Fender_Stratocaster
Konstrukcija
Fender Stratocaster, je električna gitara punog tijela sa dvostrukim presjekom, i produženim rogom zbog postizanja boljeg balansa prilikom sviranja u stojećem položaju. Dizajn Stratokastera je uglađeniji, zakrivljeni oblik tijela je drugačiji od ravnog, ili pak 'pločastog dizajna' u primjeru Telecastera. Tijelo je karakteristično po zakrivljenim linijam s prednje i zadnje strane, radi lakšeg sviranja i slabijeg zamaranja ruke. Ploča je pričvršćena s 8. vijaka na tijelu gitare. To je bi jedinstven koncept, jer se ispod nje ugradila elektronika, što je omogućilo lakši pristup elektronici. Izuzev priključku za utikač kabela gitare, koji je bio odvojen. Daljnje konstantno usavršavanje dizajna Stratocaster gitare (kako Fenderovih originala tako i kopija) donijele su do: poboljšanja svirljivosti, i samog zvuka gitare. Vrat od jednog komada javora je posebno urađen, a glava vrata gitare je znatno šira u odnosu na model Telecaster. Žice se ugrađuju kroz samo tijelo gitare i pokretni most, koji je pričvršćen s oprugama. Originalni Stratocasteri su bili opremljeni s 5. opruga koje su zatezale most u odnosu na tijelo gitare. Mnogi glazbenici su skidali po dvije opruge i zatezali zavrtnje kako bi omogućili plutanje mosta. U takvom položaju na most se mogla ugraditi tremolo ručica. U tom slučaju bi se povisio ili snizio određeni odsvirani ton. Neki glazbenici kao na primjer Eric Clapton, izbjegavali su prakticirati ovu mogućnost plutajućeg mosta, i često bi blokirali most uz pomoć komada drveta. Neke Stratocaster gitare imaju fiksirani most, i one su poznate pod nazivom hard tail, (tvrdi rep). lijevo|mini|Magneti na Fender Stratocaster gitari. Gitare Stratocaster na tijelu imaju tri jednostruka magneta, i koji su originalno birani uz pomoć trostrukog kliznog preklopnika. Gitaristi su vrlo brzo otkrili da ukoliko bi ukočili preklopnik između prve i druge pozicije, bio bi aktivan magnet iznad mosta i srednji magnet, isto tako kad bi se ukočio preklopnik između druge treće pozicije, aktivirao bi se srednji i bliži vratu magneti. Ovaj trik je često korišten i Fender je odlučio da ponudi gitare s peterostrukim preklopnikom (od 1979. godine to postaje standard u proizvodnji). Mnogi poznati glazbenici kao: David Gilmour, Rory Gallagher, Mark Knopfler, Bob Dylan, Eric Clapton i Robert Cray često su zbog težnje nekakvom 'svom' specifičnom zvuku, svirali s ovakvom kombinacijom magneta. desno|mini| Eric Clapton s koncerta žrtvama tsunamija, 22. јаnuara 2005. Originalno magnet bliži vratu gitare i srednji magnet bili su povezani na tonske potenciometre, dok magnet iznad mosta (koji je nakošen), nije imao kontrolu tona. Ova konfiguracija je značila da kombinacija vratnog i srednjeg potenciometra šalje signal kroz dva potenciometra, što je rezultiralo gubitkom kvalitete tona. Da bi se taj problem nekako riješio, glazbenici su doskočili tako da su modificiranom shemom spajali drugi potenciometra s magnetom bliže mostu gitare. Kod modernih Stratokactera, s prvom tonskom kontrolom povezani su vratni i srednji magnet, dok druga spaja magnet bliži mostu gitare. Kontrola jačine tona svih magneta regulira se uz pomoć jednog potenciometra. Položaj potenciometara je takav da omogućava lak pristup kontrolama čak i u toku sviranja. U početku su sva tri magneta bila identična. S popularizacijom korištenja raznih kombinacija magneta, Fender je 1977. godine, zajedno s petostepenim preklopnikom predstavio i srednji magnet s obrnutim polaritetom. Ovo je omogućilo smanjivanje šuma na pozicijama 2. i 4.