cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dils-Alderova reakcija
Dils-Alderovu reakcija se ponekad upoređuje sa Mona Lizom među reakcijama u organskoj hemiji pošto ova vrsta reakcije zahtjeva veoma malo energije za formiranje cikloheksenskog prstena, koji je dalje koristan u mnogim drugim organskim reakcijama. Ove reakcije naročito dolaze do izražaja pri sintezi prirodnih jedinjenja, na primjer pri sintezi steroida, poput estradiola.
Jedna od karakteristika ovih reakcija je da se one odvijaju gotovo bez ikakvih jonskih vrsta, ili slobodnih radikala.
Mehanizam
Reakcija se odvija putem samo jednog stanja tranzicije, koje ima manju zapreminu i od početnih materijala i od proizvoda. To je asocijativna vrsta reakcije a ubrzava se samo pri izuzetno visokom pritisku. Dils-Adlerova reakcija je jedan od primera pericikličnih reakcija.
Proučavane su i neke verzije ove reakcije sa slobodnim radikalima, ali nijedna od njih nije tipična Diels-Adlerova pošto se u toku njih poremeti stereohemija ugljenika. To su postupne reakcije slobodnih radikala koje stvaraju nove veze u najmanje dva koraka. Primjer ove vrste reakcija je reakcija selenobenzofenona sa 1,3 dienom.
Dušan Radović (glumac)
Dušan Radović (Ruma, 17. avgust 1961) je srpski filmski i pozorišni glumac.
Dušan Radović (razvrstavanje)
Dušan Radović se može odnositi na:
California State University, Chico
thumbCalifornia State University, Chico je javni univerzitet u američkoj saveznoj državi Kaliforniji koji je deo lanca javnih univerziteta California State University. Univerzitet je osnovan 1887. godine i danas ga pohađa oko 15 000 studenata.
California State University, Bakersfield
thumbCalifornia State University, Bakersfield je javni univerzitet u američkoj saveznoj državi Kaliforniji koji je deo lanca javnih univerziteta California State University. Univerzitet je osnovan 1965. godine i danas ga pohađa oko 7 600 studenata.
Clearmont, Missouri
Klirmont je grad u američkoj saveznoj državi Misuri.
Sulfonamid
Termin Sulfonamid ima više značenja.
Sarajanski okrug
Sarajanski okrug je jedan od 11 okruga u Južnom Horasanu na istoku Irana. Glavni grad okruga je Sarajan.
Sarbiški okrug
Sarbiški okrug je jedan od 11 okruga u Južnom Horasanu na istoku Irana. Glavni grad okruga je Sarbiše.
Kajenski okrug
Kajenski okrug je jedan od 11 okruga u Južnom Horasanu na istoku Irana. Glavni grad okruga je Kajen.
Case Albanese, L'Aquila
Case Albanese je naselje u Italiji u provinciji L'Aquila, u regiji Abruzzo.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 40 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 465 m.
Livenje
Najveća primjena odljevaka je u automobilskoj industriji u obliku lijevanog željeza ili aluminijskog lijeva. U jedan automobil ugrađeno je više od 100 odljevaka. Osim automobilske industrije, odljevci se koriste u strojogradnji, građevinskoj industriji, medicini, brodogradnji, za željeznička vozila, energetici, zračnoj i svemirskoj industriji, kod lijevanja umjetničkih skulptura.
Lijevanje u pijesak ili pješčani lijev
Lijevanje u pijesak ili pješčani lijev je najrašireniji postupak lijevanja. Dimenzije odljevaka mogu biti od malih do vrlo velikih. Veličine serija su od jednog komada do milijunskih serija. Koristi se kalup izrađen od pijeska. Modeli mogu biti u komadu, od više dijelova, na jednoj modelnoj ploči za gornjak i donjak, posebna modelna ploča za gornjak, posebna za donjak. Jezgre oblikuju unutrašnju površinu odljevka. U kalupe se dodaje pijesak pomiješan s vodom i vezivom (glina – bentonit). Tipična mješavina je 90% pijeska, 3% vode, 7% gline i dodaci pijesku (služe za povećanje čvrstoće i/ili propusnosti). Pijesak je vatrootporan materijal, podnosi visoke temperature.
Veličina i oblik zrna pijeska mogu biti:
Kalupi mogu biti: Kalupna šupljina oblikuje se nabijanjem pijeska oko modela. Kalup se najčešće sastoji od dva dijela. Kalup treba sadržavati ušća i pojila, odnosno uljevni sustav. Ako se želi oblikovati šupljina unutar odljevka koriste se jezgre. Za svaki odljevak potrebno je napraviti novi kalup. Može se dogoditi da u jednom kalupu istovremeno lijevamo više komada.
Proizvodni postupak u ljevaonici je:
Školjkasti lijev
Školjkasti lijev ili lijevanje u školjke omogućuje da debljina stijenki kalupa iznosi samo 3 do 10 mm, dok kod pješćanog lijeva debljina stijenki kalupa iznosi 100 do 200 mm, pa i više, te je potrošak pijeska manji. Zrnca pijeska mogu se već prije izrade kalupa obaviti fenolformaldehidnom smolom. Tako dobivena mješavina sipa se na metalnu modelnu ploču zagrijanu na 250 – 300 ºC. Budući da je talište smole između 60 i 90 ºC, ona se otopi, te veže sloj pijeska oko modelne ploče (maska, školjka). Debljina školjke ovisi o temperaturi i vremenu pečenja. Pijesak koji se nije uhvatio strese se sa školjke. Školjka se stvrdne za 40 do 60 sekundi.
Lijevanje u kalupe s isparljivim modelima
Prednost ovog postupka je da se kalup ne sastoji od dva dijela, već se lijeva u kalupe ispunjene isparljivim modelima od ekspandiranog polistirena, koji se otopi kod ulijevanja taline metala. Odljevak ima točne mjere i nema rubove koji inače nastaju na spojnim plohama višedjelnih kalupa. Model od ekspandiranog polistirena se premazuje posebnim premazima koji služe kao zaštitni sloj kalupne površine. Ovaj je postupak prikladan za rad s jednostavnijim kalupima bez jezgri, a ako je jezgra potrebna, ona se ulaže u kalup zajedno s modelom.
Precizni ili točni lijev
Precizni lijev ili točni lijev koristi rastaljive modele kojim se dobijaju jednodijelni kalupi vrlo točnih dimenzija i vrlo glatkih radnih površina kalupa. Prvi je korak ovog postupka izrada voštanog modela. Budući da su ti modeli obično manjih dimenzija, to se više voštanih modela skupi u zbirni model ili tzv. uljevni grozd. Grozd se presvuče zaštitnim vatrostalnim premazom.
Prednosti ovog postupka su da je moguće odliti dijelove velike složenoti, dobra dimenzijska točnost i kvaliteta površine, vosak se najčešće može sakupiti za ponovno korištenje i ovo je postupak kojim se dobiva gotov dio i dodatna obrada najčešće nije potrebna. Nedostatak je velik broj koraka prilikom proizvodnje i relativno skup postupak.
