cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bubašvabe
Žohari ili bubašvabe (znanstveno ime: Blattodea; latinski: Blatta; u lokalnim dijalektima poznati kao gaštapani i bakule) kukci iz reda žoharaša, spljoštenog tijela dužine cca 25 mm. Imaju tri para dugačkih nogu, glava im je prekrivena štitastim prsnim kolutićem. Usni organ je prilagođen za glodanje i žvakanje. Poznato je 3500 vrsta, 15 ih možemo pronaći u Srednjoj Europi. Fosilni ostaci nam govore da su se tokom evolucije vrlo malo mijenjali. Najraniji fosili slični žoharu potječu iz karbonskog perioda od prije 354–295 milijuna godina.
Tinjan
Tinjan je naselje i sjedište istoimene općine u Istarskoj županiji, u Hrvatskoj.
Općinska naselja
U sastavu općine nalazi se 8 naselja (stanje 2006), to su: Brčići, Brečevići, Jakovici, Kringa, Muntrilj, Radetići, Tinjan i Žužići.
Mauna Loa
Pele
thumb|200px|lijevo|Havajac izvodi ples vatre. Od pamtivijeka su domoroci otočja štovali vatru, odnosno vulkane. Pele je možda i najpoznatije božanstvo Mauna Loe. Božica je vatre, munje i vulkanâ, divlja i neukrotiva žena žestoke prirode i vatrene naravi. Legenda kaže da je Pele živjela u vatrom ispunjenom krateru vulkana Kīlauea, odakle je upravljala svim vulkanima na Havajima. Ispočetka je bila božica vodâ, no kasnije je promijenila element te se počela bojati oceana pa je za svoje stanište izabrala otok Hawaiʻi i Mauna Lou, jer je jedino tu snažni oceanski valovi nisu mogli doseći. Pele je imala mnoštvo ljubavnika, a većinu je njih ubila erupcijom lave. Drugi mit kaže da su stupovi od vulkanskog kamenja razbacani po Mauna Loi zapravo tijela nesretnih ljubavnika vatrene božice.
Tinjan
Zemljopis
Tinjan se nalazi u centralnom delu Istre, 21 km istočno od Poreča i 12 km zapadno od Pazina. Opština zahvata površinu od 54 km².
Stanovništvo
Prema popisu iz 2001. godine opština Tinjan ima 1.770 stanovnika.
Uprava
Općinski načelnik: Vlado Ivetić
Bubašvabe
Rasprostranjenost
Žohari su među najstarijim i najuspješnijim živim bićima na Zemlji. Većina vrsta živi u tropskim i suptropskim predjelima. Jako su prilagodljivi i možemo ih naći širom svijeta. Poznato je 3500 vrsta, 15 ih možemo pronaći u Srednjoj Europi. U Hrvatskoj žive dvije vrste žohara, to su: Blatella germanica (njemački žohar) i Blatta orientalis (orijentalni žohar).
Mauna Loa
Pele
Pele je bila izuzetno štovana, a žrtve su joj se prinosile na vrhovima svih vulkana na otoku, posebice tijekom erupcija kako bi se odobrovoljila. Smatrana je vrlo ljubomornim božanstvom i vjerovalo se da kažnjava one koji bi se drznuli krasti kamenje s njenih oltara. Kaže se da njeno pojavljivanje u crvenoj odjeći predskazuje erupciju vulkana. thumb|200px|Glava havajskog božanstva od vulkanskog kamena, 9.-11. st.
Bubašvabe
Život
Osjetljivi su na svjetlost i uglavnom su aktivni samo noću. Žive u grupama na mračnim ,vlažnim i toplim mjestima. Ženka odlaže u omotu između 12 i 50 jajašaca, ovisno o vrsti. Po boji i obliku omota možemo reći o kojoj se vrsti žohara radi. Kad jajašca sazriju omot puca i iz nje izlaze ličinke. Ličinke i odrasli žohari imaju slične životne navike. Brzina razvoja žohara ovisi o tri čimbenika vlazi, temperaturi i hrani. Biotički potencijal im je vrlo visok, za dvije vrste koje žive u Hrvatskoj je sljedeći: Ženka Blatella germanica (njemački žohar) tokom jedne godine može dati do 35300 jedinki a ženka Blatta orientalis (orijentalni žohar) tokom jedne godine može dati 200 jedinki.
Tinjan
Sport
U Tinjanu djeluju sljedeći klubovi:
Mauna Loa
Kupua
Riječ Kupua u havajskoj mitologiji označava skupinu nestašnih varalica, duhova koji su imali sposobnost promjene oblika. Pojavljivali su se kao cvijeće, drveće, oblaci, morski psi, školjke, često samo kao vjetar, a ponekad bi poprimili i ljudsko obličje. Česti su u pričama iz havajske mitologije. Prevrtljivi su i zli, premda ne uvijek. Prema predanju, Kupua po imenu Mamala poprimila bi oblik krokodila ili lijepe i zavodljive žene te se pojavljivala na morskim valovima u podnožju vulkana.
Bubašvabe
Čovjek i žohari
mini|desno|220px|Uobičajeni kućni žohari: a) Njemački žohar b) Američki žohar c) Australski žohar d-e) Orijentalni žohar Žohari se smatraju štetočinama, iako samo oko 30 vrsta žohara živi u urbanim područjima što je manje od 1% ukupne vrste. Vrste koje su se prilagodile životu uz čovjeka predstavljaju veliki higijenski problem za čovjeka. Prehrambene proizvode zagađuju svojim izmetom i prisutnošću. Uzročnici su i mnogih alergija u odraslih i djece, dokazano je da kod djece mogu izazvati astmu. Alergeni se nalaze u slini žohara, fecesu, sekretima, ljuskama oklopa i mrtvim tijelima žohara. Pogoduje im nečistoća jer se hrane ostacima hrane. Najčešće ih možemo pronaći u skladištima, kuhinjama, kupaonama(potrebna im je voda za razvoj) i sl. Za čovjeka su još opasni kao prenositelji nekih bolesti kao: tuberkuloza, kolera, tifus, guba itd. Pošto su noćne životinje dosta ih je teško za otkriti, otporni su na insekticide, sposobni su dugo preživjeti bez hrane i brzo se razmnožavaju. Jedna od najboljih preventivnih mjera je održavanje čistoće u prostorijma za život, pogotovo u prostorijama koje služe za držanje i pripremu hrane.
Tar-Vabriga
Tar–Vabriga (tal.: Torre–Abrega [ˈtorre aˈbreːɡa]), općina u Hrvatskoj. Nalazi se u Istarskoj županiji.
Mauna Loa
Maui
Maui je junak iz mitologije Mauna Loe. Pripisuje mu se stvaranje Havajskog otočja. Prema toj je priči Maui sa svojom braćom krenuo jedno jutro u ribolov te mu je udica zapela za dno mora. Prevario je braću rekavši im da je uhvatio divovsku ribu, a oni su mu povjerovali i pomogli mu vući. Tako su jako vukli da su na površinu izvukli oceansko dno, stvorivši tako otoke Havajskog arhipelaga.
