cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Integralni transport
Kooperacija železničkog i drumskog transporta
U procesu prevoza tereta u tovarnim jedinicama izdvajaju se tri sistema: 1. Manje tovarne jedinice (paketi i palete) 2. Veće tovarne jedinice (konteneri i cela vozila) 3. Izmenjivi transportni sudovi
PAKETIZACIJA U DISTRIBUCIJI I TRANSPORTU
Suština i značaj paketizacije proizvoda
Kompleksna mehanizacija i razvoj moderne tehnologije transporta podrazumeva i uslovljava prvenstveno: 1.	Koncentraciju robnog rada na manjem broju punktova unutar ili između regiona 2.	Standardizaciju i specijalizaciju sredstava pakovanja, transporta i mehanizacije 3.	Oprema punktova za pretovar visokoproizvodnom mehanizacijom i opremom 4.	Paketizacija proizvoda, paletizaciju, kontenerizaciju transporta
Ambalaža i distribucija proizvoda
Razvoj ambalaže i tehnologije pakovanja uslovljen je i uzajamno povezan sa razvojem sistema distribucije dobara. Distribucija počinje i završava se sa paketizacijom (pakovanje, raspakivanje). Savremena ambalaža treba da odgovori zahtevima i uslovima proizvodnje i distribucije, načinu prodaje, upotrebe ili potrošnje proizvoda. Sa aspekta makro i mikrodistribucije ambalaža je sredstvo u kojem se proizvod doprema potrošaču do mesta prodaje sa zadatkom da se u njoj može dopremiti do mesta upotrebe ili korišćenja. Sa aspekta distribucije ambalaža omogućuje: 1.	Indetifikaciju proizvoda u toku skladištenja, rukovanja i transporta 2.	Služi kao sredstvo pripreme proizvoda za prodaju u makro i mikrodistribuciji proizvoda 3.	Omogućuje distribuciju robe u svim fazama njene realizacije, na putu od proizvodnje do potrošnje 4.	Direktno prezentira proizvod potrošaču na mestu prodaje 5.	Omogućuje korišćenje ili upotrebu proizvoda 6.	Reklamira proizvod
Suština distribucije
Suština distribucije proizvoda predstavlja produženje lanca proizvodnje u lanac potrošnje. Savremena distribucija proizvoda mora voditi računa o: 1.	Izboru optimalnih lanaca distribucije 2.	Maksimalnoj usklađenosti svih karika lanca 3.	Potpunom korišćenju savremenih dostignuća 4.	Tehnologiji i organizaciji transporta od vrata do vrata 5.	maksimalnom korišćenju dostignuća u skladištenju i sredstvima izlaganja proizvoda
Najčešći oblici realizacije lanca distribucije su: 1.	Proizvođač-potrošač karakteriše ga direktna prodaja u ugovorenoj ambalaži na sledeći način: a)	Od vrata do vrata kontrenerima b)	Preko kataloga c)	Na vlastitim prodajnim mestima (trgovinama) 2.	Proizvođač-maloprodaja-kupac karakterišu ga već pripremljeni proizvodi za prodaju u odgovarajućoj ambalaži i veće količine neupakovanih proizvoda za maloprodaju 3.	Proizvođač-veletrgovina-maloprodaja-kupac (troškovi skladištenja, formiranje jedinica prodaje 4.	Prodavac-posrednik-veletrgovina-maloprodaja-kupac.
Tehnološki zahtevi ambalaže u mikrodistribuciji
Ambalaža kao i tehnologija pakovanja u sferi mikrodistribucije mora biti prilagođena: 1.	Načinu i mestu prodaje 2.	Uslovima tržišta i kupca 3.	Uslovima i lancima distribucije 4.	Tehnologiji proizvodnje proizvoda i ambalaže 5.	Dizajnu ambalaže, konstrukcionim i kreativnim rešenjima, zahtevima mesta prodaje za pojedinim gabaritima ambalaže, ergonometrijskim i dr. osobinama
Pakovanje i distribucija proizvoda
Upakovani proizvodi dolaze uglavnom na tri načina: 1.	U transportnoj ambalaži različitih vrsta i veličina i u toj ambalaži se dopremaju ali ne prodaju 2.	U potrošnoj ambalaži koja je pripremljena za direktnu prodaju 3.	U ambalaži posebno pripremljanoj za prodaju u sistemu samousluživanja Prenosti primene ambalaže: 1.	Štiti proizvod od raspadanja, kvarenja i lomljenja, krađe i zagađivanja od spoljnih uticaja atmosfere 2.	Garantuje težinu i količinu, kvalitet, orginalnost pakovanja i nemogućnost zamene nekim drugim proizvodom 3.	Smanjuje troškove transporta, skladištenja i rukovanje robom 4.	Omogućava dobru prezentaciju, lako rukovanje, jednostavnu upotrebu i dobro čuvanje, kao i lakši izbor kupcu Distribucija zahteva da ambalaža bude: 1.	Standardna u pogledu stalnosti, oblika i dimenzija 2.	Kvalitetna i usklađena sa paletama, boks paletama, rolo paletama i kontenerima, odnosno većim jedinicama tereta 3.	U svojoj gabaritnoj veličini svedena na potrebni minimum 4.	Takva da se njom može rukovati 5.	Prilagođena kako ne bi delovala na proizvod i obrnuto na sredstva transporta, skladištenja i izlaganja u trgovini Kod proizvoda koji se pakuje treba poznavati: 1.	Svojstva i zahteve zaštite 2.	Osobine koje mogu uticati na ambalažu i obrnuto 3.	Posebne zahteve procesa transporta, skladištenja i rukovanja
Osnovni tehnološki zahtevi transportnog paketa
Pod transportnim paketom podrazumevamo ukrupljene robne jedinice Osnovna tehnološka svojstva transportnih paketa tokom transportnog procesa obezbeđuju: 1.	Mogućnost primene kompleksne mehanizacije (viljuškari, dizalice i dr.) 2.	Celost paketa 3.	Bezbednost radnika koji obavljaju TPS operacije 4.	Maksimalno iskorišćenje nosivosti transportnih sredstava, kontenera, odnosno tovarnih jedinica 5.	Bezbednost saobraćaj vozila Postoje direktni (stalni+pogonski) i indirektni troškovi pakovanja.
