cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Napadi na garnizone NDH
Izolacijom neprijateljskog garnizona prekidane su komunikacije sa susednim formacijama i postavljana obezbeđenja u cilju sprečavanja intervencije tokom samog napada. Budući da je napad na garnizon u pravilu izazivao intervenciju susednih formacija, to je predstavljalo motiv za postavljanje zaseda na pogodnim položajima i priliku za nanošenje napadnutoj strani dodatnih gubitaka. Borba sa kolonama koje intervenišu radi pomoći napadnutom garnizonu često je ustvari bila glavno težište samog napada, a na obezbeđenju su najčešće angažovane jače snage nego na izvođenju samog napada. Za likvidaciju garnizona NOVJ je retko raspolagala dovoljnim snagama i ratnom tehnikom prema uobičajenim normativima u vojnoj nauci. Stoga je posebna pažnja posvećivana mogućnosti postizanja iznenađenja i mogućnosti ubacivanju delova trupa unutar neprijateljskih linija odbrane. Nedostatak teške tehnike nadoknađivan je formiranjem bombaških grupa.
Spisak napada na garnizone NDH
U tabeli su hronološki prikazane značajnije operacije ustanika i kasnije NOVJ (kao i četnika u nekoliko navrata) protiv garnizona NDH:
364
thumb|Rimski car Jovijan
Godina 364. (CCCLXIV) bila je prijestupna godina koja počinje u četvrtak u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Augusta i Varonijana (ili, rjeđe, godina 1117. Ab urbe condita). Oznaka 364. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Primitivna funkcija
mini|desno|Funkcija F(x) = (x3/3)-(x2/2)-x+c prikazuje tri od beskonačno mnogo rešenja koja se dobijaju variranjem konstante c. Primitivna funkcija funkcije {f(x)} definisane u intervalu {(a,b)}, je funkcija definisana na istom intervalu, sa svojstvom.
Herešin
Jerešin ili Jerošin odgovara današnjem selu Herešin (najbliži je grad Koprivnica), premda je jedan Jerešin smješten južnije (najbliži grad Bjelovar).
Primitivna funkcija
Definicija
Neka je funkcija {f(x)} definisana u intervalu {(a,b)}.
Primitivnom funkcijom funkcije {f(x)} nazivamo funkciju, ako je ona diferencijabilna i ako zadovoljava jednakost.
Herešin
Selo Herešin pripada poštanskom uredu 48000 Koprivnica.
Primitivna funkcija
Definicija
Ako je \varphi(x) primitivna funkcija funkcije {f(x)}, onda je i primitivna funkcija funkcije {f(x)}, gde je {c} − proizvoljna konstanta.
Herešin
Povijest
Srednjovjekovni Jerešin se spominje 1478. godine, a iste godine tamo su Pavao i Juraj Brodarić. U Jerešinu se oko 1480. godine rodio znameniti diplomat, humanistički pisac i povjesničar Stjepan Brodarić. Godine 1495. Jerešin posjeduje plemić Ivan sa 7 poreznih dimova, a godine 1507. plemić Matija Brodarić je posjedovao 6 dimova. On je svoj posjed 1513. godine proširio na 9 poreznih dimova koji broj zadržava 1517. i 1520. godine, a kao suvlasnik se javlja Franjo Brodarić sa 3 dima, njegov je dio 1517. i 1520. godine smanjen na 2 porezna dima. Iako se mislilo da je iz ovoga Herešina bio i zagrebački biskup Petar Herešinec novija su istraživanja otkrila da je on podrijetlom iz nestalog sela Herešinec kraj današnjeg Bjelovara.
Primitivna funkcija
Sve primitivne funkcije date funkcije
Stav 1: Ako je \varphi(x) primitivna funkcija funkcije {f(x)}, onda je i primitivna funkcija funkcije {f(x)}, gde je {C} − proizvoljna konstanta..
Herešin
Povijest
Dugo nespominjanje upućuje da je selo bilo vjerojatno uništeno u vrijeme osmanskih napada. U okolici Koprivnice se 1635. neko zemljište površine 9 jutara prepustilo kraljevskom fisku jer civilni podanici nisu donijeli dokaze da je pravno pripadalo njima. Zbog sličnih prava kraljevski je fisk iste 1635. zadržao prava na zemljište u Herešinu (Jerešinu), na sjenokoše u Sigecu i Petrovcima te na krčevinu zvanu križanje. Kako se tada ne spominje selo Herešin nego samo posjed vjerojatno još nije bilo obnovljeno naselje. Herešin se nakon toga ne spominje do 1659. godine kada ima 7 kućedomaćina, što bi značilo da je do obnove naselja moralo doći sredinom 17. stolljeća. Do kraja 17. stoljeća, Herešin je imao 11 kućedomaćina, tj. povećao je svoje stanovništvo za približno 50 posto.
Primitivna funkcija
Sve primitivne funkcije date funkcije
Ako su \varphi(x) i \phi(x) dve primitivne funkcije od {f(x)} u nekom intervalu, onda je njihova razlika konstantna u tom intervalu.
Herešin
Povijest
Iako o tome izvori šute, moguće je pretpostaviti privatno vlasništvo nad Herešinom u kontinuitetu od srednjega vijeka.
Primitivna funkcija
Neodređeni integral
Pojam primitivne funkcije je usko povezan sa pojmom neodređenog integrala, koji se definiše kao skup svih primitivnih funkcija neke funkcije i označava sa :
Andrija II.
thumb|right|Andrija II.
Andrija II. (1177. - 12.9.1235.) je bio ugarski kralj koji je vladao između 1205. i 1235. godine.
Prilike uoči stupanja na vlast
Andrija II. je bio mlađi sin kralja Bele III. i antiohijske latinske kneginje Ane Chatillon.
Bela III. je iskoristio borbe za vlast u Galiciji, u kojoj su se trojica pretendenata borila za položaj kneza. Na poziv boljara za pomoć, provalio je i pokorio Galiciju, te joj na čelo postavio sina Andriju. No nakon četiri godine izbio je ustanak, koji je potpomagala Poljska, pa je Andrija već 1189. godine morao pobjeći u Ugarsku.
Sam kralj Bela je deklarativno htio poći u Treći križarski rat, ali mu zbog raznih razloga to nije pošlo za rukom stoga je ostavio Andriji poveču svotu novca da prikupi vojsku i krene u križarski rat, a Andrija mu je prisegnuo da će to učiniti. Otac je svojim reformama ukinio tradiciju da kraljev brat dobije na upravu titulu hercega i Hrvatsku, a Andriji je za uzdržavanje dodjelio novac i imanja.
Belu III. nasljedio je stariji sin Emerik. Andrija je nakon očeve smrti počeo prikupljati vojsku, ali umjesto protiv nevjernika zaratio je 1197. godine protiv brata kralja Emerika. Andrija se nije obazirao ni na papine prijetnje o izopćenju ne krene li smjesta u križarski rat,a na kraju rat završava kratkotrajnim primirjem po kojemu Andrija dobiva titulu hercega i upravu nad Hrvatskom i Dalmacijom, gdje vlada gotovo kao nezavisni vladar. Obnašao je dužnost vrhovnog suca i zapovjednika vojske, a samostalno je ratovao protiv Huma i Srbije. Andrija je kovao i svoj novac i postavljao biskupe, a Zadrani su ga izabrali za kneza.
