cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stipe Pletikosa
Šahtar
Godine 2003. Pletikosa zajedno s klupskim kolegom Darijom Srnom odlazi u Ukrajinu, u Šahtar Donjeck. Tamo se, za razliku od Srne, nije najbolje snašao te se 2005. vratio na posudbu u matični klub, što mu je donijelo nastup na svjetskoj smotri 2006. gdje je branio kao prvi vratar reprezentacije i iskazao se sjajnim obranama, te je, unatoč neuspjehu reprezentacije bio njen najbolji igrač na turniru.
Chalaines (Meza)
Šalen je naselje i opština u severoistočnoj Francuskoj u regionu Lorena, u departmanu Meza koja pripada prefekturi Komersi.
Stipe Pletikosa
Spartak
Kada je sve bilo spremno za posudbu u engleski Fulham Pletikosa nije, pak, mogao dobiti radnu dozvolu. Razlog je bio taj što je zbog ozljede prije EURO-a 2004. izgubio mjesto prvog vratara reprezentacije, te je, kao igrač izvan Europske unije morao imati barem 75% nastupa u reprezentaciji zadnje 2 sezone. Pošto nije toliko nastupao nije mu se ostvarila želja za igranjem u Premiershipu. Trener Lucescu napokon ga je ubacio u momčad protiv Valencije u Ligi prvaka, čime je Pletikosa prvi put branio u tom natjecanju. I usprkos porazu 0:2 bio je više no solidan. No, ni kasnije nije došao do mjesta prvog vratara pa je početkom ožujka 2007. za 3,6 milijuna eura prešao u moskovski Spartak, s kojim ga ugovor veže do 2012. godine.
Chalaines (Meza)
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 297 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 36 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 8,1 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 260 metara (maksimalnoj 373 m, a minimalnoj 245 m).
Stipe Pletikosa
Spartak
Tamo je krenuo i završio kao prvi vratar kluba, postavši na kraju sezone najbolji vratar i stranac u ligi, te sveukupno, četvrti najkvalitetniji igrač prvenstva.
Megalania
Otrov
Poznato je da danas živući monitorni gušteri ponekad ubijaju svoj plijen otrovnim ugrizom budući da su njihova usta idealan medij za razvoj mnogih patogenih bakterija. Varani naime imaju specifičan položaj zuba s obzirom na zubno meso zbog čega konstantno dolazi do njegovog ranjavanja i krvarenja. Istraživanja su pokazala da neki članovi roda Varanus u svojim ustima posjeduju i otrovne žlijezde pa je itekako moguće da je i Megalania imala takve tvorbe. Ukoliko je to istina, to bi ju činilo najvećim do sada poznatim otrovnim kralježnjakom.
Stipe Pletikosa
Tottenham Hotspur
Dana 28. kolovoza 2010. njegov ga je klub posudio engleskom Tottenham Hotspuru na jednu godinu.
Rostov
Od kolovoza 2011. član je ruskog prvoligaša iz Rostova.
Reprezentativna karijera
S reprezentacijom je nastupio na 7 završnica velikih natjecanja:
Ninhidrin
Ninhidrin je organsko jedinjenje, koje sadrži 9 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 178,142 Da.
Glebionis
Glebionis je mali rod cvjetnica u porodici glavočika. Potiču iz Europe i Mediterana. Vrste su prije bile u rodu krizantema, ali rješenje Međunarodnog kodeksa botaničke nomenklature 1999. godine rezultiralo je stvaranjem ovog roda koji pokriva vrste slične ekonomski važnim krizantemama.
Prometej
Prometej (grč. Προμηθεύς = predumišljaj) sin je Titana Japeta i Okeanide Klimene, Atlantov, Epimetejev i Menetijev brat; bog koji je ljudima podao vatru.
Atena
Prometej je također bio povezan s mitom o Ateninu rođenju. Naime, Zeusa je boljela glava i ništa nije mogao učiniti da prestane. Prometej je rekao da zna kako će ga izliječiti. Uzeo je velik kamen i udarao Zeusovu glavu njime. Iz njegove je glave iskočila božica Atena, a glavobolja je nestala. U drugoj inačici mita, Zeusovu glavu rascijepio je Hefest.
Stvaranje
Zeus je zahtijevao da mu ljudi prinesu žrtvu da bi pokazali da su poslušni. Prometej je žrtvovao velika vola i podijelio ga na dvije polovice. U prvu je stavio meso i većinu masnoća te sve prekrio volovim trbuhom, a u drugu kosti koje je prikrio masti. Prometej je pozvao Zeusa da izabere. Zeus je uvidio prijevaru te je izabrao hrpu kosti da bi imao razlog da se osveti ljudima. Druga pak inačica mita govori da Zeus doista nije prozreo prijevaru. Otud i tradicija žrtvovanja kostiju, a ljudi bi sebi ostavili meso. Zeus je potom, ljut, zabranio bratu da civilizira ljude. Atena je međutim odlučila prijeći Zeusa te je poučila Prometeja tako da on isto može učiniti ljudima. Bijesni je Zeus zabranio ljudima vatru.
Okovani Prometej
Zeus je zapovjedio Hefestu (u drugoj inačici mita bio je to Hermes) da ga okuje o u neprobojne okove na brdu Kavkazu i poslao orla Etona (potomak Tifona i Ehidne) na nj da mu svaki dan kljuca jetru (orao je bio Zeusova sveta životinja). Prometej je bio besmrtan te je jetra svakoga dana iznova bila obnovljena, ali je i dalje patio, sve dok ga nije oslobodio Heraklo dok je izvršavao svoje zadatke. Također je znao koja će Zeusova žena nositi dijete koje će ga svrgnuti, kao što je i on svrgnuo svoga oca Krona. Moguće je da ga je Zeus htio natjerati da kaže, a Prometej je odbio, stoga ga je Zeus okovao. Kazna je trebala trajati 30 000 godina.
U Eshilovu Okovanom Prometeju Iji Prometej govori da će ga njezin potomak iz dvanaestog naraštaja spasiti. To se i dogodilo - Heraklo je prolazio onuda tražeći Hesperidine jabuke - jedan od njegovih dvanaest zadataka. Došao je do Prometeja i oslobodio ga. Zeusu je kao zamjenu dogovorio besmrtnost Kentaura Hirona. Ubio je orla strijelom. Sam Zeus nije bio bijesan zbog toga što je Prometej izbjegao kaznu, jer Heraklo je bio njegov sin. Prometej je potom pozvan natrag na Olimp, ali je i dalje morao sa sobom nositi stijenu na koju je bio prikovan.
Pandora
Da bi kaznio ljude, Zeus je naredio ostalim bogovima da načine ženu - Pandoru - kao dar ljudima. Olimpski bogovi obdarili su je raznim darovima i osobinama, a posebno je važna bila - znatiželja.
