cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kobe Bryant
Nakon odlaska Shaquillea O'Neala (od 2004. do 2007.)
Istog mjeseca, Kobe je na gostovanju kod New Orleans Hornetsa četiri uzastopne utakmice ubacio 45 ili više poena i postao drugim igračem u povijesti NBA kojem je to pošlo za rukom. Prvi je legendarni Wilt Chamberlain. Memphisu je ubacio 45, Philadelphiji 48, LA Clippersima 50, a Indiani 45 koševa. Samo u posljednjoj četvrtini Pacersima je utrpao 17 poena. Krajem sezone, Bryant je postavio nove rekorde u jednoj sezoni Lakersa za utakmice 40 ili više poena (27) i najviše postignutih poena (2,832). Po prvi puta u karijeri je osvoji nagradu za najboljeg strijelca sezone, prosječno postižući 35.4 poena. Završio na četvrtom mjestu u izboru za najkorisnijeg igrača sezone.
Tijekom sezone, Bryant je bio uključen u nekoliko manjih incidenata. Prilikom postizanja pobjedničkog skok-šuta protiv San Antonia, Kobe je laktom udario u lice bek šutera Spursa Manu Ginóbilija. Tijekom pregleda snimke, Kobe je naknadno suspendiran na jednu utakmicu i morao je propustiti dvoboj Lakersa protiv New York Knicksa u Madison Square Gardenu. Kao razlog suspenzije naveden je neprirodan položaj ruke tijekom postizanja šuta. 6. ožujka 2007. protiv Minnesote Timberwolvesa ponovio je isti potez kao protiv Spursa, a žrtva je ovaj puta bio bek Marko Jarić. Time je zaradio svoju drugu utakmicu suspenzije. 9. ožujka 2007., Bryant se vratio na parkete i u susretu protiv Philadelphia 76ers udario je u lice Kyle Korvera. Ovaj put nije dobio suspenziju, ali je njegov potez okaratkteriziran za tehničku pogrešku.
16. ožujka 2007., Kobe je ubacio svojih sezonskih najvećih 65 poena u pobjedi protiv Portland Trail Blazersa, čime je uspio prekinuti niz Lakersa od sedam uzastopnih poraza. Nakon toga, Bryant je još u tri utakmice zaredom ubacio više od 50 poena, a žrtve su bile Minnesota Timberwolvesi, Memphis Grizzliesi i New Orleans Hornetsi. Time je postao tek drugim igračem u povijesti koji je zabio 50 poena u četiri utakmice u nizu; prije je to samo uspjelo velikom Wiltu Chamberlainu koji je u sedam utakmica u nizu zabijao preko 50. Na kraju godine osvojio je svoju drugu nagradu za najboljeg strijelca sezone. Tijekom sezone 2006./07., dresovi s njegovim imenom postali su najprodavaniji u Sjedinjenim Državama i Kini. Novinari su to pripisali njegovom novom broju na dresu i ponovnom biranju na All-Star utakmicu. U doigravanju su Lakersi poraženi u prvom krugu od Phoenix Sunsa.
Najkorisniji igrač sezone 2007./08.
thumb|left|150px|Lakersi u šestoj utakmici finala. 27. svibnja 2007., ESPN je tada javio da je Bryant uvjetovao svoj odlazak, ako se u momčad ne vrati Jerry West. Bryant je kasnije izrazio želju za povratkom Westa, ali negirao je navode "Da želi biti zamjenjen" u slučaju ako se to ne dogodi. Međutim, tri dana kasnije, Bryant je u radijskom programu Stephen A. Smitha izrazio gnjev na upravu Lakersa, koja je tvrdila da je on odgovoran za odlazak Shaquille O'Neala iz momčadi. Tri sata nakon te izjave, Bryant je nakon razgovora sa trenerom Phil Jacksonom, u drugom interyuu izjavio da je promjenio svoju odluku i želi da bude mjenjan. Uprava Lakersa nije se htjela odreći igrača koji dovodi publiku u Staples Center, pa je Kobe na kraju ipak ostao u Los Angelesu.
Menadžment kluba omogućio mu je momčad spremnu za naslov, dovevši iz Grizzliesa španjolskog centra Pau Gasola. 23. prosinca 2007., Bryant je u utakmici protiv New York Knicksa s 29 godina i 122 dana postao najmlađim igračem koji je postigao više od 20,000 poena. Usprkos napuknutom ligamentu u malom prstu, ozljedi koja mu se dogodila u veljači, on je igrao u svakoj od 82 utakmice regularnog dijela. Imao je prosjek od oko 28 poena, 5 asistencija i 6 skokova po susretu, a predvodio je Lakerse do omjera 57-25 u regularnom dijelu sezone i prvog mjesta na Zapadu. U svojoj 12. NBA sezoni Bryant je prvi put osvojio naslov najkorisnijeg igrača lige. Kada je saznao da će dobiti nagradu, kazao je kako to nije nagrada samo za jednu osobu.
Jerry West, koji je odgovoran za dolazak Bryanta u Lakerse, na konferenciji za novinare izjavio je: Osim nagrade za najkorisnijeg igrača, po treći puta uzastopno (šesti puta u karijeri) izabran je u All-NBA momčad.
Lakersi su na kraju regularnog dijela sezoni imali omjer 57-25, što je bilo dovoljno za prvo mjesto na Zapadu. U doigravanju su u prvom krugu igrali s Denver Nuggetsima. U prvoj utakmici, Bryant je u posljednjih osam minuta postigao 18 od ukupnih 32 poena. U prvoj utakmici drugog kruga doigravanja protiv Utah Jazza, Bryant je u pobjedi postigao 38 poena. Lakersi su slavili u sljedećoj utakmici, međutim poraženi su u trećoj i četvrtoj, iako je Bryant tijekom serije s Nuggetsima u prosjeku postizao 33.5 poena po utakmici. lakersi su slavili u sljdeće dvije utakmice i plasirali se u finale Zapadne konferencije. Finale Zapadne konferecije igrali su Lakersi i San Antonio Spursi. Spursi su poraženi u pet utakmica, a Lakersi se plasirali u finale protiv starih rivala Boston Celticsa. To je bilo peto finale Bryanta u svojoj karijeri i prvo bez Shaquille O'Neala. Lakersi su u šest utakmica poraženi od Celticsa, predvođeni "Velikim trojcem" Kevinom Garnettom, Ray Allenom i Paulom Pierecem.
Sezona 2008./09.
Lakersi su odlično započeli sezonu 2008./09., pobjedivši su svih sedam utakmica regularnog dijela sezone. Kobe je predvodio Lakerse do najboljeg starta u povijesti kluba 17-2, a do sredine prosinca imali su omjer 21–3. Lakersi su na božićnu večer u svom Staples Centeru pobijedili Boston Celticse 92-83 i zaustavili niz Celticsa od 19 uzastopnih pobjeda. Bryant ubacio je 27 koševa uz 9 skokova. U siječnju 2009. dobili su i kasnije prvake Istočne konferencije Cleveland Cavalierse 105:88, a Bryant je utakmicu okončao sa 20 poena (šut 9-22), 12 asistencija i 6 skokova. Na kraju regularnog dijela sezone, Lakersi su osvojili 1. mjesto u Zapadnoj koferenciji.