Mauna Loa u nazivlju
thumb|lijevo|200px|Biljka Argyroxiphium kauense (Mauna Loa Silversword) Mauna Loa je bio naziv nekoliko američkih brodova od kojih je najpoznatiji SS Mauna Loa, teretni parobrod potopljen u japanskom bombardiranju Darwina u veljači 1942. godine.
Brojni su restorani, noćni klubovi i barovi dobili ime po divovskom vulkanu, od kojih je onaj otvoren 1967. u Detroitu stajao 1,6 milijuna USD.
Tar-Vabriga
Općinska naselja
U sastavu općine nalazi se 6 naselja (stanje 2006), to su: Frata, Gedići, Perci, Rošini, Tar (Torre) i Vabriga (Abrega).
Zemljopis
Tar i Vabriga - dva mjesta - jedno naselje Danas su Tar i Vabriga, šireći se jedan prema drugome, postali jedno naselje, dijeli ih tek saobraćajnica Pula - Trst. Povijesno bi bilo točnije reći - tri naselja: Tar, Frata, Vabriga, no Frata je već južno predgrađe Tara.
Stanovništvo
Općina ima 1.990 stanovnika, prema popisu stanovništva iz 2011. godine.
Povijest
U prošlosti su to bile tri župe, tri zvonika, tri crkve: Sv. Martina, Sv. Mihovila, Sv. Antona. Preci Tarčana i Vabrižana umješno su sebi izabrali mjesto za svoje bivstvovanje. Plodna je to visoravan (112 metara nadmorske visine), koja se s jugozapada blago spušta ka suncu i moru, a sa sjeverne stane strmo ka ušću rijeke Mirne. Prekrasan je to vidikovac: na sjeveru Novigrad, a na jugu Poreč. Za vedrijeg vremena vide se Alpe, a s tarskog zvonika pogled seže i do zvonika Sv. Marka u Veneciji, koji mu je sučelice, s onu stranu Jadrana. Općina je ustanovljena 2006. godine, izdvajanjem iz sastava grada Poreča
Spomenici i znamenitosti
Na tom mikro-prostoru kao da je sublimirana sva povijest: jasno vidljivi tragovi stopa dinosaurusa, stari šezdesetak milijuna godina, otkrivene kosti i kljove mamuta, gradine pretpovijesnih ljudi. Podno Tara i Vabrige, u Červaru i Larunu, i danas se vrše arheološka iskapanja. Na svijetlo dana izlaze rimske ville rusticae, uljare, ladanjske vile patricija i carskih obitelji, "tvornice" amfora, potopljene luke i gatovi. U župnoj crkvi Sv. Martina u Taru, bogatoj prelijepim palama i skulpturama svetaca, ljeti se održavaju koncerti klasične glazbe. Ta je crkva proširena i obnovljena početkom 19. stoljeća u spomen dolaska pape u obližnju Tarsku valu. O tome svjedoči kameni latinski natpis na zabatu iznad ulaznih vratiju crkve: ''NJEGOVA SVETOST PAPA PIO VII. BIO JE U LUCI TARSKE VALE 13. I 14. KOLOVOZA 1800.'' U crkvi Sv. Antona u Vabrigi dvije su slike majstora Zorzi Venture iz 1602. godine. Fratu krasi romanički zvonik iz 13. stoljeća.
Sport
Na cesti Poreč-Novigrad nalazi se već više godina karting staza.
NGC 846
NGC 846 je galaksija u zviježđu Andromeda.
Tinjan
Vanjske veze
Službene web stranice općine Tinjan
Saybrook Manor, Connecticut
Sejbrug Mejnor je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Konektikat.
Makedonska književnost
Makedonska književnost je književnost pisana na makedonskom jeziku.
Historija
Makedonski jezik nije službeno priznat sve do nastanka makedonske državnosti u Socijalističkoj Jugoslaviji 1946. Krste Misirkov u svome djelu Za Makedonskite raboti (Za makedonska djela) i Vardar započeo je gradnju makedonskoga jezika i književnosti. Isto djelovanje nastavio je i Kosta Racin nakon Prvoga svjetskog rata, koji je pisao pjesme i izdavao ih u novinama 1930-ih. Racinova zbirka pjesama Beli mugri (Bijele zore), uključivala je mnogo usmenih pjesama, nastalih u versajskoj Jugoslaviji, a govore o jačanju i nacionalnom osvješćivanju Makedonaca. Neki pisci, kao Kole Nedelkovski, radili su i izdavali pod političkim pritiskom.
Suvremena književnost
Nakon Drugog svjetskog rata, Blaže Koneski i drugi bili su zaduženi za sastavljanje modernoga makedonskog jezika. Zbog slobode pisanja na makedonskome jeziku, makedonska će književnost dobiti mnoge talentirane knjižvenike. Najbolje makedonsko pjesništvo pisali su Aco Šopov, Slavko Janevski, Blaže Koneski, i Gane Todorovski. Janevski je također bio pisac proza i autor prvoga makedonskog romana, Selo zad sedumte jaseni (Selo iza sedam jasenja). Njegov najambiciozniji rad bili su šest romana o makedonskoj historiji i roman pod nazivom Tvrdoglavi, koji govori o makedonskim legendama. Predratni pisci, kao Vasil Iljoski, nastavili su pisati. Pojavili su se i kazališni pisci, a najpoznatiji su Kole Cašule, Tome Arsovski, i Goran Stefanovski. Cašule je također napisao nekoliko novela. Glavna njegova tema bila je poraz idealista i ideala. Njegova predstava Crnila prikazuje ubojstvo makedonskoga narodnog vođe od strane Makedonaca.
Najpoznatiji makedonski pisac proza je Živko Čingo, čiji je skup djela Paskvelija (1962.) i Nova Paskvelija (1965.), a govore o zamišljenoj zemlji gdje se sukobljavaju stare tradicije i revolucionarne ideje. Njegov roman Golemata voda (Velika voda), pokazuje žalost i veličinu djetinjstva. Drugi značajni pisci su Vlada Uroševic (Sonuvacot i prazninata (1979.) i Jovan Pavlovski (Sok od prostata).
Hexapoda
Šesteronošci (Hexapoda), Potkoljeno Heksapoda (šesteronošci; grč. šest nogu) najveća je (prema broju vrsta) skupina člankonožaca te obuhvaća mnogobrojan razred kukaca (insecta) i razred Entognatha koji sadrži tri mnogo manje skupine beskrilnih člankonožaca: skokune (Collembola), bezrepce (Protura), i dvorepce (Diplura). Skupina skokuna vrlo je rasprostranjena u kopnenom okruženju. Šestonošci su dobili naziv po svojoj najistaknutijoj osobini: pročišćenom grudnom košu s tri para nogu. Većina drugih člankonožaca ima više pari nogu.
