja je testirana - tvoja volja da nekog ostaviš na životu.". Ove rijeći, izrećene kao da su upućene Lynn, su zapravo upućene Amandi, koja je tek tada saznala da su Jeff i Lynn vjenčani.
Pridjev
Imenička (neodređena) promjena
U govornom se jeziku neodređeni oblici vrlo rijetko upotrebljavaju, osim u nominativu.
Saw III
Radnja
Tada Jigsaw ponudi Jeffu dvije opcije: da mu oprosti i ostavi ga na životu ili da ga ubije jer je on uzrokovao njegovo mučenje. Ako mu oprosti, Jigsaw će nazvati hitnu pomoć da pokupi Lynn. Jeff tada kaže Jigsawu "Opraštam ti" i popupi kružni pilu, te mu prereže grkljan što uzrokuje da metci iz Lynnine ogrlice polete u njezinu glavu. Nakon toga, vrata sobe se zatvore i zaključaju. Tada se upali mirkokaseta koju je Jigsaw držao u ruci. Prenosi poruku Jeffu koja mu govori da je Jigsaw bio njegov posljednji test opraštanja - njegovom smrću, on je pao. Saznaje se da je Jigsaw jedini koji zna gdje se nalazi Jeffova kći Corbett, te da će Jeff morati igrati novu igru kako bi je pronašao i spasio ju prije nego ostane bez zraka. Jeff je ostavljen u sobi, gdje počne vrištati, a gledateljima se priazuju sve zamke korištene do tada.
Pridjev
Stupnjevi pridjeva
U srpskohrvatskom postoje tri stupnja opisnih pridjeva:
Saw III
Glumačka postava
thumb|180px|[[Obitelj Reinahrt|Jeff Reinhart, čovjek koji je ubio Jigsawa]]
Pridjev
Stupnjevi pridjeva
Pozitiv je oblik koji je "uobičajen", nalazi se u rječnicima i najčešće se koristi.
Saw III
Uspjeh na blagajnama
U prvom tjednu, Slagalica strave III se izvodila u 3,167 kina i zaradila je velikih $33,610,391. Kako je sniman sa budžetom od $9,980,000, film je odmah smatran uspjehom. Slagalica strave III je u konačnici zaradila $80,238,724 u domaćim i $150,907,724 u svjetskim kinima. Zadnji podatak, iz lipnja 2007., govori da je film zaradio $164,822,275.
Pridjev
Stupnjevi pridjeva
Komparativ se tvori od pozitiva na sljedeće načine:
Ispred ovih sufiksa nestaje nepostojano a (ukusan : ukusn-iji).
Superlativ se tvori dodavanjem prefiksa naj- na komparativ: veći : najveći.
Kanzas (razvrstavanje)
Kanzas se može odnositi na
Kinston
Kinston se može odnositi na
Annette Schwarz
Annette Schwarz (rođena kao Annette Schönlaub, 26. ožujka 1984. u Njemačkoj) je njemačka pornografska glumica i fetiš model.
Biografija
Schwarz je započela svoju pornografsku karijeru u dobi od 18 godina, preselivši se u München gdje je radila u filmovima Johna Thompsona - GGG i 666. Nakon nekoliko godina rada s Thompsonom započela se pojavljivati u produkcijama kuća Private, Evil Angel, Red Light District i drugih studija. Smatra se biseksualkom.
Uz glumu u filmovima također je vlasnica vlastite produkcijske kompanije za odrasle od 2006. godine. Potpisala je za studio Evil Angel 2007. godine, a na dodjeli nagrada AVN-a je izjavila: "Još nekoliko godina želim biti porno glumica nakon čega bih htjela oformiti svoju vlastitu produkciju tako da ne izgledam više kao 40-godišnjakinja s 25 godina starosti."
Njezine specijalnosti u pornografskim filmovima su duboko grlo (deepthroat), iz guze u usta (ass to mouth) i konzumiranje urina (piss drinking).
Luzzogno, Verbano-Cusio-Ossola
Luzzogno je naselje u Italiji u provinciji Verbano-Cusio-Ossola, u regiji Piemonte.
David Frankfurter
David Frankfurter (Daruvar, 9. 7. 1909 – Ramat Gan, Izrael, 19. 7. 1982), jugoslavenski židov poznat po atentatu na Wilhelma Gustloffa, vođu švicarskog ogranka Nacionalsocijalističke njemačke radničke stranke (NSDAP).