Lijevanje u kalupe od gipsa
Ovaj postupak je jednak lijevanju u pijesak, jedino što se umjesto pijeska koristi gips (CaSO4 • 2H2O). Smjesa gipsa i vode prelijeva se preko plastičnog ili metalnog modela kako bi se dobio kalup. Prednost je dobra dimenzijska točnost i kvaliteta površine, te mogućnost dobivanja tankih poprečnih presjeka na odljevku. Nedostatak je što vlaga iz gipsa uzrokuje problem, pa je kalup potrebno peći, kako bi se uklonila vlaga, jer može prouzročiti greške na odljevcima; kod prevelikog pečenja kalup gubi čvrstoću, a vlaga uzrokuje greške; gipsani modeli ne podnose previsoke temperature.
Lijevanje u keramičke kalupe
Za taj je postupak mješavina sastavljena od siluminata u prahu. Kao vezivo služi otopina etilsilikata. Termostabilna zrnca i otopina etilsilikata pomiješaju se u gustu tekuću mješavinu kojom se tada zalijeva model. Ubrzivačem se bira vrijeme vezivanja između 30 sekundi i 3 minute, ovisno o veličini kalupa. Po završetku vezivanja kalup postane elastičan i može se bez poteškoća odvojiti od modela. Nakon toga se kalup zagrije, a alkohol se, nastao u toku hidrolize spali. Pri tom kalup gubi elastičnost i stvrdne se. Silicijski gel oslobađa vodu: a zrnca vezuju kostur kremena. Na površini kalupa stvaraju se mikroskopske pukotine koje povećavaju propustljivost kalupa za plinove.
Vakuumsko kalupljenje pijeska
Koristi se zagrijana folija koja se stavi preko modela donjaka. Kad se folija ohladi napuni se kalupnik pijeskom. Gornja strana pijeska također se prekrije folijom. Sada se vakuumira pijesak, tako da folije i dalje prianjaju na pijesak i tako definiraju oblik kalupne šupljine. Isto se napravi i sa gornjakom. Za vrijeme uljevanja i gornjak i donjak su vakuumirani. Nakon skrućivanja vakuum se isključi i odljevak s priljevcima ispadne van.
Kokilni lijev
Kokile su metalni kalupi za višekratno gravitacijsko ulijevanje neželjeznih metala. U novije vrijeme ulijeva se i pod niskim tlakom do 1 bara, radi boljeg popunjavanja kalupa i dobivanja potrebnog oblika proizvoda. Proizvodi lijevani u kokilama imaju dobru točnost mjera, glatku površinu i finozrnatu mikrostrukturu. Lijevanje je ekonomično za izradu složenih dijelova motora, vozila i alatnih strojeva u velikim količinama (kućište reduktora, tijelo cilindra, blok motora).
Kokile se sastoje od dvije kalupne ploče i jezgri za oblikovanje otvora u odljevku. Jezgre su više izložene toplinskom i mehaničkom opterećenju, pa se rade od legiranog čelika za rad u toplom stanju, a kalupne ploče obično od sivog lijeva. Kokile mogu biti jednostavne s okvirnom stegom, klizne ili zglobne s bravom, te složene s mehanički ili hidraulički pokretanim elementima.
Tlačni lijev
Tlačno lijevanje je postupak ulijevanja rastaljenog metala pod visokim tlakom i velikom brzinom u metalni kalup, te završnog prešanja tijekom skrućivanja. Proizvodi (otpresci) su visoke točnosti mjera, do ± 0,02 mm, glatke površine ovisno o kvaliteti poliranja kalupa, dobre popunjenosti tankih stijenki i odličnog vanjskog oblika. Visokim tlakom povećava se i čvrstoća proizvoda. Moguće je zalijevanje i stranih tijela u odljevak, kao što su navojni umetak, svornjak i slično. Zbog velikih troškova izrade alata, postupak je ekonomičan za velike količine proizvoda, kao npr: radijatori od aluminijskih legura, kućište statora elektromotora, razni dijelovi automobila, odljevci šivaćeg stroja. Materijali za tlačno lijevanje su pretežno neželjezne legure lakih i teških metala (aluminij, cink, bakar, magnezij, olovo, kositar.
Postupci tlačnog lijevanja i pripadajući strojevi razlikuju se po temperaturi taljenja metala:
Centrifugalni lijev
Centrifugalni lijev je postupak kojim se lijevaju valjkasta rotacijska tijela primjenom centrifugalne sile. Za centrifugalno lijevanje koriste se kokile koje se vrte, ili oko svoje vertikalne, vodoravne ili kose osi. Kalupi koji se vrte oko vertikalne osi služe za manje odljevke, kao na primjer za ležajne prstene kojima je visina manja od promjera. Za odljevke veće visine, a relativno manjeg promjera upotrebljavaju se kokile koje se okreću oko vodoravne osi. Za lijevanje većih i težih cijevi služi stroj za lijevanje s osi nagnutom za oko 5º.
Pri centrifugalnom lijevanju mora djelovanje centrifugalne sile biti veće od sile težine, da bi se talina ravnomjerno raspodijelila po obodu kalupa. Zato uspješnost lijevanja ovisi o brzini vrtnje, koja mora biti dovoljno velika da se spriječi kapanje taline na stijenki kokile (metalni kalup). Kokile za centrifugalno lijevanje izrađuju se od sivog ili čeličnog lijeva. Primjenom kokila postiže se brzo hlađenje i sitnozrnata mikrostruktura odljevaka, a odljevci su vrlo visokih mehaničkih svojstava.
Neprekinuti ili kontinuirani lijev
Neprekinuto lijevanje metala ili lijevanje u neograničenoj duljini je razvijeno zbog složene pripreme kokila za ingote, njihovih ograničenja u mjerama, visokog udjela materijala za kompenzaciju usahlina u pojilima. Rastaljeni metal ulijeva se u otvorenu bakrenu kokilu hlađenu vodom. Odvođenjem topline, talina skrućuje od rubova prema sredini i pomicanjem prema dolje nastaje beskonačna gredica ili traka. Za ubrzanje hlađenja koristi se sekundarno hlađenje vodenim sprejom. Gredice se režu na određenu mjeru i nakon toga, ako je površina dobre kvalitete, prolaze kroz peć i odlaze na vruće valjanje i tako nastaje potpuno kontinuirani process proizvodnje proizvoda od čelika. Mogu se lijevati i aluminijske i bakrene legure. Na ovaj način proizvodi se 80 - 90% čelika u Zapadnom svijetu. Prednosti u odnosu na ingote: smanjenje gubitaka metala na pojila, veća produktivnost, bolja prilagodba oblika za daljnje preoblikovanje (valjanje).
