Joker_(strip)
Medijske adaptacije
Tokom 2000-ih godina, Joker se pojavio u još tri znakovite animirane verzije. Prva je serija The Batman, koja je s emitiranjem započela 2004. godine. Joker je ovdje drastično redizajniran i njegov je izgled naglašeno manijakalniji, mada je s vremenom dizajn približen onom klasičnom. Prilikom putovanja kroz Jokerov um, Batman i Hugo Strange otkrivaju kako je Joker ranije bio nižerangirani uredski službenik čiji je san bio "nasmijati ljude". Jokeru je u ovoj interpretaciji glas posudio Kevin Michael Richardson, koji je tako postao prvi Afroamerikanac koji je tumačio Jokera. Druga verzija je hvaljeni animirani film Batman: Under the Red Hood (2010.), gdje mu je glas posudio John DiMaggio. Ovaj film predstavlja ekranizaciju priče o smrti Jasona Todda i objašnjava koncept Red Hooda. Za kraj, Joker se pojavio i kao izrazito bitan lik u dvodijelnom animiranom filmu The Dark Knight Returns, zapravo ekranizaciji istoimenog kultnog stripa Franka Millera, iz 2012. godine, gdje je prikazan u starijoj dobi kao katatoničan jer se Batman povukao u mirovinu. Kada se Batman vrati, Joker se ponovo "aktivira" te krene u pohod po Gothamu, samo da bi se na koncu sukobio s Batmanom. U ovoj verziji, glas mu je posudio Michael Emerson. thumb|left|250px|[[Heath Ledger je kao Joker u Nolanovom filmu The Dark Knight pobrao apsolutne pohvale kako kritike tako i publike te je postao jedan od najznačajnijih interpretatora Jokera u historiji serijala. Postao je svojevrsna pop-kulturna ikona, a posebno znakovita je i fraza koja je postala njegov svojevrsni zaštitni znak: "Why so serious?"]] Kada je 2005. pod redateljskom palicom Christophera Nolana obnovljen filmski serijal o Batmanu, Joker je najavljen na kraju prvog filma iz trilogije, Batman Begins, kada Jim Gordon (Gary Oldman) Batmanu (Christian Bale) preda igraču kartu džokera i govori mu o serijskom ubojici koji ju ostavlja na mjestima svojih zločina. U nastavku, The Dark Knight (2008.), Jokera je glumio Heath Ledger, koji je na Jokera gledao kao na "klauna psihopata, serijskog ubojicu i shizofreničara bez imalo empatije". Mada publika isprva nije dobro reagirala na Ledgera kao Jokera, nakon prikazivanja filma, Ledgerov Joker postao je pop-kulturni sinonim za anarhiju i kaos. Neupitno je kako je Ledgerova interpretacija Jokera bila najkaotičnija od svih i tu je Jokerova manijakalnost dovedena do njezinih krajnjih granica, nadmašivši čak i neke stripovske inkarnacije superzlikovca. Ledgerov Joker odudarao je i vizualno od većine ranijih interpretacija - njegov izgled bio je potpuno nemaran i neuredan, gotovo boemski, kosa raščupana, a šminka na licu u potpunom neredu. Takav izgled bio je samo posljedica kaotične interpretacije. Za razliku od većine interpretacija, Jokerov karakteristični kez u ovom filmu nije posljedica interakcije s kemijskim otpadom već ozljeda koje su nastale rezanjem rubova njegovih usana. Kontinuirani kez postiže crvenim ružom kojim prekriva usta i rane od rezova, mada on zapravo ne postoji. Nikada nije razjašnjeno kako je Joker doista zadobio navedene ozljede, a on je sam ispričao nekoliko kontradiktornih verzija koje su uključivale zlostavljanje u djetinjstvu i samosakaćenje. Neke svoje žrtve znao je unakaziti istim takvim ozljedama što je još jedna referenca na stripovsku priču.