cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rumija
Na Rumiji postoje mnogi vrhovi, od kojih je najviši visok 1593 m. Od planine Sutorman na severozapadu deli je prevoj Sutorman (844 m), kojim prolazi put Bar - Virpazar. Po sredini grebena je duboki prevoj Bijela Skala (903 m.) preko kojeg vodi put od Bara za Gornje Šestane.
Severoistočna strana je oskudna vodom, dok na jugozapadu im više izvora i tri rečice: Željeznica, Bunar i Međurječ.
Valle, Torino
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 19 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 186 m.
Rumija
Nekada je Rumija bila pod gustom šumom, a danas se samo ponegde vide delovi listopadnih i borovih šuma. Na njoj su prostrani pašnjaci. Na padinama Rumije ima manjih naselja.
Mjesto hodočašća
Mjesto na Rumiji je kultno mjesto Jovana Vladimira i tu je iznošen krst svetog Vladimira prema drevnoj tradiciji koja datira iz vremena pre velike šizme, kada hrišćanstvo nije bilo podijeljeno na istočno i zapadno. Iako na tom prostoru živi pravoslavno stanovništvo, i katolici, a kasnije i muslimani, nastavili zajednički da nose taj krst. Ovo je primjer ekumenizma koji traje hiljadu godina, značajan sa kulturološkog i istorijskog aspekta.
U leto 2005. godine mitropolit SPC Amfilohije je organizovao akciju kojom je postavljena metalna crkva na vrh planine Rumije, upravo gde se tradicionalno jednom godišnje okupljaju pripadnici svih veroispovesti. Nakon toga je Islamska zajednica u Crnoj Gori rekla da njeni pripadnici više ne mogu da učestvuju u iznošenju krsta jer je postupcima gospodina Amfilohija Radovića povrijeđen taj kultni običaj. Ovo je crnogorski režim, koji je uveliko širio antisrpsku histeriju u Crnoj Gori, predstavio kao provokaciju i "snažan je šamar zajedničkom životu sve tri konfesije i dobrim međuljudskim odnosima u Baru", nakon čega su crnogorske vlasti najavile njeno uklanjanje.
Splitska gradska željeznica
thumb|mini|desno|250px|Kompozicija [[vlaka Splitske gradske željeznice.]] Splitska gradska željeznica sustav je prigradskog prijevoza putnika u gradu Splitu. Otvorena je dana 10. prosinca 2006. godine te prometuje na već postojećoj željezničkoj pruzi koja povezuje Split i Perković. Sustav se sastoji od 1 pruge koja prometuje na ukupno 7 postaja: Split, Split-predgrađe, Solin, Kaštel Sućurac, Kaštel Gomilica, Kaštel Kambelovac i Kaštel Stari. Ukupna duljina tračnica je 17,8 kilometara, dok putovanje traje 24 minute. Dio pruge koji ide središtem grada prolazi kroz dva tunela. Sustavom upravlja tvrtka Hrvatske željeznice.
Prethodnica ove pruge začeta je ranih 1990-ih prometovanjem, popularno nazvanog "metroa" na istoj dionici.
I. faza
U budućnosti se planira elektrifikacija sustava, uvođenje kompozicija niskopodnih vlakova te otvorenje novih postaja. Od planiranih novih postaja njih 3 zamišljene su kao produžetak pruge i trebale bi se od postaje Kaštel Stari nastaviti prema Splitskoj zračnoj luci, Trogiru i Segetu Donjem. Otvorenje četvrte postaje predviđa stavljanje u funkciju već postojeće podzemne postaje u središtu grada imena Split-Sud. Time bi Split u bliskoj budućnosti mogao postati prvi grad u Republici Hrvatskoj koji ima postaju podzemne željeznice. U planu je i izgradnja dodatnih postaja u Dujmovači koja bi opsluživala predio u kojem je nekoliko komercijalnih centara i industrijska zona.
Postaje koje bi ovim bile stavljene u funkciju su: Seget Donji, Trogir, Zračna luka Split, Kaštel Novi, Sud/Trg HBZ, Dujmovača-Neslanovac, Dujmovača-Vranjic
II. faza
Stavljanje u funkciju odvojka od postaje Solin do PC Emmezeta i izgradnja postaje/terminusa južno od stare kaštelanske ceste (dr. F. Tuđmana) kod Emmezete i Cemexa.
Izgradnja odvojka pruge od PC Jokera i Brodosplita, preko Spaladiu Arene, bazena i Poljuda do Spinuta, gdje je smješteno nekoliko srednjih škola i studentski dom, kako bi ovaj odvojak i terminus Spinut opsluživali zapadni dio centra grada, obrazovne ustanove u tom dijelu grada, kao i najveće sportske objekte u gradu - stadion na Poljudu, plivačke bazene, te Spaladum Arenu i budući toranj i komercijalni centar.
U podzemnom dijelu PC Joker pri izgradnji je izgrađen dio pristupnog puta prema tunelu metroa, te je time ostavljena mogućnost za izgradnju postaje na početku tunela u neposrednoj blizini Jokera i Brodosplita (postaja Brodarica).
Postaje koje bi ovim bile stavljene u funkciju su: Emmezeta/Cemex, Brodarica, Poljud, Spinut
III. faza
Pri izmještanju glavnog željezničkog i autobusnog kolodvora na Kopilicu, postaja Trajektna luka trebala bi prestati biti terminus, a pruga bi se nastavila južnim dijelom grada, preko obiju bolnica, Splita 3, Lovrinca, Stobreča i Podstrane do Omiša. Jedan odvojak bi se oko Kamena/Stobreča odvajao preko TTTS-a i Mravinaca do Solina, te tako u Solinu zatvarao "prsten" unutar kojeg bi bili najurbaniziraniji dijelovi Splitske aglomeracije.
Ova je faza dakako najkompliciranija i najskuplja, dijelom radi potpune neizgrađenosti i problema koji će zasigurno nastati pri inkorporiranju trase i postaja u urbano tkivo grada, a dijelom, kao i obično u Hrvatskoj, radi imovinsko pravnog kaosa u prostoru. Iz tih razloga teško je očekivati bilo kakve stvarne radnje na realizaciji ovog dijela sustava, izuzevši možda dio od trajektne luke do Firula, jer je na tom potezu u planu rješavanje prometnog (cestovnog) zagušenja na potezu od Autohrvatske do Pazara, osobito kroz Zvonimirovu ulicu. Ukoliko se tu bude realizirao cestovni tunel ili bilo kakvo drugo rješenje, usporedna izgradnja ili barem ostavljanje prostora za brzu gradsku željeznicu bila bi poželjna i nadasve praktična solucija.
