cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
The Aviator (film, 2004)
Radnja
Film počinje s devetogodišnjim Hughesom kojeg kupa majka, koja ga upozorava na bolest: "Nisi siguran". To pokazuje korijen njegove opsjednutosti klicama. Film zatim prikazuje 22-godišnjaka koji se priprema režirati film Hell's Angels. Angažira Noaha Dietricha da vodi Hughes Tool Co., dok on nadgleda leteće sekvence filma. Fale mu dvije kamere koje neuspješno pokušava posuditi od Louisa B. Mayera, koji me se samo nasmije u kaže da se vrati u Teksas. Shvativši kako publika neće imati osjećaj prostora ako bude tako gledala scene zračne borbe, Hughes postaje opsjednut traženjem "oblaka koji će izgledati kao divovske grudi pune mlijeka" kako bi mogao ponovno snimiti scenu. Angažira meteorologa s kalifornijskog sveučilišta, profesora Fitza koji bi trebao odrediti kad će biti savršeno vrijeme, što završava s osmomjesečnim čekanjem. Nakon što mu profesor kaže kako ima oblaka u Oaklandu, Kalifornija, Hughes premješta produkciju tamo te sam snima zračnu borbu aviona lovaca.
Film je konačno zgotovljen 1929., ali dok je gledao Jazz pjevača, Hughes shvaća da će zvučni film postati dominantan i da mora ponovno snimiti Hell's Angels, ovaj put sa zvukom, što će ga koštati još jednu godinu i 1,7 milijuna dolara. Film postaje veliki hit, a Hughes je onaj koji se sada smije. Snima  Lice s ožiljkom i Odmetnika. Međutim, postoji drugi cilj koji neprestano pokušava ostvariti: avijacija. Tijekom tog vremena, počinje se udvarati Katharine Hepburn. Par odlazi u noćne klubove, igra golf i leti zajedno te postaju sve bliskiji, a počinju i živjeti zajedno. Tokom tog vremena Hepburn mu postaje velika potpora i pouzdanik te pokušava ublažiti simptome njegova opsesivno-kompulzivnog poremećaja.
Kako postaje sve slavniji, počinju ga viđati sa sve više starleta. Počinje se zanimati za komercijalne letove i kupuje veći dio udjela u avio-kompaniji Transcontinental & Western Air (TWA) preteče Trans World Airlinesa. 1935. testira H-1 Racer, ruši brzinski rekord Charlesa Lindbergha te se sruši u polje šećerne repe. "Najbrži čovjek na planeti", počne se hvalisati Hepburn. Tri godine poslije, obilazi svijet u četiri dana, srušivši prethodni rekord za tri dana. U međuvremenu, Juan Trippe, vlasnik Pan American Airlinesa (Pan Am), i senator Owen Brewster se počinju brinuti da im Hughes ne postane prevelika konkurencija. Brewster je upravo predstavio prijedlog zakona o komercijalnim letovima, što bi trebalo značiti svjetsku ekspanziju Pan Ama. Trippe savjetuje Brewstera da provjeri "uznemirujuće glasine o g. Hughesu."
Hepburn upoznaje Hughesa sa svojom obitelji u Connecticutu, što se pretvara u katastrofu. Nakon što mu je njezina majka za vrijeme ručka rekla "mi ne držimo do novca", on uzvraća, "Zato što ste ga uvijek imali.", što razotkriva socijalistički nastrojene Hepburnove kao snobove i licemjere. Natrag na setu svog novog filma, Katharine se nađe između dvije vatre, Hughesa i Spencera Tracyja. Konačno kaže Hughesu da se zaljubila te da ga ostavlja. Howard te noći spaljuje svu svoju odjeću.
Ubrzo se počinje zanimati za 15-godišnju Faith Domergue. Osim toga, počinje borbu s Američkim filmskim udruženjem u vezi škakljivih scena u Odmetniku. Doznaje da Pan Am pokušava izgurati TWA iz igre. Pomoću velike zabave osigurava ugovor s Vojskom za dva projekta, za špijunski i transportni avion. Progone ga novinari nakon što su ga uhvatili s Avom Gardner, a razbješnjena Domerque slupa svoje auto u komadiće. Hughes se sastaje s potkupljivim urednikom tabloida kako bi otkupio negative slika Hepburnove i Tracyja prije no što dođu u javnost.
1946. je Hughes dovršio samo XF-11, a gradi hidroavion H-4 Herkul ("Spruce Goose"). Budžet se povećava, a rok smanjuje, dok Hughes pokazuje znakove uznemirujućeg ponašanja, kao što je briga oko prašine i klica u zraku i neprestano ponavljanje fraza. Tog srpnja, uzima FX-11 za testni let. Jedan od propelera otkazuje i prouzročuje velike upravljačke probleme; Hughes se pokušava spustiti na golf igralište na Beverly Hillsu, ali pada u susjedstvo. Odvode ga u bolnicu, gdje se sporo oporavlja. Saznaje da Vojska više ne treba Sprooce Goose, ali naređuje da se proizvodnja nastavi. Nakon što je otpušten iz bolnice, cijela TWA flota je izgrađena i spremna za polijetanje, ali njemu prijeti bankrot.
U strahu od medija koji ga traže, Hughes stavlja prisluškivače na Avine telefone kako bi osujetio bilo kakvu sumnjičavu aktivnost. Nakon što se posvađao s Gardner, vraća se kući i pronalazi FBI-jeve agente kako mu pretražuju kuću u potrazi za inkriminirajućim dokazima u vezi utaje poreza. Incident je teška trauma koji daje svojim neprijateljima do znanja o svojem stanju. Hughes se sastaje s Brewsterom, koji mu ponudi da će odustati od optužbi ako Hughes podupre Zakon o avijaciji i proda dionice TWA-a Trippeu.
Tijekom sastanka Brewster oprezno i namjerno potiče Hughesov opsesivno-kompulzivni poremećaj. Hughes odlučno odbija, ali nakon toga tone u tešku depresiju, zatvarajući se u kino-sobu, užasnut klicama, urinirajući u desetke praznih boca za mlijeko, dok se njegov poremećaj pogoršava. Posjećuje ga Hepburn, razgovarajući s njim ispred vrata te mu zahvaljuje što je kupio negative i ispričava mu se zbog njihove veze. Moli Hughesa da joj pusti da mu pomogne, da je pusti unutra ili da izađe vani, ali on ne čini ni jedno ni drugo. Posjećuje ga Trippe, ali razjareni Hughes mu odvrati kako mu nikad neće prodati TWA. Trippe upozori Dietricha da će svijet vidjeti što je Howard postao ako ode na salušanja. Nakon gotovo tri mjeseca, Hughes se konačno pojavljuje i počinje se pripremati da se suoči sa Senatom, uz potporu Ave Gardner, koja ga natjera da se dotjera. nakon što joj je zahvalio, ona kaže Hughesu: "Učinit ćeš to za mene."