Prometej je svome bratu Epimeteju rekao da ne prima nikakve darove od bogova. Epimetej ga nije poslušao te, kad su bogovi poslali Pandoru na zemlju, zaljubio se u nju. Hermes mu je rekao da je ona Zeusov dar i upozorio ga je da ne dira Pandorinu posudu koja je bila njezin miraz. Epimetej je rekao Pandori da ne otvara tu posudu.
No, Pandorina je znatiželja prevladala te ju je otvorila. Sva su zla izašla na dotada bezbrižno čovječanstvo koje je živjelo u blagostanju - kuga, tuga, siromaštvo, zločin, očaj, pohlepa, starost, bolest, ludost, prkos, glad, prijevara... Odmah ju je brzo zatvorila, a unutra je ostala samo - nada. Svijet je bio vrlo hladan i turoban, a onda je Pandora opet otvorila kutiju te je nada izletjela van. Tako je čovječanstvo i u zlim vremenima dobilo i imalo nadu.
Druga inačica mita govori da je nada bila zapravo najgore od svih zala jer je bila jednaka strašnome predznanju. Pandora je tako, zatvorivši kutiju prije nego što je nada izašla van, spasila svijet od najgore štete. Naime, sama bi se riječ "nada" (grč. Ελπις) bolje mogla prevesti kao "predviđanje nesreće".
Prometej u umjetnosti
Da kazni Prometeja za buntovno ponašanje, Zeus naredi bogu-kovaču Hefestu da ga okuje za klisuru na Kavkazu; po drugima je to učinio Hermes. Ondje je on mnogo vjekova trpio muke jer ga je svaki dan pohodio orao koji mu je kljuvao jetru. U tom grozovitom prizoru, omiljenom među umjetnicima još od antike, Prometej je gol razapet na litici, prikovan za zapešća i gležnje, i uvija se od bola dok mu golem orao čupa jetru. Zublja, podsjetnik na razlog njegova ispaštanja, leži na tlu. Hefest ili Hermes mogu ondje učvršćivati okove. Tema podsjeća na Titijevo kažnjavanje, koji je podnosio sličnu kob: njegovu je jetru kljucao jastreb umjesto orla. Prometeja na posljetku izbavi Heraklo, koji se prikazuje kako odrješava lance. U jednoj ruci drži luk; orao leži na zemlji proboden strijelom. prometej je sa ocem dedelom pobegao iz lavirinta sa krilima koja su napravljen od voska i konca
Današnje shvaćanje mita
Svako je doba pridavalo svoje simboličko značenje liku Prometejevu, prilagođavajući pripovijedanje mita svojoj svrsi. Od Eshilova se doba u vatri nije gledalo samo prirodno počelo nego i iskra božanske mudrosti po kojoj se čovjek razlikovao od nižih vrsta stvorenja, vrelo spoznanja o umjetnostima i znanostima; zato je Prometejeva zadaća bila da spasi čovjeka od njegova izvornoga neznanja. Kršćanski su pisci u tome poganskome tvorcu i njegovu posredničkom činu vidjeli prefiguraciju pripovijesti o Kristu; u njegovoj kazni, okivanju za hridinu, nagovještaj raspeća. Romantički pokret u 19. stoljeću načinio je od Prometeja simbol slobode, suborca ljudskoga roda protiv ugnjetavanja; a za mnoge je, u različita doba, bio umjetnik koji s neba prima oganj stvaralačkoga nadahnuća.
Jetra su u antičko doba imala mističnu svrhu gledanja u budućnost, kao zrcalo budućnosti. Njih je očito fascinirala svojstva jetre koja kada se izvade iz tek zaklane životinje imaju sposobnost jasnog odražavanja, jer su tamna i glatka poput zrcala. Također u mitu stoji da je Prometej donio vatru u stabljici koja se u antici služila za izdubljivanje i pravljenje teleskopa.
No, valja imati na umu sljedeće: kao prvo, Prometej je, navodno, imao sposobnost proricanja budućnosti, a na to upućuje i njegovo ime, koje potječe od riječi prometheia, što znači "predviđati, misliti unaprijed"; kao drugo, njegova je jetra bila njegovo najznačajnije obilježje. Nema dvojbe da su se Prometejeva jetra povezivala s proricanjem, pretkazivanjem i božanskim zrakama. Time je Prometeju pridodana još jedna optička pojava. Prema predaji, Prometej je bio prikovan za stijenu, što je bila kazna jer je donio božansku vatru ljudima. Svakoga je dana ptica slijetala na njega i izjedala dio njegovih jetara, koja bi se preko noći obnovila. Poslije mnogih stoljeća naišao je Heraklo, koji je razbio Prometejeve okove i konačno ga oslobodio patnje. Sve se to zbivalo negdje na Kavkazu, gdje mit o Prometeju i danas živi.
thumb|400px|[[Thomas Cole: Okovani Prometej, 19. stoljeće ]]
Odgovor na to pitanje povezan je s geodetskim mjerenjima za koja je potreban teleskop. Nije potrebno navoditi sve dokaze koji upućuju na značenje planinskih vrhunaca u drevnoj religioznoj predaji. U arhajskom i pretpovijesnom razdoblju (tj. davno prije klasičnog doba), najvažnija grčka proročišta, kao što su Dodona, Delfi i Del, bila su smještena na točkama zemljopisne širine, te je jedno od drugog bilo udaljeno točno za jedan stupanj zemljopisne širine. Budući da je do 7. st. pne.. Del izgubio značenje proročkog središta, svaka predaja koja ga u tom smislu spominje očito potječe iz mnogo starijeg razdoblja. Doista, iskopavanja minojskih ruševina pokazala su da su Delfi bili značajno proročko središte barem do 12. st. pne.
Dovoljno je reći da je geodetska shema Dodona/Delfi/Del postavljena još u prapovijesno doba, prije nego što su Grčku počeli naseljavati stanovnici koje bismo danas mogli prepoznati kao Grke. U pretklasično doba mnogo se pažnje poklanjalo geodetskim mjerenjima na temelju kojih su se uspostavljale svete točke na zemlji. Mit o Prometeju na neki je način povezan s time.
Razmotrimo sada Filostratovo djelo Život Apolonija iz Jijane (2. stoljeće). Djelo uglavnom sadrži izvještaje o neobičnim mjestima koja su posjetili Apolonije i njegov prijatelj Damis. U 3. poglavlju II knjige, nailazimo na zanimljiv podatak o urođenicima s južnog Kavkaza:
"Barbari prepričavaju legende o toj planini (Mikal), a odjeke tih legendi nalazimo u djelima grčkih pjesnika. Kažu da je ondje Prometej, zbog svoje ljubavi prema ljudima, bio okovan, te da Heraklo nije mogao podnijeti da se s njime tako okrutno postupa, pa je ubio pticu koja se hranila Prometejevim iznutricama. Drugi pripovijedaju da je Prometej bio okovan u špilji, koja se i danas može vidjeti na jednom obronku, Damis kaže da njegovi okovi još uvijek vise na stijeni, iako se ne može sa sigurnošću reći od kojeg su materijala bili načinjeni. Neki kažu da je bio okovan na vrhu planine, a planina ima dva vrhunca, te da mu je svaka ruka bila prikovana za jedan vrh, iako ih dijeli čitav stadij (oko 2 km). Toliko je golem bio Prometej. No, stanovnici Kavkaza orlove smatraju neprijateljima, te vatrenim strijelama pale gnijezda koja oni svijaju među stijenama i postavljaju im zamke, izjavljujući kako time osvećuju Prometeja; u tolikoj mjeri njihovom maštom gospodari taj mit."