Andrija je 1199. godine podigao novu bunu. Kralj je nanio težak poraz buntovničkoj vojsci, a Andrija se sklonio u Austriju kod vojvode Leopolda VI. Emerik je na to iz osvete provalio i poharao austrijske pokrajine. Kralj se posredovanjem pape i nadbiskupa Mainza izmirio s bratom i vojvodom Leopoldom VI. tako da Andrija ponovno dobiva čast hercega, ali s znatno suženim ovlastima, jer je kralj pridržao vrhovnu vlast i u Hrvatskoj. Kralj se ujedno obvezao papi da će se uputiti na križarsku vojnu, a s pripremama je otpočeo 1201. godine. Andriju je odredio za regenta za svog odsustva, no morao je odustati zbog rata protiv Srbije.
Andrija se 1203. godine vjenčao s Gertrudom, kćerkom vojvode Berchtolda od Andechs-Merana. Iste godine se po treći put pobunio protiv Emerikove vlasti, ali je poražen i zatočen u Knegincu. Emerik je 1199. godine dobio sina Ladislava, kojem je želio obezbjediti vlast, pa ga je 1204. krunio za hrvatskog i ugarskog kralja. Bojao se da mu Andrija ne preotme vlast. Pred smrt se pomirio s bratom koji je sada ponovno obećao vjernost bratu pa je imenovan ga skrbnikom Emerikovog mladog sina. Praktički odmah nakon kraljeve smrti 1204. godine Andrija ponovno krši svoju rječ i vrši puč tako da kraljica udovica bježi s kraljem Ladislavom III. u Austriju. No mali kralj je umro "na vreme" posle samo osam meseci izbjeglištva, pa je Andrija i službeno postao kralj.
Vladavina Andrije II.
Dolaskom Andrije na prijestolje okončani su sukobi unutar dinastije, za kojih su ojačali svjetovni i duhovni velikaši, a oslabila kraljeva vlast i ugled. Kraljeva supruga takvo je stanje još dodatno pogoršala. Sam kralj je bio nestalan, neodlučan i rasipan, pa je loše stanje dodatno pogoršao, a inače je bio potpuno u vlast svoje supruge Gertrude. Njen mladi brat, iako posve nesposoban, postao je kaločki nadbiskup i hrvatski ban. I drugim je rođacima dijelila najznačajnije državne službe i časti, te imanja. Ovakva nepotistička politika dovela je do velikog nezadovoljstva i urote velikaša, u kojoj je kraljica ubijena, a njen brat se bijegom uspio spasiti.
Andrija se ponovno vjenčao 1216. godine Jolantom de Courtenay, sestrom careva Latinskog carstva Balduina i Henrika. Kralj je 1217. godine krenuo u pohod na Galiciju i svog sina Kolomana postavio za kralja, no nakon dvogodišnje vladavine je izbila buna. Kralj Koloman je svrgnut i zatočen, a pušten je tek nakon dvije godine tamnovanja.
Križarski pohod kralja Andrije II.
Andrija je još ocu Beli III. obećao da će poći u križarski rat, ali to nije učinio. Sada je pomislio da su svi problemi Božja kazna. Andrija je krenuo u križarski pohod, u kojem su mu se pridružili Babonići i drugi plemići. Kako nije imao novca za prijevoz, odrekao se u korist Mletačke Republike prava na Zadar. Kralj nije ništa znatno postigao, pa se vratio s više relikvija.
Kralj Andrija II. je po povratku zatekao državu u velikom neredu. Počeo je zalagati državne prihode Jevrejima, devalvirati novac i rasipati ga, pa je izbila buna nižeg plemstva, na čelo koje je stao kraljev najstariji sin Bela. Niže plemstvo je tražilo poštivanje zakona i svojih prava. Kralj je bio prisiljen sazvati 1222. godine Sabor i izdati Zlatnu bulu. Tim je dokumentom ograničena kraljeva vlast i samovolja velikaša. Zlatna je bula u početku bila samo privilegij, a kasnije je postala najznačajniji zakon. Na nju su prisezali svi hrvatsko-ugarski kraljevi prilikom krunidbe.
Za vrijeme ovih sukoba ojačalo je plemstvo u Hrvatskoj i Ugarskoj. Najjači velikaški rodovi su u Hrvatskoj bili Snačići, koji su vladali Cetinskom županijom, Kačići, gospodari primorja od ušća Žrnovnice do Omiša, Šubići, vladari Bribirske županije i knezovi Krčki, vladari modruške županije i Vinodola. Zbog čestih sukoba unutar i između pojedinih porodica dalmatinski gradovi su birale članove velikaških rodova za svoje knezove, kako bi ih zaštitili.
U Hrvatskoj je dužnost hercega obnašao kraljev najstariji sin Bela, a 1226. godine postao je suvladar svog oca. Na položaju hrvatskog hercega naslijedio ga je mlađi brat Koloman. Koloman je prvo primirio hrvatsko plemstvo, protiv kojeg je morao voditi pravi rat. Herceg je 1229. godine pobjedio, a potom se okrenuo Bosni, gdje je tada vladao ban Matej Ninoslav. Da suzbije Crkvu bosansku, koja je naučavala krivovjerje i uvede katoličanstvo, provali on u Bosnu, a nato se ban i njegovi podanici odreknu hereze i prihvate katoličanstvo. No čim je vojska otišla, sve se vratilo na staro. Ugarska je zaratila i s Austrijom u kojoj je vladao vojvoda Fridirik II. Ratoborni. On je često pomagao kraljeve neprijatelje, a u sukobu koji se vodio 1233. i 1234. godine pobijedio je kralj Andrija.
Andrija je iz prvog braka s Gertrudom od Andechs-Merana imao sinove Belu, Kolomana i Andriju, te kćeri Mariju i Elizabetu, koju je papa Grgur IX. proglasio svetom 27. svibnja 1235., dok je Andrija bio još živ. Iz drugog braka s Jolantom de Courtenay kći Jolantu, a iz trećeg braka s Beatricom od Ferrare se poslije njegove smrti rodio sin Stjepan Postum koji će biti od novog kralja proglašen vanbračnim to jest kopiletom, ali čiji će sin ipak na kraju postati kralj poznat pod imenom Andrija Mlečanin.
Kralj Andrija II. je umro 21.9. 1235., a naslijedio ga je sin i suvladar Bela IV..
Großwallstadt
Grosvalštat je opština u njemačkoj saveznoj državi Bavarska. Jedno je od 32 opštinska središta okruga Miltenberg. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 4.116 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 9676126.
Plebejske igre
thumb|Gravura Flaminijevog cirka, [[Giacomo Lauro, 1641.]] Plebejske igre naziv je rimskog religijskog festivala koji se održavao svake godine od 4. do 17. novembra. Ove su igre (ludi) uključivale i teatarske predstave (ludi scaenici) i sportska nadmetanja.