Hughes stiže na saslušanje i počinje pobijati Brewsterove optužbe. Ponižen i razjaren time u što je se pretvorio taj događaj, senator službeno optužuje Hughesa da je naplatio Ministarstvu obrane 56 milijuna dolara za avione koji nikad nisu poletjeli. Hughes odgovara da ni druge kompanije nisu dostavile avione, ali ipak nisu optužene za prijevaru. Pokazuje kako je i on sam uložio milijune dolara u avione, čime je izgubio novac. Kao konačni udarac Brewsterovom i Trippeovom monopolu s Pan Amom, Hughes otkriva njihovu ponudu kako bi odustali od optužbi, ako proda svoje dionice Trippeu i Pan Amu, te dodaje da mu je tog datuma, Brewster rekao da se ovo nikad neće dogoditi ako pristane prodati. Osim toga, razotkriva dugogodišnju korupciju između Brewstera i Trippea. mini|lijevo|"Spruce Goose" Hughes uspješno odbacuje optužbe, Zakon o avijaciji je odbijen, Trippeov plan o globalnoj ekspanziji propada, a TWA počinje širenje na Europu i Daleki Istok. Hughes tada pokazuje da je bio u pravu o Spruce Gooseu osobno pilotirajući njime. Nakon leta, razgovara s Noahom i Odiejem o novoj liniji aviona za TWA i dogovara s Avom datum slavljeničke zabave.
Dietrich i Odie skrivaju Hughesa u kupaonicu i zadržavaju ga tamo dok ne dovedu liječnika. Howard se prisječa svojeg djetinjstva, shvativši kako je osstvario sve svoje snove te izgradio temelje za budućnost. Unatoč tome, i unatoč svemu što radi, Hughes se može oduprijeti ludilu. Kako film završava, on nastavlja ponavljati "stvar budućnosti". Dok se tama zavija oko njega, Hughes vidi sama sebe kao malog dječaka kojeg pere majka i koji obećava da će voziti najbrži avion ikada sagrađen, snimati najveće filmove ikad i postati najbogatiji čovjek na svijetu.
Povijesna utemeljenost
Film uzima mnogo povijesne slobode:
Kritike
Film je zaradio iznimno pozitivne reakcije od strane publike, a filmski portal Rotten Tomatoes objavio je da je 180 od ukupno 203 prikupljenih recenzija bilo pozitivno. Film je u Americi zaradio 102 milijuna dolara i 111 milijuna u inozemstvu. Filmski kritičar Roger Ebert ovako je opisao film i Howarda Hughesa kao njegovu temu:
Montrose, New York
Montrouz je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Njujork.
Marko Pantelić
Marko Pantelić (srpski: Марко Пантелић; Beograd, 15. rujna 1978.) je bivši srpski nogometaš i reprezentativac.
Svoju karijeru započeo je u omladinskom pogonu Crvene zvezde, no ubrzo se preselio u Iraklis Thessaloniki jer je njegov otac dobio posao u mjestu Thessaloniki, tako da se obitelj preselila u Grčku. Sa 14 godna potpisuje profesionalni ugovor s Iraklisom da bi 1997. otišao u francuski Paris Saint-Germain, gdje je zabilježio samo 3 nastupa. Posudba u FC Lausanne donijela mu je 14 pogodaka u 21 utakmicu, no sljedeće tri godine, koje provodu u Celti Vigo, Sturm Grazu i Yverdon-Sportu, bile su iznimno neuspješne.
Godine 2002. vraća se u rodni Beograd, te godinu dana igra za FK Obilić, da bi u sljedeću sezonu odigrao u Smederevu. Godine 2003., iste godine kada dobiva i poziv u reprezentaciju, vraća se u Crvenu zvezdu, koju napušta nakon dvije godine u odlazi u berlinsku Herthu. U četiri godine koje je proveo u Njemačkoj, Pantelić je zabilježio 114 nastupa i ukupno 45 pogodaka te je bio jedan od glavnih igrača Herthe tijekom te 4 sezone. Godine 2009. prelazi u AFC Ajax, gdje je igrao do 2010., kada je prešao u Olympiacos.
Za reprezentaciju je nastupio 43 puta i postigao 10 pogotka. Izbornik Radomir Antić pozvao ga je da nastupa za reprezentaciju na Svjetskom prvenstvu 2010. u Južnoafričkoj Republici, gdje je postigao jedan pogodak, u porazu Srbije protiv Australije 2:1.
Vodena zmija (zviježđe)
Vodena zmija (lat. Hydra) je najveće od modernih 88 i jedno od originalnih 48 Ptolomejevih zviježđa.
Metionil-tRNK formiltransferaza
Metionil-tRNK formiltransferaza (, N10-formiltetrahidrofolna-metionil-transfer ribonukleinska transformilaza, formilmetionil-transfer ribonukleinska sintetaza, metionil ribonukleinska formiltransferaza, metionil-tRNK Met formiltransferaza, metionil-tRNK transformilaza, metionil-transfer RNK transformilaza, metionil-transfer ribonukleatna metiltransferaza, metionil-transfer ribonukleinska transformilaza) je enzim sa sistematskim imenom 10-formiltetrahidrofolat:L-metionil-tRNK N-formiltransferaza. Ovaj enzim katalizuje sledeću hemijsku reakciju
Katolički kraljevi
thumb|right|200px|Grb Katoličkih kraljeva
Vladavina Katoličkih kraljeva se podudara s razdobljem prijelaza svijeta iz srednjeg vijeka u moderno doba. Uz podršku gradova i sitne vlastele, uspostavili su jaku centralističku monarhiju koja se mogla boriti protiv nezajažljivog apetita za vlašću crkvenih velikodostojnika i krupnih feudalaca. Osvajanjem Granade, Navare, Kanarskih otoka, Melille i drugih dijelova Afrike, uspjeli su ujediniti sav teritorij (osim Ceute) pod jednom jedinom krunom, onoga što se danas zove kraljevina Španjolska.
Kraljevi su vodili zajedničku vansjku politiku obilleženu diplomacijom Ferdinanda Katoličkog, koja je osigurala hegemoniju Španjolske u sljedećih nekoliko stoljeća.
Otkriće Amerike 1492. - iste godine kada je Rekonkvista konačno privedena kraju - označilo je novo poglavlje u povijesti Pirinejskog poluotoka i otvorilo je nove mogućnosti u gospodarstvu, znanosti i politici, stavljajući naglasak na prekooceansku ekspanziju koja će trajati nekoliko stoljeća.
Katolički kraljevi su imali petoro djece, preko čijih brakova je Izabela Katolička obsigurala političku sigurnost Španjolske koja se tada smatrala velikom silom na političkom, kulturnom i vjerskom planu.
