cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Joel i Ethan Coen
1990-e
Millerovo raskrižje objavljeno je 1990., a mnogi su ga doživjeli kao homage žanru gangsterskih filmova. S Albertom Finneyjem, Gabrielom Byrneom i njihovim budućim stalnim suradnikom Johnom Turturrom u glavnim ulogama, film je smješten u eru prohibicije tridesetih godina te govori o neprijateljstvu među gangsterskim bandama. Film je bio hvaljen zbog dijaloga i duboke karakterizacije likova, dok je u isto vrijeme bio obilježen zaštitnim znakovima braće Coen, crnim humorom i raznim preokretima.
Reputacija Coenovih naizgled je rasla sa svakim sljedećim filmom, ali njihov sljedeći film bio je veliki korak naprijed. Vizualno zadivljujući Barton Fink (1991.) je, smješten u 1941., govorio o njujorškom dramatičaru koji se seli u Los Angeles kako bi napisao scenarij za B-film. Smješta se u hotelski apartman kako bi započeo pisanje, ali ga pogađa nedostatak inspiracije. Zato se sprijatelji s prijaznim čovjekom iz susjedne sobe (John Goodman), zajedno s nekoliko suradnika iz filmske industrije. Inspiracija dolazi iz najčudnijih mjesta, a sami hotel je neobičan i magnet za bizarnosti. Barton Fink postigao je veliki kritički uspjeh te bio nominiran za tri Oscara. Osim toga, osvojio je tri glavne nagrade na Filmskom festivalu u Cannesu, uključujući Zlatnu palmu. Barton Fink je bio prvi film Coenovih na kojem je radio snimatelj Roger Deakins, ključna figura među njihovim suradnicima u sljedećih 15 godina.
Matija Vlačić Ilirik
Potvrđujući prirodnu slabost čoveka, Vlačić je razvio gotovo manihejske poglede na greh, kao nešto što se nije dogodilo ljudskoj prirodi već nešto što je njena suština od čovekovog pada. Držeći se čvrsto gledišta koje su kalvinisti kasnije nazvali totalnom deprivacijom, Vlačić je tvrdio da je prvobitni greh temeljno preoblikovao ljudsku prirodu, odnosno da su ljudska bića transformisana iz dobroga i da su gotovo sasvim iskvarena zlom, što ih, prema njemu, činim bliskima s Đavolom, tako da u njima samima bez Božje pomoći ne bi bilo nikakve snage čak ni da uspostave odnos s evanđeljem. Ljudski iskazi pobožnosti sami su po sebi bezvredni, a spasenje ljudi u potpunosti zavisi samo od božanske milosti.
Joel i Ethan Coen
1990-e
1994., nakon što su prikupili dostatna sredstva, braća su mogla snimiti svoj prvi visokobudžetni film Mr. Hula-Hoop (na čijem su scenariju radili sa Samom Raimijem). Priča se vrti oko čovjeka koji je postavljen za šefa velike korporacije kako bi je uništio (kako bi je uprava kupila za sitniš); međutim, on osmišlja hula hoop i preko noći postaje uspješan i slavan. Kritike su po prvi put bile dosta mlake, dok je Roger Deakins zaradio same pohvale za fotografiju. Većina kritičara je pisala da film ne govori ništa novo zbog konstantnih referenci i odavanja počasti klasičnim filmovima tridesetih i četrdesetih godina. Mnogi su bili razočarani prvim pokušajem Coenovih na visokoj razini. Osim toga, film se pokazao kao veliki komercijalni promašaj budući da je zaradio samo tri milijuna dolara s budžetom od 25 milijuna.
Matija Vlačić Ilirik
Vlačić je imao dvanaestoro dece s prvom ženom, koja je umrla 1564. Iste se godine ponovo oženio i s drugom ženom zatim imao još šestoro dece. Njegov najstariji sin Matthias bio je profesor filozofije i medicine u gradu Rostocku u severnoj Nemačkoj.
Roccasecca Stazione, Frosinone
Roccasecca Stazione je naselje u Italiji u provinciji Frosinone, u regiji Lazio.
Joel i Ethan Coen
1990-e
Nakon komercijalnog podbačaja Mr. Hula-Hoopa, braća su se okrenula poznatijim temama i 1996. snimili noir triler Fargo. Smješten u njihovoj rodnoj državi Minnesoti, film govori o Jerryju Lundergaardu (William H. Macy), čovjeku koji ima problema s novcem i koji radi u tastovu auto-salonu. Jerry ima želju domoći se novca kako bi se probio u svijetu; zato smišlja plan o otmici vlastite žene kako bi njezin bogati otac platio otkupninu koju bi on podijelio s otmičarima. No, plan mu se izjalovi nakon što se otkrije kako otmičari imaju drugačije namjere te nakon što lokalna policajka Marge Gunderson (Frances McDormand) započne istragu. Film je postigao veliki kritički i komercijalni uspjeh, a osobito su hvaljeni bili dijalozi i McDormandina izvedba. Film je osvojio nekoliko nagrada, uključujući BAFTA-u i nagradu u Cannesu za režiju te dva Oscara, jedan za najbolji originalni scenarij, a drugi za najbolju glumicu za McDormand.
Matija Vlačić Ilirik
Vlačić – "Stranac i Sloven", koji se čitavog života borio protiv rimske kurije (nazvan je "Ahilejem čistog luteranstva") – razvio se u okviru nemačke reformacije kao jedna od najznačajnijih ličnosti tzv. flacijanizma, zastupajući Lutherovu nauku o milosti u gotovo fatalističkoj formulaciji. Uvek borben, nikada nije odstupao od svojih načela, pa se čak, kako je rečeno, upustio i u raspravu s Melanchtonom, koji ga je zbog toga nazvao "ilirskom zmijom". Napisao je preko stotinu dela, u kojima se prvenstveno obrušavao na Rim i crkvene koncile. Od tih mnogobrojnih dela vrednost i danas ima Katalog svedoka istine (Catalogus testium veritatis, 1556), gde dokazuje da je reformacijske prigovore rimskoj crkvi već davno iznelo 650 istaknutih hrišćanskih pisaca. Vlačić je bio jedan od glavnih urednika monumentalnog dela Crkvena istorija (Ecclesiastica Historia), koje je u 13 tomova objavljeno u Bazelu (1559–1574), i koje predstavlja prvu, planski i kritički obrađenu istoriju hriščanske crkve zaključno s 1300. godinom. U Strazburu je je objavio Ključ Svetoga pisma (Clavis scripturae sacrae, 1567), enciklopedijski rečnik hebreizama, koji je postao temeljno delo protestantskog tumačenja Biblije, i u kojem je postavio načelo da je "istorija temelj poučavanja" (historia est fundamentum doctrinae).
Roccasecca Stazione, Frosinone
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 3029 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 134 m.