Uljevni sustav
Uljevni sustav je mreža kanala preko kojih taljevina ulazi u kalup i ispunjava kalupnu šupljinu. Pravilno konstruiran uljevni sustav mora zadovoljiti niz uvjeta: brzo popunjavanje kalupne šupljine; smanjenje turbulencije taljevine; izbjegavanje erozije kalupa i jezgara; uklanjanje troske, metalnih oksida i uključaka prije ulaza u kalupnu šupljinu; spriječiti zahvaćanje zraka i ukloniti plinove iz kalupne šupljine; izbjegavanje iskrivljavanja (distorzije) odljevka; stvaranje povoljnih toplinskih uvjeta; omogućiti proizvodnju odljevka uz najmanju potrebnu količinu metala (maksimalni izvadak); ekonomičnost uklanjanja uljevnog sustava; kompatibilnost s postojećim načinom kalupovanja i lijevanja.
Osnovni dijelovi uljevnog sustava:
Greške na odljevcima
U tehnološkom procesu proizvodnje odljevaka, postupcima koji se provode i materijalima koji se koriste, nalazi se mnogo mogućih mjesta nastanka greške. Veze između uzroka i posljedica, te mogućnost međudjelovanja različitih uzroka nastanka grešaka vrlo su složene. Jedan uzrok može izazvati više različitih pogrešaka, a ista greška može biti prouzrokovana djelovanjem različitih uzroka ili njihovom kombinacijom.
Postoji više podjela vrsta pogrešaka. Tako greške možemo podijeliti prema postupku lijevanja ili izgledu pogreške. Greške na odljevcima prema postupcima lijevanja dijele se na:
Prema izgledu, pogreške se mogu podijeliti na:
Oznaka pojedinačne pogreške sadrži slovo razreda, broj skupine, broj podskupine i broj pogreške (npr. A112 – oznaka za žilice). Razredi grešaka: mini|desno|300px|Šupljina u odljevku od [[sivi lijev|sivog lijeva.]] mini|desno|300px|[[Crvićasti lijev pod povećanjem od 100 puta.]]
Metali za lijevanje
Metali za lijevanje se mogu podijeliti na:
Pregrada (farmakokinetika)
U farmakokinetici, pregrada (kompartman) definiše se u vidu zapremine telesnih fluida. Ona se razlikuje od anatomskih kompartmana, koji su vezani farsijom. Ovaj koncept se koristi u multikompartmentalnim modelima.
Primeri
Postoji pet glavnih telesnih kompartmana:
Caille (Francuska)
Kaj je naselje i opština u Francuskoj u regionu Provansa-Alpi-Azurna obala, u departmanu Primorski Alpi koja pripada prefekturi Gras.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 220 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 12 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 16,96 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 1160 metara (maksimalnoj 1644 m, a minimalnoj 1122 m).
Kalijum hidrogenoksalat
Kalijum hidrogenoksalat je organsko jedinjenje, koje sadrži 2 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 128,125 Da.
Aleksandar Tijanić
Aleksandar Tijanić (Đakovica, 13. decembar 1949. ‒ Beograd, 28. oktobar 2013. ) bio je srpski novinar, dugogodišnji generalni direktor Radio-televizije Srbije.
Život
Aleksandar Tijanić rođen je u Đakovici. Živeo je u Podujevu, Prištini, Zagrebu i Beogradu.
Nakon završetka srednje škole, Tijanić je studirao žurnalistiku na Fakultetu političkih nauka u Beogradu, odakle je pozvan u nedeljnik NIN gde započinje profesionalnu karijeru. Tijanić nije završio fakultet.
Oženjen, ima ćerku Zaru i sina Stefana.
U pisanoj štampi
Krajem 1970-ih se zaposlio u izdanjima Politike, radeći prvo u Auto Svetu, a potom u NIN-u, gde je došao jednog od uredničkih mjesta. Sredinom 1980-ih kao je glavni urednik vodio časopis Intervju. Krajem 1980-ih je počeo pisati i za zagrebački Start i Danas, kao i za splitsku Nedjeljnu Dalmaciju gdje se istakao svojom kolumnom En passant u kojoj je kritički komentirao tadašnji komunistički režim, odnosno događaje vezane uz predstojeći raspad SFRJ, među ostalim podržavajući antibirokratsku revoluciju kojom je Slobodan Milošević obezbedio sebi vlast; zbog toga je dobio ironični nadimak "gigant hrvatskog novinarstva". Objavljivao je političke kolumne i ljubljanskoj "Mladini", sarajevskom "Oslobođenju".
Godine 1991. se vratio u Beograd gde je uredio Sportski žurnal. Godine 1997. je pokrenuo dnevni list Građanin, koji je ubrzo nestao. Od 1998. do 1999. godine pisao je kolumnu u nedeljniku Evropljanin.
U televiziji
Njegov dolazak na čelo nacionalnog TV servisa 2004., gde ga je postavio Vojislav Koštunica, pratila je gotovo jednodušna pobuna stručne javnosti. Isticano je da ne samo što ne ispunjava formalni uslov da direktor RTS mora imati završen fakultet, znanje stranog jezika.
Messier 36
Skup zajedno s M37 i M38 čini poznati trio otvorenih skupova u Kočijašu. Potonja dva skupa je također otkrio Giovanni Batista Hodierna.
Svojstva
M36 se nalazi na udaljenost od 4,100 ly. Prividni promjer mu je 12' što na navedenoj udaljenosti odgovara stvarnim dimenzijama od 14 ly. Sastoji se od 60 zvijezda od kojih je najsjajniji plavi div (spektralni tip B2) + 9 magnitude. Skup je relativno mlad, tek mu je 25 milijuna godina.
Amaterska promatranja
M36 je uočljiv već i s najosnovinijim optičkim pomagalom. M36 je u dvogledu 10x50 moguće vidjeti zajedno s M37 ili M38. Nažalost sva tri skupa nisu dovoljno blizu da stanu u jedno vidno polje. U teleskopu od 200 mm moguće je vidjeti tridesetak zvijezda od koji se tucet ističe svojim sjajom.
Eksterni linkovi
Skica M36
Burn After Reading
Spaliti nakon čitanja (eng. Burn After Reading) je crna komedija braće Coen iz 2008.. U glavnim ulogama pojavljuju se John Malkovich, George Clooney, Tilda Swinton, Frances McDormand i Brad Pitt. U SAD-u je objavljen 12. rujna 2008., a 17. listopada u Ujedinjenom Kraljevstvu. Film je 27. kolovoza 2008. premijerno prikazan na Venecijanskom filmskom festivalu.
Radnja
Osbourne Cox je analitičar CIA-e koji daje otkaz nakon što je degradiran zbog problema s pićem. Odluči napisati memoare o svojem životu u CIA-i. Njegova supruga, pedijatrica Katie Cox, želi se razvesti od Osbournea, a na savjetovanju kod odvjetnika za razvode, iskopira mnoge njegove osobne i financijske dokumente sa njegova računala na optički disk. Odvjetnikova tajnica slučajno ostavi disk u Hardbodiesu, teretani. Nakon što je njezin muž podnio papire za razvod, Katie promijeni brave kako bi ga udaljila od njihove kuće.
