Jajce
Geografija
Područje općine Jajce, u biogeografskom smislu, pripada eurosibirskoj podoblasti, odnosno ilirskoj provinciji, koja se odlikuje širokim visinskim dijapazonom i svojstvenim vegetacijskim jedinicama i flornim elementima.Ovo područje u potencijalnom smislu pripada šumama hrasta kitnjaka i običnog graba, te šumama hrasta kitnjaka, a iznad njih je područje šuma bukve i jele sa smrčom.Unutar ovih klimatogenih fitocenoza, nizijski predjeli aluvijalnih terasa u dolini Vrbasa i Plive predstavljaju staništa hrasta lužnjaka i običnog graba, a sasvim uski pojas recentnih fluvisola je stanište vrba i topola, a na zamočvarenom zemljištu staništa crne johe. Kanjonske predjele Vrbasa i Ugra, i rasjedne zone na krečnjačkim terenima karakterišu fitocenoze crnog graba i crnog jasena, sa fitocenozama bukve sa crnim grabom u relativno mezofilnijim mikrostaništima, uslovljene specifičnim orografsko-edafskim prilikama.Na dolomitnim terenima, u području Šedinca, rasprostranjene su šume crnog bora sa termofilmim lišćarima. Ova primarna šumska vegetacija je dijelom potpuno potisnuta, naročito u reljefno povoljnim položajima ( poljoprivredne površine, naselja, infrastrukturni objekti ), a preostali šumski kompleksi su, često dugotrajnim i različitim antropogenim uticajima, različito izmijenjeni. Formirane su različite sekundarne fitocenoze, a šire su zastupljene sekundarne šume bukve, u različitim fazama degradacije, kao izdanačke šume i šikare, te šibljaci i šumske goleti.(9,50) Najveće rasprostranjenje na prostoru općine Jajce ima ekosistem šuma bukve i jele sa smrčom. Ovaj ekosistem se najčešće razvija između ekosistema montanih bukovih i subalpskih bukovih šuma. Njihovom razvoju je pogodovala umjereno hladna i umjereno vlažna klima sa srednjim godišnjim temperaturama između 5oC i 7oC i srednjom godišnjom relativnom vlažnošću vazduha između 75% i 85%. Šume bukve i jele sa smrčom se postiru na oko 70% površine općine. Geološka podloga ovog ekosistema je veoma raznovrsna, što je uslovilo nastanak različitih tipova tala.Tla ovoga ekosistema su veoma različita, od krečnjačkih crnica i rendzina na karbonatnim stijenama, do kiselih silikatnih zemljišta na kvarcitima, dacitima, riolitima i kvarcnim pješčarima. Neke od glavnih edifikatorskih vrsta fitocenoze šuma bukve i jela sa smrčom su: Picea abies, Abies alba, Fagus moesiaca, Acer platanoides, Ulmus montana, Fraxinus excelsior, itd. Sekundarna vegetacija u pojasu bukovih šuma je izgrađena uglavnom od mezofilnih livada, gdje su glavne edifikatorske vrste Pančićia serbica, Poa alpina, Phleum alpinum, dok tercijarnu vegetaciju čine asocijacije koje su nastale kao rezultat intenzivnog djelovanja čovjeka kako na primarnu, tako i na sekundarnu vegetaciju. Znatno manje rasprostranjenje na području općine Jajce imaju mezofilne šume hrastova, odnosno šume hrasta kitnjaka, te šume hrasta kitnjaka i običnoga graba. Šume hrasta kitnjaka i običnog graba uglavnom su razvijene u dolini rijeke Plive i u kotlini Plivskih jezera, te u dolini srednjeg dijela toka Vrbasa, od naselja Kamenice do naselja Pšenik. Šume hrasta kitnjaka razvijene su dolini gornjeg dijela toka rijeke Vrbas, od naselja Vinac do naselja Kamenice, te u dolini rječice Rike od naselja Krezluk do njenog ušća u Vrbas. Ovi ekosistemi se razvijaju pri nadmorskim visinama između 300 i 800 m, a ka nižim nadmorskim visinama, uz same riječne tokove, prelaze u ekosistem poplavnih šuma vrbe, topole i crne johe. Njihovom razvoju su pogodovale umjereno-kontinentalna klima i geološka podloga koja je veoma raznovrsna: od dolomita i krečnjaka, preko laporaca i glinaca, do peridotita, dijabaza, melafira, itd. Upravo ova raznovrsnost geološke podloge, odnosno matičnog supstrata, uslovila je nastanak različitih tipova tala u pojasu ovih ekosistema. Oni se najčešće mogu naći u predjelima brdskih smeđih tala na krečnjacima, brdskih smeđih tala na laporcima i glincima, te brdskih parapodzola ili pseudogleja na laporcima, glincima i škriljcima. Neke od glavnih edifikatorskih vrsta fitocenoze mezofilnih šuma hrastova su: Quercus petrae, Carpinus betulus, Acer campestre, Prunus avium, Acer tataricum, itd. Sekundarnu vegetaciju ovog ekosistema izgrađuju dolinske mezofilne livade sveze Arrhenatherio elatrioris. Ovaj ekosistem je nastao i održava se pod uticajem čovjeka, kontinuiranim košenjem ili intenzivnom ispašom. On je jedan od najznačajnijih producenata zelene mase, koja se koristi kao stočna hrana. Zahvaljujući prisustvu i velikoj brojnosti hranjivih trava, kao što su leptirnjače i glavočika, on je jedan od najkorisnijih ekosistema za razvoj stočarstva. Tercijarna vegetacija ovog ekosistema nastaje kao posljedica snažnog djelovanja čovjeka na primarnu, odnosno sekundarnu vegetaciju. Na prostoru općine Jajce takođe se prostiru i mješoviti šumski kompleksi koji su izgrađeni od šuma crnog bora, šuma hrasta medunca i crnog graba ili šuma crnog graba, te termofilnih šuma bukve. Ove šume razvijene su u donjem dijelu toka rijeke Vrbas i dijelu toka rijeke Ugar, koji pripada općini Jajce, kao i u gornjem dijelu toka potoka Šedinac. Općina Jajce odlikuje se izuzetnim bogatstvom živih sistema, biljnih i životinjskih. Od makrofita, na šumskim terenima i livadama, brojne su vrste gljiva kako jestivih, tako i otrovnih. Od životinjskih vrsta najbrojniji su sisari: vuk, lisica, jazavac, medvjed, divlja svinja, jelen, krtica, divlja mačka, jež, itd. Postoje i brojne vrste ptica kao što su:crvendać, zeba, djetlić, šumska ševa, obična sjenica i brojne druge. Od gmizavaca česti su zelembać, živorodni gušter, sljepić i šarka, a od vodozemaca daždevnjak, žaba kreketuša i šumska žaba. S obzirom da je općina Jajce izuzetno bogata površinskim vodama, odnosno rijekama i jezerima, to se onda na području ove općine mogu pronaći i brojne vrste vodene faune, što se posebno odnosi na rijeku Plivu i njena jezera. Važno je istaći da se u različitim dijelovima toka rijeke Plive pojavljuju i različite vrste ribe. Tako je tok Plive od samog izvora, pa do ušća u Veliko jezero stanište autohtone potočne pastrmke i lipljena. Vrste u Velikom jezeru su: potočna pastrmka, lipljen, jezerska zlatovčica, jezerska pastrmka, kalifornijska pastrmka, crvenperka, linjak i šaran,dok se u Malom jezeru pojavljuju i amur, bodorka, som i bjelica, što riblji fond čini neobično raznolikim.