Luzzogno, Verbano-Cusio-Ossola
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 402 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 711 m.
David Frankfurter
Podrijetlo, obitelj i školovanje
mini|lijevo|200px|Park David Frankfurter u Ramat Ganu, Izrael. David Frankfurter je rođen 9. 7. 1909 godine u židovskoj obitelji daruvarskog rabina Mavre Frankfurter i supruge mu Rebekke (Rivke) Figel. David je bio boležljivo dijete, bolovao je od upala pokosnice, te je do svoje 23. godine života imao šest operacija. Liječnici su se bojali da neće doživjeti prosječan životni vijek. 1914 godine David je sa obitelji preselio iz Daruvara u Vinkovce, gdje mu je otac postavljen za rabina Židovska općina Vinkovci. David je u Vinkovcima završio pučku školu, te 1929 godine gimnaziju s dobrim uspjehom. Otac, sada vinkovački nadrabin, ga je nakon srednjoškolske mature poslao u Njemačku na studij stomatologije. Najprije je studirao u Leipzigu, a 1931 se preselio u rodni grad svojih predaka, Frankfurt am Main.
Atentat na Wilhelma Gustloffa
Za vrijeme studija u Njemačkoj, David je svjedočio usponu nacionalsocijalizam i dolasku NSDAP-a na vlast. Samim time bio je svjedokom iniciranja protužidovskih mjera diljem Njemačke. U srpnju 1933 godine se, zbog situacije u Njemačkoj, preselio u švicarski Bern gdje je nastavio studij. Tamo se među švicarskim Nijemcima isto počeo razvijati nacistički pokret kojeg je predvodio Vilhelm Gustloff, iz Davosa. Sam Gustloff je u Švicarskoj odobrio štampanje Protokola Sionskih mudraca. 1936 godine, ne mogavši više trpjeti uvrede, ponižavanja i napade na svoj narod, na kojeg je bio jako ponosan, David je kupio pištolj u Bernu i zaputio se u Davos. 4. veljače 1936. stigao je u Davos gdje je lako pronašao Gustloffovu adresu pošto je bila izlistana u telefonskom imeniku. Gustloffova supruga, Hedwig Gustloff, je pustila Davida u kuću i uputila ga u radnu sobu da tamo pričeka Gustloffa koji je u tom trenutku bio na telefonu. Kada je Gustloff ušao u radnu sobu, David je sjedio suprotno slici Adolfa Hitlera koja je visjela na zidu. David se je potom Gustloffu predstavio kao židov, te ga je ustrijelio pet puta u glavu i vrat. Nakon ubojstva otišao je do susjedne kuće gdje je zatražio telefon, kojim je potom nazvao policiju i priznao ubojstvo. Odmah poslije zaputio se u policijsku stanicu gdje je mirno ispričao što se dogodilo. Atentat na Vilhelma Gustloffa je odjeknuo Europom zahvaljujući nacističkoj propagandi i Josephu Goebbelsu. No, Hitler je zabranio odmazdu nad židovima zbog zimskih i ljetnih olimpijskih igara, bojeći se međunarodnog bojkota igara na kojima je želio pokazati veličinu nacističkog pokreta. Gustloffovo ubojstvo je kasnije upotrebljeno za širenje mržnje prema židovima i propagandu uoći Kristalne noć 1938 godine. Iako je ubojstvo Wilhelma Gustloffa bilo relativno dobro prihvaćeno među većinski anti-nacistički nastrojenim Švicarcima, švicarske vlasti su Davidu Frankfurteru sudile strogo ponajprije zbog zabrinutosti oko švicarskog statusa neutralnosti. Za atentat na Gustolffa, David Frankfurter je bio osuđen od švicarskog suda na 18 godina zatvora. Otac mu je posijedio preko noći čuvši za atentat. Posjetio je Davida u zatvoru i upitao ga " … kome je ovo zapravo koristilo?" 1941 godine, u vrijeme Wehrmachtove okupacije Vinkovaca, Davidov otac je bio prislijen stajati na stolu dok su mu njemački vojnici pljuvali u lice, čupali dlake iz njegove duge brade i tukli ga sa kundacima. Oca su mu kasnije deportirali u Logor Jasenovac gdje je i 1942 skončao.
