cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zadarska nadbiskupija
Povijest nadbiskupije
Za nasljednika nadbiskupa Dvornika papa Pijo X. imenovao je Vinka Pulišića, rođenog na otoku Olibu, do tada šibenskog biskupa, koji je na svoj novi položaj svečano instaliran 30. listopada 1910. Kada je grad Zadar Rapallskim ugovorom 1920. predan Italiji, bio je prisiljen dati ostavku i vratiti se na Olib. U izmijenjenim političkim prilikama u Zadru je postavljen za nadbiskupa Petar Dujam Munzani, pod čiju je jurisdikciju spadao onaj dio zadarske nadbiskupije koji je pripadao Talijanima.
Zadarska nadbiskupija, koja je ostala bez svoga središta, povjerena je u svom slobodnom dijelu šibenskom biskupu kao apostolskom administratoru. Tada su zadarski svećenici s obzirom na Rapalski ugovor, pokrenuli akciju za obnovu ninske biskupije na teritoriju koji je tada pripadao Kraljevini Jugoslaviji. Bulom "Pastorale munus" od 22. srpnja 1932. određene su nove granice zadarske nadbiskupije i ukinuta je metropolija u Zadru. Teritorij koji je ostao slobodan od talijanske okupacije, povjeren je šibenskom biskupu kao apostolskom administratoru sa svim pravima rezidencijalnog biskupa, dok Sveta Stolica drugačije ne odredi.
U ratu, posebno u bombardiranjima 1943.-1944., grad Zadar stradao je više nego ijedan hrvatski grad. Grad je pripojen tadašnjoj FNRJ, te se započelo s mukotrpnom poslijeratnom obnovom. Budući je središte crkvenog života još bilo u Šibeniku, na molbu zadarskog svećenstva 30. travnja 1948. apostolska administratura zadarska pripojena je matici, te je nadbiskupija obnovljena u svojim starim granicama. Upravu je preuzeo nadbiskup Munzani, koji je još samo dva mjeseca ostao na svojoj dužnosti kada optira za Italiju.
Dana 4. lipnja 1948. za generalnog vikara imenovan je Mate Garković, rodom iz Velog Rata na Dugom otoku, profesor i rektor bogoslovije u Splitu. Za Munzanijeva nasljednika imenovan je hvarski biskup Miho Pušić, ali je stvarno upravu vršio '''mons. Mate Garković''', koji je 22. veljače 1952. imenovan naslovnim adraškim biskupom i posvećen u zadarskoj katedrali 30. ožujka iste godine. 12. siječnja 1961. papa Ivan XXIII. imenovao ga je rezidencijalnim zadarskim nadbiskupom. Mons. Garković obnovio je sve porušene crkve u gradu Zadru, 1949. iz ruševina je podigao i ponovno otvorio dječačko sjemenište "Zmajević", a 1959. i bogoslovno sjemenište. Od 1958. zbog njegove poodmakle dobi dodijeljen mu je kao pomoćnik u biskupskoj službi '''mons. Marijan Oblak'''. Nadbiskup Garković umro je 26. lipnja 1968., a na njegovo mjesto kao kapitularni vikar, a zatim i rezidencijalni nadbiskup imenovan je mons. Oblak. On je nastavio djelo svog prethodnika. Za njegova upravljanja uređen je u zgradi bivšeg Zmajevićeva sjemeništa svećenički dom «Zmajević», a obnovljena je i suvremeno uređena zgrada sjemeništa.
Nadbiskupa Oblaka naslijedio je kao 68. zadarski nadbiskup '''mons. Ivan Prenđa''', koji je od 1990. bio zadarski nadbiskup-koadjutor s pravom nasljeđa. Zajedno sa stanovništvom grada proživljavao je teške godine Domovinskog rata, koji je opustošio veliki dio nadbiskupije. Preuzevši upravu nadbiskupije odmah se suočio s teškim posljedicama rata i započeo s obnovom. Uz službu u vlastitoj dijecezi vrši dužnost predsjednika Caritasa za Republiku Hrvatsku i potpredsjednik je Biskupske konferencije Hrvatske, te predsjednik Vijeća za Sjemeništa i zvanja HBK.
Dana 15. ožujka 2010 godine papa Benedikt XVI., imenovao je Želimira Puljića zadarskim nadbiskupom.
Bridžton
Bridžton se može odnositi na
Blekvoter
Blekvoter se može odnositi na
Odjel za geografiju Sveučilišta u Zadru
Odjel za geografiju jedan je od 21 sveučilišnog odjela na Sveučilištu u Zadru. Uz Geografski odsjek PMF-a Sveučilišta u Zagrebu ovo su jedine visokoškolske institucije u Hrvatskoj na području geografije. Prostori odjela nalaze se u Zadru na adresi Ulica Franje Tuđmana 24.
Povijest
Odjel za geografiju osnovan je 1994. kao Odsjek za geografiju Filozofskog fakulteta u Zadru, a iste je godine pokrenut i dvopredmetni sveučilišni dodiplomski studij geografije. Iako se studij geografije održavao na brojnim visokoškolskim ustanovama u Hrvatskoj, ovo je trenutačno jedini studij izvan Zagreba na kojem se može studirati geografija. Godine 2003. osnivanjem Sveučilišta u Zadru tadašnji Odsjek za geografiju Filozofskog fakulteta u Zadru nastavlja djelovanje kao Odjel za geografiju Sveučilišta u Zadru.
Organizacija odjela
Studij geografije organiziran je u jednopredmetni znanstveni i dvopredmetni nastavnički smjer. Oba se izvode kao preddiplomski u trajanju od 3 godine i diplomski u trajanju od 2 godine. Nakon završenog preddiplomskog studija studenti dobivaju titulu prvostupnika geografije, a nakon završenog diplomskog dobivaju titulu magistra geografije odnosno profesora geografije za one koji su upisali dvopredmetni nastavnički smjer. Odjel od 2002. godine izvodi i poslijediplomski studij Geografske osnove litoralizacije Hrvatske na kojem se po završetku stječe titula doktora znanosti na području prirodnih znanosti, polje geoznanosti, grana geografija.
3920 Aubignan
3920 Aubignan je Marsov trojanski asteroid čija srednja udaljenost od Sunca iznosi 2,254 astronomskih jedinica (AJ). Apsolutna magnituda asteroida je 13,2.
Bruklajn
Bruklajn se može odnositi na
Mangan(II) titanat
Mangan(II) titanat je hemijsko jedinjenje, koje ima molekulsku masu od 150,803 Da.
Premia, Verbano-Cusio-Ossola
Premia je naselje u Italiji u provinciji Verbano-Cusio-Ossola, u regiji Piemonte.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 376 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 798 m.
Rushsylvania, Ohio
Rašsilvejnija je grad u američkoj saveznoj državi Ohajo.