Tehnološko-ekonomske funkcije pakovanja u transportnom lancu
Pravilno pakovanje obezbeđuje optimalno iskorišćenje prostora, stabilno i bezbedno slaganje, efikasno sprovođenje operacija pretovara i smanjenje obima šteta. Pored toga pakovanje je osnovni preduslov za transport velikog broja vrsta i roba i veoma često omogućava izvršenje transporta. Da bi se uočile osnovne funkcije pakovanja, treba ga posmatrati sa opšteg, logističkog, stanovišta. Može se reći da pakovanje ima pet osnovnih tehnološko-ekonomskih funkcija: zaštitnu, skladišnu, transportnu, manipulativnu i informacionu. 1.	Zaštitna funkcija je najvažnija. Njen zadatak jeste u tome da se roba neoštećenja isporuči korisniku. Zaštitna funkcija pakovanja može se raščlaniti na aktivnu i pasivnu: -	aktivna zaštitna funkcija pakovanja sastoji se u tome da se roba, pomoću pakovanja, osigura od pritiska, udara, loma, temperature, vlage i krađe; -	pasivna zaštitna funkcija pakovanja jeste u tome da se pakovanjem zaštite radnici prilikom manipulacije robom, postrojenja i uređaji skladišta, kao i transportna sredstva 2.	Funkcija skladištenja: pakovanje robe treba da olakšava njeno skladištenje. Pakovanje treba da ima dovoljnu čvrstinu, koja je neophodna zbog opterećenja koje je u funkciji od visine slaganja robe. Oblik i dimenzije pakovanja treba da omoguće što bolje iskorišćenje raspoloživog prostora. 3.	Transportna funkcija: pakovanje osposobljava robu za transport i uvek mora biti usklađeno sa zahtevima svih ili većine članova u transportnom lancu, a naročito onog člana koji uslovljava najveće zahteve u odnosu na zaštitu robe koja se transportuje. 4.	Funkcija manipulisanja: pakovanje treba da omogući sastavljanje jedinica pakovanja u tovarne jedinice. 5.	Informaciona funkcija: pakovanje je nosilac informacija za skladištenje, komisioniranje i transport.
Savremena tehnička rešenja rešenja i sistemi kombinovanog transporta robe koji se najčešće primenjuju su: 1.	Paletizacija 2.	Kontenerizacija 3.	FISHY-BACK sistemi 4.	RAIL-BACK sistemi 5.	RAIL-VAN sistemi 6.	FLEXI-VAN sistemi 7.	HUCKE-PACK sistemi 8.	Tehnologij izmenjivih transportnih sudova 9.	KANGOROU sistemi idr. Pod kombinovanim transportom se podrazumeva: Teretni transport koji se sprovodi istim transportnim sudom i pri tom koristi najmanje dva vida transporta. Osnovni cilj transportnog lanca i odnos korisnika prevoza prema kombinovanom transportu: Osnovni cilj transportnog lanca je realizacija nižih troškova i skraćenje vremena prevoza, tj. Racionalno izvršenje transporta, pretovara i uskladištenja robe za sve vreme trajanja transportnog cilusa.
Distribucija robe
Treba da bude ekonomična, brza, efikasna i jednostavna. Postavljeni ciljevi distribucije robe ostvaruju se: 1.	Organizovanjem kretanja proizvoda u lancu distribucije, gde se kod svake karike lanca koristi savremena tehnologija pakovanja, manipulisanja, prevoza, skladištenja i izlaganja proizvoda koja će garantovati željenu produgtivnost 2.	Odgovarajućom ambalažom proizvoda 3.	Odgovarajućim sredstvima i tehnologijom prevoza na relaciji proizvođač-kupac, izborom racionalnog transportnog lanca 4.	Organizacijom distribucije bez zastoja, suvišnog pretovara i dugog skladištenja Da bi se organizovala ekonomična distribucija robe potrebno je: 1.	Planirati tehnološki proces 2.	Izvršiti kompletnu organizaciju tokova kretanja proizvoda za sve karike u lancu distribucije 3.	Postići maksimalne učinke uz minimalne troškove svih činilaca koji utiču na realizaciju lanca distribucije Osovni elementi ekonomičnosti paketnih prevoza robe ogledaju se u: 1.	Povećanje proizvodnosti rada 2.	Sniženje troškova prerade jedne tone robe pri mehanizovanom radu 3.	Smanjivanje broja povrđenih kao i količine oštećenja i rastura robe 4.	Smanjivanje zadržavanja transportnih sredstava na robnim operacijama 5.	Povećanje statičkog opterećenja prevoznih sredstava i koeficijenata iskorišćenja instalisane tone nosivosti 6.	Smanjenje izdataka za materijal, za taru, pakovanje, učvršćivanje Osnovne pretpostavke uvođenja paketizacije u industriji, transportu i trgovini zahtevaju: 1.	Pakovanje tereta u unificiranu transportnu ambalažu u industrijskim pogonima 2.	Kompletiranje partija tereta u industrijskim pogonima, skladištima ili trgovini za otpremu u količini i ritmu koji najbolje odgovara 3.	Kompleksnu mehanizaciju U sredstva distribucije proizvoda spadaju: 1. TPS sredstva i oprema 2. Ambalaža kao sredstvo distribucije 3. Sredstva prezentacije proizvoda na prodajnim mestima Faktori od kojih zavisi koja će se sredstva upotrebiti u distribuciji dobara su: 1.	Povezanost svih učesnika koji učestvuju u distribuciji dobara 2.	Razdaljina pošiljaoca i primaoca i struktura saobraćajne mreže 3.	Količina robe namenjena distribuciji 4.	Raspoloživa sredstva manipulisanja, transporta i skladištenja 5.	Mogućnost korišćenja odgovarajućih prevoznih sredstava 6.	Ekonomičnost, praktičnost i svrsishodnost izbora sredstava 7.	Savremenost i kvalitet sredstava manipulisanja, transporta i izlaganja proizvoda 8.	Organizacija korišćenja sredstava prevoza i povezanost radnih operacija svih učesnika u distribuciji 9.	Mesta konačne distribucije, prodaje, potrošnje i lokacija Sredstva koja se redovno pojavljuju u savremenom lancu distribucije su kamioni, vagoni, brodovi, avioni, vozila posebnih konstrukcija za specifične terete.
