cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johnny Cash
Posljednje godine i smrt
Cashu je 1997. dijagnozirana neurodegenerativna bolest zvana Shy-Dragerov sindrom. Kasnije je promijenjena u autonomnu neuropatiju popraćenu dijabetesom. Bolest je prisilila Casha da skrati turneje. 1998. je hospitaliziran s teškom upalom pluća, koja mu je oštetila pluća. Albumi American III: Solitary Man (2000.) i American IV: The Man Comes Around (2002.) bili su Cashov odgovor na bolest u obliku pjesama tužnijeg tona u odnosu na prva dva albuma. Snimljen je videospot za "Hurt", pjesmu Trenta Raznora iz Nine Inch Nailsa, prilagođenu Cashovu pogledu na svoju prošlost i osjećaje pokajanja. Videospot se danas smatra njegovim "epitafom", a osvojio je i kritičare i publiku.
June Carter umrla je 15. svibnja 2003. u 73. godini. Rekla mu je da nastavi raditi, pa je nastavio snimati te čak dvaput nastupio u memorijalnom centru obitelji Carter u Bristolu u državi Virginia. (Koncert od 5. srpnja 2003. bio je njegov posljednji javni nastup). Na koncertu od 21. lipnja 2003., prije nego je otpjevao "Ring of Fire", Cash je pročitao izjavu o svojoj pokojnoj supruzi koju je napisao malo prije nego što je stupio na pozornicu. Rekao je kako ga Junein duh gleda i kako ga je došla posjetiti prije nego što ode na pozornicu. Jedva je uspio otpjevati pjesmu. Unatoč slabom zdravlju, govorio je kako se raduje danu kad će opet moći hodati i baciti svoja invalidska kolica u rijeku pokraj svog doma.
Johnny Cash umro je malo manje od četiri mjeseca nakon svoje supruge, 12. rujna 2003., u bolnici u Nashvilleu u državi Tennessee. Pokopan je pokraj June u Hendersonville Memory Gardensu pokraj svog doma u Hendersonvilleu u državi Tennessee. Imao je 71 godinu.
24. svibnja 2005., Vivian Liberto, Cashova prva supruga i majka Rosanne Cash, i tri ostale kćeri, umrla je tijekom operacije uklanjanja raka pluća. Bio je to pedeseti rođendan Rosanne Cash.
Njegova pokćerka, Rosie (Nix) Adams i još jedan putnik pronađeni su mrtvi 24. listopada 2003. u autobusu u Okrugu Montgomery u državi Tennessee. Nagađalo se da su umrli od ugljičnog monoksida iz svjetiljki u autobusu. Adams je imala 45 godina. Pokopana je uz majku i očuha.
U lipnju 2005. je objavljeno kako se prodaje njegova kuća uz jezero u Hendersonvilleu. U siječnju 2006. je prodana vokalistu Bee Geesa Barryju Gibbu i njegovoj ženi Lindi. Kuća je 10. travnja 2007. uništena u požaru.
Jedna od Cashovih posljednjih suradnji s producentom Rickom Rubinom, nazvana American V: A Hundred Highways, objavljena je posthumno 4. lipnja 2006. Album je debitirao na prvom mjestu ljestvice 200 najprodavanijih albuma časopisa Billboard.
Ostavština
Od svojih ranih dana kao pionir rockabillyja i rock and rolla u pedesetima, preko desetljeća u kojima je predstavljao međunarodnog predstavnika country glazbe, i svoje revitalizacije u devedesetima kao žive legende i ikone alternativnog countryja, Cash je izvršio utjecaj na mnogobrojne umjetnike i ostavio iza sebe ogroman opus. Nakon njegove smrti, odana mu je počast kao najpopularnijem glazbeniku svojeg vremena.
Među djecom Johnnyja Casha, njegova kćer Rosanne Cash (iz prvog braka s Vivian Liberto) i njegov sin John Carter Cash (iz braka s June Carter Cash) su poznati country glazbenici s vlastitim karijerama.
Na velikom koncertu 1999. počast su mu odali različiti glazbenici kao što su Bob Dylan, Chris Isaak, Wyclef Jean, Norah Jones, Kris Kristofferson, Willie Nelson i U2. Sami Cash se pojavio na kraju i nastupio prvi put nakon više od godinu dana. Malo prije njegove smrti objavljena su dva tribute albuma; na Kindred Spirits nalaze se djela poznatih umjetnika, dok Dressed in Black sadrži uratke manje poznatih glazbenika.
Napisao je preko tisuću pjesama i objavio desetke albuma. Box set nazvan Unearthed objavljen je posthumno. U njemu su bila četiri CD-a s neobjavljenim materijalima koje je snimio s Rubinom kao i retrospektivni CD Best of Cash on American.
Cash je 1999. primio nagradu Grammy za životno djelo. Časopis Rolling Stone 2004. je uvrstio Casha na 31. mjesto 100 najvećih glazbenika svih vremena.
U znak počasti nakon Cashove smrti, country pjevač Gary Allan uvrstio je pjesmu "Nickajack Cave (Johnny Cash's Redemption)" na svoj album iz 2005. nazvan Though All Over). Pjesma govori kako je Cash pao na dno i nakon toga uskrsnuo svoj život i karijeru.
Glavna ulica u Hendersonvilleu u državi Tennessee poznata je kao "Johnny Cash Parkway".
Od 2. do 4. studenog 2007. u Starkvilleu u državi Mississippi održan je Johnny Cash Pickin' Flower Festival. Cash je u Starkvilleu uhićen četrdeset godina prije i 11. svibnja 1965. zadržan preko noći što ga je inspiriralo da napiše pjesmu "Starkville City Jail". Festival, gdje je ponuđeno simbolično posthumno pomilovanje, odao je počast Cashovu životu i glazbi, a očekuje se da postane redovni godišnji događaj.
Portreti
Country pjevač Mark Collie portretirao je Casha po prvi put 1998. u kratkom filmu, "I Still Miss Someone". Sniman većinom u crno-bijeloj tehnici, film pokušava uhvatiti Cashove najmračnije životne trenutke, sredinom šezdesetih.
Hod po rubu, biografski film o Cashovu životu s Joaquinom Phoenixom u ulozi Casha i Reese Whiterspoon kao June (koja je za tu ulogu nagrađena Oscarom za najbolju glumicu), objavljen je u Americi 18. studenog 2005. te je postigao veliki kritički i komercijalni uspjeh. I Phoenix i Whiterspoon osvojili su brojne nagrade za svoje uloge, uključujući Zlatni globus za najboljeg glumca i glumicu u komediji ili mjuziklu. Oboje su sami pjevali svoje vokalne dionice, a Phoenix je naučio svirati gitaru. Osvojio je i Grammy za svoj doprinos na soundtracku za film. John Carter Cash, jedino dijete Johnnyja i June, bio je izvršni producent filma.
Ring of Fire, mjuzikl temeljen na Cashovu opusu, debitirao je na Broadwayu 12. ožujka 2006., ali je 30. travnja 2006. skinut s repertoara zbog katastrofalnih recenzija i razočaravajuće posjete.
