cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kokain
Ovisnost
Istraživanja su pokazala da će životinje sa dostupnim intravenoznim izvorom heroina same ga uzimati beskonačno, ali ipak će naći vremena za spavanje i hranu. Ako, s druge strane, mogu same uzimati kokain, to će činiti stalno, ne radeći gotovo ništa drugo. Sve dok su fizički to u stanju, konzumirat će nove doze. Za par tjedana, ili čak dana, izgubit će veliki dio svoje tjelesne težine, a unutar jednog mjeseca će uginuti.
Posljedice dužeg uzimanja kokaina
Kokainomani su obično blijedi, gube pamćenje i volju kao i tjelesnu težinu, imaju proširene zjenice i kod onih koji ga ušmrkavaju nos je crven. Kada djelovanje kokaina prestane, često se javlja depresija, koju neki pokušaju izbjeći tako da nastave dalje uzimati kokain. Trajnije ušmrkavanje kokaina može dovesti do čira na sluznici nosa i do oštećenja nosne pregrade u tolikoj mjeri da može doći do njezina kolapsa. Smrti povezane sa konzumacijom kokaina najčešće su posljedica zastoja srca ili napada koje prati prestanak disanja.
Različiti načini uzimanja kokaina mogu izazvati različite nuspojave. Ako se, na primjer, kokain ušmrkava može doći do gubitka osjeta mirisa, krvarenja iz nosa, otežanog gutanja, promuklosti, nadraženosti nosne pregrade što može dovesti do kronične upale. Oralno unošenje kokaina može uzrokovati tešku crijevnu gangrenu praćenu smanjenim protokom krvi. Intravenozni korisnici kokaina mogu imati alergijske reakcije, ili na drogu, ili na neke dodatke koji se nalaze u uličnom kokainu, što u težim slučajevima može dovesti do smrti. Kokain smanjuje potrebu za hranom, pa mnogi kronični korisnici izgube apetit, što dovodi do velikog gubitka na težini.
Dodatne opasnosti - kokainetilen i speedball
Kada ljudi miješaju kokain i alkohol, oni neznajući prave kompleksan farmakološki eksperiment unutar svog tijela. Ljudska jetra kombinira alkohol i kokain i stvara treću supstancu, kokainetilen, koja pojačava euforične efekte kokaina, ali je puno toksičnija od samog kokaina i povećava rizik od iznenadne smrti. Kokain se ponekad injicira pomiješan s heroinom. Ta kombinacija naziva se speedball, a obje droge pogoršavaju svoje efekte. Heroin skriva neprijatan edge kokaina i uljuljkava korisnika u lažan osjećaj sigurnosti, posljedica kojega može biti uzimanje još heroina ili kokaina ili oboje. To povećava vjerojatnost predoziranja i nastupa smrt.
Medicinska upotreba kokaina
Danas se kokain kao lokalni anestetik koristi iznimno rijetko i to samo u jednom slučaju: neuralgija trigeminusa. Naime, u slučaju upale trigeminalnog živca dolazi do strahovito jake boli koja se smatra najjačom boli koju čovjek može podnjeti. Tada je opravdano injektiranje kokaina radi smanjenja intenziteta boli.
Selig Polyscope Company
Selig Polyscope Company je bilo američko poduzeće za proizvodnju filmova koje je djelovalo od 1896. do 1918. Osnovao ga je u Chicagu poduzetnik i kazališni producent William Nicholas Selig, iskoristivši vlastiti uređaj za snimanje i reprodukciju filmova, temeljen na dizajnu braće Lumiere. Selig Polyscope je, slično kao i drugi rani studiji, ispočetka uglavnom snimao kratke filmove. Godine 1909. je, nastojeći pritisak Thomasa Edisona i njegovog kartela Motion Pictures Patents Company premjestio operacije iz Chicaga na Zapadnu obalu, a 1909. osnovao prvi filmski studio u današnjem Los Angelesu. Selig se, koristeći tamošnju klimu i pejzaže, specijalizirao za vesterne, te bio zaslužan za početak karijere budućih zvijezda kao što su Roscoe Arbuckle i Tom Mix. Međutim, neprilagođenost novim trendovima, prije svega cjelovečernjim filmovima koje su snimali konkurentski studiji, je 1918. dovela do njenog gašenja.
Godine 2012. je u Dallasu osnovana kompanija pod istim imenom.
Campodoro, Padova
Campodoro je naselje u Italiji u provinciji Padova, u regiji Veneto.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 1207 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 21 m.
Ognjen Amidžić
Ognjen Amidžić (Šabac, 17. jun 1975) je srpski muzičar i televizijski voditelj. Njegov otac Zoran bio je novinar i urednik dopisništva TV Beograd iz Šapca koji je zajedno sa ekipom ubijen 1991. na Baniji kada se vraćao nakon obavljene repotraže sa ratišta u Hrvatskoj. Nakon očeve smrti Ognjen počinje da radi na TV Šabac gde je vodio muzičku emisju Vi-Džej 015. Posle završene gimnazije u Šapcu, odlazi na studije u Beograd. Počinje prvo da radi na radio-stanici Beograd 202, a potom i na Radio-televiziji Srbije na kojoj je vodio, u to vreme, popularnu muzičku emisiju Garaža. Godine 2001. prelazi na TV Pink, na kojoj osmišlja novu zabavnu formu Jutarnjeg programa. Gosti su mu dolazili u krevet, a on je emisiju vodio u pidžami. Kasnije je tu ideju proširio i na ostale Pinkove pridružne stanice u Bosni i Hercegovini i Crnoj Gori koje su poput nekadašnje JRT zajedno realizovale emisiju nazvanu Balkan net. Godine 2005. zajedno sa Marinkom Madžgaljem osniva grupu Flamingosi, a na TV Pinku imali su emisiju Ćao Darvine. Na TV Pink trenutno vodi emisiju Amidži šou u kojoj je voditelj i Oskar, Ognjenov alter ego. Od 2009. voditelj je i rialiti programa Farma.
Allenville, Missouri
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 116, što je 12 (11,5 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Madame Butterfly (priča)
Madame Butterfly je novela američkog književnika Johna Luthera Longa, originalno objavljena u časopisu The Century Magazine 1898. godine. Radnja je smještena u Japan, a protagonistica je Cho-Cho-San, gejša koja se uda za američkog mornaričkog oficira i rodi mu dijete, ne znajući da on već ima suprugu u SAD. Long je, prema vlastitim riječima, inspiraciju dobio od priča svoje sestre Jennie Correll, koja je živjela u Japanu zajedno sa svojim mužem, metodističkim misionarom. Godine 1900. je američki pisac David Belasco na Broadwayu postavio istoimenu kazališnu adaptaciju koja je postala veliki hit, a 1904. poslužila inspiraciju za još poznatiju istoimenu operu Giacoma Puccinija.
Prvi opijumski rat
thumb|300px Prvi opijumski ratje bio rat između Velike Britanije i Kine od 1839. do 1842. Rat je vođen sa ciljem da Kina uvozi britanski opijum. Britanija je izvozila 1,4 miliona kilograma opijuma u Kinu. Taj rat se smatra početkom evropske hegemonije prema Kini. Konflikt je započeo dugu istoriju kineske sumnjičavosti prema Zapadu, što se još uvijek osjeća u Istočnoj Aziji.