Vitomarci
Vitomarci je selo u Sloveniji od 297 stanovnika, ono je i administrativni centar Občine Sveti Andraž v Slovenskih Goricah.
Rushsylvania, Ohio
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 516, što je 27 (-5,0 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Vitomarci
Geografske karakteristike
Vitomarci leže na sjeveroistoku Slovenije, udaljeni oko 16 kilometara sjeverno od centra Ptuja, u brdima Slovenskih gorica.
Historija i znamenitosti
Nastanak sela vezan je uz formiranje samostalne župe u 15. vijeku, jer je dotad taj kraj bio pod Ptujskom dijecezom. Zna se da se 1513. počela graditi crkva sv. Andraža na brdu, utvrđena bedemima da je štite od Osmanlija. Od 1819. se 30. novembra ispred crkve održava sajam na dan seoskog zaštitnika sv. Andraža.
New Smyrna Beach, Florida
Nju Smirna Bič je grad u američkoj saveznoj državi Florida. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 22.464 stanovnika.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 22.464 stanovnika, što je 2.416 (12,1%) stanovnika više nego 2000. godine.
Aulan
Olan je naseljeno mesto u Francuskoj u regionu Rona-Alpi, u departmanu Drom.
Bolton
Bolton je grad od 198,826 stanovnika i Metropolitanski borough od 281,619 stanovnika na sjeverozapadu Engleske.
Aulan
Po podacima iz 1990. godine broj stanovnika u mestu je bio 5, a gustina naseljenosti je iznosila 0 stanovnika/km².
Bolton
Geografske karakteristike
Bolton leži u Grofoviji Greater Manchester po sjevernim obrocima masiva Pennines, udaljen 16 km sjeverozapadno od Manchestera.
Historija
Od 16. vijeka Bolton je postao poznat po vunenim tkaninama, tokom 18. vijeka pamuk je zamijenio vunu, pa je porasla proizvodnja pređe i tkanina.
Samuel Crompton rodom iz Boltona, izumio je 1779. mehanički razboj - Spinning mule (Mulu za predenje), koji je revolucionirao predenje. Bolton je svoju prvu predionicu otvorio 1780. Do sredine 19. vijeka Bolton je izrastao u snažan tekstilni i rudarski (ugljen) centar. Uz to je proizvodio i papir, boje (bjelila), mašine i niz drugih stvari.
Znamenitosti
U Boltonu je 1851. rođen William Hesketh Lever, koji sa bratom Jamesom osnovao kompaniju - Lever Brothers, današnji Unilever.
4142 Dersu-Uzala
4142 Dersu-Uzala je Marsov trojanski asteroid sa srednjom udaljenošću od Sunca koja iznosi 1,911 astronomskih jedinica (AJ). Apsolutna magnituda asteroida je 13,6.
Hajdina (općina)
Općina Hajdina (slovenski: Občina Hajdina) je jedna od 212 slovenskih općina od 3.736 stanovnika. , administrativni centar općine je selo Zgornja Hajdina.
Geografske karakteristike
Općina Hajdina prostire se na sjeveroistoku Slovenije, zapadno od Ptuja, na površini od 21.8 km², na kojoj leži 7 naselja.
Naselja Općine Hajdina
Draženci, Gerečja vas, Hajdoše, Skorba, Slovenja vas, Spodnja Hajdina, Zgornja Hajdina
FIFA Svjetsko prvenstvo 2018.
FIFA Svjetsko prvenstvo 2018. bilo je 21. izdanje FIFA Svjetskog prvenstva, koje se od 14. lipnja do 15. srpnja 2018. godine održalo u Rusiji. Rusija je domaćinstvo dobila 2. prosinca 2010. godine, postavši tako prva istočnoeuropska zemlja koja je organizirala ovo natjecanje.
Turnir se igrao na ukupno 12 stadiona u 11 gradova; dva stadiona nalazila se u Moskvi, gdje će se igrati i finalna utakmica. Svi gradovi domaćini nalazili se u europskom dijelu Ruske Federacije, kako bi se izbjegle vremenske razlike prilikom putovanja.
Ukupno 32 reprezentacije sudjelovale su na završnom turniru, 31 od kojih je pravo nastupa izborila kroz kvalifikacije te domaćin, Rusija. Od svih kvalificiranih ekipa, njih dvadeset je ostvarilo uzastopni nastup nakon prvenstva 2014. godine, dok su svoj debi na turniru imali Island i Panama. Pobjednik turnira, koji je odlučen 15. srpnja 2018. godine,  ostvaruje pravo na nastup na Kupu konfederacija 2021. godine. Prvak je, po drugi puta u povijesti, postala Francuska, koja je u finalu svladala Hrvatsku 4:2. Za Hrvatsku je to bio debitantski nastup u finalu Svjetskog prvenstva, dok je Francuska treći put igrala posljednju utakmicu turnira; šest golova postignutih u finalu je najveći broj golova u toj fazi još od 1966. godine (s tim da je taj rezultat ostvaren nakon produžetaka), odnosno od 1958. godine i pobjede Brazila nad Švedskom 5:2 u regularnom vremenu. Treće mjesto je, po prvi puta u svojoj povijesti, osvojila Belgija, koja je pobijedila Englesku 2:0.
Hrvatski kapetan Luka Modrić dobio je Zlatnu loptu za igrača turnira, dok je najbolji strijelac sa šest golova bio engleski kapetan, Harry Kane. Golman Belgije, Thibaut Courtois, dobio je Zlatnu rukavicu, dok je Kylian Mbappé proglašen najboljim mladim igračem turnira. Mbappé je bio i najmlađi strijelac cijelog turnira sa samo 19 godina te drugi tinejdžer u povijesti natjecanja koji je postigao gol u finalu Svjetskog prvenstva, nakon Peléa, koji je 1958. godine imao 17 godina. Fair Play nagradu dobila je reprezentacija Španjolske, koja je dobila samo dva žuta kartona tokom cijelog turnira.
Izbor domaćina
Proces za izbor domaćina prvenstava 2018. i 2022. godine započeo je u siječnju 2009. godine, a savezi su imali rok do 2. veljače da pošalju svoje ponude. Inicijalno je devet zemalja poslalo svoje kandidature, ali Meksiko se kasnije povukao, dok je kandidatura Indonezije odbijena u veljači 2010. godine jer indonezijska vlada nije FIFA-i dostavila pismo podrške kandidaturi. Tokom samog procesa, tri preostale neeuropske zemlje (Australija, Japan i Sjedinjene Države) postepeno su odustajale, što je značilo da savezi članovi UEFA-e gube pravo organizacije prvenstva 2022. godine. Tako su, nakon cjelokupnog raspleta, četiri kandidature zadržale svoj status – Engleska, Rusija, Belgija/Nizozemska te Portugal/Španjolska.