Milan Jovanović
Milan "Lane" Jovanović (srpski: Милан Јовановић; Bajina Bašta, 18. travnja 1981.), umirovljeni srbijanski nogometaš i reprezentativac.
Klupska karijera
Profesionalnu karijeru je započeo u lokalnom klubu Kosmos iz Bajine Bašte, potom nastupa za valjevsku Budućnost, da bi 1999. godine prešao u Vojvodinu. U njoj je ostao do 2003. godine i u tom periodu je skupio 41 nastup i postigao 10 golova. Potom jednu sezonu boravi prvo u Šahtaru, a zatim u Lokomotiv Moskvi, no u oba je kluba skupio ukupno 9 nastupa (u Šahtaru 6, u Lokomotivi 3), postigavši samo 1 pogodak (u Šahtaru). Zatim 2006. godine prelazi u belgijski Standard Liège, gdje je konačno dobio pravu šansu. U sezoni 2006/07. je u 39 zvanicnih utakmica postigao 24 gola, da bi sledeće sezone bio izabran za najboljeg fudbalera belgijske lige. Iste godine sa Standardom osvaja titulu prvaka Belgije. To je bila prva titula Standarda još od daleke 1982. godine. Naredne godine sa Standardom osvaja superkup i drugu uzastopnu titulu.
Nakon završene sezone 2008/2009. Jovanović dolazi u sukob sa direktorom Standarda. Poslije dve odlične sezone i sjajnih nastupa za reprezentaciju Jovanović je želio napustiti klub i prijeći u neku od kvalitetnijih liga, ali mu uprava to nije dozvolila. Tokom leta, Jovanović je pregovarao sa Aston Villom, VfB Stuttgartom i Evertonom, ali je na kraju još jednu sezonu proveo u Belgiji. Nakon 116 nastupa i 52 gola u 4 godine igre za Standard, Jovanović je 2010. godine potpisao predugovor s engleskim Liverpoolom za kojeg je u julu 2010. i zvanicno potpisao.
Ipak, promena trenera u Liverpoolu nije donijela dobro Jovanoviću. Kenny Dalgish ga nije imao u svojim planovima za prvu postavu, tako da je Jovanović tokom sezone odigrao samo 10 utakmica bez ijednog postignutog pogotka u Premier ligi. Nakon neuspele sezone u Engleskoj, 2011. potpisao je za Anderlecht te se ponovo vratio u Belgiju.
Reprezentacija
Za seniorsku reprezentaciju Srbije debitirao je 2. lipnja 2007. u Helsinkiju protiv reprezentacije Finske. Tada je ušao u igru umjesto Marka Pantelića. Do kraja utakmice upisao se i u strijelce i zapečatio konačni rezultat, pobjedu Srbije od 2:0
Kada je iskusni Radomir Antić preuzeo izborničko mjesto reprezentacije, Jovanović je postao standardni prvotimac. U kvalifikacijama za SP 2010., Jovanović je postigao 5 pogodaka i tako postao najefikasniji srpski strijelac na kvalifikacijama. Pobjedom nad Rumunjskom u Beogradu od 5:0, gdje je Jovanović postigao 2 pogotka, Srbija se po prvi put u povijesti (kao samostalna država) plasirala na Svjetsko prvenstvo.
Milan Jovanović je 18. lipnja 2010. godine postao prvi strijelac Srbije na nekom svjetskom prvenstvu. U utakmici protiv Njemačke, Jovanović je lijepo primio spuštenu loptu Nikole Žigića (koji je loptu dobio od Krasića), smirio ju i volejem matirao njemačkog vratara Neuera i tako ušao u povijest. Srbija je u toj utakmici slavila s 1:0 i tako ostvarila i svoju prvu, povijesnu, pobjedu an SP-u kao samostalna država.
Bernsdorf (Oberlausitz)
Bernsdorf je grad u njemačkoj saveznoj državi Saksonija. Jedno je od 63 opštinska središta okruga Baucen. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 6.117 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 14625030.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj grada u okrugu Baucen Bernsdorf se nalazi u saveznoj državi Saksonija u okrugu Baucen. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 152 metra. Površina opštine iznosi 43,7 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 6.117 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 140 stanovnika/km².
Guizze, Padova
Guizze je naselje u Italiji u provinciji Padova, u regiji Veneto.
Condat-sur-Ganaveix
Konda sir Ganave je naselje i opština u centralnoj Francuskoj u regionu Limuzan, u departmanu Korez koja pripada prefekturi Til.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 631 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 16 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 37,52 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 350 metara (maksimalnoj 470 m, a minimalnoj 296 m).
South Ogden, Utah
Saut Ogden je grad u američkoj saveznoj državi Juta.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 16.532, što je 2.155 (15,0 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Vodenjak (zviježđe)
Vodenjak (lat. Aquarius) je jedno od zviježđa zodijaka, pozicionirano između Jarca i Riba. Jedna od najstarijih poznatih konstelacija.
Area Industriale Ss 159, Foggia
Area Industriale Ss 159 je naselje u Italiji u provinciji Foggia, u regiji Apulija.
Tiosulfat sumportransferaza
Tiosulfat sumportransferaza (, tiosulfat cijanidna transsumporaza, tiosulfatna tiotransferaza, rodaneza, rodanaza) je enzim sa sistematskim imenom tiosulfat:cijanid sumportransferaza. Ovaj enzim katalizuje sledeću hemijsku reakciju
Nekoliko drugih sumpornih jedinjenja mogu da budu donori.
Rekurzija
thumb|Vizualni oblik rekurzije poznat kao [[Droste učinak.]] Rekurzija je u matematici i računarstvu metoda definiranja funkcija u kojima se definirajuća funkcija primjenjuje unutar definicije. Naziv se općenitije rabi za opis procesa ponavljanja objekata na samosličan način. Primjerice, kada su površine dvaju zrcala gotovo uzajamno paralelne, ugniježđene slike koje se pojavljuju su oblik rekurzije.
Firokoksib
Firokoksib je organsko jedinjenje, koje sadrži 17 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 336,403 Da.
Rekurzija
Formalne definicije rekurzije
Na primjer, sljedeće je rekurzivna definicija predaka osobe:
Zgodno je zamisliti da rekurzivna definicija definira objekte u terminima "prethodno definiranih" objekata definirajuće klase.
Drugi poznati primjer rekurzije u matematici su Fibonaccijevi brojevi.
Rekurzija u programiranju
Fibonačijevi brojevi su brojevi koji se sastoje od zbroja 2 prethodna. Tu definiciju možemo iskoristiti kako bismo si lakše predočili rekurziju.