Bryant je u sezoni po jedanaesti puta uzastopno izabran na NBA All-Star utakmicu i još jednom sebe promakao u u glavnog osvajača nagrade za najkorisnijeg igrača regularnog dijela sezone. Bryant je proglašen najboljim igračem mjeseca prosinca i veljače. U siječnju je zabilježio dva triple-double učinka, a to su mu bila prva takva postignuća od 2005. godine. Na NBA All-Star utakmici 2009., Bryant je postigao 27 poena, četiri skoka, 4 asistencije i 4 osvojene lopte i zajedno s bivšim suigračem O'Nealom (17 poena, 5 skokova) podijelio nagradu za najkorisnijeg igrača.
Bryant je u gostujućoj pobjedi LA Lakersa nad New York Knicksima 126:117 ubacio 61 poen, čime je oborio rekord Madison Square Gardena po broju poena. Time je oborio rekord Michaela Jordana koji je 1995. godine zabio 55 koševa u postojećoj zgradi MSG-a, poznatoj pod nazivom "Garden IV". U veljači 2009., Bryant je ušao među najbolji 20 strijelaca NBA lige svih vremena, kada je preskočio najprije Elgina Baylora, a kasnije i Adriana Dantleya, Roberta Parisha i Charlesa Barkleya.
Lakersi su sezonu završili s omjerom 65-17, što je drugi najbolji omjer u povijesti NBA. Bryant je završio kao drugoplasirani u izboru za najkorisnijeg igrača lige, odmah iza LeBrona Jamesa. Na kraju je po sedmi puta u karijeri izabran u All-Obrambenu prvu petorku. U doigravanju se Lakersi u pet utakmica pobijedili Utah Jazz. U drugom krugu Lakersi su u sedam utakmica pobjedili Houston Rocketse i plasirali se u finale Zapadne konferencije protiv iznenađenja sezone i doigravanja Denver Nuggetsa. Lakersi su u šest utakmica pobjedili Nuggetse i plasirali se u drugo uzastopno finale NBA lige. Lakersi su čekali pobjednika serije finala Istočne konferencije između Cleveland Cavaliersa i Orlanda Magica. Magicsi su isto tako u šest utakmica pobjedili Cavse i plasirali se u svoje drugo NBA finale nakon 1995. godine. Bryant je u finalnoj seriji u pet utakmica predvodio Lakerse do petnaestog NBA naslova u povijesti franšize i njegovog prvog NBA naslova nakon 2002. i Shaquillea O'Neala. U posljednjoj petoj utakmici postigao je 30 poena, 6 skokova, 5 asistencija i 4 blokade.
Američka reprezentacija
thumb|left|120px Bryant je svoju reprezentativnu karijeru započeo 2006. godine. Bio je član američke reprezentacije koja je osvojila zlatnu medalju na prvenstvu FIBA Americas 2007. godine i time osigurala nastup na Olimpijskim igrama u Pekingu 2008. godine. Na prvenstvu FIBA Americas, Bryant je odigrao svih 10 utakmica za reprezentaciju. Osam od deset utakmica završio je s dvoznamenkastim učinkom.
23. lipnja 2008. izabran je na popis igrača američke reprezentacije koja će sudjelovati na Olimpijskim igrama u Pekingu 2008. Ovu momčad zbog velikih NBA zvijezda poput Howarda, Wadea, Anthonya, Paula, nazvana je je "Redeem Team" (hrv. "Iskupljenička momčad"). Američka reprzentacije je na Olimpijskim igrama osvojila zlatnu medalju, pobjedivši u neizvjesnom finalnom dvoboju Španjolsku 118:107. Kobe je u finalu postigao 20 poena i šest asistencija. Tijekom cijelog natjecanja u prosjeku je postizao 15.0 poena, 2.8 skokova i 2.1 asistenciju po utakmici.
Privatni život
Bryant je u studenome 1999. na snimanju videospota za Tha Eastsidaz i Snoop Dogga  G'd Up  upoznao 17-godišnju Vanessu Laine. U spotu ona je odjevena u srebrni bikini i sjedi u kabrioletu. Samo šest mjeseci kasnije, u svibnju 2000. zaručili su se, a oženili 2001., prije nego što je ona završila srednju školu "Marina High School".
Vjenčanje se održalo 18. travnja 2001. u mjestašcu Dana Point. No, njegovi roditelji nisu bili na vjenčanju, navodno, jer su smatrali da su oboje premladi za brak, ali i zato što ona nije Afroamerikanka, već meksičko-irskog podrijetla. To je rezultiralo neslaganjem s njegovim roditeljima, s kojima gotovo dvije godine nije pričao.
19. siječnja 2003. rodila mu se kćerka Natalia Diamante Bryant. Njezino rođenje bilo je glavni razlog pomirbe Bryanta s roditeljima. Njegova žena je u proljeće 2005. doživjela pobačaj zbog ektopične trudnoće. 1. svibnja 2006. dobio je drugu kćerku Giannu Mariu-Onore Bryant.
Optužba za silovanje
U srpnju 2003., šerif okruga Eagle uhitio je Bryanta zbog sumnje za silovanje 19-godišnjakinje zaposlenice hotela Katelyn Faber. Kobe se je nalazio u hotelu "The Lodge and Spa at Cordillera", gdje se je oporavljao od ozljede koljena. Katelyn Faber optužila je Bryanta da ju je silovao u hotelskoj sobi noć prije njegove operacije. Bryant je priznao da je imao spolni odnos sa ženom koja ga je tužila, no odbacio je optužbu za silovanje, ustvrdivši kako je mislio da su oboje pristali na odnos.
Međutim, u rujnu 2004. optužnica za silovanje je odbačena zbog toga što je Katelyn Faber odbila svjedočiti na sudu. Razlog tome je navela da nije u stanju proći težak i bolan proces suđenja. Tako je sud odbacio optužbe, na oduševljenje svih navijača LA Lakersa koji su često na tribinama sjedili s transparentima sadržaja "Kobe nije kriv" i slično.
Smrt
26. januara 2020. kod mjesta Calabasas u blizini Los Angelesa se srušio njegov privatni helikopter. To se zbilo kada je svoju 13-godišnju kći Giannu vodio na vježbu košarke. Tom prilikom su poginuli i Kobe Bryant i njegova kći, kao i još 7 osoba.
Bluff, Utah
Blaf je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Juta.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 258, što je 62 (-19,4 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Snežnik (Ilirska Bistrica, Slovenija)
Snežnik je naselje u slovenskoj Općini Ilirskoj Bistrici. Snežnik se nalazi u pokrajini Notranjskoj i statističkoj regiji Notranjsko-kraškoj.
