Niza
1940. - 1960. godine
Nakon kapitulacije vojske Kraljevine Jugoslavije sredinom travnja 1941 u selo ulaze postrojbe njemačke vojske te je uspostavljena Nezavisna Država Hrvatska. Prve veće borbe na ovom području bile su kod prvog napada partizana u srpnju 1943.. na Našice. Ustaše i domobrani vodili su borbe sa partizanima koji su se nalazili u šumi Trstenik prema Ledeniku te držali zaštitu svojim postrojbama koje su napadale Našice. Slijedeće veće borbe bile su kod napada 12. proleterske brigade na Podgorač u veljači 1944. 22. veljače partizani ruše 80- tak metara pruge te telefonske vodove između Breznice i Nize koje nakon dolaska ustaša mještani popravljaju. 27. veljače od postavljene mine partizani uništavaju oklopni vlak kod željezničke stanice Našička Breznica. Na uništeni oklopni vlak naletio je drugi vlak u kojem je poginuo nekoliko civila. Veće borbe su bile i kod drugog napada partizana na Podgorač u lipnju 1944. sa partizanskom odstupnicom u šumi i poljima prema Ledeniku. Za drugog napada na Našice u studenom 1944. borbe su vođene sedam dana. U Našičku Breznicu 18. studenog je ušla tada 4. brigada Dvanaeste slavonske divizije gdje je bila posada od 40 vojnika koja se je bez prihvaćanja borbe povukla u Košku sa dijelom stanovništva. Tada je i evakuirano stanovništvo Gornje Nize koje odlazi u Košku i tamo boravi tri dana tokom najžešćih borbi. Partizanska brigada zauzima položaje na potoku Breznici između Nize i Breznice te tako drži zaštitu svojim snagama koje napadaju Našice. Jedinice ustaša, domobrana i njemačke vojske u više navrata napadaju linije partizana uz pomoć tenkova i oklopnih vozila od izlaza iz Nize prema Breznici ali partizanima je išlo u korist to što je jesen bila kišovita a potok Breznica nabujao pa je to uz porušene mostove (cestovni i pružni) olakšavao obranu linije. Tada je i porušen most uskotračne Gutmanove pruge na rijeci Breznici u ravnini današnjeg groblja kod šume Brezovac. 4. brigada 12. slavonske divizije je držala položaje uz kanal i na početku sela Breznice četiri dana onda se povukla u Markovac a nakon probijanja partizanskih linija iz smjera Donjeg Miholjca od strane ustaša i njemačke vojske koji dolaze u pomoć posadi koja je ostala blokirana u dvorcu Pejačević, partizani se povlače na Krndiju i Papuk. U travnju 1945 ove krajeve oslobađaju partizanske jedinice. Nakon proboja srijemskog fronta u proljeće 1945., 16.divizija NOVJ-a forsira rijeku Dravu 12. travnja kod Bistrinaca nedaleko Valpova i uspostavlja mostobran a 1. vojvođanska brigada iste divizije oslobađa grad Valpovo 13.travnja a Harkanovce, Košku, Nizu, Našičku Breznicu i Jelisavac 14. travnja u popodnevnim satima bez većeg otpora. Nakon rata počinje novo razdoblje obilježeno protjerivanjem i slanjem u logore stanovnika njemačke nacionalnosti te oduzimanjem nacionalizacijom zemlje, čišćenjima tavana ostalim mještanima i stvaranjem zadruga. Željeznička stanica izgrađena je 1947. godine i od tada staju vlakovi u Nizi. Početkom 1950-ih godina nakon ukidanja zadruga počinje novo razdoblje sela Niza. Tih godina doseljavaju se novi stanovnici iz Hrvatskog Zagorja (okolica Bednje), Gorskog kotara (okolica Čabra, većina ih je doselila još 1930-ih godina) te iz Bosanske Posavine iz mjesta Donja Dolina i Gornja Dolina nedaleko Bosanske Gradiške. Te tri grupacije odnosno njihovi potomci i danas čine oko 90% stanovništva Nize. Tih godina Niza bilježi oko 400 stanovnika. Tu treba napomenuti da većina doseljenika prvenstveno iz Zagorja naseljavaju se u polju Mala Niza do šume Brezovac i tek komasacijom početkom 1970-ih preseljavaju uz cestu. Tamo je u to doba bilo desetak kuća koje su se vodile pod ulicom Matije Gupca. Posljednji stanovnici napustili su to područje krajem 80- tih godina prošlog stoljeća i od tada ne postoji više navedena ulica. Povećanjem stanovnika 1956. godine puštena je u rad novo izgrađena škola do 4 razreda.