Nagrade i počasti
Cash je osvojio mnoštvo Grammyja za country glazbu te drugih nagrada, u kategorijama od vokalnih i recitalnih izvedbi do bilješki s albuma i videospotova.
U karijeri koja se protegla na gotovo pet desetljeća, Cash je mnogim ljudima diljem svijeta bio utjelovljenje country glazbe. Cash je bio glazbenik koji nije bio usko vezan za jedan žanr. Snimao je pjesme koje se mogu smatrati rock and rollom, bluesom, rockabillyjem, folkom ili gospelom te izvršio utjecaj na svaki od tih žanrova. Osim toga, bio je jedini među country umjetnicima koji je pri kraju karijere postao neočekivano popularan među mlađom indie i hard rock publikom. Njegova raznolikost očituje se u podatku da je primljen u tri glavne kuće slavnih: Kuću slavnih tekstopisaca Nashvillea (1977.), Kuću slavnih countryja (1980.) i Kuću slavnih rock and rolla (1992.). Samo je trinaest izvođača primljeno u dvije ili u dvije potonje, a samo Hank Williams, Jimmie Rogers i Bill Monroe dijele istu čast kao Cash. Međutim, samo je Cash primljen u Kuću slavnih rock and rolla na regularni način, za razliku od drugih country glazbenika koji su primljeni kao "rani utjecaji". Njegov doprinos prepoznala je i Kuća slavnih rockabillyja. 1996. je primio Nagradu Kennedy Centra. Cash je izjavio kako mu je primanje u Kuću slavnih countryja 1980. najveće profesionalno postignuće u životu.
Milo Nižetić
Milo Nižetić je bio vratar u više nogometnih klubova, a zatim i trener.
Bal-Sagoth
Bal Sagoth je symphonic ekstremni black metal bend osnovan 1993. u Yorkshireu, Engleska. Ime duguje američkom književniku Robertu E. Howardu i njegovoj kratkoj priči "The Gods of Bal-Sagoth".
Životopis
Ovaj iznimno originalan, simfoničan barokni black metal bend plod je genijalnosti i nepresušne mašte pjevača i tekstopisca Byrona Robertsa. Oduvijek u svome svijetu, fasciniran mitologijom, fantazijom, okultnim, epskim bitkama, izumrlim civilizacijama, ali isto tako i znanstvenom fantastikom, Byron je odlučio kreirati bend jedinstvenog zvuka koji ce, uz veliku dozu mističnosti, obuhvatiti kako najdalju prošlost, tako i fantastične vizije budućnosti. Tako se 1993., kada je Byron upoznao braću Maudling, rodio bend koji je pomaknuo granice black metala.
Prvi, danas nenabavljiv demo snimaju u zimu 1993., te potom potpisuju ugovor za Cacophonous Records. 1994. izlazi prvi album, mračni i epski A Dark Moon Broods Over Lemuria. Teme se na ovome albumu kreću od izgubljene Atlantide, pa do vječne Byronove inspiracije, vanjske tame Z'Xulth, međudimenzijskog prostora naseljenog zlim entitetima koji vječno traže načine za uništenje smrtnih bića. Drugi dio sage, Starfire Burning Upon the Ice-Veiled Throne of Ultima Thule, objavljen je 1996. Obuhvaća još kompleksnije teme od onih na prvome albumu, među kojima i pojave vezane za astralni svijet (Summoning the Guardian of the Astral Gate). Ubrzo, iz benda odlazi basist Jason Porter, na čije mjesto dolazi Mark Greenwell. 1998. izlazi iznimno simfonični album Battle Magic, tematski na tragu prošloga albuma. To je ujedno bio i završni dio trilogije objavljene za Cacophonous. Bend je odlučio da je vrijeme da potpišu ugovor s većim izdavačem. Bez razmišljanja, odabrali su dominantno ime, Nuclear Blast. No, prije toga održana je europska turneja s Emperorom i Dark Funeralom, tijekom koje je Bal-Sagoth još jednom pokazao moć baroknog britanskog ratničkog metala. Prvi album za novog izdavača, četvrti u karijeri, objavljen je 1999. Ovo, gotovo operno djelo nazvano The Power Cosmic. Tematski se album najviše veže za ostale, razvijene fantastiče galaksije. Nastavak je uslijedio 2001. u vidu hvaljenog albuma Atlantis Ascendant. Teme se opet nadovezuju na sve prošle uratke, a pojavljuju se i motivi iz sumerske mitologije (The Dreamer in the Catacombs of Ur), te motivi bliski H. P. Lovecraftu (In Search of the Lost Cities of Antarctica). Album je postigao velik uspjeh, a Bal-Sagoth je odradio velik broj koncerata.
Na novi se album čekalo gotovo pet godina. U međuvremenu, došlo je do promjene bubnjara. Na mjesto Davea Mackintosha došao je Dan Mullins, koji je donio određeno osvježenje u bend. Konačno, 2006. svjetlost dana ugledao je The Chthonic Chronicles. Novi album je ujedno i prvi snimljen posve digitalno. Album The Chthonic Chronicles izravan je nastavak Atlantis Ascendant. Kako kažu sami članovi, novi je album završni dio heksalogije, a ujedno i poveznica s ishodištem, prvim albumom; što zajedno čini veliki, neprekinuti ciklus o čarobnom svijetu Bal-Sagotha.
Američki jevrejski univerzitet
thumbAmerički jevrejski univerzitet je jevrejski privatni univerzitet koji se nalazi u Los Angelesu, Kaliforniji. Univerzitet je osnovan 1947. godine.
Kalifornijski baptistički univerzitet
Kalifornijski baptistički univerzitet je privatni univerzitet osnovan 1950. godine. Univerzitet pohađa oko 5 000 studenata.
Koncentrični model
Koncentrični model je tip informaciono-komunikacionog sistema, skupa posebnih institucija, kanala i aktivnosti pomoću kojih grupe specijalista na društvenim normama utemeljen način informišu javnost o delovanju pojedinaca, grupa, institucija i organizacija. Njegova svrha je omogućavanje masovnog pristupa informacijama i transparentnost vlasti i drugih organizacija društva.
Model informaciono komunikacionog sistema pokazuje funkcionisanje sistema na nivou njegovih teorijskih pretpostavki, nezavisno od konkretnih okolnosti.
Model omogućava da se:
Koncentrični model
Koncentrični model se sastoji iz niza koncetričnih krugova. Taj model, predložio je Dzon Vivijan, jer je bilo neophodno razviti model koji je složeniji od bazičnog modela. Potrebno je bilo da se uoče osnovne odlike procesa masovnog komuniciranja koji uključuje masovne medije.