Paletizacija
Osnovne prednosti skladištenja i prevoza na paletama: 1.	Umesto da se prenosi i pretovara više kutija prenosi se i pretovaruje jedna paleta 2.	U sistemu distribucije proizvoda ostvaruje se bolja tehnologija i ogranizacija poslovanja 3.	Prevoz i pretovar obavljaju se brže i kvalitetnije 4.	Evidencije i paleta proizvoda na njima je lakša i jednostavnija 5.	Skrećuje se vreme prevoza i pretovara, a prostor na svim mestima u distribuciji proizvoda bolje se koristi Nedostaci: 1.	U paletizaciju treba ulagati značajne investicije 2.	Paletizacija ne može da egzistira bez drugih sredstava rada (viljuškari, kolica, elevatori, itd.)
DRUGI DEO
TEHNOLOGIJE KLASIČNOG TRANSPORTA
Osnovne karakteristike tehnologije klasičnog transporta: 1.	Neusklađenost pojedinih faza i postupaka u procesu transporta usled nedovoljnog stepena unifikacije i standardizacije tehničke baze kod klasičnih vidova transporta (male brzine prevoza robe) 2.	Sve operacije vrše se po pravilu komad po komad-veći troškovi (zahtevaju više vremena, radne snage i materijala) 3.	Nepostojanje jedinstvenog transportnog suda, odnosno standardizovane tovarne jedinice 4.	Klsičan ili lomljani transport se odvija u više faza uz promenu tovarne i transportno manipulativne jedinice.
Lago, Texas
Lago je naseljeno mesto za statističke potrebe u američkoj saveznoj državi Teksas. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 204 stanovnika.
Integralni transport
Kooperacija železničkog i drumskog transporta
Bazira se na drumskom i železničkom transportu. Postoje dve varijante: 1.	Direktan kopneni klasični transport 2.	Kombinovani kopneni klasični transport a)	drum-železnica b)	drum-železnica-drum c)	železnica-drum-železnica
Direktan kopneni transport: Direktan drumski transport (od vrata do vrata) ima značajne mogućnosti i prednosti pod sledećim uslovima: 1.	Kratka rastojanja prevoza 2.	Prevoz pokvarljive i skupocene robe i na većim rastojanjima 3.	Za prevoz malih količina robe kad ne postoji alternativni vid prevoza 4.	Velika pouzdanost dostave i kvaliteta prevoza Naročito pogodan pri prevozu od vrata do vrata za rastojanja do 100km i za malu količinu robe, uz male eksploatacione troškove vezane za početno završne operacije. Nedostatak je veliko vreme utovara i istovara u odnosu na ukupno vreme dostave, naročito na kratkim relacijama. Direktan železnički transport Kad postoji železnički industrijski kolosek i kod pošiljaoca i kod primaoca. Veoma racionalna tehnologija transporta. Predstavlja najracionalniji i najjeftiniji prevoz robe, ali su često prisutni veliki gubici zbog dugog zadržavanja kola usled nepostojanja ili nedovoljne opreme za utovarno-istovarne operacije na industrijskim kolosecima.
Tehnologija kopneno-rečnog klasičnog transporta
Postoje dva slučaja kada se koristi ova tehnologija: 1.	Kada su geografske osobenosti tla i akvatorija neke zemlje odredile rečni transport kao prioritetan 2.	Kada se rečni transport u jednom delu procesa koristi da bi se iskoristile njegove tehno-ekonomske prednosti Tehno-ekonomske prednosti: 1.	Velika propusna moć plovnih puteva 2.	Manja potrošnja goriva usled manjih otpora kretanja nego na kopnu 3.	Velika nosivost jedinica plovnih sredstava 4.	Mogućnost primene visoko proizvodne pretovarne mehanizacije 5.	Manji koeficijent tare kod rečnih nego kod kopnenih sredstava 6.	Manji utrošak metala po toni nosivosti Nedostaci: 1.	Zavisi od rasporeda plovne mreže 2.	Manja brzina prevoza 3.	Zavisnost od vremenskih prilika Rečni transport je pogodan za masovnu robu, velikih specifičnih težina, koja ne traži veliku brzinu dostave i zahteva niže troškove transporta po jedinici prevoza. Vreme zadržavanja u pristaništu iznosi 30-80% u zavisnosti od vrste i količine tereta, vrste i sastavaplovnog sredstva-značajne rezerve.
Tehnologija kopneno-pomorskog klasičnog transporta
Kopnena transportna sredstva imaju otpremno-dopremnu funkciju, a pomorska sredstva funkciju glavnog prevoznika. Morske luke su mesta sučeljavanja važnih saobraćajnih pravaca drumskog i železničkog transporta. Karakteristike morskih luka: veliki obim rada, poseduju visoko proizvodnu pretovarnu mehanizaciju, infrastrukturu i postrojenja za prijem i preradu robe, neusklađenost kapaciteta kopnenih i pomorskih sredstava (potrebna skladišta).
Prema vrsti robe brodovi se dele na: 1.	Brodove za prevoz čvrstog tereta: a)	brodovi za prevoz opšteg (denčanog) tereta b)	brodovi za prevoz rasutog tereta c)	brodovi hladnjače d)	kombinovani brodovi 2.	Brodove za prevoz tečnog tereta (tankeri ili brodovi cisterne)
Znatno učešće vremena utovara i istovara u ukupnom vremenu dostave, zadržavanje brodova u luci kod klasičnog prevoza robe i do 45% od ukupnog vremena-znatne rezerve
Tehnologija kopneno-vazdušnog klasičnog transporta
Sredstva kopnenog transporta služe za dovoz i odvoz robe, a sredstva vazdušnog transporta za prevoz robe na velikim rastojanjima. Prednosti: 1.	Izuzetno velika brzina prevoza 2.	Mogućnost prevoza u reone i geografske predele nedostupne drumskom, železničkom i vodnom saobraćaju Nedostaci: 1.	Nizak koeficijent iskorišćenja težine (oko 25-30%) 2.	Veliki gubitak energije 3.	Veliko učešće potrošnje goriva po jedinici transporta u odnosu na druge vidove saobraćaja Vazdušni transport se koristi za prevoz najskuplje, brzo pokvarljive, ekspresne i robe manje specifične težine. Osnovni kriterijum opredeljenja za kopneno-vazdušni transport je brzina dostave robe. Ne postoji potreba formiranja skladišta velikog kapaciteta jer je čest direktan pretovar.