Zaposlenik u teretani, Chad Feldheimer, dobiva disk od čuvara teretane. Vidjevši sadržaj memoara, pretpostavi kako su to strogo povjerljive informacije i financijski podaci koji su šifrirani. Zajedno sa svojom kolegicom, zaposlenicom teretane Lindom Litzke, namjerava iskoristiti disk kako bi ucijenio Osbournea; Linda želi novac kako bi mogla platiti nekoliko plastičnih operacija. Chad se sastane s Osbourneom, koji odbije platiti i udari ga u nos. Linda zatim odluči odnijeti informacije u rusko veleposlanstvo. U veleposlanstvu predaje disk Rusima, obećavši kako će im kasnije dati još podataka. Kako Linda i Chad nemaju nemaju više informacija, odluče provaliti u Coxovu kuću.
Katie održava vezu s Harryjem Pfarrerom, zavodnikom iz Ministarstva financija, koji se useli u njenu kuću. Ali igrom slučaja on je nedavno upoznao Lindu preko interneta i počeo vezu i s njom. Chad provali u Coxovu kuću nakon što je vidio kako Harry i Katie odlaze. Međutim, Harry se vraća, pronalazi Chada, i slučajno ga ustrijeli posred lica. Linda je rekla Chadu da ne nosi nikakve identifikacijske isprave i da istrgne sve etikete s odjeće; nakon što ga Harry ugleda, pomisli kako je Chad bio špijun i riješi se tijela.
Nekoliko dana poslije, paranoičan otkako je ubio Chada, Harry napušta Coxovu kuću nakon svađe s Katie. Na odlasku uspije uhvatiti čovjeka koji ga je već neko vrijeme pratio, misleći kako radi za CIA-u ili neku drugu vladinu agenciju. Harry otkriva da čovjek radi za brakorazvodnu tvrtku koju je angažirala njegova žena koja, kako se kasnije otkriva, i sama vara Harryja. Harry ostane shrvan i ode na spoj s potresenom Lindom, koja mu se povjeri kako je njezin prijatelj Chad nestao; on joj pristane pomoći.
Sljedećeg jutra, Harry i Linda se sastaju u parku, a ona mu dadne informacije o Chadovu nestanku. Nakon što je shvatio da je Chad čovjek kojeg je ubio, postaje još paranoičniji i pobjegne u strahu, pretpostavljajući kako je i Linda špijun. Linda se zatim obrati Tedu Treffonu, upravitelju Hardbodiesa, koji je zaljubljen u nju. Vjerujući kako su Chada oteli Rusi, on pristane da potraži dodatne informacije na Osbourneovu računalu. Ali Cox, saznavši kako je Katie ispraznila bankovni račun, odluči provaliti u vlastitu kuću sa sjekirom i uzeti joj nakit. Vidjevši Teda za svojim računalom, Osbourne ga ustrijeli. Ted preživi i pobjegne iz kuće, ali Osbourne zgrabi sjekiru i ubije ga usred dana.
Film završava povratkom u sjedište CIA-e, gdje službenik i njegov direktor pokušavaju shvatiti što se dogodilo: Chad je mrtav, Ted je mrtav, Osbourne je u vegetativnom stanju nakon što ga je ustrijelio agent dok je napadao Teda, a Harry i Linda su uhićeni. Harry se pokušao ukrcati na let za Venezuelu, a direktor ga odluči pustiti jer im je izvan jurisdikcije. Linda obeća kako će šutiti ako će joj CIA platiti plastične operacije. Zbunjeni agenti CIA-e pristanu na njene uvjete, ali shvate kako su naučili lekciju: neće ponavljati ono što se dogodilo u ovom slučaju; iako im i dalje ostaje nejasno što su to uopće naučili, ako su išta naučili.
Produkcija
Working Title Films producirao je film za Focus Features, koji ima prava na svjetsku distribuciju.
Spaliti nakon čitanja bio je prvi film braće Coen nakon Millerova raskrižja na kojem nije radio snimatelj Roger Deakins. Emmanuel Lubezki, snimatelj Sanjive doline i Djece čovječanstva, četiri puta nominiran za Oscar, preuzeo je tu ulogu. Mary Zophres bila je kostimografkinja, čime je označila osmu suradnju s Coenovima. Carter Burwell, skladatelj koji je radio s braćom na prethodnih 11 filmova, skladao je glazbu za film. Burwell i Coenovi još su na početku produkcije odlučili kako će koristiti mnogo perkusijskih instrumenata, za koje su redatelji smatrali kako odražavaju uobraženost likova. Joel Coen je rekao kako su htjeli glazbu koja će biti "nešto veliko i bombastično, nešto što zvuči važno, a zapravo je besmisleno."
Spaliti nakon čitanja bio je prvi originalni scenarij Coenovih nakon filma Čovjek kojeg nije bilo iz 2001. Ethan Coen je usporedio film s političkim romanom Advise and Consent te ga nazvao "našom verzijom neke vrste Tony Scott/Jason Bourne filma, samo bez eksplozija." Joel Coen je rekao kako je namjeravao osmisliti špijunski film jer "nikad ga prije nismo snimili", ali je smatrao kako je konačni rezultat bio više film o paranoičnom junaku nego špijunska priča. Dodao je kako film nije zamišljen kao komentar ili satira grada Washingtona.
Dijelovi scenarija napisani su dok su braća pisali adaptaciju romana Nema zemlje za starce. Coenovi u osmislili likove računajući kako će ih utjeloviti George Clooney, Brad Pitt, Frances McDormand, John Malkovich i Richard Jenkins, a scenarij je izveden iz želje Coenovih da ih uključe u "zabavnu priču." Ethan Coen rekao je kako je Pittov lik djelomično inspiriran reklamom za boju za kosu koju je glumac snimio. Tilda Swinton, koja je angažirana kasnije od ostatka glumačke ekipe, bila je jedna od glavnih glumaca čiji lik nije bio napisan posebno za nju. Coenovi su imali problema s organiziranjem kalendara snimanja zbog uključenosti glumaca s A-liste.
Snimanje se odvijalo oko Brooklyn Heightsa, budući da su Coenovi htjeli ostati u New Yorku kako bi bili sa svojim obiteljima. Druge scene snimljene su u Paramusu u New Jerseyju, Okrugu Westchester u New Yorku i Washingtonu. Snimanje započelo 27. kolovoza 2007., a dovršeno je 30. listopada 2007. "Coenovi su vrlo ugodni: pametni, duhoviti, vrlo određeni oko toga što žele ali nikad posesivni kao što neki ljudi mogu biti", rekao je John Malkovich, kojem je ovo bio prvi film s Coenovima. Film je premijerno prikazan na Venecijanskom filmskom festivalu, gdje je među 21 filmom ušao u natjecanje za Zlatnog lava.
Braća Coen rekla su kako je idiotizam najvažnija tema filma; Joel je rekao kako su on i njegov brat "imali veliko iskustvo pisanja uloga za idiotske likove" te opisao Clooneyjeva i Pittova lika kao "sukobljavajuće idiote." Spaliti nakon čitanja je treći film braće Coen s Clooneyjem (Tko je ovdje lud? i Razvedi me, zavedi me), koji je rekao kako u njihovim filmovima obično igra budalu: "Snimio sam tri filma s njima i nazvali su ih idiotskom trilogijom." Joel je nakon snimanja zadnje scene rekao, "George je rekao: 'OK, odigrao sam svojeg posljednjeg idiota!' Zato mislim da više neće surađivati s nama." Pitt, koji u filmu glumi posebno neinteligentnog lika, komentirao je svoju ulogu riječima, "Nakon što sam pročitao ulogu, za koju su rekli kako je napisana posebno za mene, nisam bio siguran trebam li biti polaskan ili uvrijeđen." Pitt je dodao kako je nakon čitanja scenarija rekao Coenovima da ne želi ulogu jer je lik takav idiot: "Nastala je stanka i Joel je rekao... 'Bit ćeš dobar.'"