Plebejske igre organizovali su plebejski edili. Prema jednoj antičkoj vesti, ovaj je festival priređivan u Flaminijevom cirku, koji se povezivao s plebejcima, pripadnicima nižeg društvenog sloja u Rimu. Svi drugi festivali održavali su se u Velikom cirku. Flaminijev cirk dao je izgraditi plebejski cenzor Gaj Flaminije 220. pne., pa je možda i prvi festival održan iste te godine pod njegovim pokroviteljstvom. Naime, poznato je da su Plebejske igre priređivane svake godine počev od 220. pne., ali su poreklom možda bile mnogo starije. Na plebejskim igrama proslavljala se političko oslobođenje plebejaca, ali predanje se ne slaže u tome da li se radilo o oslobođenju od tiranije Tarkvinijevaca u doba kraljevstva ili od dominacije patricija, svojevrsnog naslednog plemstva iz doba rane republike. Jedna sholija uz Cicerona navodi obe mogućnosti. Plebejci su možda proslavljali ovaj festival i u vreme kad on nije bio zvanično uvršten u rreligijski kalendar, sve dok se plebejci nisu u svojim pravima potpuno izjednačili s patricijima; Ciceron je, kako se čini, smatrao da su to bile najstarije rimske igre (ludi). Možda bi bilo najtačnije reći da su Plebejske igre kao javni festival ustanovljene 220. pne. Kako rituali Plebejskih igara značajno nalikuju ritualima Rimskih igara (Ludi Romani), T. P. Wiseman izneo je tezu da je Plebejske igre ustanovio upravo plebs kao simbol potvrde vlastitog identiteta, i to možda još u 5. ili 4. veku pne.
Tokom ovog festivala 13. novembra organizovana je Jupiterova gozba (Epulum Iovis), 14. novembra konjička povorka, a od 15. do 17. novembra igre u cirku (ludi circenses, uglavnom utrke dvokolica). Stoga Valerije Maksim, jedini izvor koji navodi lokaciju na kojoj su priređivane Plebejske igre, možda greši kad kaže da su se one održavale u Flaminijevom cirku, s obzirom na to da u Flaminijevom cirku nije bilo trkačke staze za dvokolice. Sastavni deo festivala verovatno je činila i cirkuska povorka, slična procesiji koja se održavala tokom Rimskih igara. Plautova komedija Stiho premijerno je prikazana na Plebejskim igrama 200. pne.
Tit Livije navodi da su se 216. pne. igre morale ponoviti tri puta zbog ritualne pogreške (vitium) koja je omela pravilno odvijanje festivalskih događaja.
Gustirna
Gustirna je naselje u općini Marina, oko 3 km od Marine.
Broji 370 stanovnika (2001.). Uz osnovnu školu (do 4.razreda) u Gustirni se nalazi kapelica Sv. Ante. Od sportskih sadržaja, tu je malo nogometno igralište i "zogu" za "balote".
Sima Daozi
Sima Daozi (司馬道子) (364–403), formalno Princ Wenxiao od Kuaijija (會稽文孝王), je bio kineski princ iz dinastije Jin, poznat kao regent za vrijeme vladavine svog mentalnog retardiranog nećaka cara Ana.
Sima Daozi je bio sin princa Sima Yua koji je 372. nakratko vladao car Jianwen. Oca je na prijestolju naslijedio Sima Daozijev stariji brat Sima Yao, uzevši ime Xiaowu. Godine 383. je Sima Daozi postao premijer, a što je dovelo do sukoba sa dotadašnjim premijerom Xie Anom. Nakon što je Jianwen umro 385. Sima Daozi je bio u sukobu sa bratom, dijelom i zbog toga što je car prijestolje ostavio starijem sinu za koga je bilo očigledno da je mentalno retardiran. Sukob se djelomično smirio godine 392. a prestao je 396. kada je Xiaowua ubila vlastita konkubina. Sima Daozi je postago regent, ali se pokazao nesposobnim, i za vrijeme njegove vladavine su se izredale pobune. Sima Doazi ih je pokušao ugušiti tako da je vlast dijelio sa svojim mladim sinom Sima Yuanhianom. Godine 402. je general Huan Xuan protiv obojice podigao ustanak i nakratko uzurpirao prijestolje; Sima Yuanhian je pogubljen, a njegov otac otrovan godinu dana kasnije.
Scola, Padova
Scola je naselje u Italiji u provinciji Padova, u regiji Veneto.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 27 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 22 m.
Virus
Virus može označavati:
Ishpeming, Michigan
Išpeming je grad u američkoj saveznoj državi Mičigen. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 6.470 stanovnika.
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u gradu je živelo 6.470 stanovnika, što je 216 (3,2%) stanovnika manje nego 2000. godine.
Sinus
Sinus ( zavoj, nabor, vijuganje ; poluokrug, šupljina ) je trigonometrijska funkcija. Definiše se kao odnos naspramne katete i hipotenuze pravouglog trougla izgrađenog nad datim uglom, čiji se sinus određuje.
Naples, Texas
Naples je grad u američkoj saveznoj državi Teksas. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 1.378 stanovnika.
Sinus
Graf sinusne funkcije jeste sinusoida. Ona je izvijena kriva linija po određenim pravilima, i podsjeća na vijuganje zmije.
Etimologija
Sanskritska riječ jyā́ḥ - tetiva na luku, u arapskom prihvaćena i napisana kao jayb جيب, odakle ju je Gerard iz Kremone prevedeo u 12. veku na latinski kao sinus - luk, kriva.
Definicije
mini| Pravougli trougao Definicija 1: Sinus određenog ugla u pravouglom trouglu je odnos (količnik) naspramne katete (a) tom uglu i pripadajuće hipotenuze (c). Po definiciji slijedi (slika pravougli trougao): ;
Definicija 2: Sinus ugla u trigonometrijskoj kružnici je vertikalna projekcija jediničnog radijus vektora koji sa početnim smjerom ose X zatvara taj ugao.
Diskusija funkcije sinus
mini|Animacija grafičkog prikaza funkcije sinus u trigonometrijskom krugu y = sin(x)
Kada ugao raste od 0° do 90°, sinus je pozitivan i njegova vrijednost raste od 0 do +1;
kada ugao raste od 90° do 180°, sinus je pozitivan i njegova vrijednost opada od +1 do 0;
kada ugao raste od 180° do 270°, sinus je negativan i njegova vrijednost opada od 0 do -1;
kada ugao raste od 270° do 360°, sinus je negativan i njegova vrijednost raste od -1 do 0.
Gore Vidal
Eugene Luther Gore Vidal (3.10.1925. - 31.7. 2012.) je bio američki pisac, scenarista, esejista, poznat kao jedna od najkontroverznijih ličnosti na američkoj književnoj i političkoj sceni. Jedan od njegovih ranih radova, roman The City and the Pillar (1948) je razbesneo kritičare kao jedan od prvih velikih američkih romana koji se nedvosmisleno bave homoseksualnošću.
Biografija
Rođen je kao Eugene Luther Gore Vidal u West Pointu, kao jedini sin Eugena Luthera Vidala Sr. i Nine S. Gore. Rođen je u bolnici vojne akademije West Point, na kojoj je njegov otac bio prvi predavač aeronautike. Njegovo drugo srednje ime dato mu je u čast njegovog dede po majci, Thomasa P. Gora, demokratskog senatora iz Oklahome.