Pozadina
Kineska vlada je uočila da srebro odlazi iz zemlje i da je 2 miliona Kineza postalo zavisno od droga. Britanci su prodavali 1.400 tona opijuma Kinezima. Kinezi su odlučili da zaustave trgovinu opijumom. U početku je izgledalo da Kinezi imaju uspjeha. Jedan visoko rangirani kineski službenik Lin Cesju je napisao pismo engleskoj kraljici upozoravajući na problem. Lin Cesju je u maju 1839. naredio da se unište sve zalihe opijuma. Međutim britanski mornari su se pobunili u julu 1839, uništili su jedan hram i ubili su jednoga Kineza, koji ih je pokušao zaustaviti. Kinezi su tražili mornare da im sude, a britanska vlada se pozivala na ekstrateritorijalnost, što znači da im samo britanski sudovi mogu suditi. Sudio im je britanski sud u Kantonu i pustio ih je.
Kineska vlada je tražila da britanski trgovci potpišu ugovoru da neće trgovati opijumom i da ako to učine da mogu biti osuđeni na smrt i da im mogu suditi kineski sudovi. Glavni britanski nadglednik trgovine sa Kinom Čarls Eliot je posle toga naredio Britancima da se povuku iz Kine i zabranio je trgovinu sa Kinezima. Pojedini trgovci, koji nisu trgovali opijumom bili su spremni da potpišu ugovor, koji su Kinezi tražili i na taj način slabili su Britansku trgovačku poziciju.
Rat
Pripremajući se za rat Britanci su 23.8. 1839. zauzeli Hong Kong. Hong Kong je tada bio manje mesto. Krajem oktobra u Kinu je stigao brod Tomas Kots, koji je bio vlasništvo kvekera, a oni nisu trgovali opijumom. Njihov kapetan Smit je vjerovao da je Čarls Eliot prekoračio ovlaštenja zabranjujući Britancima trgovinu sa Kinom. Da bi spriječio ostale britanske brodove da se oglušavju o naređenje o prestanku trgovine sa Kinom Eliot je naredio blokadu Biserne reke. Borbe su počele 3. novembra 1839. kada je drugi jedan britanski brod Rojal Sakson pokušao da otplovi do Kineza. Britanci su ispalili upozoravajući plotun na Rojal Sakson, Kineska flota se umiješala u pokušaju da zaštiti britanski trgovački brod. Kineski pomorski izvještaj za prvi dan bio je da su ostvarili veliku pobjedu toga dana. Eliot je naredio svim brodovima da se povuku prema blizini Makaua, međutim trgovačkim brodovima je više odgovarala luka Hong Konga. Ipak slijedećih dana britanska mornarica se pokazala mnogo boljom i potopili su mnogo kineskih brodova. Eliot je tokom 1840. molio portugalskog guvernera Makaua da pusti da istovaruju svoje brodove u Makauu, a da će im Btitanci zauzvrat dobro platiti. Guverner Makaua je odbio jer se plašio da će Kina da prekine opskrbu Makaua hranom i ostalim potrebštinama. Kineski car je 14.1. 1840. tražio da svi stranci u Kini prestaju da pomažu Britance.
thumb|300px Britanska vlada i Britanska istočnoindijska kompanija su odlučile da napadnu Kanton, a vojni troškovi padaju na trošak vlade. U junu 1840. stigla je u Kvantung iz Singapura ekspediciona sila od 15 većih brodova, 4 parne topovnjače i 25 manjih brodova sa 4.000 marinaca. Džejms Bremer je predvodio marince. Bremer je zahtjevao da kineska vlada nadoknadi troškove, koje su Britanci imali zbog prekida trgovine. Kinezi su to odbili, pa su Britanci napali. Ušće Biserne rijeke Kinezi su jako dobro branili, pa je britanska flota krenula sjeverno do Ksijamena.
Britanci su tokom 1841. zauzeli tvrđave, koje su branile ušće Biserne rijeke, između Hong Konga i Kantona. Do siječnje 1842. Britanci su kontrolirali uzvišenja oko Kantona i pobjedili su Kineze kod Nigboa i kod Činghaja. Do sredine 1842. Britanci su pobijedili Kineze na ušču druge velike rijeke Jangce i zauzeli su Šangaj. Kineska vlada se pokazala nesposobnom da se nosi sa zapadnim silama, bilo politički, bilo vojno. Rat je završio u kolovozu 1842. kada je Kina potpisala prvi nejednaki sporazum, Sporazum iz Nankinga.
Sporazum
Po sporazumu iz Nankinga
Posljedice
Lakoća sa kojom je Britanska istočnoindijska kompanija pobijedila Kinu uticala je na ugled Kine i kineske dinastije. To je posve sigurno dovelo do Tajupeške pobune (1850-1864). Uspeh u ratu omogućio je Britancima da nastave trgovati opijumom sa Kinom. Britanska vlada se još uvijek nije izvinila Kini..
Madame Butterfly (drama)
Madame Butterfly: A Tragedy of Japan je kazališni komad američkog pisca Davida Belascoa, premijerno prikazana u New Yorku 20. marta 1900. Predstavlja adaptaciju istoimene novele Johna Luthera Longa. Naslovna protagonistica je japan]ska gejša Cho-Cho koja se udaje za američkog mornaričkog oficira Pinkertona i rađa mu dijete, ne znajući da je on već oženjen u SAD. Za razliku od novele, u kojoj je protagonistica preživjela, kazališna verzija je dobila tragičan kraj. Predstava je prilikom premijere ostavila dobar dojam, i zbog inovativne scenografije i narativnih tehnika. Među publikom je bio italijanski kompozitor [[Giacomo Puccini, koji je po njoj izradio svoju znamenitu operu.
Maysville, Georgia
Mejsvil (Džordžija) je gradić u američkoj saveznoj državi Džordžija. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 1.798 stanovnika.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 1.798 stanovnika, što je 551 (44,2%) stanovnika više nego 2000. godine.
Dinastija Han
Dinastija Han je druga vladajuća dinastija u kineskoj historiji. Njena vladavina je trajala od 206. pne. kada je seljački vođa Liu Bang osvojio vlast do 220. godine nove ere kada je posljednji car abdicirao, a carstvo se raspalo na tri dijela. Ova dinastija predstavlja zlatno doba u kineskoj umjetnosti, politici i tehnologiji, a današnja najbrojnija nacionalna skupina u Kini se zove po ovoj dinastiji Han. Po moći i veličini carstvo ove dinastije bilo je oko 100 god. ravno Rimskom Carstvu, a po završnoj sudbini identično po načinu završetka Zapadnog Rimskog Carstva pošto je posljednji car dinastije Han kao i Romul Augustul nije ubijen, nego je nakon abdikacije poslan u mirovinu.