Jennifer White (razvrstavanje)
Jennifer White se može odnositi na:
David Frankfurter
Nakon Drugog svjetskog rata i život u Izraelu
Pred kraj Drugog svjetskog rata, 27. 2. 1945 godine, David Franfurter je zatražio oprost. Pušten je iz zatvora 1. 6. 1945 uz uvjet da mora platiti sudske i restitucijske troškove. Nakon puštanja iz zatvora bio je protjeran iz Švicarske, te se nakon toga zaputio Palestinu u koju je ilegalno ušao. Ondje se s nastankom Izraela zaposlio u Ministarstvu obrane. Postao je časnikom izraelske vojske. Do 1982, živio je i radio u nekoliko izraelskih gradova. David je kasnije bio izabran za počasnog građanina Švicarske, u Izraelu je bio slavljen kao heroj, a nakon njegove smrti u nekoliko gradova su ulice i parkovi dobili njegovo ime. David Frankfurter umro je u izraelskom gradu Ramat Ganu, 19. 7. 1982 godine.
Ostavština
O atentatu na Wilhelma Gustloffa je napisano nekoliko knjiga. Još 1936 godine, poznati svjetski pisac Emil Ludwig je u New Yorku objavio knjigu pod naslovom "The Davos Murder". Sam David Frankfurter je, uz pomoć jednog novinara, u Izraelu objavio autobiografsku knjigu "Osveta" (Rache), koja je 1984. proširena pod novim naslovom "Prvi borac protiv nacizma". 1974 u Švicarskoj je snimljen i dokumentarni film "Konfrontation", koji je režirao Rolf Lissi.
Lejkvju
Lejkvju se može odnositi na
Imenica
Imenica ili supstantiv (lat. substantivum), riječ kojoj je svojstvena kategorija predmetnosti, opredmećeno svojstvo i opredmećeni proces. Njome imenujemo pojave vanjskog svijeta i našeg unutarnjeg doživljavanja.
Imenice se dijele na:
Rod i deklinacijske skupine
Rod je u srpskohrvatskom jeziku gramatički. To znači da rod (muški, ženski i srednji) proizlazi iz oblika same riječi i deklinacijske skupine, a za živa bića se najčešće poklapa i sa stvarnim spolom. Rod određuje koji se oblik pridjeva koristi uz imenicu ili koji oblik zamjenice može zamijeniti imenicu, budući da te vrste riječi često imaju različite oblike za različite rodove.
U srpskohrvatskom postoje 4 osnovne deklinacijske skupine (nazivi se razlikuju u literaturi):
Broj
Broj označava odnosi li se imenica na jedan objekt (jednina) ili više njih - za manje skupine/uz brojeve 2 do 4 (dvojina) ili za veće skupine/brojeve veće od 5 (množina), i odnosi se na slaganje s pridjevima i glagolima koji također imaju različite oblike za jedninu i množinu.
Pluralia tantum pojavljuju se u obliku množine, a označavaju samo jedan predmet. Semantički, većina takvih predmeta sastoji se od dva dijela koji čine jednu cjelinu. Takve imenice zahtijevaju glagole i pridjeve u množini. One pripadaju množini ženskog ili srednjeg roda.
Zbirne imenice označavaju skup primjeraka shvaćenih kao cjelina u kojoj se ne izdvaja pojedini član tog skupa pa primjerke ne možemo pobrojiti. Te imenice obično nemaju množinu, a deklinacija im je kao deklinacija imenica srednjeg roda
Padež
Svaka imenica postoji u različitim oblicima, koji se nazivaju padežima. U standardnom hrvatskom su padeži nominativ, genitiv, dativ, akuzativ, vokativ, lokativ i instrumental. Padežne promjene povezane su s promjenom po broju, tj. postoji ukupno 14 mogućih padeža (ako brojimo posebno padeže u jednini i množini).
U standardnom hrvatskom izjednačili su se (osim po naglasku) dativ i lokativ u jednini, te dativ, lokativ i instrumental, kao i nominativ i vokativ u množini u svim deklinacijskim skupinama. U nekim je skupinama došlo do daljih pojednostavljenja.
Padežne su promjene u hrvatskom pravilne i određene pripadnosti deklinacijskoj skupini, glasovnim zakonima, posebnostima za pojednine skupine riječi ili nastavke te drugim razlozima.
Pregled deklinacijskih skupina
Slijedi pregled deklinacijskih skupina. U literaturi se često glavna skupina muškog roda i skupina srednjeg uzimaju zajedno.
Glavna skupina muškog roda
Ova skupina sadrži imenice muškog roda. Imenice se u njoj dijele po dva kriterija:
Prvi kriterij je po produljenju množine:
Dugu množinu po pravilu imaju jednosložne imenice. Kratku množinu redovno imaju dvosložne i višesložne imenice, ali i mnoge jednosložne imenice.