FIFA-in izvršni odbor sastao se 2. prosinca 2010. godine u Zürichu kako bi odabrao domaćina. Rusija je dobila domaćinstvo nakon pobjede u drugom krugu glasovanja. Zajedničke kandidature Portugala i Španjolske, odnosno Belgije i Nizozemske, završile su na drugom, odnosno trećem mjestu, dok je engleska kandidatura eliminirana još u prvom krugu. Glasovanje je izgledalo ovako:
Kao i dobar dio ranijih, ni ovaj izbor nije prošao bez kontroverzi. Pojavile su se optužbe za rusko podmićivanje te korumpiranost članova izvršnog odbora, pri čemu je najglasniji bio engleski savez. Pojavile su se priče kako su četiri člana izvršnog odbora tražila mito za svoje glasova, a Sepp Blatter je kasnije izjavio kako je još prije glasovanja bilo dogovoreno da će Rusija dobiti domaćinstvo. Iako je Garcijin izvještaj iz 2014. godine oslobodio Rusiju bilo kakve odgovornosti za optužbe, čelnici engleskog nogometnog saveza su odbili priznati izvještaj te su čak pozivali na bojkot prvenstva.
Kvalifikacije
Po prvi puta u historiji turnira, sve države koje su na to imale pravo – dakle, 209 članica FIFA-e bez domaćina, Rusije – ušle su u kvalifikacijski proces. Zimbabve i Indonezija su, doduše, kasnije diskvalificirani prije odigravanja svoje prve utakmice, dok su najnovnije članice, Gibraltar i Kosovo, također uspjele ostvariti pravo nastupa. Mjesta na završnom turniru raspodijeljena su među kontinentalnim federacijama, prema omjerima koji su ostali nepromijenjeni u odnosu na prethodno prvenstvo. Prva kvalifikacijska utakmica odigrana je 12. ožujka 2015. godine u Diliju, Istočni Timor u sklopu azijskih kvalifikacija.
Ždrijeb za glavni kvalifikacijski turnir održan je 25. srpnja 2015. godine u palači Konstantinovski u Sankt Petersburgu, u 18:00 po lokalnom vremenu.
Kvalificirane momčadi
Na završnom turniru sudjeluju ukupno 32 reprezentacije; domaćin Rusija je imala direktan plasman, dok su ostale reprezentacije svoje mjesto izborile kroz kontinentalne kvalifikacije. Ukupno 20 reprezentacija koje su nastupile i na prethodnom turniru izborile su nastup i 2018. godine. Panama i Island su izborile svoj debitantski nastup, s tim da je Island postao i zemlja s najmanje stanovnika, koja je ostvarila nastup na Svjetskom prvenstvu. Na turnir se kvalificiralo i nekoliko zemalja koje nisu nastupile na barem tri prethodna izdanja – Egipat, koji se kvalificirao po prvi put nakon 1990. godine; Maroko, koji se na turnir vratio po prvi put nakon 1998.; Peru, koji je posljednji put nastupio 1982. godine; i Senegal, koji je izborio svoj drugi nastup nakon četvrtfinala 2002. godine. Bio je ovo prvi put u historiji turnira da su čak tri nordijske zemlje (Danska, Island i Švedska) te četiri arapske zemlje (Egipat, Maroko, Saudijska Arabija i Tunis) izborile nastup na završnom turniru.
Kvalificirane momčadi su sljedeće:
Gradovi domaćini
Inicijalna ruska kandidatura sadžavala je 16 stadiona u 13 gradova, što je premašivalo minimum postavljen od strane FIFA-e. Tri od predloženih stadiona bili bi renovirani, dok bi ostali bili novoizgrađeni stadioni. Inicijalno predloženi gradovi bili su: Jaroslavlj, Jekaterinburg, Kalinjingrad, Kazanj, Krasnodar, Moskva, Nižnji Novgorod, Rostov na Donu, Sankt Petersburg, Samara, Saransk, Soči i Volgograd. Nakon nekog vremena, Rusija je smanjila broj stadiona na 14, a konačni prijedlog, s 12 stadiona u 11 gradova, prezentiran je 29. rujna 2012. godine. Konačni odabir izgledao je ovako:
Finalni ždrijeb
Ždrijeb za završni turnir održan je 1. prosinca 2017. godine u 18:00 po lokalnom vremenu, u Palači državnog Kremlja u Moskvi. Kvalificirane reprezentacije su ždrijebane u osam grupa po četiri ekipe. Prije samog ždrijeba, reprezentacije su raspoređene u četiri jakosne skupine, temeljem njihovih plasmana na FIFA-inoj ljestvici od 16. listopada 2017. godine.
U prvoj jakosnoj skupini nalazio se domaćin, Rusija, te sedam najbolje plasiranih reprezentacija. Ostale jakosne skupine formirane su takošer po kriteriju plasmana na FIFA-inoj ljestvici, što je bila razlika u odnosu na ranija izdanja, kada je samo prva jakosna skupina bila formiranja temeljem plasmana, dok su ostale tri bile formirane po geografskom ključu. Ipak, zadržano je pravilo da momčadi iz iste kontinentalne federacije ne smiju igrati u istoj grupi, uz izuzetak momčadi iz UEFA-e, kojih je u jednoj grupi moglo biti dvije.
Jakosne skupine izgledale su ovako:
Suci
FIFA je 29. ožujka 2018. godine objavila konačni popis od 36 glavnih i 63 pomoćna suca za završni turnir. Desetak dana ranije, 16. ožujka, FIFA-ino vijeće je odobrilo, po prvi puta u historiji turnira, korištenje pomoćnih sudaca za video nadzor, odnosno korištenje video tehnologije na utakmicama Svjetskog prvenstva. Trinaest pomoćnih sudaca za video tehnologiju, kojima će to biti jedina sudačka uloga, javnosti je predstavljeno 30. travnja 2018. godine.
Saudijski sudac Fahad Al-Mirdasi naknadno je, zajedno sa svojim pomoćnim sucima, izbačen s turnira zbog afere oko namještanja utakmica Kraljevog kupa; zamjena za Al-Mirdasija nije pozvana, dok su umjesto njegovih pomoćnika pozvani Hasan Almahri (Ujedinjeni Arapski Emirati) i Hiroshi Yamauchi (Japan).
Konačni popis svih sudaca izgleda ovako:
Statistike
Ažurirano: 14. srpnja 2018.
Strijelci
Ažurirano: 15. srpnja 2018.
Jedanaesterci
Ne računajući utakmice koje su odlučene izvođenjem jedanaesteraca, ovako izgleda realizacija jedanaesteraca dosuđenih tokom igre: {| style="background-color: transparent; width: "
Logo i brendiranje
Službeni logo turnira premijerno je predstavljen 28. listopada 2014. godine od strane kozmonauta na Međunarodnoj svemirskoj stanici, a onda je projiciran na moskovski Boljšoj teatar tokom večernjeg televizijskog programa. Tadašnji ruski ministar sporta, Vitalij Mutko, rekao je da je logo inspiriran "bogatom ruskom umjetničkom tradicijom i njezinom historijom hrabrih postignuća i inovacija", dok je tadašnji predsjednik FIFA-e, Sepp Blatter, rekao da logo reflektira "srce i dušu" zemlje. U svrhu brendiranja, dizajniran je i poseban font, Duša (ruski: Душа), kojeg je izradila portugalska kompanija Brandia Central tokom 2014. godine.