To je posve neočekivan i neizmjerno dragocjen podatak koji nam pomaže da unesemo smisao u mit o Prometeju. Prometej je, dakle, bio razapet između dva planinska vrhunca. Taj podatak nedvosmisleno upućuje na optičku napravu koja je služila za ispitivanje područja između dva planinska vrha. Prometejeva je cijev predstavljala dio teleskopa koji bismo danas nazvali teodolit - temeljni instrument za geodetska mjerenja. Nemoguće je postići točnost u geodetskom mjerenju bez neke optičke naprave. Njezin teleskopski dio može biti posve jednostavan, te nije nužno da optički dio naprave bude visoko sofisticiran. Drevnim je narodima mogao prilično dobro poslužiti i jednostavan teleskop. Što se okova tiče, valja imati na umu da su zbog jakih vjetrova koji pušu na vrhovima planina drevni geodeti morali na neki način pričvrstiti svoje instrumente, kako bi osigurali preciznost svojih mjerenja. Stoga je "Prometej" morao biti okovan. Snažan odraz svjetlosti na zrcalu možda se odnosio na svjetlosni znak odaslan pomoću zrcala smještenog najednom vrhu, koji je kroz teleskopsku cijev promatrala skupina ljudi na drugom vrhu. U drevno doba razina se utvrđivala pomoću utega i klatna, metode koja je, za razliku od libele, iskorištavala gravitacijsku silu na posve drukčiji način. Njegovo ime koje znači "predviđati" ili "gledati naprijed", upućuje na promatranja i ispitivanja drevnih geodeta.
Toma Zdravković
Tomislav Zdravković (Aleksinac, 20. novembar 1938 — Beograd, 30. septembar 1991), poznat kao Toma Zdravković, bio je jugoslovenski pevač narodne muzike, te kompozitor i pesnik.
Biografija
Rođen u Aleksincu, ali je ubrzo sa roditeljima otišao u Pečenjevce (rodno mesto oca); kao vrlo mlad prešao je u sam Leskovac zbog nezaposlenosti. Bio je tzv. boem. Četiri puta se ženio. Iako je alkohol bio najveći neprijatelj njegovog zdravlja, do poslednjeg dana svog života je pio; dugo se mučio sa rakom prostate, ali se nije pridržavao saveta lekara.
Preminuo je 30. septembra 1991. godine u Beogradu, gde je i sahranjen na Centralnom groblju. Na dvadesetogodišnjicu smrti u Gradskom parku u Leskovcu je otkriven njegov spomenik od. bista u prirodnoj veličini, a u selu Pečenjevce spomen-ploča sa natpisom „Dao sam vam svoju dušu...”.
Karijera
Pevačku karijeru je započeo prvo u Leskovcu, a zatim i po kafanama Beograda. U početku je nailazio na poteškoće, ali je kao već iskusan pevač dočekao eru masovne proizvodnje ploča i kaseta, te je vrhunac svoje slave doživeo 1980-ih.
U većini njegovih pesama violina daje melanholičnu atmosferu. Uglavnom je tekstove za pesme sam pisao i skoro uvek su bile autobiografske. Reč je o kafanskim, ljubavnim pesmama, kojima dodatni duh daje njegov umirujući glas, u kojima se uglavnom govori o neuzvraćenim ljubavima i patnjama.
Iza sebe je ostavio mnoštvo pesama koje su i dan-danas veliki hitovi. Neke od najpoznatijih su Da l’ je moguće, Branka, Dotak’o sam dno života, Kafana je moja sudbina, Tužno leto, Prokleta nedelja i dr.
Zdravkovićev prijatelj Kemal Monteno je napisao pesmu o njemu koju je on otpevao, Pesme moje. Njegov rođeni brat, Novica Zdravković, takođe je pevač narodne muzike.
Na filmu
thumb|right|280px| Memorijska ploča na kući Tome Zdravkovića u Beogradu. Toma Zdravković se pojavljuje u ulozi pevača u dva filma (Balkan ekspres iz 1983. i Bolje od bekstva iz 1993. godine) i dve televizijske serije (Doktorka na selu iz 1982. i Bolji život iz 1987. godine). 2021 Dragan Bjelogrlić je snimio film o njegovom životu ‘Toma’.
Prvi križarski rat
250px|right|Osvajanje Jeruzalema 1099. godine
Prvi križarski rat (1096. - 1099.) vodili su veliki francuski, flandrijski i normandijski velikaši, među kojima se ističu Godfrid Bouillonski i njegov brat Baldovin. Oni su na Istok krenuli u kolovozu 1096. preko Balkana i Bizanta, a već 1097. na vojnom pohodu preko Male Azije izborili su i prvu pobjedu osvojivši Niceju (lipanj 1097.), zatim pobjedivši u bitki kod Dorileja (srpanj 1097.), nakon čega su se domogli Edese i Antiohije (1098). 15. srpnja 1099. osvojili su Jeruzalem, opljačkali ga i počinili velik pokolj stanovništva. Svećenik Rajmund Aguilers napisao je: "U Salomonovom hramu (u Jeruzalemu), gazili smo do koljena u krvi, pa čak i do konjskih uzda, po pravednom i čudesnom Božjem sudu." Oko 40.000 muslimana, zajedno sa Židovima pobijeno je u ta dva dana, i tako je Jeruzalem "očišćen od nevjerničke ruke". Zabilježeno je i da su spalili jednu sinagogu punu Židova. Nakon zauzimanja grada u bazilici Svetoga groba održana je misa zahvale. U njihovim rukama grad je ostao oko 100 godina. Budući da je cilj rata bio ostvaren mnogi su se križari vratili u svoje zemlje. Neki su, međutim, ostali i nastavili se probijati duž istočne sredozemne obale. Oni su na koncu osnovali i četiri križarske države: Jeruzalemsko Kraljevstvo, grofoviju Tripoli, kneževinu Antiohiju te grofoviju Edesu. Središte posljednje osnovane križarske države, Tripoli, križari su osvojili 1109. , nakon 6 godina opsade.
1097. Križari stižu u Konstantinopol (današnji Istambul).
1098. Francuska i normanska vojska zauzele Edesu i Antiohiju.
1099. Križari zauzeli Jeruzalem i podijelili obalno područje na četiri kraljevstva.
Benproperin
Benproperin je organsko jedinjenje, koje sadrži 21 atom ugljenika i ima molekulsku masu od 309,445 Da.