U samom centru se, predstavljen kao tačka, nalazi izvor koji enkodira informacije, dok su u obliku niza koncentričnih krugova predstavljeni ostali elementi komunikacijkog procesa u kojem se koriste masovni mediji:
Primljena informacija, u okviru ovog modela, može ali i ne mora da rezultira u odgovoru koji dolazi od primaoca feedback. Odgovor može da bude trenutan ili odložen, i može (ali i ne mora) da rezultira nekom aktivošću. Tako meteorološka prognoza saopštena na radiju može od slušaoca biti samo primljena k znanju, ali može izazvati odgovarajuću aktivnost – uzimanje kišobrana pri izlasku, na primjer.
Masovni mediji imaju sposobnost širenja informacija i izvan okvira javnosti koju pokrivaju. Već i samim informsanjem o događaijima i pojedincima mediji im pridaju značaj koji se zatim preliva i unutar primarnih javnosti (porodica, prijatelji, susjedi, itd.).
Modeli informaciono komunikacionog sistema
Postoje sledeći modeli informaciono-komunikacionog sistema:
Correntini, Belluno
Correntini je naselje u Italiji u provinciji Belluno, u regiji Veneto.
Perzijski jezik
thumb|290px|Rasprostranjenost perzijskog jezika
Peloponeski rat
thumbnail|400px|Mapa Grčke na početku Peloponeskog rata
Perzijski jezik
Persijski ( — farsi) je jedan od zapadnoiranskih jezika unutar indoiranske grane indoevropske jezičke familije, i službeni je jezik Irana, Avganistana (zvanično poznat kao dari od 1958), i Tadžikistana (zvanično poznat kao tadžički od sovjetske ere). Koristi se i u nekim drugim regijama koje su istorijski bile persijanska društva i koje se smatraju delom Velikog Irana. Ovaj jezik se piše persijskim alfabetom, koji je modifikovana varijanta arapskog alfabeta.
Persijski jezik se klasifikuje kao nastavljanje srednjovekovnog persijskog, zvaničnog religioznog i književnog jezika Sasanidskog carstva, koji je nastavljanje staropersijskog, jezika Ahemenidskog carstva. Njegova gramatika je slična sa mnogim savremenim evropskim jezicima. Persijski je dobio svoje ime po prestonici Ahemenidskog carstva, Persisu (sadašnja pokrajina Fars), stoga se naziva i farsi. Osoba koja govori persijski se može nazvati persofonom.
Columbia, Missouri
Kolambija je grad u američkoj saveznoj državi Misuri.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 108.500, što je 23.969 (28,4 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Perzijski jezik
Procenjuje se da oko 110 milionna ljudi širom sveta govori persijski, pri čemu jezik ima zvanični status u Iranu, Avganistanu, i Tadžikistanu. Vekovima je persijski bio prestižni kulturni jezik u drugim regionima zapadne, centralne, i južne Azije u raznim carstvima baziranim u tim regionima.
Persijski je imao znatan (prevashodno leksikografski) uticaj na susedne jezike, a posebno na turkijske jezike u centralnoj Aziji, Kavkazu, i Anadoliji, susedne iranske jezike, kao i jermenski, gruzinski, i indoarijske jezike, posebno urdu (koji je u osnovi hindustanskog). On je isto tako u izvesnoj meri uticao na arapski, a posebno na bahranski arapski jezik, ali je isto tako pozajmio znatan deo svog vokabulara iz njega nakon arapskog osvajanja Irana.
Sa dugom istorijom literature u obliku srednjovekovnog persijskog pre islama, persijski je bio prvi jezik u muslimanskom svetu da se probije kroz arapski monopol nad pisanjem, i pisanje poezije u persijskom je uspostavljeno kao dvorska tradicija u mnogim istočnim dvorovima. Neki od poznatih radova persijske literature su Šahname Firdusija, radovi Rumija, Rubaj Omara Hajama, Panđ ganđ Nezami Gandžavija, Divan Muhameda Hafiza i dve mešavine proze i stihova Saadija - Đulistan i Bustan.
Klasifikacija
Persijski je jedan od zapadnoiranskih jezika unutar indoevropske familije. Drugi zapadnoiranski jezici su kurdski jezici, gilanski, mazenderanski, tališki, i beludžiski. Persijski se klasifikuje kao član jugozapadne grupe među zapadnoiranskim jezicima, zajedno sa ahomskim, kumzarskim, i lurijskim jezikom.
Ime
Jezik se naziva farsi (فارسی) u Iranu i Avganistanu; parsi (پارسی) je staro ime koje je potisnuto, jer simbol za „p“ ne postoji u arapskom jeziku; tadžički (narečje centralne Azije) ili dari (ime jezika u Avganistanu).
Ovo je spisak najznačajnijih narečja persijskog jezika:
Osobine
Iranski jezici, među kojima je persijski, pripadaju porodici indoevropskih jezika. Istorija iranskih jezika započinje još u sedmom veku pre nove ere. Persijski je najznačajniji u grupi iranskih jezika i jedini za koga je, na osnovu pismenih spomenika, dokazano da je postojao kao stari jezik srednjeg doba i savremeni jezik.
Kao indoevropski jezik, persijski ima određenih sličnosti sa ostalim jezicima iz indoevropske porodice, a naročito sa slovenskim jezicima pogotovo na sintaksičkom planu. Takođe, postoje mnoge sličnosti iranskih jezika, pa i farsija, sa južnoslovenskim jezicima.
Persijski jezik je u svom razvoju imao tri glavna perioda: staropersijski jezik (jezik Aveste i Darijevih natpisa), srednjopersijski jezik (pahlavi) i novopersijski jezik, ili samo persijski. On datira od momenta prihvatanja arapskog alfabeta oko 650. godine n. e., kada je, u vreme otpočinjanja islamskog uticaja, poprimio veliki broj arapskih reči, postajući izvanredno bogat jezik. Persijski jezik je pretrpeo tako male promene u toku celog poslednjeg milenijuma, da obrazovan Iranac može čitati rukopise sačinjene vekovima unazad bez posebnih teškoća.
Pismo
Drevno persijsko pismo se naziva pahlevi i blisko je jermenskom pismu.
Veći deo modernog persijskog jezika zapisuje se modifikovanim oblikom arapskog pisma. Latinica se koristi kao pomoćno sredstvo u transkripciji i informatičkim tehnologijama. Tadžički jezik, koji predstavlja narečje persijskog sa izvesnim ruskim uticajima, piše se ćirilicom.
Abeceda persijskog jezika ima 32 znaka i još 3 posebna znaka koja to zapravno i nisu, nego su različiti pravopisni oblici za slova, i u slučaju lām alefa, ligatura.
Morfologija
Sufiksi preovlađuju persijskom morfologijom, a broj prefiksa je mali. Glagoli mogu izražavati vreme i vid i kongruiraju sa subjektom u licu i broju. U persijskom jeziku nema rodova pa zamenice nisu označene rodovima.
Sintaksa
Uobičajene izjavne rečenice imaju oblik "(S)(PO)(O)G“. Ovo znači da rečenice uključuju mogući subjekat, prilošku odredbu i objekat ispred obaveznog glagola. Ako je objekat specifičan onda je praćen rečju „rā” (rā) i ide ispred priloške odredbe: "(S)(O+rā)(PO)G“.