Rekurzivna formula za izračunavanje n-tog fibonačijevog broja glasi:
Kod u programskom jeziku C++ izgleda ovako
long fib(unsigned long n) { if (n <= 1) { return n;   } else { return fib(n-1)+fib(n-2); } }
Ustav Srbije (1888)
Pozadina
Krajem sedamdesetih i početkom osamdesetih godina 19. veka u Srbiji su formirane tri političke stranke — Narodna radikalna stranka, Liberalna stranka i Napredna stranka. Već 1880. postojala je deklarativna saglasnost svih političkih faktora (stranaka i dvora) da je potrebno doneti novi ustav. Prema proceduri koja je propisana u Ustavu iz 1869. bilo je potrebno da dve redovne Narodne skupštine donesu rešenje o potrebi menjanja ustava, a posle toga se trebala sazvati Velika narodna skupština koja je jedina mogla da donese novi ustav. Dve redovne Narodne skupštine su 1881. i 1882. donele rešenje o potrebi promene ustava.
Narodna radikalna stranka je sve više jačala i imala je podršku ogromne većine seljaštva koje je činilo blizu 90% stanovništva zemlje. Liberalna i Napredna stranka su imale podršku trgovaca, seoskih domaćina, bankara i industrijalaca. Već 1882. dolazi do sukoba Narodne radikalne i vladajuće Napredne stranke i do ozbiljne parlamentarne krize. Propast akcionarskog društva, Bontuove „Generalne unije“, koje je u trenutku bankrotstva dugovalo Srbiji više od 34 miliona dinara (budžet Srbije tada nije iznosio više od 26 miliona) zadao je težak udarac naprednjačkoj vladi i doprineo rastu popularnosti radikalske opozicije. Mesecima se samo o tome pričalo. Vlada je razmišljala o ostavci, ali je knez Milan bio protiv toga. Vladi je trebao uspeh koji će zaseniti Bontuovo bankrotstvo, i zbog toga su ministri tražili da se proglasi kraljevina. Knez Milan se složio i kraljevina je proglašena 22. februara 1882. Ovo je dovelo do kratkotrajnog ushićenja u narodu, ali je već nakon nekoliko dana opozicija postavila ultimatum vladi da joj u roku od 24 sata odgovori na interpelaciju o Bontuovoj propasti. Kada je vlada to odbila, opozicija (radikali i liberali) je napustila skupštinu i tako je ostavila bez kvoruma (koji je tada iznosio 3/4 od ukupnog broja poslanika). Pokušaji da se upražnjena mesta popune na dopunskim izborima su propali, jer su radikalski poslanici dva puta ponovo birani u skupštinu. Međutim, naprednjačka vlast je posle drugih izbora poništila sve glasove koje su dobili isključeni poslanici, a u skupštinu su ušli oni koji su dobili najviše glasova iza njih. Neki od poslanika koji su po tom principu ušli u skupštinu nisu dobili više od dva glasa, zbog čega su prozvani „dvoglascima“, a čitava skupština „dvoglasačkom“.
Chaillac-sur-Vienne
Šajak sir Vijen je naselje i opština u centralnoj Francuskoj u regionu Limuzan, u departmanu Gornja Vijena koja pripada prefekturi Rošešuar.
Ustav Srbije (1888)
Pozadina
Dragoš Jevtić i Dragoljub Popović navode da je kralj Milan nakon rata s Bugarskom uvideo da više ne može ostati na vlasti i da je tada doneo odluku da se povuče s prestola u korist sina. Novi ustav je, po njima, donet radi „spasa dinastije Obrenović“. Slobodan Jovanović navodi da se nakon rata sa Bugarskom „promena ustava u slobodoumnom duhu nije dala izbeći“. Kao neposredni povod za abdikaciju i promenu ustava, Stojan Novaković navodi razvod kralja od kraljice Natalije i njegovu aferu sa Artemizom Hristićkom.
Donošenje Ustava
Velika narodna skupština je izglasala Ustav 22. decembra 1888.
Građanska prava i slobode
Proklamovana je zaštita slobode od samovolje državne vlasti; zabranjen progon srpskih građana; propisan način lišenja slobode, izvršenja pretresa; zabranjeni su preki sudovi; zabranjeno je izvršenje smrtne kazne za političke krivce.
Obezbeđena je sloboda štampe. Zabrana novina je bila predviđena u tri slučaja: uvreda kralja, uvreda stranog vladara, pozivanje na oružje. Uvedena je sloboda zbora, dogovora i pravo udruživanja.
Slobodan izbor narodnih predstavnika
Nije uveden gornji dom ali je uvedena institucija kvalifikovanih poslanika kako bi se obezbedilo učešće inteligencije. Izbori su bili tajni i neposredni. Aktivno biračko pravo su imali državljani sa navršenom 21. godinom života i koji su plaćali bar 15 dinara neposrednog poreza državi. Vojnici nisu imali pravo glasa. Postojala je institucija Velike narodne skupštine.
Ravnopravnost vladaoca i narodnog predstavništva
Zakonsku inicijativu su imali kralj i Narodna skupština. Zakoni su se razmatrali uz obavezno prethodno mišljenje Državnog saveta. U slučaju spora Narodne skupštine i kralja primenjivao se apel na narod.
Kontrola vlade
Kontrola vlade se sprovodila putem interpelacija, pitanja i anketa, budžetskog prava te ministarske odgovornosti.
Lokalna samouprava i upravna podela zemlje
Samouprava je pripadala okruzima (okružne skupštine i okružni odbori) i opštinama (opštinski sud, opštinski odbor i opštinski zbor).
Obezbeđena je sudijska nezavisnost i nepokretnost. Državni savet je bio najviši upravni sud u zemlji.
Značaj
Srbija je postala građanska, ustavna, parlamentarna monarhija. Ustav je posmatran kroz prizmu dogovora kralja i radikala. Kraljev poraz je bilo uvođenje parlamentarizma a poraz radikala uvođenje izbornog cenza, kvalifikovanih poslanika, Državnog saveta, stajaće vojske te uporedno postojanje lokalne samouprave i državnih činovnika. Opšta mana ustava je bila što je bio namenjen jednoj razvijenijoj građanskoj sredini no što je bila srpska u to vreme.
Veliki pas (zviježđe)
Veliki pas (lat. Canis maior) jedno je od 88 modernih i 48 originalnih Ptolemejevih zviježđa. Konstelacija južne polutke pozicionirana blizu nebeskog ekvatora koja sadrži najsjajniju zvijezdu vidljivu na nebu, Sirius. Prema mitu,Veliki pas je vjeran pratilac Oriona,kao i Mali pas.
S-ribozilhomocisteinska lijaza
S-ribozilhomocisteinska lijaza (, S-ribozilhomocisteinaza, LuxS) je enzim sa sistematskim imenom S-(5-dezoksi-D-ribos-5-il)-L-homocistein L-homocistein-lijaza (formira (4S)-4,5-dihidroksipentan-2,3-dion). Ovaj enzim katalizuje sledeću hemijsku reakciju
Ovaj enzim sadrži jon Fe2+.