Maskota
Službena maskota prvenstva, antropomorfni vuk po imenu Zabivaka (ruski: Забива́ка; srpskohrvatski: "Golgeter" ili "Onaj koji postiže golove"), javnosti je predstavljen 21. listopada 2016. godine. Maskota je odabrana preko internetskog glasovanja, a dizajnirala ju je studentica Jekaterina Bočarova. Zabivaka je odjeven u boje ruske reprezentacije (plava, bijela i crvena).
Službeni rezultati glasovanja prezentirani su dan nakon objave maskote, u emisiji Večernji Urgant na Prvom kanalu. Zabivaka je pobijedio s ukupno 53% glasova. Drugoplasirani je bio tigar (27%), dok je treća bila mačka (20%). U glasovanju je sudjelovalo više od milijun ljudi, a ono se odvilo tokom rujna 2016. godine.
Lopta
Službena lopta prvenstva, Adidas Telstar 18, premijerno je predstavljena 9. studenog 2017. godine u Moskvi, od strane Lionela Messija. Njezin dizajn temeljen je na prvoj službenoj lopti FIFA Svjetskih prvenstava iz 1970. godine.
Pjesma
Službena pjesma za prvenstvo bila je "Live It Up", koju su izvodili Will Smith, Nicky Jam i Era Istrefi. Pjesma je javno predstavljena 25. svibnja 2018. godine, dok je službeni spot objavljen 7. lipnja, tjedan dana prije početka prvenstva.
Brooklyn Heights (razvrstavanje)
Brooklyn Heights je ime koje nosi kvart u New Yorku.
Brooklyn Heights se također može odnositi na još nekoliko toponima u SAD:
Kasvil
Kasvil se može odnositi na
101. zračnodesantna divizija
101. vazduhoplovno-desantska divizija je američka pešadijska divizija uvežbana za izvršavanje napada iz vazduha. Tokom Drugog svetskog rata istakla se prilikom iskrcavanja na normandijsko tle i u Ardenskoj bici. Za vreme rata u Vijetnamu preimenovana je u prvu vazdušno-mobilnu, a kasnije u vazdušno-jurišnu diviziju.
Battleground (film)
Battleground je američki crno-bijeli ratni film snimljen 1949. u režiji Williama Wellmana. Radnja je smještena u Belgiju u vrijeme ardenske kontraofenzive u Drugom svjetskom ratu, a protagonisti su pripadnici 327. jedriličarske pukovnije pri 101. zračnodesantnoj diviziji američke vojske koji sudjeluju u obrani Bastognea koga su tokom bitke opkolile njemačke snage.
Scenario za film je napisao Robert Pirosh, koji je sam bio veteran bitke, te je u njega unio niz istinitih anegdota, iako su svi likovi u filmu fiktivni. Za film je karakteristično da u njemu nema dotada standardnog prikaza američkih vojnika kao neustrašivih ratnika, te su umjesto toga prikazani kao ljudi sa stvarnim problemima, odnosno kako ih u trenucima borbe hvataju strah, tjeskoba i sumnja. Battleground je snimio studio Metro-Goldwyn-Mayer, usprkos početnog protivljenja njegovog šefa Louisa B. Mayera, koji je smatrao da je publika "umorna od rata". Iako su umjesto belgijskih korištene američke lokacije, režiser Wellman se izuzetno trudio postići što veću autentičnost, pri čemu mu je pomogla ne samo američka vojska, nego i stvarni veterani koji su služili kao statisti i tehnički savjetnici.
Film je prije službene premijere privatno prikazan u Bijeloj kući, gdje ga je uz predsjednika Trumana pogledao i Anthony McAuliffe, komandant 101. divizije. Nakon premijere je postigao izuzetnu gledanost, postavši komercijalno najuspješniji film studija MGM u pet godina. Osvojio je dva Oscara - za crno-bijelu fotografiju i originalni scenario. Kasniji kritičari su ga proglasili prvim značajnim ratnim filmom u Hollywoodu napravljenim nakon završetka Drugog svjetskog rata.
Ikarbus
mini|250px|Isporuka Ikarbusa. Ikarbus je fabrika autobusa i specijalnih vozila, najveći je proizvođač autobusa u jugoistočnoj Evropi. Prvobitni naziv fabrike je bio „Ikarus“, međutim zbog sličnosti i problema sa mađarskom fabrikom koja je to ime zaštitila, naziv fabrike od 1992. je promenjen u „Ikarbus“.
Istorija
mini|levo|Ikarus S-49 Ikarbus je osnovan 20. novembra 1923. u Novom Sadu kao prva fabrika aero i hidroplana na Balkanu. Temelje joj je udario Dimitrije Konjović, pilot, pomorski oficir i čuveni srpski industrijalac. Prvi avion u Ikarbusu je proizveden već marta 1924. Bio je to školski vazduhoplov tipa „brandeburg“. Fabrika je 1932. preseljena u Beograd. Fabrika je tokom Drugog svetskog rata prilično razrušena savezničkim bombardovanjem 1944. Posle oslobođenja Jugoslavije i nacionalizacije fabrike 1946. godine nastavljena je proizvodnja. U periodu od 1951. do 1962. godine vojni program fabrike Ikarus je potpuno zamenjen civilnim programom. Preseljenjem proizvodnje aviona u novu fabriku aviona SOKO Ikarus prelazi na proizvodnju karoserija za autobuse i dostavna vozila. Sedamdesetih godina u pogonima nove fabrike pored autoputa Beograd-Zagreb počinje proizvodnja autobusa.
Proizvodni pogoni Ikarbusa kapaciteta 750 vozila godišnje, smešteni su u Zemunu, u blizini Aerodroma „Nikola Tesla“. Fabrika zapošljava 750 radnika svih profila. Ikarbusu je poslednjih godina dodeljen veliki broj značajnih priznanja na prestižnim međunarodnim sajmovima (Beograd, Moskva, Verona) a zvanično je najbolji korporativni brend u oblasti automobilske industrije u Srbiji.
Prošle godine, Ikarbus je započeo serijsku proizvodnju najsavremenijih minibuseva za evropsko tržište na osnovu dokumentacije dobijene od italijanske kompanije „Bredamenarinibus“ sa kojom je sklopljen dugogodišnji ugovor o strateškom partnerstvu. Takođe, startovala je proizvodnja najmodernijih ambulantnih vozila po licenci francuske firme „TIB(TIB)“.