Joel i Ethan Coen
1990-e
Sljedeći njihov film, Veliki Lebowski, temeljit će se na uspjehu svog prethodnika, a objavljen je 1998. Bila je to priča o Dudeu (Jeff Bridges), zgubidanu iz Los Angelesa kojeg zamjenjuju za milijunaša i koji se zajedno sa svoja dva prijatelja s kuglanja (Steve Buscemi i John Goodman) nađe usred lažne otmice. Iako kritike u vrijeme objavljivanja nisu bile najbolje, film se danas smatra kultnim klasikom.
2000-e
Potaknut uspjehom Farga i Velikog Lebowskog, sljedeći film braće Coen Tko je ovdje lud? (2000.) bio je još jedan umjetnički uspjeh. Naslov je posuđen iz filma Prestona Sturgesa Sullivanova putovanja, čiji je glavni junak, filmski redatelj John Sullivan, planirao snimiti film s tim naslovom. Djelomično temeljena na Homerovoj Odiseji, priča je smještena u Mississippi u tridesetim godinama i prati trojicu osuđenika u bijegu s robije koji se pokušavaju vratiti kući kako bi se domogli plijena iz pljačke banke koji je zakopao njihov vođa. Film su obilježile komičarske vještine Georgea Clooneyja koji se pojavio u ulozi čudaka Ulyssesa Everetta McGilla. Bluegrass soundtrack, nekonvencionalni humor, kao i zadivljujuća fotografija osigurali su da film postane umjetnički i komercijalni hit. Soundtrack za film postao je popularniji od samog filma. Organiziran je koncert na kojem je snimljen DVD (Down from the Mountain), a poraslo je zanimanje za američku narodnu glazbu.
Zavedi me, razvedi me, vjerojatno najkomercijalniji film braće Coen, objavljen je 2003., a u glavnim ulogama nastupili su George Clooney i Catherine Zeta-Jones. Film je bio vraćanje na romantične komedije četrdesetih s pričom o Milesu Masseyju, poznatom odvjetniku za razvode, i prelijepoj ženi koja se razvodi koju je Massey spriječio da dobije novac od razvoda. Ona mu se odlučuje osvetiti, dok se on u isto vrijeme zaljubi u nju. Film je podijelio kritiku: dok su neki hvalili elemente romantične urnebesne komedije, drugi su se pitali zašto su Coenovi uopće snimili takav film. Bilo kako bilo, opći je osjećaj bio da film nije zadovoljio u potpunosti te da je ostvario osrednji komercijalni uspjeh.
Nema zemlje za starce, objavljen u studenom 2007., temeljen je na romanu Cormaca McCarthyja iz 2005., a govori o čovjeku zvanom Llewelyn (Josh Brolin) s granice Teksasa i Meksika koji pronađe dva milijuna dolara kojim je trebala biti plaćena droga te ga odlučuje zadržati. Zatim se daje u bijeg kako bi izbjegao one koji traže novac, uključujući okrutnog ubojicu (Javier Bardem) koji zamjenjuje Llewelyna i lokalnog šerifa (Tommy Lee Jones). Priča je povratak mračnim, noir temama koje su poslužile kao predložak za neke od najboljih filmova Coenovih, ali i iznimka od ranijih radova budući da se u filmu ne pojavljuju neki njihovi stalni glumci (osim Stephena Roota), manje je humornih elemenata, a upotreba glazbe je svedena na minimum. Film je osvojio četiri Oscara, uključujući najbolji film, najboljeg redatelja i najbolji adaptirani scenarij, koji su svi otišli Coenovima, kao i nagradu za najboljeg sporednog glumca za Bardema. (Braća su bila nominirana i za montažu, ali su izgubili). Bilo je to po prvi put da su dva redatelja osvojila priznanje za najboljeg redatelja u isto vrijeme nakon 1961. kad su Jerome Robbins i Robert Wise odnijeli nagradu za Priču sa zapadne strane.
12. rujna 2008. objavljena je crna komedija Spaliti nakon čitanja s Bradom Pittom i Georgeom Clooneyjem koja je u prvom vikendu prikazivanja zauzela prvu poziciju na kino-blagajnama u Sjevernoj Americi.
Ozbiljan čovjek je objavljen 2. listopada 2009. Opisan je kao "nježna, ali mračna" niskobudžetna komedija. Radnja je postavljena u 1967.-u godinu. Film se donekle temelji na Knjizi o Jobu i djetinstvu braće Coen u židovskoj akademskoj obitelji u predgrađu St. Louis Parka u Minnesoti. Nominiran je za Oscara za najbolji film.
2010-e
Čovjek zvan hrabrost, temelji se na romanu Charlesa Portisa i objavljen je 2010.. Snimljen je na lokacijama u Teksasu i Novom Meksiku. Jeff Bridges, koji glumi u Velikom Lebowskom, ovdje je u ulozi šerifa Roostera Cogburna. Matt Damon, Josh Brolin i Hailee Steinfeld također se pojavljuju u filmu. Čovjek zvan hrabrost bio je nominiran za deset Oscara, ali nije osvojio ni jednog.
Stilska sredstva
Filmovi braće Coen kombiniraju suhi humor s oštrom ironijom i šokantnim prizorima, najčešće nizanjem kadrova. Coenovi vole ne stavljati uvodnu špicu na sami početak filma. Oni su među rijetkim redateljima koji su pokazali zanimanje za urnebesne komedije tridesetih i četrdesetih te su neke elemente iz tih filmova uključili u vlastite filmove; neki njihovi filmovi kao što su Mr. Hula-Hoop i Razvedi me, zavedi me u potpunosti su urnebesne komedije, dok se drugima ponekad pojavljuju šašavi likovi kao cameo nastup Stevea Buscemija u Millerovu raskrižju. Njihov stil karakterizacije stvara svijet u kojem se čak i likovi s malim govornim dionicama doimaju važnim.
Dijalog
Dobitnici Oscara za najbolji originalni (Fargo) i adaptirani scenarij (Nema zemlje za starce), braća Coen poznata su po dijalozima u svojim filmovima. Ponekad oskudni (Čovjek kojeg nije bilo, Fargo, Nema zemlje za starce), ponekad neobično brbljavi (Veliki Lebowski, Arizona Junior), njihovi scenariji obično kombiniraju kratke dosjetke, preuveličavanja i upadljivu ironiju. Osim Farga, još je nekoliko njihovih scenarija bilo nominirano za nagrade (Čovjek kojeg nije bilo, Tko je ovdje lud?...).
Film noir i nesporazum
Po stilu i sadržaju, filmovi braće Coen puno duguju kriminalističkom žanru film noira. Iako rijetko priznaju utjecaje, oba redatelja navode utjecaj classic noir romanopisaca na njihove mračnije filmove. Millerovo raskrižje temeljeno je na djelima Dashiella Hammetta, Veliki Lebowski na romanima Raymonda Chandlera, a Čovjek kojeg nije bilo na djelima Jamesa M. Caina - ova tri filma čine njihovu noir trilogiju.