Građa tijela
Tijelo heksapoda podijeljeno je na: prednje dijelove (glavu i grudni koš) te stražnji zadak. Glava heksapoda sastavljena je od predsegmentalnog akrona, na kojem se uobičajeno nalaze oči, te daljnjih šest usko slijepljenih slojeva koji sadrže osjetila (II. sloj Antennae), čeljust za mljevenje i žvakanje hrane (IV. sloj Mandibles i V. sloj Maxillae), te donju usnu (VI. sloj Labium).
Usta se nalaze između petog i šestog sloja, prekrivena zaštitnim šestim slojem zvanim labium (gornja usna). Kod pravih kukaca dijelovi usta su izloženi ili ectognathous dok su kod ostalih skupina obloženi ili endognathous. Slična su obilježja nađena i kod potkoljena stonoga (Myriapoda) te rakova (Crustacea), iako navedeni imaju sekundarna ticala.
Grudni koš sastavljen je od tri dijela, od kojih svaki nosi po jedan par nogu. Karakteristika člankonožaca, pa tako i heksapoda, prilagođenih na kopnene uvijete jest da svaka noga ima samo jedan ogranak za hodanje sastavljen od pet dijelova, bez škržnih ogranaka pronađenih kod nekih drugih člankonožaca. Kod većine kukaca treći i četvrti dio grudnog koša podržava i krilca. Pretpostavlja se da bi ona mogla biti homologna škržnim ograncima kod potkoljena Crustacea.
Zadak se sastoji od jedanaest slojeva prisutnih kod svih kukaca, dvanaest kod skupine Protura, a samo četiri do šest kod skupine Collembola. Dodatni dijelovi na zatku ograničeni su na vanjske genitalije, te ponekad par osjetilnih cercusa na zadnjem sloju.
Edwardsville, Alabama
Edwardsville je gradić u američkoj saveznoj državi Alabama. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu su živela 202 stanovnika.
Hexapoda
Srodstva
Molekularne analize sugeriraju da su se heksapodi razišli od srodne grupe Anostraca, negdje prije 440 milijuna godina, prateći pojavu vaskularnih biljaka na zemlji.
NGC 847
NGC 847 je galaksija u zviježđu Andromeda.
Acefilin
Acefilin (acetiloksiteofilin) je stimulansni lek iz ksantinske hemijske klase. On deluje kao antagonist adenozinskog receptora. On se kombinuje sa difenhidraminom u farmaceutskoj pripremi etanautina da bi se poništili njegovi sedativni efekti.
NGC 849
NGC 849 je galaksija u zviježđu Kit.
Visoka škola za informacijske tehnologije Zagreb
Visoka škola za informacijske tehnologije Zagreb ili Vsi T e (Vsajt, /v:sa?t/), je privatni studij informacijskih tehnologija odnosno studij znanstvenog područja tehničkih znanosti, polje računarstvo. Nalazi se u Zagrebu, Klaićevoj 7, a utemeljena je 2006. godine. Na stručnom studiju informacijskih tehnologija previđena su četiri smjera. U planu je ustroj specijalističkog diplomskog stručnog studija informacijskih tehnologija. Studij se može izvoditi u semestrima i trimestrima. Moguće je birati izborne kolegije drugih studija i institucija. Stručni ili akademski naziv ili stupanj koji se stječe završetkom studija je stručni prvostupnik informacijskih tehnologija. 2011. godine Visoka škola za informacijske tehnologije Zagreb je primila EN ISO 9001:2008 certifikat.
Muzička akademija u Zagrebu
thumb|250px|Zgrada Muzičke akademije u Zagrebu Muzička akademija Sveučilišta u Zagrebu najveća je i najstarija glazbena ustanova u Republici Hrvatskoj.
Nakon Drugog svjetskog rata akademija postaje visokoškolska ustanova, a od 1979. godine postaje članica zagrebačkog Sveučilišta. Polaznici akademije studiraju u dva stupnja, prvi kao preddiplomski (za Bakalaureat), koji traje četiri godine te diplomski (za magisterij) u trajanju od jedne godine. Akademija je danas središnje glazbeno učilište visokih umjetničkih vrijednosti i vrhunskog nastavničkog kadra.
Povijest Muzičke akademije
Povijest ove ustanove počinje 1829. godine kad je osnovana trogodišnja glazbena škola u okviru tadašnjeg Musikvereina (Tonschule des Agramer Musikvereines), a polaznici su mogli učiti pjevanje i puhačke instrumente. U Konzervatorij Hrvatskog zemaljskog glazbenog zavoda (Hrvatski konzervatorij), prerasta 1916. godine. Tijekom proteklog razdoblja uvedene su nove nastavne discipline, povećan je kapacitet te se dosta radilo na usavršavanju i proširivanju studija. Nekoliko puta mijenja svoje ime, a 1921. godine postaje "Kraljevski konzervatorij", da bi već 1922. godine promijenio ime u "Kraljevska muzička akademija". U samom početku nastanka Akademije, nastava se sastojala od niže, srednje i visoke škole, a dužina studija razlikovala se ovisno o glavnom predmetu.
Do 1922. godine nastavnici na visokoj školi bili su podijeljeni na redovite, pomoćne i izvanredne učitelje, a sljedeće godine po prvi put dobiti će status profesora. Muzička akademija statutom iz 1923. godine dijeli se na pet odsjeka:
Uredbom o glazbenim školama i kazališne umjetnosti 1940. godine Akademija dobiva status fakulteta. Time definitivno biva riješen status profesora Akademije, a nastavno osoblje podijeljeno je na redovne i izvanredne profesore.
Nakon što je završio 2. svjetski rat 1951. godine izdvaja se niža i srednja glazbena škola iz Državnog konzervatorija, te nastaje današnja Glazbena škola Vatroslava Lisinskog. Iste godine visoka škola dobiva službeni naziv "Muzička akademija u Zagrebu". Sastojala se od sedam odsjeka, a oni su bili za kompoziciju i dirigiranje, solo pjevanje, klavir i orgulje, gudačke instrumente, puhačke instrumente i harfu, historijsko-teoretski odsjek i 7. pedagoški odsjek. Osim što su se studenti na 7. odsjeku školovali za teoretsko-pedagošku struku, također su bili školovani i za nastavnike glavnih predmeta; pjevanja, klavira, orgulja i gudačkih instrumenata.