Drugi kriterij je označava li imenica živo biće (engl. animateness):
Imenice koje završavaju na palatalni samoglasnik imaju sljedeće osobitosti:
Također, dolazi do sljedećih glasovnih promjena u nekim padežima:
-a skupina
Ova skupina sadrži imenice ženskog roda i neke muškog (vođa, vojvoda). Imenice ove skupine redovno završavaju na -a u nominativu jednine, a imaju nominativ množine na -e.
U ovoj skupini se djelomično provodi palatalizacija (patka : patki a ne *patci) ovisno o završetku riječi. Također, neke riječi imaju dvostruke oblike u genitivu množine (patka : patki i pataka prema žena : žena).
Imenice koje završavaju na -ica imaju osobitosti u deklinaciji (različit vokativ jednine).
Zbirne imenice djeca, braća, gospoda, vlastela, dvojica, trojica, četvorica itd. imaju sljedeće osobitosti:
Primjeri:
Posebno stoje imenice oči i uši koje imaju samo množinu s posebnom promjenom.
Za sve imenice ove skupine je NOM = VOK = AKU u množini.
Skupina srednjeg roda
Imenice uho i oko normalne oblike množine koji se koriste u suženom značenju dvojine (dva uha), a inače se koristi posebna množina unutar -a skupine (uši, oči).
Za sve ove imenice je NOM = VOK = AKU u jednini i množini.
-i skupina
Ova skupina sadrži imenice ženskog roda. Riječ je o "reliktnoj" skupini.
U ovu skupinu spadaju u zbirne imenice na -ad (telad) koje imaju samo jedninu.
Za primjer promjene možemo uzeti imenice noć i mast, te riječ kći koja je izuzetak:
U drugim jezicima
Imenice postoje u svim jezicima, ali se njihova svojstva (npr. promjenjivost) bitno razlikuju od jezika do jezika.
Langston
Langston se može odnositi na
Litijum kobalt oksid
Litijum kobalt oksid je hemijsko jedinjenje, koje ima molekulsku masu od 97,873 Da.
Abel Tasman
right
Ivan Krištolovec
Ivan Krištolovec (Varaždin, 1658. - 1730.))je bio hrvatski redovnik i prevoditelj.
Bio je iz reda pavlina. U Beču je 1719. preveo na hrvatski (na standardizirano kajkavsko narječje hrvatskog jezika) djelo Tome Kempenca Od naszleduvanya Christussevoga: navuki oszebuyni.
Drugo je izdanje objavljeno 1760. godine, no ono se pravopisno i leksično djelimice razlikovalo od prvog.
Young Man with a Horn (roman)
Young Man with a Horn je roman američke književnice Dorothy Baker objavljen 1938. godine. Njegova je radnja inspirirana životom znamenitog jazz muzičara Bixa Beiderbeckea. Protagonist, po imenu Rick Martin, je daroviti muzičar koji za vrijeme Burnih dvadesetih nastoji po svaku cijenu postići savršenstvo, te je u tu svrhu spreman nadići rasne predrasude i učiti od crnih jazz muzičara. Radnja, pak, pokazuje kako upravo ta težnja za savršenstvom i ubitačni profesionalni tempo Martina čine alkoholičarem i pokreću red događaja koji će dovesti do njegove prerane smrti.
Young Man with a Horn je u značajnoj mjeri oblikovao percepciju budućih generacija o Beiderbeckeu kao tragičnom heroju jazz muzike. Tome je značajno pridonijela i filmska verzija iz 1950. godine gdje je naslovnog junaka tumačio Kirk Douglas.
Leeds (razvrstavanje)
Leeds se može odnositi na
OR4N5
Olfaktorni receptor 4N5 je protein koji je kod ljudi kodiran OR4N5 genom.
Olfaktorni receptori formiraju interakcije sa molekulima mirisa u nosu, čime se inicira neuronski respons koji izaziva percepciju mirisa. Oni su odgovorni za prepoznavanje i G proteinima posredovanu transdukciju mirisnih signala. Proteini olfaktornih receptora su članovi velike familije G protein spregnutih receptora (GPCR). Poput mnogih receptora za neurotransmitere i hormone, olfaktorni receptori imaju strukturu 7-transmembranskog domena. Oni su kodirani genima sa jednim eksonom. Geni olfaktornih receptora su najveća familija genoma. Nomenklatura gena i proteina olfaktornih receptora je nezavisna od drugih organizama.