Stanovništvo
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine naselje je imalo 8 stanovnika.
Pobuna u Villefranche-de-Rourgueu
Pobuna u Villefranche-de-Rourgeueu je naziv za događaje koji su zbili 17. septembra 1943. u Villefranche-de-Rourgeu, gradiću u okupiranoj Francuskoj kada je nekoliko pripadnika pionirskog (inžinjerijskog) bataljona 13. SS "Handžar" divizije diglo pobunu protiv svojih njemačkih pretpostavljenih, a sa ciljem da se pridruže Saveznicima ili francuskom pokretu otpora. Pobuna je brzo i krvavo ugušena, ali su nakon rata stanovnici grada pobunjenike slavili kao heroje i mučenike. Nakon raspada Jugoslavije je predmet različitih tumačenja i raznih teorija o motivima, ciljevima i organizatorima.
Handžar divizija je bila "dobrovoljačka" SS divizija većinu čijeg ljudstva su činili bosanskohercegovački muslimani (Bošnjaci) sa teritorija koji su tada službeno bili dio NDH, i za koje se koristio službeni naziv "Hrvati muslimanske vjere". Svrha postojanja divizije je bila kako pomoći osovinskim snagama u borbi protiv partizana na području današnje BiH, tako i pružiti pozitivan primjer drugim muslimanskim narodima u Evropi i Bliskom istoku da se pridruže Osovini protiv Saveznika. Divizija je bila formirana u ljeto 1943. te potom upućena na obuku u Francusku. Njeni bataljoni su bili raspoređeni u departmanima Aveyron i Lozere.
Prema dostupnim svjedočenjima, vođa pobune je bio Ferid Džanić, bivši domobranski poručnik koji je, prema nekim podacima, neko vrijeme prije dolaska u redove "Handžar divizije" proveo u jugoslavenskim partizanima. Njegovi suradnici pri planiranju i vođenju pobune su bili Luftija Dizdarević, Nikola Vukelić i Božo Jelinek. Većina historičara drži da su Džanić i njegovi drugovi bili ili članovi ili simpatizeri KPJ "ubačeni" u redove "Handžar" divizije kako bi prikupljali obavještajne podatke ili sabotirali njene aktivnosti. U svakom slučaju, Džanić je nakon dolaska u Villefranche počeo dolaziti u lokalni hotel Moderne gdje je s vremenom stekao povjerenje i stupio u kontakt s pripadnicima lokalnog pokreta otpora. Nakon što im je izložio zamisao o podizanju pobune, zatražio je kontakt sa savezničkim snagama i zatražio pomoć. Ona mu je obećana, ali se nikada nije realizirala. Do pobune je došlo sedam dana nakon kapitulacije Italije, kada se smatralo da bi saveznici to mogli iskoristiti kao priliku da zadaju konačni udarac Silama Osovine.
Los Olivos, Tecate
Los Olivos je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Baja California, u opštini Tecate.
Pobuna u Villefranche-de-Rourgueu
Pobunjenici su poslije ponoći 17. septembra upali u spavaće sobe njemačkih oficira, uzeli im oružje i zarobili ih. Potom su dijelu ljudstva rekli kako će se u južnu Francusku iskrcati britanske i francuske trupe, te ih nagovorili da se pridruže pobuni. Dio pobunjenika se rasporedio po gradu kao straža. Oko 4:10 su pobunjenici strijeljali njemačke oficire i podoficire. Njima su, međutim, uspjeli izbjeći imam Halim Malkoć i dr. Schweiger; oni su smislili plan kako da kontrolu nad bataljonom vrate u njemačke ruke. Malkoć je došao do pobunenjih vojnika te im rekao kako je vijest o dolasku Saveznika laž; na to su vojnici, (neki i plačući) uzeli oružje, opet se zakleli Hitleru i krenuli da uguše pobunu. Oko 7 sati Dizdarević i Džanić su ubijeni, a Vukelić zarobljen. Nakon samo sedam sati pobuna je ugušena.
Los Olivos, Tecate
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1043 m.
Kraljevski univerzitet u Belfastu
Kraljevski univerzitet u Belfastu (Queen's University Belfast; Universitas Reginas Belfastum) je javni istraživački univerzitet sa sjedištem u Belfastu u Sjevernoj Irskoj. Originalna povelja institucije sastavljena je 1845. godine, 1849. sa radom je započeo Kraljevski koledž. Ova je institucija imala prethodnicu u Kraljevskom akademskom institutu u Belfastu koji je osnovan 1810. godine.
Pobuna u Villefranche-de-Rourgueu
Džanić i Dizdarević su ubijeni prilikom gušenja pobune (Džanić navodno osobno od samog Malkoća). Neposredno nakon pobune su Vukelić, Mujo Alispahić, Meho Memišević, Philipp Njimać, Ivan Jurković, Alija Beganović, Mustafa Morić, Sulejman Silajdžić, Jusuf Vučjak, Zemko Banjić, Efraim Basić, Ismet Cefković i Uzeir Mehičić su strijeljani. Jelinek je uspjeo pobjeći te se priključiti francuskim maquisima i u njima dobiti oficirski čin; potom je odlikovan je Legijom Časti. Do kraja mjeseca su njemačke vlasti provele čistku među ljudstvom, odnosno nastavile hvatati dezertere u okolici. Postoje različite brojke o strijeljanim pobunjenicima - od 14, preko 78 do 150. Od svih pripadnika divizije, njima 825 je oduzeto oružje i prebačeno u Organizaciju Todt kao prisilna radna snaga u Njemačku; njih 265 koji su to odbili učiniti je poslano u koncentracioni logor Neuengamme gdje su desetine do kraja rata umrle.
Kraljevski univerzitet u Belfastu
Istorija
Kraljevski univerzitet u Belfastu ima korijene u Kraljevskom akademskom institutu u Belfastu iz 1810. godine koji je bio jedan od britanskih 10 najstarijih univerziteta, dok danas funkcionira kao prestižna srednja škola. Prvu povelju univerzitet je dobio 1845. godine zajedno sa istovremeno osnovanim univerzitetima u Corku i Galwaju u današnjoj Republici Irskoj pod nazivom Kraljevski univerzitet Irske (Queen's University of Ireland). Kraljevski univerzitet Irske osnovan je originalno sa namjerom da se podstakne školovanje katolika i prezbiterijanaca budući da je u tom periodu Trinity koledž u Dablinu bio anglikanska institucija.
Pobuna u Villefranche-de-Rourgueu
Heinrich Himmler, koji je bio glavni pobornik osnivanja divizije, izrazio je zaprepaštenje time što su Bošnjaci, koji su u prvom svjetskom ratu uživali reputaciju trupa najodanijih Austro-Ugarskoj, tako lako okrenuli oružje protiv svojih pretpostavljenih. S druge strane su Malkoć i Schweiger za zasluge u gušenju pobune odlikovani Željeznim križem.