U narednom vremenu struktura akademije se s vremenom mijenjala, pa je tako u okviru Muzičke akademije 1967. godine osnovan "Muzikološki zavod", koji će postati temeljem katedre za muzikologiju. Cilj zavoda je bio prikupljanje materijala za istraživanje povijesti hrvatske glazbe, osposobljavanje novog znanstvenog kadra, te pokretanje muzikološkog zbornika. U razdoblju od 1968. do 1970. godine otvoreno je nekoliko područnih odjeljenja Muzičke akademije i to u Dubrovniku, Osijeku, Rijeci i Splitu. Suradnjom katedre za muzikologiju i Filozofskim fakultetom zagrebačkog sveučilišta 1970. godine osnovan je interfakultetski studij.
Kao četverogodišnji studij 1974. godine osniva se studij gitare, a tri godine kasnije (1977.) Odjel za nastavnike glazbenog odgoja, također kao četverogodišnji studij. Iste godine dolazi do reorganizacije odjela na Akademiji i kao takva zadržala se sve do danas, gdje je nastava na akademiji organizirana u osam odjela. Jedina značajnija promjena desila se 1979. godine, kada je akademija ušla okvir zagrebačkog Sveučilišta, i time otvorila nove mogućnosti suradnje s visokim učilištima diljem Europe.
Muzičku akademiju danas sačinjava sedam odsjeka:
Međunarodna suradnja
Dne 1. listopada 2007. godine dekan donosi odluku da se na Muzičkoj akademiji Sveučilišta u Zagrebu osnuje "Ured za međunarodnu suradnju", te za njegovu voditeljicu imenuje prof. Rosandu Zimmermann. Time je ispoštovana odredba Deklaracije o poticanju uključivanja u međunarodne programe razmjene Sveučilišta u Zagrebu.
Ured za međunarodnu suradnju potiče, organizira i provodi sve aktivnosti koje se tiču provedbe međunarodne suradnje pa između ostalog:
Na snazi su ugovori o razmjeni i suradnji sa sljedećim visokoškolskim ustanovama:
Muzička akademija Sveučilšta u Zagrebu također je aktivan član jedine udruge koja okuplja visokoškolske glazbene ustanove u Europi, međunarodne asocijacije AEC (Association Européenne des Conservatoires).
Nova zgrada Muzičke akademije Sveučilišta u Zagrebu
Potpisivanjem ugovora 16. lipnja 2009. godine, vrijednim 100 milijuna kuna, Muzička akademija Sveučilišta u Zagrebu mogla bi po prvi puta nakon 90 godina biti smještena u svoj prostor. Grad Zagreb je Muzičkoj akademiji zgradu Ferimport dodijelio na stogodišnje korištenje, a završetak radova očekuje se 2011. godine. Projekt izgradnje napravio je arhitekt Milan Šosterić. Zgrada će imati dvije etaže, podrum, prizemlje i sedam katova, a u njoj bit će smješteni svi odsjeci Akademije, Dekanat, knjižnica, vježbaonice, kabineti, te dvije koncertne dvorane.
Plinio Il Vecchio, Latina
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 104 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 77 m.
Blarians
Blarjan je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Franš-Konte, u departmanu Du koja pripada prefekturi Bezanson.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 42 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 47 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 0,8 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 237 metara (maksimalnoj 267 m, a minimalnoj 227 m).
Moliben heksafluorid
Moliben heksafluorid je hemijsko jedinjenje, koje ima molekulsku masu od 209,930 Da.
Dracy-Saint-Loup
Drasi Sen Lup je naselje i opština u istočnom delu centralne Francuske u regionu Burgonja, u departmanu Saona i Loara koja pripada prefekturi Oten.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 615 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 29 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 21,2 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 303 metara (maksimalnoj 371 m, a minimalnoj 289 m).
Egypt, Alabama
Egypt je naseljeno područje za statističke svrhe u američkoj saveznoj državi Alabama. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu su živela 932 stanovnika.
NGC 850
NGC 850 je galaksija u zviježđu Kit.
Harveyville, Kansas
Harvivil je grad u američkoj saveznoj državi Kanzas.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 236, što je 31 (-11,6 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
The Round-Up
The Round-Up je američki crno-bijeli nijemi vestern-film snimljen 1919. u režiji Georgea Melforda. Radnja se temelji na kazališnoj predstavi Edmunda Daya i prikazuje kako zaručnica i brat jednog tragača za zlatom budu upetljani u mračne planove lokalnog bandita (čiji lik tumači Wallace Beery), prije nego što ih zaustavi lokalni šerif (čiji lik tumači Roscoe Arbuckle). Iako se Arbuckle, tada jedna od najpopularnijih hollywoodskih komičarskih zvijezda, u propagandnim materijalima pojavljivao kao glavni glumac, u samom filmu se relativno rijetko pojavljuje. U njemu je nastupio tek kako bi ispunio ugovorne obaveze prema Universalu u pauzi snimanja svojih komedija. Iako današnji kritičari film smatraju slabim, postigao je veliki uspjeh i bio jedan od najgledanijih filmova u SAD 1920.
Etowah, North Carolina
Etovo je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Severna Karolina.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 6.944, što je 4.178 (151,0 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Husiti
mini|desno|Spaljivanje Jana Husa, prikaz na Jenskom kodeksu Husiti (češki: Husité ili Kališníci) su bili pripadnici hrišćanskog reformističkog pokreta pod vodstvom Jan Husa. Tražili su reforme u crkvi i bili su spojeni s tzv. Husističkom revolucijom u razdoblju od 1415. – 1436.
Husitski ratovi
Husitski ratovi (1420—1434) su bili ratovi protiv husita u Bohemiji (Češkoj). Predstavljali su prvi rat u Evropi, u kojem je doprinos vatrenog oružja postao odlučujući. Husitska vojska se uglavnom sastojala od pešadije, a njihove pobede nad brojčano jačim vojskama, koje su imale teško oklopljene vitezove, predstavljale su početak revolucije u pešadiji.
U husitskim ratovima nijedna strana nije odnela odlučnu pobedu, pa je rimokatolička crkva morala priznati husite.
Adatanserin
Adatanserin (WY-50,324, SEB-324) je mešoviti 5-HT1A receptor parcijalni agonist i antagonist 5-HT2A i 5-HT2C receptora. On je razvijan kao kao antidepresiv ali je razboj zaustavljen.
Adantaserin poseduje neuroprotektivna svojstva protiv ishemijom indukovane glutamatergičke ekscitotoksičnosti. Taj efekat je posredovan blokadom 5-HT2A receptora.
Monteferrante, Chieti
Monteferrante je naselje u Italiji u provinciji Chieti, u regiji Abruzzo.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 190 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 777 m.
Gospođa Babuška
Gospođa Babuška (eng. "Babushka Lady") je nadimak za nepoznatu ženu koja je mogla fotografirati događaje koji su se dogodili na mjestu Dealey Plaza u Dallasu, kad je u atentatu 22. studenog 1963. pogođen predsjednik Kennedy. Dobila je nadimak po rupcu koji je nosila, a koji je sličan onima koje nose starije ruske žene (бабушка – babuška - na ruskom znači baka ili stara žena). Rubac je svijetle smeđe boje, a kad se bolje promotri kadar u filmu Marie Muchmore, mogu se primijetiti ružičasti tonovi na istome.