Međugradski autobus IK-312 i niskopodni zglobni autobus IK-218 su najnoviji modeli proizvedeni u Ikarbusu. Nastali su u tesnoj saradnji sa partnerskom kompanijom „Bredamenarinibus“ iz Italije. Premijerno su prikazani na Međunarodnom sajmu autobusa u Veroni krajem novembra 2007.
Aktuelni proizvodni program
Gradski autobusi
Minibus Međugradski autobusi Turistički autobusi Ambulanta
Nekadašnji proizvodni program
Modeli proizvođeni posle preimenovanja preduzeća 1993:
Klarksburg
Klarksburg se može odnositi na
Spisak poznatih LGBT osoba/P-T
P
right|thumb|Policajac i političar [[Brian Paddick]]
right|thumb|Sveštenik [[Troy Perry]]
right|thumb|Glumac [[David Hyde Pierce]]
right|thumb|Pevačica [[Pink (muzičarka)|Pink]]
Krajton
Krajton se može odnositi na
Spisak poznatih LGBT osoba/P-T
R
right|thumb|Jazz muzičar [[Sun Ra]]
right|thumb|Glumac [[Anthony Rapp]]
right|thumb|Actor [[Gene Raymond]]
right|thumb|Pesnik [[Arthur Rimbaud]]
right|thumb|Biskup [[Gene Robinson]]
right|thumb|TV ličnost [[Jai Rodriguez]]
right|thumb|Oficir američke vojske i [[LGBT aktivista, major Alan G. Rogers]]
right|thumb|Kanadski političar [[Svend Robinson]]
right|thumb|Koreograf [[Jerome Robbins]]
Kantri Klab
Kantri Klab se može odnositi na
Spisak poznatih LGBT osoba/P-T
R
right|thumb|Glumac [[Cesar Romero]]
right|thumb|Aktivista [[Bayard Rustin]]
S
right|thumb|Pisac [[Marquis de Sade]]
right|thumb|Porno glumac [[François Sagat]]
right|thumb|Pesnikinja [[Sapfo]]
right|thumb|Pisac [[Dan Savage]]
right|thumb|Pisac [[Steven Saylor]]
right|thumb|Politčar [[Alfonso Pecoraro Scanio]]
right|thumb|Pevač [[Jake Shears]]
thumb|right|Model [[Janny Shimizu]]
thumb|right|Reditelj [[Bryan Singer]] thumb|right|Premijerka Islanda [[Jóhanna Sigurðardóttir]]
right|thumb|Glumica [[Ione Skye]]
thumb|right|Pevačica [[Bessie Smith]]
right|thumb|Pevač [[Jimmy Somerville]]
thumb|right|Pesnikinja [[Gertrude Stein]]
thumb|right|Pevač [[Michael Stipe]]
thumb|right|Jazz muzičar [[Billy Strayhorn]]
thumb|right|Košarkašica [[Sheryl Swoopes]]
right|thumb|Pesnik [[John Addington Symonds]]
T
thumb|right|Glumac [[George Hosato Takei]]
thumb|right|Glumica [[Guinevere Turner]]
RK Zadar
Klupski uspjesi
Najveće uspjehe su postizali u drugoj polovici devedesetih godina prošlog stoljeća, kada su došli do polufinala Kupa EHF.
4205 David Hughes
4205 David Hughes je Marsov trojanski asteroid sa srednjom udaljenošću od Sunca koja iznosi 1,726 astronomskih jedinica (AJ). Apsolutna magnituda asteroida je 14,7.
Casermette, Latina
Casermette je naselje u Italiji u provinciji Latina, u regiji Lazio.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 161 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 21 m.
4276 Clifford
4276 Clifford je Marsov trojanski asteroid čija srednja udaljenost od Sunca iznosi 2,009 astronomskih jedinica (AJ). Apsolutna magnituda asteroida je 14,3.
Mound Bayou, Mississippi
Maund Baju je grad u američkoj saveznoj državi Misisipi.
Selnica
Selnica je naselje i sjedište istoimene općine u sjevernoj Hrvatskoj. Smještena je u Međimurskoj županiji.
Općinska naselja
Općini Selnica pripada 10 naselja (stanje 2006), to su: Bukovec, Donji Koncovčak, Donji Zebanec, Gornji Zebanec, Merhatovec, Plešivica, Praporčan, Selnica, Zaveščak i Zebanec Selo.
Zemljopis
Općina Selnica nalazi se u sjevernom dijelu Međimurske županije, smješten na brežuljkastom dijelu, za kojeg je karakteristična raštrkanost naselja. Površina Općine iznosi 25,01 km2. Graniči s općinama Štrigova na zapadu, Sveti Martin na Muri na sjeverozapadu, Sveti Juraj na Bregu na jugu, dok s područjem grada Mursko Središće graniči na sjeveru i istoku.
Općini upravno pripda deset naselja: Selnica, Donji Koncovčak, Zebanec Selo, Donji Zebanec, Gornji Zebanec, Bukovec, Zaveščak, Praporčan, Merhatovec i Plešivica. Neka od tih naselja nalaze se na brežuljkastom području i vrlo su raštrkana, pa se upravo iz tih razloga javlja problem prometne nepovezanosti, odnosno prometne izolacije tih naselja. Prometna povezanost s ostalim mjestima u okolici danas je dobra.
Stanovništvo
Prema popisu iz 2001. Općina ima 3442 stanovnika.
Uprava
Općinsko vijeće sastoji se od trinaest članova. Predsjednik Općinsko vijeća je Dragutin Debelec (HDZ).
Općinsko poglavarstvo na čelu s predsjednikom Poglavartsva i načelnikom općine Anđelkom Kovačićem (HSLS) ima pet članova.
Na području Općine dijeluje sedam mjesnih odbora: Selnica, Donji Koncovčak, Zebanec, Bukovec, Zaveščak, Praporčan i Merhatovec. Administrativno središte Općine je naselje Selnica.
Dan općine obilježava se 25. travnja.
Povijest
Ime naselja Selnica prvi se puta izrijekom spominje u popisu župa iz 1501. godine, iako se pretpostavlja da je naselje postojalo i u 13. stoljeću. Mjesto je bilo sjedište župe Sv. Marka.
Dolaskom Zrinskih u Međimurje i prelaskom na protestantizam, u Selnici su bili luterani, dok je znatno više katolika bilo u okolnim selima koja su pripadala župi. Godine 1857. izvršen je popis stanovništva, po vjeri su svi bili rimokatolici, a selo je i dalje bilo sjedište župe Sv. Marka.
