Generičko_programiranje
Reference
== Generički klasni tipovi == Pretpostavimo da radimo sa nekim skupom objekata koje želimo da nekako organizujemo. U tom slučaju koriste se klase koje se označavaju kao kolekcije (kolekcija=zbirka, skupljanje). One definišu objekte koji se koriste za organizaciju drugih objekata odgovarajućeg tipa u kolekcije na odgovarajući način. Moguće je u kolekciju dodavati objekte različitog tipa, ali onda imamo problem utvrđivanja tipa objekta prilikom njegovog korišćenja. Ako pokušamo da neki objekat iz ove kolekcije upotrebimo kao objekat neke druge klase, nailazimo na problem. Npr. neka smo omogućili da kolekciji mogu da se dodaju objekti klasa Tacka, Duz i String. Ako, primera radi, pokušamo da upotrebimo neki objekat klase Duz ili String kao objekat klase Tacka, program neće biti preveden. Da bi se izbegli ovakvi problemi, treba definisati kolekciju tako da se onemogući slučajno dodavanje objekta pogrešnog tipa. Jedan način za rešenje ovog problema je definisati zasebne kolekcije koje mogu da sadrže samo objekte jednog tipa. Ali onda se javlja drugi problem – imaćemo za svaki tip objekta po jednu klasu koja definiše odgovarajuću kolekciju. Drugi, efikasniji način, su upravo generički tipovi. Oni omogućuju da se definiše samo jedna klasa kojom je kolekcija predstavljena. Svi objekti u kolekciji su istog tipa, ali sada postoji mogućnost da taj tip može biti proizvoljan. Na ovaj način, imamo jednu kolekciju koja može da se ponaša i kao kolekcija tačaka, i kao kolekcija duži i kao kolekcija stringova itd. Generički tip je klasni ili interfejsni tip koji ima jedan ili više parametara. Definicija konkretne klase ili interfejsa iz generičkog tipa vrši se dodavanjem konkretnog argumenta za svaki od parametara generičkog tipa. Parametar T se upotrebljava u definiciji metoda i polja gde postoji zavisnost od tipa ovog argumenta. Pojave ovog parametra u definiciji generičkog tipa se označavaju kao promenljive tipa, jer  će biti zamenjene konkretnom vrednošću tog tipa, na isti način kao što parametri metoda bivaju zamenjeni argumentum koji se prosledi metodu. Kreiranje klase iz datog generičkog tipa vrši se navođenjem odgovarajućeg argumenta za parameter unutar <>. Sva pojavljivanja parametra T u definiciji generičkog tipa biće zamenjena datim argumentum. Generički tip na taj način definiše skup tipova, dobijenih za različite vrednosti parametra tipa T. Kao argument za parameter T može se proslediti samo klasni ili interfejsni tip. Primitivni tipovi ne mogu da se koriste. Umesto njih koristimo odgovarajuće klase koje ih enkapsuliraju. Generički tip LinkedList<T> koji čuva double vrednosti: Pošto je tip parametra Double kompajler automatski umeće konverziju vrednosti 10.8 iz double u Double. Možemo da definišemo generički tip koji definiše skup klasa koje obuhvataju par objekata proizvoljnog tipa. U tom slučaju definišemo generički tip sa dva parametra: Upotreba: Oblast važenja parametarskog tipa je cela generička klasa, isključujući statičke članice klase. Statička polja ne mogu biti definisana promenljivom tipa, niti statički metodi mogu da imaju parametre ili povratne vrednosti koje su parametarskog tipa. Ukoliko generička klasa sadrži neko statičko polje, svaki tip proizveden iz datog generičkog tipa, imaće svoju kopiju statičkog polja. Neka generička klasa LinkedList<> sadrži statičko polje count za brojanje kreiranih objekata. Svaka klasa dobijena iz generičke za konkretan argument tipa imaće svoju kopiju ovog polja. Na taj način,