Glagoli
književni govorni sam, jesam  pers. hastam hasam si, jesi    pers. hasti  hasi je          pers. hast ili ast -e smo, jesmo  pers. hastim hasim ste, jeste  pers. hastid hasid su, jesu    pers. hastand hasand hoć(u)  pers. xāh(am) hoć(eš) pers. xāh(i) hoć(e)  pers. xāh(ad) hoć(emo) pers. xāh(im) hoć(ete) pers. xāh(id) hoć(e)  pers. xāh(and)
Colombiers-du-Plessis
Kolombjer di Plesi je naselje i opština u zapadnoj Francuskoj u regionu Loara, u departmanu Majen koja pripada prefekturi Majen.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 514 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 23 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 21,97 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 230 metara (maksimalnoj 242 m, a minimalnoj 152 m).
HomoloGene
HomoloGene je onlajn baza podataka o eukariotskim homologim genima. Deo je veb portala Entrez. Organizmi čiji su genomi uključeni u pretragu su: čovek (Homo sapiens), šimpanza (Pan troglodytes), domaći pas (Canis lupus familiaris), domaće govedo (Bos taurus), miš (Mus musculus), zebrica (Danio rerio), sivi pacov (Rattus norvegicus), kokoška (Gallus gallus), voćna mušica (Drosophila melanogaster), gambijski malarični komarac (Anopheles gambiae), Arabidopsis thaliana, pirinač (Oryza sativa), Magnaporthe grisea, Neurospora crassa, Caenorhabditis elegans, kvasac (Saccharomyces cerevisiae), Kluyveromyces lactis, Eremothecium gossypii, Schizosaccharomyces pombe i Plasmodium falciparum.
Groundhog Day
Beskrajni dan ili Dan mrmota (engl. Groundhog Day) američka je fantastična romantična filmska komedija iz 1993. koja govori o ciničnom meteorologu, Philu Connorsu (Bill Murray), koji proživljava stalno isti dan. Andie MacDowell glumi Ritu, njegovu novu producenticu. Film je režirao Harold Ramis, a scenarij su napisali Ramis i Danny Rubin. Bio je to jedan od prvih filmova koji su upotrijebili znanstveno-fantastični zaplet kao temelj za romantičnu komediju.
Pri premijeri je film bio umjereno hvaljen od kritike, no s vremenom je stekao još veću reputaciju i postao sastavnim dijelom kulture kada se treba opisati nešto što se stalno ponavlja i nikada ne mijenja. Ryan Gilbey je hvalio poruku priče o važnom učenju na grešakama. Neki ga smatraju jednim od najboljih filmova svih vremena a nalazi se i na popisu 250 najboljih filmova kinematografije na siteu Internet Movie Database. 2006. je bio jedan od 25 filmova koji su prihvaćeni da budu uključeni u Državni filmski registar, Američki filmski institut ga je 2000. stavio na 34. mjesto na listi 100 godina...100 smijeha a od 2008. i na 8. mjestu na listi "10 najboljih filmova fantastike". Uz to, Udruga američkih pisaca je stavila scenarij na 27. mjesto na listi "101 najboljih scenarija ikada napisanih".
2009. američki književni teoretičar Stanley Fish uvrstio je film među deset najboljih američkih filmova svih vremena.
Radnja
Dan svizaca je američki praznik u gradiću Punxsutawneyu koji se održava svake godine 2. 2. Svakog jutra tog datuma lokalni predstavnici bude svisca iz zimskog sna te prema vjerovanju on previđa vrijeme - ako vidi svoju sjenu, slijedi još 6 tjedana zime, a ako je ne vidi, slijedi rano proljeće. Televizijski meteorolog Phil Connors, cinični čovjekomrzac, stiže zajedno s producenticom Ritom i kamermanom Larryjem kako bi snimio reportažu o tom događaju u 6 ujutro. Nakon bezvoljno obavljenog posla Phil se sljedeći dan budi u motelu opet u 6 ujutro, no iznenadi se da datum nije 3. veljače, nego ponovno 2. veljače. On je jedina osoba koja to primijeti dok se svi drugi ponašaju kao i dan prije, tako da je primoran opet snimiti reportažu i ponoviti sve svoje dijaloge još jednom. Sutradan se budi i shvati da je opet 2. veljače, i tako svaki dan, dok ne shvati da je u klopci. Pošto mu se Rita sviđa (iako ona o njemu misli da je samoživ muškarac) daje si zadatak da ju u tom jednom danu osvoji.
Teško mu je izići iz svoje kože, svog karaktera ali ima jednu prednost. On jedini zna da se dan u tom gradiću ponavlja i na sve se moguće načine pokušava umiliti Riti (sazna njene stavove o životu, nauči svirati klavir, ...). No, ne uspije. Čak joj i ispriča o svojoj dilemi i ona mu povjeruje te zajedno s njim provede noć ali nestane točno u 6 ujutro. Čak ga ni samoubojstvo ne može spasiti od rutine 2. 2. Onda jednom odluči uljepšati si dan, situacije malo prilagoditi sebi, promijeniti svoju perspektivu i uživati u svemu. Završno pomogne puno ljudi (pošto unaprijed zna kakva će ih nedaća snaći tijekom dana) i postane najpopularnija osoba grada, te nastupi na zabavi svirajući glasovir, gdje spontano privuče pažnju Rite koja završi s njim u krevetu. Iduči dan se budi, no na njegovo iznenađenje ona je još uvijek u njegovom krevetu i više nije 2., nego 3. veljače. Zajedno izađu van iz motela i potrče po snijegu.
Produkcija
Nakon što ga je agent obavijestio o konceptu scenarija Dannyja Rubina, Harold Ramis isprva nije bio zainteresiran jer ga je smatrao "formulaičnim". Tjedan dana kasnije, agent ga je ponovno nazvao te mu rekao: "Moraš ovo pročitati". Nakon što ga je poslušao, Ramis je priznao da su mu išle suze u jednom trenutku te je odlučio prihvatiti režirati film. Prema intervjuu glumca Stephena Tobolowskyja, nakon što je dobio scenarij za film, otišao je na audiciju za ulogu Neda Ryersona u Los Angelesu. Tamo je, zbog toga što je uvijek želio raditi sa Haroldom Ramisom, prema vlastitim riječima, malo pretjerao u karikiranju svojeg lika kao neuglednog gnjavatora te je čak lizao Ramisove cipele. Prema vlastitim riječima, Ramis se "istodobno smijao i razmišljao o tužbi za napastovanje". Dok je čekao na odgovor, Tobolowsky je završavao snimanje filma Djevojka s kalendara zajedno sa glumcem Kurtom Fullerom. Kada ga je jednog dana Fuller upitao koji je njegov sljedeći projekt, Tobolowsky je odgovorio sa "ništa" pošto nije bio siguran je li prošao audiciju. Na njegovo zaprepaštenje, Fuller mu je tada ispričao o svojem novom projektu: "Snimati ću neku komediju sa Billom Murrayjom. Glumiti ću ulogu prodavača osiguranja Neda Ryersona. Već sam čitao scenarij pred cijelom filmskom ekipom". Tobolowsky je ostao bez riječi. Međutim, na njegovo iznenađenje, Ramis je ipak odlučio dati Tobolowskyju ulogu. Tobolowsky nije ništa rekao Fulleru, no ovaj je bio na premijeri filma gdje mu je, iako je bio ljutit, sa odobravanjem rekao: "Dobio si moju ulogu. No bio si dobar u njoj". lijevo|mini|200px|Proslava dana svizaca [[2005.]] U originalnom scenariju objašnjenje za ponavljanje dana ležalo je u činjenici da je Philova bivša ljubavnica na njega izrekla prokletstvo. Redatelj Ramis je to na kraju izbacio jer mu se nije sviđalo. Tom Hanks je bio u pregovorima za glavnu ulogu, ali je navodno redatelj smatrao da je "preblag" za ulogu dok je Tori Amos bila u pregovorima za glavnu žensku ulogu. Murraya je svizac ugrizao dva puta tijekom snimanja. U originalnom scenariju, film je trebao započeti u sredini radnje, kada je Phil već zarobljen u vremenu, te kako je kao pripovjedač objašnjavao kako je dospio u situaciju. Scenarij za film je jedan od sveukupno samo tri koje je ikada napisao autor Danny Rubin. Ostala dva su Hear No Evil i S.F.W..