Razvoj ovog kraja počinje krajem 19. stoljeća kada se na području današnje Općine počinje u otvorenim kopovima eksploatirati ugljen. Otprilike u istom razdoblju pronađena je i nafta, koja se počela ekspolatirati, što je omogućilo do zapošljavanje ljudi i razvoj ovoga kraja. Selničko je naftno polje jedno od najstarijih u svijetu. Transport nafte vršio se u prvo vrijeme cisternama s konjskom zapregom, da bi od 1901. do 1904. bio izgrađen prvi naftovod dužine 4 km, od Selnice do željezničkog kolodvora u Murskom Središću. Proizvodnja nafte u Selnici trajala je sve do 1952. godine.
Gospodarstvo
Stanovništvo se uglavnom bavi poljoprivredom i uslužnim obrtom. Ima 20 većih poljoprivrednih gospodarstava koja se bave stočarstvom, voćarstvom, povrtlarstvom i vinogradarstvom, te mnogo manjih poljoprivrednika kojima je to dopunska djelatnost.
Osnovana je i Gospodarska zona Selnica, koja još u projektnoj fazi. U zoni se planira obaljanje djelatnosti prerade drva i proizvodnje PVC stolarije.
Spomenici i znamenitosti
Crkva Svetog Marka Evanđeliste iz 1501. godine. Spomenik prvom nalazištu nafte u kontinentalnom dijelu Europe.
Obrazovanje
Djeca u općini pohađaju Osnovnu školu Selnica, te Područnu školu Zebanec. Škola na tom području postoji od početka 19. stoljeća.
Kultura
Najstarije društvo u Selnici je Vatrogasno društvo koje je osnovano 1882. godine. Također dijeluje i Kulturno umjetičko društvo "Pikač", te nekoliko drugih udruga.
Sport
Na području Općine postoje četiri nogometna kluba: NK Mladost, NK Zebanec, NK Koncovčak i NK Plavi (Prekopa), ženski nogometni klub ŽNK Oaza-Mladost, te teniski klub.
Giudicato Gallura
Giudicato Gallura (talijanski: Giudicato di Gallura) je bio jedan od četiri velika srednjovjekovna guidicata Sardinije (nešto poput evropskih kneževina ili kraljevina), koji je egzistirao od 10. do kraja 13. vijeka. Giudicato Gallura prostirao se po sjeveroistoku Sardinije, a njegova prijestolnica bila je Olbia, tada zvana Civita.
Historija
Giudicato Gallura iznikao je iz bizantske administrativne jedinice, koja se osamostala nakon što su muslimani osvojili Siciliju 827. i tako onemogućili komunikaciju između Sardinije i Bizanta. Od sredine 9. do početka 11. vijeka, malo se zna o Galluri, ali se oko 1050. pojavljuje ime vladara (giudice) Manfreda, koji sigurno nije bio prvi samostalni vladar. Suvremeni historiografi pretpostavljaju da su rani vladari Gallure bili guverneri koje je po zadatku slala Republika Pisa u Galluru. Oko 1100. Giudicatom Gallura vlada domaća dinastija Thori koja je protjerala Pisance, a njihov poznati giudice bio je Torgodorio I.
Njega je naslijedio sin Saltaro, kog je na prijestolju smjenio Ittocorre de Gunale, ali se on nije dugo održao na vlasti, svega tri godine, jer ga je svrgnuo Konstantin II. i tako obnovio dinastiju Thori. Njegov nasljednik Comita I. oko 1132. morao je prihvatiti supermaciju susjednog Giudicata Logudoro, zbog tog je obnovio veze sa Republikom Pisom da zadrži vlast u rukama porodice, što mu nije uspjelo jer ga je naslijedio Konstantin III, vjerojatno sin Ittocorrea, pa je odtada vlast bila u rukama dinastije Lacon.
Konstantina III je naslijedio sin Barisone II koji je 1203. ostavio samo Elenu, kćer jedinicu. To je stvorilo krizu nasljedstva jer su za njezinu ruku borili brojni suparnici. Kada je naposljetku 1206. Guglielmo I iz Giudicata Cagliari napao Galluru, Elena se 1207. udala za Lamberta Viscontija iz Pise s ciljem da spasi svoj guidicat. Lamberto je uspio obraniti Galluru, ali su nakon tog njegovi nasljednici postali nova dinastija.
Comita III od Torresa, vladar susjednog rivalskog Giudicata Logudora, sklopio je 1211. savez sa Republikom Genovom koja ga je trebala podržavati u borbi s ostalim sardinijskim guidicatima, pa su na taj način htjeli steći kontrolu nad otokom. Logudoro je napao Galluru, a 1212. Gallura je krenula u kontraofenzivu i sukobi na kopnu se produžili su se do 1214. odnosno na moru sve do 1217. kada je sam papa Honorije III intervenirao pa su zaraćene strane potpisale mir.
Nakon Elenine smrti, Lamberto Visconti je nastavio vladati Gallurom, čak se i oženio nasljednicom Giudicata Cagliari, pa je do svoje smrti 1225. vladao u oba guidicata. Nakan njegove smrti Gallurom su vladali njegovi nasljednici kao dinastija Visconti iz Gallure, sa promjenjivom srećom u borbi sa susjednim guidicatima za prevlast nad Sardinijom. Posljednjeg Viscontija Nina 1287. svrgnula je sa vlasti Republika Pisa i anektirala Galluru, što je bio i kraj tog guidicata. Republika Pisa vladala je Gallurom do 1324. kad su je morali prepustiti španjolskim Aragoncima.
Chadenet
Šadne je naselje i opština u južnoj Francuskoj u regionu Langdok-Rusijon, u departmanu Lozer koja pripada prefekturi Mand.
Ljetna palača u Pekingu
Ljetna palača (kineski: 頤和園; pinyin: Yíhé Yuán, što znači "Vrtovi njegovanog sklada") je kompleks građevina s palačom u vrtu kojim dominira Dugovječno brdo (60 m visine) iznad vještačkog jezera Kunming, sjeverozapadno od središnjeg Pekinga. Palača ima površinu od 2,9 km², od čega su tri četvrtine pod vodom.
God. 1998., Ljetna palača je upisana na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji kao "remek-djelo kineskog dizajna krajolika gdje se prirodni krajolik brda i otvorenih voda kombinira s vještačkim tvorevinama poput paviljona, dvorana, palača, hramova i mostova, pri čemu je nastao skladan sklop izvanredne estetske vrijednosti". mini|lijevo| Yu Feng pagoda iznad jezera Kunming
Povijest
Kad je car dinastije Jin, Wányán Liàng (1122.-1161.), premjestio svoju prijestolnicu u područje Pekinga, dao je izgraditi "Palaču zlatnog brda" na mjestu gdje je danas Ljetna palača. Za dinastije Yuan, brdo je preimenovana u "Vrč brdo" (Weng Shan), zbog legende kako je unutar brda pronađen vrč s blagom. Nadalje, prema istoj legendi, gubitak tog vrča se podudarao s padom dinastije Ming.