Filmovi često uključuju kontrast u osvjetljavanju i tipičnu temu ljudi koji kuju neke planove. Njihovi filmovi često se bave otmicama. Gotovo univerzalno je sredstvo nesporazuma: nesporazum oko toga tko je ubio Ruga Danielsa u Millerovu raskrižju; nesporazum oko Norvilleova nacrta koji će poslije donijeti probleme u Mr. Hula-Hoopu; Veliki Lebowski počinje sa umrljanim sagom do čega je došlo nakon zamjene identiteta; u Suvišnoj okrutnosti, nesporazum je pokretač radnje. Film Čovjek kojeg nije bilo homage je film noiru, a radnja podsjeća na film Poštar uvijek zvoni dvaput. Film je u crno-bijeloj tehnici, a mnogi kritičari hvalili su ga zbog fotografije te jasne karakterizacije likova, iako su mnogi kritičari prigovorili zbog naglog preokreta pri kraju filma.
Prikazi Amerike
Osim toga, Coenovi često smještaju svoje filmove u razdoblja američkih kriza: Millerovo raskrižje odvija se tijekom prohibicije, Barton Fink u vrijeme napada na Pearl Harbor, Veliki Lebowski tijekom Zaljevskog rata 1991., a Tko je ovdje lud? tijekom Velike depresije. U Čovjeku kojeg nije bilo jedno od važnijih točaka u priči je ona u kojoj se spominje Drugi svjetski rat, a u Arizona Junioru Hi se za svoj recidivizam opravdava Reaganovim predsjedništvom. Mr. Hula-Hoop smješten je na prijelazu iz 1958. u 1959., period u kojem je lansiran Sputnjik i u kojem je Hladni rat bio na jednom od svojih vrhunaca.
Novac
U mnogim njihovim filmovima glavni motiv je novac. U Fargu, novac je bio razlog zašto su svi događaji u cijelom filmu i započeli. U Velikom Lebowskom novcem se plaća, ili se on krade ili nestaje što je uzrok mnogih nevolja i komičnih situacija za likove. U filmu Tko je ovdje lud? trojica zatvorenika u bijegu pokušavaju naći skriveno blago. U Čovjeku kojeg nije bilo, glavni junak ucjenjuje šefa svoje žene kako bi se domogao novca. Gangsterska petorka govori o ekscentričnom južnjačkom profesoru i njegovoj bandi koji glume bend kako bi orobili kasino. Priča se u Nema zemlje za starce vrti oko lovca koji bježi s dva milijuna dolara od posla s drogom, dok vlasnik unajmljuje plaćenog ubojicu kako bi ga vratio.
Nasilje
Većina filmova braće Coen su dosta nasilni. U svakom njihovom filmu postoji bar jedna smrt, a u mnogim slučajevima, više slučajeva smrti, kao u filmu Nema zemlje za starce, u kojem praktički svaki lik umire. U Mr. Hula-Hoopu radnja se počinje odvijati nakon samoubojstva Waringa Hudsuckera, a u Gangsterskoj petorci svi glavni likovi pogibaju u pokušaju da se riješe starice. U nekim njihovim krvavijim filmovima, npr. Fargu, večina glavnih junaka biva ubijena ili napadnuta, što se može vidjeti na ekranu; u jednoj od najkrvavijih scena u filmu, tijelo muškarca završava u usitnjavaču za drvo.
Nezaustavljivo zlo
Nekoliko filmova braće Coen uključuje lik koji utjelovljuje arhetip "nezaustavljivog zla". U mnogim slučajevima se otkriva kako su ovi likovi nehumani ili posjeduju demonske karakteristike. Na primjer, šerif Cooley u filmu Tko je ovdje lud? odgovara opisu Vraga kojeg opisuje jedan od likova. Osim toga, nakon što mu kažu da bi bilo ilegalno objesiti pomilovane bjegunce, on podrugljivo odvrati da je "zakon ljudska institucija". Eddie Danac, ubojica iz Millerova raskrižja, Gaear Grimsrud u Fargu, Leonard Smalls u Arizona Junioru i Charlie Meadows u Barton Finku također odgovaraju opisu tog arhetipa. U filmu Nema zemlje za starce, Anton Chigurh personificira nasilje i smrt u svijetu u kojem šerif Bell pokušava pronaći neki smisao.
Suradnici
Coenovi su do filma Millerovo raskrižje za snimatelja koristili Barryja Sonnenfelda sve dok ovaj nije započeo vlastitu redateljsku karijeru s filmovima kao što su Obitelj Addams, Uhvatite maloga i Ljudi u crnom. Roger E. Deakins je bio snimatelj za braću Coen nakon Sonnenfeldova odlaska.
Sam Raimi bio je koscenarist na filmu Mr. Hula-Hoop, koji su režirali Coenovi, a braća su pomogla na scenariju za film Val zločina kojeg je režirao Raimi. Raimi je na snimanju filma Jednostavan plan koristio savjete Coenovih, koji su u to vrijeme završili Fargo. Raimi ima cameo pojaljivanja u Millerovu raskrižju i Mr. Hula-Hoopu. Upoznali su se kad je Joel Coen dobio posao jednog od montažera Zle smrti.
Braća Coen ima veći broj glumaca stalnih suradnika, uključujući Johna Turturra, Michaela Badaluccoa, Holly Hunter,Stevea Buscemija, Frances McDormand, Johna Goodmana, Jona Polita i Stephena Roota, od koji su se svi pojavili u bar tri produkcije Coenovih.
Glazbu za sve njihove filmove je skladao Carter Burwell, iako je T-Bone Burnett producirao veći dio tradicionalne glazbe u Tko je ovdje lud? i Gangsterskoj petorci.
Oscari
'1996.: Fargo''
'2000.: Tko je ovdje lud?''
'2007.: Nema zemlje za starce''
'2009.: Ozbiljan čovjek''
'2010.: Čovjek zvan hrabrost''
DFT
DFT se može odnositi na:
Dighton, Kansas
je grad u američkoj saveznoj državi Kanzas.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 1.038, što je 223 (-17,7 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Tännesberg
Tenesberg je grad u njemačkoj saveznoj državi Bavarska. Jedno je od 38 opštinskih središta okruga Nojštat an der Valdnab. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 1.543 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 9374159.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj grada u okrugu Nojštat an der Valdnab Tenesberg se nalazi u saveznoj državi Bavarska u okrugu Nojštat an der Valdnab. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 585 metara. Površina opštine iznosi 46,6 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 1.543 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 33 stanovnika/km².
Vladimir Vinek
Vladimir Vinek (Kašina, 1. siječnja 1901. /3. prosinca 1897. – Lepoglava, 1945. ) bio je hrvatski nogometaš, nogometni reprezentativac. Igrao je u napadu.
