Branko_Lustig
Karijera
1955. godine, Branko je upoznao znamenitog jugoslavenskog redatelja Branka Bauera. Sa Bauerom je radio, kao vođa snimanja, na filmu Ne okreći se, sine. 1958. na filmu surađivao je s italijanskim redateljem Giuseppeom De Santisom na filmu Cesta duga godinu dana. Rad na američkom filmskom mjuziklu Guslač na krovu, 1971. godine, dogodio se sasvim slučajno. Branko je bio u Minhenu po sasvim drugom poslu, ali je slučajno čuo kako neki Amerikanci traže određenu lokaciju. Prišao im je i rekao da ima nešto za njih. Prije toga je nazvao Sulejmana Kapića, tadašnjeg direktora Jadran filma, i pitao ga bi li platio avionske karte i osigurao im smještaj u zagrebačkoj Esplanadi. I tako ih je Branko na kraju odveo u Lekenik, gdje je u potpunosti snimljen Guslač na krovu. Branko je u najavnoj špici spomenut kao menadžer za lokacije. Kao menadžer za lokacije radio je i na filmu Sofijin izbor iz 1982. godine. Nakon toga radio je na miniserijama Vjetrovi rata (1983) i Rat i sjećanja (1988). Dio serije se snimao u Brankovom rodnom Osijeku; barokna Tvrđa bila je izvrsna kulisa češkog Theresienstadta, mjesta gdje se nalazio nacistički logor, u kojem se zbiva dio priče Rat i sjećanja. U Jadran filmu je proveo pune 32 godine. Stevenu Spielbergu se odlučio javiti potkraj 1980-ih, za vrijeme drugog boravka u Americi. Došao je u njegov ured, predstavio se, ali je uspio doći samo do njegove sekretarice Kathleen Kennedy, koja mu je rekla da ostavi svoj broj telefona pa će mu se javiti ako ga budu trebali. Branko je Spielberga upoznao 1992. dok je radio na filmu Intruders, nakon što je dobio telefonski poziv za sastankom. Na kraju tog sastanka Spielberg je poljubio logoraški broj na Brankovoj ruci i rekao mu da će biti njegov producent. Sutradan je već imao svoju kancelariju, ugovor, i počeo je raditi kao producent na filmu Schindlerova lista sa kojim je osvojio Oskara. Branko je za svog boravka u Americi davao prilike tj. preporučio mnoge ljude sa prostora bivše Jugoslavije, počevši od Nenada Pečura (scenograf), Sergija Mimice (redatelj i producent), Gorana Višnjića, Nade Pin­ter (scenaristica), Dragana Josi­povića (producent), Mikija Stanišića (producent), Ive Huš­njaka (scenograf) i dr. Svi oni su zahvaljujući Branku započeli karijere u Hollywoodu. Branko je 1997. bio producent na filmu Mirotvorac sa Georgeom Clooneyem u glavnoj ulozi. Sa Clooneyem je u svađi od završetka snimanja filma, za kojeg kaže da je na setu bio lijen, nije znao tekst, te da je unatoč Brankovoj zabrani za vrijeme snimanja igrao košarku, što je i uzrokovalo svađu. 2000. godine Branko je bio producent na još jednom hollywoodskom megahitu, Gladijator, koji je režirao Ridley Scott. Sa Gladijatorom je osvojio svoj drugi Oskar, a suradnja sa Scottom je trajala punih osam godina. Ta suradnja je uključivala filmove kao što su Hannibal iz 2001, Pad crnog jastreba iz 2001, Kraljevstvo nebesko iz 2005, Dobra godina iz 2006. i Američki gangster iz 2007. godine. Branko se sa Scottom posvađao na setu Američkog gangstera usljed odabira lokacija i troškova snimanja, a koje Branko nije odobravao. 2009. godine, u intervjuu za magazin Gloria, ustvrdio je da je sa Scottom bio jako blizak i da mu je žao što više neće biti prilike da se pomire, jer je "za neke stvari život ipak prekratak". Kao član Akademijine komisije za kandidaturu filmova za nagradu Oscar, Branko sudjeluje u njezinu radu i izboru nominiranih filmova. Godine 2008, suosnovao je nezavisnu produkcijsku tvrtku Six Point Films u Los Angelesu. 2009. godine obznanio je odluku da se više neće baviti produkcijom, dodavši kako je vrijeme za neke nove projekte i da se namjerava ozbiljno posvetiti Festivalu tolerancije koji je osnovao u Zagrebu. Počasni je član Hrvatskog društva filmskih djelatnika (HDFD).