KONTENERSKI SISTEM TRANSPORTA
Konteneri su transportna sredstva (sudovi, nepokretne cisterne ili druga sredstva) koja su: a)	trajnog karaktera i mogu se ponovo koristiti b)	specijalno konstruisana da se roba prevozi bez pretovara saobraćajnim sredstvima jednog ili više vidova saobraćaja c)	opremljana uređajima koji olakšavaju njihovu manipulaciju naročito kod pretovara sa jednog saobraćajnog sredstva na drugo d)	konstruisana tako da je olakšan njihov utovar i istovar e)	unutrašnje zapremine od najmanje 1m3
Konteneri se mogu podeliti prema: 1.	nameni (univerzalni i specijalni) 2.	vrsti robe koja se u njima prevozi (komadna, rifuzna, tečna) 3.	nosivosti (mali, srednji, veliki) 4.	vrsti materijala od kojeg su izgrađeni (drveni, metalni, plastični itd) 5.	vrsti konstrukcije (klasični, sklapajući, samoistovarajući) 6.	mestu korišćenja (nacionalni, međunarodni, interkontinentalni) 7.	načinu prevoza (direktni i kombinovani) 8.	vrsti uređaja kojim su opremljeni (izotermički, rashladni itd) 9.	pogodnostima i mogućnostima pretovara
Mali konteneri, podela i namena: Mali konteneri se dele na obične i specijalne. Specijalni konteneri građeni su kao otvoreni ili zatvoreni i primenjuju se samo za prevoz određene vrste robe. Obični konteneri upotrebljavaju se uglavnom za transport lomljive robe koja je osetljiva na vlagu. Dele se na: 1.	Kategorija A unutrašnje zapremine od 1-1,2m3 2.	Kategorija B unutrašnje zapremine od 1,2-2m3 3.	Kategorija C unutrašnje zapremine od 2-3m3
Srednji konteneri, podela i namena: Srednjim kontenerima se smatraju konteneri korisne zapremine od 3-10 m3 i dužine manje od 6m. U ovu grupu ubrajaju se i tzv PA-konteneri. Pod pojmom PA-konteneri podrazumevaju se konteneri koji su opremljeni uređajima za manipulisanje i koji se prevoze na specijalnim železničkim kolima opremljenim uređajima za pričvršćivanje ove vrste kontenera. Kod transporta srednjih kontenera se uglavnom primenjuju sledeće dve tehnologije: 1.	Tehnologija transporta srednjih kontenera bruto težine 2,5-5t 2.	Tehnologija transporta PA-kontenera
Veliki konteneri, podela i namena: To su konteneri sa korisnom zapreminom većom od 10 m3 i spoljašnom dužinom većom od 6m. Često se nazvaju i transkonteneri. Ova vrsta kontenera naročito je pogodna za kombinovane i prevoze od vrata do vrata. Za međukontinentalni transport upotrebljavaju se sledeći konteneri: 1.	Univerzalni konteneri za univerzalu upotrebu, zatvoreni konteneri sa jednim ili više otvora 2.	Specijalizovani konteneri 3.	Konteneri cisterne 4.	Konteneri za prevoz čvrstih materijala u prahu 5.	Plato konteneri bez nadgradnje 6.	Plato konteneri sa ograničenom nadgradnjom 7.	Konteneri za prevoz robe u vazdušnom saobraćaju
Uslovi koje moraju da ispune konteneri: 1.	otpornost od udara za vreme transporta 2.	otpornost kontenera kod slaganja 3.	oprema za manipulisanje i pričvršćivanje kontenera na transportnim sredstvima 4.	otpornost kontenera protiv naprezanja kod manipulisanja 5.	unutrašnja nepropustljivost kontenera
Osnovne tehnologije podrazumevaju transport robe u kontenerima između mesta otpreme i mesta dopreme korišćenjem kopnenih vidova transporta. Elemente prevoznog procesa ovih tehnologija obavljaju sredstva drumskog i železničkog transporta. Postoje horizontalni i vertikalni pretovar kontenera. Tehnologije definisane za ove grupe su tehnologija transporta malih, velikih i srednjih kontenera.
Tehnologije transporta malih kontenera: Mali konteneri se koriste u javnom i industrijskom transportu. Rrednosti: 1.	nisu potrebna velika ulaganja u infrastrukturu i specijalizovanu opremu 2.	omogućava se prevoz denčanih pošiljki po sistemu od vrata do vrata 3.	ostvaruje se ušteda u ambalaži u odnosu na prevoz nekonterizovane robe 4.	postoji mogućnost da mali konteneri budu u potpunosti prilagođeni zahevima robe koja se u njima prevozi 5.	ušteda u manipulaciji u odnosu na komadnu robu
Nedostaci: 1.	ne postoji standardizacija grupe malih kontenera 2.	zahtevi za pretovarnim radom su veći u odnosu na druge kontenerske tehnologije
Tehnologije transporta srednjih kontenera: Srednji konteneri su najveću primenu našli u kombinovanom drumsko-železničkom i železničkom transportu. Transport srednjih kontenera se obavlja primenom sledećih tehnologija kopnenog transporta: 1.	direktan prevoz drumom 2.	direktan prevoz železnicom između industrijskih koloseka 3.	otprema drumom, prevoz i dostava na industrijski kolosek železnicom 4.	otprema i prevoz železnicom, doprema drumom 5.	otprema i doprema drumom, prevoz železnicom
Tehnologija transporta velikih kontenera: Ova tehnologija se najčešće realizuje prevozom kontenera železnicom između kontenerskih terminala i njihovom dostavom do korisnika drumom. Prevoz kontenera železnicom između železničko-drumskih terminala se organizuje: 1.	zatvorenim blok-vozovima 2.	grupama kola koja se uvršćuju u teretne vozove 3.	pojedinačnim kolima koja se učvršćuju u teretne vozove
Tehnologija kopnenog-rečnog transporta kontenera
Kod ove tehnologije mesto otpreme i dopreme robe se nalazi na kopnu. Brodovi mogu da budu specijalizovani i u tom slučaju obično se koriste samohodni brodovi različitog kapaciteta, a takođe i tegljanice i potiskivane barže. Prednosti: 1.	ušteda u energiji 2.	niži troškovi transporta 3.	mogućnost korišćenja već postojeće infrastrukture i sredstava 4.	bolja zaštita čovekove okoline Slabosti se ogledaju u maloj frekvenciji otpreme kontenera i maloj komercijalnoj brzini prevoza.