Klupska karijera
Igrao je za zagrebački klub HAŠK.
Neki ga izvori navode kao igrača zagrebačke Concordije u tom razdoblju.
S HAŠK-om je osvojio Prvenstvo Zagrebačkog nogometnog podsaveza 1921./22..
Reprezentativna karijera
Za reprezentaciju je zaigrao prvi put 8. lipnja 1922. protiv Rumunjske. Zadnju utakmicu odigrao je na OI 1924. u Parizu, gdje je Jugoslavija 26. svibnja izgubila 7:0 od Urugvaja. Od hrvatskih nogometaša s njim su bili u izabranom sastavu Dragutin Babić, Stjepan Bocak, Artur Dubravčić, Dragutin Friedrich, Andrija Kujundžić, Antun Pavleković, Alfons Pažur, Adolf Percl, Dragutin Vragović, Dragutin Vrđuka, Branko Zinaja, Emil Perška, Eugen Dasović, Slavin Cindrić, Janko Rodin, Marijan Marjanović, Rudolf Rupec, Stjepan Vrbančić i Eugen Plazzeriano.
Nonen
Nonen je organsko jedinjenje, koje sadrži 9 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 126,239 Da.
Fraticelli, Pescara
Fraticelli je naselje u Italiji u provinciji Pescara, u regiji Abruzzo.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 19 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 232 m.
Connezac
Konzak je naselje i opština u jugozapadnoj Francuskoj u regionu Akvitanija, u departmanu Dordonja koja pripada prefekturi Nonron.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 82 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 14 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 5,78 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 200 metara (maksimalnoj 209 m, a minimalnoj 118 m).
Liverpool, Pennsylvania
Liverpul je grad u američkoj saveznoj državi Pensilvanija.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 955, što je 79 (9,0 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Arizona Village, Arizona
Arizona Village je naseljeno područje za statističke svrhe u američkoj saveznoj državi Arizona. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 946 stanovnika.
Overijssel
Provincija Overijssel (holandski: Provincie Overijssel) je jedna od 12 nizozemskih provincija, smještena na sjeveroistoku zemlje.
Geografija
Provincija Overijssel ima površinu od 3421 km² i 1,125.435 stanovnika (popis 2009), a njen glavni grad je Zwolle. Četvrta je po veličini provincija u državi. Prostire se od Njemačke na istoku i između provincija Drenthea (sjever), Flevolanda (zapad) i Gelderlanda na jugu. Provinciju oplakuju rijeke IJssel, Vechte, Zwarte Water i Regge te brojni kanali od kojih su najveći Twente i Overijssel. Njeno ime sugerira da se prostire preko IJssela (rukavca Rajne) prema sjeveru.
Ksantip od Kartagine
Ksantip (gr. , 3. vijek pne.) je bio grčki, prema nekim historijskim špekulacijama spartanski vojskovođa u službi Kartagina|Kartagine za vrijeme prvog punskog rata. Angažiran je godine 255. pne. u kritičnom trenutku, nakon što je rimska vojska pod Markom Atilijem Regulom bila razbila kartaginsku vojsku kod Adisa te zaprijetila samoj Kartagini. Iskusni Ksantip je shvatio prednosti i mane kartaginske vojske, te na osnovu njih stvorio novi borbeni poredak - temeljen na dva razdvojena konjička krila - kojim bi se ona mogla suprostaviti Rimljanima na bojnom polju. Iste je godine ta vojska pod njegovom komandom u bitci kod Tunisa razbila rimsku vojsku i zarobila Regula, čime je prestala opasnost po samu Kartaginu.
Overijssel
Geografija
Dobar dio terena Overijssela je delta nastala glacijacijom, s pjeskovitim tlom, niskim brežuljcima koji su nekad bili prekriveni vrijesištima, te razbacanim šumarcima i vlažnim močvarnim livadama. Široko obalno područje sjeverno od Zwollea sastoji se od niskog treseta, natkrivenog glinom. Taj sjeverozapadni dio provincije prvenstveno je poznat po uzgoju goveda i proizvodnji mlijeka, kao i po malim farmama mješovite proizvodnje. Centralni okrug Salland poznat je po voćarstvu.
Provincija Overijssel još je tokom 19. vijeka postala vrlo industrijalizirana. Okrug Twente na jugoistoku, u kom se razvila prerada pamuka (predenje, tkanje, izbjeljivanje), još je danas jedan je od glavnih centara holandske tekstilne industrije. Najveći industrijski centri su Enschede, Almelo, Hengelo i Oldenzaal, a ostali važni industrijski centri su Deventer, Kampen i Zwolle. U provinciji se nalaze i dva nacionalna parka, osnovana 1934. i 1957. godine, koja se prostiru na sjeverozapadu. Parkovi su osnovani da očuvaju tresetišta i močvarne biljke, te kao rezervat za ptice močvarice.
Historija
Prvi put se spominje pod imenom Oversticht, kao feud biskupa iz Utrechta. Za srednjeg vijeka tadašnji hanzeatski gradovi Kampen, Deventer i Zwolle bili su među najbogatijim i najvažnijim gradovima u Holandiji, sve do kraja 15. vijeka kada je Amsterdam preuzeo vodstvo. Biskupi Utrechta prodali su 1527. Oversticht caru Karlu V i od tada je postao dio habsburških nasljednih zemalja. Overijssel je bio jedna od prvih provincija koja je u 16. vijeku pristupila savezu sedam ujedinjenih nizozemskih provincija, koji je doveo do zbacivanja španjolske vlasti i osnivanja Nizozemske Republike.
Nicolas Anelka
Nicolas Sébastien Anelka (Le Chesnay, 14. ožujka 1979.) je umirovljeni francuski nogometaš i bivši reprezentativac, aktualni trener omladinskog pogona Lillea.
Anelka je karijeru započeo u Paris Saint-Germainu, ali je ubrzo prešao u londonski Arsenal. Postavši standardni prvotimac, Anelka je već 1998. godine osvojio titulou najboljeg mladog igrača Engleske. Real Madrid ga je kupio za £22,300,000, ali Anelka se nije snašao u španjolskom klubu pa je za £20,000,000 ponovo otiša u PSG. Iako je u Parizu bio regularni prvotimac, Anelka je ponovo ciljao na Premiership - 2001. odlazi na sezonsku posudbu u Liverpool da bi 2002. za £13,000,000 prešao u Manchester City. Nakon tri sezone u Cityju, igra u Fenerbahçeu da bi se ponovo vratio u Englesku kao igrač Boltona. Godine 2008., Anelka iz Boltona prelazi u Chelsea, za kog igra četiri sezone. Ako bi se zbrojile vrijednosti svih Anelkinih transfera tokom godina, ukupan iznos bio bi nešto manji od £90,000,000. Dana 12. prosinca 2011., kineski Shanghai Shenhua objavio je kako su se dogovorili s Anelkom oko transfera u zimskom prijelaznom roku. Nakon jedne sezone u Kini, Anelka je otišao na polusezonsku posudbu u Juventus, a onda i potpisao za West Bromwich Albion. Nakon kontroverze oko pozdrava quenelle, WBA je raskinuo ugovor s Anelkom koji je od tada bez kluba, iako je trebao potpisati za brazilski Atlético Mineiro.