Snimanje je trajalo od ožujka do lipnja 1992. u Woodstocku, Illinoisu. Na prvi dan snimanja, Tobolowsky se prisjeća da je Murray odmah "razbio led" i pridobio naklonost 500-injak mještana grada kad je otišao u lokalnu pekaru i kupio stotinjak krafni i lisnatog peciva te ih počastio istima. Jedna od zanimljivosti snimanja o kojoj se gotovo uopće ne govori, je da su producenti i redatelj morali osigurati način da svaki dan bude isti za potrebu priče o danu koji se ponavlja, što je bilo rizično s obzirom na promjenljivo vrijeme. Prema Tobolowskyju, sve scene u eksterijeru su stoga snimili na četiri različita načina: jednom po snijegu, drugi put po kiši, treći put po suncu te četvrti put po oblačnom vremenu, koje je i ostalu u filmu. Prema njemu, vjerojatno "negdje postoji neka alternativna verzija istog filma koju će studio kad-tad izbaciti na tržište". desno|mini|250px|Tip Top bistro, Woodstock, u kojem je sniman dio filma
Iako je film isprva bio zamišljen kao šašava komedija, Ramis je tijekom snimanja promijenjio sa Rubinom neke dijelove scenarija kako bi sadržavao više duhovnosti i filozofije. Prema Tobolowskyju, scenarij je sadržavao jednu poprilično skupu sekvencu u kojoj Phil radi eksperimenta sebe ošiša na polu-ćelavo, na "Mohawk način", sa sprejom pošara zidove te razori cijelu spavaću sobu sa motornom pilom, a sutradan se opet probudi i sve je po starom. Sekvenca je pripremana tri tjedna a kada je snimljena, Ramis ju je pogledao, razmislio i bacio ju. Umjesto nje, stavio je scenu u kojoj Phil prepolovi olovku, a sutradan ju nađe čitavu, što je bio mnogo suptilniji način slanja iste poruke. Još jedna čudna ideja u scenariju, objašnjenje za vremensku anomaliju u kojem se ispostavi da je jedna žena uz pomoć vudu čarolije iz osvete stavila Phila u vremensku klopku, što je zahtijevala producentska kuća, je naposlijetku odbačena od Ramisa, što je Tobolowsky komentirao sa: "Čim sam saznao da su izbacili tu glupu ideju, odmah mi je laknulo". Završna sekvenca, u kojoj se Phil budi u krevetu sa Ritom, je bila neočekivano dosta problematična jer je Murray odbijao snimiti ju dok nije saznao mora li biti gol ispod plahte ili ne. Ramis nije bio siguran, pa su svi ljudi na setu glasovali o tome. Zahvaljujući samo jednom glasu jedne pomoćnice, prevagnula je odluka da se Rita i Phil pokažu sa odjećom u krevetu. Prema Tobolowskyju, nakon završetka snimanja, pozvali su ga nakon nekoliko tjedana opet natrag na set jer je odlučeno da se njegov lik Ned pojavi na kraju filma. On sam je napisao dijalog za tu scenu, kada se pojavi pred Philom i Ritom na proslavi, te je scena snimljena u jednom kadru.
Tobolowsky tvrdi da je uloga Neda Ryersona njegova najprepoznatljivija. Jednom kada je bio na Islandu, slučajno je u zračnoj luci krivo skrenuo i pokrenuo alarm. No policajci koji su se pojavili odmah su ga prepoznali i rekli: "To je Ned!".
Nakon filma, praznik dana svizaca postao je jako popularan te se svake 2. veljače skuplja gomila u gradiću Punxsutawneyju. Pjesma koja svira na radiju svaki dan u 6 ujutro je I Got You Babe koju pjevaju Cher i Sonny.
Izvorna ideja
Ideja filma o jednom događaju koji se neprestano ponavlja se zasniva na kratkoj priči 12:01 PM koju je napisao Richard Lupoff 1973. Po njoj je 1990. snimljen i kratki, 25-minutni film, 12:01 u kojem je glumio Kurtwood Smith i sam Lupoff. Razlika je međutim što se u tom filmu glavni junak našao zarobljen u samo jednom satu koji se uvijek ponavlja od 12:01 do 13:00, kada se vrijeme opet vrati na 12:01. Zanimljivo, za TV je snimljen i triler Minuta poslije ponoći u kojem se junaku ponavlja cijeli dan i koji je objavljen iste godine kao i Beskrajni dan, 1993. Ipak, Beskrajni dan pojavio se ranije, u veljači, dok je Minuta poslije ponoći objavljena u srpnju.
Teme i analiza
desno|mini|200px|Ilustracija [[Mit o Sizifu|mita o Sizifu, kojeg su neki usporedili sa temom priče ]] U tom filmu redatelj Harold Ramis i scenarist Danny Rubin s jedne strane opisuju romansu protagonista, a s druge neobičnu priču (dan koji se ponavlja) koja upada u fantaziju po uzoru na filmove koje je režirao Louis Buñuel, dajući joj i dublje, metafizičke poruke koje potiču na razmišljanje, ponajviše one o Budizmu i Karmi te važnosti ponovnih pokušaja u životu. U paraboli "Najteži teret" u knjizi Die fröhliche Wissenschaft, Friedrich Nietzsche spominje kako bi najgora moguća kazna bila da se netko nađe zarobljen u vremenu, proklet ponavaljati iste greške i boli cijeloga života unedogled. David Lavery smatra kako je jedna od tema filma ukazati na to kako razbiti to prokletstvo i napraviti nešto pozitivno iz njega. Donekle se mogu povući i paralele sa Sizifovim mitom. U biti, radi se o zarobljenom ljudskom duhu. Mnogi su hvalili duhovnost u filmu.