Uvod
Dinastija Han je vladala Kinom od 206.god.pne. do 220.god. n.e. To je bila carska dinastija koja je ujedinila Kinu nakon pada Qin ( Ch'in ) dinastije. Jedna značajka dinastije Han jest dugovječnost. Među najdugotrajnijim kineskim velikim dinastijama, uz kraći je prekid opstala više od četiri vijeka. Od svojeg osnutka 206.pne., država dinastije Han bila je moćna i utjecajna u istočnoj Aziji koliko je to na zapadu bilo Rimsko carstvo, njezin približan suvremenik. Dinastija Han je poznata kao zlatno doba kineske filozofije. Tokom svoje 426 godina duge vladavine, dinastija Han je stvorila mnoge institucije koje su izdignule Kinu. Proširili su granice države na tzv. barbarske teritorije, poput Rima, osobito na sjeverozapadu, gdje je njezina vojska krčila put trgovini na Putu svile, učinivši ih sličnim onima danas. I Han dinastija je iznjedrila svoju kvotu nemoćnih vladara, te se urušila u kaosu prije konačne propasti 220.godine. Konfucijanizam je bio službena državna filozofija i ujedno religija. Budizam je došao iz Indije i postao važna religija. Književnost i umjetnost su procvjetale. Poljoprivreda se proširila, a s njime se i populacija povećala. Sistem snažne centralne vlasti, kojeg je činila kompleksna i efikasna birokracija, a koji se nastavio do 20. vijeka, ima početke u dinastiji Han. Mnogi drakonski zakoni iz dinastije Qin bili su ukinuti, porezi smanjeni, a cijelo područje teritorija Han bilo je direktno pod carskom upravom. Ime Han je prvi car prilagodio imenu rijeke. Do današnjeg dana pojam Han se u Kini upotrebljava da bi se razlikovali autohtoni Kinezi od različitih rasnih i kulturnih grupa u Kini. Stoga „Han ren“ označava naziv za kineski narod. Prema obrascu kojim se služila dinastija Han -ujedinjena Kina i kontinuirana vladavina- postao je cilj svim budućim dinastijama, uključujući i onu komunističku u današnje vrijeme.
Gaozu-utemeljitelj dinastije Han
Kako se Qin dinastija urušila pod pritiskom vojinh pobuna i ustanaka seljaka, čovjek skromnog porijekla Liu Bang ( Liu Pang ) postao je vođa male skupine vojnika i postupno osvajao područja. S vremenom, njegove snage su prerasle u vojsku i sljedile su nove pobjede. Zanimljivo je kako je Liu prezirao učene konfucijance, koji su nosili karakteristične šiljaste šešire. Tako je jednom prigodom, kad je sreo jednog od tih uglednika, istog trenutka je dohvatio šešir s glave posjetitelja, i urinirao u nj. Godine 206. pne. Liu se imenovao kraljem ( wang ) Hana, jedne od država u Qin carstvu. Do 202 godine pne. eliminirao je sve rivale i svi pripadnici dinastije Qin bili su mrtvi. Poznata je njegova izjava; „Cijeli svijet je moj!“, iako je tadašnje carsvo imalo tek pola granica današnje Kine. Zatim se proglasio carem i prisvojio si je carski naslov Gaozu. Liu je pokorio visoko centralizirano carstvo, malo je olabavio sustav, i podijelio je carstvo na principate, kojima su vladali članovi njegove obitelji ili vojni zapovjednici koji su mu bili izuzetno privrženi. Tako su postavljeni uvijeti za povratak na feudalizam, no Liu, i vladari koji su ga sljedili, pomoću savjetnika koji su bili isključivo podređeni caru, provjeravali su svaku provinciju i upravitelja. Tako se očuvala centralna vlast tijekom dinastije. Prijestolnica mu je bila na rijeci Wei, Chang'an ( Ch'ang-an ) koji u prijevodu znači „vječni mir“. Gaozu je prihvatio načela konfucijanizma, a ta su, da je svrha vlasti služiti onima kojima se vlada, i da car pruža dobar, pozitivan primjer, umjesto strašan i strog.
Wu Di
thumb|left|Brončana uljana lampa u obliku sluge iz 2 veka pne.
Nakon što je Gaozu mirno preminuo, nasljedio ga je Wu Di ( Wu-ti ) koji je vladao od 141-87. pne. Njegova vladavina je jedna od najslavnijih u kineskoj povijesti. Posebnu je pažnju polagao u umjetnost vladanja. Moć lokalnih upravitelja rasla je tjekom godina, ali Wu Di je radio na recentralizaciji vlasti. Tako je umjesto činovnika nasljeđenih iz Qin dinastije, koji su postavljani na položaje po rođenju, sljedeći konfucijanizam, činovnici su birani po njihovim sposobnostima, tj. kvalifikacijama. Pismeni ispiti su bili usvojeni kao mjerilo određivanja najkvalificiranijih osoba. U glavom gradu je osnovana škola za obuku vladinih službenika, a administrativna birokracija je bila sistematizirana. Iako je osobno bio zainteresiran za magičnu stranu taoizma, Wu Di je konfucijanizam odlučio i dalje ostavit za glavnu religiju i filozofiju, tako što je potakao na proučavanje Pet klasika konfucionizma ( Shujing-knjiga povijesti, Shijing-knjiga poezije, Yijing-kniga promjena, Liji- knjiga održivosti, i Chunqiu- proljetni i jesenski anali ) na kojima se temeljilo učenje konfucijanizma. U pokušaju da sprovede jednu ideologiju za cijelo carstvo, Hanovci su preuzeli ideje mnogih ideoloških škola i uklopili ih u konfucijanizam. Trgovina je cvala u vrijeme Wu Dija. Unutarnja trgovina se proširila u dugotrajnom miru koji je vladao u zemlji, niži porezi, i smanjenje moći lokalnih moćnika. Wu Diovi ministri su održavali cijene konstantnim, tako da su kupovali pšenicu i kuhinjsko ulje kada su cijene bile niske i zatim ih plasirali na tržište kad bi ponestalo tih namirnica za vrijeme suše, ili slabog uroda. Kanali su se kopali i gradile su se ceste. Zemlja je bivala bogatija i snažnija, farme su bile prosperitetne, a gradovi su rasli u veličini i broju stanovnika. Već početkom svoje vladavine, Wu Di je htio proširiti granice carstva. Na sjeverpzapadu, nomadsko pleme planinskih ratnika je duže vrijeme teroriziralo sjeverozapadnu Kinu. Wu Di je poslao nekoliko vojnih ekspedicija u to područje, formirao je savez sa srednjo-azijskim plemenima, i slomio moć Xiongnu. Kad je sjeverozapad bio osiguran, Wu Di se počeo širiti na sjeveroistok, pokorivši Mandžuriju i poprilično onoga što je danas Koreja. Pripojio je teritorije južno od rijeke Yangtze, kao i Annam, u sjevernom Vijetnamu. Pokorivši ono što je danas provincija Yunnan, otvorio je rutu za Burmu i Indiju. Najzanimljivija Wu Diova osvajanja su ona u centralnoj Aziji. Stavivši pod kontrolu teritorije u Ferghani (današnji Uzbekistan ) i dolinu Rijeke Jaxert ( zvanu Sir Darja u današnjem Kazahstanu), toliko dalje od današnjih granica Kine, Wu Diove trupe su otvorile Put svile, dugačak 6500km, povezujući Chang'an i Rim. Put svile je omogućio Kini da trguje s državama Perzijskog zaljeva, i istočnim Mediteranom. Do njegove smrti, 87.god.pne., Wu Diovo carstvo je bilo veliko poput Rimskog carstva koje će nastati nekoliko desetljeća kasnije pod Julijom Cezarom. Međutim, Wu Diova osvajanja imala su i efekt pražnjenja državne riznice, oštrog povećanja poreza i povećana državna kontrola ekonomije. Iako su ove mjere bile učinkovite u kraćem periodu, na duge staze su slabile dinastiju.