Nakon jesenske pretpremijere, Entertainment Weekly je napisao kako John Malkovich "s lakoćom izaziva najviše smijeha" među glumačkom postavom kao psovački nastrojen bivši dužnosnik CIA-e. Prva scena u kojoj je Malkovich nastupio bio je telefonski poziv tijekom kojeg on nekoliko puta opsuje Bradu Pittu i Frances McDormand. Ali Malkovich nije mogao biti u tonskom studiju za snimanje poziva jer je imao probu kazališnog komada, pa je izgovorio rečenice iz svog stana u Parizu. "Bilo je jako kasno i ja sam vrištao koliko su mi to pluća dopuštala. Bog zna što su susjedi mislili", komentirao je glumac. Tilda Swinton glumi Malkovichevu ženu koja se upušta u vezu s Georgeom Clooneyjem, iako se dvoje junaka ne slažu najbolje. Clooneyjevi i Swintonini likovi bili su u neprijateljskim odnosima i u njihovom prethodnom zajedničkom filmu, Michael Clayton, što je nagnalo Clooneyja da na kraju snimanja kaže Swinton, "Možda jednog dana snimimo zajednički film u kojem ćemo jedno drugom reći nešto lijepo." "Vrlo sam sretna što vičem na njega. To je vrlo zabavno", komentirala je Swinton dinamiku filma.
Joel Coen je rekao kako je stroj koji je konstruirao lik Georgea Clooneyja inspiriran strojem koji je jednom vidio u rekviziterskoj zgradi, te jednim drugim kojeg je vidio u Muzeju seksa u New Yorku.
Kritike
Recenzije za Spaliti nakon čitanja bile su općenito pozitivne. Prema podacima od 15. rujna 2008., film na Rotten Tomatoesu ima 79 posto pozitivnih recenzija od njih 147 ukupno. Film je prošao najgore kod elitnih kritičara, uz rezultat od 56 posto na temelju 36 recenzija. The Times, koji je filmu dao četiri od pet zvjezdica, usporedio ga je s filmovima Coenovih Arizona Junior i Fargo u smislu njegova "divljeg ukusa za kreativno nasilje i pomalo podrugljivog detaljnog oka." Recenzija kaže kako je posvećenost detalju tako nepogrešiva da "Coenovi čak mogu izazvati smijeh i dobro postavljenom fotografijom Vladimira Putina", a komplimentirana je i glazba Cartera Burwella, koja je opisana kao "najparanoičnija filmska glazba od neurotičnog soundtracka Quincyja Jonesa za film The Anderson Tapes." Andrew Pulver, filmski kritičar The Guradiana nazvao je film "pomno osmišljenom, glatko vođenom špijunskom komedijom koja ne može biti u većem kontrastu s posljednjim filmom braće Coen, krvavim, jezivim Nema zemlje za starce." Pulver, koji je također ocijenio film s četiri od pet zvjezdica, rekao je kako je film "vjerojatno najsretnija avantura Coenovih sa zahtjevima hollywoodske A-liste." Pulver je rekao kako je Brad Pitt smiješniji nego ikad, a u usporedbi s drugim filmovima Coenovih, Spaliti nakon čitanja najviše podsjeća na Razvedi me, zavedi me. Kritičar The Hollwood Reportera Kirk Honeycutt komplimentirao je glumcima na njihovim komičnim izvedbama i napisao kako su braća Coen "uzeli neke od najboljih i najskupljih filmskih glumaca i ubacili ih u Looney Tunes uloge u trileru." Honeycutt je dodao da "treba vremena da se prilagodite ritmu i subverzivnom humoru filma jer je zaista anti-špijunski triler u kojem ništa nija na kocki, nitko ne nastupa inteligentno i sve završava loše."
Todd McCarthy iz časopisa Variety napisao je iznimno negativnu recenziju filma, za koji je rekao kako "pokušava spariti seksualnu farsu sa satirom paranoičnog političkog trilera, uz nezgrapni ishod." McCarthy je rekao kako je talentirana glumačka postava bila prisiljena glumiti likove iz crtanih filmova, opisavši glazbu Cartera Burwella "neobično nadutom". Kritičar Timea Richard Corliss rekao je kako nije shvatio što su braća Coen namjeravali postići filmom, a nakon opisa radnje, piše, "Imam neugodan osjećaj da sam Spaliti nakon čitanja učinio zabavnijim nego što on doista jest. Ledena neosjetljivost filma, njegov odmak od spletki, ostavili su me hladnog i zbunjenog." Corliss je komplimentirao Richardu Jenkinsu i J.K. Simmonsu za njihove kratke sporedne uloge. David Denby iz The New Yorkera rekao je kako film ima nekoliko smiješnih scena, ali su one "ugušene budalastom radnjom koja je tako blijeda i neduhovita da zamrzava vaš odgovor nakon nekih četrdeset i pet minuta." Denby je kritizirao i obrazac nasilja u filmu, u kojem nevini ljudi umiru brzo, a krivci prolaze nekažnjeni. "Ti ljudi ne znače mnogo braći Coen; teško da je iznenađenje da i nama ne znače mnogo. (...) Čak i crna komedija zahtijeva da filmaši vole nekoga, a okrutnosti izvrgnute ruglu u Spaliti nakon čitanja ispadaju kao neizlječivi slučaj mizantropije."
Box office
Film je tijekom prvog vikenda prikazivanja zaradio 19,1 milijuna dolara u 2,651 kinu u SAD-u i Kanadi, čime je zasjeo na prvu poziciju. Prema podacima od 23. listopada 2008., na sjevernoameričkom je tržištu zaradio 57,529,344 dolara.
Kućna izdanja
DVD i Blu-ray izdanja Spaliti nakon čitanja trebala bi biti objavljena 23. prosinca 2008.
Stresor
Stresor je bilo koji spoljašnji ili unutrašnji događaj koji od organizma zahteva pojačani napor i novi način prilagođavanja izmenjenim uslovima. Po svojoj prirodi, stresor može biti fizički, psihički ili socijalni.
Goran Granić (nogometaš)
Goran Granić (Livno, 9. srpnja 1975.), hrvatski nogometaš
Rođen u Livnu, Granić je nogomet počeo igrati u tamošnjem Troglavu. Nakon 4 godine seli u HNL, točnije Varaždin gdje je od prve utamice standardan u momčadi te sakuplja preko 100 nastupa u plavom dresu. Nakon što Ćiro Blažević prelazi iz Varteksa u splitski Hajduk dovodi i Granića sa sobom kako bi nadomjestio odlazak kapetana Vejića.