Parone, Vercelli
Parone je naselje u Italiji u provinciji Vercelli, u regiji Piemonte.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 56 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 601 m.
Heraklo
thumb|250px|Heraklo; [[rimska skulptura iz 2. stoljeća pne. ]]
Heraklo (grč. Ἡpακλῆς, Hêraklễs) bio je polubog, sin vrhovnog boga Zeusa i smrtnice Alkmene.
U rimskoj mitologiji zvao se Herkul.
Etimologija
Heraklovo grčko ime nastalo je od dviju riječi Ἥpα + κλέος = "Herina slava", a to je ime dobio da bi se umanjio Herin bijes.
Rođenje i djetinjstvo
Hera je bila Heraklova pomajka i njegov neprijatelj. Zeus je oplodio Alkmenu, smrtnicu u obličju njezina muža Amfitriona. Iste se noći vratio i njezin muž te su također spavali zajedno. Stoga je Alkmena zanijela dva dječaka. Hera je natjerala Zeusa da se zakune da će dječak koji se rodi te noći članu Perzejeve kuće biti veliki kralj. Kad je Alkmena bila trudna s Heraklom, Hera je pokušala spriječiti porođaj zavezavši Alkmenine noge u čvor da bi usporila porod. A potom je ubrzala Euristejevo rođenje. Heru je prevarila Galantida, Alkmenina sluškinja, rekavši da je Alkmena već rodila dijete. Hera je Galantidu pretvorila u lasicu. Alkmena je potom rodila poluboga Herakla i smrtnika Ifikla. Herakla je nazvala Alkid, a kasnije je nazvan Heraklo, u prijevodu Herina slava, da bi ublažili Herin gnjev.
Jedna priča govori da je Zeus prevario Heru da doji Herakla. Kad je ona otkrila tko je dijete, bacila ga je sa svojih grudi, a mlijeko se prosulo nebom i stvorilo Mliječnu stazu.
Mladost
Nakon što je ubio svog učitelja glazbe lirom, poslan je da čuva stoku na planinu sa svojim očuhom Amfitrionom. Ondje su ga posjetile dvije nimfe – Užitak i Vrlina – ponudivši mu ugodan ali lagodan život ili težak ali slavan život. Heraklo je izabrao potonje. Jedan od njegovih izazova postavio mu je kralj Tespije koji je htio da ubije kiteronskog lava. Kao nagradu, kralj mu je ponudio priliku da oplodi njegovih 50 kćeri. Navodno je to Heraklo učinio u jednoj noći.
Kasnije je u Tebi oženio njegovu kćer Megaru. No, Hera je dovela Herakla do napada ludila te je on ubio svoju djecu. Nakon što je shvatio što je učinio, pobjegao je delfijskoj proročici. Hera je kontrolirala proročicu koja mu je naredila da služi kralju Euristeju dvanaest godina i čini bilo koji zadatak koji mu on zada. Heraklo je kao uvjet za dolazak na Olimp (i besmrtnost) trebao izvršiti dvanaest zadataka, koje mu je postavljao kralj Euristej.
1. Nemejski lav
thumb|left|Heraklo ubija [[nemejski lav|nemejskog lava; španjolska freska iz 3. stoljeća ]]
Zadatak je bio ubiti nemejskog lava, i kao dokaz donijeti njegovu kožu kralju Euristeju. Koža toga lava bila je tako debela da je nijedno oružje nije moglo probiti, a mogla ga je ubiti samo ljudska ruka. Heraklo je pokušao lukom i strijelom te toljagom i brončanim mačem, ali nije uspio. Heraklo je potom odbacio sve svoje oružje i hrvao se s lavom na tlu. Na posljetku ga je zadavio i ugušio ga.
Nakon njegove smrti, Heraklo mu je satima pokušavao oderati kožu. Bio je bijesan jer je mislio da neće uspjeti ispuniti svoj zadatak. No, Atena je došla prerušena u staricu i pomogla mu da shvati da najbolje oruđe kojim bi mogao razderati lavlju kožu jesu lavlje pandže.
Ispunio je zadatak i nosio je neprobojnu kožu kao svoj oklop. Kralj Euristej vidjevši ga tako prekrivenog, od straha se sakrio u veliku brončanu posudu. Poslije toga sve je nove zadatke Heraklu zadavao glasnik.
2. Lernejska Hidra
thumb|150px|[[Antonio Pollaiuolo: Heraklo i lernejska Hidra, 15. stoljeće ]]
Heraklo je stigao do močvare lernejskog jezera gdje je živjela Hidra. Heraklo je prekrio usta i nos tkaninom da bi se zaštitio od otrovnih para i ispalio plamene strelice u njezin brlog da bi je namamio van. Zatim se suočio s njom. Svaki put kad bi odsjekao neku njezinu glavu, ona bi opet narasla. Apolodor govori da je Heraklo shvatio kako je ovako neće moći svladati te je pozvao svog nećaka Jolaja da mu pomogne. On se dosjetio (možda pod utjecajem Atene) da spale rane nakon što odsjeku glavu. To su i učinili te su na posljetku ubili Hidru. Jednu njezinu besmrtnu glavu postavio je ispod velika kamena na svetom putu između jezera i Eleja, a potom je umočio strelice u Hidrinu otrovnu krv i tako završio zadatak.
Druga inačica priče govori da je, nakon što bi osjekao svaku glavu, umočio mač u Hidrinu krv i koristio njezin otrov da glave ne bi ponovno narasle.
3. Kerinejska košuta
Euristej je bio ljut zato što je Heraklo izbjegao smrti u prethodna dva zadatka te je potrošio više vremena razmišljavši o sljedećem zadatku. Treći zadatak bio je uhvatiti kerinejsku košutu koja je bila posvećena Artemidi. Euristej se nadao da će se božica ljutiti na nj.
Kerinejska košuta imala je brončana kopita i zlatne rogove, brža od strijele. Heraklo ju ju smio samo pokazati Euristeju neozlijeđenu pa ju je lovio godinu dana kroz Grčku, Trakiju i Istru. Nakon što ju je izmorio, odlučio je odapeti jednu strijelu i pogodio je u nogu, ali između mišića i kosti, bez kapi prolivene krvi. Tako ju je zavezao i krenuo Euristeju. Susreo je Artemidu i njezina brata Apolona te joj je objasnio da mu je to zadatak i molio je za oprost rekavši da će košutu brzo vratiti. Artemida mu je dopustila, a Heraklo je košutu odnio Euristeju.
Euristej je rekao da će košuta postati dijelom kraljeva zvjerinjaka. Heraklo je znao da mora vratiti košutu te je rekao da će mu je predati ako je sam Euristej uzme. Kralj je krenuo po nju, a Heraklo ju je pustio, a ona je, brža od strijele, pobjegla svojoj gospodarici Artemidi. Heraklo je potom Euristeju rekao da nije bio dovoljno brz i tako je uspio završiti ovaj zadatak.
4. Erimantski vepar
thumb|[[Louis Tuaillon: Heraklo i erimantski vepar; kip u Berlinu iz1904.]]