thumb|left|Sluškinja i muški savjetnik, terakota figure u odjeći iz razdoblja Zapadnog Hana
Istočni Han
thumb|left|Životinjski duhovi čuvari noći i dani koji su bili popularni u doba Zapadnog i Istoćnog Hana
Za vrijeme građanskog rata, stari glavni grad Chang'an je bio uništen, a obitelj Liu se preselila u glavni grad istočno od Louyanga ( Lo-yang ), u kojoj je današnja provincija Henan. Ime Han se opet upotrebljava, ali kineski povjesničari rađe koriste izraz za dinastiju nakon Wang Manga kao Istočni ili Kasniji, Han. Prvi vladar, Guangwudi ( Kuang-wu-ti, 5.pne.-57.god. n.e.) povratio je sva područja carstva, i poput njegovih predaka nastavio s Konfucijskim učenjem i reformom vlasti. Nakon njegove smrti, sve češće su vladari bili mladi i umjesto njih carstvom su upravljali ministri, a u međuvremenu seljčki ustanci su bivali sve češći. Naoružan taoistički kult, ili Huangjin ( žuti turbani ) poticali su nemire po cijelom carstvu. Iako je dinastija nastavila svoje ime, zbrka u borbi za prevlast negirala je svaku vlast dinastije Han. Napokon, 220.godine, zadnji car Han, Xiandi ( Hsien-ti ), koji je postavljen na prijestolje u dobi od osam godina, formalno je abdicirao zaslugom Cao Pija ( Ts'ao P'i ), koji je bio sin njegova glavnog ministra. Cao Pi se proglasio prvim carem nove Wei dinastije. Taj datum obilježava početak tz. doba Doba Razdora, koje je trajalo od 220.-589.god.
Doba Razdora
Razdor u Kini počinje krajem 2. stoljeća kada se vjerski fanatici obavijeni u žute marame vrše državni udar jer smatraju da je država korumpirana. Pokretač te sekte je Zhang Jiao sa svojom bračom Zhang Bao i Zhang Liang, te se za trjicu braće smatralo da posjeduju moći triju elemenata: vatra, zemlja i zrak.
Vladar Han dinastije je u to vrijeme bilo dijete od samo 9 godina, ali to nije spriječilo da se najmoćnije obitelji, vojskovođe i svi protivnici fanatika vođenih Zhang Jiaom ujedine. Koalicija je napravljena, a vodile su se tri velike bitke dok su fanatici i sam Zhang Jiao pogubljeni. Mir u zemlji je nastupio, ali samo na kratko vrijeme.
Glavnoga zaštitnika mladoga cara, Dongu Zhuou, je moć koju je imao udarila u glavu te je poželio i sam vladati Kinom. Močni vladari pokrajina Kine nisu željeli trpiti tiraniju Dong Zhuoa te Cao Cao sa svojom vojskom kreće na Luo Yang (glavni grad) da skine Dong Zhuoa s prijestolja, ali vojska pod vodstvom Lu Bua ih porazi. Lu Bu je posinak Dong Zhoua, a pratio ga je glas najsnažnijeg ratnika i nemilosrdnog ubojice u Kini. Cao Cao poziva druge regionalne vladare da se koalicija ponovno sastavi ali ovaj put da se oslobodi mladoga cara. Za glavnog generala se odabire Yuan Shao, vladar najbogatije pokrajine i član najuglednije obitelji Yuan.
Bretilijum
Bretilijum je organsko jedinjenje, koje sadrži 11 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 243,163 Da.
Dinastija Han
Doba Razdora
U borbi pred ulazom u grad, ispred Hu Lao gradskih vrata, se vodila da tada najveća bitka u povijesti Kine. Najistaknutiji u toj borbi su bili, sve do tada anonimni, Liu Bei i negova zavijetna braća Guan Yu i Zhang Fei koji su u vrtu breskvi se zavjetovali kao braća koja će vratiti staru slavu Han dinastije. Oni su zabilježeni u povijesti kao jedini koji su se suprostavili moćnom Lu Buu te ga poarzili i natjerali u bijeg. Kad je vojska koalicije ušla u Luo Yang, Dong Zhuo naređuje da se grad spali do temelja te bježi.
Koalicija odustaje od proganjanja te smišlja plan kako svijet lišiti Dong Zhuoa a to je moguće samo uz pomoć nekoga moćnog, neustrašivog i bliskog Dong Zhuou - jednoglasno je odlučeno da to mora biti Lu Bu kojemu to ne bi tebalo biti problem kad je već ubio i vlastita oca.
Prvo što je trebalo je napraviti razdor među njima, a zajednička slabost su im žene. Wen Chou, poznati intelektualac, ponudi svoj usluge te svoju kćer koja će poslužiti u smicalici, riječ je o Diao Chan - plesačici neizmjerne ljepote koja prihvaća zadatak bez razmišljanja. Wen Chou poziva Lu Bua k sebi na večeru te ga upoznaje s Diao Chan, s koje cijelu večer nije mogao skinuti pogled te pita njena oca za ruku njegove kćeri - otac pristaje.
Drugi dan, Wen Chou ide Dong Zhuo predstaviti svoju kćer te mu je ponuditi kao ženu koja voli starije i moćne muškarce - što laska Dong Zhuou. Istoga dana, Wen Chou odazi Lu Buu te mu donosi strašnu vijest da si je Dong Zhuo prisvojio Diao Chan te da ju misli oženiti. Lu Bu bijesan bježi iz grada, razočaran što je izgubio prvu i jedinu ženu koju je zavolio. Nedugo kasnije, Diao Chan šalje pismo Lu Buu kako je nezadovoljna i da ona voli samo njega, te da kad bi Dong Zhuo umro da bi bila samo njegova. Lu Bu se vraća u grad i sastaje se s Diao Chan u dvorištu palače kamo ih zagrljene pronalazi Dong Zhuo. Dong Zhuo protjeruje Lu Bua pod kaznom smrti ako se vrati. Lu Bu zatim ubija Dong Zhuoa i odlazi u nepoznato s Diao Chan.
