Josip_Frank
Politička karijera
mini|lijevo|200px|Dr. Josip Frank u vrijeme svog prvog izbora za saborskog zastupnika u Hrvatskom saboru.1. 1. 1877 godine dr. Frank je izdao politički dnevnik Agramer Presse. Ban Mažuranić se otpočetka našao u sukobu s tiskovinama dr. Franka, jer su ga sustavno kritizirale i napadale politiku koju je sprovodio. Ban Mažuranić je preko Banskog stola više puta osuđivao urednike Agramer Presse-a, Maksa Kohna i Heinricha Wachslera, na plaćanje globa. Kohn je čak proveo dva mjeseca u zatvoru. Istodobno dr. Frank je iskoristio svoje odvjetničko zvanje da bi zatražio reviziju osuda svog lista. Tužbe je potkrijepio obrazloženjem da je Banski stol radio nezakonito, te da je ban Mažuranić zloupotrijebio vlast jer je pridržavao spise kaznenih parnica koje su se vodile protiv uredništva Agramer Presse-a. Na kraju su morale biti dokinute sve osude protiv urednika Agramer Presse-a. Dr. Frank je dobio presudu Stola sedmorice u svoju korist oko sukoba sa banom Mažuranićem. No nisu samo institucije Mažuranićeve vlade pod udar stavile novine obitelji Frank. Presuda ministarstva za unutarnje poslove austrijskog dijela Monarhije uskartila je postdebit za Agramer Presse u svim dijelovima njezine polovice Monarhije. Dr. Frank je u februaru 1878 godine pokrenuo Agramer Presse pod novim imenom, Kroatische Post. Nedugo zatim su vlasti zabranile i te novine. Posljednji sačuvan broj Kroatische Post nosi datum 17. 4. 1879 godine. Osim tih dvaju novina na njemačkome jeziku, dr. Frank je u junu 1879 počeo izdavati dnevnik Brana na hrvatskom i njemačkom jeziku. Brana nije zabilježila dugi vijek trajanja. Od prvih devet izašlih primjeraka osam ih je bilo zabranjeno. Dr. Frank je u to vrijeme bjelodano doživljavao progone vlasti kada su mu gotovo redovito zapljenjivanje novine. Urednik Brane, Martin Polić, je optužio vladu bana Mažuranića da svim mogućim sredstvima guši oporbu, te da dr. Frank doživljava istu sudbinu progona koju su doživjeli Ante Starčević i Milan Makanec. August Šenoa je u svojim bilješkama, kao podupiratelj politike bana Mažuranića, više puta grubo napao dr. Franka zapisavši da su se "na bana Mažuranića nabacivale blatom kreature kao što je pokršteni Židov dr Josip Frank, izdavatelj škandaloznog lista Agramer Presse i dopisnik osječke Drave.". U drugim bilješkama Šenoa je dr. Franka vrijeđao riječima "zloglasni odvjetnik" i "politička uš". Prema pisanom svjedočanstvu Antuna Starčevića (vijećnik Banskog stola i rođak Ante Starčevića) novine dr. Franka su pisale u čisto hrvatskom duhu. Antun Starčević je također potvrdio da su dr. Franka "vlastodržci mrzili i progonili", te da se to "progonstvo opažalo i kod suda". Dr. Franka su protivnici (tadašnji pristaše i još uvijek živi sudionici u vlasti bana Mažuranića) kasnije optuživali da je lojalan novo izabranom banu Ladislavu Pejačeviću i unionističkim snagama, a za to su istaknuli primjer gradskih izbora u Zagrebu 1881 godine, kada je dr. Frank nastupio kao nezavisni kandidat u III. izborništvu i prema navodima njegovih protivnika oduzeo na taj način glasove oporbi tj. obzorašima. Dr. Frank je opovrgao sve tvrdnje, konstatirajući da se on na tim izborima borio protiv tadašnje gradske uprave na čelu s Matijom Mrazovićem, a što se tiće veza sa vladom bana Pejačevića upozorio je na činjenicu da su u toj vladi sjedili ljudi koji su bili članovi NS-a i bivši suradnici bana Mažuranića, poput Marijana Derenčina.