Postaje koje bi ovim bile stavljene u funkciju su: Firule, Križine/Split 3, Mertojak, Lovrinac, Kamen, Stobreč, TTTS, Mravince, Solin-Centar, Podstrana, Jesenice, Dugi Rat, Duće i Omiš
Razlozi, mogućnosti financiranja i preduvjeti za izgradnju
Jedan od važnih čimbenika pri izgradnji ovog projekta je već dovršen tunel kroz sam centar grada na potezu od Kopilice do Trajektne luke, te podzemne postaje na Trgu Hrvatske Bratske Zajednice. Od Dujmovače do Kopilice potrebno je izgraditi drugu cijev ili proširiti već postojeći tunel. Ostatak trase je relativno lako dovesti u stanje potrebno za realizaciju prve faze, elektrifikaciju i izgradnju postaja. Jedini dio koji je potrebno u potpunosti izgraditi "od nule" je spoj od sadašnje postaje u Kaštel Starom, preko Kaštel Novog, Zračne luke i Trogira do Segeta Donjeg. Na toj prvoj liniji ovaj metro bi prolazio područjem koje ima preko 250.000 stanovnika, zračnu luku (koja godišnje ima preko milijun ipo putnika sa stalnim rapidnim rastom), trajektnu luku (sa gotovo pet milijuna putnika godišnje, stalnim rastom i predviđenih deset milijuna putnika do 2020.), te najvažnije industrijske i poslovne sadržaje četiriju gradova. Boljim povezivanjem splitske luke s aerodromom i izgradnjom privezišta za mega kruzere Split bi mogao postati i ukrcajno-iskrcajna luka za njih.
Druga faza povezala bi u sustav i najveće sportske objekte u prometnu infrastrukturu, a treća faza dodala bi još najmanje sto tisuća stalnih stanovnika kako potencijalne korisnike, a za turistički razvoj obalnog područja splita i Omiša imala bi izrazito pozitivan utjecaj. Samim time i isplativost projekta je vjerovatno neupitna, osobito kad se uzme u obzir poticaje koje daje EU pri izgradnji moderne i učinkovite željezničke mreže, jer je željeznica neusporedivo ekološki povoljnija od drugih rješenja za masovni tranzit putnika.
Pozitivan utjecaj na kvalitet življenja u urbanim područjima i ekonomsku ekspanziju gradova koji su implementirali slična rješenja moguće je vidjeti na brojnim primjerima u Europi i širom svijeta (Bilbao, Atena i otali gradovi koji su recentno uveli slične sustave LGŽ-a)
Harfa
Zvuk harfe je bogat i plemenit, ali nevelike snage i prodornosti, tako da dolazi do izražaja najbolje u solističkom izvođenju ili solo-epizodama u orkestru. Jedino glisando, koji je moguć brzim prevlačenjem preko većeg broja žica, često i obema rukama, može da se probije i kroz gušći zvuk orkestra. Zahvaljujući dosta dugom odzvuku žica (pretežno dužih), harfa je izuzetno pogodna kao akordski instrument, naročito za izvođenje arpeđata koji su i dobili ime po ovom instrumetnu. Sledstveno, ona se često može sresti kao pratnja nekom melodijskom instrumentu ili glasu.
Današnja harfa je proizvod dugog istorijskog razvoja. Njeni najstariji preci, u vidu luka sa zategnutim žicama, su među najstarijim muzičkim instrumentima uopšte. Antičke kulture u raznim delovima sveta poznaju brojne instrumente harfnog tipa, a i u srednjem veku oni su vrlo omiljeni i rasprostranjeni, naročito kao pratnja pevanju. U 18. veku je ukus rokokoa uticao na spoljni izgled harfe, koji je i danas često kitnjast po ugledu na stare graditelje, a u to vreme, uprkos još znatnim tehničkim ograničenostima, nastaju već i solističke i koncertantne kompozicije namenjene ovom instrumentu. Ipak je tek u 19. veku, usavršavanjem pedalnog mehanizma, harfa došla do izražaja, a takva se i do danas održala bez većih izmena.
Harfa raspolaže sa sedam nožnih pedala, pomoću kojih se svaki ton u svakoj od oktava menja za pola tona naniže (gornja pozicija pedale) ili pola tona naviše (donja pozicija pedale):
Iako su, osim ovih, mogući i međupoložaji, oni se ne koriste u orkestarskoj praksi jer su intonativno nesigurni. Iz priloženog se dâ zaključiti da je na harfi nemoguće odsvirati ton koji je dvostruko snižen (♭) ili dvostruko povišen (x), već se ovakvi tonovi moraju zapisivati kao njegov enharmonski ton (npr: umesto fisis1 treba pisati g1). Međutim, najdublja žica na harfi (Ces1) nije obuhvaćena mehanzimom za promenu visine, već se mora po potrebi zatezati posebnim ključem za štimovanje. Kod nekih starijih tipova harfe, ovim mehanizmom nisu obuhvaćene još dve žice, druga najdublja Des1 i najviša ges4. Promena položaja pedale, a pogotovo više njih zahteva određeno, iako kratko vreme, te se stoga kod komponovanja obraća pažnja da do njih ne dolazi često i, posebno bitno, da ne budu mnogobrojne i brze. Ove promene se u notama označavaju unapred, da bi bilo vremena da se pedalama promene položaji. Ovo se označava na nekoliko načina koji su ovde dati, a odnose se na isti primer postavljanja pedala:
Da li će se tonovi označavati sa povisilicama i snizilicama, ili sa punim imenima takvih tonova, je potpuno svejedno.
Isti primer kao prethodni, samo su u ovom slučaju tonovi raspoređeni tako da gornji red označava pedale desne noge, a donji pedale leve noge.
U orkestru se uglavnom nalazi jedna harfa, mada u orkestrima trostrukog ili četvorostrukog sastava postoje najčešće dve. Ređi su primeri korišćenja većeg broja harfi, mada ih Arnold Šenberg (Arnold Schönberg) u Pesmama gukanja (Gurrelieder) traži četiri, a Rihard Vagner (Richard Wagner) u Sumraku bogova (Götterdämerung) i Mikis Teodorakis (Μίκης Θεοδωράκης) u Grku Zorbi (Αλέξις Ζορμπάς) čak šest.