Iako je problem s Dong Zhuom riješen, turbulencije u zemlji ne nedostaje. Cao Cao smatra Yuan Shaoa prijetnjom te planira napad na njegovu puno moćniju vojsku. Liu Bei i njegova braća dobivaju novi dom i područje Xia Pi na upravljanje. Dobar i uvijek velikodušni Liu Bei prihvaća ranjenog Lu Bua i njegovu Diao Chan koji u odsustvu Liu Beia i Guan Yua, a pored nikad trijeznog Zhang Feia preotima dvorac i izbacuje Zhang Feia i njegove sinove. Liu Beiu nije toliko smetalo preotimanje dvorca koliko to što njegove žene i djecu drži kao taoce.
Svjestan svoje nemoćnosti, odlazi Cao Caou u potrazi za pomoći te mu obećava pokrajinu ako spasi obitelj Liu Beia. Cao Cao pristaje te u pomoć šalje rođake i najbolje generale Xiahou Dun i Xiahou Yuan koji zajedno s Liu Beiovom vojskom opkoljavaju Xia Pi dvorac. Generali pod Lu Buom se predaju nad nadmoćnom vojskom koalicije te predaju zarobljene Lu Bua, Diao Chan i generala Zhang Liao koji je stekao divljenje Cao Caoa i Guan Yua još za vrijeme borbe pred Hu Lao vratima. Lu Bu je smaknut na licu mjesta, Diao Chan je puštena na slobodu nakon prepirke Guan Yua i Zhang Feia za njenu ruku, a Zhang Liao je primljen u vojsku pod Cao Caoom.
Ekonomija za vladavine dinastije Han
thumb|Željezni noževi iz doba dinastije Han
Za vrijeme dinastije Han, Kinezi su bili poljoprivrednici. Pšenica i proso su uzgajani na sjeveru Kine, kao što se i uzgajaju stoljećima. Riža, koja daje više kalorija, bila je uzgajana gdje god je bilo dovoljno vode. Kineski farmeri isušivali su močvare, i gradili kanale za navodnjavanje. Za vrijeme vladavine ranih vladara dinastije Han, i dugotrajnog mira koji je vladao u zemlji, poljoprivreda je unaprijeđena i poboljšana je kvaliteta žitarica, a s time se povećala i populacija stanovništva. Za vrijeme blijedih dana Zapadnog Hana, centralna uprava je slabila, a feudalna vojska je držala zemlju u svojim rukama. Tada su radovi na kanalima zapostavljeni, neki i uništeni, a u nekim područjima je zavladala glad. Za vrijeme dugotrajnog mira, mnogi gradovi su narasli, posebice Luoyang. Trgovci i zanatlije su se organizirali u cehove, tj. članstvo u pojedinom cehu bilo je nužno u mnogim vrstama posla. Cehovi su odrđivali minimalne cijene, i određivali su plaće i radne sate članova ceha. Svaki ceh je imao svoje božanstvo, koje je bilo postavljeno u holu ceha. Isto tako cehovi su bili kao štit društvu od strogih zakona, na koji su znali odgovoriti štrajkom ili zatvaranjem trgovina. Pod dinastijom Han, neke prirodne i političke barijere koje su odvojile Kinu od ostatka svijeta, bile su prevladane. Veća trgovina, i teritorijalna ekspanzija, doveli su Kinu u kontakt s novim državama i ljudima. Trgovci su prošli iz Kine, kroz centralnu Aziju, do Perzije i Grčkih gradova na obalama Crnog Mora-čak i do rimskih kolonija na istočnom mediteranu. Trgovci dinastije Han i strani trgovci prelazila su Yunnan, rijeku Miamar (prije znana kao Burma), i vraćali su se s dobrima iz Indije i Šri Lanke. Prema kineskoj povijesti, 166.godine, trgovci iz Daqina (Ta Ch'in), što je kinesko ime za Rim, došli su do Luoyanga, s najavom da su poslani od svoga vladara, navodno cara Marka Aurelija. Tvrdnja može biti kriva, ali bez sumlje se može ustvrditi da je kineska roba, ponajviše svila i krzna, došla do gradova mediterana Putem svile. Za uzvrat, Han su dobijali konje iz centralne Azije, staklo, bjelokost, drago kamenje i dobru vunu. „Ljudi u Louyangu razbacuju se odjećom, i pretjeruju u hrani i piću.“-napisao je zgađeni promatrač života za vladavine dinastije Han u prvom vijeku naše ere. Čak su konjušari i konkubinke nosili fini brokat, bisere i žad, a istodobno se život seljaka pogoršavao.
O kineskom napretku, govori nam i složeni izum,uređaj izumljen prije više od 18 vijekova u Kini, je mogao otkriti lagana podrhtavanja na površini zemlje, i isto tako pokazati iz kojeg smijera podrhtavanje tla dolazi. Godine 132 n.e., Zhang Heng je napravio prvi seizmograf, u obliku ćupa s osam glava zmaja naokolo ćupa, a svaki drži kuglu u ustima. Ispod svakog zmaja je statua malog žabca s otvorenim ustima. Kad se podrhtavanje ili potres pojavi, čak i na velikoj udaljenosti, mehanizam u ćupu će učinit da zmaj pusti kuglu u usta žabcu. Koji zmaj ispusti kuglu od njih osam, ujedno pokazuje i smijer od kuda podrhtavanje dolazi. Dakle, stručnjaci u vrijeme Han dinastije mogli su znati da se potres dogodio i gdje.
Izumi
thumb|thumb|Prvi [[seizmograf]]
O kineskom napretku, govori nam i složeni izum, uređaj izumljen prije više od 18. stoljeća u Kini, je mogao otkriti lagana podrhtavanja na površini zemlje, i isto tako pokazati iz kojeg smjera podrhtavanje tla dolazi. Godine 132., Zhang Heng je napravio prvi seizmograf, u obliku ćupa s osam glava zmaja naokolo ćupa, a svaki drži kuglu u ustima. Ispod svakog zmaja je statua malog žabca s otvorenim ustima. Kad se podrhtavanje ili potres pojavi, čak i na velikoj udaljenosti, mehanizam u ćupu će učiniti da zmaj pusti kuglu u usta žabcu. Koji zmaj ispusti kuglu od njih osam, ujedno pokazuje i smjer od kuda podrhtavanje dolazi. Dakle, stručnjaci u vrijeme Han dinastije mogli su znati da se potres dogodio i gdje.
Konfucijanizam
Učenja Konfucija ( 551-479.god.pr.Kr.), postala su glavna škola mišljenja za vrijeme dinastije Han. Osnova Konfucijeve etike jest koncept jen, što znači ljubav ili dobrota. Bit Konfucionizma se može sažeti u frazi: „Ne čini drugima, ono što ne bi želio sebi“. Ostale važne vrline konfucijanizma uključuju ispravnost, cjelovitost, i pobožnost. Politički, konfucijanizam je zagovarao vlast u kojoj je vladar dobrohotan, dobročudan, dobronamjeran, a subjekt, tj. podanici, poslušni i pokorni. Konfucije je vjerovao da monarh mora gajiti moralne vrijednosti da bi pružio dobar primjer ljudima. Konfucije je bio poznat po svojim idejama obrazovanja, za koje je vjerovao da su značajna za sve ljude, zanemarujući klase.