U prvoj utakmici, superkupu s Rijekom, odigrao je vrlo obećavajuće da bi nakon sloma protiv Debrecena zajedno s cijelom momčadi pao u ispodprosječnost. Blažević je otišao, a Gudelju je Granić jednom napustio momčad bez da je itko znao gdje se nalazi. To je vrijeme, također, plijenio pozornost javnosti svojom velikom pobožnošću, zbog koje je jednom izjavio da ne bi nikada grubo srušio igrača pa makar to momčad koštalo gola. U Hajduku bilježi tek 16 utakmica, te nakon iznimno neuspješne sezone raskida ugovor i napušta klub, uz to da je cijeli proljetni dio trenirao odvojeno od momčadi.
Uslijedila je godinu dana duga stanka u kojoj je imao ponudu Pomorca iz Kostrene, ali ipak odlučio pauzirati. Na ljeto 2007. potpisuje ugovor za gruzijski Dinamo iz Tirane.
Dezodorans
Istorijat
Mada dezodorans datira iz 9. veka, prvi dezodorans koji se našao u prodaji je bio Mum, 1888. godine u Americi, u Filadelfiji, od strane pronalazača čije ime nije ostalo zabeleženo. Tada se prodavao kao krema u teglici, i nanosio se prstima. Tu malu kompaniju je 1931. godine kupila veća komapnija Bristol-Myers, da bi 1940. godine Helen Diserens, radnica u kompaniji, unapredila način nanošenja - po uzoru na tada tek otkrivene ball-point hemijske olovke. Taj proizvod, promenjenog imena i načina nanošenja, počeli su da reklamiraju kao Ban roll-on. U Evropi je taj proizvod lansiran 1958. godine, u Ujedinjenom Kraljevstvu, pod nazivom Mum Rollette.
Početak dejstva
Početak dejstva leka je vremenski period koji proteče pre nego što lek počne da deluje. Pri oralnoj administraciji, to je tipično u opsegu od 20 minuta do preko jednog sata, u zavisnosti od leka. Pri primeni drugih metoda kao što su pušenje ili injekcija početak dejstva može da traje od nekoliko sekundi do nekoliko minuta.
Mildred, Kansas
Mildred je grad u američkoj saveznoj državi Kanzas.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 28, što je 8 (-22,2 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Starbrick, Pennsylvania
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 522.
Casalcassinese, Frosinone
Casalcassinese je naselje u Italiji u provinciji Frosinone, u regiji Lazio.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 63 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 755 m.
Sergije Krešić
Sergije Krešić (Split, 19. studenog 1946.) je bivši hrvatski nogometaš i nogometni trener.
U Hrvatskoj je u dva navrata trenirao HNK Hajduk Split.
Jurica Jerković
Igračka karijera
Počeo je igrati u rodnom gradu, za splitske "bile". U 10 godina skupio je 529 utakmica (6. mjesto) i 219 golova (10. mjesto). Debitirao je sezone 1968./69. i već naredne sezone postao nezamjenjiv vezni igrač, poznat po sjajnoj tehnici i udarcu. Tri je puta s "Majstorima s mora" bio prvak države, te 5 puta osvojio kup (poznatih 5 zaredom). Nakon sjajne karijere u Splitu postao je legenda i švicarskog Züricha za koji bilježi preko 200 ligaških utakmica. Karijeru je završio s 37 godina kao nogometaš Lugana.
U plavom reprezentativnom dresu zabilježio je 5 utakmica i jedan gol za omladinsku, 4 susreta za mladu i 43 utakmice (6 golova) za seniorsku momčad. Debitirao je 12. travnja 1970. protiv Mađarske u Beogradu, i u međuvremenu nastupio na svjetskim smotrama 1974. i 1982., te europskom prvenstvu 1976. Posljednji je reprezentativni susret zabilježio 29. studenog 1981. s Grčkom u Ateni.
Po završetku igračke karijere Jurica Jerković bio je prvi športski direktor Hajduka u razdoblju od 1988. do 1990. godine. Sudjelovao je u dovođenju Koznikua u Hajduk, te prigodom leta iz Prištine za Split tada doživio prevrtanje zrakoplova pri prisilnom slijetanju na oranicu kod Ivanjice u Srbiji.
Zanimljivosti
Jerković je možda i jedini nogometaš koji je igrao na utakmicama i s Peleom i s Maradonom i to u razmaku od 17 godina. Naime, 1971. zaigrao je za reprezentaciju Jugoslavije na Peleovoj oproštajnoj utakmici u Rio de Janeiru. Jerković je tada postigao pogodak sedam minuta prije kraja susreta za konačni rezultat 2:2. S Maradonom je igrao u reprezentaciji Europe 1987. godine na humanitarnom susretu u talijanskom gradu Avelinu. Suigrači su mu tom prilikom bili i Boniek, Branco, Antonioni, Dirceu i druge nogometne zvijezde tog vremena.
Villaretti, Torino
Villaretti je naselje u Italiji u provinciji Torino, u regiji Piemonte.
Ozonski omotač
mini|desno|250px|Apsorpcija UV zračenja u ozonskim sloju mini|desno|250px|Razina ozona na različitim visinama mini|desno|250px|[[Chapmanov ozonski ciklus]] mini|desno|250px|Brewer-Dobsonovo strujanje zraka mini|desno|250px|Slika najveće ozonske rupe nad Antarktikom ikad snimljena (rujan 2006.) Ozonski omotač ili ozonski sloj je dio Zemljine atmosfere (stratosfera) koji sadrži relativno visoku koncentraciju ozona, a to je između 10 do 50 km iznad Zemljine površine. Premda je količina ozona u atmosferi relativno mala (maksimalne koncentracije ne prelaze 0,001 %), njegova važnost za život na Zemlji je ogromna. To je filter za ultraljubičasto zračenje sa Sunca, koje ima valnu duljinu manju od 320 nm (UVB i UVC). Osim ozona ni jedan od preostalih sastojaka atmosfere ne apsorbira UV zračenje u rasponu od 240 do 290 nm. Kad bi to zračenje došlo do Zemljine površine, oštetilo bi genetički materijal (DNK), a fotosinteza, koja je neophodna za biljni svijet, bila bi onemogućena.
Povijest u znanosti
Francuski fizičari Charles Fabry i Henri Buisson prvi su otkrili ozonski omotač. Uspjeli su dokazati u godini 1913. UV spektroskopskim mjerenjima po prvi put u gornjoj atmosferi ozonski omotač. Svojstva ozonskog omotača je još detaljnije istražio britanski meteorolog G. M. B. Dobson, koji je razvio spektrofotometar (Dobsonov metar), koji se koristio za mjerenje stratosferskog ozona sa tla. Između 1928. i 1958. Dobson je uspostavio svjetsku mrežu stanica za praćenje ozona, koje rade i danas.