Kraljevski univerzitet u Belfastu
Istorija
Kraljevski univerzitet u Belfastu otvorio je vrata za studenta 1849. godine. Tada je institucija imala 23 profesora i 343 studenta.
Pobuna u Villefranche-de-Rourgueu
Nakon oslobođenja, su žitelji grada odlučili svake godine obilježavati godišnjicu pobunu a jednu od svojih ulica su nazvali "Avenue des Croates" ("Avenija Hrvata"). Godine 1952. je izradio hrvatski kipar Vanja Radauš izradio skulpturu koja se trebala postaviti u Villefrancheu, ali je njeno postavljanje zaustavila tadašnja jugoslavenska vlada i umjesto toga je postavila u Puli kao spomenik lokalnim žrtvama žrtvama. Njena kopija je postavljena 2006. u Villefrancheu kada su se Pula i Villefranche službeno zbratimili; godine 2010. se Villefranche službeno zbratimio s Bihaćem odakle su poticali neki od vođa pobune.
O pobuni se u samoj Jugoslaviji relativno malo govorilo, ali se nakon njenog raspada, odnosno početka ratova ponekad nastojala iskoristiti u propagandne svrhe i navoditi kao "jedina antifašistička pobuna u redovima njemačkog SS-a" kako bi se pokazalo kako su Bošnjaci i/li Hrvati bili na savezničkoj strani u drugom svjetskom ratu. Obilježavanje 50. obljetnice je, međutim, omela eskalacija bošnjačko-hrvatskog sukoba.
Pobuna u Villefrancheu, nije bila jedina pobuna 13. SS divizije. U oktobru 1944. je 100 pripadnika divizije u mjestu Cerna u današnjoj Hrvatskoj pod vodstvom dotadašnjeg imama Abdulaha Muhasilovića napustilo položaje i otišlo u BiH gdje su se na kraju predali partizanima.
Literatura
Villefranche-de-Rouergue
Charco Azul, Cusihuiriachi
Charco Azul je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Chihuahua, u opštini Cusihuiriachi.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 7 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 2115 m.
Etiopski vuk
Etiopski vuk (Canis simensis), također poznat kao Abesinski vuk , Abesinska lisica, Crveni šakal, Simijenska lisica, Simijenski šakal je kanid iz Afrike. Njegova brojna imena odražavaju prethodnu neizvjesnost oko njegove sistematike, danas se drži da spada u vukove a ne u lisice kojima naizgled liči. Etiopski vuk živi na visinama iznad 3000 metara u Afro-alpskoj regiji u Etiopiji, on je predator na vrhu ekosistema. Danas je najugroženiji kanid, sa samo sedam preostalih čopora (oko 550 odraslih primjeraka). Najviše ih ima u Planinama Bale na jugu Etiopije, postoji nešto manje primjeraka i u Planinama Semien na sjeveru Etiopije, te nešto malo na nekoliko drugih područja. Claudio Sillero-Zubiri sa Sveučilištu u Oxfordu je zoolog koji se najviše angažirao da spasi ovu vrst vuka.
1743
thumb|Tzv. Stara Finska, odnosno ruske teritorije stečene u 18. vijeku; teritorije stečene 1743. označene žuto.
Etiopski vuk
Sistematizacija i evolucija
Početni rezultati molekularne analize upućivali su na zaključak da je Etiopski vuk srodnik Sivog vuka. Novije analize govore da to nije tako, iako je etiopski vuk usko povezan s drugim vucima, on se vjerojatno od njih razdvojio kao vrsta prije tri do četiri milijuna godina.
Izgled i građa tijela
thumb|lijevo|240px|Etiopski vuk na Planini Simien Etiopski vuk je kanid srednje veličine nalik na kojota u veličini i građi, ima duge noge i usku njušku. Teži od 11 do 19 kilograma, mužjaci su 20% veći od ženki. Ima male i široko razmaknute zube, prilagođene hvatanju glodavaca, njegovoj glavnoj hrani. Njegova zubna formula glasi: 3/3-1/1-4/4-2/3 = 42. Stražnje kutnjake ponekad nema. Očnjaci su mu oštri i prosječno 19 milimetara dugi. Ima velike i široke uši. Na prednjim šapama ima po pet prstiju, a na stražnjim četiri.
Društveni život
Iako je Etiopski vuk je prvenstveno usamljeni lovac glodavaca, on živi u čoporima koji dijele i brane svoj teritorij. To ga razlikuje od većine drgih većih društvenih zvijeri koje žive u čoporima radi kolektivnog lova. U divljini bez ljudi, čopor ima prosječno 6 odraslih životinja, 1 do 6 mladunaca i 1 do 7 štenadi. Tipični čopor je okot svih mužjaka rođenih tokom nekoliko godina i 1 do 2 ženke.
Mužjaci iz istog okota ostaju zajedno, dok ženke napuštaju svoj rodni čopor u dobi od dvije godine i odlaze u drugi čopor čim se pojavi prazno mjesto u njemu.
Podvrste Etiopskog vuka
Postoje dvije priznate podvrste ovog kanida:
Status
Iako je službeno zaštićena vrsta, ipak se ubijanje vukova povećalo zbog povećanja broja vatrenog oružja u Etiopiji. Etiopske vukove uglavnom ne love zbog krzna, iako su u prošlosti ljudi iz plemena Volo od nihova krzna pravili podmetače za stolice.
1743
Godina 1743 (MDCCXLIII) bila je redovna godina koja počinje u utorak po gregorijanskom kalendaru odn. redovna godina koja počinje u subotu po julijanskom kalendaru.
April/Travanj – Jun/Lipanj
mini|mini|Privilegije Srbima mini|left|Grb Subotice u povelji Privilegije komorske varoši
San Agustín Oapan, Tepecoacuilco de Trujano
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 1912 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 514 m.
Petar Stanojlović
Petar Stanojlović je filmski i televizijski reditelj. Rođen je 1979. godine, u Beogradu. Diplomirao je filmsku režiju, a studirao je i svetsku književnost. Trenutno je na doktorskim studijama iz oblasti teorije medija.
Biografija
Od 1996. godine radi za Radio Televiziju Srbije - od 1996. do 1999. kao kamerman, a od 1999. kao reditelj. Oprobao se i na manjim televizijama i u drugim produkcijskim kućama. Profesionalno se bavi i pisanjem scenarija, a ima i iskustvo radio voditelja. Gotovo svake godine učestvuje na evropskim TV festivalima.
Iako je na RTS-u najviše radio za muzičku i zabavnu redakciju, redakciju direktnih prenosa, igrani i dokumentarni program, kao reditelj je gostovao u informativnom programu, gde je postavio rediteljski i kreativni kocept novog Jutarnjeg programa i Beogradske hronike. U periodu 2005/06. u vreme pomenutog angažmana, pored poslova glavnog reditelja, bio je i rukovodilac sektora režije i realizacije u Beogradskom programu.