Keltska harfa
Prve harfe pojavile su se na području moderne Irske davno. Kelti su stvarali legende da su im ovaj instrument poklonili bogovi kako bi naglasili njihovu laganu prirodu i ljubav prema zabavi. Historičari smatraju da je harfa u Irsku donesena iz Evrope. Muzički instrument postao je simbol Irske u 13. stoljeću. Već tada je njegova slika bila prisutna na kraljevskom grbu. Svirači na harfi su u to vrijeme smatrani vrlo cijenjenim ljudima. Uz muziku su recitirali pjesme za svoje vođe, nadahnuli ratnike na borbu i jednostavno podizali moral Kelta.
Pojavljuje se na irskim i britanskim kovanicama, grbu Republike Irske, Ujedinjenog Kraljevstva i Kanade.
Nagrada OFCS za najbolji animirani film
Nagrada Društva online filmskih kritičara za najbolji animirani film (Online Film Critics Society Award for Best Animated Feature) je filmska nagrada koju od 2001. dodjeluje Društvo online filmskih kritičara u znak priznanja za najbolji animirani film.
Лингвистика
Latinična verzija
Најчешће прихваћено, лингвистика је наука о људским језицима а лингвист је особа која се том науком бави. Проучавање лингвистике се може раслојити путем три осе:
Према овим осама, научници који се једноставно зову лингвистима без додатних одредница, у основи се баве независном теоријском синхронијском лингвистиком, за коју се данас сматра да је срж лингвистике. То се обично назива "теоријском лингвистиком".
Постоји широк спектар области у лингвистици, а по многим питањима не постоји заједнички став.
Поља теоријске лингвистике
Теоријска лингвистика је подељена на одређени број посебних области које су мање или више независне. Најпознатије области су:
Hillcrest, Illinois
Hilkrest je grad u američkoj saveznoj državi Ilinois.
Лингвистика
Поља теоријске лингвистике
Не постоји универзално одређење ових области, али би се већина лингвиста сложила да међу овим областима постоје преклапања. У сваком случају, свака од ових области има своје основне концепте.
Hillcrest, Illinois
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 1.326, što je 168 (14,5 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Лингвистика
Дијахронијска лингвистика
Док се срж теоријске лингвистике налази у изучавању одређеног тренутка у развоју језика (обично садашњег), дијахронијска лингвистика проучава језике кроз време. Историјска лингвистика ужива и богату историју (лингвистика је проистекла из историјске лингвистике) и јаку теоријску залеђину у проучавању промена језика.
Почев од Фердинанда де Сосира, синхронијска лингвистика постаје све доминантнија у лингвистичким истраживањима. Осим када су у питању руске лингвистичке школе (са ретким изузецима по остатку света, као што је Александар Белић), може се слободно тврдити да је целокупна савремена лингвистика -- синхронијска. Данашња проучавања историје језика, осим изузетака, обично се обављају методама установљеним у 19. веку. Са Жаном Пијажеом и Ноамом Чомским су се, чак, главна научна супротстављања у савременој лингвистици пренела на разлику између две наследнице структуралне лингвистике: на когнитивну лингвистику и трансформационо-генеративну граматику.
Експлицитно и историјска перспектива укључује историјско-компаративна лингвистика и етимологија.
Примењена лингвистика
Колико је теоријска лингвистика усмерена према трагању за језичким универзалијама и њиховом опису, примењена лингвистика преузима резултате тих трагања и "примењује" их у осталим областима. Обично, "примењена лингвистика" се однси на коришћење лингвистичких истраживања у учењу језика, али и у другим областима. Синтеза говора и препознавање говора, на пример, користе лингвистичка знања за пружање гласовног интерфејса рачунарима.
Контекстуална лингвистика
Преко контекстуалне лингвистике лингвистика ступа у контакт са другим наукама. Колико теоријска лингвистика има свој засебан пут, интердисципларне области лингвистике проучавају како се језик односи према остатку света и утолико проучавања зависе од њега.
Социолингвистика, антрополошка лингвистика, и лингвистичка антропологија су науке у које проучавају однос између друштва у целости и језика.
У критичкој анализи дискурса однос са лингвистиком налазе реторика и филозофија.
У психолингвистици и неуролингвистици спој са лингвистиком налазе медицинске науке.
Остале интердисциплинарне области лингвистике укључују језичка аквизиција, еволуциона лингвистика, стратификациона лингвистика, и когнитивна лингвистика.
Појединачни говорници, језичке заједнице и језичке универзалије
Лингвисти се, такође, разликују у приступу проучавања говорника. Неки анализирају конкретни језик говорника или језички развој у детаље. Неки проучавају језик у целости језичке заједнице, као што је језик свих оних који говоре призренско-тимочким дијалектом. Други покушавају пронаћи језичке универзалије и примене их, на неком апстрактном нивоу, на све говорнике људског језика свуда. Најпознатији заговорник овог последњег пројекта је Ноам Чомски, а занима велики број људи који се баве психолингвистиком и когнитивну лингвистиком. Идеја Ноама Чомског о језичким универзалијама говори о томе да оне леже у универзалијама људског мишљења.
Опис и кодификација
Највећи део онога што је урађено под именом лингвистике сирово је дескриптивно. Лингвисти траже природу језика без упуштања у вредносне судове или траже графике будућих језичких праваца. Али, постоје и многи професионалци и аматери који кодификују језичка правила, стварајући тиме делимични стаднард који би сви требало да прате.
Колико прескриптивисти (они који кодификују) желе избећи оно што називају "неправилном употребом", дескриптивисти (они који описују) траже корене такве употребе. Дескриптивисти би то једноставно описали као идиосинкретичку употребу или би можда пронашли правилности које прескриптивисти не воле можда зато што им је то превише ново или из дијалекта који они не одобравају у стандардној употреби.
Микроекономија
Latinična verzija
Микроекономија потиче од грчких речи micros (мали) и oikonomia (привреда), што би у преводу значило изучавање појединачних економских појава, величина и односа везаних за појединце и предузећа. Према томе, микроекономија проучава привредне субјекте (домаћинства и предузећа) са становишта тршкова производње, формирања и расподеле профита и акумулација, форимирања цена, производње и дистрибуције роба и услуга, појединачна тржишта, индивидуалну штедњу и акумулацију, животни стандард и личну потрошњу итд. Из овог проистиче да су домаћинства и предузећа основни привредни субјекти у пословању и потрошњу у свим облицима привређивања.