Car Qianlong iz dinastije Qing (1644.–1911.) je naručio izgradnju carskih vrtova 1749. godine, i Brdo dugovječnosti je dobilo današnji oblik tri godine poslije. Ljetna palača, tada poznata kao "Vrt jasnog mreškanja" (清漪園, Qīngyī Yuán), otvorena je 1752. godine, na 60 rođendan careve majke.
Ljetna palača je pretrpjela dva velika pustošenja, prvi tijekom Anglo-francuske invazije 1860. godine (kada su ovi potpuno uništili i opljačkali Staru ljetnu palaču), te tijekom Bokserskog ustanka od strane Saveza osam država 1900. godine. Za razliku od Stare ljetne palače, Ljetna palača je preživjela i obnovljena je 1902. godine, tada je i dobila ime "Vrtovi njegovanog sklada" (Yíhé Yuán). Ljetna palača je služila kao ljetnikovac carice Cixi, koja je iskoristila 30 milijuna taela srebra za njezino proširenje i uređenje; novac koji je bio namijenjen za kinesku mornaricu.
Danas je Ljetna palača popularno turističko odredište i rekreacijski park.
Odlike
mini| Brdo dugovječnosti mini| Trokatni paviljon Ljetne palače Središnje Kunming jezero, površine 2,2 km², je u potpunosti iskopano, a iskopano tlo se iskoristilo za gradnju Brda dugovječnosti. Na Brdu dugovječnosti se nalazi više građevina organiziranih u nizu, tako da je sprijeda ispunjeno paviljonima, palačama, vrtovima i drugim klasičnim građevinama, dok straga dominira prirodna ljepota krajolika.
Dizajneri krajolika dinastije Qing su uspijeli u vrtu palače ostvariti stilove različitih palača iz cijele Kine. Tako je jezero Kunming je iskopano kako bi se imitiralo Zapadno jezero u Hangzhou.
Od građevina na južnoj strani Brda dugovječnosti nalaze se: Dvorana raspršivanja oblaka, Hram budističke vrline i Hram mudrosti mora koji je uokviren različitim drugim građevinama. U središtu Hrama budističke mudrosti nalazi se pagoda koja je vizualno središte za sve ostale građevine. Pagoda je visoka 41 m, s 2o m visokim kamenim podnožjem i katovima na snažnim drvenim stupovima.
Klarkton
Klarkton se može odnositi na
Klirmont
Klirmont se može odnositi na
Kristal Siti
Kristal Siti se može odnositi na
Kroker
Kroker se može odnositi na
Kristal Lejks
Kristal Lejks se može odnositi na
Mangan(II,III) oksid
Mangan(II,III) oksid je hemijsko jedinjenje, koje ima molekulsku masu od 230,828 Da.
Etničke grupe Vojvodine
Etničke grupe Vojvodine
Coise-Saint-Jean-Pied-Gauthier
Koaz Sen Žan Pje Gotje je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Rona-Alpi, u departmanu Savoja koja pripada prefekturi Šamberi.
Dulitl
Dulitl se može odnositi na
Coise-Saint-Jean-Pied-Gauthier
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 945 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 91 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 10,38 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 295 metara (maksimalnoj 419 m, a minimalnoj 268 m).
Sveti Juraj na Bregu
Sveti Juraj na Bregu (mađarski: Víziszentgyörgy) je općina u Hrvatskoj. Smještena je u Međimurskoj županiji. Sjedište Općine je naselje Lopatinec. prostire se na 30,17 km², 5,279 stanovnika.
Općinska naselja
U sastavu općine je 9 naselja (stanje 2006), to su: Brezje, Dragoslavec, Frkanovec, Lopatinec, Mali Mihaljevec, Okrugli Vrh, Pleškovec, Vučetinec i Zasadbreg.
Zemljopis
Općina Sveti Juraj na Bregu prema zemljopisnom obilježju pripada rubnom južnom i jugoistočnom dijelu Gornjeg Međimurja. Površina Općine iznosi 30,17 km2. Reljefom prevladavaju blage padine i zaravni u južnom i istočnom dijelu Općine, dok se prema sjeveru pružaju strmije padine. Atraktivnost i pitoresknost krajobraza (razvedena konfiguracija terena), šumovitih predjela, atraktivne vizure (posebno one u smjeru juga) privlačan su element u odabiru prostora za stanovanje lokalnog pa i doseljenog stanovništva u ovo područje, što je i ujedno direktna posljedica konstantnog rasta broja stanovništva. Sveti Juraj na Bregu jedna je od najgušće naseljenih općina u Međimurskoj županiji sa 164,3 st/km2 a sastoji se od devet mjesta i graniči sa još sedam međimurskih Općina.
Ime je dobila po poznatom kršćanskom mučeniku Svetom Jurju koji je prikazan i na grbu Općine.
Sport
Na području općine Sveti Juraj na Bregu djeluje više sportskih klubova. Iako je nogomet sport broj ( NK Venera PMP )jedan, u općini djeluju i dva stolnoteniska kluba: STK Lopatinec i STK Zasadbreg. STK Lopatinec broji dvadesetak aktivnih članova koji se podijeljeni u četiri ekipe natječu u Međimurskim stolnoteniskim ligama. Prva i druga ekipa članice su II. Međimurske lige, treća ekipa nastupa u IV. ligi, dok četvrta ekipa nastupa u V. ligi.Predsjednik kluba je Mladen Trbuhović
Postolar Tripper
Postolar Tripper je bio glazbeni sastav iz Zadra.
Povijest sastava
Grupa Postolar Tripper svoje korijene vuče još iz 2003. godine kad su zadarski medijski eter okupirali prvim singlom „Ošljačka saga“, pjesmi koja je duhovito progovarala o zadarskim bodulima, a koja je napravljena za potrebe bizarne humoristične emisije ”Generacija Ex” na radiju 057.
Nakon drugog gastro singla „Tužna priča o selu“ (poznatija više kao „Koga, čega, janjetine“) tadašnji hip-hop dvojac izdaje i album „Sve što imam sam ukra“ te okupljaju bend za svirke uživo. Bend se sve bolje upoznaje radeći na novom materijalu te snimajući album obrada novovalnih pjesama. 2008. godine izlazi i njihov zajednički album znakovitog imena „Popravni“ s kojega su kao prepoznati hitovi zaživjele pjesme „Na rubu ponora“, „Palma u pitaru“ te „Marijana“.
Od tada, sada već sedmeročlani bend, učestalo nastupa i samouvjereno gradi sve veću bazu fanova. Promovirajući „Popravni“ Postolari postaju prepoznati kao koncertna atrakcija čiji su koncerti ispunjeni izrazitom energijom te dobrim vibracijama. Kao posebno zapažene koncerte ističu rasprodani Kset i Stereo dvoranu u Rijeci. Albumom „Čujem ja netko šuti“ grupa potvrđuje i opravadava status jednog od ponajboljih hrvatskih bendova. Tome u prilog govore i brojni koncerti, njihova velika posjećenost te zapaženi singlovi („Burza Rada“, „Largo“, „Gajeta“).