Tapajós
Tapajós (portugalski: Río Tapajós) je brazilska rijeka duga 1992 km (zajedno sa svojom najvećom pritokom Teles Pires), velika desna pritoka Amazone.
Hidrografija
Od izvora teče u smjeru sjevera preko visoravni Mato Grosso, u tom dijelu formira granicu između država Mato Grosso i Amazonas, a nakon toga i granicu između Amazonasa i Pará. Pri kraju svog toka zavija prema sjeverozapadu preko Pará da se nešto malo iznad grada Santarém ulije u Amazonu. left|mini|260px|Tok Tapajósa na karti [[sliva Amazone]]
Tapajós ima sliv velik oko 700.000 km² i prosječni istjek od 13.000 m3/s na svom ušću u Amazonu.
Iako je tok Tapajósa često isprekidan brzacima, on je plovan čitavom svojom dužinom od 650 km, njime je čak moguće preko umjetnog kanala doploviti do rijeke Cuiaba, pritoke rijeke Paragvaj pa tako doploviti i do Buenos Airesa.
Böhlen (Sachsen)
Belen je grad u njemačkoj saveznoj državi Saksonija. Jedno je od 41 opštinskog središta okruga Lajpcig. Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 6.886 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 14729040.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj grada u okrugu Lajpcig Belen se nalazi u saveznoj državi Saksonija u okrugu Lajpcig. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 126 metara. Površina opštine iznosi 24,6 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 6.886 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 280 stanovnika/km².
Tyrone, Georgia
Tajron (Džordžija) je gradić u američkoj saveznoj državi Džordžija. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 6.879 stanovnika.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 6.879 stanovnika, što je 2.963 (75,7%) stanovnika više nego 2000. godine.
Marsia, L'Aquila
Marsia je naselje u Italiji u provinciji L'Aquila, u regiji Abruzzo.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 12 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1457 m.
Gene Roddenberry
Eugene Wesley "Gene" Roddenberry (El Paso, 19. kolovoza 1921. - Santa Monica, 24. listopada 1991.) bio je američki scenarist i producent. Najpoznatiji je kao tvorac serije Zvjezdane staze, američke znanstvenofantastične serije poznate po svom utjecaju na popularnu kulturu.
Roddenberry je ponekad nazivan i "Velika ptica Galaksije" s obzirom na njegovu osnivačku ulogu u Zvjezdanim stazama. Bio je jedan od prvih ljudi čiji se pepeo "pokopao" u svemiru.
Osobni život
Nakon završetka Srednje škole Franklin, Roddenberry je slušao nastavu iz Policijskih studija u Gradskom koledžu Los Angelesa, gdje je također postao vođa Policijskog kluba, djelujući kao veza za FBI. Nastavio je studiranje na Sveučilištu Columbia, na Sveučilištu u Miamiju, te Sveučilištu u Južnoj Kaliforniji.
Razvio je interes za zrakoplovno inženjerstvo i uskoro je dobio pilotsku dozvolu. Priključio se Zračnim snagama Američke vojske u 1941. i letio je u borbenim misijama na Pacifičkoj fronti s 394. bombarderskom eskadrilom, 5. bombardersko krilo. Sve u svemu, letio je na oko 89 misija i za svoju službu bio nagrađen s Križem za Istaknuto Letenje i Zračnom medaljom. Dana 2. kolovoza 1943., Roddenberry je pilotirao B-17E Leteću tvrđavu serijski broj 41-2463, "Yankee Doodle", iz Espiritu Santo, Novi Hebridi, kada se srušila pri polijetanju zbog mehaničkog kvara, ubivši 2 člana posade.
Nakon Drugog svjetskog rata
Po odlasku iz vojne službe, Roddenberry je postao komercijalni pilot za Pan American World Airways. Primio je pohvalu Civilnog zrakoplovstva za njegove spasilačke pothvate nakon pada aviona u lipnju 1947 u Sirijskoj pustinji tijekom leta za Istanbul iz Karačija.
Dana 7. lipnja 1956, podnio je ostavku iz policije kako bi se koncentrirao na svoju spisateljsku karijeru puno radno vrijeme. U svom kratkom pismu ostavke, Roddenberry je napisao:
Vjerovanja
Makar je Roddenberry odgajan kao Južni Baptist, nije prigrlio vjeru; promatrao je religije kao uzrok brojnih ratova i stradanja u ljudskoj povijesti. Roddenberry se smatrao humanistom i agnostičkim ateistom.
Prema Brannonu Bragi, "U zamisli budućnosti Genea Roddenberryja [...] vjera je potpuno nestala. Niti jedan čovjek na Zemlji ne vjeruje u bilo koju od gluposti koje su se provlačile kroz našu civilizaciju tisućama godina. To je bio važan dio Roddenberryjeve mitologije. On sam je bio sekularni humanist i istaknuo je piscima Zvjezdanih staza i Zvjezdanih staza: Nova generacija da religija i praznovjerje i mistična razmišljanja nisu dio njegovog svemira. Na Roddenberryjevoj budućoj Zemlji, svatko je ateist. I zbog toga je svijet bolji." To naizgled proturječi epizodama Zvjezdanih staza kakve su emitirane; u epizodi originalne serije, kapetan Kirk poziva na činjenicu da čovječanstvo u velikoj mjeri monoteističko; u epizodi "Datin dan" iz Iduće generacije, poziva se na hinduistički festival koji se trenutno održava.
Smrt i pogreb
Roddenberry je umro 24. listopada 1991., od zatajenja srca u dobi od 70 godina. Godine 1992. dio Roddenberryjevog pepela je ponesen na Space Shuttle Columbia tijekom misije STS-52.Dana 21. travnja 1997., kapsula veličine ruža za usne koja je nosila dio Roddenberryjevog pepela, zajedno s onim Timothyja Learyja i 19 drugih osoba, lansirana je u orbitu na zračno-lansiranoj raketi Pegasus XL blizu Kanarskih otoka u sklopu Celestis "Osnivačevog leta" od strane tvrtke-roditelja Space Services International. Do 2004., orbitalna visina druge kapsule koja je sadržavala ostatke dovoljno se pogoršala da se kapsula dezintegrirala u atmosferi. Drugi Space Services "Putnikov let" planiran je za 2012. kako bi se poslalo još Roddenberryjevog pepela u duboki svemir, zajedno s pepelom njegove pokojne supruge Majel.
Televizijska i filmska karijera
Dok je Roddenberry bio u LAPD, pisao je scenarije, koristeći pseudonim Robert Wesley, za televizijske serije kao što su Highway Patrol i Have Gun, Will Travel. (Jedna od epizoda prve sezone potonje serije, "Helen of Abajinian", osvojila je Nagradu Udruge književnika Amerike.)