Dobsonova jedinica je jedinica u kojoj se najčešće izražava količina ozona u atmosferi. Količina ozona u atmosferi izražena u DU jednaka je ukupnoj količini O3 koja se nalazi u vertikalnom stupcu zraka koji se proteže od tla do vrha atmosfere. Kada bi sav ozon iz vertikalnog stupca doveli na standardne uvjete ne mijenjajući pri tom veličinu baze stupca, stupac ozona visok 0,01 mm bio bi jednak jednoj DU. Uobičajena količina ozona u atmosferi je 300 DU.
Porijeklo ozona
Fotokemijski mehanizam kojim se stvara ozonski omotač je otkrio britanski meteorolog Sidney Chapman 1930. Ozon se u Zemljinoj atmosferi stvara uz pomoć Sunčevog ultraljubičastog zračenja, koje udara molekularni kisik (O2), razdvajajući ga u dva atoma kisika (O) i zatim kemijski reagira sa nerazdvojenim molekularnim kisikom (O2), stvarajući ozon (O3). Molekula ozona nije stabilna (iako u stratosferi dugo ostaje) i kad ponovo Sunčevo ultraljubičasto zračenje udari molekulu ozona, razdvaja ga na molekularni kisik (O2) i atom kisika (O), nastavljajući ponovo ciklus stvaranja ozonskog sloja, koji se naziva Chapmanov ozonski ciklus.
Ultraljubičasto zračenje i ozon
Premda je količina ozona u atmosferi relativno mala, njegova važnost za život na Zemlji je ogromna. Kada se promatra njegovo djelovanje na ljudsko zdravlje i okolinu, ultraljubičasto zračenje se obično dijeli na UVA (400–315 nm) ili dugovalno (crno svjetlo), UVB (315–280 nm) ili srednjevalno i UVC (< 280 nm) ili kratkovalno (antimikrobno).
UVC zračenje blokira ozonski omotač i trenutno ne predstavlja neposrednu prijetnju.
UVB zračenje, koje ne prodire u dublje slojeve kože, izaziva akutno oštećenje kože (eritem - crvenilo) u obliku opeklina, koje dovodi do degeneracije kože, njezina starenja, a može izazvati i rak kože zbog oštećenja gena za obnovu stanica kože.
UVA zračenje stvara spontanu i neposrednu pigmentaciju kože povećanom proizvodnjom melanina. Prodire u dublje slojeve kože uzrokujući oštećenja i mogući razvoj raka kože u kasnijoj fazi života.
Raspodjela ozona u stratosferi
Debljina ozonskog omotača se razlikuje, tako je uglavnom u blizini ekvatora manja i povećava se prema polovima. Debljina se mijenja ovisno o godišnjim dobima i uglavnom je ozonski omotač najdeblji u proljeće i najtanji u jesen, posebno na sjevernoj polutki. Razlog za to su zračna strujanja, a i intenzitet Sunčevog zračenja.
Budući da se stratosferski ozon stvara zbog Sunčevog ultraljubičastog zračenja, normalno je očekivati da bi najviše ozona trebalo biti u tropskom pojasu, a najmanje u polarnim regijama. Isto bi bilo normalno da je najviše ozona po ljeti, a najmanje u zimu. Promatranja pokazuju sasvim nešto drugo, najviše ozona ima u umjerenom pojasu na sjevernoj i južnoj polutki, i najviše ga ima u proljeće, a najmanje u jesen.
To se objašnjava sa prevladavajućim stratosferskim vjetrovima, što je poznato kao Brewer-Dobsonovo strujanje zraka. Ustvari, najviše se ozona i stvara u tropskom pojasu, ali strujanje zraka odnosi ozon prema polovima i prema donjem dijelu stratosfere. Ipak, na južnoj polutki, zbog pojave koja se naziva ozonska rupa, ima najmanje ozona u svijetu i posebno iznad Antartike, u rujnu i listopadu
Ozonski omotač je u tropskom pojasu na većim visinama, a u umjerenom i polarnom pojasu na nižim visinama. Ta razlika se dešava zbog slabog strujanja izmedu troposfere i stratosfere, posebno u tropskom pojasu. Vrijeme potrebno da se zrak podigne iz tropske tropopauze, na visinama od 16 do 20 km iznad tla, je između 4 do 5 mjeseci (oko 9,1 m dnevno).
Ozonska rupa
Ozon se u Chapmanovom ozonskom ciklusu, uz pomoć ultraljubičastog zračenja sa Sunca, raspada reakcijom sa jednoatomnim kisikom O, što se odvija uz prisustvo katalizatora, a to su prisutni slobodni radikali u atmosferi, od kojih su najvažniji hidroksil (OH), dušikov oksid (NO), didušikov oksid (N2O), atomski klor (Cl) i brom (Br).
Sredinom sedamdesetih godina 20. stoljeća nad Antarktikom je u ozonskom omotaču uočeno veliko smanjenje koncentracije ozona (ozonske rupe) s obzirom na ranija razdoblja. Kemičari atmosfere pripisuju to smanjenje ljudskom djelovanju, odnosno ljudskoj emisiji klorofluorougljika (CFC, koji su poznati i pod nazivom freoni) i halona. Najveće smanjenje (ponegdje čak do 99%) uočeno je na visinama od 14-19 km nad tlom. Kako bi spriječila pogubno djelovanje ozonske rupe na život na Zemlji, međunarodna zajednica ulaže velike napore da se emisija CFC svede na minimum.
2009., didušikov oksid (N2O) je kemijska tvar, koja je najviše osiromašila ozonski omotač, zbog ljudskog djelovanja.
Zandijska Monarhija
Zandijska Monarhija (perz. سلسله زندیه) je naziv za novovjekovnu iransku državu pod zandijskom dinastijom. Zandijci su vladali Iranom od 1750. do 1794. godine, a prilikom njihovog vojno-političkog vrhunca monarhija se protezala i preko teritorija današnjeg Azerbajdžana, Armenije, Gruzije, Iraka, Afganistana, Pakistana i istočne Turske.
Zandijska dinastija korijene vuče od istoimenog plemena Zand čije podrijetlo pripada iranskim narodima Lakima ili Lurima. Osnivač dinastije bio je Karim-han čija karijera započinje u vojnoj službi Nader-šaha, vladara afšaridskog Irana. Karim-han se nakon njegove smrti nametnuo kao iranski vladar, no odbio je preuzeti titulu šaha već se predstavljao kao „narodni vladar”.
Kako bi opravdao legitimitet vladavine prvo je 1757. godine na prijestolje postavio Ismaila III. iz safavidske loze, a potom je tri godine kasnije proglasio novu dinastiju Zand. Ubrzo je iskoristio politički vakuum i zavladao većim dijelom Velikog Irana izuzevši Horasan u kojem su još vladali ostaci afšaridske dinastije. Nakon smrti Karim-hana 1779. godine nastupa kaos na vladarskom dvoru i u svega 10 godina na prijestolju se izmijenilo čak osam vladara među kojima je zadnji bio Lotf Ali-han, Karim-hanov rođak kojeg je nakon pet godina vladavine svrgnuo Muhamed-han, osnivač nove kadžarske dinastije.