Peloponeski rat
Sažetak
Rat se, generalno, može podeliti u tri faze:
Groundhog Day
Teme i analiza
Isto tako, razlog za ili sila koja ponavlja taj dan nikada nije data ili objašnjena, čime se gledatelju namjerno daje zadatak da sam izvlači zaključke. Glavni junak Phil počinje živjeti u nekom svojem svijetu, u kojem se jedine promjene javljaju iz njegove vlastite inicijative a nikako izvana, pa je moguće da se njegova karakterna promjena javlja samo stoga jer mu je jednostavno dosadilo ponašati se uvijek isto te je odlučio isprobati nešto novo. Teme filma su propuštene prilike i prolazak nezapažene ljepote u životu, ali i potreba za samoaktualizacijom, prihvaćanjem i poboljšanjem svojeg mjesta u životu. Suzanne M. Daughton navodi da je priča "vodič za postizanje cijelovitosti i nadilaženje samog sebe".
Christopher Deacy piše da se u filmu radi o junaku koji želi pobjeći iz malog gradića, ali bijeg nije odgovor za njegove probleme - Phil Connors mora ostati i suočiti se sa svojim neuspjesima i slabostima čime će njegova noćna mora nestati. Riješenje je psihološko, ne geografsko. Kada Phil pomaže ljudima oko sebe, njegova noćna mora se "transformira u nešto kreativno, konstruktivno i svrhovito".
Utjecaj
Ideja o događaju ili danu koji se ponavlja u nedogled koji primjeti samo glavni lik se kasnije ponovila mnogo puta. TV film Božić svakoga dana iz 1996. praktički je iskoristio isti koncept kao i Beskrajni dan, samo što se cijela priča odvija za vrijeme Božića. Triler Retroactive iz 1997. vrti se oko žene koja uđe u auto psihopata koji ubije svoju ženu, a ona to pokušava spriječiti pošto je obližnji laboratorij pokrenuo proces vremenske petlje, no svaki puta događaji postaju sve krvaviji i krvaviji. Trumanov show sadrži scenu u kojoj glavni junak Truman unaprijed nabraja svojoj supruzi nekoliko događaja koji se doista kasnije i dogode jer glumci u showu stalno ponavljaju svoje radnje prema scenariju iz dana u dan - što je gotovo identična scena iz filma Beskrajni dan u kojem Phil nabraja Riti događaje koji se zbilja dogode jer unaprijed zna za njih. U trileru Deja Vu iz 2006. Denzel Washington glumi FBI policajca koji putuje nekoliko dana natrag u prošlost kako bi spriječio ubojstvo žene. desno|mini|200px|Andie MacDowell i svizac na jednom okupljanju 2008.
Peloponeski rat
Sažetak
Rat se završio 404. pne. kapitulacijom Atine. Flota je zaplenjena, zidovi koji su spajali grad sa Pirejom, trgovačkom i ratnom lukom su srušeni, a prekomorski posedi su joj oduzeti.
Groundhog Day
Utjecaj
Član parlamenta Dennis Skinner povezao je postupanje sa tadašnjim britanskim premijerom Tonyjem Blairom nakon tzv istrage Hutton 2004. sa Beskrajnim danom: „Ta je afera bila poput Beskrajnog dana, pošto su kritičari premijera zahtijevali jednu istragu, pa još jednu istragu, pa još jednu istragu". Blair se složio: „Ne bi to mogao bolje sažeti.“ 2006., političar Peter Hain je također usporedio neprekidno odugovlačenje oko podjele i sastavljanje vlade Sjeverne Irske sa ovim filmom: "Ovaj 'Beskrajni dan' mora već jednom završiti!" Nakon izbora u Srbiji 2016. vladajuća je stranka predložila ponavljanje jer je "opozicija prešla prag pod čudnim okolnostima", što je dovelo do kritičnog članka Dejana Ilića koji je to usporedio sa filmom.
Dok je trajao Rat u Iraku, izraz Beskrajni dan postao je američki vojni sleng za bilo koji rutinski, neugodni dan vršenja službe u Iraku. Naslov film je postao općeniti sleng za nešto što se stalno ponavlja unedogled i nikada ne mijenja.
Peloponeski rat
Uzroci rata
Prema Tukididu uzrok rata je strah od rasta Atinske moći tokom 5 veka pne. . Tokom Grčko-Persijskih ratova formiran je Delski savez nekoliko polisa da bi postojala i bila financirana stalna mornarica, koja se može koristiti protiv Persije. Atina je bila najveći član saveza, a imala je i najveću mornaricu. Zbog toga Atina preuzima vođstvo saveza. Tokom sledećih dekada Atina pretvara Delski savez u Atinsku imperiju. Neki članovi saveza su se s tim slagali, a neki su se bunili. Postepeno sredstva namenjena obrani od Persije počela su se koristiti za Atinske projekte. Perikle je premestio središte saveza sa Dela u Atinu, a sredstva saveza su korištena i za gradnju Partenona.
Groundhog Day
Utjecaj
Novinar Timothy Egan je izljev nafte u Meksičkom zaljevu 2010. usporedio sa izljevom nafte u Aljasci iz 1989. te upotrijebio izraz "Beskrajni dan" kako bi naznačio kako velika naftna poduzeća nisu ništa naučila o opasnostima crpljenja nafte blizu obale.
Peloponeski rat
Uzroci rata
Članovi Delskog saveza su postepeno gubili nezavisnost. Članovi lige su bili polisi oko Jonskog i Egejskog mora i oslanjali su se na brodove za trgovinu i obranu od pirata i persijske flote. Kako se savez pretvarao u atinsku imperiju, članovi saveza su gubili nezavisnost, a tako su gubili i kontrolu nad svojim brodovima. Atina je tako nakupljala ogromnu mornaricu. Sparta, kao vođa Peloponeskog saveza i dotad neprikosnovena vojna sila u Grčkoj, počela je da gleda sa velikim podozrenjem jačanje Atine. Neposredni povodi za rat su bile akcije Atine, kojima je pogađala Spartanske saveznike. Tako je atinska mornarica intervenirala u sporu između Korinta i Korkire (Krfa), tako što je sprečila Korint da osvoji Korkiru u bici kod Sibote. Atina je takođe zavela sankcije protiv spartanskog saveznika Megare.
Groundhog Day
Utjecaj
Nadbiskup Canterburyja Rowan Williams je tijekom jednog govora kojeg je održao 19. prosinca 2002. spomenuo pojam Beskrajni dan kako bi ilustrirao kako se ljudi katkad vrte u krug umjesto da nauče nešto od svojeg ponašanja od kojeg ne napreduju i promijene ga.
Dr. Chris Moulin objavio je kako je proučavao simptome ljudi koji su bili uvjereni da su jedan događaj već doživjeli. Uzrok je svalio na pogreške mozga tijekom kratkoroćnog pamćenja.