Lizburg
Lizburg se može odnositi na
Historijsko pravo
Historijsko/povijesno pravo upotrebljava se u nacionalističkim sporovima kao argument da bi se opravdale teritorijalne pretenzije. Prema ovom argumentu, konkretna historijska veza s određenom teritorijom uspostavlja pravo nacionalne grupe da zadrži ili čak stekne tu teritoriju.
Cercié (Rona)
Sersje je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Rona-Alpi, u departmanu Rona koja pripada prefekturi Vilfranš sir Saon.
Luvern
Luvern se može odnositi na
Lokhart
Lokhart se može odnositi na
Flumendosa
Flumendosa (sardinski: Frumendosa) je druga po veličini rijeka na Sardiniji (nakon Tirsa), duga 127 km.
Cercié (Rona)
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 856 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 173 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 4,94 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 222 metara (maksimalnoj 293 m, a minimalnoj 199 m).
Flumendosa
Hidrografija
Rijeka Flumendosa izvire na obrocima masiva Gennargentua na istoku Sardinije, podno planine Armidde. Od izvora teče u pravcu jugoistoka sve do svog ušća u Tirensko more, niže od gradića Muravere. Flumendosa sa svojim pritokama ima sliv velik oko 1775 km², koji obuhvaća jugoistok Sardinije.
Zbog regulacije vodotoka i za potrebe navodnjavanja i opskrbe stanovništva pitkom vodom za ljetnih mjeseci, 1946. je osnovano poduzeće Ente Autonomo del Flumendosa. Ono je izgradilo više brana, od kojih je najveća ona u gornjem toku, uz koju je nastalo veliko akumulaciono jezero.
Farragut, Tennessee
Faragut je grad u američkoj saveznoj državi Tenesi.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 20.676, što je 2.956 (16,7 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Hearts of the World
thumb|250px|D. W. Griffith (pod šljemom u civilnoj odjeći) u rovovima tokom posjeta Zapadnoj fronti.
Hearts of the World je američki crno-bijeli nijemi film snimljen 1918. u režiji D. W. Griffitha. Po žanru predstavlja kombinaciju melodrame i ratnog filma, a radnja je smještena u idilično francusko selo gdje živi nekoliko američkih doseljenika, a čiju bezbrižnu svakodnevnicu prekinuti izbijanje prvog svjetskog rata i njemačka okupacija. Protagonisti su dvoje mladih zaručnika (čije likove tumače Lilian Gish i Robert Harron) koje razdvoji rat; mladi Douglas Hamilton na dan vjenčanja napušta selo kako bi se priključio francuskoj vojsci, a Marie Stephenson ostaje u selu gdje zajedno sa suseljanima trpi stalna zlostavljanja okrutnog okupatora.
Griffith je film snimio nakon komercijalnog fijaska svog ambicioznog projekta The Intolerance, prihvativši ponudu britanske vlade da svoj talent i tadašnju reputaciju najboljeg svjetskog sineasta iskoristi za propagandni film koji je za svrhu imao javnost tada još uvijek neutralnih SAD potaći na sudjelovanje u ratu protiv Centralnih sila. Iako je najveći dio filma snimljen u južnoj Kaliforniji, na setovima djelomično "recikliranim" sa snimanja Intolerance i Birth of a Nation, Griffith je dio snimao u britanskom Surreyu, a otišao je i na front u Francuskoj kako bi snimio autentične snimke borbi; tom prilikom su članovi njegove vojne pratnje poginuli u njemačkom artiljerijskom napadu. U međuvremenu su 1917. godine SAD ušle u rat, te je Griffith za svoj film mogao dobiti i podršku vlastite vlade, a u film uključiti snimke američkih trupa kako oslobađaju selo.
Guardiola II, Latina
Guardiola II je naselje u Italiji u provinciji Latina, u regiji Lazio.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 95 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 3 m.
Juraj Haulik
Juraj de Varajlija Haulik (Trnava, 20. april 1788 — Zagreb, 11. maj 1869) je bio hrvatski kardinal, zagrebački biskup.
Biografija
Nakon smrti Aleksandra Alagovićeva, 1837. godine, Haulik je došao na biskupsko mesto, a potom kao nadbiskup do smrti 1869. obavljao svoje pastirske dužnosti, politička i socijalna volja uspostavljala je na svim područjima drukčija merila vrednosti i korisnosti, pa se njegova crkvena politika ne može odvojiti od političke istorije Hrvatske, problem antagonizmima između Austrougarske.