Tehnologija kopneno-pomorskog transporta kontenera
Brodovi specijalizovani za prevoz kontenera: 1.	potpuno kontenerski brodovi 2.	delimično kontenerski brodovi 3.	izmenjivi kontenerski brodovi 4.	kontenerski brod prevozilac paleta 5.	polukontenerski brodovi
U ovoj tehnologiji najvažniju kariku transportnog lanca čine lučki kontenerski terminali gde se obavlja nakupljanje, pretovar i priprema kontenera. Infrastruktura lučkih terminala: 1. saobraćajnice i prostor za manipulaciju 2. otvorene skladišne površine 3. prostor za parkiranje drumskih vozila sa odgovarajućom opremom 4. obalska pretovarna mehanizacija velike nosivosti i kapaciteta 5. ostala mehanizacija za rad u terminalu 6. vozila odvozno-dovoznog saobraćaja
Kod realizacije ove tehnologije u pomorskom transportu često se koriste i brodovi opremljani za samostalnu manipulaciju kontenera.
Tehnologija kopneno-vazdušnog transporta kontenera
Kod ove tehnologije na najdužem delu puta konteneri se prevoze sredstvima vazdušnog saobraćaja. Najčešće se realizuje u kombinaciji sa drumskim transportom. Pretovarne operacije sa kontenerima na aerodromu su utovar i istovar iz aviona i manipulisanje sa kontenerom u avionu i manipulacije sa kontenerom od izlaska iz aviona. U ovoj tehnologiji je procenat direktnih pretovara mnogo veći nego kod ostalih.
Tehnologija kopnenih kontenerskih mostova
Organizovanjem kopnenog mosta za prevoz kontenera omogućava se ne samo skraćenje vremena transporta, već su moguće i uštede u troškovima transporta. Kopneni most se formira organizovanjem kopnenih vidova transporta tako da je omogućen prihvat kontenera na jednom kraju, njihov brz prevoz i predaja, odnosno utovar na brod u luci koja predstavlja drugi kraj kopnenog mosta. Osnovne karakteristike ove tehnologije su efikasnost i sinhronizacija aktivnosti. Posledice koje izaziva ovakva koncepcija: 1.	smanjenje značaja nekih pomorskih puteva 2.	promene u značaju postojećih i razvoj novih pomorskih luka 3.	povećanje ulaganja u modernizaciju kopnene saobraćajne infrastrukture 4.	smanjenje obima skladištenja robe u toku transporta 5.	opšte unapređenje tehnologija transporta kontenera
Tipične tehnologije pripreme, punjenja i pražnjenja kontenera (A)
Izbor tehnologije zavisi od: 1.	vrste i pojavnog oblika robe 2.	veličine pretovarnog fronta 3.	obima rada 4.	vrste kontenera 5.	vrste mehanizacije itd. Za punjenje, odnosno pražnjenje kontenera danas se najčešće koriste: 1.	pretovarni mostovi (prenosni i stabilni) 2.	pokretna kosa rampa 3.	konzolni kolosečni most 4.	sto za podizanje tereta 5.	viljuškar 6.	kontenerska dizalica 7.	kolica za podizanje tereta 8.	trakasti transporter 9.	automatska tovarna sredstva
Tipične tehnologije obezbeđenja robe u kontenerima (B)
Prilikom obezbeđenja robe u konteneru mora se poći od karakteristika robe, veličine i težine utovarne jedinice, sastava i obima pošiljke Vezivanje i učvršćivanje obavlja se u cilju sprečavanja: 1.	uzdužnog pomeranja tereta 2.	poprečnog pomeranja tereta 3.	oštećenja robe 4.	kvantitativnih i kvalitativnih promena robe Konteneri mogu imati ugrađenu opremu za obezbeđenje robe, kao što su : 1.	tapacirani zaštitnici 2.	zaštitne ploče (mreže) 3.	uređaji za vešanje tereta 4.	elementi poda za drugi i treći nivo u konteneru 5.	elementi za pojačanje zadnjeg zida Za popunjavanje praznina u konteneru se primenjuju: 1.	oštećene palete 2.	vazdušni jastuci 3.	podupirači 4.	oslonci i podmetači 5.	drugi jeftiniji materijali (talasasti karton idr.) Za pričvršćivanje utovarene robe se koriste: 1.	drveni podupirači, podmetači i klipovi 2.	elastične trake, žice, užad, konopci, pojasevi sa zateznim bravama 3.	limovi za zaustavljanje 4.	podlošci koji povećavaju trenje
Tipične tehnologije manipulisanja kontenera (D)
Operacije pretovara se najčešće obavljaju u kontenerskim terminalima koji su opremljeni specijalnom standardizovanom mehanizaciom sa velikom brzinom i efikasnošću rada. Prisutne su dve tehnologije: 1.	tehnologija horizontalnog pretovara 2.	tehnologija vertikalnog pretovara Kod horizontalnog pretovara tovarna jedinica ne gubi kontakt sa podlogom. Ovom tehnologijom se pretovaraju tovarne jedinice koje imaju točkove a potrebna je pretovarna rampa, kao i vučno vozilo. Pogodnost ove tehnologije je u jednostavnom manipulisanju tovarnim jedinicama, nisu potrebna skupa pretovarna sredstva i mehanizacija. Nedostatak ove tehnologije je nepostojanje jedinstvenog standardizovanog sistema pretovarnih sistema i opreme, kao i što su vozila železničkog ili drumskog saobraćaja skuplja i teža zbog toga što su uređaji za horizontalni pretovar ugrađeni u njih. Vertikalni pretovar karakteriše isok nivo tehničko-tehnološkog jedinstva i usklađenosti tokova kontenera i pretovarnih postrojenja i opreme. Opremu čine različita sredstva za manipulisanje i pretovar (dizalice, manipulatori, viljuškari) koja se mogu koristiti i za pretovar drugih tovarnih jedinica integralnog transporta. Tehnologija vertikalnog pretovara zahteva velika ulaganja u pretovarna postrojenja, pa je za racionalno iskorišćenje opreme potrebno obezbediti veliki obim pretovara. Izbor tehnologije se vrši na osnovu: 1.	vrsta i tipa kontenera 2.	obima rada 3.	mehanizacije 4.	načina dopreme i otpreme 5.	manipulativne operacije 6.	direktan (indirektan) pretovar 7.	manipulativne površine (lokalni uslovi) i dr. Za zahvatanje kontenera se koriste: 1.	spreder 2.	viljuške viljuškara 3.	klešta za stezanje tereta 4.	oprema za prenos užadima