Njegov otac, Gene Vidal, bio je igrač američkog fudbala i olimpijski veteran (dekatlon, 1920.). Bio je jedan od prvih pilota britanskog ratnog vazduhoplovstva i jedan od osnivača tri američke aviokompanije tokom 1920-ih i 1930-ih: Ludington Line (koja se spojila sa drugom kompanijom i postala Eastern Airlines), Transcontinental Air Transport (koja je kasnije postala Trans World Airlines) i Northeast Airlines (koju je osnova sa Amelijom Earhart).
Veći deo vremena s kraja XX veka, Vidal provodi između Italije i Kalifornije. Godine 2003. Vidal je prodao svoju vilu u Ravellu i sada živi samo u Kaliforniji. Novembra 2003., njegov životni partner, pisac, Howard Auster, sa kojim je živeo poslednjih 40 godina, umire. Februara 2005. Auster je sahranjen na groblju Rock Creek u Washingtonu, u grobnici gde treba da bude sahranjen i Vidal.
Vidal je počasni član Nacionalnog sekularnog društva.
St. Johns County, Florida
je okrug u američkoj saveznoj državi Florida.
Gore Vidal
Književna karijera
thumb|desno|Gore Vidal, 1948. Fotografija: [[Carl Van Vechten]]
St. Johns County, Florida
Demografija
Prema popisu stanovništva iz 2010. u okrugu je živelo 190.039, što je 66.904 (54,3 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Gore Vidal
Fikcija
Karijeru je započeo sa 21 godina, kada je objavio prvi roman Williwaw, koji je dobio dobre kritike i dobro je prošao i kod publike, iako je konvencionalno realističan. Nekoliko godina kasnije objavljuje svoj pionirski roman The City and the Pillar u kome se otvoreno bavi gej temama. Ovaj roman je izazvao bes i New York Times je odbio da objavljuje prikaze njegovih pet narednih knjiga.
Betlehem
Betlehem (također Bethlehem, arapski: بيت لحم, Beit Lahm, "Kuća mesa"; hebrejski: בית לחם, Beit Lehem, "Kuća kruha") grad je na području Palestinske samouprave s više od 25.000 stanovnika. Nalazi se 10 km južno od Jeruzalema i sjedište je Betlehemske guvernije.
Gore Vidal
Fikcija
Roman je posvećen osobi sa inicijalima „J.T.“. nakon objavljivanja tračeva o identitetu J.T.-a, Vidal je potvrdio da se radi o Jimmiju Trimblu, njegovoj ljubavi iz školskih dana, koji je poginuo u Bitci za Ivo Džimu 1945. Kasnije je tvrdio da je Trimble bio jedina osoba u koju je ikada bio zaljubljen.
Betlehem
U svijetu je Betlehem poznat po tome što je rodno mjesto Isusa Krista (prema Novom zavjetu). Ovdje živi jedna od najstarijih kršćanskih zajednica na svijetu, koja zbog iseljavanja danas ima mali broj pripadnika. Prema vjerovanju ovdje je rođen i kralj David, koji je tu i okrunjen za kralja Izraela.
Gore Vidal
Fikcija
Iako prodaja njegovih romana opada, Vidal ima uspeha sa svojim scenarijima. Dve njegove predstave, The Best Man i Visit to a Small Planet bile su hit na Broadwayu, a kasnije i uspešni filmovi.
Betlehem
Betlehem je, kao mjesto Isusova rođenja (u što neki znanstvenici sumnjaju), danas jedan od najpoznatijih svjetskih hodočasničkih odredišta. Kako kršćani širom svijeta ovom mjestu hodočaste još od 2. vijeka UNESCO je Baziliku Isusova Rođenja, uključujući i obližnje armenske, franjevačke, grčkokatoličke i grkopravoslavne samostane, crkve, tornjeve, terasaste vrtove i hodočasničke staze, upisao 26. lipnja 2012. godine na popis mjesta svjetske baštine u Aziji. Isti dan je upisana i na popis ugroženih mjesta svjetske baštine zbog kontinuirane opasnosti i čestih sukoba Izraelaca i Palestinaca. Zbog eskalacije izraelsko-palestinskog sukoba, broj hodočasnika opada.
Gore Vidal
Fikcija
Tokom ranih 1950-ih objavljuje pod pseudonimom Edgar Box krimi-romane sa glavnim likom detektivom Peterom Sergeantom.
Betlehem
Biblijsko razdoblje
Betlehem se prvi put spominje u Bibliji (u Knjizi Postanka), gdje stoji (Post 35, 15) da je Jakov svoju ljubljenu ženu Rahelu pokopao "na putu u Efratu, to jest Betlehem". Kad su Izraelci osvojili "obećanu zemlju" Kanaan, Betlehem je pripao Judinom plemenu. Zbivanja iz starozavjetne Knjige o Ruti također se većim dijelom događaju na području Betlehema.
Gore Vidal
Fikcija
Godine 1956. Vidal je angažovan kao scenarista za Metro Goldwyn Mayer. Godine 1959. reditelju William Wyleru potrebna je obrada scenarija za film Ben-Hur. Vidal je sarađivao sa Christopherom Fryom u preradi scenarija, sa postavljenim uslovom da ga MGM oslobodi dve godine ugovora. Smrt producenta filma, Sama Zimbaliste iskomplikovala je situaciju oko potpisivanja saradnika, tako da je kao autor scenarija potpisan samo Karl Tunberg. Vidal je kasnije tvrdio da je u dogovoru sa rediteljem, kao i sa glumcem Stephenom Boydom (Mesala) u priču uneo homoerotski podtekst. U interviju za knjigu Celluloid Closet, 1986. i kasnije za istoimeni film, Vidal objašnjava da tadašnja cenzura ne bi dozvolila eksplicitno izražavanje istopolne ljubavi u filmu, pa je ona morala da bude prikazana samo ubedljivom glumom. Međutim, znajući da je glavni glumac, Charlton Heston homofobičan, sav teret je pao na njegovo glumačkog partnera u filmu, Boyda. Vidal tvrdi da se rezultati njegove intervencije u smislu stvaranja homoerotskog subteksta mogu videti u filmu. Charlton Heston je na ovo negativno reagovao i tvrdio je da Vidal laže i da nije imao značajan doprinos za scenario. Na ove optužne, Vidal je odgovorio objavljujući odlomke iz Hestonovog dnevnika, The Actor’s Life, štampanog 1978., u kome Heston lično navodi da je Vidal dao veliki doprinos stvaranju scenarija za film.
Betlehem
Biblijsko razdoblje
Betlehem je prema 1. knjizi Samuelovoj mjesto porijekla roda jednoga od najznačajnijih staroizraelskih kraljeva, Davida. Prema proročanstvima, iz Davidove se loze u Betlehemu treba roditi očekivani Mesija. Prorok Mihej (5,1) tako kaže: "A ti, Betleheme, Efrato, najmanji među kneževstvima Judinim, iz tebe će mi izaći onaj koji će vladati Izraelom". U tome se stihu kaže "Betlehem-Efrata" kako bi ga se razlikovalo od istoimenog mjesta koje se nalazilo oko 11 km od Nazareta.