Norway Corporation
Roddenberryjevo nezadovoljstvo svojim radom slobodnog pisca za Have Gun, Will Travel i poteškoće s kojima se suočavao u dodavanju ičeg značajnog u svoje priče povelo ga je da proizvodi vlastiti televizijski program. Njegov prvi pokušaj, APO 923, nije prihvaćen od strane mreža. 1963. godine, osnovao je poduzeće Norway Corporation, kroz koji je producirao The Lieutenant, seriju iz 1963-1964 koju je proizvodio NBC i MGM Television, o Američkim marincima u kojoj je Gary Lockwood igrao glavnu ulogu kao poručnik William Rice. NBC odbio emitirati serije koje su se bavile rasizmom u vojsci. U njenoj prvoj epizodi igrala je Nichelle Nichols, koja je kasnije postala Lt. Uhura u originalnoj seriji Zvjezdane staze.
Zvjezdane staze
Roddenberry je razvio svoju ideju za Zvjezdane staze 1964., kada je razmišljao o kombiniranju Buck Rogersa i Flash Gordona.Zvjezdane staze je prihvatio Desilu Studios kada je Roddenberry prodao ideju kao "Wagon Train'', ali do Zvijezda". Izvorni pilot od $500,000 dobio je samo manju potporu NBC i njegova produkcija je probila proračun, ali mreža je zatražila nešto dotada neviđeno, drugi pilot. Serija, produkcija Norway Corporation, prvi put se emitirala 8. rujna 1966. i imala je tri sezone. Iako je otkazana zbog niskih TV ocjena, serijal stekao široku popularnost na lokalnim TV kućama. U trećoj i završnoj sezoni Zvjezdanih staza, Roddenberry je ponudio da se spusti na položaj linijskog producenta kao posljednji pokušaj spašavanja serije dajući joj željeni termin na TV.Podnio je ostavku kada to nije odobreno i prihvatio je ulogu producenta osoblja u MGM.
Nakon Zvjezdanih staza
Kroz Norway Corporation, Roddenberry je napravio pilote za četiri koncepta za sci-fi TV serije, iako niti jedan nije razvijen u seriju: The Questor Tapes, Genesis II, Planet Earth, te Strange New World. Također je bio koautor i izvršni producent na televizijskom filmu, Spectre (1977.), koji je zamišljen kao potajan pilot.
Zabavljao je polaznike svojih predavanja anegdotama iz Zvjezdanih staza i govorio o svojim vizijama budućnosti. Pokazao je Traku s greškama iz Zvjezdanih staza, zbirku izbačenih scena iz originalne serije. Te trake s greškama izazvale su kritike i bijes Leonarda Nimoya koji je smatrao kako ih Roddenberry iskorištava za novac. Nimoy je konačno tužio Roddenberryja i Paramount.
Stvar se nije riješila dok nije počela produkcija za Zvjezdane staze: Igrani film (Star Trek: The Motion Picture). Roddenberry je također izlagao i crno-bijeli ispis prve neemitirane pilot epizode, "Kavez", na nekoliko konvencija.
Novi projekti Zvjezdanih staza
Počevši od 1975., Paramount je dao odobrenje Roddenberryju da razvije novu televizijsku seriju Zvjezdane staze, u koju bi bili uključeni mnogi članovi originalne postave. To je izvorno nazvano Faza II. Ova serija bi bila glavna uzdanica nove TV kuće (prethodnika kuće UPN, koja kasnije postaje dio The CW Television Network), ali planovi Paramounta za ovu novu mrežu su otpisani i projekt je prerađen u igrani film. Rezultat, Zvjezdane staze: Igrani film, dobio je mlake reakcije kritičara, ali je dobro prošao na kino blagajnama i spasio Norway Corporation. Kao rezultat toga, nekoliko filmova i nova televizijska serija Zvjezdane staze: Nova generacija nastali su u 1980-ima.
Kad je došlo vrijeme za izradu obaveznog kino-nastavka, odbijena je Roddenberryjeva priča o vremenskom putovanju posade Enterprisea uključene u atentat na Johna F. Kennedyja. Uklonjen je iz izravnog sudjelovanja—efektivno ukidajući moć Norway Corporation---te zamijenjen Harveom Bennettom. Međutim, nastavio je kao izvršni konzultant za naredna četiri filma: Zvjezdane staze 2: Khanov bijes, Zvjezdane staze 3: Potraga za Spockom, Zvjezdane staze 4: Putovanje kući i Zvjezdane staze 5: Konačna granica''. Kao konzultant, Roddenberryju je dozvoljeno da gleda i komentira sve scenarije i dnevnike koji potječu iz produkcije, ali kreativni tim je slobodno mogao zanemariti Roddenberryjev savjet.
Roddenberry je duboko uključen u stvaranje i produkciju serije Zvjezdane staze: Nova generacija, iako je imao punu kontrolu samo nad prvom sezonom serije. Štrajk WGA iz 1988. spriječio ga je da preuzme aktivnu ulogu u produkciji druge sezone i prisilio ga da preda kontrolu serije producentu Mauriceu Hurleyu. Makar je Roddenberryju dozvoljeno da nastavi rad na trećoj sezoni, njegovo zdravlje je bilo ozbiljno narušeno, i tijekom sezone postepeno je ustupio kontrolu Ricku Bermanu i Michaelu Pilleru. Zvjezdane staze bile su, također, izvor za TV serije Zvjezdane staze: Duboki svemir 9, Zvjezdane staze: Voyager i Zvjezdane staze: Enterprise.
Zvjezdane staze 6: Neotkrivena zemlja posljednji je film sa postavom iz originalne serije Zvjezdane staze, i posvećen je Roddenberryju; navodno je vidio ranu inačicu filma nekoliko dana prije svoje smrti.
Kontroverze u vezi s Roddenberryjem
Pisci koji su radili za Zvjezdane staze tvrdili su da su ideje koje su oni razvili, Roddenberry kasnije iznosio kao vlastite ili da je lagao o njihovim prilozima i ućešću u emisiji. Ti pisci su se suočili s Roddenberryjem, te im se on ispričao; no prema njegovim kritičarima, on se i dalje nastavio tako ponašati.
Roddenberry je povremeno kritiziran za svoj tretman tantijema za filmove i scenarije vezane uz Zvjezdane staze : otuđio je skladatelja Alexandera Couragea zahtijevajući 50 posto tantijema koje je Courage primao za glavnu glazbenu temuserije kada god bi se emitirala epizoda Zvjezdanih staza. Kasnije, dok je surađivao sa Stephenom Whitfieldom na knjizi ovog drugog Stvaranje Zvjezdanih staza , Roddenberry je zahtijevao--i dobio--Whitfieldovo odricanje od 50 posto tantijema za knjigu.Kako je Roddenberry objasnio Whitfieldu 1968: "Morao sam negdje dobiti nešto novca. Siguran sam ga neću dobiti od profita od Zvjezdanih staza.