Postrojenja i sredstva za manipulisanje kontenera: Svrstavaju se u dve grupe: 1.	stabilna pretovarna postrojenja 2.	mobilna pretovarna sredstva Portalna (mostna) dizalica se najviše prmenjuje od stabilnih postrojenja za vertikalni pretovar. Efikasne su kod pretovara kontenera između vozila železničkog i drumskog transporta. Karakteriše ih velika brzina realizacije pretovarnih operacija. Postoje i mobilne portalne dizalice s pneumaticima koje se mogu kretati i u podužnom i u poprečnm pravcu. One zahtevaju odgovarajući manevarski prostor sa donjim strojem i saobraćajnom površinom koji su izgrađeni tako da mogu da izdržati pritiske točkova dizalica. Imaju manju nosivost i kapacitet kao i produktivnost u odnosu na šinske dizalice, ali poseduju veću slobodu kretanja. Pogodne su za rad u terminalima sa malim dnevnim prometom kontenera i za koje se ne zahteva velika tehnička opremljenost. Samohodna dizalica predstavlja sredstvo koje se upotrebljava za pretovarne operacije sa kontenerima u železničkom i drumskom transportu. Takođe se primenjuje za opsluživanje skladišnih postrojenja. Zbog relativno velikog vremena pretovara koriste se u terminalima sa malim obimom pretovara ili kao pomoćno sredstvo na velikim kontenerskim skladištima Viljuškar predstavlja fleksibilno pretovarno sredstvo sa visokim stepenom mobilnosti. Može da se opremi različitim zahvatnim napravama pa osim manipulisanja kontenerima može da opslužuje viče područja rada. Kontenerski jahač je samohodna portalna mašina za manipulisanje kontenerima. Može da vrši utovar ili istovar kontenera, prenosi na drugo mesto i skladištenje (u dva ili tri reda po visini zavisno od tipa jahača). U terminalima opremljenim portalnom mostnom dizalicom kontenerski jahač deluje u sprezi sa dizalicom pokrivajući zone van dejstva dizalice. Nedostatak je loša preglednost pri manipulisanju kontenera i reletivno veliki prostor za njegovo kretanje. Kontenerski manipulator je transportno manipulativno sredstvo čija konstrukcija obuhvata ram postolja, pokretni ram na prednjem i zadnjem kraju platforme i zahvatni organ. Opremljen je elektro-hidrauličnim uređajima, tako da bez bilo kakve stabilne mehanizacije omogućava utovar i istovar kontenera, dostavni transport, pretovar i skladištenje. Omogućava bržu dopremu robe do korisnika uz smanjene troškove. Koristi se kao osnovno manipulativno sredstvo u malim terminalima ili kao pomoćno u velikim terminalima. Bočni kontenerski pretovarivač se koristi za rad ispod kontaktne mreže koja je pod naponom na industrijskim kolosecima. Uglavnom se montira na specijalnu šasiju drumskog ili železničkog transportnog sredstva.
Tipične tehnologije transporta kontenera (E)
Transport kontenera drumskim transportnim sredstvima: Za prevoz kontenera u drumskom saobraćaj u upotrebljavaju se specijalna vozila: 1.	Plato-poluprikolica za prevoz svih vrsta kontenera 2.	Poluprikolice za prevoz kontenera dužine 20 stopa sa ili bez uređaja za kipovanje 3.	Poluprikolice za prevoz velikih kontenera dužine 30 stopa, sa ili bez uređaja za kipovanje 4.	Poluprikolice za prevoz velikih kontenera dužine 40 stopa (ili dva po 20 stopa) 5.	Specijalni tegljač za prevoz poluprikolica Pričvršćivanje i osiguravanje kontenera na poluprikolicama se vrši pomoću četiri rotaciona uređaja za blokiranje koji se nalaze na donjim uglovima velikih kontenera. Za prevoz srednjih kontenera primenjuju se vozila opremljena odgovarajućim uređajima za utovar i istovar (izuzetak su pa-konteneri koji već imaju uređaje za manipulisanje)
Transport kontenera kontenerskim brodovima: Kontenerski brodovi se dele na Ro-Ro (Roll-on-Roll-off) i Lo-Lo (Lift-on-Lift-off). Kod Ro-Ro sistema utovar i istovar se vrši horizontalnim putem pomoću različitih vozila i šasija na točkovima, a kod Lo-Lo sistema pomoću dizalica koje se nalaze na obali ili na samom brodu. Konteneri se slažu u više redova u skladištima broda između između četiri vođice (obično u šest redova). U brodove za horizontalni pretovar konteneri se slažu poprečno po dužini broda, tako da je viljuškarima pojednostavljeno kretanje u pravcu pramac-krma. Kod brodova koji nemaju svoju mehanizaciju: utovar i istovar se vrši specijalnim lučkim dizalicama. Razvijeno je nekoliko tipova brodova: 1.	Nepotpuni (delimični) kontenerski brodovi 2.	Potpuni kontenerski brodovi 3.	Konvertibilni kontenerski brodovi 4.	Kontenerski brod prevozilac paleta 5.	Polukontenerski brod
Tipične tehnologije skladištenja kontenera u terminalima (F)
Sladište nije uvek nametnuto, već mu se pribegava iz više razloga kao štosu: 1.	Tehnološkaracionalizacija 2.	Ekonomski faktori 3.	Zahtevi korinika transporta 4.	Zakonske formalnosti