Peloponeski rat
Prva faza rata (431. pne.-421. pne. )
Sparta i njeni saveznici (osim Korinta) bili su uglavnom kopnene sile, koje su mogle skupiti veliku kopnenu armiju, skoro nepobedivu zahvaljujući legendarnim Spartancima. Atinska imperija bila je raširena preko Egejskih ostrva. Atina je postala bogata zahvaljujući danku, koji su plaćala ta ostrva. Prva faza rata se zove Arhidamov rat, prema spartanskom kralju Arhidamu, koji je izvršio invaziju Atike.
Groundhog Day
Utjecaj
Prilikom ankete u kojoj su 2002. sudjelovali kritičari i filmaši za "Sight and Sound", samo je jedna osoba imenovala Beskrajni dan svojim najdražim filmom. Ta osoba je bio pisac, redatelj i bivši član Monty Pythona, Terry Jones.
2015., objavljeno je da je u pripremi kazališni mjuzikl prema filmu, u Old Vicu, dok režiju potpisuje Matthew Warchus, koji je rekao da ga je film i nasmijao i rasplakao: "To je doista o tome koliko malo vremena imamo da postanemo najbolja moguća vezrija nas samih. To je sofisticirani komad upakiran u romantičnu komediju." Premijera je zakazana za jun 2016., prije odlaska u Broadway.
Peloponeski rat
Strategije
Strategija Sparte je bila da invazijom okoline Atine onemogući Atini pristup obradivoj zemlji. Pošto je Atina imala pristup moru, nije trpila mnogo. Mnogi Atinjani su napustili svoje farme i preselili se unutar zidina, koje su povezivale Atinu sa njenom lukom Pirejem. Spartanci bi okupirali okolicu Atine samo po 3 sedmice, a najduže 40 dana. Perikle je rukovodio atinskom strategijom, koja je bila da se izbegavaju otvorene bitke sa mnogo brojnijim i izvežbanijim spartanskim hoplitima. Atina se oslanjala na mornaricu, koja je bila strateška prednost Atine. Atinska mornarica je krenula u ofanzivu i dobila je tako bitku kod Naupakta.
Groundhog Day
Kritike
U recenziji u Nacionalu je pisalo: "Iako se zasniva na sličnoj dosjetki kao i nešto raniji tv triler Minuta poslije ponoći, fantastična komedija Harolda Ramisa neobičan je i sjajno napravljen film." U recenziji u Večernjem listu pisalo je sljedeće: "Duhovita komedija fantastike majstorski iskorištava goleme mogućnosti za razradu početne pretpostavke a redatelj (i suscenarist, uz Dannyja Rubina) Harold Ramis kompliciranu zgodu lakoruko pretvara u pitku ali, ne i površnu zabavu".
Peloponeski rat
Kuga u Atini 430. pne.
430. pne. izbija kuga u Atini. Pošto je grad bio dosta gusto naseljen, kuga je usmrtila 30.000 građana, mornara, vojnika, čak Periklea i njegove sinove. Kuga je bila treći učesnik tog rata, koji je značajno pomogao spartanskoj pobedi. Četvrtina Atinjana je stradala od kuge. Od kuge se nikad nisu oporavili, pošto je radna snaga bitno smanjena, a čak i strani plaćenici nisu hteli da ratuju za grad pod kugom. Strah od kuge je sprečio i Spartance da napadaju. Spartanci su se povukli iz Atine da ne bi bili u kontaktu sa zaraženima.
Groundhog Day
Kritike
Roger Ebert mu je isprva dao 3 od 4 zvijezde te ga usporedio sa klasikom Divan život, ali je par godina kasnije priznao da mu se film sve više sviđa te ga je uvrstio na svoju listu "Velikih filmova".
Peloponeski rat
Promena Atinske strategije
Posle smrti Periklea, Atinjani menjaju strategiju. Kreću u ofanzivnije akcije. Vođeni od generala Demostena (ne treba ga brkati sa govornikom Demostenom) uspevaju u nizu pomorskih napada na Peloponezu. Atinjani šire vojne aktivnosti po Beotiji i Etoliji i učvršćuju niz mesta oko Peloponeza. Jedno od takvih mesta je blizu Pilosa, na malom ostrvcetu Sfakteriji.
400px|left
Montrose, South Dakota
Montrouz je grad u američkoj saveznoj državi Južna Dakota.
Peloponeski rat
Pokušaj iniciranja pobune u Sparti i bitka na Sfakteriji
Ta utvrda blizu Pilosa bitno pogađa najslabiji dio Sparte. Sparta je bila ovisna o robovima helotima. Heloti su se bavili zemljoradnjom i stočarstvom, dok su građani Sparte vežbali da budu vojnici.
Montrose, South Dakota
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 472, što je 12 (2,6 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Peloponeski rat
Pokušaj iniciranja pobune u Sparti i bitka na Sfakteriji
Atinska utvrda kraj Pilosa je počela privlačiti helote. Heloti su bežali. Spartancima je bežanje helota bio težak udarac, a još teže im je padala mogućnost opšte pobune helota u prisustvu Atinjana. Sparta povlači sve trupe iz okoline Atine i odlučuje se na akciju i napada atinsku utvrdu na ostrvu Pilosu. Demosten uspeva da se odupre i protera spartansku flotu, a spartanski hopliti ostaju u okruženju na Sfakteriji. Konačno, Kleon predvodi Atinjane koji u bici na Sfakteriji zarobljavaju 300-400 spartanskih hoplita. Ta poraz je bio ponižavajući za Spartu.
Zanzibar
thumb|thumb|Zastava Zanzibara thumb|thumb|topografska karta Zanzibara Zanzibar je ostrvo u Indijskom okeanu uz istočnu obalu Afrike. Samo ostrvo i Tanganjika su u vreme kraja kolonijalno razdoblja ujedinjeni u novonastalu državu imena koje je federalni deo Tanzanija. Najveći grad ovog ostrva je istoimen - Zanzibar, i nalazi se na zapadnom delu ostrva. Ostrvo Zanzibar je administrativno podeljen na tri regiona: Zanzibar sever, Zanzibar jug i Zanzibar grad. Ostrvo ima površinu 1658 km² sa 1.070,000 stanovnika (2004). Građen je pretežno od koralnih krečnjaka, tako da su razvijeni kraški reljefni oblici. Geografska širina, mala nadmorska visina (do 125 m i monsuni određuju klimatske prilike. Prosečna temperatura u januru je oko 28 °C, a u julu oko 23 °C. Velika su kolebanja dnevnih temperatura. Godišnja količina padavina iznosi 1.500 — 2.000 mm. Vrlo heterogeno stanovništvo sastoji se većinom o mešanaca Arapa i Bantu crnaca i znatnog dela Indusa.
Peloponeski rat
Nikijin mir 421. pne.
Obe strane su bile umorne od rata, pa se sklapa mir 421. pne.. Mir traje 6 godina. Po odredbama mirovnog sporazuma obe strane uglavnom (sem dve iznimke) vraćaju sve što su zauzeli, Amfipolj se vraća Atini, a Atinjani oslobađaju zarobljene u bici na Sfaktariji.