Микроекономија изучава доношење одлука о употреби одређених производних ресурса. На пример, зашто појединци више воле аутомобил од бицикла и како произвођачи одлучују да ли да производе аутомобиле или бицикле. У овом случају се анализира понашање свих домаћинстава и свих предузећа у погледу збира куповине аутомобила и збира производње аутомобила. Тако се истражује тржиште аутомобила и упоређује са тржиштем бицикла и добија одговор о релативном односу цена аутомобила и бицикла у односу на утрошене ресурсе. Дакле, микроекономија проучава свако тржиште за сваку робу и пружа шансу за резумевање целокупног репро-циклуса, производње, расподеле, и потрошње, у целој привреди у датом тренутку времена.
미시 경제학
Izotiazol
Izotiazol je tip organskog jedinjenja koje sa sastoji od petočlanog aromatičnog prstena sa tri atoma ugljenika, jednim azotom, i jednim sumporom. Izotiazol je član klase jedinjenja poznatih kao azoli. U kontrastu sa izomernim tiazolom, dva heteroatoma su u susednim pozicijama.
Struktura prstena izotiazola je koponenta velikog broja biološki aktivnih jedinjenja kao što su lekovi ziprasidon i perospiron.
Blatine-Škrape
Blatine-Škrape su jedan od kotareva grada Splita. Omeđen je ulicama Brune Bušića sa istoka, Matice Hrvatske sa sjevera, Poljičkom cestom s juga i Dubrovačkom sa zapada. Ovaj kvart je u potpunosti stambeni, sa visokim zgradama na području Blatina i obiteljskim kućama na području Škrapa.
Макроекономија
Latinična verzija
Макроекономија потиче од грчких речи macros (велики) и oikonomia (привреда), што значи да проучава економске агрегатне величине. Другим речима, бави се проучавањем проблема друштвене привреде, као целине, где се варијабле своде на мали број глобалних величина, тј. комплексних агрегатних величина. У том смислу макроекономија се бави изучавањем појава, процеса и проблема, као што су: бруто производ, друштвени производ, национални доходак, потрошња, штедња, инвестиције, економски раст, спољнотрговинска размена, друштвена репродукција, платни биланс, циклична кретања привреде, буџет, фискална и монетарна политика, агрегатна тражња и понуда, запосленост, инфлација итд. Према томе, макроекономија проучава финкционисање и управљање економијом у целини.
Макроекономија добија на значају после велике економске кризе (1929-1993. године), када су обелодањени економски проблеми са несагледивим последицама, који се нису могли разрешити путем механизма Смитове "невидљиве руке". Међу економистима је то најбоље уочио Џон Мајнорд Кејнз (1883-1946. године), те се настанак наведена макроекономија теорије и политике везује за његово име.
Makrotalous
Campneuseville
Kanezvil je naselje i opština u severnoj Francuskoj u regionu Gornja Normandija, u departmanu Primorska Sena koja pripada prefekturi Djep.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 485 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 39 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 12,3 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 209 metara (maksimalnoj 211 m, a minimalnoj 107 m).
Nevada, Missouri
Nevejda je grad u američkoj saveznoj državi Misuri.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 8.386, što je 221 (-2,6 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Лингвистика
Говор и писање
Наравно, лингвисти се слажу да проучавање писаног језика може бити корисно и вредно. За лингвисте који користе методе корпусне лингвистике и рачунске лингвистике, писани језик је много погоднији за обраду великих количина лингвистичких података. Велике корпусе говорног језика је тешко створити и још теже наћи.
Такође, проучавање система писања улази у простор лингвистике.
Области лингвистике
фонетика, фонологија, синтакса, семантика, прагматика, етимологија, лексикологија, лексикографија, теоријска лингвистика, историјско-компаративна лингвистика и дескриптивна лингвистика, језичка типологија, рачунска лингвистика, корпусна лингвистика, семиотика.
Интердисциплинарне лингвистичке области
примењена лингвистика, историјска лингвистика, ортографија, системи писања, компаративна лингвистика, криптоанализа, децифермент, социолингвистика, критичка анализа дискурса, психолингвистика, језичка аквизиција, еволуциона лингвистика, антрополошка лингвистика, стратификациона лингвистика, текстуална лингвистика, когнитивна лингвистика, неуролингвистика, а у рачунској лингвистици постоје разумевање природног језика, препознавање говора, препознавање говорника (разазнавање), синтеза говора, и, уопштеније, обрада говора
Шта је а шта није лингвистика
"Лингвистика" и "лингвист" не морају се увек примењивати у горњим значењима. У неким контекстима, најбоље дефиниције могу бити "оно што се студира на уобичајеном универзитетском одсеку за лингвистику" и "онај ко је професор на таквом одсеку". Лингвитика се у том смислу не односи на учење страних језика (осим у случајима када се изучавају формални модели језика). Она не укључује анализу поезије. Само понекад укључује проучавање појава као што је метафора. Кодификација језика се обично не сматра лингвистиком пошто "лингвисти" обично проучавају оно што људи раде, а не оно што људи треба да раде. Неко ко се дуготрајно бави тиме не може бити сматрам "лингвистом".
Екстерни линкови
علم اللغة Езикознание Lingvistik Lingvistiko בלשנות 言語学 언어학 Lingwistyka Lingüística Lingvistică Lingvistik Maarifa Ya Lugha لسانيات 语言学
Canale d'Agordo, Belluno
Canale d'Agordo je naselje u Italiji u provinciji Belluno, u regiji Veneto.
Harfa
Opis
Razlika je u broju žica i načinu mijenjanja tonaliteta: pedalna harfa ima 7 pedala koje se upravljaju nogama dok keltska ima takozvane preštimače koji se podižu i spuštaju rukom. Učenje sviranja na harfi obično se započinje upravo na keltskoj harfi.
Keltstka harfa je visine je od 80 do 140 cm. Zavisno od modela ima između 22 i 38 žica. Težine je od 5,5 do 15 kg. Žice su obojene su u tri različite boje: crvenu, plavu i žutu. Na crvenim žicama dobija se ton C, na plavim F, dok se ostali tonovi dobijaju na žicama žute boje. Kako bi se povisila ili snizila visinu pojedinog tona ugrađeni su preštimači (nazivaju se još i kukice ili kvačice), čijim pomjeranjem se žica skraćuje, a ton povisuje za pola stepena. Kukice se nalaze na vratu harfe i mogu se dohvatiti lijevom rukom. Nakon vibracije žice zvuk se proizvodi u rezonantnoj kutiji. Zadnja strana rezonantne kutije ima nekoliko pravilno raspoređenih otvora koji omogućavaju umetanje žica kroz rezonantnu ploču koja se nalazi s gornje strane rezonantne kutije.