Sladištenje kontenera se javlja kod: pošiljaoca, primaoca, u kontenerskim terminalima, RTC-ima, na mestima sučeljavanja različitih vidova transporta (zbog različitih kapaciteta raznih vidova transporta). Jednom tehnologijom tehnologijom skladištenja mora se obezbediti visok stepen iskorišćenja skladišne površine koji najčešće zavisi od rasporeda mesta za odlaganje kontenera, visine sloga i primenjene mehanizacije i tom prilikom mora se voditi računa o dostupnosti svakog kontenera. Zahtevi za skladištenje velikih kontenera se deli na: 1.	Skladištenje tovarenih kontenera 2.	Skladištenja praznih kontenera
Faktori na osnovu kojih se vrši izbor tehnologije skladištenja u terminalu su: 1.	Vrste kontenera 2.	Veličina kontenera 3.	Obim rada u skladištu sa kontenerima 4.	Kvalitet usluge u terminalu 5.	Dostupnost svakoj skladišnoj jedinici 6.	Servisiranje i opravka kontenera 7.	Raspoloživost skladišnog prostora
Skladištenje kontenera u otvorenom skladištu: Skladištenje kontenera na otvorenom prostoru ostvaruje se zahvaljujući njihovim konstruktivnim osobinama pa se mogu slagati u više nivoa. Podloga na otvorenom prostoru mora imati dovoljnu nosivost da bi po njoj mogla da se kreću sredstva za manipulaciju i unutrašnji transport. Prilikom skladištenja nauglice gornjeg kontenera treba da naležu na nauglice donjeg. Tovareni veliki konteneri slažu se najviše u tri, a prazni u šest redova, dok se veliki konteneri-hladnjače skladište isključivo u jednom redu. U terminalima se skladišni prostor deli na homogena polja u koja se odlažu konteneri i to prema: 1.	Vrsti mehanizacije 2.	Vrsti kontenera 3.	Stanju kontenera 4.	Načinu otpreme kontenera 5.	Vrsti opsluge za vreme mirovanja 6.	Realizaciji transporta kontenera
Tehnologija skladištenja kontenera u regalnom skladištu: Opsluga velikih kontenera u regalnim skladištima je potpuno automatizovana. Struktura konstrukcije regalnih skladišta je čelečna, sa dva ili više skladišnih blokova koji su međusobno odvojeni centralnom platformom gde se obavljaju operacije prijema-predaje, odnosno preovara kontenera sa i na sredstva kontenerskog transporta. Dva ili više glavnih, stalnih elevatora obavljaju spuštanje i podizanje kontenera sa nižeg na viši nivo za odlaganje kontenera i obrnuto, a bočnim kliznim elevatorima se obavlja smeštanje kontenera na unapred predviđena skladišna mesta. Posebna pažnja kod ovog skladišta je posvećena obliku i konstrukciji u zavisnosti od: operacija logističkog upravljanja, ulaza u skladišni podsistem i zahteva za savremenom kontenerskom organizaciom. Automatizacija skladišnih i pretovarnih operacija omogućava najviši stepen iskorišćenja skladišnih kapaciteta. U regalnim skladištima velikih kontenera obogućeno je: 1.	Automatizacija upravljanja u skladištu 2.	Dostupnost svakoj skladišnoj jedinici u svakom trenutku 3.	Direktan pretovar kontenera sa transportnih sredstava i njihovo odlaganje i obrnuto 4.	Smanjenje površine zemljišta u odnosu na otvoreno podno skladište 5.	Robotizacija skladišne mehanizacije 6.	Mali utrošak radne snage i energije Automatska regalna skladišta smanjuju troškove mehanizacije potrebne za rukovanje velikim kontenerima, ali ih je opravdano uvoditi samo kad postoji dovoljan broj kontener-operacija.
Kompatibilnost tehnologija kontenerskog transportnog lanca: Tehnologije realizacije pojedinih faza kontenerskog lanca mogu međusobno biti: 1.	Potpuno kompatibilne 2.	Delimično kompatibilne 3.	Uslovno kompatibilne Pri potpunoj kompatibilnosti dve tehnologije nisu potrebni nikakvi dodatni zahtevi niti faktori za realizaciju kontenerskog lanca. Ako jeza dve tehnologije neophodno ispuniti niz dodatnih faktora kažemo da su one delimično kompatibilne. Uslovno kompatibilne tehnologije kontenerskog lanca su one koje za postizanje potpune kompatibilnosti iziskuju dodatne investiciono-tehničke zahteve.
Osnovni elementi standardizacije u kontenerskom sistemu transporta
Osnovni ciljevi standardizacije treba da omoguće: 1.	Uprošćavanje 2.	Sporazumevanje 3.	Ekonomičnost 4.	Zaštitu interesa korisnika i društva 5.	Optimizaciju lanca transporta distribucije
S obzirom na različite zahteve pojedinih faza kroz koje roba prolazi od izvora do cilja postoje dva stanovišta: 1. Da polazište bude ono što zahteva najveća ulaganja kapitala tj prevozna sredstva i konteneri 2. Da se pođe od proizvodnje i ambalaže, odnosno tereta i postupnog formiranja jedinice tereta
Naša zemlja je usvojila kao osnovu modul 400mmx600mm, koji predstavlja široku osnovu za planiranje i konstrukciju svih komponenti u transportnom lancu. On obezbeđuje sledeće prednosti: 1.	Kompatibilnost sa usvojenim paletama (800 x 1200 i 1000 x 1200) 2.	Mogućnost manipulacije u bilo kom delu sveta i korišćenje jeftinije opreme za manipulisanje 3.	Racionalno iskorišćenje tovarnog prostora drumskih vozila, kontenera i skladišta
Standardizacija u ovoj oblasti odvija se u smislu definisanja tovarne jedinice utvrđivanja zahteva koje moraju da ispunjavaju tehnička sredstva kao i načina njihovog korišćenja pri prevozu tovarnih jedinica, a takođe i svih karika transportnog i logističkog lanca.