Gore Vidal
Fikcija
U toku 1960-ih, Vidal je objavio tri veoma uspešna romana. Prvi, Julian (1964.) je nastao uz veoma detaljna istraživana o caru Julijanu Apostati. Drugi, Washington, D.C. (1967.) govori o političkoj porodici u vreme Franklin D. Roosevelta.
365
Godina 365. (CCCLXV) bila je redovna godina koja počinje u subotu u julijanskom kalendaru. U svoje vrijeme je bila poznata kao Godina konzulstva Augusta i Varonijana (ili, rjeđe, godina 1118. Ab urbe condita). Oznaka 365. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.
Betlehem
Biblijsko razdoblje
mini|lijevo|Srebrna zvijezda koja, prema kršćanskom vjerovanju, označava mjesto rođenja Isusa Krista Lukino Evanđelje izvješćuju da se u Betlehemu u doba cara Augusta rodio Isus i to u štalici, jer za njega nije bilo mjesta u svratištu. Budući da je Isusov poočim sveti Josip potjecao iz Davidove loze, a i zbog mjesta rođenja, gdje je, kako nas Luka izvješćuje, morao s trudnom Marijom putovati radi popisa stanovništva, Isus je, prema evanđeljima, taj žudno očekivani Mesija. To je jedan od temelja kršćanstva, dok Židovi ne priznaju Kristovo mesijanstvo. Prema Mateju, maloga Isusa posjetila su u Betlehemu vođena zvijezdom i tri maga (mudraca) s Istoka (u tradiciji sveta tri kralja) da mu se poklone te mu darovali zlato, tamjan i smirnu.
Gore Vidal
Fikcija
Posle dva komercijalno neuspešne predstave, Weekend (1968.) i An Evening With Richard Nixon (1972.) i loše prihvaćenog romana, Two Sisters, Vidal se fokusira na eseje i na dve teme u svojoj fikciji. Jedan niz romana se bavi američkom istorijom i posebno prirodom njene nacionalne politike. Naslovi iz ove serije uključuju: Burr (1973.), 1876 (1976), Lincoln (1984.), Emire (1987.), Hollywood (1989.), The Golden Age (2000) i roman čija je radnja smeštena u starom svetu, ''Creation (1981. objavljen u proširenom izdanju 2002.).
Betlehem
Rimsko i bizantsko razdoblje
mini|desno|Pogled na Baziliku Rođenja Isusova 1833., slika M. N. Vorobjeva Između 132. i 135. grad su okupirali Rimljani, nakon njegovog zauzimanja tokom Bar Kohbinog ustanka. Prema Hadrijanovoj naredbi, Židovi su istjerani iz grada. Tokom rimske vladavine u Betlehemu, podignut je hram grčkom bogu Adonisu na mjestu gdje se rodio Isus. Tokom posjeta Helene, majke bizantskog cara Konstantina, u Betlehemu je 326. počela gradnja crkve koja je završena 333. i koja je danas poznata kao Bazilika Rođenja Isusova.
Gore Vidal
Fikcija
Drugi niz romana sastoji se od komedija i nemilosrdnih „satiričnih invencija“: Myron (1975. nastavak romana Myra Breckinridge), Kalki (1978.), Duluth (1983.), Live from Golgotha: the Gospel according to Gore Vidal (1992.) i The Smithsonian Institution (1998).
Betlehem
Rimsko i bizantsko razdoblje
Tokom Samaritanske pobune 529., Betlehem je opljačkan, a njegove zidine i Bazilika Rođenja Isusova su uništeni, ali su brzo obnovljeni prema naredbama cara Justinijana I. Godine 614., perzijsko sasanidsko carstvo napalo je Palestinu i osvojilo Betlehem. Prema kasnijim izvorima, Perzijanci nisu uništili grad zato što su vidjeli mage u perzijskoj odjeći u mozaiku.
Gore Vidal
Fikcija
Vidal se povremeno vraćao pisanju scenarija za pozorište, televiziju i film. Napisao je originalni scenario za film Caligula, ali je kasnije tražio da se njegovo ime ne pominje, jer su scenario preradili reditelj Tinto Brass i glumac Malcolm McDowell, znati menjajući ton i temu. Producenti su kasnije bezuspešno pokušali da spasu Vidalovu verziju u post-produkciji.
Betlehem
Islamska vlast i Križarski ratovi
mini|desno|Omarova džamija u Betlehemu, izgrađena 1860. godine Godine 637., ubrzo nakon što su Jeruzalem osvojile muslimanske snage, drugi kalif Omar posjetio je Betlehem i obećao da će Bazilika Rođenja Isusova ostati očuvana za kršćane. Blizu crkve, na mjestu gdje se Omar molio u gradu, izgrađena je džamija. Nakon vladavine Rašiduna, grad je prešao pod kontrolu Omajada, Abasida i Fatimida. Godine 1009., za vrijeme vladavine šestog fatimidskog kalifa Al-Hakim bi-Amr Alaha, Crkva Rođenja Isusova biva uništena po njegovim naredbama. Crkvu je ubrzo obnovio njegov nasljednik Ali az-Zahir koji je time pokušao poboljšati odnose s Bizantskim Carstvom.
Xu Xianzhi
Xu Xianzhi (徐羨之) (364–426), kurtoazno ime Zongwen (宗文), bio je kineski velikodostojnik u službi dinastije Liu Song, najpoznatiji po tome što je nakon smrti osnivača dinastije cara Wua (Liu Yu) uz pomoć kolega Fu Lianga i Xie Huia svrgnuo njegovog nasljednika cara Shaoa, smatrajući ga nedostojnim prijestolja. Novi vladar, Shaov brat car Wen bio je ljut zbog bratovog ubistva te je naredio Xu Xianzhijevo pogubljenje, a nakon čega je Xu izvršio samoubistvo.
Betlehem
Islamska vlast i Križarski ratovi
Godine 1099. Betlehem osvajaju križari, koji utvrđuju grad te grade novi samostan na sjevernoj strani bazilike Rođenja Isusova. Grčko pravoslavno svećenstvo zamijenjeno je katoličkim redovnicima. Sve do tada je službena kršćanska prisutnost na ovom području bila grčka pravoslavna. Na Božić 1100., prvi kralj franačkog Jeruzalemskog Kraljevstva, Baduin I., okrunjen je u Betlehemu, a kasnije je te godine u gradu osnovan i latinski episkopat.
Gore Vidal
Eseji i memoari
Uprkos njegovim željama, Vidal je cenjeniji kao esejista, nego ako romansijer. Kritičar John Keates, hvatajući opšti konsenzus, hvali ga kao „najvećeg kritičara (dvadesetog) veka“. Čak i neprijateljski kritičari, kao što je Martin Amis priznaje da: „Eseji su ono u čemu je on dobar... obrazovan je, duhovit i odlično uviđa stvari. Čak i stvari o kojima ne zna su prosvetljujuće.“
Betlehem
Islamska vlast i Križarski ratovi
Godine 1187. je egipatski i sirijski sultan Saladin, koji je vodio Ajubide, oduzeo križarima Betlehem. Latinski redovnici su prisiljeni otići, a na njihovo mjesto ponovno se vratilo grčko pravoslavno svećenstvo. Saladin je pet godina kasnije pristao na povratak dva katolička svećenika i đakona. U to je vrijeme naglo opao broj hodočasnika u Betlehem iz Europe.