Šahdara
Šahdara je reka u Srednjoj Aziji.
Harfa
Nematerijalna kulturna baština
Zanimanje za sviranje harfe poraslo je u posljednjih šezdeset godina zahvaljujući rastućem uvažavanju uloge harfe u irskom identitetu, jeziku i kulturi. Danas ima oko 1.500 muzičara na ovom instrumentu, i taj broj stalno raste. U irskoj narodnoj muzici zastupljeni su instrumenti kao što su keltska harfa, irske gajde, violina, harmonika, irska frula i bubanj bodhrán
Keltska harfa je na UNESCO-voj Reprezentativnoj listi nematerijalnog kulturnog naslijeđa čovječanstva kao element kulturne baštine u Irskoj. Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog naslijeđa na zasjedanju koje je održano od 13. do 18. decembra 2019. u Šri Lanki.
Šahdara
Šahdara teče kroz selo Roštkala.
Glavne pritoke Šahdare su:
Televizijski dnevnik
U televizijskom smislu, televizijski dnevnik (skraćeno: TV dnevnik) je polisemna odrednica, koja najpre označava centralnu informativnu emisiju emitovanu na jugoslovenskim televizijama u doba SFRJ. Nakon praspada SFRJ, novonastale države, i samim tim nacionalne televizijske kuće, zadržavaju ovaj relativno kultni naziv za svoju centralnu informativnu emisiju.
Jodid
Jodid je jon I−. Jedinjenja joda sa formalnim oksidacionim stanjem −1 se nazivaju jodidi. U svakodnevnom životu, jod se najčešće sreće kao komponenta jodiranih soli. Jodna deficijencija utiče na veliki broj ljudi, i ona je jedan od glavnih sprečivih uzroka metalne retardacije.
Struktura i karakteristike neorganskih jodida
Jodid je jedan od najvećih (monoatomskih) anjona. On ima prečnik od oko 220 pikometara. U poređenju s njim ostali halidi su znatno manji: bromid (196 pm), hlorid (181 pm), i fluorid (133 pm). Delom zbog njegove veličine, jod formira relativno slabe veze sa većinom elemenata.
Većina jodidnih soli je rastvorna u vodi, made često manje od srodnih hlorida i bromida. Pošto su jodidi veći, oni su manje hidrofilni od manjih anjona. Jedna od posledica toga je da je natrijum jodid visoko rastvoran u acetonu, dok natrijum hlorid nije. Niska rastvorljivost srebro jodida i olovo jodida odražava kovalentni karakter tih metalnih jodida. Test za prisustvo jodidnih jona je formiranje žutog precipitata tih jedinjenja nakon tretmana rastvora sa srebro nitratom ili olovo(II) nitratom.
Vodeni rastvori jodidnih soli rastvaraju jod bolje od čiste vode. Ovaj efekat je posledica formiranja trijodidnog jona, koji ima smeđu boju:
Redoks i antioksidantske osobine
Jodidne soli su blago redukujući agensi i mnoge od njih reaguju sa kiseonikom formirajući jod. Redukujući agens je hemijski termin za antioksidans, čije osobine se mogu kvantitativno izraziti u vidu redoks potencijala: Pošto se jodidi lako oksiduju, enzimi ih konvertuju u elektrofilne jodirajuće agense, prema potrebi za biosintezu velikog broja prirodnih proizvoda koji sadrže jodide. Jodid može da funkcioniše kao antioksidans koji lako reaguje sa reaktivnim molekulima kiseonika kao što je vodonik peroksid:
Popis najkomercijalnijih filmova
desno|mini|250px|Kino ulaznice Slijedi popis najkomercijalnijih filmova u američkim kinima po desetljeću. Iako je Avatar trenutačno utržio najviše novaca na američkim kino blagajnama, i dalje ga nadmašuje ep Zameo ih vjetar iz 1939. koji je prilagođeno po inflaciji kino ulaznice zaradio 1,6 milijardi $.
1930-ih
Na ljestvici 10 najkomercijalnijih filmova 1930-ih, najuspiješniji film je ujedno najuspiješniji film 20. stoljeća - Zameo ih vjetar, koji je prilagođeno po inflaciji zaradio 1,6 milijardi $ u američkim kinima. Njegov redatelj, Victor Fleming, također je zastupljen još jednim filmom, Čarobnjakom iz Oza. Prvi dugometražni animirani film kinematografije, Disneyjeva Snjeguljica i sedam patuljaka, ujedno je i najkomercijalniji animirani film u povijesti prilagođeno po inflaciji - tek je neznatno manje zaradio od filma Zameo ih vjetar. Među 10 najuspiješnijih nalazi se i jedan horor, Frankenstein, dok je film fantastike King Kong šesti na popisu. Izuzev filma Zameo ih vjetar, nijedan drugi nije osvojio Oscara za najbolji film.
1940-ih
Na ljestvici najkomercijalnijih filmova 1940-ih, po prvi puta u povijesti se na prvom mjestu nalazi jedan animirani film, Fantazija Walta Disneyja. Sveukupno su četiri animirana filma tog studija na popisu najuspiješnijih - Fantazija, Pinokio, Bambi i Pjesma s juga (koji je kombinirao igrane sa animiranim dijelovima) - dok su ostali igrani filmovi. Od 10 filmova, samo je jedan osvojio Oscara, BAFTA-u i Zlatni globus za najbolji film, Najbolje godine naših života. Iako producent David O. Selznick nije uspio ponoviti ni desetinu uspjeha svojeg hita Zameo ih vjetar, njegov vestern Dvoboj na suncu ipak je zaradio dovoljno da bude među prvih 10 najkomercijalnijih filmova desetljeća.
1950-ih
Na ljestvici 10 najkomercijalnijih filmova 1950-ih čak su četiri animirana filma iz studija Walta Disneyja, s tim da je najuspješniji, Dama i skitnica, ujedno tek drugi animirani film koji je najkomercijalnije ostvarenje nekog desetljeća, nakon Fantazije iz 1940-ih. Od 10 filmova, čak četiri je osvojilo Oscara a tri i Zlatni globus za najbolji film. Cecil B. DeMille redatelj je sa dva filma na ljestvici; Deset zapovijedi i Najveća predstava na svijetu. Glumac Charlton Heston tumači glavnu ulogu u čak tri filma: Deset zapovijedi, Ben-Hur i Najveća predstava na svijetu.