Svjedoci su vidjeli da je držala kameru preko lica, te je primijećena i snimkama atentata (npr. kadar iz filma koji je snimila Marie Muchmore, u Zapruderovom filmu - frame 285. Viđeno je da je stajala na travi između ulica Elm i Main, može se vidjeti u Zapruderovom filmu, te filmovima koje su snimili Orville Nix, Marie Muchmore i Mark Bell. U Bellovom filmu može se vidjeti na 44. i 49. sekundi. Ono što je zanimljivo jest činjenica da, iako su nakon atentata brojni svjedoci legli ili se zaklonili, ona je još uvijek stajala s kamerom preko lica. Poslije pucnjeva, prešla je ulicu Elm i pridružila se svjetini koja je prešla preko travnatog brežuljka u potrazi za čovjekom koji je pucao. Pojavljuje se zadnji put na fotografijama gdje hoda istočnom stranom ulice Elm, i ni ona ni njezin film nikada sa sigurnošću nisu bili identificirani.
Identitet
Kao i mnoga druga nerazjašnjena pitanja u vezi atentata na predsjednika Kennedyja, i identitet ove žene prekriven je velom tajne. Policija i FBI nikad, naime, nisu našli gospođu Babušku, koja je nakon dana atentata misteriozno nestala. Film snimljen iz njezine perspektive također nikada nije nađen unatoč zahtjevu FBI-a lokalnim ljudima koji su razvijali fotografije i filmove. Međutim, Jack Harrison, Kodakov tehničar u Dallasu, izjavio je da mu je na dan atentata došla žena koju je opisao kao brinetu u 30-ima, nalik gospođi Babuški sa snimaka. Od njega je zahtijevala da razvije film u boji, koji je, međutim, bio izvan fokusa i zamagljen.
Beverly Oliver
Slučaj je bio slijepa ulica dok naizgled 1970. nije došlo rješenje, kad je žena po imenu Beverly Oliver izjavila da je ona bila gđa Babuška. Beverly je radila kao pjevačica i striptizeta u Colony Clubu, koji se, zanimljivo, natjecao s klubom Jacka Rubyja - Carousel Club. Godine 1994. izdala je memoar, Nightmare in Dallas (Noćna mora u Dallasu), koji je bio napisan kao kronika događaja koji su se zbili na dan atentata na Johna F. Kennedyja. Rekla je da su je nakon atentata kontaktirala na poslu dvojica muškaraca za koje je mislila da su "agenti iz FBI-ja ili Tajne službe". Tvrdila je da su joj muškarci rekli da će razviti njezin film i da će joj ga vratiti unutar 10 dana, no to se nije dogodilo.
Međutim, njezina priča je imala razne rupe. Slijedi popis nekih od većih:
Assassination Records Review Board - iskazi
Beverly Oliver također se pojavila pred ARRB-om isti dan, i izjavila da je u vrijeme atentata imala 17 godina. Izjavila je da je snimala s "eksperimentalnom" 8-milimetarskom kamerom, otprilike 20 do 30 stopa (6 do 9,1 m) od Kennedyja, kada je bio upucan. Snimak je zaplijenio muškarac koji se predstavio kao agent FBI, a Oliver mu je dala kameru jer je se bojala da će ju uhvatiti u posjedovanju marihuane.
Farmaceutsko-biokemijski fakultet u Zagrebu
Farmaceutsko-biokemijski fakultet je znanstveno-obrazovna fakultetska ustanova u Zagrebu, u Hrvatskoj. Dijelom je zagrebačkog sveučilišta.
Povijest
Farmaceutsko-biokemijski fakultet osnovan je 11. listopada 1882. godine rješenjem cara Franje Josipa I. i naredbom Kraljevskog zemaljskog vladina odjela za bogoštovje i nastavu. Nastava farmacije na Sveučilištu u Zagrebu započela je 1882. osnivanjem "farmaceutskog učevnog tečaja" na Zagrebačkom sveučilištu, a pri tadašnjem Mudroslovnom fakultetu.
Sadašnje ime nosi od 1963. a od 1986. fakultet organizira sveučilišnu nastavu u dva studijska programa i to studij farmacije i studij medicinske biokemije, od 2005. po nastavnom programu Bologne.
Organizacija
Zavodi su temeljne organizacijske jedinice Fakulteta i to su:
Arhitektonski fakultet u Zagrebu
Arhitektonski fakultet u Zagrebu je dio Sveučilišta u Zagrebu. Nalazi se u ulici Andrije Kačića Miošića 26, u Donjem gradu u Zagrebu, u istoj zgradi kao i građevinski i geodetski fakultet. Pripada tehničkom području sveučilišta. Fakultet ustrojava i izvodi sveučilišne studije, znanstveni, istraživački, visoko stručni i umjetnički rad u području arhitekture i urbanizma. Fakultetom upravljaju Fakultetsko vijeće i dekan. Fakultetsko vijeće čine svi redoviti i izvanredni profesori, docenti te predstavnici nastavnika, studenata i suradnika izabranih u nastavna i suradnička zvanja.
Farmaceutsko-biokemijski fakultet u Zagrebu
Organizacija
Do sada je na Fakultetu diplomiralo više od 8000 studenata, oko 300 njih je steklo stupanj magistra znanosti, a više od 200 doktorat znanosti. Trenutno je na Fakultetu oko 950 redovitih studenata u diplomskim, a oko 70 u poslijediplomskim studijima. Farmaceutsko-biokemijski fakultet trenutačno je jedini fakultet farmaceutskog smjera u Hrvatskoj.
Boleslav II od Poljske
Boleslav II Darežljivi, također poznat kao Odvažni i Okrutni (Bolesław II Szczodry ili Śmiały ili Okrutny; cca. 1041 ili 1042 – 2. ili 3. april 1081 ili 1082), bio je knez Poljske od 1058. do 1076. te treći kralj Poljske koji je vladao od 1076. od 1079. Bio je najstariji sin kneza Kazimira I Obnovitelja i princeze Marije Dobroniege, kćeri velikog kneza Vladimira od Kijeva.
Bolesław II se tradicionalno smatra jednim od najsposobnijih vladara iz dinastije Pjastovića. Godine 1075. je obnovio Nadbiskupiju Gniezno (osnovanu 1064) te osnovao Biskupiju Płock. Osnovao je benediktinske samostane u Mogilnu, Lubinu i Wrocławu. Bolesław II je također bio prvi poljski monarh koji je kovao vlastiti novac u količinama dovoljnim da zamjene strane kovanice koje su dominirale poljskim tržištem u doba prvih kraljeva dinastije Pjastovića. Uspostavio je kraljevske kovnice u Krakówu i Wrocławu te reformirao kovanice, donijevši tako značajan prihod u kraljevsku blagajnu. Svi ti napori su imale dalekosežne efekte na ekonomski i kulturni razvoj Poljske.