Sastav se razišao u veljači 2017. godine.
Članovi sastava
Postolar Tripper su:
Veli Iž
Veli Iž je naselje na otoku Ižu, u sastavu Grada Zadra.
Geografija
Veli Iž se nalazi na otoku Ižu, te je glavno naselje na otoku.
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2001. godine, naselje je imalo 450 stanovnika. Prema popisu iz 2011. naselje je imalo 400 stanovnika.
Ronch, Belluno
Ronch je naselje u Italiji u provinciji Belluno, u regiji Veneto.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 31 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1510 m.
Latham, Kansas
Latam je grad u američkoj saveznoj državi Kanzas.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 139, što je 25 (-15,2 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Zgornja Hajdina
Zgornja Hajdina (njemački: Ober Haidin) je selo u Sloveniji od 847 stanovnika, ono je i administrativni centar Občine Hajdina.
Geografske karakteristike
Zgornja Hajdina leži udaljena oko 6 kilometara zapadno od centra Ptuja, tako da je danas praktički predgrađe tog grada.
Dauning
Dauning se može odnositi na
Dreksel
Dreksel se može odnositi na
ŽKK Zadar
ŽKK Zadar je hrvatski ženski košarkaški klub iz Zadra. Sjedište je u Zadru.
Iglvil
Iglvil se može odnositi na
4558 Janesick
4558 Janesick je Marsov trojanski asteroid čija srednja udaljenost od Sunca iznosi 2,198 astronomskih jedinica (AJ). Apsolutna magnituda asteroida je 12,2.
Vazhkai
Vazhkai (வாழ்கை; ) je indijski crno-bijeli film na tamilskom jeziku snimljen 1949. u režiji A.V. Meiyappana. Radnja prikazuje kako mladić zavede seljanku i ostavi je trudnom, a nakon njenog pokušaja samoubistva brigu o bebi preuzima njen dobronamjerni suseljan, što pak izaziva sumnju njegove djevojke (čiji lik tumači Vyjayanthimala). Kao inspiracija za scenario je poslužio hollywoodski film Bachelor Mother iz 1939. godine. Vazhkai se smatra jednim od "društveno usmjerujućih" filmova, odnosno ostvarenja koja su kroz popularnu zabavu nastojala publiku potaknuti na pozitivno ponašanje. Postigao je veliki uspjeh, te je sljedeće godine dobio Nagradu Udruženja filmskih poklonika za najbolji tamilski film. Potakao je snimanje remake na telugu jeziku pod naslovom Jeevitham, a potom i na hindiju pod naslovom Bahar. Vyjayanthimala, koja je u vrijeme snimanja Vazhkaija imala 13 godina, nastupila je u sva tri filma, te postala jedna od tada najvećih indijskih filmskih zvijezda.
Elmajra
Elmajra se može odnositi na
Ruthville, North Dakota
Ratvil je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Severna Dakota.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 191.
Elmer
Elmer se može odnositi na
Frederiktaun
Frederiktaun se može odnositi na
Flint Hil
Flint Hil se može odnositi na
Troy Aikman
Troj Kenet Ejkman (rođen 21. novembra 1966. u Zapadnoj Kovini), je bivši američki igrač američkog fudbala, koji je igrao za Dalas kaubojse od 1989 do 2000. godine.
Florida (razvrstavanje)
Florida se može odnositi na
Ancône
Onkon je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Rona-Alpi, u departmanu Drom koja pripada prefekturi Valans.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 947 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 595 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 1,59 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 72 metara (maksimalnoj 76 m, a minimalnoj 58 m).
Vanjske veze
[[naslov poveznice]]
Visoka teološko katehetska škola u Zadru
Povijest i preustroj
VTKŠ je osnovao 23. rujna 1992. godine mons. Marijan Oblak i mons. Ivan Prenđa koji je do same svoje smrti predavao kolegij Otajstvo Krista i povijest spasenja. Prvi ravnatelj VTKŠ bio je dr. Tomislav Bondulić. Od 1993. do 2011. ravnatelj VTKŠ bio je mr. don Marinko Duvnjak, a od 2011. ravnatelj škole je mr. don Elvis Ražov. Škola se nalazi u zgradi Novoga kampusa Sveučilišta u Zadru ali je do preustrojstva pripadala patronatu Katoličkog bogoslovnog fakulteta u Zagrebu. U lipnju 2011. godine Senat Sveučilišta u Zadru prihvatio je Pismo namjere zadarskog nadbiskupa Želimira Puljića i rektora zadarskog Sveučilišta dr. Ante Uglešića da se VTKŠ uključi u sastav Sveučilišta u Zadru u formi otvaranja Teološko-katehetskog odjela.
Ambrosetti, Chieti
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 55 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 318 m.
Holsvil
Holsvil se može odnositi na
Dvorana Krešimira Ćosića
Dvorana Krešimira Ćosića je višenamjenska športska dvorana namijenjena gotovo svim dvoranskim športovima te brojnim drugim kulturnim i zabavnim priredbama.
O dvorani
Višenamjenska športska dvorana središte je zadarskog športa gdje se piše nova športska povijest grada Zadra. Njena izgradnja je započeta u siječnju 2004. godine prema projektu Arhitektonskog atelijera Hržić iz Zagreba, a radove je izvela tvrtka Lavčević-inženjering d.o.o. iz Splita. Dovršena je u listopadu 2008. godine. Prvi športski nastup u njoj je imala hrvatska rukometna reprezentacija kao domaćin na kvalifikacijskom turniru za odlazak na Olimpijske igre u Pekingu 2008. Dvorana je bila korištena na Svjetskom prvenstvu u rukometu 2009. godine jer je Zadar bio određen kao jedan od gradova domaćina. Ime je dobila po velikanu hrvatske i svjetske košarke Krešimiru Ćosiću. Stoga je ubrzo nakon dovršetka svečano proglašena dvoranom Krešimira Ćosića prije početka utakmice NLB lige između Zadra i Splita 3. listopada 2008. godine. Dva dana prije zadarski gradski vijećnici jednoglasnom su odlukom odlučili da se novoj košarkaškoj dvorani na Višnjiku da ime po Krešimiru Ćosiću. Dvoranom upravlja tvrtka Športski centar Višnjik d.o.o. u vlasništvu Grada Zadra.
Odlike
Dvorana je arena kružnog oblika, pod čijom se kupolom promjera 135,12 m i visine 26,82 m nalaze centralna dvorana i četiri pomoćne. U njima se mogu odigravati košarkaške, rukometne, malonogometne utakmice, te organizirati razni športski turniri (tenis, pikado) i prvenstva. Uz samu dvoranu na sjevernoj strani nalazi se parkirališni prostor s 450 mjesta za automobile, a južne 300.