Za reprezentaciju je nastupio 69 puta te je bio dio momčadi koja je osvojila UEFA Euro 2000 i FIFA Kup konfederacija 2001. Njegovi često transferi i nemogućnost da ustali igru u klubovima ograničili su njegove reprezentativne nastupe, no Raymond Domenech ga je pozvao u reprezentaciju za UEFA Euro 2008. Dana 19. lipnja 2010., Anelka je izbačen iz reprezentacije usred Svjetskog prvenstva 2010. godine zbog vrijeđanja izbornika Domenecha. Taj je incident bio samo početak skandala koji će se ubrzo pretvoriti u najveću sramotu u historiji francuske reprezentacije. Dva mjeseca nakon incidenta, nakon što se nije pojavio na saslušanju, FFF je kaznio Anelku s 18 utakmica neigranja, čime je završio njegovu reprezentativnu karijeru.
Ca' Priuli, Padova
Ca' Priuli je naselje u Italiji u provinciji Padova, u regiji Veneto.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 30 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 7 m.
Binospiron
Binospiron (MDL-73,005-EF) je lek koji deluje kao parcijalni agonist na 5-HT1A somatodendritiskim autoreceptorima, i kao antagonist na postsinaptičkim 5-HT1A receptorima. On ima anksiolitsko dejstvo.
Assen
Assen je glavni grad nizozemske provincije Drenthe. Grad ima 64.391 stanovnika.
Geografija
Assen leži na sjeveroistoku Nizozemske, na sjeveroistočnom kraju kanala Drentsche Hoofdvaart. ,
Historija
Assen je kao naselje nastao 1257. oko malog samostana, ali je status grada dobio tek 1807. kada ga je tadašnji kralj Louis Bonaparte proglasio provincijskim centrom.
Znamenitosti
Najveća znamenitost Assena je crkva cistercitskog samostana iz 13. vijeka, u kojoj je danas smješten muzej antikviteta. Pored grada nalazi se lokalitet s dolmenima (hunebedden), megalitskim kamenim spomenicima.
Privreda
Assen je centar poljoprivredno-stočarskog kraja, poznat po proizvodnji mliječnih proizvoda. Grad ima i pogone lake industrije. Assen je i važno željezničko čvorište, a 16 km sjeverno od centa grada nalazi se aerodrom Eelde (IATA: GRQ, ICAO: EHGG) kog dijeli s gradom Groningenom.
Der Herr der Liebe
Der Herr der Liebe je njemački crno-bijeli nijemi film snimljen 1919. u režiji Fritza Langa. Po žanru je melodrama, a radnja je smještena na Karpate. Protagonist je lokalni vlastelin koji će stradati kada iznevjeri svoju zaručnicu. Film se danas smatra izgubljenim.
Brain-sur-Longuenée
Bren sir Longne je naselje i opština u zapadnoj Francuskoj u regionu Loara, u departmanu Men i Loara koja pripada prefekturi Segre.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 768 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 34 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 22,43 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 78 metara (maksimalnoj 102 m, a minimalnoj 41 m).
Hoosick Falls, New York
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 3.501, što je 65 (1,9 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Iranska Pro Liga 2006./07.
Iranska Pro Liga 2006./07. bila je šesta sezona Iranske Pro Lige, najviše iranske nogometne lige.
Konačna ljestvica
Konačna ljestvica Iranske Pro Lige za sezonu 2006./07.
1) Napomena: Jedan bod oduzet zbog sudjelovanja neregistriranih stranaca u 20. kolu sezone.
Eton, Georgia
Iton je grad u američkoj saveznoj državi Džordžija. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 910 stanovnika.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 910 stanovnika, što je 591 (185,3%) stanovnika više nego 2000. godine.
Spickard, Missouri
je grad u američkoj saveznoj državi Misuri.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 254, što je 61 (-19,4 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Opsada Aspisa
Opsada Aspisa (ili Klupeje) je predstavljala prvi veći okršaj između kartaginskih snaga i rimske vojske koja se za vrijeme prvog punskog rata 256. pne. iskrcala u Sjevernoj Africi.
Rimske snage, koje su brojale oko 15.000 pješaka i 500 konjanika su se iskrcale kraj Klupeje u kojoj se nalazio kartaginski garnizon. Ispočetka su sagradili veliki jarak te palisade s ciljem da zaštite svoje brodove, a onda su krenuli u opsadu samog grada. S obzirom da nije mogao računati na pojačanja, grad je vrlo brzo pao. Tako su Rimljani steklo važno uporište iz koga su mogli nastaviti operacije protiv same Kartagine. Rimske snage su krenule u pustošenje okoline, pri čemu je 20.000 stanovnika i uzeto kao roblje.
Regul i Vulso su potom poslali u Rim poruke sa zahtjevima za dalje instrukcije. Odatle je stiglo naređenje da se Vulso sa flotom povuče, dok je Regul ostavljen s kopnenom vojskom kako bi završio rat. Regul je nakon toga krenuo napredovati prema samoj Kartagini te je u kod Adisa razbio kartaginsku vojsku koja ga je pokušala zaustaviti.
Drenthe
Drenthe (holandski: Provincie Drenthe) ili Drente je jedna od 12 nizozemskih provincija, smještena na sjeveroistoku zemlje.
Geografija
Provincija Drenthe ima površinu od 2680 km² i 489.918 stanovnika (popis 2009), a glavni grad je Assen. Po površini je deseta provincija u zemlji, koja se prostire od Njemačke na istoku, sa sjevera graniči s provincijom Groningenom, sa zapada s provincijom Frieslandom i s jugoistoka s provincijom Overijsselom. Provinciju oplakuju brojne kratke riječice i kanali, a njeno tlo je uglavnom pjeskovito s velikim aluvijalnim blatištima. Na to uglavnom posno tlo tokom 19. vijeka naseljavani su prosjaci i kriminalci, koji su trebali neplodna vrijestišta iskrčiti i pretvoriti u zemljište pogodno za poljoprivredu. Na taj način je dobar dio vrijesišta pretvoren u travnjake, a taj proces se nastavlja i dan danas. Pokušaji da se teren provincije pošumi počeli su i prije 1800. spontanim privatnim inicijativama, ali od kad je to 1905. postala ingerencija provincijske vlade, napravljeni su značajni pomaci. Velik dio nekadašnjih tresetišta nestao je jer su ih lokalni stanovnici još od srednjeg vijeka koristili kao izvore za gorivo. Čak je bilo i ideja početkom 17. vijeka da se sva tresetišta iskrče i pretvore u oranice, ali se to nije ostvarilo. Po nekim nizinskim područjima uzgaja se povrće i voće, ali su i danas raž i krumpir najzastupljenije kulture. Posljednjih dekada se sve više širi govedarstvo (proizvodnja mlijeka) koje uz svinjogojstvo postaju sve važnije.