Arhitektonski fakultet u Zagrebu
Tehnički fakultet
Tehnički fakultet sastojao se od šest odjela: arhitektonskog, građevno-inženjerskog, geodetsko- i kulturno-inženjerskog, strojarsko- i elektro-inženjerskog, brodograđevno- i brodostrojarsko-inženjerskog te kemičko-inženjerskog. ti su odjeli bili podijeljeni među tri osnovna odsjeka: građevnim, strojarskim i kemijskim. Fakultet se od svog osnivanja mučio s problemima, prijetnjama ukidanjem, te nedostatnim prostorom. Tek krajem tridesetih konačno dobiva dozvolu za gradnju novih prostora, na mjestu gdje se danas nalazi AF, gdje se 1940. useljavaju tadašnji arhitektonski, građevinski i geodetski odjel. Trebale su se graditi još tri zgrade za preostale odjele, te bi tako Tehnički fakultet dobio svojevrsni mali kampus, ali nakon rata ta se ideja napušta, jer je jedna zgrada dodijeljena srednjoj školi.
S obzirom na veliku raznovrsnost područja kojima se bavio Fakultet ( imao je čak 39 zavoda), javlja se ideja o preustroju fakulteta na manje cjeline. 1956. tadašnji tehnički fakultet podijeljen je na četiri nova fakulteta: Arhitektonsko-građevinsko-geodetski, Strojarsko-brodograđevni, Elektrotehnički i Kemijsko-prehrambeno-rudarski fakultet (danas Fakultet kemijskog inženjerstva i tehnologije, Prehrambeno-biotehnološki fakultet, te Rudarsko-geološko-naftni fakultet).
AGG i samostalan fakultet
Šest godina nakon podjele Tehničkog fakulteta odlukom Sabora, dolazi do podjele tadašnjeg AGG (arhitektonsko-građevinsko-geodetski) fakulteta na tri samostalna fakulteta. Arhitektonski fakultet tako postaje odlukom Sabora od 26. rujna 1962. godine samostalna znanstvena i nastavna ustanova. Prvi dekan Arhitektonskog fakulteta bio je prof. Drago Galić.
Od tada Arhitektonski fakultet se razvija samostalno, te postaje jedan od najboljih fakulteta arhitekture u ovom dijelu Europe, što potvrđuje i uvrštavanje na popis 100 najboljih škola arhitekture u Europi, prestižnog časopisa Domus.
1989. osniva se međufakultetski Studij dizajna, u suradnji s Akademijom likovnih umjetnosti, Šumarskim, Strojarsko-brodograditeljskim, Filozofskim i Ekonomskim fakultetom.
Farmaceutsko-biokemijski fakultet u Zagrebu
Organizacija
U Zavodu za farmaceutsku botaniku ovog fakultet je Botanički vrt ljekovitoga bilja "Fran Kušan".
Arhitektonski fakultet u Zagrebu
Studij arhitekture i urbanizma
Studij arhitekture i urbanizma izvodi se u dva ciklusa – trogodišnji preddiplomski (Bachelor) studij i dvogodišnji diplomski (Master) studij. Preddiplomski studij završava stjecanjem akademskog naziva sveučilišni prvostupnik inženjer arhitekture i urbanizma (univ. bacc. ing. arch), a diplomski stjecanjem akademskog naziva magistar inženjer arhitekture i urbanizma (mag. ing. arch), koji je u skladu s društvenim potrebama, mjerodavnim zakonima, EU-direktivama i standardima profesionalnih udruga koje dodjeljuju profesionalna ovlaštenja. Ovaj studijski program i izvedbeni plan studija pretpostavlja smanjenje sati predavanja u korist samostalnog učenja, težina se stavlja na individualizirani i intenzivni rad u projektnim studijima odnosno radionicama.
interdisciplinarni studij dizajna
Interdisciplinarni studij dizajna također se izvodi u dva ciklusa – trogodišnji preddiplomski (Bachelor) studij i dvogodišnji diplomski (Master) studij. Preddiplomski studij završava stjecanjem akademskog naziva sveučilišni prvostupnik dizajna (univ. bacc. art.), a diplomski stjecanjem akademskog naziva magistar dizajna (mag. art.)
== Ustroj == Fakultetom upravljaju dekan i fakultetsko vijeće.
Organizacijski ustroj fakulteta je prikazan ispod.
Boleslav II od Poljske
Prema kroničaru Gallusu Anonymusu, za vrijeme vladavine je stekao nadimak largus ("Darežljivi" na srpskohrvatskom, "Szczodry" na poljskom) zato jere je osnivao brojne crkve i samostane. Nadimak "Odvažni" (Śmiały) mu je dan tek u kasnijoj Kronici poljskih kraljeva, iako je historiografija 19. i 20. vijeka vjerovala da je to bio nadimak od strane suvremenika.
Izvori
Norbert Delestowicz, Bolesław II Szczodry. Tragiczne losy wielkiego wojownika, 1040/1042 - 2/3 IV 1081 albo 1082, Kraków 2016, ISBN 978-83-7730-172-2.
Aelfwold II od Sherbornea
Ælfwold (ili Ælfwold II) (d 1058) bio je biskup Sherbornea u Dorsetu koji je stolovao od 1045. do smrti, a koji je kasnije proglašen za sveca. O njegovom životu postoje jedino oskudni podaci u djelu Williama od Malmesburyja. Prema njima je bio prvo redovnik, a potom je 1045. proglašen biskupom Sherbornea, naslijedivši vlastitog brata Brithwinea. Na mjestu biskupa se istakao skromnošću i odricanjem i njegovo stolovanje je predstavljalo snažan kontrast raskošnim i raskalašnim gozbama i svetkovina svjetovnih vladara njegovog vremena. Ælfwold se posebno isticao štovanjem Svetog Swithuna, zaštitnika Winchestera, kao i Svetog Cuthberta, kome je otišao hodočastiti u Durham. Umro je pjevajući antifon Svetom Cuthbertu. Ponekad se naziva posljednjim biskupom Sherbornea, jer je nakon njegove smrti biskupija Sherborne objedinjena s Ramsburyjem.
Ekonomski fakultet u Zagrebu
Ekonomski fakultet u Zagrebu je fakultet u Zagrebu, čini dio Sveučilišta u Zagrebu.
Povijest
Godine 1925., na inicijativu tadašnjega ministra prosvjete Stjepana Radića, ova ustanova postaje Ekonomsko-komercijalna visoka škola. Nakon Drugoga svjetskog rata, Uredbom Vlade NR Hrvatske od 4. travnja 1947., iz te škole godine nastaje Ekonomski fakultet. U Zagrebu je 1956. godine osnovana i Visoka privredna škola s dvogodišnjim studijem i nastavnim planom prilagođenim odraslim polaznicima s iskustvom u gospodarstvenoj praksi.