Herbert Solow i Robert H. Justman primijetili su da Whitfield nikada nije požalio njegov dogovor pedeset-pedeset s Roddenberryjem jer mu je to dalo "priliku da postane prvi kroničar uspješne neuspješne televizijske serije."
Roddenberryjev život i rad je zapisan u nekoliko radova. Stvaratelj Zvjezdanih staza: Autorizirana biografija Genea Roddenberryja, koju je napisao prijatelj David Alexander je laskav prikaz Roddenberryjevog života kojeg je povoljno prihvatila većina čitatelja, skrivajući mnoge od nevolja na koje je Roddenberry naišao u svojim kasnijim godinama.Mnogo više je sporan Unutar Staza: Moj tajni život sa stvarateljem Zvjezdanih staza Geneom Roddenberryjem , kojeg je napisala Susan Sackett, njegova bliska suradnica tijekom 17 godina. Makar prikazuje nekolebljivu povezanost, poštovanje i divljenje zvojem poslodavcu, Sackettina priča teško da se može reći da ga čini svecem.Brutalno je detaljno prisjećanje na njegove duge periode "života na suho" (dry spell) tijekom 1970-ih, njegova ovisnost o kokainu, impotencija, nemogućnost da završi kreativne projekte i mentalni i fizički pad od oko 1989. nadalje.
Unatoč njegovom smanjenom upravljanju Zvjezdanih staza i propaloj moći Norway Corporationa pred kraj života, Roddenberryja su dovoljno poštovali da se Paramount Pictures vlasnici raznih serija Zvjezdane staze, slože s njegovim zahtjevom da studio Zvjezdanim stazama: Animiranoj seriji ukloni službeno prizanje kao kanon.(2007. godine, službene stranice Zvjezdanih staza uključuju animiranu seriju u bibliotečni odjel. Prema referentnoj knjizi, Kronologija Zvjezdanih staza , Roddenberry je također smatrao elemente petog i šestog filma Staza apokrifnim, iako to ne znači da ih je htio ukloniti iz kanona Staza.
Ostavština
Poslije njegove smrti 1991. u gradu Santa Monica u Kaliforniji, Roddenberryjevi nasljednici dozvolili su stvaranje dviju dugo prikazivanih televizijskih serija temeljih na njegovim prethodno nesnimljenim konceptima i idejama za priče.Earth: Final Conflict i Andromeda su proizvedeni pod vodstvom Majel Barrett-Roddenberry.Treća Roddenberryjeva priča je prilagođena 1995. u kratkotrajni strip Gene Roddenberry's Lost Universe (kasnije pod nazivom Gene Roddenberry's Xander in Lost Universe ). Ostali projekti razvijeni su pod imenom Roddenberry, ali nikada nisu dospjeli do faze produkcije, kao što su Gene Roddenberry's Starship, kompjutorski animirana serija koju su predložili Majel Barrett i John Semper za Mainframe Entertainment.
Asteroid 4659 Roddenberry i krater na Marsu nazvani su njegovim imenom.
Dana 4. listopada 2002., Planetarij Nezavisnog školskog okruga El Paso preimenovan je u Planetarij Genea Roddenberryja. Eugene W. Roddenberry mlađi prerezao je vrpcu na svećanosti posvećenja.
Godine 2002., Space Foundation je dodijelio nagradu Douglas S. Morrow za Javni doseg Roddenberryju i njegovoj supruzi, Majel Barrett Roddenberry.
Jedan od objekata na studijskoj lokaciji Paramounta na Melrose Boulevard je zgrada Gene Roddenberry u kojoj se nalaze produkcijski i administrativni uredi.
Dana 16. lipnja 2007., u Science Fiction Museum u Seattleu, Washington Gene Roddenberry je dodan u njihovu Dvoranu slavnih Znanstvene fantastike, zajedno sa redateljem Ridleyem Scottom, umjetnikom Edom Emshwillerom, te autorom Geneom Wolfeom. Prezentaciju je odradio glumac Wil Wheaton i posvećenje je u ime Obitelji Roddenberry prihvatio njegov sin, Eugene W. Roddenberry mlađi.
Odnosi s drugima
Patrick Stewart jednom je rekao u intervjuu na emisiji Michaela Parkinsona da je novinar govorio s Roddenberryjem o izboru Stewarta za kapetansku ulogu, a novinar je rekao: "Gledaj, to nema smisla. Imaš ćelavog glumca koji igra ovu ulogu. Svakako, do 24. stoljeća, našli bi lijek za ćelavost." Roddenberry je odgovorio: "Do 24. stoljeća, nikog neće biti briga."
Veliki medvjed (zviježđe)
thumb|300px|Veliki medvjed iznad [[Crikvenica|Crikvenice]] Veliki medvjed (lat: Ursa major) je zviježđe vidljivo sa sjeverne zemaljske polutke.
Asterizam koji čini 7 najsjajnijih zvijezda Velikog medvjeda se u hrvatskom pučkom zvjezdoznanstvu naziva Velika kola.
Vatroslav Rožić
Vatroslav Rožić (Prodin Dol, 13. ožujka 1857. - Zagreb, 8. ožujka 1937.), hrvatski jezikoslovac i etnograf.
Biografija
Rožić je rođen u Prodin Dolu u blizini Jastrebarskog. Nižu pučku školu pohađao je u rodnome mjestu, a klasičnu gimnaziju u Zagrebu. Studirao je slavistiku, historiju i geografiju na Sveučilištu u Zagrebu. Prvo je radio kao učitelj u Zemunu i Zagrebu, te od 1905. godine kao gimnazijski profesor u Zagrebu.
Retigerinska kiselina B
Retigerinska kiselina B je organsko jedinjenje, koje sadrži 30 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 502,683 Da.
Vatroslav Rožić
Biografija
Bavio se dijalektologijom, etnografijom i jezičnom didaktikom. Proučavao je narodne običaje i govor svoga zavičaja. Kao dijalektolog se počeo baviti 1894. godine opsežnom raspravom i studijom Kajkavački dijalekat u Prigorju. Napisao je nekoliko gramatičkih i didaktičkih radova, ali je uglavnom poznat po nastojanjima u pročišćavanju hrvatskoga književnoga jezika, nerijetko pretjerujući u svojem purizmu, a zbog kojega je često i kritiziran. U svom pothvatu je vođen idealom drugih hrvatskih vukovaca svoga vremena – »čisti štokavski književni jezik« bez posuđenica, provincijalizama, čakavizama, kajkavizama, neologizama i arhaizama, ili kako ih je on sve nazivao, "barbarizama".