Moćna država na Peloponezu Argos, uz atinsku pomoć pravi koaliciju demokratskih državica Peloponeza. Sparta pokušava da razbije koaliciju, ali bezuspešno. Ohrabreni Argos sa saveznicima i uz pomoć malo Atinjana pokušava da zauzme Tegeu, blizu Sparte. Sparta sa malo saveznika se nalazila blizu strateškog poraza.
Bitka kod Mantineje 418. pne. bila je najveća kopnena bitka tokom Peloponeskih ratova. S jedne strane je bila Sparta sa saveznicima, a sa druge strane Argos,Matineja,Arkadija i Atina. U početku bitke Argos sa saveznicima je bio uspešan, da bi na kraju bili pobeđeni. Demokratski savez državica Peloponeza je razbijen te većina njegovih članova se vraća u Peloponeski savez. Sparta se spasava od strateškog poraza i ponovo uspostavlja dominaciju na Peloponezu.
Sicilijanska ekspedicija (415. pne. -413. pne.)
415. pne. jedan od atinskih saveznika na Siciliji napadnut je od strane Sirakuze. Atinjani predvođeni Alkibijadom odlučuju da pomognu savezniku, ali i da zauzmu celu Siciliju. thumbnail|200px|desno|Alkibijad
Alkibijad otkriva planove invazije Sparti
Zauzimanje Sicilije i okoline bi donelo je prihode i vojnike, koji bi poslužili zauzimanju Peloponeza. Tokom priprema za ekspediuciju, netko je uništio religiozne kipove, a optužba pada na Alkibijada. Strahujući da će biti nepravedno optužen, Alkibijad beži u Spartu i otkrivava Atinske planove o zauzimanju Sicilije.
Nikija odugovlači
Atina šalje 100 brodova i 5.000 pešaka u sicilijansku ekspediciju pod vodstvom Nikije. Nakon iskrcavanja nekoliko gradova se pridružuje Atini. Umesto da odmah napadne Nikija odugovlači, tako da do zime i ne nanosi neku veću štetu Sirakuzi. Sa dolaskom zime Atinjani se povlače i skupljaju saveznike za sledeću sezonu. Ta odgoda omogućava Sirakuzi da dobije pomoć od Sparte.
Dolazak Spartanaca na Siciliju i poraz Atine
Spartanski general Gilip dolazi na Siciliju sa pojačanjima, preuzima komandu sirakuške vojske i pobeđuje atinsku vojsku. Gilip savetuje Sirakužane da izgrade mornaricu. Nikija moli Atinu da pošalje pojačanje. General Demosten predvodi flotu od 100 brodova i 5.000 vojnika, koja dolazi da pomogne, ali Sirakuza sa saveznicima ponovo pobeđuje. Demosten je tražio da se povuku u Atinu. Nikija se posle još neuspeha složio, ali pomračenje meseca, što protumačiše kao loš znak, sprečilo ih je da se povuku. Ta odgoda ih je skupo koštala jer su bili teško poraženi u pomorskoj bici kod Sirakuze. Preostali atinski vojnici tražili su gde da se sklone, ali sirakuška konjica ih ubija ili porobljava. Od Atinske flote i ljudi ne ostaje ništa. Oni koji su ostali živi pretvoreni su u robove.
Kopnena opsada Atine
Tokom rata na Siciliji, po savetu Alkibijada Spartanci se učvšćuju kraj Atine u Dekeliji, da bi sprečili Atinjanima korištenje zemlje celu godinu. Utvrđenje u Dekeliji sprečava bilo kakav kopneni prevoz namirnica. Atina je prinuđena da dobavlja namirnice morskim putem po daleko većoj ceni. Posle poraza Atina se našla u očajnom položaju, bez novčanih rezervi i sa sve nepouzdanijim saveznicima. Atinska omladina je ili stradala u ratovima ili zarobljena u stranoj zemlji. Nazirao se početak kraja Atinske imperije.
Atina se oporavlja
Posle propasti Sicilijanske ekspedicije Atina se našla u očajnom položaju sa sve nepouzdanijim saveznicima. Sparta ohrabruje pobunu Atinskih saveznika, tako da se pobunilo mnogo jonskih gradova. Sirakužani pomažu svojom mornaricom na Peloponezu, a i Persijanci pomažu Spartu i novcem i brodovima. Atina se našla na rubu propasti.
Ipak uspevaju da prežive, jer im neprijatelji nisu bili dovoljno žustri. Korint i Sirakuza su sporo dovukli svoje brodove, a i drugi saveznici su bili dosta spori. Persijanci su isto tako bili spori u ispunjavanju obećanja u novcu i brodovima. Jonski gradovi su očekivali žaštitu Sparte, a nisu je dobili. Izgleda da je Atina preživela najviše zbog nedostatka diplomatskih veština kod Spartanaca.Na početku rata Atina je odvojila 100 brodova i izvesnu sumu novca kao zadnju rezervu u slučaju najgoreg. Ti brodovi su tada ušli u upotrebu i koristili su se do kraja rata.
Oligarhijski prevrat u Atini
Vrhunac krize predstavlja oligarhijski prevrat 411. pne., koji na vlast dovodi tzv. veće od četiri stotine i otvoren raskol prevratnika sa flotom i vojskom stacioniranom u Joniji. Bio je moguć mir sa Spartom, ali Atinska flota bazirana na otoku Samosu odbija da prizna prevratnike. Flota postavlja Alkibijada kao vođu i nastavlja rat u ime Atine. Alkibijad je bio osuđivan kao izdajica, ali još uvek je bio važan za Atinu. Sprečio je da atinska flota napada Atinu u doba borbi za vlast. Nije dozvolio povratak demokracije ratom. Uspeo je da pomogne uspostavljanje demokracije na suptilniji način. Ta flota ratuje sa Spartom 411. pne. u bici kod Sime.
Ponovna uspostava demokratije i uzlet Atine
Nakon dve godine uspostavlja se ponovo demokratska vlast u Atini. Alkibijad uverava Atinjane da trebaju napasti Spartansku flotu. U bici kod Kizika 410. pne. spartanska flota je poražena, a Atina ponovo ima veliku pomorsku nadmoć, koja omogućava ponovo jačanje financijske osnove Atinskog carstva. Zahvaljujući Alkibijadu, između 410. pne. i 406. pne. Atina pobeđuje u bici za bitkom, ponovo vraćajući velike delove Atinskog Carstva.
Lisandar pobeđuje
Sparta je tada sagradila mornaricu da izazove atensku pomorsku silu i ima odličnog vojskovođu Lisandra. Lisandar pobeđuje u bici kod Notijuma. To je bio povod da pobedi frakcija protiv Alkibijada, u Atini smenjuju Alkibijada. Posle pomorske bitke kod Arginuskih ostrva, Atina gubi 12 brodova i ne mogu da spase posadu zbog lošeg vremena. Atinjani krive najviše mornaričke oficire i ubijaju ih, a to ubija i moral cele atinske mornarice.