(kombinacija magneta). Slična tehnika za reduciranje šuma bila je i ranije poznata, i korištena. Npr., kod Gibsonovih dvostrukih magneta, i odvojenih magneta na Fenderovim bas gitarama. Danas sve Fenderove gitare kako bi smanjile šum magneta, pridržavaju se ove sheme. U jednom trenutku, da bi se dobio jači izlazni signal prešlo na korištenje 'overvound' magneta, na mjestu bliže mostu gitare. Razlog tomu je taj, što se ovaj magnet nalazio najdalje u odnosu na maksimalnu amplitudu vibracije žice. Općenito, ovaj tip magneta je postao popularan kod rok gitarista s juga SAD-a, i često se nazivaju 'vrući' magnet. Stratocaster gitare prepoznajemo zbog svog svijetlog, čistog i 'tvangi' ton. Magnet pri vratu ima mekši, puniji i jači ton u odonsu na magnet bliži mostu, koji je oštrijeg i sveijtlijeg zvuka. Srednji magnet daje zvuk koji je negdje između ova dva tona magneta. Od 1959. do 1967. gitare Stratocaster su isporučivane s hvataljkom od palisandera, kao i u više boja, uključujući i razne kombinacije boja u stilu surferske i 'hot-rod' kulture, promovirane od strane sastava kao što su Surfers, The Ventures i The Beach Boys. Jedan od čuvenih predstavnika te kulture je i Dick Dale koji je svirao na Stratocasteru i zajedno sa Leom Fenderom je surađivao i na razvoju pojačala Fender Showman amplifier. 1959. godine prekinuta je proizvodnja vrata gitare od jednog komada javorovog drveta, a iste godine izvršena je promjena u dizajnu ploče, koja je imala na sebi 11 rupa za zavrtanje vijaka. Po preuzimanju Fendera od strane CBS-a 1965. na tržištu se već 1967. bile gitare s vratom od javora, na koji je zaljepljena hvataljka, također od javora. I dalje je ostala opcija modela s hvataljkomom od palisandera. Dvije godine kasnije, nakon deset godina odsustva sa tržišta Fender ponovo u ponudu vraća vratove od jednog komada javorovog drveta. Po uvođenju Fender Stratocaster ultra serije 1989. u standardnoj ponudi za hvataljku imamo izbore i od ebana, iako je i prije toga u periodu od 1983-84. godine izrađena određena količina Fender Stratocaster Elite gitara s hvataljkom od ebana.. Od samog početka Stratocasteri su bili opremani s tri magneta, s jednostrukom zavojnicom. Ali u periodu od 1970. do 1980. godine, postale su popularne modifikacije Stratocaster gitara, gde je takav magnet zamjenjen s dvostrukim magnetom (naročito na strani mosta). Ovakvi modeli Stratocaster gitare poznati su kao debeli stratovi (Fat Strat). S ovom promjenom ton gitare je puniji, prilagođeniji heavy-metal i hard rock glazbi. Zbog popularnosti ovih promjena, Fender ubrzo počinje sa proizvodnjom ovakvih modela gitara (dvostrukim magnetom iznad mosta gitare). Ovakva postavka magneta je poznata kao HSS (dvostruki, jednostruki, jednostruki). Osim ovakve postavke magneta kasnije se javljaju i gitare s dva dvostruka (HH), koje su još poznate kao i dvostruki debeli stratovi (Double Fat Strats). Fender je zbog popularnosti dvostrukih magneta počeo da izrađuje i odgovarajuće ploče, i za druge kombinacije magneta kao što su HSH (dvostruki, jednostruki, dvostruki) i HHH (tri dvostruka.) Od 1998. godine Fender za HSH kombinaciju magneta, svoje vrhunske modele proizvedene u SAD izrađuje sa šupljinama u tijelu gitare umjesto do tada jedne veće šupljine za ugradnju magneta, koja još poznata pod nazivom 'bazen' ili 'kada'. Ovo je urađeno zbog povećanja ukupne količine drveta u tijelu gitare, čime se dobije bolji ton, a gitaristima je idalje ostavljena mogućnost lake ugradnje hambucker magneta.