1960-ih
Na ljestvici 10 najkomercijalnijih filmova 1960-ih se nalaze i dva animirana filma iz studija Walta Disneyja, 101 Dalmatinac i Knjiga o džungli. Najuspješniji film desetljeća je mjuzikl, Moje pjesme, moji snovi, a njegova glavna glumica Julie Andrews zastupljena je još jednim filmom na ljestvici, Mary Poppins. Netipično za taj žanr, na ljestvici se nalazi i jedan vestern, Butch Cassidy i Sundance Kid, te četvrti dio iz serijala o Jamesu Bondu, Operacija Grom. Tri filma osvojila su Zlatni globus za najbolji film - komedija ili mjuzikl: Diplomac, Moja draga gospo i Moje pjesme, moji snovi.
1970-ih
Na ljestvici 10 najkomercijalnijih filmova 1970-ih po prvi puta se na prvom mjestu nalazi jedan ZF film, Ratovi zvijezda. Četiri filma su komedije − Žalac, Briljantin, Smokey i Bandit i Životinjsko bratstvo − a Steven Spielberg je redatelj zastupljen sa čak dva filma, Ralje i Bliski susreti treće vrste. Superman je prva filmska adaptacija superjunaka iz stripa koja je dospijela na ljestvicu 10 najuspiješnijih.
1980-ih
Na ljestvici 10 najkomercijalnijih filmova 1980-ih po prvi puta je jedna cijela filmska trilogija, ona o Indiana Jonesu. Njen redatelj Steven Spielberg zastupljen je i četvrtim filmom, E.T.. Najuspiješnija komedija desetljeća su Istjerivači duhova. Jedini film na ljestvici koji nije ni fantastika niti ZF je Policajac s Beverly Hillsa. Nijedan od 10 filmova nije osvojio Oscara za najbolji film, no E.T. je osvojio Zlatni globus u istoj kategoriji. Glumac Harrison Ford pojavljuje se u čak pet filmova; tri iz serijala o Indiana Jonesu a dva iz serijala o Ratovima zvijezda.
2000-ih
Na ljestvici 10 najkomercijalnijih filmova 2000-ih nalazi se ZF film Avatar, čiji je redatelj James Cameron već prošlog desetljeća također režirao najkomercijalniji film, Titanic. Čak šest filmova su nastavci − Vitez tame, Shrek 2, Pirati s Kariba: Mrtvačeva škrinja, Transformeri 2, Spider-Man 2 i Gospodar prstenova: Povratak kralja. Izuzev Pasije, svi filmovi su ili iz žanra fantastike ili ZF-a. Ratovi zvijezda su postali jedini filmski serijal čiji je barem jedan nastavak zastupljen na ljestvici 10 najkomercijalnijih filmova kroz raspon od četiri desetljeća.
Po broju prodanih kino ulaznica
Slijedi popis filmova s najviše prodanih ulaznica na kino blagajnama: Zanimljivo je napomenuti da je na listi 30 filmova s najviše prodanih kino ulaznica, samo tri snimljenih u 21. vijeku, usprkos tome što su zarade veće u tom razdoblju zbog povećanja cijene kino ulaznice i inflacije dolara.
Lingvistika
Lingvistika (franc. linguistique, prema lat. lingua: jezik) ili jezikoslovlje, je nauka o ljudskom jeziku. Lingvisti ili lingviste su osobe koje se tom naukom bave. Proučavanje lingvistike se može raslojiti putem tri osi:
Postoji širok spektar oblasti u lingvistici, a po mnogim pitanjima ne postoji zajednički stav.
Polja teorijske lingvistike
Teorijska lingvistika je podeljena na određeni broj posebnih oblasti koje su manje ili više nezavisne. Najpoznatije oblasti su:
Prve tri grane lingvistike (fonetika-fonologija, morgologija i sintaksa) spadaju u gramatiku. Ne postoji univerzalno određenje ovih oblasti, ali bi se većina lingvista složila da među ovim oblastima postoje preklapanja. U svakom slučaju, svaka od ovih oblasti ima svoje osnovne koncepte.
Dijahronijska lingvistika
Dok se srž teorijske lingvistike nalazi u izučavanju određenog trenutka u razvoju jezika (obično sadašnjeg), dijahronijska lingvistika proučava jezike kroz vreme. Istorijska lingvistika uživa i bogatu istoriju (lingvistika je proistekla iz istorijske lingvistike) i jaku teorijsku zaleđinu u proučavanju promena jezika.
Počev od Ferdinanda de Sosira, sinhronijska lingvistika postaje sve dominantnija u lingvističkim istraživanjima. Osim kada su u pitanju ruske lingvističke škole (sa retkim izuzecima po ostatku sveta, kao što je Aleksandar Belić), može se slobodno tvrditi da je celokupna savremena lingvistika -- sinhronijska. Današnja proučavanja istorije jezika, osim izuzetaka, obično se obavljaju metodama ustanovljenim u 19. veku. Sa Žanom Pijažeom i Noamom Čomskim su se, čak, glavna naučna suprotstavljanja u savremenoj lingvistici prenela na razliku između dve naslednice strukturalne lingvistike: na kognitivnu lingvistiku i transformaciono-generativnu gramatiku.
Eksplicitno i istorijska perspektiva uključuje istorijsko-komparativna lingvistika i etimologija.
Primenjena lingvistika
Koliko je teorijska lingvistika usmerena prema traganju za jezičkim univerzalijama i njihovom opisu, primenjena lingvistika preuzima rezultate tih traganja i "primenjuje" ih u ostalim oblastima. Obično, "primenjena lingvistika" se odnsi na korišćenje lingvističkih istraživanja u učenju jezika, ali i u drugim oblastima. Sinteza govora i prepoznavanje govora, na primer, koriste lingvistička znanja za pružanje glasovnog interfejsa računarima.
Kontekstualna lingvistika
Preko kontekstualne lingvistike lingvistika stupa u kontakt sa drugim naukama. Koliko teorijska lingvistika ima svoj zaseban put, interdisciplarne oblasti lingvistike proučavaju kako se jezik odnosi prema ostatku sveta i utoliko proučavanja zavise od njega.
Sociolingvistika, antropološka lingvistika, i lingvistička antropologija su nauke u koje proučavaju odnos između društva u celosti i jezika.
U kritičkoj analizi diskursa odnos sa lingvistikom nalaze retorika i filozofija.
U psiholingvistici i neurolingvistici spoj sa lingvistikom nalaze medicinske nauke.