Budizam
Budhha, kao povjesna ličnost je živio u 5.st.pr.Kr., skoro u isto vrijeme kao i Konfucije, u sjevernoj Indiji. Smatrao je da je patnja neodjeljiva od života, a ona pak proizlazi iz požude za materijalnim stvarima svijeta. Jedini način da se pobjegne od patnje jest biti slobodan od želje, a da bi bio slobodan od želje, moraš zaboravit na sebe i služiti drugima, meditirati, i iznad svega živjeti ne vezujući se na materijalna dobra. Tako se jedino može postići Budhhin raj, nirvana. Prvi budistički monasi su stigli u Kinu trgovačkim rutama, kako spominje Han Shu (Han kronike), u prvom stoljeću nove ere., budistički su svećenici sagradili hram u Louyangu pod zaštitom carske obitelji. Tek je u doba razdora budisam stekao naklonost velikog broja Kineza, jer je budističko pesimičnije gledanje na svijet imalo više smisla, od one Konfucionističke da je u ljudskoj prirodi istinska dobrota, naglašavajući odnose vladara i podanika, oca i obitelji, starijih i mlađih, muža i žene. Krajem dinastije Han, zakon preživljavanja je zamjenio konfucijanističke odnose i teorije o ljudskoj dobroti. Tako su Kinezi posvojili Budhhu u svoj panteon bogova. Panteon se sastojao od božjeg suda na nebu, sličan onome carskom na zemlji. Vladao je Jade (Yudi) i njegovi ministri. Postojali su bogovi cehova, planeta, elemenata, zemlje, neba, kiše, a s njima su se nalazili carevi, i svi značajni ljudi koji su živjeli na zemlji.
Taoizam (daoizam)
Taoisam je počeo kao filozofski pravac koji je naglašavao individualnu osobnost i strogo je prigovarao na rituale i na određivanje načina života, kojeg je diktirala vlast. „Uistinu mudar vladar, jednostavno ostavlja stvari kakve jesu.“-rekao je taoist. U danima vladavine dinastije Han, osobna želja za istinskim razumjevanjem prirode i svijeta, karakteristika pravog taoizma, jest degenerirala u potragu za eliksirom besmrtnosti i panteonom bogova.
Književnost
U kniževnosti glavna figura je bio Sima Qian (Ssu-ma Ch'ien), koji je živio od od 145-90.god.pne. Njegovo veliko djelo se zove Shiji- Zapisi povijesti. To djelo je kompilacija odlomaka iz orginalnih izvora, zajedno sa Siminim komentarima, je postavilo temelje i standarde kineske povijesti i povjesničara od tog vremena pa na dalje. Njegov prikaz povijesti jest većina onoga što znamo o dinastiji Qin i ranom periodu dinastije Han. Isto tako su i četiri knjige konfucijanizma izdane u svom finalnom obliku, to su Lunyu, Daxue, Zhongyong i Mengzi. Znamo da su i pisali poeziju, složene matematičke zadatke, povijest, golemi riječnik, vladina izvješća, te najraniji sačuvani opći popis stanovništva na svijetu, iz 2.god.n.e.(57.671.400 ljudi). To je bila posljedica izrade papira oko 100. godine. Papir je pravljen od kore crnog duda, i od konoplje, nazivali su ga zhi. Po priči, jedan je eunuh, Cai Lun, 105.god.,ispričao caru Heu, kako se izrađuje papir. Pisali su kistovima i tušem od pigmenta čađe, na drvenim pločicama, komadićima bambusa ili pak na svili, a kineska slova su se promjenila u ona slična današnjim.
Umjetnost i zagrobni život
Malo je ostalo sačuvane grafike iz doba Han dinastije, a mongo više znamo o slikarstvu toga doba iz zapisa. Iz tih izvora, čini se da je slikanje bilo poput magije. Prokletstvo bolesti se moglo se prekinuti postavljanjem pravog tipa slike iznad kreveta bolesnika. Često se slikanjem htjelo dočarati, i stoga su se držali moćnim, magične sposobnosti bogova i kulturnih junaka. Dok su slike većinom nestalo iz doba Hana, arheolozi su pronašli, iz grobnica, keramiku, i modele kuća, hramova, gospode, plemstva, i čak cijelih sela od terra-cotte. Ovi objekti su bili zamjene za važne stvari u životu, i obično su bili glazirani i obojeni. Tipične grobnice su sadržavale minijature omiljenih ljubimaca i sluga, isto tako i izbor predmenta iz života. Iskopine iz plemićkih grobnica, otkrivaju odnos ljudi iz vremena dinastije Han prema životu i smrti, te ljudsku borbu s prirodom.
Klasna struktura
Iako se za vrijeme Hana išlo na centralizaciju, najmoćnije su ipak bile velike zemljoposjedničke obitelji. To je bilo još više naglašeno kad se razvila trgovina u Kini i s drugim zemljama. Uz zemlju, takve obitelji su posjedovale i tvornice ili proizvodne kapacitete, koji su povećavali njihov utjecaj ali i bogatstvo. Trgovačka klasa je dobivala na utjecaju s povećanjem trgovine, dobili su veće društvene mogućnosti, a stoljećima prije toga su bili najniža klasa u kineskom društvenom poretku. Isto tako, utjecaj Konfucijske birokracije, ustrojene po talentu i sposobnosti a ne po porijeklu, omogućavao je velik uspon u socijalnom statusu, za svakog tko je imao vremena da uči za ispite. Zapravo, je vrlo malo seljaka i farmera imalo vremena za učenje, no ovakva prilika nikad prije nije postojala za nekog tko nije bio pripadnik visokog obrazovanog staleža.
Bérelles
Berel je naselje i opština u severoistočnoj Francuskoj u regionu Sever-Pa d Kale, u departmanu Sever koja pripada prefekturi Avne sir Elp.
Dinastija Han
Obiteljska struktura
Osnovna, polazišna točka kineskog društva, kako u vrijeme Hana, tako i prije i nakon, je bila obitelj. Kinezi su vidjeli obitelj kao besmrtnu cjelinu. Glava obitelji, koja je mogla biti i žena, ako je bila najstariji živući član, imala je autokratsku moć, ponekad takvu da je mogla člana obitelji osuditi na smrt, ako je obešćastio obitelj. Obitelj je bila dužna voditi brigu o svojim članovima, pa je i kazna znala prijeći na sve članove, iako je zlodjelo napravio pojedinac. Svaki je član imao dužnost da poveća čast, ugled, i bogatstvo obitelji, kako prema svojim članovima, tako i prema svojim pretcima i budućim potomcima, a izbjegne sramotu i obečašćenje obitelji. Obitelji su se brinule o svojim članovima tako da su brinuli za medicinsko osiguranje, domove za starije, medicinsku njegu itd., iako mnogi to nisu mogli priuštit, to je bio jedan ideal kojeg su sljedili. U pravnim dokumentima, pronađenim u provinciji Hubei, znamo da su se strogo držali kineske tradicije poštivanja starijih, tako da bi žena koja bi istukla nekog djeda ili baku, bila bačena na tržnicu, tj. sasjekli bi je na komadiće. Čak je i klevetanje starijih osoba bilo kažnjivo smrću, no apsurd je da je muž mogao slobodno istući ženu zbog prigovaranja, i to se nije smatralo zločinom.