Dobitnik je godišnje nagrade produkcije RTS-a za 2005. godinu i godišnje nagrade RTS-a za 2007. godinu.
Serija Zaboravljeni umovi Srbije čiji je Stanojlović reditelj i koscenarista, dobitnik je Vukove nagrade za kulturu za 2008. godinu. Takođe je nominovan za Nagradu grada Beograda za 2008. godinu.
Helvetska Republika
thumb|200px|Službeni pečat Helvetske Republike thumb|200px|Zastava Helvetske Republike
Helvetska Republika je vazalna država revolucionarne Francuske, koja je postojala na teritoriji današnje Švajcarske od 1798. do 1803.
Za vreme borbi protiv Austrije u francuskim revolucionarnim ratovima revolucionarne vojske su okruživale Švajcarsku. Francuzi su zauzeli Švajcarsku Konfederaciju 5. marta 1798. i tada je konfederacija prestala postojati. Helvetska Republika je proglašena 12. aprila 1798. i osim toga donesene su sledeće odluke:
Opština Făcăeni, Ialomița
Făcăeni je opština u Rumuniji u okrugu Jalomica.
Helvetska Republika
Tim navodnim "progresivnim" idejama Švajcarci su se suprostavljali, posebno u centralnim delovima konfederacije. Francuzi su slomili ustanak u Nidvaldenu. Unutar konfederacije nije bilo jedinstva o budućnosti Švajcarske. Bilo je više pokušaja državnog udara, ali Francuzi su ostali na vlasti. Okupatorska vojska je pljačkala mnoge gradove i naselja. Helvetska Republika je zbog lokalnog otpora, ali i zbog finansijskih teškoća postala primer propale države. Nestabilnost države dostigla je vrhunac od 1802. do 1803. Napoleon je 1802. već pokušao da ublaži centralistički poredak. U Švajcarsku je 1803. došlo još francuskih vojnika. Napoleon je 19. februara 1803. doneo Posrednički ukaz. U suštini radilo se o kompromisu između staroga i novoga poretka. Ukinuo je centralizovanu državu. Uveo je federalno uređenje sa nekim konfederativnim elementima. Takvo stanje je trajalo do Bečkog kongresa 1815. kada Švajcarska dobija ponovo konfederalno uređenje. U modernoj Švajcarskoj postoje ostaci Helvetske Republike i pojedinim aspektima nekih kantona i ustava.
El Jaute, Tempoal
El Jaute je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Veracruz, u opštini Tempoal.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 58 m.
Cascina Battaglie, Bergamo
Cascina Battaglie je naselje u Italiji u provinciji Бергамо, u regiji Ломбардија.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 82 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 138 m.
Río Blanco, Veracruz
Río Blanco je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Veracruz.
Prema proceni iz 2012. godine u naselju je živelo 39543 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1244 m.
Forlini, Piacenza
Forlini je naselje u Italiji u provinciji Piacenza, u regiji Emilia-Romagna.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 8 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 832 m.
Diekhusen-Fahrstedt
Dikhuzen-Farštet je opština u njemačkoj saveznoj državi Šlezvig-Holštajn. Jedno je od 115 opštinskih središta okruga Ditmaršen. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 730 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 1051021.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Ditmaršen Dikhuzen-Farštet se nalazi u saveznoj državi Šlezvig-Holštajn u okrugu Ditmaršen. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 2 metara. Površina opštine iznosi 7,5 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 730 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 98 stanovnika/km².
Vrtogoš
Vrtogoš je naseljeno mesto grada Vranja u Pčinjskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 1355 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 1340 stanovnika).
Demografija
U naselju Vrtogoš živi 1043 punoletna stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 40,2 godina (39,2 kod muškaraca i 41,2 kod žena). U naselju ima 340 domaćinstava, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,99.
Ovo naselje je velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine).
Mengarone, Pistoia
Mengarone je naselje u Italiji u provinciji Pistoia, u regiji Toscana.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 60 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 307 m.
Los tulipanes, Tepalcingo
Los tulipanes je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Morelos, u opštini Tepalcingo.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 96 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1181 m.
Druga fudbalska crnogorska liga
Druga liga Crne Gore u fudbalu je drugi stepen ligaških fudbalskih takmičenja u Crnoj Gori. Druga liga Crne Gore je formirana 2006. nakon raspada zajedničke države Srbije i Crne Gore i rasformiranja bivše Druge lige, a ligom upravlja Fudbalski savez Crne Gore. Viši stepen takmičenja je Prva liga, a niži je Treća liga.
Queer Sport Split
Queer Sport Split (ili skraćeno QSS) je nevladina i neprofitna udruga punog naziva 'Društvo za promicanje queer kulture kroz sport i rekreaciju'. Djeluje u polju sporta, rekreacije i kulture, te povremeno neformalne edukacije i istraživanja diskriminacije/emancipacije LGBTIQ+ populacije. Postoji kao neformalna inicijativa od 2006. godine, a registrirana je 2011. u Splitu, kao prva LGBTIQ+ inicijativa-organizacija Dalmacije.
Lokalne aktivnosti i značaj
QSS radi i opsežna i ambiciozna istraživanja  (2013. sa LORI i Zagreb Pride, najveće terensko istraživanje homofobije), publiciranja, savjetovanja i prezentacije - koje sve imaju za cilj informiranje, inspiriranje, rekreaciju i socijalizaciju LGBTIQ+ osoba. QSS suorganizira i pomaže aktivnosti Split Pridea, te sudjeluje u platformi LGBT Centra Split i Platformi doma mladih. mini|Prosvjedna dekoracija sa QSS instalacijom 1000 zastavica mini|Vogue radionica, Split, 2020. poveznica=https://hr.wikipedia.org/wiki/Datoteka:Team-PopUpRainbow2014-in-MaMa.jpg|mini|Izrada PopUp Duge u MaMa klubu, Zagreb, 2014. Organizira i producira umjetničke intervencije-akcije (poput PopUP Duge, 2014. u suradnji sa Tools for Action) u javnom prostoru, te ugošćuje artivist(ic)e u rezidencije poput umjetnice Maria Molteni koja piše o udruzi:
"...intervencije su poput “mekog aktivizma”: aktivizma koji intervenira u javni prostor grada kroz kukičanje i pletenje. Prva intervencija je bila pri planiranju Split Pridea 2012, kada su opletene zastave upućivale na pravo svih građana na javni prostor, pravo koje je LGBTIQ populaciji uskraćeno od lokalne uprave. 2014. godine Queer Sport Split je održao 'Maraton na iglama' javno 'pletenje', za promociju pristupa na javni prostor, guerila aktivizam i sudjelovanje."