Ostale interdisciplinarne oblasti lingvistike uključuju jezička akvizicija, evoluciona lingvistika, stratifikaciona lingvistika, i kognitivna lingvistika.
Pojedinačni govornici, jezičke zajednice i jezičke univerzalije
Lingvisti se, takođe, razlikuju u pristupu proučavanja govornika. Neki analiziraju konkretni jezik govornika ili jezički razvoj u detalje. Neki proučavaju jezik u celosti jezičke zajednice, kao što je jezik svih onih koji govore prizrensko-timočkim dijalektom. Drugi pokušavaju pronaći jezičke univerzalije i primene ih, na nekom apstraktnom nivou, na sve govornike ljudskog jezika svuda. Najpoznatiji zagovornik ovog poslednjeg projekta je Noam Čomski, a zanima veliki broj ljudi koji se bave psiholingvistikom i kognitivnu lingvistikom. Ideja Noama Čomskog o jezičkim univerzalijama govori o tome da one leže u univerzalijama ljudskog mišljenja.
JNJ-5207852
piperidin }}
Lingvistika
Opis i kodifikacija
Koliko preskriptivisti (oni koji kodifikuju) žele izbeći ono što nazivaju "nepravilnom upotrebom", deskriptivisti (oni koji opisuju) traže korene takve upotrebe. Deskriptivisti bi to jednostavno opisali kao idiosinkretičku upotrebu ili bi možda pronašli pravilnosti koje preskriptivisti ne vole možda zato što im je to previše novo ili iz dijalekta koji oni ne odobravaju u standardnoj upotrebi.
JNJ-5207852
JNJ-5207852 je histaminski antagonist koji je selektivan za H3 receptor. On ima stimulantne i nootropne efekte u životinjskim studijama, te se smatra da on može da bude koristan u tretmanu deficita memorije vezanog za epilepsiju. JNJ-5207852 nije dospeo do stupnja kliničkog razvoja zbog nepovoljnih farmakokinetičkih karakteristika, ali je srodno jedinjenje JNJ-17216498 trenutno u fazi II kliničkih ispitivanja za tretman narkolepsije.
Lingvistika
Govor i pisanje
Mnogi savremeni lingvisti smatraju da je govorni jezik fundamentalniji, a time i mnogo bitniji za proučavanje nego pisanje. Razlozi za takvo stanovište uključuju:
Naravno, lingvisti se slažu da proučavanje pisanog jezika može biti korisno i vredno. Za lingviste koji koriste metode korpusne lingvistike i računske lingvistike, pisani jezik je mnogo pogodniji za obradu velikih količina lingvističkih podataka. Velike korpuse govornog jezika je teško stvoriti i još teže naći.
Takođe, proučavanje sistema pisanja ulazi u prostor lingvistike.
Oblasti lingvistike
fonetika, fonologija, sintaksa, semantika, pragmatika, etimologija, leksikologija, leksikografija, teorijska lingvistika, istorijsko-komparativna lingvistika i deskriptivna lingvistika, jezička tipologija, računska lingvistika, korpusna lingvistika, semiotika.
Interdisciplinarne lingvističke oblasti
primenjena lingvistika, istorijska lingvistika, ortografija, sistemi pisanja, komparativna lingvistika, kriptoanaliza, deciferment, sociolingvistika, kritička analiza diskursa, psiholingvistika, jezička akvizicija, evoluciona lingvistika, antropološka lingvistika, stratifikaciona lingvistika, tekstualna lingvistika, kognitivna lingvistika, neurolingvistika, a u računskoj lingvistici postoje razumevanje prirodnog jezika, prepoznavanje govora, prepoznavanje govornika (razaznavanje), sinteza govora, i, uopštenije, obrada govora
Šta je a šta nije lingvistika
"Lingvistika" i "lingvist" ne moraju se uvek primenjivati u gornjim značenjima. U nekim kontekstima, najbolje definicije mogu biti "ono što se studira na uobičajenom univerzitetskom odseku za lingvistiku" i "onaj ko je profesor na takvom odseku". Lingvitika se u tom smislu ne odnosi na učenje stranih jezika (osim u slučajima kada se izučavaju formalni modeli jezika). Ona ne uključuje analizu poezije. Samo ponekad uključuje proučavanje pojava kao što je metafora. Kodifikacija jezika se obično ne smatra lingvistikom pošto "lingvisti" obično proučavaju ono što ljudi rade, a ne ono što ljudi treba da rade. Neko ko se dugotrajno bavi time ne može biti smatram "lingvistom".
Nagrada OFCS za najbolju montažu
Nagrada Društva online filmskih kritičara za najbolju montažu (Online Film Critics Society Award for Best Editing) je godišnja filmska nagrada koju od 1998. dodjeljuje Društvo online filmskih kritičara u znak priznanja za najbolju filmsku montažu.
Sigilletto, Udine
Sigilletto je naselje u Italiji u provinciji Udine, u regiji Furlanija-Julijska krajina.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 76 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1131 m.
Nova TV
Program je počela emitirati 28. svibnja 2000. kao prva hrvatska komercijalna televizija s nacionalnom koncesijom i ubrzo postala vrlo popularna među gledateljima. Najpoznatija je po svom informativnoj emisiji Dnevnik Nove TV i reality showovima od kojih je najpopularniji bio Story SuperNova Music Talents, a uskoro je uslijedio Hrvatski Idol. Program Nove TV se prvenstveno sastoji od različitih televizijskih serija i emisija, kao i crtića, filmova i dnevnih vijesti. Na Novoj TV se prikazuju hrvatske humorističke serije: "Naša mala klinika" i "Bumerang". Također, prikazuju se novije popularne američke serije kao Izgubljeni (Lost), Kućanice (Desperate Housewives), Medij (Medium) itd. Nova TV emitirala je i američku dnevnu sapunicu Strasti (Passions). Prijenosi sportskih događaja su također povremeno dio njezina programa. Signal Nove TV obuhvaća oko 90% teritorija države.
Godine 2004. Nova TV je promijenila vlasnika (dosadašnjeg Ćaletu) za Ronalda Laudera (CME). Nova TV 10. listopada 2005. počela je emitirati vlastiti Dnevnik.