Historija
Po provinciji se nalazi više od 50 megalitskih kamenih nadgrobnih spomenika hunebedden (dolmeni) koji svjedoče da je taj kraj bio naseljen još za prahistorije. Od 1046. do 1522. kraj bio je feud biskupa iz Utrechta, a potom je postao posjed Karla V, cara Svetog Rimskog Carstva. Nakon tog je od 1536. postao dio habsburških nasljednih zemalja. Drenthe je sudjelovao u nizozemskoj pobuni protiv Španjolske, ali nije dobio status provincije sve do 1796. godine.
Privreda
Drenthe ima dugu tradiciju pamučne industrije još iz doba manufaktura za predenje, tkanje i izradu konopa. Ipak, poljoprivreda je i danas glavna privredna djelatnost. Provincija je poznata po proizvodnji krumpirovog brašna i panela od slame. Provincija ima i raznoliku industriju u centrima kao što su Meppel (najveća luka u provinciji), Hoogeveen, Assen i Emmen. Nakon Drugog svjetskog rata u okolici sela Schoonebeek pronađene su velike rezerve nafte, koje se eksploatiraju.
Teisnach
Tajsnah je grad u njemačkoj saveznoj državi Bavarska. Jedno je od 24 opštinska središta okruga Regen. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 2.911 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 9276143.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj grada u okrugu Regen Tajsnah se nalazi u saveznoj državi Bavarska u okrugu Regen. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 440–700 metara. Površina opštine iznosi 25,8 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 2.911 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 113 stanovnika/km².
Arlington, Arizona
Arlington je naseljeno područje za statističke svrhe u američkoj saveznoj državi Arizona. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 194 stanovnika.
Kvintola
thumb|desno|115px|kvintola
Ako se jedna notna vrednost podeli na pet jednakih delova (umesto na četiri), dobija se kvintola.
Kvintola se beleži:
Kvintola spada u nepravilne tonske grupe jer nastaje podelom notne vrednosti na 5 delova.
Izvori
<References>
Opsada Dubrovnika (866)
Opsada Dubrovnika je naziv za opsadu Saracena koja je započela 866. i trajala 15 mjeseci. U doba ikonoklastičke krize zapadni se dio Balkana sve više oslobađao utjecaja Bizantskog Carstva. U prvoj polovici 9. stoljeća, dalmatinski gradovi i slavenska plemena na obali i unutrašnjosti su sve više kidali veze sa Carigradom. No duž jadranske obale pojavila se opasnost od širenja muslimanskih osvajanja, koja su sa sjevera Afrike stigla i do južnih dijelova Europe, gdje su zauzeli jug Italije.
Nakon napada arapske flote iz Italije na Budvu (Butua) i Kotor (Dekatera), 866. stigli su i do Dubrovnika (Ragusa) i započeli opsadu i blokadu tog grada uz pomoć 36 brodova. Dubrovčani su poslali poziv u pomoć bizantskom caru Baziliju I. Ovaj je poslao iskusnog moreplovca Niketasa Orifasa sa 100 ratnih brodova u pomoć Dubrovniku. Dolazak snažnog bizantskog odreda doveo je do poraza Arapa koji su se povukli u južnu Italiju. Time je Bizant ponovno učvrstio autoritet na istoku Jadrana. Ivan Švear navodi da je opsada počela u VI. mjesecu 866., da je bizantska flota stigla u IX. mjesecu 867., te da je opsada završena idućeg mjeseca. Ova opsada se katkad uključuje u sklop bizantsko-arapskih ratova.
Rastiglione, Vercelli
Rastiglione je naselje u Italiji u provinciji Vercelli, u regiji Piemonte.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 125 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 722 m.
Teisendorf
Tajsendorf je grad u njemačkoj saveznoj državi Bavarska. Jedno je od 15 opštinskih središta okruga Berhtesgadener Land. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 9.167 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 9172134.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj grada u okrugu Berhtesgadener Land Tajsendorf se nalazi u saveznoj državi Bavarska u okrugu Berhtesgadener Land. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 501 metra. Površina opštine iznosi 86,8 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 9.167 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 106 stanovnika/km².
James Brown
James Joseph Brown (3. svibnja 1933. – 25. prosinca 2006.), bio je američki glazbenik i zabavljač prepoznatljiv po svom velikom utjecaju u popularnoj glazbi 20. stoljeća. Mnogi ga i danas pamte po glasnom vokalu, grozničavom plesu i jedinstvenom ritmičkom stilu.
Kao vrstan pjevač, kantautor, vođa sastava i glazbeni producent, Brown je značajno doprinio razvoju gospela i R&B-a, a također i soula i funka. Ostavio je traga i u mnogim drugim žanrovima, primjerice rocku, jazzu, disko glazbi, danceu i elektroničkoj glazbi, reggaeu i hip hopu. Svojim je glazbenim stilom i izričajem također utjecao i na afričku popularnu glazbu, afrobeat, jùjú i mbalax te stvorio uvjete za razvoj go-go glazbe.
Profesionalnu glazbenu karijeru počinje 1950., a slavan postaje već krajem 1950-ih i početkom 1960-ih sa svojim uzbudljivim izvedbama i nizom velikih hitova. Unatoč raznim osobnim problemima i preprekama, Brown neprekidno objavljuje hitove sve do 1980-ih. Uz hvaljeno glazbeno djelovanje, bio je i sudionikom mnogih događaja u američkoj politici, najviše u razdoblju 1960-ih i 1970-ih najčešće aktivizmom u ime svojih afroameričkih sunarodnjaka i siromašnih slojeva. U ranim 1980-ima, Brownova glazba pomogla je u oblikovanju ritma rane hip-hop glazbe, najviše time što su brojni sastavi u svojoj glazbi često upotrebljavali njegove ritmove i samplove, što ih je učinilo hip-hop klasicima i jednim od temelja toga glazbenog žanra.
Brown je za života bio poznat po mnogim (najviše samoproglašenim) naslovima, uključujući: Soul Brother Number One, Sex Machine, Mr. Dynamite, The Hardest Working Man in Show Business, Minister of The New New Super Heavy Funk, Mr. Please Please Please, The Boss, i jedan od najpoznatijih: the Godfather of Soul.