Posljednjih godina QSS organizira aktivnosti oko ballroom kulture i vogue plesa u suradnji sa platformom CLUBTURE, House of Flamingo, qSPORT Zagreb, te drugim organizacijama i plesnim studijima. mini|Beyond Binaries projektni tim na Pride povorci, [[Edinburgh|Edinborgh, 2019. ]]
Međunarodne aktivnosti i sudjelovanje u mrežama
Redovito djeluje i internacionalno, te je 2012. godine su-organizirao međunarodni skup  'Contesting/Contexting SPORT 2012', zajedno sa EPASom (tijelo Vijeća Europe zaduženo za sport), EGLSF om (Europska gaj i lezbijska sportska federacija) i qSPORT - Zagreb (s kojim surađuje kontinuirano).
QSS doprinosi važnim međunarodnim izložbama, konferencijama i publikacijama dobre prakse u sportu.
2018-2019. godine QSS je predvodio međunarodni istraživački Erasmus+ projekt 'Beyond Binaries' (Mimo binarnosti) sa još četiri organizacije koje djeluju u LGBTIQ+ sportu i rekreaciji, a u suradnji sa institucijama, mrežama i incijativama aktivnim u polju istraživanja i organiziranja sporta.
2019-2020. je partner 'Rainbow Youth for Sporting Equity' - istraživačkog i edukacijskog projekta kojeg vodi LEAP Sports Scotland i Europska sveučilišna sportska asocijacija, te regionalnog projekta  'CEEyouSPORT' kog vodi EGLSF sa sportskim inicijativama srednje i istočne Europe.
QSS je i član regionalne LGBTI+ zagovaračke mreže ERA, te je njihova lokalna kontakt točka za prijavu LGBTIQ+ nasilja.
Aubusson (Orn)
Obison je naselje i opština u severnoj Francuskoj u regionu Donja Normandija, u departmanu Orn koja pripada prefekturi Aržantan.
Marvin Gaye
Marvin Gaye (rođen Marvin Pentz Gay, Jr.) (2. travnja 1939.-1. travnja 1984.), američki je pjevač, tekstopisac, skladatelj, multi-instrumentalist i producent snimanja, koji je svjetsku slavu stekao kao izvođač u diskografskoj kući "Motown" u vremenu 1960-ih i 1970-ih.
Gallipolis Ferry, West Virginia
Galipolis Feri je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Zapadna Virdžinija.
Marvin Gaye
Glazbena karijera u "Motownu" počela mu je 1961., gdje Gaye ubrzo nakon dolaska postaje glavni muški izvođač i objavljuje mnogobrojne hitove u vremenu 1960-ih, a neki od njih su, "Stubborn Kind of Fellow", "How Sweet It Is (To Be Loved By You)", "I Heard It Through the Grapevine", kao i nekoliko duet hitova sa Tammi Terrell koji uključuju "Ain't No Mountain High Enough" i "You're All I Need to Get By". Gaye se isticao kao vrlo borbena osoba u stvaranju glazbenih hitova, ali i stvaralački ograničen dok je snimao za "Motown", kao izvođač, tekstopisac, skladatelj i producent snimanja, bio je najčešće odvojen i čuvan u kampovima. 1971. objavljuje vrlo uspješan album What's Going On, kao i sljedeće koji obuhvaćaju naslove Trouble Man i Let's Get It On sa kojima zaokružuje svoju ranu karijeru kao glazbenik u "Motownu". Marvin Gaye u to vrijeme uz Steviea Wondera i Luthera Vandrossa bio je jedan od najtalentiranijih i najutjecajnijih glazbenika sa etiketom "Motown".
U vremenu 1970-ih objavljuje i nekoliko hit singlova, "Let's Get It On", "Got to Give It Up" i početkom 1980-ih, "Sexual Healing". U skorom vremenu 1984. Gaye umire od ruku svoga oca svećenika Rev. Marvin Pentz Gay, Sr. Bio je jedan od najutjecajnijih soul glazbenika u tom vremenu, skoroman doprinos na skladbi "After the Dance" i producent na erotskom albumu u skladbama "Since I Had You" i "Soon I'll Be Loving You Again".
Family (TV serija)
Family je bila američka dramska TV serija emitirana na programu ABC-a od 1976. do 1980. Kreativnu kontrolu su dijelili izvršni producenti Leonard Goldberg, Aaron Spelling i Mike Nichols. Ukupno je snimljeno 86 epizoda.
Marvin Gaye
Djetinjstvo i karijera
Gaye se rodio u "Freedman's Hospital" bolnici (Washington, District of Columbia). Bio je prvi sin i drugo najstarije dijete od oca svećenika protestantske sekte Rev. Marvina Pentz Gaya, Sr. i majke Alberte Cooper, koja je bila učiteljica. Sestre Jeanne i Zeola, mlađi brat Frankie i Marvin živjeli su odvojeno po raznim četvrtima Washington D.C. Marvinov otac propovijedao je u crkvi "Seventh-day Adventist Church" koju je sekta zvala "Božja kuća" u kojoj se uvijek držao kodeksa točnosti i podučavanju ortodoksnog judaizma i pentekostalizma kojega slave kao "Dan duhova". Kako je Gaye odrastao sa ocem u crkvi, počeo je pjevati i svirati razne instrumente u crkvenom zboru. Nakon izbacivanja iz škole "Cardozo High School" Gaye se uključuje u ratnu zrakoplovnu školu, "United States Air Force" (USAF) iz koje je također izbačen.
Nakon izbacivanja iz "Air Forcea" 1957., Gaye započinje svoju glazbenu karijeru sa raznim doo wop sastavima. Zadržava se u sastavu "The Marquees" koji je vrlo popularan u Washington D.C.-u. Zajedno sa Bo Diddleyem, "The Marquees" objavljuje 1958. singl "Wyatt Earp" za diskografsku kuću "Okeh Records" i nakon toga postaje novi član sastava "The Moonglows". Singl "Mama Loocie" izlazi 1959. za Chess Records i prvi je Gayev singl sa Moonglowsima. Nakon koncerta u Detroitu, Michigan, iz sastava odlazi Harvey Fuqua, a Gaye sa "novim" Moonglowsi upoznava predsjednika diskografske kuće "Motown Records", Berrya Gordya. Gaye je prvo potpisao za nekoliko bubnjarskih sesija svirajući ih sa, The Miracles, The Contours, Martha and the Vandellas, The Marvelettes i drugima. Osobito je svirao sa sastavom "The Marvelettes", koji imaju hit singl iz 1961. "Please Mr. Postman" i sa Little Stevie Wonderom i njegovim singlom iz 1963. "Fingertips Pt. 2". Obje skladbe dospjela su na broj jedan Top liste pop singlova.
Bran, Golăiești
Bran je naselje u Rumuniji u okrugu Jaš u opštini Golăiești.
Prema proceni iz 2013. u naselju je živelo 1 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 36 m.