Na Novoj TV su radile i još rade neke TV ličnosti: Oliver Mlakar, Siniša Svilan, Petar Vlahov, Andrija Jarak, Alka Vuica, Željko Rogošić, Vinko Štefanec, Saša Kopljar, Mirjana Hrga, Petar Pereža, Romina Knežić, Marija Miholjek, Saša Lugonjić, Željko Vela, Ana-Marija Vuković, Mislav Bago, Ivana Paradžiković, Stipe Sladoljev, Danka Derifaj, Milan Stjelja, Arijana Čulina, Ivana Nanut, Domagoj Mikić, Valentina Baus, Vjekoslav Đaić, Monika Kravić, Ivan Forjan, Vlado Boban, Sabina Tandara Knezović, Dino Goleš, Mirna Berend itd.
2017. je objavljeno kako je CME Group svoja poduzeća u Hrvatskoj i Sloveniji, koja uključuju i Novu TV, prodala medijskoj kući United Group.
Lovret
Unutar ovog gradskog kotara smještene su gradske četvrti "Lovret", "Skalice" i "Brodarica", a tu je smješteno i brodogradilište "Brodosplit". Gradnjom centra "Joker" i otvaranjem većeg broja trgovina na tom prostoru ovaj kotar je dobio i trgovački predznak.
Vance, South Carolina
Vens je grad u američkoj saveznoj državi Južna Karolina.
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 170, što je 38 (-18,3 %) stanovnika manje nego 2000. godine.
Split 3
Split 3 je jedan od mlađih kotara u gradu Splitu. Smješten je istočno od Dioklecijanove palače, a omeđen je ulicama Bruna Bušića sa zapada, Vukovarskom sa sjevera, Velebitskom s istoka i Poljičkom cestom s juga. Ulica Matice Hrvatske dijeli Split 3 na Smrdečac na jugu odnosno Pisano Kame na sjeveru.
U ovom kotaru danas živi oko 13 000 stanovnika. Sam kotar je započet kao isključivo stambeno naselje da bi se izgradnjom Sveučilišnog kampusa (koja još traje) postupno pretvorio u znanstveno središte grada Splita. Osim Sveučilišnog kampusa, ovaj kotar je postao i trgovačko središte s brojnim trgovinama i poslovnim zgradama (Prima 3, Euroherc osiguranje, Brodomerkur, itd.).
Analiza
Analiza (grčki ανάλυση, iz starogrčkog glagola ἀναλύειν, analyein – rastvoriti, hrv. raščlamba) je proces "rastvaranja" koncepta, propozicije, misli, lingvističkog sistema, kao i bilo koje postavke, na "krajnje" ili jednostavnije sastavne delove.
Zavisno od naučne grane se primenjuju različite analitičke metode..
Hemijska analiza, se recimo bavi, identifikovanjem hemijskih elemenata ili rastvora hemijskim ili fizičkim metodama. Pri tome se razlikuju kvalitativna ("Koji hemijski elementi?") i kvantitativna analiza ("Koliko ima određenog hemijskog elementa?").
Većina naučnih grana (npr. socijalne i ekonomske nauke, informatika, itd.) za analizu primenjuju određene statističke alate. Analiza podataka odgovara fazi identifikacije i interpretacije sakupljenih podataka. Cilj takve analize je obično utvrđivanje određenog stanja i ispitivanje uzroka koji su do tog stanja doveli.
Analitička faza je potreban korak pri rešavanju problema ili poboljšavanju situacije.
Jedan od problema analitičkog pristupa u naukama kao i u filozofiji, je taj što on podrazumeva da se samom analizom stanje stvari koje se analiziraju ne menja. Sa ovim problemom se češće može susresti u logici i filozofiji nego u empirijskim naukama, ali i u naučnoj praksi se javlja, kao na primer u kvantnoj fizici.
Mnogi filozofi osporavaju univerzalnu mogućnost primene analize jer, po njima, njena doslovna upotreba pri pokušaju rešavanja većine filozofskih problema dovodi do apsurda. Ovi filozofi su uglavnom pripadnici pravaca direktno suprotstavljenih tzv. analitičkoj filozofiji.
Vidi još
Analyysi Analyse Analys Анализа Analiza Analyse
Dieffenbach-au-Val
Difenbah o Val je naselje i opština u istočnoj Francuskoj u regionu Alzas, u departmanu Donja Rajna koja pripada prefekturi Selestat Erštajn.
Po podacima iz 1999. godine u opštini je živelo 582 stanovnika, a gustina naseljenosti je iznosila 197 stanovnika/km². Opština se prostire na površini od 2,95 km². Nalazi se na srednjoj nadmorskoj visini od 300 metara (maksimalnoj 560 m, a minimalnoj 233 m).
Mikrocirkulacija
Mikrocirkulacija ( i ) je protok krvi kroz najmanje krvne sudove, artiole, venule, šantove i kapilara u cirkulatornom sistemu, kretanje intersticijalne tečnosti i supstanci u međućelijskom prostoru i transport limfe kroz limfne mikrosisteme. Mikrocirkulacija postoji u svim tkivima i organima, osim u rožnjači. Termin su osmislili naučnici SAD 1954. sa ciljem da u on u sebi integriše jedinstveni metodološki pristup mehanizmima koji se odnose pre svega na kapilarni protok krvi, što je kasnije dovelo do pojma »mikrocirkulacija« kao kompleksnog sistema koji u sebi integriše aktivnosti tri podsistema: hemomikrocirkulaciju (mikrocirkulaciju krvi), limfnu cirkulaciju i međuprostornu cirkulaciju (intersticijalnu cirkulaciju).
„''Glavni zadatak krvnog sistema u telu je da održavanjem dinamičke ravnoteže protoka i drugih parametara kretanja tečnosti i materija u tkivima - obezbedi homeostazu unutrašnje sredine. Sistem mikrocirkulacije omogućava transport krvi i limfe kroz najmanje krvne i limfne sudove, transport gasova, vode, mikro i makromolekula kroz biološku barijeru (zidove kapilara) i kretanje materija u ekstravaskularnom prostoru. ''“
Značaj
Mikrocirkulacija je opšti pojam koji u sebi kombinuje mnoge funkcionalne mehanizme protoka krvi i limfe u malim krvnim i limfnim sudovima koji u organizmu i njegovim tkivima obezbeđuju;
Fiziologija
Centralni (glavni) deo mikrocirkulacionog sisema sastoji se od krvnih i limfnih kapilara, koji nastaju grananjem malih arterija, vena i limfnih sudova. Glavna funkcija krvnih sudova je da se obezbedi adekvatno snabdevanje krvlju u određenim oblastima tkiva, koje pod normalnim uslovima, treba da bude u skladu sa svim metaboličkim potrebama.