Gore Vidal
Eseji i memoari
Shodno tome, šest decenija Gore Vidal ulaže svoju inteligenciju i duhovitost, široko obrazovanje i neponovljiv glas za veliku raznovrsnost socio-političkih, seksualnih, istorijskih i književnih tema. Godine 1987. Vidal piše esej pod imenom Armageddon? u kome ispituje strukturu moći u savremenoj Americi i snažno kritikuje predsednika konzervativnog Ronalda Regana kao „pobednika veštine mumifikovanja“. Godine 1993. osvojio je National Book Award za eseje United States (1952-1992). Sledeća zbirka eseja objavljena je 2000. godine pod naslovom The Last Empire. Od tada objavljuje takve samo-opisujuće „pamflete“ kao što su Perpetual War for Perpetual Peace, Dreaming War: Blood for Oil and the Cheney-Bush Junta i Imperial America, snažna kritika američkog ekspanzionizma, vojno-industrijske strukture, stanja nacionalne bezbednosti i trenutne administracije. Godine 1995. objavio je dobro prihvaćene memoare Palimpsest, a 2006. objavio je i naredni deo memoara, Point to Point Navigation.
Zbog njegovog bavljenja temama o homoseksualnosti u knjigama kao što je The City and The Pillar, Vidala često smatraju ranim i nepobedivim borcem za seksualno oslobodjenje. Sexually Speaking: Collected Sex Writings, zbirka eseja sadrži tekstove o književnosti i kulturi, koji pokazuju njegov dugogodišnji napor da ismeje i subvertira konvencionalna američka shvatanja o seksu. Fokusirajući se na anti-seksualno nasledstvo Judeo-Hrišćanstva, iracionalne i destruktivne seksualne zakone, feminizam, heteroseksizam, homofobiju, gay liberation i pornografiju, eseji često ponavljaju Vidalov omiljeni motiv: fluidnost seksualnog identieta. Vidal kaže da „iako naša svest o tome šta je ispravno seksualno ponašanje obično jeste bazirano na religijskim tekstovima, ovi tekstovi su interpretirani od strane vladara da bi nastavili da kontrolišu one nad kojima vladaju.“ U odbacivanju ovog uskog i rigidnog moralizma, Vidal tvrdi da je seks kontinuum načinjen od različitih faza tokom životnog veka i da su svi potencijalno biseksualni. Objašnjava da „ljudska vrsta je podeljena na muškarce i žene. Mnogo ljudi uživaju u seksualnim vezama sa svojim polom, mnogi ne; mnogima odgovaraju oba. Pluralitet je činjenica naše prirode i nije vredno opterećivati se time.“ Zato, „nema homoseksaulnih osoba, samo homoseksualnih činova.“ thumb|left|200px| Gore Vidal, fotografija: [[Carl Van Vechten.]]
Aventin
thumb|200px|Sedam rimskih brežuljaka
Gore Vidal
Gluma i publicitet
Tokom 1960-ih Vidal se preselio u Italiju. Frederico Fellini ga je angažovao za film Roma. Vidal se pojavljivao u još nekim filmovima, kao što su Bob Roberts, Gattaca, With Honors i Igby Goes Down. Gore Vidal je poznat po tome što je veoma pametan i neumoran samo-promoter. U jednom intervjuu izjavio je da „ne postoji nijedan ljudski problem, koji se ne može rešiti, samo kada bi ljudi radili onako kako im ja savetujem“. Godine 2005. Jay Parini je imenovan za egzekutora Vidalovog književnog opusa.
Betlehem
Islamska vlast i Križarski ratovi
Betlehem je, zajedno s Jeruzalemom, Nazaretom i Sidonom, ustupljen nakratko križarskom Jeruzalemskom Kraljevstvu sporazumom između cara Svetog Rimskog Carstva Fridrika II. i ajubidskog sultana Al-Kamila. Ovaj sporazum, koji je sklopljen 1229. obvezao je obje strane na desetogodišnje primirje. Nedugo nakon što je sporazum istekao, muslimani su 1244. ponovno zauzeli Betlehem.
Aventin
U starim rimskim legendama Rem, jedan od mitskih osnivača Rima, bio je na naročiti način povezan s Aventinom, s obzirom da se on, prilikom auspicija koje su vršili Romul i Rem, popeo upravo na Aventin i odande posmatrao ptice i njihov let, čime je trebalo da bude naznačena volja bogova o tome po kojem od dvojice blizanaca će se nazvati novi grad.
Gore Vidal
Politički stavovi i aktivizam
Pored dede, Vidal je imao i druge veze sa Demokratima: Jacqueline Kennedy Onassis i on su imali istog očuha, Jimmy Carter mu je bio dalji rođak, kao i Al Gore.
Béla IV od Ugarske i Hrvatske
thumb|250px|Bela IV. Bela IV. (1206. - †1270.) je bio hrvatsko-ugarski kralj između 1235. i 1270. godine. Zbog obnove kojom upravlja nakon Mongolske invazije on u svojoj domovini dobiva počasnu historijsku titulu drugog osnivača Mađarske. Bela IV. je bio sin kralja Andrije II i Gertrude od Andechs-Merana. Kako bi se osigurao mirni prenos vlasti otac ga je okrunio za kralja tijekom svog života, a povjerio mu je i Hrvatsku na upravu i naslov hrvatskog hercega, gdje je imao svoj zasebni dvor i vladao gotovo kao kralj. Na povratku iz Križarskog rata, otac mu je za suprugu odabrao nicejsku princezu Mariju Laskaris, s kojom je Bela živio u sretnom braku.
Aventin
Među hramovima koji su bili podignuti na Aventinu izdvajaju se hram posvećen Dijani, boginji zaštitnici Latinskoga saveza, te hram Junone Regine, koji je posvećen 392. godine stare ere, kada je ova boginja, nakon rimskog osvajanja etrurskoga grada Veja, svečano pozvana da iz osvojenoga grada "pređe" u Rim. Sve do 49. godine nove ere Aventin se nalazio izvan svetih granica grada, nazvanih pomerijem, što možda može objasniti činjenicu da se tu često začinjao kult različitih stranih božanstava. Hram Cerere, Libera i Libere, posvećen 493. godine stare ere, predstavljao je sedište plebejskih edila. I sam brežuljak zapravo je bio deo državnoga zemljišta (ager publicus), koje je 456. godine stare ere bilo ustupljeno plebejcima kako bi tu osnovali svoje naselje. Aventin je još u doba pozne rimske republike ostao središtem politike populara. Upravo su na Aventinu 121. godine stare ere bili opkoljeni i potisnuti Gaj Sempronije Grakho i njegove pristalice. Međutim, u doba Rimskog carstva Aventin je postao mesto na kojem su se gradile prvenstveno luksuzne građevine za gradsku elitu rimskog društva. Jugozapadno od Aventina nalaze se Emporion i Monte Testaccio, brdo visoko 36 metara i sastavljeno od odbačenih fragmenata starih amfora.