Bérelles
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 156 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 26 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 5,78 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 150 metara (maksimalnoj 229 m, a minimalnoj 168 m).
Dinastija Han
Ostavština
Vrijeme dinastije Han, je bilo razdoblje prosperiteta, kakvo se neće vidjeti ponovno u Kini do dolaska dinastije Tang (T'ang) 618.god. Kineski Budizam je cvjetao, a Konfucionizam je bio državna doktrina. Mnogi standardi vlasti zadržani su do 20.st., kao što su snažna centralna vlast, koja je vladala uz pomoć snažne i učinkovite birokracije. Iako je raspadu sljedilo tri stoljeća razdora i rata, dinastija han je uspjela postaviti standardr za sve kasnije vladajuče kineske dinastije. To je priča o jednoj od dvaju velesila, koja se na vrhuncu svoje moći oko 100.god. prostirala na teritoriju, usporedivim s rimskim. Stilovi dvaju carstava su se u potpunosti razlikovali, rimsko se oslanjalo na ropstvo, dok je napredak hanskog uglavnom počivao na leđima slobodnog seljaštva. „Zapad preuzima svoju tradiciju od Rimljana i Grka, a Kina od dinastije Han.“-Liu Qingzhu, direktor Arheološkog instituta u Pekingu.
Del Muerto, Arizona
Del Muerto je naseljeno područje za statističke svrhe u američkoj saveznoj državi Arizona. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 329 stanovnika.
La traviata
Travijata je opera u tri čina italijanskog kompozitora Đuzepa Verdija. Libreto je napisao Frančesko Marija Pjave prema drami Dama s kamelijama Aleksandra Dime. Premijera je održana 6. marta 1853, u Teatro la Feniče u Veneciji.
Ime „travijata“ bukvalno znači „žena koja je zalutala“, ili figurativnije „ona koja je posrnula“, što je alegorija na palog anđela, Satanu.
Opera je smesta postala veoma popularna i nalazi se na standardnom operskom repertoaru. U SAD se nalazi na spisku dvadeset opera koje se najviše izvode - tačnije, na trećem mestu, odmah iza Madam Baterflaj i Boema.
Sinopsis
Radnja se odvija u Parizu i okolini, prema Diminoj drami oko 1700. godine, ali se najčešće postavlja (prema Verdijevoj zamisli) u vreme praizvedbe, odnosno, sredinom 19. veka.
Čin prvi
Salon u Violetinoj kući u Parizu. Violeta je organizovala zabavu da proslavi svoj povratak u društvo nakon kratkog, ali intenzivnog napada tuberkuloze. Među gostima su i njeni dugogodišnji prijatelji, a Gaston predstavlja svog prijatelja koji je zaljubljen u nju i koji je svaki dan dolazio da pita za njeno zdravlje dok je bila bolesna. Ona mu se podsmeva, ali i baronu Dufolu koji se nije interesovao za nju. On odgovara da je zna tek godinu dana, a Violeta mu se podsmeva jer je Alfred „zna tek nekoliko minuta“.
Prijatelji pozivaju barona da nazdravi, ali on odbija, pa izbor pada na Alfreda. On nazdravlja lepoj Violeti i ističe da je ljubav najbitnija stvar na svetu, dok Violeta kaže da je to radost i zabava. Najednom, Violeti pozli i ona goste pošalje u drugu salu na igru dok ona dođe sebi. Alfred dolazi i izjavljuje Violeti ljubav. Ona ga odvraća od toga, jer misli da je nesposobna da voli i da njemu, poštenom mladiću, ne priliči da bude sa jednom kurtizanom. Ipak, daje Alfredu cvet kamelije i kaže mu da ga donese kada svene. Alfred srećan odlazi, a i gosti napuštaju zabavu jer već sviće. Violeta ostaje sama i čudi se kakva se to osećanja bude u njoj. Ona odbacuje ljubav kao ludost i veliča radost i zabavu, ali joj se stalno vraćaju Alfredove reči da je „ljubav samo bilo svemira“.
Scena prva
Seosko imanje kraj Pariza. Alfred i Violeta su već tri meseca zajedno i napustili su vrevu Pariza da uživaju u samoći i ljubavi. Ipak, Alfred otkriva da Violeta tajno rasprodaje svoju imovinu da bi Alfredu pružila raskošni život koji zaslužuje i on postiđen odlazi za Pariz da podigne svoj novac iz banke.
U kuću dolazi Alfredov otac, Žorž, koji od Violete traži ogromnu žrtvu: da napusti Alfreda jer njena loša reputacija donosi sramotu njegovoj porodici i njegovoj kćeri, koja neće moći da se uda zbog toga. Violeta je očajna i preklinje Žorža da je ne tera na to, jer je tek pronašla pravu ljubav i ako ostane bez nje, umreće. Ipak, ona pristaje. Žorž odlazi, a Violeta piše oproštajno pismo Alfredu, u kojem ne navodi pravi razlog odlaska. Ona odlazi u Pariz da pokuša da zaboravi Alfreda, ali on kreće za njom da se sveti uprkos očevim molbama.
Scena druga
Zabava-maskenbal kod Flore. Razlaz Violete i Alfreda glavna je tema ogovaranja. Violeta dolazi u pratnji barona Dufola, a i Alfred je tu. On misli da ga je Violeta napustila zbog barona i on mu besno prebacuje u igri kartama. U nameri da zaštiti Alfreda od baronovog besa ona ga nagovara da ode. Skriva od njega pravi razlog što ga je ostavila i laže da je zbog ljubavi prema baronu. On je pred svima optužuje da je bila sa njim samo iz koristi i poziva sve da mu budu svedoci da joj on plaća za njene usluge. Baca joj u lice novac koje je osvojio u kartama. Svi su ogorčeni njegovim postupkom i osuđuju ga, baron ga izaziva na dvoboj, a pojavljuje se i Žorž Žermon koji govori da je nedostojan onaj koji „čak i u besu povredi ženu“. Violeta Alfreda moli da joj oprosti i da će jednom znati kakvu žrtvu ona čini i tada će sve shvatiti.
Čin treći
Violetina spavaća soba. Teško bolesna od tuberkuloze, Violeta je sama i napuštena od sviju. Kraj nje je samo Anina. Dolazi doktor Granvil i ubeđuje je da će ozdraviti, ali ona zna da to nije istina. Dobija pismo od Žorža Žermona, koji poručuje da je baron ranjen, a da je Alfred u bekstvu. On joj obećava da će mu sve reći i da je čeka bolja budućnost. Ona je očajna, u strahu da će umreti sama, da na grob jedne posrnule žene niko neće staviti ni cvet. No, Alfred se pojavljuje i, pošto mu je otac sve objasnio, oprašta joj. Violeta i Alfred govore o novom životu koji ih čeka. Ali, za Violetu je kasno i ona umire na rukama voljenog Alfreda.