Za vrijeme zandijskih vladara najviše je napredovao grad Širaz koji je 1762. godine zamijenio Mašhad kao glavni grad Irana. Izgrađena je gradska tvrđava, brojne administrativne građevine, te veliki bazar. Zahvaljujući relativno mirnim odnosima sa tri moćna susjeda (Rusi, Britanci i Osmanlije) na iranskim granicama, gospodarstvo doživljava uspon, a u Bušeheru se otvara zajednička iransko-britanska luka koja je bila pomorskim čvorištem za robu iz Azije.
Kalijum hidrosulfid
Kalijum hidrosulfid je hemijsko jedinjenje, koje ima molekulsku masu od 72,171 Da.
Sulfonamid (medicina)
thumb|[[Sulfonamid (hemija)|Sulfonamidna funkcionalna grupa]] thumb|[[Hidrohlorotiazid je sulfonamid i tiazid.]] thumb|[[Furosemid je sulfonamid.]] Sulfonamidi su u osnovi nekoliko grupa lekova. Originalni antibakterijski sulfonamidi (sulfa lekovi) su sintetički antimikrobni agensi koji sadrže sulfonamidnu grupu. Deo sulfonamidnih lekova nema antibakterijsko dejstvo, npr., antikonvulsant sultiam. Sulfonilureje i tiazidni diuretic su novije grupe lekova bazirane na antibakterijskim sulfonamidima.
Sulfa alergije se često javljaju, pa se lekovi koji sadrže sulfonamide oprezno propisuju. Važno je razlikovati sulfa lekove i drugih lekova i aditiva koji sadrže sumpor, kao što su sulfati i sulfiti, koji hemijski nisu srodni sa sulfonamidnom grupom, i ne uzrokuju iste hipersenzitivne reakcije.
Sulfonamidi istiskuju bilirubin iz albumina, te je kernikterus (oštećenje mozga uled previsoke koncentracije bilirubina) važna potencijalna nuspojava upotrebe sulfonamida.
C2 domen
C2 domen je proteinski strukturni domen koji učestvuje u sortiranju proteina do ćelijskih membrana. On je beta-sendvič koji se sastoji od osam β-ravni, koje su koordinirane sa dva do tri jona kalcijuma. Oni se vezuju u šupljinu formiranu prvom i krajnjom petljom domena, na membranskom interfejsu.
Ljudski proteini koji sadrže C2 domen
ABR; BAIAP3; BCR; C2CD2; C2CD3; CADPS; CADPS2; CAPN5; CAPN6; CC2D1A; CC2D1B; CPNE1; CPNE2; CPNE3; CPNE4; CPNE5; CPNE6; CPNE7; CPNE8; CPNE9; DAB2IP; DOC2A; DOC2B; DYSF; ESYT1; ESYT3; FAM62A; FAM62B; FAM62C; FER1L3; FER1L5; HECW1; HECW2; ITCH; ITSN1; ITSN2; MCTP1; MCTP2; MTAC2D1; NEDD4; NEDD4L; NEDL1; OTOF; PCLO; PIK3C2A; PIK3C2B; PIK3C2G; PLA2G4A; PLA2G4B; PLA2G4D; PLA2G4E; PLA2G4F; PLCB1; PLCB2; PLCB3; PLCB4; PLCD1; PLCD3; PLCD4; PLCE1; PLCG1; PLCG2; PLCH1; PLCH2; PLCL1; PLCL2; PLCZ1; PRF1; PRKCA; PRKCB1; PRKCE; PRKCG; PRKCH; RAB11FIP1; RAB11FIP2; RAB11FIP5; RASA1; RASA2; RASA3; RASA4; RASAL1; RASAL2; RGS3; RIMS1; RIMS2; RIMS3; RIMS4; RPGRIP1; RPGRIP1L; RPH3A; SGA72M; SMURF1; SMURF2; SYNGAP1; SYT1; SYT10; SYT11; SYT12; SYT13; SYT14; SYT14L; SYT15; SYT16; SYT17; SYT2; SYT3; SYT4; SYT5; SYT6; SYT7; SYT8; SYT9; SYTL1; SYTL2; SYTL3; SYTL4; SYTL5; TOLLIP; UNC13A; UNC13B; UNC13C; UNC13D; WWC2; WWP1; WWP2;
Njemački jezik
Nemački jezik, je jedan od jezika zapadne grupe germanskih jezika i spada među najveće svetske jezike. To je maternji jezik najvećeg broja stanovnika Evropske unije.
Nemačkim jezikom se govori u Nemačkoj, Austriji, Lihtenštajnu, u dve trećine Švajcarske, u dve trećine provincije Južni Tirol u Italiji, istočnim kantonima Belgije i u pograničnim delovima Danske.
Male zajednice koje govore nemačkim jezikom opstale su u Rumuniji, Češkoj, Mađarskoj, posebno Rusiji, Kazahstanu i Poljskoj, mada su masivne emigracije stanovništva nemačkog porekla iz ovih zemalja u Nemačku smanjile broj govornika u ovim zajednicama.
Van Evrope, najveće zajednice u kojima se govori nemački jezik nalaze se u Sjedinjenim Američkim Državama (u državama Severnoj i Južnoj Dakoti, Montani, Viskonsinu i Indijani; u Brazilu (oblasti Rio Grande do Sul, gde je nastao, Sveta Katarina, Parana i Espirito Santo), u koje je migriralo milione Nemaca u zadnjih dvesta godina; ali većina njihovih potomaka ne govori nemački.
Nemački jezik je maternji jezik oko sto miliona ljudi u Evropi (podaci iz 2004), odnosno maternji je jezik 13,3% Evropljana, što ga čini jezikom kojim se služi najviše govornika u Evropi bez Rusije, više od francuskog jezika (66,5 miliona govornika 2004) i engleskog jezika (64.2 miliona govornika 2004). Nemački je treći jezik po broju onih koji ga uče u školama, drugi po broju onih koji ga uče u Evropi, i treći u SAD (posle španskog i francuskog). Nemački je jedan od zvaničnih jezika Evropske unije, gde je treći jezik po broju onih koji ga uče (odmah posle francuskog).
Standardni nemački jezik nije nastao iz nekog dijalekta, već su ga osmislili pesnici, filozofi i drugi obrazovaniji ljudi. U 16. veku Martin Luter je preveo Bibliju na nemački, svesno spajajući karakteristike različitih dijalekata. Želeo je da što veći broj ljudi razume prevod.
Sa Geteom i Šilerom u 18. veku na vrhuncu je bila standardizacija nemačkog jezika. Sa više od 120 miliona govornika u 38 zemalja sveta, nije začuđujuće da se razlikuje upotreba nemačkog jezika. Kao i engleski, i nemački jezik je pluricentričan i sa tri glavna centra u kojima se koristi: Austriji, Nemačkoj i Švajcarskoj.
Istorija
Zbog premeštanja stanovništva, zbog puteva komunikacija i trgovine (uglavnom reka), izolovanosti (visokih planina i nepreglednih šuma) razvili su se različite dijalekti nemačkog jezika. Ovi dijalekti, ponekad međusobno i nerazumljivi, korišćeni su u Svetom Rimskom carstvu.