Kao etnograf, Rožić je u Zborniku za narodni život i običaje Južnih Slavena objavljivao Prigorje: narodni život i običaji, studioznu etnografsku monografiju o svojem zavičaju, pisanu u mjesnom govoru.
Perkutana koronarna intervencija
Perkutana koronarna intervencija, perkutana transluminalna koronarna angioplastika (, skrać. PTCA) je minimalno invazivna intervencija u kardiologiji ili radiologiji za otvaranje (rekanalisanje) blokiranih ili suženih koronarnih (srčanih) arterija, nakon koje se omogućava uspostavljanje nesmetane cirkulacije krvi u srčanom mišiću.
Istorijat
Priča o nastanku (PTCA) zapravo je počela šezdesetih godina 20. veka, nakon ispitivanja srca jednog pacijenta sasvim slučajno (kako su nastala i mnoga velika otkrića u medicini). Doter je uveo kateter u butnu arteriju. Pod kontrolom fluoroskopa bezuspešno je tražio kateter u abdominalnoj aorti. Nakon pažljivog praćenja ustanovio je da je kateter nehotice ušao u krvni sud noge. Doter je brzo ispravio grešku i nastavio sa planiranim angiografskim postupkom. Mnogo kasnije nakon intervencije pacijent se zahvalio Doteru na odličnom „lečenju“, navodeći da mu je bol u nozi prestao. Očigledno, kateter je nehotično proširio krvni sud, i uklonio vaskularnu opstrukciju i simptome ishemije.
Posle ovog događaja Doter je nastavio istraživanja na drugim slučajevima kada je kateterom prolazio, tokom retrogradne iliofemoralne kateterizacije kroz ateromatozne krvne sudove starijih pacijenata. Tom prilikom je utvrdio da prolaz katetera nije obično povezan sa ozbiljnim ili trajno lošim posledice. Godine 1965, Doter je izneo ova zapažanja u jednom od njegovih rukopisa navodeći: ..."U pozadini razvoja: komplikacija kod jednog čoveka je kod drugog čoveka terapija“...i zaključio..."i u aterosklerotičnoj bolesti, intraarterijalni lumena se može veštački modelirati bezopasno - namerno, kao i slučajno“... .
Nakon što je 1974. Andreas Grincig izveo prvu angioplastiku na perifenim krvnim sudovima, u lokalnoj anestaziji kod čoveka, on je nakon intervencije na animalnom modelu, prikazao i prvu uspešnu dilataciju stenoziranog srčanog krvnog suda. Zajedno sa Milerom i Hanaom, 1977. u San Francisku a potom u Cirihu, tokom elektivnog aortokoronarnog premošćavanja, Andreas Grincig je uradio prvu koronarnu angioplastiku, a zatim 16. septembra 1977, po prvi put u istoriji medicine i samostalnu perkutanu koronarnu intervenciju.
Važna otkrića u interventnoj kardiologiji nastaju 1986. kada u Tuluzu - Francuska,, a zatim 1987. i Ulrih Sigvar (Ulrich Sigwar) sa saradnici implantiraju prvi intrakoronarni stent, kojim je omogućena još šira upotreba perkutanih koronarnih intervencija širom sveta. Glavni razlog za njihovu uvođenje u interventnu radiologiju bilo je smanjenje broj restenoza koje su se javljale nakon angioplastike i bolja podrška dilatiranom krvnom sudu ili cevastom kanalu.
Značaj i indikacije
U lečenju stenozantno-okluzivnih segmentnih lezija u bolesti koronarnih arterija primenjuju se perkutana transluminalna angioplastika sa ili bez ugradnje stenta. Jedna od glavnih dilema prethodnih godina bil je: Da li primeniti balon angioplastiku ili perkutanu transluminalnu koronarnu angioplastiku sa ugradnjom stenta? Glavna ograničenja balon angioplastike je akutno zatvaranje ili restenoza krvnog suda nakon njegove dilatacije (proširenja) balonom. Razne studije sa intravaskularnim stentovima su pokazale da su oni veoma efikasni za lečenje ili sprečavanje akutnih ili pretećih zatvaranja (začepljenja) krvnih sudova čime se izbegava potreba za izvođenje hitnih bajpas operacija. Godine 1994, dve sprovedene studije, pokazale su da je primena koronarnog stenta smanjila broj lezija krvnih sudova i pojavu naknadnih angiografskih restenoza za oko 30% u odnosu na konvencionalnu balon angioplastiku. Stent obezbeđuje veći unutrašnji promer (prečnik-lumen) krvnog suda, od onog koji stvara konvencionalna balon angioplastika, i to odmah nakon intervencije („trenutni dobitak“) i praćen je manjom učestalošću restenoza.
Glavne indikacije za (PTCA) sa ugradnjom stenta su:
Značaj koronarne angiografije u (PTCA):
Sastavni deo svake primarne (PTCA), pre ili u toku njenog izvođenja, je i radiološka intervencija poznata pod nazivom koronarna angiografija koja treba da pomogne kardilogu u izboru najadekvatnijeg načina reperfuzije začepljenog krvnog suda.... „zato se angiografija primenjuje ne samo za evaluaciju efikasnosti primarne (PTCA), već i za evaluaciju koristi od neodložne koronarne angiografije kao trijažnog sredstva, na šta ukazuju oni koji predlažu primarnu (PTCA)“.
Neke od osnovnih i mogućih prednosti inicijalne trijažne angiografije sa ciljem da se usmeri revaskularizaciona strategija prema preporukama Američkog udruženja za srce i Američkog koledža za kardiologiju (prihvaćenih u Srbiji) su;
Postupak
Postupak se nastavlja uvođenjem duge uske cevi pod nazivom dijagnostički kateter iznad žice vodiča, u krvnom sudu. Katetera se zatim vodi do aorte nakon čega se žica uklanja. Kada je kateter postavljen u otvar (ostium) jedne od koronarnih arterija, kroz kateter se ubrizgava kontrastno sredstvo uz pomoć koga se vrši floroskopija rendgen zracima i prave prvi snimci. (angiografija)
Ako se ovom metodom pored angiografije leči i blokada (suženje) krvnog suda, prvi kateter se menja za vodeći kateter. Kada je vodeći kateter na mestu blokade, sprovodi se žičani deo preko (ili kroz) blokadu, a zatim i deo sa balon kateterom se sve do mesta suaženja. Potom se nekoliko sekundi vrši naduvavanje balona katetera kako bi se suženo mesto i naslage u njemu sabile prema zidu arterije. Nakon ovog postupka (dilatacije) balon se ispumpva.
Ova intervencija se može ponavljati i više puta na svakom blokiranom ili suženom mestu u koronarnim arterijama. Ova vrsta intervencije može se kombinovati i sa postavljanjem stenta u koronarnu arteriju da bi se potpuno otvorio ovaj sud.