Rani život
James Brown jedino je dijete Susie (rođena Behlings) i Josepha ("Joe") Gardnera Browna u malenom gradiću Barnwell u Južnoj Karolini za vrijeme Velike depresije. Iako mu je očevo prezime zaista bilo "Brown" (Smeđa) u principu se to shvaćalo drugačije i aludiralo na boju kože. Unatoč tome roditelji su ga pri registraciji imena nazvali James Joseph Brown, Jr. Dok je bio dijete, Browna su zvali "Junior" ili "Mali Junior", a to mu je kasnije kad je postao stariji ostao nadimak. Brown i njegova obitelj žive u ekstremno teškim uvijetima. Kada navršava četiri godine roditelji mu se rastaju jer mu je majka odlučila da će živjeti s drugim čovjekom. Poslije odlaska majke iz obitelji, Brown nastavlja živjeti s ocem i njegovom prijateljicom sve do svoje šeste godine starosti. Nakon toga Brown i njegov otac sele se u Augustu, Georgia, gdje ga otac šalje da živi kod tetke u javnoj kući. Brownov život sveo se na ulicu i život bez kontrole roditelja ili nekog staratelja. Slijedom tih događaja pohađa školu do sedmoga razreda kada biva izbačen iz nje.
Dok je bio dječak, Brown je zarađivao skupljajući pamuk i ugljen, radeći kao čistač cipela, čišćenjem vanjskih trgovina, prodajom i razmjenom starih markica, pranjem automobila i posuđa i pjevačkim natjecanjem. Između zarađivanja i ostalih avantura, Brown počinje samouko svirati harmoniku, koju je dobio od svoga oca, uči svirati gitaru od Tampa Reda (on je posjećivao jednu "damu" kod Brownove tetke) i dodatno se upoznaje s klavirom i bubnjevima. Brown je dobio inspiraciju da postane zabavljač nakon što je gledao Louisa Jordana, popularnog jazz i R&B izvođača u vrijeme '40-ih i "His Tympany Five" kako izvode "Caldoniju"
Kada je odrastao Brown ilegalno mjenja svoje ime iz kojega brise oznaku Jr.. Sa šesnaest godina osuđen je zbog oružanog razbojstva i 1948. poslan je u "youth detention center" (zatvor za maloljetnike) koji se nalazi u Toccoji, Georgia
Browna dobiva nadimak "Music Blox" i osniva jedan gospel kvartet u vrijem dok je bio u zatvoru. Sastav je imao instrumente koje su sami napravili koji su uključivali, papir i češalj kao usnu harmoniku, set bubnjeva s konzervama od masti i bas od metli za čišćenje. Brownov kvartet nastupao je u svom i u lokalnim zavorima u okolini.
Za vrijem dok se školuje u zatvoru, Brown upoznaje Bobbya Byrda, koji ga je obožavao od prvi puta kako ga je vidio da svira. Byrdova obitelj pomogla je Brownu da izađe tri godine ranije iz zatvora od kazne na koju je bio osuđen. Prije nego su ga pustili iz zatvora, morao je potpisati izjavu da će prilikom izlaska početi raditi i da se više neće vraćati u Augustu. Jedno kratko vrijeme bavio se boksom i poluprofesionalnim baseballom. Brown takav preobraćen, pun energije okreće se glazbi i njezinom stvaranju.
Nonivamid
Nonivamid je organsko jedinjenje, koje sadrži 17 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 293,401 Da.
James Brown
Glazbena karijera
James Brownova karijera traje nekoliko desetljeća i njegov jedinstveni zvuk intenzivno djeluje na novo istraživanje i stvaranje mnogih glazbenih žanrova. Premda svoji radom i mnogim donacijama puno pomaže svjetskoj glazbi, Brown redovno objavljuje hit skladbe i singlove koje se nalaze na broju jedan svjetskih Top lista.
Početak i The Famous Flames
1955. Brown i Bobbya Byrdsa sestra Sarah osnivaju sastav koji se zove "The Gospel Starlighters". Na kraju Brown ubacuje i Byrda u sastav na mjesto vokala i prave promjene u stilu i okreću se vječitom R&B-u. Kasnije sastav mijenja ime u "The Flames" kada potpisuju ugovor s izdavačkom kućom "Federal Records" (ogranak od "King Recordsa").
Sastav snima svoj prvi singl "Please, Please, Please" (1956). Skladba dospijeva na #5 Top liste i postaje veliki R&B hit koji se prodaje u više milijuna kopija. James Brown je s tim nastupnim singlom započeo vrlo bogatu i utjecajnu, no i kontroverznu glazbenu karijeru s mnogo nenadanih obrata. Devet sljedećih singlova koje objavljuje sa "The Flamesima" bili su neuspješni i sastavu je prijetila opasnost od razlaza sa "King Recordsom". Brown je u svom ranom djelovanju bio inspiriran gospelom i R&B-om, pod velikim utjecajem tadašnjih glazbenika Ray Charlesa i Little Richarda. Druženje s Richardom uveliko je djelovalo na Brownov glazbeni rad i njega kao zabavljača. Brown je jednom i rekao kako je Richard njegov idol i da je sredinom 1950-ih s uličnim sastavom "The Upsetters" i saksofonom svirao funk i rock and roll. Kada je Richard odlučio da se prestane baviti s pop glazbom i da se vrati propovijedi, Brown ga moli da ostane s njim na turneji do datuma kada budu u njegovom gradu. Nekoliko bivših članova i Little Richard vraćaju se u sastav s Brownom i nakon toga Richard odlazi s glazbene scene.
Brown se na Top listu vraća 1958. i to na prvo mjesto R&B-a s hit skladbom "Try Me". Skladba je objavljena u pravo vrijeme jer su u diskografskoj kući "King Records" već razmišljali o raskidu ugovora s Brownom, međutim "Try Me" mu je vratio uspjeh i najavio mnoge buduće hitove. "Try Me" bilježi i najbolju prodaju R&B skladbe te godine, nalazeći se na 17 Top lista R&B singlova puna dva desetljeća. . Brown je izradio vlastiti stil s kombinacijom latinskih i jazz ritmova kao i R&B-ja.
1959. Brown i "The Famous Flames" prelaze u diskografsku kuću "Federal Records", koja je jedan ogranak "King Recordsa". Počeli su se ponavljati konflikti između Browna i predsjednika "King Recordsa" Syda Nathana oko popisa repertoara i ostalih stvari oko izdavanja i snimanja skladbi.
1960.
Vrhunac Brownove rane karijere zabilježen je na iznimnom koncertu Live at the Apollo iz 1963., koji je odmah po objavljivanju dospio na drugo mjesto američke Top liste. Izdavanju albuma protivila se diskografska kuća "King Records", zahtijevajući od Browna da sufinancira dio troškova, pa je zbog toga troškove snimanja preuzeo na sebe. Na albumu, koji je jedan od najboljih uživo albuma, nalazi se materijal zabilježen s Brownovog spektakularnog koncerta iz 1962.. Album je dosljedno prikazao Brownov izvođački profil i njegovu povezanost soula, R&B-a i gospela. Usprkos očekivanju Syda Nathana, Brown je s albumom dospio na visoko mjesto Top lista i prodao ga u više milijuna primjeraka i tako postao jedan od najprodavanijih albuma crnačke glazbe ranih šezdesetih.