TEHNO-EKONOMSKI USLOVI PRIMENE KONTENERSKOG SISTEMA TRANSPORTA
Definisanje metodologije za poređenje klasične i kontenerske tehnologije transporta
Metodologija objašnjena u sedam faza: 1.	Osnovne tehnologije klasičnog i kontenerskog transporta su podeljene prema transportnom tržištu odnosno vidu transporta. 2.	Utvrđivanje značajnih veličina za svaku tehnologiju, odnosno varijantu, kao što su: a)	količina i vrsta robe b)	organizacija prevoza i rada c)	režim i relacija prevoza 3.	Svođenjem klasičnog i kontenerskog transporta na približno isti opseg moguće je utvrditi iste nivoe tehnoloških zahteva za tehnologije klasičng i kontenerskog transporta 4.	Na osnovu prethodne faze moguće je indetifikovati funkcionalno svedene parove tehnologije klasičnog i kontenerskog transporta, ali no postoji kompatibilnost i mogućnost poređenja između svake parcijalne klasične i kontenerske tehnologije transporta. 5.	Utvrđivanje relevantnih tehno-ekonomskih kriterijuma vrednovanja (poređenja) klasične i kontenerske tehhnologije. Izvodi se u dve faze: 1-Formira se lista kriterijuma kao širi skup koja zadovoljava više aspekata kao što su brzina dostave robe, obim prevoza, produktivnost rada, direktni troškovi transpora, troškovi utovara i istovara, zaštita robe, pouzdanost prostora, fleksibilnost, oštećenje robe, ekološki faktori itd. 2-U drugoj fazi vrednovanja se uzimaju u obzir i društveni aspekt, aspekt korisnika transportnih usluga, transportera i organizatora prevoza i u okviru svakog aspekta se formira redosled kriterijuma 6. Za sve parove tehnologija kontenerskog i klasičnog transporta dovedene na nivo sa mogućnošću poređenja formira se matrica-kriterijum poređenja 7. Naosnovu izlaznog rezultata se može dati opšta ocena navedenih tehnologija, a za pouzdaniju ocenu potreban je konkretan transportni lanac.
Tehno-ekonomski uslovi primene sistema kontenerizacije transporta
Metodologija za definisanje tehno-ekonomskih uslova primene kontenerskog transporta: Predviđene su tri faze: 1.	Prva faza obuhvata analizu opštih prednosti i nedostataka kontenerizacije 2.	Druga faza obuhvata analizu posebnih prednosti i nedostataka koji se odnose na konkretne varijante tehnologije kontenerskog transporta. 3.	Treća faza-analiza pogodnosti reprezentativne grupe robe za već utvrđene kombinacije tehnologija. Za pojedine vrste kontenera su određene grupe pogodnosti: A-Roba nije pogodna za kontenerizaciju B-Roba uslovno pogodna za kontenerizaciju C-Roba pogodna za kontenerizaciju D-Roba vrlo pogodna za kontenerizaciju
Za robu B, C i D utvrđuju se granične vrednosti količina (Q) i rastojanja (l) koja opravdavaju primenu kontenerizacije.
Kriterijumi koji utiču na primenu kontenerizacije: 1.	Ekonomski kriterijumi (vrednost robe, investiciona ulaganja, direktni troškovi transporta, troškovi utovara i istovara itd) 2.	Grupa kriterijuma koji određuju kvalitet usluge (pouzdanost, brzina i tačnost dostave, učestanost i dr.) 3.	Grupa kriterijuma koji utiču na organizaciju (organizacija rada, informacioni sistem, kooperacija i dr) 4.	Grupa društveno ekonomskih kriterijuma (ušteda energije, razvoj privrede zemlje, ekonomski faktori, uključenje u međunarodnu podelu rada) 5.	Ostali kriterijumi (proizvodnost, fleksibilnost, podela rada, broj potrebnih sredstava)
Opšte prednosti i nedostaci primene tehnologije kontenerskog transporta
Prednosti: 1.	Racionalizacija transporta 2.	Uprošćavanje i ubrzavanje transportnog lanca 3.	Sniženje troškova pretovara 4.	Smanjenje potreba za manuelnim radom 5.	Višestruko ubrzanje pretovarnih operacija 6.	Povećanje brzine dostave robe 7.	Povećanje stepena iskorišćenja transportnih sredstava 8.	Povećanje broja obrta 9.	Univerzalna primena kontenera 10.	Standardizacija dimenzija i tehnićkih karakteristika 11.	Mogućnost korišćenja izuzetno produktivne mehanizacije pretovara 12.	Mogućnost automatizacije 13.	Mogućnost povezivanja svih karika transportnog lanca 14.	Uštede u troškovima pakovanja, skladištenja, osiguranja 15.	Dobra zaštita od krađe, klipatskih i atmosferskih uticaja 16.	Smanjenje rastura i gubitka robe 17.	Mogućnst korišćenja za posebnu vrstu robe (specijalni konteneri) 18.	Uprošćavanje i ubrzavanje carinskih i drugih operacija 19.	Mogućnost horizontalnog i vertikalnog zatvaranja Nedostaci: 1.	Visoke investicije za kontenere, transportna i pretovarna sredstva i infrastrukturu 2.	Delimično odricanje od sopstvene autonomije 3.	Otežana dispozicija kod redova vožnje 4.	Sistem zahteva određen intezitet robnih tokova 5.	Neophodan jedinstven nivo tehnologije i organizacije u celokupnom transportnom lancu 6.	Efekti se iskazuju tek na nivou celokupnog transportnog lanca 7.	U početnoj fazi zahteva simulativne mere društveno-političke zajednice 8.	Postojeća standardizacija ne zadovoljava zahteve svih učesnika u transportnom lancu 9.	Poteškoće kod objedinjavanja potrebne količine robe u oba smera 10.	problem dostave praznih kontenera 11.	Postojeći standardi kontenerizaacije ne uklapaju se optimalno u postojeće standarde paletizacije
TEHNOLOGIJE VOZILO-VOZILO
Suština i problemi tehnologije integralnog drumsko-železničkog sistema transporta
Osnovni cilj je ostvarenje jedinstvenog procesa transporta kombinovanjem transportnih sredstava različitih vidova transporta, čime se postižu uštede u troškovima transporta i veći kvalitet transportnih usluga. Pod pojmom hucke-pack sistem podrazumeva se kombinovani drumsko-železnički prevoz gde se drumska vozila (kamioni, autovozovi, sedlasti autovozovi) ili delovi vozila (prikolice, sedlaste prikolice, izmenjivi transportni sudovi) na jednom delu puta prevoza transportnim sredstvima železničkog saobraćaja. Za pretovar kamiona, autovozova i sedlastih autovozova primenjuju se postrojenja za horizontalni pretovar, a za pretovar izmenjivih transportnih sudova i sedlastih prikolica koriste se pretovarna postrojenja vertikalnog pretovara.
Najveći deo pretovara obezbeđuje železnički transport uz sledeće prednosti: 1.	Masovni prevoz robe 2.	Sniženje troškova transporta 3.	Rasterećenje glavnih putnih saobraćajnica 4.	Povećanje stepena bezbednosti u drumskom saobraćaju 5.	Sniženje troškova za izgradnju i održavanje puteva 6.	Poboljšanje uslova zaštite životne sredine