U Hrvatskoj istoriji će se često naći ocena da je Haulik bio bečki čovek, od pouzdanik izbora i apsolutizama, čak u pozitivnom značenju govornika pred krunom kao nijedan hrvatski biskup ni pre ni posle njega. On je to zista i bio, kad je došao u Hrvatsku, gde će sav njegov politički život biti usredsređen na probleme odnosa sa Ugarskom, Haulik je znao iskorisititi trenutne okolnosti pa se stavio na stranu hrvatskog nacionalnog pokreta koliko mu je dopuštala njegova crkvena funkcija i uveliko omogućavala politička, kao namesnika banske časti i zastupnika hrvatskih interesa na zajedničkim saborima. Namesnikom banske časti bio je u periodu od 1840. do 1842. i od 1845. pa do proglašenja Josipa Jelačića banom 1848. godine.
Hrvatsko jedinstvo
Hrvatsko jedinstvo je bio tjednik za politiku, kulturu, socijalna i gospodarna pitanja iz Varaždina.
Izlazio je od 1938. godine do 1945. godine.
Uredništvo i uprava lista nalazila se je u Preradovićevoj 19 u Varaždinu, a prije toga u Frankopanskoj 1. Cijena je bila 1,5 din. Za vrijeme NDH bila je 3 kn.
U podnaslovu se je definirao kao tjednik za politiku, kulturu, socijalna i gospodarna pitanja. Od uspostave NDH, u podnaslovu se definirao kao Glasilo Velike župe Zagorje. Vlasnikom i izdavačem postao je Državni izvještajni i promičbeni ured. Od travnja do rujna 1942. godine podnaslova je Ustaško glasilo za Veliku župu Zagorje. Urednici su mu u tom razdoblju bili Stanko Paškvan i Josip Kolibaš. Potkraj 1944. opet mijenja podnaslov, ovog puta na oblik blizak izvornom, Tjednik za politiku, prosvjetu, društvovna i gospodarska pitanja. Promijenio se i izdavač: od tada je Konzorcij varaždinskih Hrvata.
Eurosong 1961.
Eurovizija 1961. je bila 6. Eurovizija održana 18. ožujka 1961. u Palais des Festivals et des Congrèsu, Cannes, Francuska. Voditeljica je bila Jacqueline Joubert. Ove godine se natjecalo 16 zemalja, uključujući i tri debitanta (Finsku, Španjolsku i Jugoslaviju). Ovo je prva Eurovizija održana u subotu. Ta se tradicija i danas koristi.
Jugoslaviju je predstavljala Ljiljana Petrović s pjesmom Neke davne zvezde i osvojila 8. mjesto s 9 bodova. Pjesmu je komponirao Jože Privšek, a napisao Miroslav Antić. Dirigent je također bio Jože Privšek.
Luksemburg je pobijedio po prvi put. Predstavljao ga je Jean-Claude Pascal iz Francuske s pjesmom Nous les amoureux. Ovo je prva pobjeda Luksemburga na Euroviziji.
Memfis (razvrstavanje)
Memfis se može odnositi na
Inman, Kansas
Inman je grad u američkoj saveznoj državi Kanzas.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 1.377, što je 235 (20,6 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Menton
Menton se može odnositi na
Midvej
Midvej se može odnositi na
Los
Los (lat. Alces alces) je najveća živuća vrsta jelena, visoki do 2 m u visini ramena i teški do 800 kg. Naseljava Kanadu, Aljasku, Skandinaviju i sjeverne dijelove Rusije, Mongolije, Mandžurije i SAD-a. mini|lijevo| Odrasla ženka s mladunčetom
Rasprostranjenost
Losovi žive u tajgama i miješanim listopadnim šumama sjeverne polutke gdje prevladava subarktička klima. U Europi naseljavaju skandinavske zemlje, veliki dio Rusije, sibirsku tundru i pribaltičke regije. Na jugu Azije se prostiru do sjeverne Mongolije i sjeveroistočne Kine. U Rusiji živi oko 730.000 jedinki, što predstavlja polovicu ukupne svjetske populacije. U Sjevernoj Americi naseljavaju Aljasku, većinu Kanade i sjeveroistok SAD-a, točnije Novu Englesku. Deset losova je preseljeno u regiju Fyordland na Novom Zelandu 1910. godine, ali nijedan nije preživio.