Béla IV od Ugarske i Hrvatske
Zaradi bolje obrane od provale Tatara Bela IV. je učinio ustupke stanovništvu.Nagrada je bila u tome da je kralj 1242. godine izdao Zlatnu bulu, kojom je Zagreb bio izravno podvrgnut kralju, odnosno taverniku (predstojniku kraljevske komore).
Gore Vidal
Politički stavovi i aktivizam
Kao politički aktivista, Vidal je bio 1960. godine neuspešni kandidat za Kongres ispred Demokratske stranke, ali je izgubio izbore u inače tradicionalno republikanskoj oblasti, ali je osvojio više glasova nego što je to učinio bilo koji drugi demokratski kandidat u toj oblasti 50 godina pre toga.
Betlehem
Islamska vlast i Križarski ratovi
Godine 1250., nakon što su na vlast došli Mameluci pod vodstvom Baibarsa, dolazi do pada tolerancije prema kršćanstvu te svećenstvo napušta grad, a gradske zidine bivaju uništene 1263. godine. Katoličko svećenstvo koje se vratilo tek u idućem vijeku, uselilo se u samostan kraj Bazilike Rođenja Isusova. Kontrola nad bazilikom dana je grčkim pravoslavcima, a kontrola nad Mliječnom špiljom podijeljena je između njih, te katolika i armenskih pravoslavaca. mini|desno|Ulica u Betlehemu 1880. godine mini|desno|Pogled na Betlehem 1898. godine
Béla IV od Ugarske i Hrvatske
Vladavina Bele IV.
U doba očeve smrti Belova maćeha Beatrica bila trudna, pa ju je Bela dao zatočiti zbog navodne nevjere. Beatrica na kraju preobučena u muškarca prvo uspjela pobjeći (ili je puštena da pobjegne) i roditi sina Stjepana Postuma na dvoru svog brata u Italiji. Bela IV. međutim nije priznao njenog sina, tvrdeći da je plod bračne nevjere što će krajem 13 veka dovesti do velikog građanskog rata.
Gore Vidal
Politički stavovi i aktivizam
Iako se često identifikuje sa demokratskim ličnostima i ciljevima, Vidal piše: „postoji smo jedna partija u Sjedinjenim Državama, Partija Vlasništva... i ona ima dva krila: Republikance i Demokrate. Republikanci su malo gluplji, rigidniji i više tvrdoglaviji u svom lassez faire kapitalizmu nego Demokrati, koji su finiji, lepši i malo korumpiraniji – bar do nedavno... i spremniji su nego Republikanci da učine male ispravke kada se pobune siromašni, crnci i anti-imperijalisti. Ali, suštinski, nema razlike između ove dve strane.“
Betlehem
Osmansko i egipatsko razdoblje
Od 1517., kroz godine osmanske vladavine, vlasništvo nad bazilikom bilo je predmet svađe između katolika i grčkih pravoslavaca. Od 1831. do 1841. Palestinom je vladala egipatska dinastija Muhamed Ali. U ovom je razdoblju grad pogodio potres, a egipatska je vojska uništila muslimansku četvrt, kao čin odmazde zbog ubojstva Ibrahim-paše.
Béla IV od Ugarske i Hrvatske
Vladavina Bele IV.
Bela je dokinuo zasebnu krunidbu za hrvatskog i za ugarskog vladara, te se prvi okrunio jednom krunom za hrvatsko-ugarskog kralja. Odmah se posvetio jačanju kraljevske vlasti. U to je doba bio običaj da velikaši u kraljevoj prisutnosti sjede. Bela je to zabranio svima izuzev biskupima i najvišim državnim dužnosnicima. Naredio je da svi moraju predati pisane molbe i čekati rješenje, a ne kao dotad usmeno izlagati svoje slučajeve i odmah tražiti rješenje. Time je jako uvrijedio velikaše, jer je vladala velika nepismenost. Uz to je počeo tražiti povrat imanja, koje je njegov otac razdijelo.
Betlehem
Osmansko i egipatsko razdoblje
Godine 1841. Betlehem je opet potpao pod osmansku vlast, pod kojom je ostao sve do kraja Prvog svjetskog rata. Za vrijeme turske vladavine stanovnike grada je pogodila nezaposlenost, veliki porezi i obvezna vojna služba, zbog čega je veliki broj stanovnika odselio, većinom u Južnu Ameriku.
20. vijek
Nakon pobjede u Prvom svjetskom ratu, Velika Britanija i Francuska podijelili su osvojene osmanske pokrajine. Dana 29. rujna 1923. Betlehem i većina teritorija zapadno od rijeke Jordan postali su dio Britanskog mandata u Palestini. Prema odluci Opće skupštine UN-a o podjeli Palestine 1947., Betlehem je izuzet kao posebna međunarodna enklava Jeruzalema kojom je upravljao UN. Tokom Arapsko-izraelskog rata 1948. grad su zauzele jordanske snage. Mnoge su izbjeglice iz područja kojeg su zauzele izraelske snage pobjegle u područje Betlehema. Kasnije će ta izbjeglička područja postati današnji izbjeglički kampovi Aza i Aida na sjeveru, te Deišeh na jugu. Zbog ovog dolaska velikog broja izbjeglica, dotad većinsko kršćansko stanovništvo Betlehema postalo je većinsko muslimansko.
Jordan je sačuvao kontrolu nad gradom sve do Šestodnevnog rata 1967. kad je Betlehem, kao i ostatak Zapadne obale, okupirao Izrael. Dana 21. prosinca 1995., Izraelci su se povukli iz Betlehema, a tri dana nakon toga grad je, prema sporazumu, potpao pod političku i vojnu kontrolu Palestinske samouprave.
Druga intifada
Tokom ove operacije Cahal je opkolio Baziliku Rođenja Isusova, gdje su se od Izraelaca sklonili oko 200 Palestinaca, uključujući i skupinu militanata. Ova opsada je trajala 39 dana, a u njoj je ubijeno devet militanata, te crkveni zvonar. Opsada je završila sporazumom o progonstvu trinaest militanata u razne europske zemlje te Mauritaniju. Tadašnji papa Ivan Pavao II. žestoko je osudio postupke izraelske vojske, kao i mnogi drugi svjetski dužnosnici.
Geografija
Betlehem se nalazi na visini od 775 metara, što je 30 metara više od obližnjeg Jeruzalema. Grad se nalazi na južnom dijelu Judejske gore.
Grad se nalazi 73 km sjeveroistočno od Gaze i Sredozemnog mora, 75 km zapadno od Amana u Jordanu, 59 km jugoistočno od Tel Aviva te 10 km južno od Jeruzalema. Obližnji gradovi i mjesta su Beit Safafa (jugoistočni Jeruzalem) na sjeveru, Beit Džala na sjeverozapadu, Husan na zapadu, Al Hadr i Artas na jugozapadu, te Beit Sahur na istoku. Beit Sahur i Beit Džala nalaze se unutar šireg urbanog područja Betlehema, a unutar grada nalaze se i izbjeglički kampovi Aida i Al Aza.