Godine 1968. Ekonomski fakultet i Visoka privredna škola ujedinjuju se u Fakultet ekonomskih nauka. Nakon 14 godina, 1982., integriraju se Fakultet ekonomskih nauka i Fakultet za vanjsku trgovinu u Ekonomski fakultet — Zagreb.
Prostorni položaj
Ekonomski fakultet u Zagrebu još od svojih početaka nalazi se na adresi Kennedyjev trg 6. Osim toga, fakultet djeluje i u udaljenim centrima u Varaždinu, Koprivnici i Bjelovaru, a godine 2011. otvoreno je i nekoliko novih predavačkih dvorana u Zagrebu na lokaciji Borongajskog kampusa. Lokacija na Kennedyjevu trgu vrlo je dobro prometno povezana s ostatkom grada. U neposrednoj blizini nalazi se tramvajska postaja Svetice, koja linijama 1 i 17 povezuje fakultet s Trgom bana Josipa Jelačića te linijom 9 s Glavnim željezničkim kolodvorom. Obje lokacija udaljene su 15-ak minuta vožnje.
Tehničke značajke objekta
thumb|250px|minijatura|desno|[[Aula Ekonomskog fakulteta.]] Glavni objekt u kojem fakultet djeluje građen je u nekoliko navrata, a posljednji put proširen je 1987. godine. Ukupna korisna površina objekta iznosi oko 30.000 četvornih metara. Osim objekta, u neposrednoj okolini nalaze se i zelena površina/vrt te otvoreno i zatvoreno parkiralište. Objekat obiluje raznim sadržajima – ima 42 predavačke dvorane (glavna, Kongresna dvorana, ima kapacitet 600 sjedećih mjesta), 2 studentske menze, caffe bar, restoran za profesore i osoblje, športsku dvoranu s montažnim tribinama za 1200 gledatelja, kuglanu, teretanu, učionicu, računalnu učionicu, knjižničko-dokumentacijski centar, skriptarnicu, kiosk, 160 kabineta za nastavno osoblje te sedam apartmana koji služe za smještaj službenih gostiju.
Obrazovna i istraživačka djelatnost
Ekonomski fakultet u Zagrebu u svom obrazovnom sklopu ima 17 katedri, koje su (abecednim redom): Demografija, Ekonomska teorija, Ekonomika poduzeća, Informatika, Financije, Makroekonomija i gospodarski razvoj, Marketing, Matematika, Međunarodna ekonomija, Organizacija i menadžment, Pravo, Računovodstvo, Statistika, Trgovina, Turizam, Poslovni strani jezici te Tjelesna i zdravstvena kultura.
Od obrazovnih studija postoje:
Studiranje je osim na hrvatskom omogućeno i na engleskom jeziku.
Osim obrazovne, Ekonomski fakultet u Zagrebu obnaša i istraživačku djelatnost. Profesori i stručno osoblje uključeni su u rad na brojinim studijama i projektima, od kojih je dio od iznimne važnosti jer ih naručuju državna ministarstva.
Časopisi
Na fakultetu izlazi šest časopisa:
Poznati studenti
Ekonomski fakultet dao je brojne poznate stručnjake koji su ostvarili zapaženu karijeru u ekonomiji i gospodarstvu te manjim dijelom u politici. Neka od najpoznatijih imena su:
Afera Indeks 3
Afera naziva Indeks 3 označava medijsku aferu te suđenje za prodaju ispita od strane profesora na Ekonomskom fakultetu u Zagrebu. Afera je izbila 2008. godine, kada je iznenada privedeno nekoliko profesora, koji su kasnije kirminalistički obrađeni. Spomenuti događaj snažno je popraćen u javnosti, te je fakultetu nanio veliku štetu.
NGC 852
NGC 852 je galaksija u zviježđu Eridan.
Cindy Crawford (pornografska glumica)
Sindi Kroford (rođena 6. decembar 1980) je američka porno glumica, poznata po tome što ima isto ime kao super model Sindi Kroford. Manekenka je osporavala upotrebu imena, ali je pornografska glumica dokazala da je to njeno pravo ime i prezime. Nastupila je u oko 400 porno filmova.
Botanički vrt ljekovitoga bilja Fran Kušan
thumb|Ulaz u Botanički vrt iz Šrotove ulice Botanički vrt ljekovitoga bilja "Fran Kušan" je botanički vrt u Zagrebu. Osnovao ga je Fran Kušan.
Nalazi se iznad Gupčeve zvijezde i Rockfelerove ulice na kraju slijepe Šrotove ulice u Zagrebu i zapadno od Alagovićeve ulice koja vodi skoro do južne granice zagrebačkoga groblja Mirogoja. Prostire se na nekoliko hektara blago položenog zemljišta.
U sastavu je Farmaceutsko-biokemijskoga fakulteta Sveučilišta u Zagrebu.
Nakon smrti prof. dr. sc. Frana Kušana 1972. godine, Zlatan Martinis preuzeo je dužnost predstojnika Zavoda za farmaceutsku botaniku Farmaceutsko-biokemijskoga fakulteta Sveučilišta u Zagrebu u čijem sastavu je i ovaj Botanički vrt.
U vrtu raste više stotina različitih vrsta ljekovitog bilja koje su sa svojih istraživačkih putovanja donosili suradnici Zavoda prvenstveno Fran Kušan i Zlatan Martinis. Dio biljaka zasađen je iz sjemena koje su donosili ili slali inozemni prijatelji, suradnici i poznanici.
Ovaj vrt nije isto što i veliki botanički vrt koji je smješten u središtu Zagreba između željezničke pruge i Mihanovićeve ulice, i u sastavu je Prirodoslovno-matematičkoga fakulteta.
Zlatan Martinis je u više navrata svojim svesrdnim zalaganjem i borbom uspio spriječiti nasrtaje i uništenje Botaničkoga vrta ljekovitoga bilja onih koji su ga htjeli spojiti s Botaničkim vrtom PMF-a u Zagrebu kao i onih koji su tu vidjelu prostrano građevinsko zemljište na jednom od najljepših zagrebačkih brežuljaka, izdvojenog u tišini i zelenilu, za ekskluzivne zagrebačke tzv. urbane vile, čime bi se uništio trud generacija biologa, botaničara i šumara da studenti Farmaceutsko-biokemijskoga fakulteta pa i drugih fakulteta i ustanova, kao i znanstvenici koji proučavaju ljekovitost bilja, tu imaju svoje mjesto za znanstveni, stručni i obrazovni rad.
Casale Benne, Vercelli
Casale Benne je naselje u Italiji u provinciji Vercelli, u regiji Piemonte.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 24 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 165 m.
Elba, Alabama
Elba je grad u američkoj saveznoj državi Alabama. Po popisu stanovništva iz 2010. u njemu je živelo 3.940 stanovnika.