Krajem '60-ih, Brown se prikazuje u novom prerađenom funki stilu. Brown se 1967. nalazi na broju jedan Top liste s hitom "Cold Sweat", koja mu je ujedno i prva funki skladba na Top listi. Aranžira i obrađuje skladbe "Give It Up Or Turnit A Loose", "Licking Stick-Licking Stick" i "Funky Drummer" u koje ubacuje sekcije roga, gitare, basa i bubnjeva. Ovim skladbama Brown daje važan poticaj funk produkciji, ritmovima postaju globalna glazbena baština nalazeći se na brojnim skladbama plesne glazbe u osamdesetima i devedesetima. Skladba "Say It Loud - I'm Black and I'm Proud" koja je objavljena 1968., izravno utječe na svijest američkih crnaca, kao i na njihovo promicanje pop kuture.
1970. i "The J.B.'s"
Početkom 1970-ih Brown i Byrd angažiraju novi sastav s kojim će izvoditi funki glazbu. Sastav su činili članovi, Bootsy Collins na bas-gitari, njegov brat Phelps "Catfish" Collins na gitari i glazbeni direktor Fred Wesley na trombonu. Taj novi prateći sastav zvao se "The J.B.'s" i debitirali su na Brownovom singlu iz 1970. "Get Up (I Feel Like Being A) Sex Machine". Brown i "The J.B.'s" obradili su nove obrasce žestokog funka i nametnuli nove standarde u stvaranju glazbe.
1971. Brown potpisuje za "Polydor Records". Iste godine Bootsy Collins napušta "The J.B.'s", a Brown angažira nove članove pa sastav tada čine Fred Wesley, Bobby Byrd, Lyn Collins, Vicki Anderson i Hank Ballard. Do 1974. snimili su niz eksplozivnih funki skladbi od kojih su neke; "I Know You Got Soul" od Bobbya Byrda, "Think (About It)" od Lyna Collinsa,"Doing It to Death" od Freda Wesleya, "The Payback", "Papa Don't Take No Mess", "Stoned to the Bone", "Funky President (People It's Bad)" i "Get Up Offa That Thing". Ipak sredinom desetljeća nije se uspio nametnuti singl hitovima na tržište na kojemu je dominirala produkcija disco glazbe.
1980.
Brown 1981. obnavlja i dorađuje ugovor sa "Polydor Recordsom" i dogovara nove stavke oko snimanja i održavanja turneja. Također se pojavljuje u filmovima The Blues Brothers, Doctor Detroit i Rocky IV., a gostuje u serijalu Miami Vice u epizodi "Missing Hours" (1988.) Godine 1985. objavljuje hit singl "Living in America", koji završava na Top 10 hit singlova, a 1987. dobiva nagradu Grammy za najbolju mušku R&B izvedbu.
Uzletom hip hopa u osamdesetima i njegovom potvrdom kod publike, Brownov eksperimentalni zvuk ponovno je u planu. Ostvaruje suradnju s Afrika Bambaataauom i izdaje singl "Unity". Ovim singlom Brown pokazuje svoju estetiku koja se temelji na ritmu i njegovom jednostavnom ponavljanju koje je ujedno bio temelj za daljnje poetike hip hopa.
Brown 1988. radi na produkciji sa sastavom "Full Force" koji izdaju hip hop album I'm Real, koji sa singlom "Static" zauzima peto mjesto na Top listama. U međuvremenu dodaje verziju bubnjarskog prijelaza u stilu hip hopa na skladbu "Give It Up Or Turnit A Loose" koja je u originalnom izdanju izašla 1969. i uključena je na kompilacijski album iz 1986. In the Jungle Groove, na kojem se nalaze skladbe iz kasnih '70-ih i ranih '80-ih, a koje su popularizirale hip hop.
2000.
mini|desno|250px|James Brown za vrijeme [[NBA All Star igre(2001.)]] Supruga ga 1988. optužuje za zlostavljanje i prijetnje smrću i tada počinju njegovi osobni problemi i sukobi sa zakonom, koji kulminiraju s pucnjavom i bijegom pred policijom. Policija ga uhićuje i sud ga osuđuje na šest godina zatvora. Nakon dvije godine je pomilovan kada izlazi iz zatvora i nastavlja sa svojom glazbeni radom.
U devedesetima James Brown je koncertno aktivan, a diskografske kuće učestalo objavljuju njegove kompilacije. Jedna od najboljih kompilacija je "Polydorov" box set od četiri CD-a na kojim se nalazi njegova diskografija iz čitavog vremena. 1993. Brown objavljuje album Universal James koji je dao mnoge hitove, "Can't Get Any Harder," "How Long" i "Georgia-Lina", a 1995. izlazi uživo album Live At The Apollo 1995 na kojemu se nalazi i jedna nova skladba "Respect Me" koja iste godine izlazi kao singl.
Brown sudjeluje na finalnom koncertu "Live 8" od projekta "Edinburgh 50,000 - The Final Push", gdje izvodi skladbu "Papa's Got A Brand New Bag" u duetu s popularnom britanskom zvijezdom Willom Youngom. Također izvodi duet s još jednom popularnom britanskom zvijezdom Jossom Stoneom u skladbi "Friday Night with Jonathan Ross". Prije svoje smrti, Brown je planirao duet s Annie Lennox, s kojom bi izveo skladbu "Vengeance", koja se nalazi na njegovom novom albumu Venus.
Osobni život
James Brown prije svoje smrti živio je u kuće na Beech Islandu, Južna Karolina, neposredno kraj rijeke Savannah. Brownu je jednom bio dijagnostician rak prostate, koji je kirurškim zahvatom uspješno uklonjen. Bez obzira na njegovo liječenje, Brown je zadržao reputaciju "najvrednijeg radnika u glazbenom svijetu", aludirajući pri tom na njegove naporne izvedbe tijekom nastupa. Međutim James Brownov život se dijelio na njegove nastupe i glazbeni rad i na njegov privatni život gdje se ženio više puta.
Brak i djeca
James Brown ženio se četiri puta, Velma Warren (1953.–1969., razveden), Deidre "Deedee" Jenkins (1970.–1981., razveden), Adrienne Lois Rodriguez (1984.–1996., žena umrla) i Tomi Rae Hynie (2001.–2006., do njegove smrti). Kroz sve te njegove brakove rodilo mu se pet sinova, Teddy Brown, Terry Brown, Larry Brown, Daryl Brown (članovi Brownovog pratećeg sastava) i James Joseph Brown III, kao i četiri kćeri, Lisa Brown, Dr. Yamma Noyola Brown Lumar, Deanna Brown Thomas i Venisha Brown. Također ima osam unučadi i četiri unuke. Brownov najstariji sin Teddy, poginuo je 1973. u automobilskoj nesreći.