Erimantski vepar predstavljao je problem seljacima u Erimantu zbog uništavanja usjeva i goveda. Heraklo također nije smio ubiti svoj plijen. Kentaur Hiron rekao mu je da ga zavede u dubok snijeg. Heraklo je uplašio vepra, zbunio ga i natjerao u snijeg gdje ga je zavezao i odnio do Euristeja. Kralj se uplašio i rekao mu da se riješi te zvijeri, a Heraklo ga je poslušao.
5. Augejeve štale
Euristej se dosjetio ovome zadatku jer su prijašnji zadaci samo uzdizali Herakla u očima ljudi, a ovako bi se i ponizio. Augej je bio Helijev sin pa je njegovo stado bilo blagoslovljeno: imao je 300 crnih bikova, 200 plodnih bikova i 12 srebrnobijelih bikova koji su branili cijelo stado. Njegove štale nisu bile očišćene jako dugo, a Heraklo je sve morao isprazniti i očistiti u jednome danu. Prvo je razbio dva zida, a onda preusmjerio rijeke Alfej i Penej prema stajama. U roku od nekoliko sati, posao je bio gotov. Augej nije htio dati dogovorenu desetinu stoke pa ga je Heraklo ubio, a njegovo kraljevstvo dao njegovu sinu Fileju.
Grčki pjesnik Pindar tvrdi da je ondje Heraklo utemeljio Olimpijske igre.
6. Stimfalske ptice
thumb|Heraklo i [[stimfalske ptice; španjolska freska iz 3. stoljeća ]]
Šesti Heraklov zadatak bilo je istrebljivanje ptica koje su se razmnožile na obalama stimfalskog jezera. Bile su posvećene Aresu i hranile su se ljudima, a imale su brončane kljunove, pandže i oštra, metalna pera kojim su mogle napadati žrtve. Budući da je sve bilo mračno, Atena i Hefest pomogli su Heraklu davši mu čegrtaljku kojom je uplašio ptice i nagnao ih na let. Potom ih je, dok su pokušavale bježati, gađao strijelama i poubijao. U drugoj inačici priče gađao ih je katapultom. Ptice koje su preživjele nikad se nisu vratile u Grčku.
7. Kretski bik
thumb|left|Heraklo i [[kretski bik; grčka amfora iz 5. stoljeća pne.]]
8. Diomedovi konji
U pokrajini Trakiji ludi kralj Diomed imao je četiri konja: Podarga, Lampona, Ksanta i Dena koje je hranio ljudskim mesom. Heraklo je morao otići tamo i ukrasti te konje. On je to učinio s velikom lakoćom, a onda ih je nahranio Diomedom zbog njegove zloće i okrutnosti. Druga inačica priče govori da je došao sa svojim ljubavnikom Abderom koji je čuvao konje dok se Heraklo borio s Diomedom. No, Abdera su konji pojeli, a za osvetu je Heraklo dao Diomeda njegovim konjima.
Nakon što su se najeli, konji su postali mirniji te ih je odnio u Mikenu da kralj Euristej odluči o njihovoj sudbini. Euristej je naredio da se odvedu na Olimp i budu žrtvovani Zeusu, ali je to Zeus odbio i poslao vukove, lavove i medvjede da ih ubiju. Druga inačica priče govori da ih je Heraklo pustio da slobodno lutaju Argom budući da su postali trajno mirni.
9. Hipolitin pojas
thumb|left|Heraklo i [[Amazonke; grčka amfora iz 5. stoljeća pne.]]
Heraklo je morao Euristejevoj kćeri pribaviti pojas Hipolite – kraljice ženskog ratničkog naroda Amazonki kojoj je pojas dao njezin otac Ares. One su onesposobljavale mušku djecu i muškarce kako bi morali raditi kućne poslove. Koristile su brončano oružje i prve su osnovale redove konjice. Hera je nahuškala Amazonke protiv Herakla, pa je on bio prisiljen pobiti ih i uzeti kraljevski pojas. Heraklo je silovao Hipolitu i potom je dao Tezeju za ženu. U drugoj inačici priče, Hipolita se zaljubila u Herakla i svojevoljno mu je dala pojas.
10. Gerionovo stado
thumb|Heraklo i Gerion; grčka amfora iz [[5. stoljeće pne.|5. stoljeća pne.]]
Heraklov deseti zadatak bilo je hvatanje čuvena Gerionova stada iz Eriteje, ali ne da ga otkupi ili zatraži nečiju pomoć. Gerion, sin Hrisoara i Kaliroje, kćeri Titana Okeana, bio je troglavi div, uvijek naoružan do zuba.
Na putu do Eriteje, Heraklo je prešao libijsku pustinju i bio ljut zbog vrućine te je ispalio strelicu na Helija, boga Sunca. Helije ga je molio da prestane, a Heraklo je zahtijevao veliki zlatni pehar koji je potom koristio da bi plovio morem. Tako je stigao do Eriteje gdje se suočio s dvoglavim psom Ortom kojeg je ubio svojom toljagom. Eurition koji je čuvao stado došao je pomoći Ortu, ali ga je Heraklo ubio. Čuvši komešanje, Gerion je došao naoružan sa tri štita, tri koplja i tri kacige. Na posljetku ga je Heraklo ubio strijelom koju je umočio u otrovnu krv lernejske Hidre.
Heraklo je potom morao odvesti stoku Euristeju. Da bi mu otežala, Hera je poslala obada na stoku koji bi uznemiravao i iritirao stoku. Također je poslala poplavu koja je uzdigla rijeku, a Heraklo nije mogao proći sa stokom. Heraklo je podigao dva velika kamena smanjivši razinu vode i spriječivši dolazak moskih čudovišta i nemani. Ti se stupovi kod Gibraltara i danas nazivaju Heraklovi stupovi. Potom je odveo stoku Euristeju, a ona je posvećena Heri.
11. Hesperidine jabuke
Nakon što je 10 zadataka završio za 8 godina i mjesec dan, Heraklo je došao do Euristeja tražeći nagradu. No, kao što je Hera prije naumila, moralo je biti 10 zadataka, pa Euristej nije priznao drugi i peti zadatak te je Heraklo morao izvršiti još dva. Sljedeći zadatak bio je zahtjevan. Morao je donijeti Hesperidine zlatne jabuke, ali to nije učinio sam.
Nerej iz rijeke Po savjetovao je Heraklu da zamoli Atlanta – diva koji drži nebeski svod – da ubere te jabuke. Ovaj bi učinio sve da se malo odmori od svog teškog posla, ali se bojao Ladona – bića sa stotinu glava koje je čuvalo jabuke. Heraklo ga ustrijeli iz velike udaljenosti pa div pribavi plodove (vjerojatno je bio u srodstvu s Hesperidom, možda njezin otac). No, on se nije htio vratiti starom poslu pa ga je Heraklo morao nadmudriti: zamoli ga da pridrži svod dok stavi podmetač za glavu. Ovaj je nasjeo pa se Heraklo s jabukama zaputio prema Euristeju. Na putu je osnovao Tebu – grad sa stotinu vrata. Euristej se bojao jabuka pa ih je Heraklo dao Ateni koja ih je poslije vratila.