Helmbrechts
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj grada u okrugu Hof Helmbrehts se nalazi u saveznoj državi Bavarska u okrugu Hof. Grad se nalazi na nadmorskoj visini od 616 metara. Površina opštine iznosi 58,6 km². U samom gradu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 9.091 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 155 stanovnika/km².
Mirri, Pescara
Mirri je naselje u Italiji u provinciji Pescara, u regiji Abruzzo.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 15 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 606 m.
Oenantotoksin
Oenantotoksin je organsko jedinjenje, koje sadrži 17 atoma ugljenika i ima molekulsku masu od 258,355 Da.
Bon Aqua Junction, Tennessee
Bon Akva Džankšon je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Tenesi.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 1.230.
203
thumb|Slavoluk Septimija Severa
Freeville, New York
Frivil je grad u američkoj saveznoj državi Njujork.
203
Godina 203. (CCIII) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Plaucijana i Gete (ili, rjeđe, godina 956. Ab urbe condita). Oznaka 203. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Jasna Balažević
Jasna Balažević - Beba (Subotica, 14. listopada 1944. - Zagreb, 17. siječnja 2012.) je poznata konzervatorica i arheolog rodom iz zajednice bačkih Hrvata. Bila je viša savjetnica u Upravi za zaštitu kulturnih dobara Ministarstva kulture Republike Hrvatske. Bila je osoba od izuzetna značaja u svojoj struci. Zadnjih 30 godina u Hrvatskoj se bili su nezamislivi brojni operativni poslovi zaštite spomenika kulture, ako ona nije bila prisutna.
1973. je otišla u ondašnji Republički sekretarijat za prosvjetu, kulturu i fizičku kulturu, gdje je radila kao stručna suradnica za zaštitu spomenika kulture u Republičkom fondu za unapređivanje kulturnih djelatnosti. Iste poslove radi na novom mjestu u Stručnoj službi Republičke samoupravne interesne zajednice u oblasti kulture na kojem radi od 1975. godine.
1990-ih je nakon promjena zakona raspoređena u Zavod za zaštitu spomenika kulture. Ondje je i dalje radila na pripremi i izradi prijedloga programa zaštitnih radova. Kad je postavljena na mjesto više savjetnice u Odjelu za istraživanje i informacijsko-dokumentacijske poslove, radi na uspostavi baze podataka registriranih spomenika kulture te poslije na reviziji Registra kulturnih dobara Republike Hrvatske. Obnašala je dužnost tajnice povjerenstva za registraciju kulturnih dobara i na toj je dužnosti otišla u mirovinu. Sudjelovala je od 1994. do 1997. godine u poslovima popisa i procjene ratne štete na spomenicima kulture. S komisijama je popisivala na terenu, posebice obradivši Baranju i Podunavlje. Obavila je mnoge zadaće neformalne tajnice Posebne republičke komisije za popis i procjenu ratne štete na spomenicima kulture.
Oporukom je obiteljsko imanje ostavila Hrvatskom kulturno-prosvjetnom društvu "Matija Gubec" u Tavankutu.
Umrla je 2012. godine u Zagrebu. Pokopana je na Mirogoju.
Phoebe Cates
Phoebe Cates (16. srpnja 1963.), američka glumica poznata po ulogama u nekoliko filmova za mlade.
Felicitas Rimska
Felicitas iz Rima (cca. 101 - 165) je svetica koja se navodi među kršćanskim mučenicima. Osim imena, jedini pouzdani podatak o njoj jest da je bila pokopana na Maksimovom groblju na Via Salriji 23. novembra. Prema legendi je bila majka sedmoro mučenika koji se slave 10. jula.
Phoebe Cates
Rođena je u New Yorku kao Phoebe Belle Katz u obitelji vezanoj uz televiziju i Broadway. Otac i ujak su joj producenti koji su radili za nekoliko kvizova na televiziji i nekoliko dodjela nagrade Oskar.
Pohađala je Školu za djecu profesionalaca i legendarnu školu Julliard. Ima kineske, filipinske, ruske i židovske krvi. U dvadeset godina rada na filmu ostvarila je 18 uloga. Najpoznatija su joj djela Gremlini 1 i 2, Crkni Fred, Zatučen na smrt, Raj (čiji zaplet je sličan onome iz filma Plava laguna) i Pobuna na vojnoj akademiji.
Felicitas Rimska
Legenda o njoj je slična legendi o Svetoj Simforozi i moguće je da je došlo do zabune, te da je možda riječ o jednoj te istoj osobi. Ova Felicitas nije ista kao i sjevernoafrička Felicitas koji je četrdeset godina kasnije postala mučenicom zajedno sa zajedno sa Perpetuom.
Dragutin Haramija
Dragutin Haramija (Čavle, 12. kolovoza 1923. - Zagreb, 28. studenoga 2012.) bio je hrvatski i bivši jugoslavenski političar, poznat kao premijer SR Hrvatske u doba Hrvatskog proljeća, kao i jedan od osnivača Hrvatske narodne stranke.
Životopis
Rođen je u Čavlima i djetinjstvo i ranu mladost proveo je na Grobinštini, uz dvojicu braće i sestru. Očeva obitelj bila je imućna i ugledna trgovačka obitelj. Dragutin je Haramija upisao građansku školu na Sušaku i svakoga je dana pješice odlazio niz Banska vrata na Sušak. Sa 16 godina, ostavši bez oca, počeo je sa starijim bratom uzdržavati obitelj, a odmah na početku talijanske okupacije pridružio se Narodnooslobodilačkoj borbi i kraj rata dočekao je u Primorsko–goranskoj diviziji NOVJ.
Nakon rata je započeo političku karijeru u tadašnjoj KPJ. S vremenom je došao na mjesto gradonačelnika Rijeke, a u svibnju 1969. je izabran za predsjednika Izvršnog vijeća Sabora SR Hrvatske. Na tom je mjestu nastojao voditi politiku ekonomskih reformi, ali i nastojati da SR Hrvatska dobije što više samostalnosti u odnosu na tadašnju jugoslavensku federaciju. S predsjednikom IS Skupštine SR Slovenije Stanom Kavčičem je u listopadu 1970. potpisao sporazum o gradnji Nuklearne elektrane Krško.
Juraj Denzler
Juraj Denzler (Zagreb, 12. travnja 1896. - Zagreb, 27. rujna 1981.), hrvatski arhitekt.
U početku je pod utjecajem V. Kovačića i bečke škole, a kasnije postaje jedan od nositelja hrvatske moderne arhitekture. Izvodi javne (zgrada Gradske vijećnice na Sušaku), stambene, poslovne i sakralne (crkva Sv. Antuna na Sv. Duhu i kapelica Majke Božje Sljemenske) objekte, a poslije 1945. više konzervatorskih radova i adaptacija. U suradnji s arhitektom Mladenom Kauzlarićem radi Školu narodnog zdravlja ˝Andrija Štampar˝(Zagreb, 1925.-1928) i Upravnu zgradu gradskih poduzeća (Zagreb 1933.)