NGC 851
NGC 851 je galaksija u zviježđu Kit.
Dompcevrin
Donsevren je naselje i opština u severoistočnoj Francuskoj u regionu Lorena, u departmanu Meza koja pripada prefekturi Komersi.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 362 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 33 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 10,93 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 241 metar (maksimalnoj 358 m, a minimalnoj 212 m).
Oriskany Falls, New York
Oriskani Fols je grad u američkoj saveznoj državi Njujork.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 732, što je 34 (4,9 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Leštane
Leštane je naselje u opštini Grocka u Gradu Beogradu. Prema popisu iz 2002. bilo je 8492 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 7109 stanovnika).
Demografija
U naselju Leštane živi 6585 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 35,4 godina (34,8 kod muškaraca i 35,9 kod žena). U naselju ima 2603 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 3,26.
Ovo naselje je u velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine), a u poslednja tri popisa, primećen je porast u broju stanovnika.
Svetvinčenat
Svetvinčenat (tal. Sanvincenti, čakavsko Savičenta, ili Savicjenta ), naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Istarskoj županiji.
Općinska naselja
U sastavu općine nalazi se 19 naselja (stanje 2006), to su: Bibići, Bokordići, Boškari, Bričanci, Butkovići, Cukrići, Čabrunići, Foli, Juršići, Kranjčići, Pajkovići, Peresiji, Pusti, Raponji, Režanci, Salambati, Smoljanci, Svetvinčenat i Štokovci.
Zemljopis
U središtu južnog dijela Istre na pola puta Pazin-Pula, uz cestu koja spaja unutrašnjost s jugom poluotoka, položen je gradić. Na krševitoj visoravni okružen šumama, pašnjacima i vinogradima, sa svojim kaštelom, crkvama i zvonikom smjestio se Svetvinčenat.
Područje općine Svetvinčenat obuhvaća u cijelosti katastarske općine: Svetvinčenat, Smoljanci, Bokordići, Juršići i Štokovci, te dijelove katastarskih općina Vodnjan i Filipana.
Područje općine čini devetnaest statističkih naselja: Bibići, Bokordići, Boškari, Bričanci, Butkovići, Cukrići, Čabrunići. Foli, Juršići, Krančići, Pajkovići, Peresiji, Pusti, Rapanji, režanci, Salmabati, Smoljanci i Svetvinčenat, koje se sastoji od pedeset i pet građevnih područja naselja. Ostali dio naselja koji se ne ubrajaju u statistička naselja sadrže izdvojeni dijelovi naselja poput Sv. Kirina, Bankovića, Brščića, Ferlina.
Općinu Svetvinčenat možemo, po mnogim pokazateljima, smatrati tipičnim područjem tzv. «Crvene Istre», odnosno središnjeg istarskog ravnjaka, s reljefom blage dinamike i bez istaknutih morfoloških jedinica (cjelina), ali s brojnim krškim fenomenima (jamama, vrtačama, lokvama, kamenjarima).
Uprava
Načelnik općine je Dalibor Macan.
Povijest
Svetvinčenat, Savičenta, San Vincenti, tri naziva istog mjesta, kojima je polazište u imenu zaštitnika, hispanskog mučenika ''sv. Vincencija'' i istoimenoj opatiji oko koje se razvio gradić...
"Odtu idoše ravno putem ki gre z Montmorana v Savičentu, i po pute mnoge križe va kamikeh visekoše, i tako gredući po stareh zlamenjah različna i tu čekahu ... od svetog Vincenca opatije, župan Faško, Adam i Žil i vas komun. I vsi rekoše i potvrdiše da se pravo ondi svršuju četiri termeni od razvod meju nimi i Vodnanski s Guranom i savičenski, goločanski i barbanski. I tu pokazaše četiri zlamenja na kamikeh visečini i ondi pokazaše komun goločanski list ki biše pisan na prvih razvodnih let božih 1025..."
Tako čitamo u jednoj od starih listina u kojima se spominje Savičenta. Istarski razvod, vjerojatno iz godine 1325., pisan na hrvatskom jeziku glagoljskim pismom, na njemačkom jeziku i latinskom, opisuje pohod povjerenstva akvilejskog patrijarha i porečko-pazinskog kneza Alberta IV. po Istri, u svrhu uređenja granica i međa. I danas se vide križi visečeni na velikim kamenovima na granici župe, stoljeća ih nisu izbrisala. Istim putem kojim su išli i starci možemo obići komun savičenski. Još ranije, godine 1178. papa Aleksandar III. potvrđuje porečkim biskupima, uz druge crkve, ujedno i crkvu sv. Vicenta s njenim kapelama. Ali već oko 200 godina prije toga, jedan dokumenat iz 965. spominje vlast porečkih biskupa nad Savičentom.
Počeci Svetvinčenta najčešće se vežu uz benediktince iz Ravenne, čija se jedna zajednica u 6. stoljeću naselila na tom prostoru bogatom drvom, unutar feuda Sv. Apolinara.
Vrijedni benediktinci su, pionirski prokrčivši šume, obrađivali crvenu zemlju, sagradili nastambu i crkvu, te tako privukli prve naseljenike. Medu visokim čempresima koji skrivaju najstariju sačuvanu svetvinčensku građevinu i danas šumi njihovo staro geslo Ora et labora (moli i radi).
Područje je dobilo na važnosti i kao granica između triju biskupija: porečke, pulske i pićanske.
Nakon više stoljeća bizantske, langobardske i franačke vlasti čini se da je Svetvinčenat pripadao porečkom biskupu unutar jednog složenog okvira nadležnosti akvilejskog patrijarhata. Biskupsko vlasništvo bilo je više puta potvrđivano počevši od isprave cara Otona II.. iz 983.
Upravnu i sudsku vlast u Svetvinčentu vršili su laici koji su se kao feudalci miješali u porečku biskupsku menzu u okviru složenih gospodarskih transakcija, koje su bile uzrokom, a istovremeno i potvrdom političke moći prvih ljudi toga područja. U toj su perspektivi zapinjali odnosi između porečkog biskupa i akvilejskog patrijarha, te goričkih grofova i obitelji Sergijevaca iz Pule, kasnije prozvanih Castropola, i obitelji Morosini della Sbarra iz Venecije.
Formalnom investiturom Bonifacija - potomka obitelji Nascinguerra Castropola, koju je obavio porečki biskup 1280. godine, ovi su postali i de iure gospodari feudalnog dobra Svetvinčenta ( u ono vrijeme obitelj Sergijevaca iz Pule bila je na vrhuncu moći usprkos rastućem mletačkom utjecaju, njihovo gospodarstvo obuhvaćalo je veći dio južne Istre).
Zaplet između obitelji Castropola i Morosini nastavio se i dalje, usprkos prijelazima svetvinčentinskog područja drugim nadarbenicma.