12. Kerber
thumb|[[William Blake: Kerber]]
Posljednji i najteži zadatak bio je Kerber. Heraklo je morao otići do vrata Hada i tamo se obračunati s tim troglavim psom koji je imao rep zmije, a slina koja je padala na pod stvarala je otrovnu biljku akonitu. Dok je bio u podzemlju, Heraklo je oslobodio Tezeja koji je tamo bio zatvoren jer je pokušao oteti Hadovu Perzefonu.
Heraklo je otišao do Hada i Perzefone i upitao smije li uzeti Kerbera. Bogovi su se složili pod uvjetom da ga ne ozlijedi. Neki kažu da je Perzefona pristala jer je Heraklo bio njezin brat. Heraklo je potom uhvatio Kerbera oko vrata i izvukao na svjetlo dana. Čim je izišao iz sjene, Kerber je počeo bijesno lajati i stenjati. Euristej se uplašio čim je vidio Kerbera pa ga je Heraklo brzo vratio u Had.
Nakon zadataka
Nakon što je završio zadatke, Heraklo se pridružio Argonautima u potrazi za zlatnim runom. Spasili su junakinje, osvojili Troju i pomogli bogovima u ratu protiv Giganata. Također se zaljubio u princezu Jolu od Ehalije. Kralj i njegovi sinovi s prijezirom su gledali na Heraklove pothvate, svi osim Jolina brata Ifita koji je postao Heraklov najbolji prijatelj. Eurit je ponudio ruku svoje kćeri onome tko ga pobijedi u streljačkome natjecanju. Kad je to učinio, Eurit nije održao obećanje te je Heraklo ubio njega i njegove sinove, osim Ifrita, a Jolu je oteo. No, Hera je još jednom Herakla natjerala do ludila te je bacio Ifita s gradskih zidina.
Heraklove ljubavi
Heraklo je imao i muške i ženske ljubavnike. Njegovo se potomstvo naziva Heraklidama.
Žene
thumb|[[Agostino Carracci: Heraklo i Dejanira]]
Heraklo se ženio četiri puta. Prvi put s Megarom koju je zajedno s djecom ubio u napadu ludila koje je uzrokovala Hera. Megarinu je ruku dao Jolaju jer mu je bilo prebolno gledati je. Sljedeća mu je žena bila Omfala, lidijska kraljica, kojoj je isprva bio rob.
thumb|left|[[Peter Paul Rubens: Heraklova apoteoza]]
Treća žena bila je Dejanira za koju se borio s riječnim bogom Ahelojem. Nakon vjenčanja, putovali su i trebali su proći jednu rijeku, a jedan je Kentaur imenom Nes ponudio pomoć, ali je pokušao silovati Dejaniru. Heraklo ga je usmrtio strijelom natopljenom Hidrinom krvlju. Umirući, kentaur je Dejaniri rekao da ako želi Herakla spriječiti od veza s drugim ženama, skupi njegovu krv i sjeme te da ih premaže po njegovoj odjeći. Znao je da je njegova krv došla u doticaj s Hidrinom te da će ubiti Herakla.
Poslije je Dejanira bila ljubomorna na Jolu te je uronila košulju u tu mješavinu. Heraklov je sluga donio Heraklu tu košulju, a tkanina je na Heraklu počela gristi njegovo meso. Potom je zamolio da ga postave na lomaču da mu prekinu patnje. Filoktet je zapalio lomaču, a Heraklo mu je dao svoj luk i strijele. Nakon njegove smrti, bogovi su ga učinili besmrtnim. Druga inačica priče govori da je lomača spalila ljudsko u njemu, a da je ostalo samo božansko. Potom je uznesen na Olimp gdje je oženio Hebu.
Muškarci
thumb|Heraklo i [[Jolaj; etrušćanski reljef iz 5. st. pne.]]
Heraklov ljubavnik je bio Jolaj koji mu je i pomogao s jednim od zadataka. Bio mu je nećak, pomagač i ljubavnik. Po uzoru na njih, mladi su se parovi zaklinjali u ime Jolaja. Kasnije je Jolaju Heraklo dao svoju ženu Megaru koju više nije mogao podnijeti jer je bilo prebolno, a to je bio i simbol Jolajeva ulaska u zrelu dob.
Plutarh u svome djelu Eroticos govori da ih je bilo toliko mnogo da se ne bi mogli nabrojati. Evo nekih Heraklovih ljubavnika:
Sejad Halilović
Sejad Halilović (Klokotnica, BIH, 16. ožujka 1969.), nogometni trener i bivši hrvatski i bosanskohercegovački nogometni reprezentativac.
Baldwin, Florida
Boldvin je gradić u američkoj saveznoj državi Florida. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 1.425 stanovnika.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 1.425 stanovnika, što je 209 (12,8%) stanovnika manje nego 2000. godine.
Bren (Drom)
Bren je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Rona-Alpi, u departmanu Drom koja pripada prefekturi Valans.
Sejad Halilović
Klupska karijera
Jedan od najboljih igrača Dinama iz Zagreba (tada HAŠK Građanski i Croatia), početkom 90-ih godina 20. stoljeća. Sa zagrebačkim Dinamom je osvojio hrvatsko prvenstvo 1992./93. i kup 1993./94.. Nakon toga igrao je za španjolski Real Valladolid, te po nekoliko izraelskih, turskih i slovenskih klubova. U međuvremenu nastupao je i za NK Osijek 2001. godine, te HNK Rijeku u sezoni 2002./03.
Bren (Drom)
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 471 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 42 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 11,03 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 330 metara (maksimalnoj 403 m, a minimalnoj 217 m).
Sejad Halilović
Reprezentativna karijera
Nastupao je za Hrvatsku, jednom (1994.), te za Bosnu i Hercegovinu, 15 puta (1996.-2000.). Za reprezentaciju Hrvatske je nastupio na prijateljskoj utakmici protiv reprezentacije Izraela, u Tel Avivu, 17. kolovoza 1994., (0:4). Za reprezentaciju Bosne i Hercegovine prvi put je nastupio u kvalifikacijskoj utakmici za odlazak na Svjetsko prvenstvo u nogometu u Francuskoj 1998. godine protiv reprezentacije Hrvatske, u Bologni, 8. listopada 1996. godine, (1:4) a posljednji put u prijateljskoj utakmici protiv Katara, 24. siječnja 2000. godine, u Dohi (2:0).
Trenerska karijera
Nakon prestanka igranja ostao je u nogometu u svojstvu nogometnog trenera te je trenutačno trener u Nogometnoj školi Hitrec-Kacijan GNK Dinama.
Obiteljska tradicija
Njegovi sinovi Alen Halilović (r. 1996.) i Dino Halilović (r. 1998.) također su perspektivni igrači Dinama.