Family (TV serija)
Serija se bavila životom Douga (James Broderick) i Kate Lawrence (Sada Thompson), bračnog para iz srednje klase koji je živio u kalifornijskoj Pasadeni. Doug je radio kao advokat, a Kate bila kućanica. Imali su troje djece: Nancy (koju je tumačila Elayne Heilveil u originalnoj mini-seriji, a kasnije Meredith Baxter), Willie (Gary Frank) i Letitia zvana "Buddy" (Kristy McNichol).
Marvin Gaye
Djetinjstvo i karijera
Nakon početka njegove karijere snimanja za Motown, promijenio je ime iz Marvin Gay u Marvin Gaye, dodoa je slovo 'e' da se razlikuje od prezimena svoga oca i da zaustavi ogovaranja o njegovoj seksualnosti. Marvin se na ovo odlučio po ugledu na svog idola Sama Cookea, koji je također dodao slovo 'e' na svoje prezime. Marvin je bio tražen od mnogih izdavača za snimanje ali Berry Gordy, predsjednik Motown Recordsa, to nije dopustio. Prema dokumentima VH-1, američke glazbene TV kuće, Marvin, njegova djevojka i Berryeva sestra Anna Gordy, uvjerili su Berreya da Marvin mora potpisati za snimanje pop i jazz stilova što je u to vrijeme bila suvremena glazba.
Family (TV serija)
Zamisao producenata je bila da, što je bolje moguće, prikažu život "prosječne" američke porodice, ali i da kroz njih ukažu na brojne društvene probleme. Zbog toga se ta serija često sadržavala tzv. vrlo posebne epizode, a jedna od njih je bila i sam početak serije u kojoj je lik trudne Nancy uhvatio supruga Jeffa kako vodi ljubav s jednom od njenih prijateljica. Dosta epizoda se bavilo i seksualnim sazrijevanjem "Buddy" i stalnim ponudama da izgubi nevinost od strane svojih vršnjaka, pri čemu je najpoznatija epizoda u kojoj je nastupio Leif Garrett, tinejdžerski pop idol s kraja 1970-ih. U jednoj od epizoda se pojavio i Henry Fonda kao ostarjeli rođak obitelji koji pati od senilne demencije.
Marvin Gaye
Početak uspjeha
mini|desno|250px|Marvin Gaye, omot albuma iz [[1966.g. Moods of Marvin Gaye]] Gaye svoju popularnu karijeru bez tuđe pomoći, počinje graditi na profinjenosti i džentlmenskoj maniri, gdje je malu pomoć imao od Motownskog kućnog istražitelja, Maxinea Powella, međutim kod samog pjevanja, Powell mu nije mogao pomoći. U lipnju 1961., Gaye objavljuje svoj prvi solo album The Soulful Moods of Marvin Gaye. Album je napisan po Broadwayskim standardima i jazz popularnim skladbama ali ipak nije zabilježio veći uspjeh na Top listama. Nakon toga, prema traženju Gordya, postignut je dogovor između njega i Gayea da sljedeći snimljeni materijal bude više po R&B standardima i objavljuju tri singla koja je napisao Marvin Gaye. Njegov prvi singl "Let Your Conscience Be Your Guide", koji je montiran od Raya Charlesa, ne prolazi dobro na Top listama a prate ga i sljedeća dva "Sandman" i "A Soldier's Plea", koji pojedino izlaze 1962. Ironije radi Marvin svoj prvi uspjeh postiže u suradnji sa sastavom "The Marvelettes" i hitom iz 1962. "Beechwood 4-5789". Završetak svoje neuspješnosti najavljuje singlom "Stubborn Kind of Fellow", sa kojim prvi puta dolazi na R&B Top liste, najavivši niz soul uspješnica ostvarenih u suradnji s gotovo svim producentima i autorima Motowna. Skladba je nastala suradnjom Gayea i njegovog prijatelja, producenta Williama "Mickey" Stevensona, koji joj je dao oblik sastava "Martha and the Vandellas"
Njegov sljedeći singl "Hitch Hike", prati uspješnost prvoga i dolazi na Top 40 singlova, kao i "Pride & Joy" i "Can I Get a Witness", koje mu donose visoka mjesta na Top listama i veliku uspješnost u 1963.g. Uspješnost se nastavila i u 1964. sa singlom "You Are a Wonderful One", "Try It Baby", "Baby Don't You Do It" i "How Sweet It Is (To Be Loved By You)", sa kojim skladbama postaje prepoznatljiv. U to vrijeme svoje rane uspješnosti, Gaye pomaže sastavu "Martha and the Vandellas", pisanje skladbe "Dancing in the Street" iz 1964. Zajedno sa Smokeyem Robinsonom radi na svom sljedećem albumu Moods of Marvin Gaye, sa kojeg će se izdvojiti dva hit singla "I'll Be Doggone" i "Ain't That Peculiar", koji dolaze na top 10 glazbenih ljestvica. Završavaju na Billboardovoj Top listi R&B singlova na prvom mjestu. Marvin svojom ranom uspješnoču postaje idol mlađoj generaciji i postaje njihov miljenik u glazbenim TV emisijama poput American Bandstand, Shindig!, Hullaballoo i The Mike Douglas Show. Gaye je jednako bio uspješan i sa duetima, Kim Weston, Mary Wells i posebno Tammi Terrell.
Family (TV serija)
Popularnost serije, koja je bila hvaljena od kritike, odrazila se i na karijere glumaca, prvenstveno Kristy McNichol.
Marvin Gaye
Tammi Terrell
Mnogi Gayevi hitovi za Motownu bili su u ženskom duetom sa Kim Weston i Mary Wells; prvi album Gaye/Wells izlazi 1964. i zove se Together, ujedno je i prvi Marvinov album koji dolazi na Top liste. Ipak najveću popularnost donijeli su mu dueti sa Tammi Terrell, sa kojim je skladbama ostao nezaboravan. Terrell i Gaye imali su odličan odnos i njihov prvi zajednički album izlazi 1967. pod nazivom United. Album daje dva velika hita "Ain't No Mountain High Enough" (kasnije ga izvodi Diana Ross i mnogi drugi u novije vrijeme, američki rock sastav "Doobie Brothers", pjevač Michael McDonald i drugi), i "Your Precious Love". 14. listopada 1967., Gaye i Terrell vidno oslabljena i naslonjena u njegovom naručju izvode dobrodošlicu u "Hampton Institute" u Hamptonu, Virginia. Kasnije joj je dijagnosticiran tumor mozga i nakon toga bilo joj je sve lošije.
Motownu je donio odluku da još neko vrijeme mogu zajedno raditi Gaye i Terrell, pa stoga 1968. izdaju album You're All I Need, koji je načinjen od dva velika hita "Ain't Nothing Like the Real Thing" i "You're All I Need to Get By". Uskoro dolazi vrijeme kada izdaju svoj zadnji album Easy koji izlazi 1969.
