Dobroslav_Paraga
Podrijetlo i politička aktivnost u mladosti
13. 3. 1986 bio je pozvan na odsluženje vojnog roka u kaznenoj jedinici Jugoslavenske narodne armije (JNA) u Kninu. Iz JNA je raspušten 14. 5. iste godine. Njegovog prijatelja Ernesta Brajdera likvidirala je Služba državne sigurnosti bacivši ga kroz prozor s četvrtog kata zgrade u Novom Zagrebu, a čitav je slučaj tih dana u novinama bio popraćen naslovom "Skočili ga kroz prozor". Paraga je zbog mučenja i zlostavljanja u zatvoru 1986 podigao tužbu protiv SFR Jugoslavije. Tužba je odbačena kao neosnovana. Paraginu tužbu jugoslavenskim je vlastima "pod nos" stavio američki državni sekretar George Shultz kada SFR Jugoslavija nije htjela izručiti jednog od otmičara s broda Achile Lauro. Sredinom 1980-ih u zagrebačkom Vjesniku je Inoslav Bešker napisao da "čak i ako je deseti dio Paraginih tvrdnji o zlostavljanjima u zatvorima točan, to zahtijeva ispitivanje, koje može završiti javnom osudom krivaca", a značajnu javnu podršku Paragi je u aprilu 1987 pružio zagrebački kardinal Franjo Kuharić izjavivši Glasu Amerike da je "Paraga pobornik ljudskih prava koji ne optužuje nikoga, već samo zahtjeva da se brani čovjek, a Paraga je samo javno progovorio o zloupotrebama kojih je i sam bio žrtva!". Upravo te godine Paraga je ponovno osuđen. Ovog puta ne na zatvorsku kaznu, prošao je s kaznom od tri godine zabrane javnog nastupanja. Uz pomoć Dobrice Ćosića, kojeg je Smiljan Paraga (otac Dobroslava) molio za pomoć, pušten je iz zatvora (pošto je ipak ponovno dospio u njega) 1987. godine te piše knjigu o svojim stradanjima na robiji, pa mu je zbog te knjige ponovno suđeno. Uz zagovor njemačkog predsjednika Richarda von Weiszeckera Paraga je uspio dobiti putovnicu u SR Sloveniji koju mu je uskraćivala slovenska Služba državne sigurnosti. Nakon toga počeo je pisati o zlostavljanjima u zatvorima i montiranim političkim procesima u slovenskoj "Novoj reviji" i ljubljanskoj "Mladini". Putovao je u Zapadnu Njemačku u službeni posjet kod predsjednika Richarda von Weizsäckera, te potom u Prag Vaclavu Havelu, Švedsku, kanadski Ontario, i u niz drugih zapadnih zemalja i gradova gdje je govori o problemu političkih zatvorenika, velikosrpske ideologije i upozorava općenito na probleme u SFR Jugoslaviji. Gradsko vijeće američkog Chicaga je, pod utjecajem borbe Dobroslava Parage za ljudska prava u SR Hrvatskoj i SFR Jugoslaviji, donijelo 28. 6. 1989 rezoluciju kojom je osudilo SFR Jugoslaviju zbog kršenja ljudskih prava, a na sličnu je rezoluciju utjecao i u gradskom vijeću savezne države Illinoisa. Predsjednik torontskog ogranka Hrvatskog odbora za ljudska prava, Josip Gamulin, omogućio mu je 1989 godine da posjeti kanadske Hrvate i prepriča im svoja traumatična iskustva o kršenju ljudskih prava u Jugoslaviji. U Kanadi, osim što je zagovarao "hrvatsku stvar", Paraga je protestirao zbog uvođenja izvanrednog stanja na SAP Kosovu. O tome je informirao brojne kanadske parlamentarce. Knjigu dokumenata o borbi hrvatskih političkih zatvorenika protiv represije i progona u SFR Jugoslaviji poklonio je svećeniku Jesseu Jacksonu. Amnesty International ga je dvaput proglasilo zatočenikom savjesti, a svojevremeno je bio označen kao vodeći jugoslavenski disident.