Igrač
Dinamo Zagreb
Hillsboro, Ohio
Hilsboro je grad u američkoj saveznoj državi Ohajo.
Parsberg
Parsberg je grad u njemačkoj saveznoj državi Bavarska. Jedno je od 19 opštinskih središta okruga Nojmarkt (Gornji Palatinat). Prema procjeni iz 2010. u gradu je živjelo 6.561 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 9373151.
Hillsboro, Ohio
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 6.605, što je 237 (3,7 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Parsberg
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj grada u okrugu Nojmarkt (Gornji Palatinat) Parsberg se nalazi u saveznoj državi Bavarska u okrugu Nojmarkt (Gornji Palatinat). Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 553 metra. Površina opštine iznosi 57,3 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 6.561 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 114 stanovnika/km².
Niobijum dioksid
Niobijum dioksid je hemijsko jedinjenje, koje ima molekulsku masu od 124,905 Da.
Chenu (Sart)
Šeni je naseljeno mesto u Francuskoj u regionu Loara, u departmanu Sart.
Po podacima iz 1990. godine broj stanovnika u mestu je bio 472, a gustina naseljenosti je iznosila 15 stanovnika/km².
Bentazepam
Bentazepam je organsko jedinjenje, koje sadrži 17 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 296,387 Da.
San Cataldo, Frosinone
San Cataldo je naselje u Italiji u provinciji Frosinone, u regiji Lazio.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 238 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 85 m.
Ruben Lima
Ruben Alexandre Rocha Lima (Lisabon, 3. listopada 1989.), portugalski nogometaš, član je zagrebačkog Dinama, te bivši portugalski mladi reprezentativac.
U svojoj nogometnoj karijeri je nastupao za Benficu, Aves, Vitóriu, Beira-Mar, Hajduk Split i od ljeta 2013. je u Dinamu.
Klupska
Dinamo Zagreb
West Bay Shore, New York
Vest Bej Šor je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Njujork.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 4.648, što je 127 (-2,7 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Etničke grupe Irana
Etničke grupe Irana (72,212.000 stanovnika u 2008.)
Benzatin benzilpenicilin
Benzatin benzilpenicilin je organsko jedinjenje, koje sadrži 48 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 909,124 Da.
Darvazi
Darvazi su maleno iransko pleme na granici Afganistana i Tadžikistana, nastanjen primarno u afganistanskom okrugu Darvaz-e Pajin uz obale granične rijeke Amu-Darje. Njihov dijalekt zvan darvazi do 2010. godine lingvisti su klasificirali kao jezik, no danas se smatra ogrankom darijskog perzijskog jezika. Darvazi čine tek neznatan postotak populacije Afganistana, dijelom prakticiraju nomadski način života, krećući se sezonski sa svojim stadima.
Slično drugim susjednim skupinama, podijeljeni su na dvije klase, nižu koju čine obrtnici, i višu, zemljovlasničku. Glavni obrti koje susrećemo u društvu Darvazija su drvodjelstvo, tkalaštvo, kovanje, lončarstvo i košaraštvo. Bazari su važna trgovačka središta za agrikulturne i obrtničke proizvode. Temeljna jedinica Darvazi-društva je selo okruženo poljima i pašnjacima. Zemlja je u vlasništvu muške glave obitelji, a prava ispaše nasljeđuju njegovi sinovi.
Kuće se podižu na obroncima brda, ali u blizini potoka kako bi seljanima bila dostupna pitka voda. Veličina kuće ovisi o bogatstvu i mogućnostima obitelji, a posao je tradicionalno podijeljen na muški i ženski. Islam je u Afganistan uvezen u 7. vijeku invazijom Arapa, a Darvazi ga poprimaju u 9. vijeku. Danas su demografski 100%-tni suniti.
Kornelije Nepot
minijatura|Kornelije Nepot Kornelije Nepot (lat. Cornelius Nepos, oko 100–24. st. e.) bio je rimski književnik koji je pre svega pisao istoriografska dela i biografije. Pretpostavlja se da je rođen u Hostiliji, selu u Cisalpijskoj Galiji nedaleko od Verone. O njegovom galskom poreklu svedoći Auzonije, a Plinije Stariji ga naziva "stanovnikom oblasti reke Pad" (Padi accola, Nat. hist., III, 22). Bio je prijatelj pesnika Katula, koji mu je posvetio svoju zbirku pesama (I, 3), a takođe i prijatelj Tita Pomponija Atika i Cicerona. Plinije Stariji (Nat. hist., IX, 39; X, 23) kaže da je Nepot umro u doba vladavine Oktavijana Avgusta, dok Eusebije njegovu smrt precizno smešta u četvrtu godinu Avgustove vladavine.
Izgubljena dela
Od dela koja nam se nisu sačuvala izdvaja se Hronika (Chronica), verovatno u tri knjige, koja je predstavljala prikaz svetske istorije, napisana možda po ugledu na grčkog pisca Apolodora, koji je u 2. veku n. e. sastavio stihovanu hroniku grčke istorije od osvajanja Troje do 144. godine st. e. O postojanju Hronike svedoče Katul (koji na nju aludira u 1. pesmi svoje zbirke), Auzonije (koji je citira u 16. pismu Probu), te Aul Gelije (Noctes Atticae, XVII, 21).
Izgubljeni su i Primeri (Exemplorum libri), koje citiraju Aul Gelije i latinski gramatičar Flavije Sosipater Karizije (Flavius Sosipater Charisius, 4. vek. n. e.). Izgubljena je i biografija Cicerona, koju pominje Aul Gelije u N. Att. XV, 28.
Sačuvana je kratka biografija Katona Starijeg iz Nepotove Knjige o latinskim istoričarima (Liber de historicis Latinis), u kojoj sam Nepot pominje da je napisao i jedan duži Katonov životopis, i to na zahtev Tita Pomponija Atika, ali nam se taj duži životopis nije sačuvao.
Plinije Mlađi pominje da je Nepot pisao pesme, ali od njih nemamo sačuvanih ni citata. Antički izvori pominju i jedno geografsko delo, ali o njemu nemamo nikakvih podataka.
Laktancije (Divinarum institutionum libri septem, III, 15) citira odlomak iz jednog od Nepotovih Pisama Ciceronu (Epistulae ad Ciceronem), ali se ne zna da li su ta pisma bila namenjena objavljivanju niti da li su ikada bila zvanično objavljena.
De viris illustribus
Delo O znamenitim ljudima (De viris illustribus), predstavljalo je zbirku biografija poznatih ljudi podeljenih u kategorije. U njemu je Nepot, prema grčkim uzorima, sastavio relativno nepouzdanu biografiju pjesnika, filozofa, vosjkovođa i vladara, postavljajući jedan uz drugi životopise rimskih i stranih znamenitih ljudi. Pretpostavlja se da je delo bilo podeljeno na ukupno 16 knjiga: 1) kraljevi stranih naroda, 2) rimski kraljevi, 3) znamenite vojskovođe stranih naroda, 4) znamenite vojskovođe rimskog naroda, 5) grčki zakonodavci i pravnici, 6) rimski pravnici, 7) grčki govornici, 8) latinski govornici, 9) grčki pesnici, 10) latinski pesnici, 11) grčki filozofi, 12) latinski filozofi, 13) grčki istoričari, 14) latinski istoričari, 15) grčki gramatičari, 16) latinski gramatičari.