Terrellina bolest, baca Gayea u depresiju. Njegova skladba "I Heard It Through the Grapevine", koja je ranije objavljena 1967 u izvedbi Gladys Knight & The Pips, dolazi na prvo mjesto Top lista i bilježi najbolju prodaju u povijesti Motowna od preko četiri milijuna prodanih kopija albuma, a njegovu uspješnost Gaye pripisuje svojim lošim osjećajima i depresiji. Kasnije njegov rad u suradnji sa producentom Normanom Whitfieldom, rezultira objavljivanjem njihova dva hit singla, "Too Busy Thinking About My Baby" i "That's the Way Love Is". U međuvremenu Gaye se oženio za Annu Gordy i malo mu se vratilo raspoloženje ali nedovoljno da se vrati pjevanu zabavnih pop skladbi. U tom vremenu dok je tražio bolje raspoloženje, Gaye radi produkciju za dva singla, "Baby I'm For Real" i "The Bells" od R&B sastava "The Originals".
What's Going On
Tammi Terrell umrla je od tumora na mozgu 16. ožujka 1970. Pogođen njezinom smrću, Marvin je vrlo emocionalno na njezinoj sahrani govorio da se njezin odlazak morao dogoditi. Nakon toga Gaye se totalno povukao u sebe i nije nastupao na koncertima dvije godine. Jedan Gayeev prijatelj rekao je kako razmišlja da napusti glazbenu karijeru i priključi se ekipi američkog nogometa Detroit Lions (nakon susreta sa poznanicima Mel Farr i Lem Barney, članovima kluba), ali nakon uspješne produkcije sa sastavom "The Originals", Gaye dobiva samopouzdanje i okreće se daljnjoj glazbenoj uspješnosti. Rezultat njegovog ulaska u studio 1. lipnja 1970.g., jesu snimanje tri singla "What's Going On", "God is Love" i "Sad Tomorrows" - ranija verzija "Flying High (In the Friendly Sky)". Gaye zahtjeva objavljivanje singla "What's Going On", dok Motown i njegov čelni čovjek Berry Gordy govore da skladba nije dobra i nekomercijalna. Gaye je uporan i unatoč Gordyevom protivljenju singl je objavljen i na veliko iznenađenje postaje u siječnju 1971. veliki hit. Gordy je kasnije dobio zahtjev da objavi cjelokupni album pod istim nazivom sa skladbama Marvina Gayea.
U svibnju 1971. izlazi What's Going On i jedan je od najvažnijih i najboljih albuma u njegovoj karijeri, a i dan danas je jedan od najpoznatijh. Slojeviti zvučni izražaj (pod utjecajem funka i jazza) i sadržajan tekst (pomalo u duhovnom stilu) donose mu veliku popularnost sedamdesetih ali i prekid suradnje sa kućom Motown. Dva velika hita "Mercy Mercy Me (The Ecology)" i "Inner City Blues (Make Me Wanna Holler)", dolaze na Top 10 pop glazbe i na prvo mjesto R&B Top lista. Album prerasta u jedan od nezaboravnih soul albuma svih vremena, baziran na temi koncertnog albuma, postavlja nove granice u soul glazbi. Gaye je znao govoriti, "najviše volim snimati soul glazbu, zato što dobiješ najfinije glasove".
Nastavak glazbenog uspjeha
Želeći nastaviti uspjeh albuma What's Going On, Marvin seli 1972. iz Detroita u Los Angeles, nakon što mu je ponuđena mogućnost pisanja glazbe na blaxploitation filmu. Marvin izdaje glazbu za film Trouble Man i skladbu istog imena 1972.g., koja je postala hit singl na Top 10 hitova, u rano doba 1973. Vrijeme koje dolazi biti će prilično tumorno u njegovoj karijeri, u kojem mijenja glazbeni stil u ljubavnu temu i socijalu. Album Let's Get It On iz 1973., bio je mnogo ležerniji u pristupu s dominirajućim ljubavnim temama i pop melodijama, ipak Gaye nije napustio svoje visoke standarde sofisticirane produkcije. Premda nije ponovio uspješnost albuma What's Going On, ima niz zanimljivih hitova, "Come Get to This", "You Sure Love to Ball" i "Distant Lover". Za album se kasnije govorilo da je neusporedivo senzibilno savršen i pun energije.
Gaye odlazi raditi svoj posljednji duet album Diana & Marvin sa američkom pjevačicom Dianom Ross. Gaye se oglušio na natpis "Zabranjeno pušenje" koje je stajalo u studiju, pa su pjevali u odvojenim prostorijama dok je trajalo snimanje. Objavljen 1973.. album na američki Top 20, daje hit singlove "You're a Special Part of Me i "My Mistake (Was to Love You)".
1976. Gaye objavljuje LP I Want You, sa kojega naslovna skladba dolazi na prvo mjesto R&B Top lista.
"Got to Give It Up" i zadnji dani u Motownu
1977. Gaye objavljuje funki singl "Got to Give It Up", koji dolazi na prvo mjesto R&B i dance Top lista, istodobno pomažući njegovom uživo albumu Live at the London Palladium, da se proda u više od dva milijuna kopija i tako postaje jedan od deset najprodavanijih albuma godine. Sljedeće godine rastaje se od svoje prve žene Anne i dogovara sa njom uzdržavanje i udio od prodanih albuma. Rezultat razvoda bio je album Here, My Dear,, koji je bio naslovljen na bivšu suprugu Annu. Album je rezervirano završio na Top listama (usprkos dobrim kritikama), a i Gayeva borba za hitovima pomalo je opala. 1980. potpisuje ugovor sa britanskim promotorom Jeffreyem Krugerom, prekomorski koncert koji je obećavao vrhunac njegovog nastupa u "London's Drury Laneu" ispred Princeze Margaret. Dok je boravio u Londonu, Gaye je radio na albumu In Our Lifetime?, kojeg je u cijelosti sam snimio. Motown objavljuje album 1981. Gaye nakon objavljivanja optužuje Motown da je preuredio i remiksao album bez njegove dozvole i da su lagali da album nije bio gotov.
Povratak i neočekivana smrt
Nakon dobivene šanse da još jednom krene iz početka, seli se u Ostend, Belgija, gdje misli dalje nastaviti živjeti i raditi. Još uvijek pod dojmom svađe sa Motownom, nepromišljeno ali odlučno objavljuje album In Our Lifetime, dogovarajući se da potpiše za diskografsku kuću "Columbia Records", za koju 1982. izdaje album Midnight Love. Album ukljućuje Marvinov zadnji veliki hit "Sexual Healing". Za ovu skladbu Gaye je dobio dvije Grammy nagrade (najbolja muška vokalna izvedba i najbolji R&B instrumental), u veljači 1983. Sljedeće godine bio je nanovo nominiran za Grammy nagradu u kategoriji najbolja muška vokalna izvedba, za album Midnight Love općenito.