Stari grad
Stari grad nalazi se u središtu Betlehema. Sastoji se od osam četvrti, koje se u mozaičkom stilu nalaze oko trga Manger. Četvrti su al-Najajreh, al-Farahiyeh, al-Anatreh, al-Tarajmeh, al-Qawawsa, Hreizat i al-Fawaghreh, od kojih je samo al-Fawaghreh muslimanska četvrt, dok su ostale kršćanske. Kršćanske četvrti su većinom nazvane po arapskom klanu Gasanidi, koji su se ovdje naselili. Četvrt Al-Qawawsa osnovali su arapski kršćani koji su se ovdje doselili iz obližnjeg grada Taqua u 18. vijeku. Izvan starog grada nalazi se i jedna sirska četvrt čiji su se stanovnici doselili iz Midyata u Kurdistanu. Sveukupno u starom gradu živi oko 5.000 stanovnika.
Klima
Prosječna godišnja vlažnost je 60%, a najviša je između siječnja i veljače. Najniže razine vlažnosti su u svibnju. Rosa se stvara u do 180 noći godišnje. Na grad klimatski djeluje Sredozemno more s povjetarcem, te toplinski, suhi, pješčani vjetrovi koji dolaze iz Arapske pustinje.
Béla IV od Ugarske i Hrvatske
Vladavina Bele IV.
Herceg Koloman Belin brat je ponovno krenuo u rat protiv krivovjeraca. Pokorio je Bosnu (1253.)bana Mateja Ninoslava, a potom je u Bosni papa postavio biskupa, čije je sjedište bilo Đakovo s ciljem da se bori protiv krivovjerja. Koloman je pokrenuo inicijativu da se Splitska nadbiskupija, koja je jako osiromašila i Zagrebačka biskupija spoje, te da zagrebački biskup postane prvak crkve u Hrvata. No od toga zbog provale Mongola nije bilo ništa.
Betlehem
Stanovništvo
Prema procjenama Palestinskog ureda za statistiku, u Betlehemu je sredinom 2006. živjelo 29.930 stanovnika. Prema službenom popisu iz 1997. u gradu je živjelo 21.670 osoba, od čega su 6.570 bile izbjeglice, koje su tada činile 30,3% stanovništva grada. Vjerski je sastav stanovništva grada 1998. bio sljedeći: 67% su činili sunitski muslimani, a 33% kršćani, većinom grčki pravoslavci i rimokatolici. Do 2005. godine, broj kršćana u gradu smanjio se na 20%. Unatoč činjenici da je islam religija najvećeg dijela stanovništva u Betlehemu, u gradu postoji samo jedna muslimanska bogomolja. To je Omarova džamija, koja se nalazi na trgu Manger.
Béla IV od Ugarske i Hrvatske
Provala Mongola
Mongolska plemena ujedinio je početkom 13. stoljeća Džingis kan i započeo osvajanja. Njegov nasljednik kan Ogotaj je poslao vojsku na osvajački pohod na Europu pod zapovjedništvom Batu kana. U Ugarskoj su se pred Tatarima sklonili Kumani, a kralj ih je pristao primiti pod uvjetom da se pokrste. Mongoli su zatražili od kralja Bele da im izruči njihove odbjegle podanike, a kada je Bela to odbio, najavili su mu rat.
Betlehem
Stanovništvo
Prema popisu iz 1997. dobni sastav stanovništva bio je: 27,4% stanovnika ispod 10 godina starosti, 20% stanovnika između 10 i 19 godina, 17,3% stan. od 20 do 29 god., 17,7% stan. od 30 do 44, 12,1% stan. od 45 do 64 te 5,3% stanovnika starijih od 65 godina. U gradu je tada živjelo 11.079 muškaraca i 10.594 žena.
Béla IV od Ugarske i Hrvatske
Provala Mongola
S navodnih 150.000 vojnika provalio je Batu kan u Ugarsku, a do bitke je došlo na rijeci Šajo kod Miskolca. Kraljevska je vojska pretrpjela težak poraz, a kralj je pobjegao u Zagreb. Herceg Koloman je teško ranjen umro u Čazmi, a na zahtjeve za pomoć Bele nitko se od europskih vladara nije javio.
Mongoli su zimi 1242. godine prešli Dunav i Dravu, te poharali Ugarsku i Hrvatsku. Bela se pred njima povukao u Dalmaciju i sklonio se u tvrde gradove, koje Mongoli nisu uspjeli zauzeti. Tijekom opsade Trogira, Bela se sklonio na obližnje dalmatinske otoke. Uto je stigla vijest o smrti kana Ogotaja, pa su se mongolske čete vratile natrag u Aziju zbog izbora novog kana.
Betlehem
Kršćansko stanovništvo
Postotak kršćana u Betlehemu stalno opada, najvećim dijelom zbog iseljavanja stanovništva. Za ovaj pad je jednim dijelom odgovoran i niži natalitet među kršćanima, u usporedbi s muslimanima.
Béla IV od Ugarske i Hrvatske
Provala Mongola
Kralj se vratio u Ugarsku. Država je bila poharana, a nakon odlaska Mongola zavladala je glad i epidemije bolesti.
2773 Brooks
2773 Brooks je asteroid glavnog asteroidnog pojasa čija srednja udaljenost od Sunca iznosi 2,327 astronomskih jedinica (AJ). Apsolutna magnituda asteroida je 13,3.
Béla IV od Ugarske i Hrvatske
Provala Mongola
Radi bolje obrane kraljevstva a uvidjevši da su tvrdi gradovi bili jedina zaštita narodu, počeo je podizati gradove, a poticao je i crkvene te svjetovne velikaše da ih podižu. Da bi ponovno oživio opustjelu zemlju, poticao je useljavanje stranaca, kojima je dijelio povlastice. Bili su to većinom Nijemci ). Vraćajući se iz Trogira u Ugarsku, hrvatsko-ugarski kralj je doveo u okolicu Budima i Pešte prve značajnije zajednice hrvatskih naseljenika.
Počeo je i razvoj gradova, koji su kraljevim povlasticama postali slobodni kraljevski gradovi, te dobili pravo da sami biraju svoju upravu. Kralj je povlasticu slobodnog kraljevskog grada dodijelio i Samoboru, Križevcima i Jastrebarskom, i zagrebačkom Gradecu, a ranije su je stekli Varaždin, Vukovar, Virovitica i Petrinja.
Ratovi
thumb|mini|Prikaz kralja Bele IV. na Trgu heroja u Budimpešti Čim je prošla tatarska opasnost, kralj Bela je 1242. godine zaratio s austrijskim vojvodom Fridrikom II. ratobornim i povratio tri županije, koje mu je vojvoda oteo za tatarske provale. Zbog Zadra ratuje sa Venecijom.U Zadru je iste godine izbila pobuna protiv mletačke vlasti, a kralj je poslao vojsku pod zapovjedništvom bana Dionizija, no Mlečani su je potukli. Kralj je sklopio mir i odrekao se Zadra, a Mletačka Republika se obvezala da više neće podržavati Stjepana Postuma, sina kralja Andrije iz braka s Beatricom, kojem je kralj poricao zakonito podrijetlo. Zadrani su morali pristati na vrlo teške uvjete mira s Mlečanima, nisu se smjeli ženiti u Hrvatskoj, a kneza im su im slali Mlečani.