Od celokupne te zbirke nama se sačuvao deo O znamenitim vojskovođama stranih naroda (De excellentibus ducibus exterarum gentium), te jedna biografija Katona Starijeg i jedna biografija Tita Pomponija Atika. Upravo je Atiku najverovatnije bilo posvećeno i celo delo.
Spis O znamenitim vojskovođama stranih naroda sadržavao je, nakon uvoda u kome se autor obraća Atiku, životopise 19 grčkih vojskovođa, jednog karijskog, dva kartaginska te jedno poglavlje o kraljevima koji su ispoljavali naročiti talenat za ratničku veštinu.
Celom delu O znamenitim ljudima nedostaje istorijske dubine i kritike: Nepota interesuju samo pojedine epizode gotovo anegdotskog karaktera, iz kojih se može izvući neka moralna pouka. To je uostalom već bilo postalo tipičnom odlikom helenističkih biografija, koje su bile glavni Nepotov uzor. Autor ne daje niti bilo kakva poređenja između rimskih i stranih vojskovođa, niti se trudi da na bilo koji način utiče na čitaočev sud o bilo kojoj ličnosti: donošenje suda u potpunosti je ostavljeno čitaocu.
Nepotov stil nije posebno razrađen niti živ, nego je pre svega ravan, linearan i veoma jednostavan, premda se povremeno uočavaju Nepotovi pokušaji da reprodukuje složeniji prozni stil svoga prijatelja Cicerona.
Brugine, Padova
Brugine je naselje u Italiji u provinciji Padova, u regiji Veneto.
Pablo Migliore
Pablo Migliore (Buenos Aires, 27. siječnja 1982.), argentinski je nogometaš. Igra na mjestu vratara. Trenutačno nastupa za C.A. Peñarol.
Brugine, Padova
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 2249 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 6 m.
Pablo Migliore
Klupska karijera
Karijeru je započeo u Germinal de Rawsonu prije nego što se preselio u Club Atlético Huracán, 2003. godine.
2004. godine Migliore je bio na posudbi u Deportivo Madrynu, a 2006. prešao je u Boca Juniorse s kojima je osvojio Clausuru 2006. godine.
Na posudbi u Racing Clubu bio je u sezoni 2008./09. a 2009. godine prešao je u San Lorenzo, u kojemu ostaje do pred kraj svibnja 2013. godine kada je potpisao trogodišnji ugovor sa zagrebačkim Dinamom. U zagrebačkom Dinamu se zadržao tek nešto više od mjesec dana.
Klupska
Boca Juniors
Dinamo Zagreb
Iberia, Missouri
Ajbirija je grad u američkoj saveznoj državi Misuri.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 736, što je 131 (21,7 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Chaillon
Šajon je naselje i opština u severoistočnoj Francuskoj u regionu Lorena, u departmanu Meza koja pripada prefekturi Komersi.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 106 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 9 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 11,54 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 262 metara (maksimalnoj 393 m, a minimalnoj 239 m).
Kosančić (Vrbas)
Kosančić je naselje u Srbiji u opštini Vrbas u Južnobačkom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 163 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 175 stanovnika). Nekada je Kosančić bio deo Savinog Sela.
Demografija
U naselju Kosančić živi 137 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 43,7 godina (40,0 kod muškaraca i 47,1 kod žena). U naselju ima 71 domaćinstvo, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2,30.
Stanovništvo u ovom naselju veoma je nehomogeno.
Napomene
→ * - Podaci za površinu i gustinu naseljenosti dati su zbirno za katastarsku opštinu Vrbas, na kojoj se nalaze dva naselja Vrbas i Kosančić.
Marko Kolar
Marko Kolar (Zabok, 31. svibnja 1995.) hrvatski je nogometaš. Trenutačno nastupa kao napadač za zagrebački klub NK Lokomotiva u 1.HNL na posudbi iz Dinama.
Mateo Kovačić
Mateo Kovačić (Linz, 6. svibnja 1994.) hrvatski je nogometaš koji trenutačno igra za Manchester City. Igra na poziciji veznog igrača.
Početci
Mateo Kovačić počeo je igrati nogomet u ranoj dobi, 2000. godine, na akademiji LASK Linza. Godine 2007., kada je Kovačić bio 13-godišnji talentirani veznjak, uočili su ga iz nekoliko uglednih europskih klubova, VfB Stuttgart, Ajax, Juventus i Bayern München ali njegova obitelj odlučila je preseliti se u Zagreb i ondje se priključio u nogometnu akademiju zagrebačkog Dinama.
Dinamo Zagreb
Dne 6. listopada 2010. godine, još kao kadet, Mateo Kovačić prvi je put trenirao s prvom momčadi Dinama. Tako je 20. studenoga 2010. prvi put zaigrao za prvu momčad Dinama, i postao najmlađi strijelac HNL-a u utakmici protiv Hrvatskog Dragovoljca.
Dne 27. kolovoza 2011. godine Kovačić je sa 17 godina i 82 dana, u utakmici Prve HNL protiv Lučkog, postao najmlađi kapetan u povijesti Dinama.
U sezoni 2011./12. Mateo je s ekipom Dinama ušao u Ligu prvaka te je u skupini D igrao protiv Real Madrida, Lyona i Ajaxa. U zadnjoj utakmici u skupini u zagrebačkom porazu 1:7 protiv Lyona zabio je jedini Dinamov zgoditak i tako postao drugi najmlađi strijelac u povijesti Lige prvaka.
F.C. Internazionale Milano
Dne 31. siječnja 2013. godine Mateo je prešao iz zagrebačkog Dinama u talijanski Inter za 11 mil. €.
Reprezentativna karijera
U mlađim selekcijama ima nastupe u dobnim uzrastima: do 14, do 15, do 17, do 19 i do 21. Bio je pozvan od izbornika Igora Štimca za prijateljski ogled protiv švicarske nogometne reprezentacije u Splitu, 15. kolovoza 2012. godine no samo se pojavio na okupljanju i poslije toga vratio u Zagreb zbog frakture metatarzalne kosti. Za hrvatsku nogometnu A reprezentaciju prvi je put nastupio 22. ožujka 2013. u Zagrebu protiv Srbije u pobjedi 2:0 u petom kolu skupine A kvalifikacija za odlazak na Svjetsko prvenstvo 2014. u Brazilu.
Osobni život
Mateo Kovačić rodio se u Linzu u Austriji. Njegova obitelj potječe iz Kotor Varoši, Bosna i Hercegovina.
Klupska
Dinamo Zagreb