cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Варичела
Епидемиологија
„''Дошло је необјашњивог помак према вишим старосним структура ма током последњих година. То се огледа повећаном броју јављања оболелих од варичеле лекарима опште праксе и већим бројем смртних случајева у Енглеској и Велсу. На основу извештаја из других болница у свету сличан тренд разбољевања од варичеле имају и млађе одрасле особе, у Сједињеним Државама. Ова промена је епидемиолошки гледано важна због последице за будуће стопе смртности и ризик од инфекција међу здравственим радници и трудницама. Све већа примена вакцинације у свету треба да смањи ризика од нозокомијалног преношења и могућих промена епидемиологије варичеле“''.
Сједињене Државе
У ери преваентивне вакцинације, готово сва лица која су до данас вакцинисана против варичеле стекла су солидан имунитет, па је у неким државама (због јако малог броја оболелих) варичела уклоњена са листе болести које подлежу обавезном пријављивању (у САД од 1981), док су неке државе и даље наставиле са обавезним пријављивањем варичеле.
Варичеле се у већини случајева (око 85%), јавља се код деце млађе од 15 година. Највише у узрасту од прве до четврте године (39% свих случајева). Појава варичеле код овог усзраста деце је вероватно последица ранијег излагања варичела зостер вирусу и недовољна брига о деци предшколског узраста. У деце старе 5-9 године варичела се јавља у 38% случајева. Одрасли до 20 година и старије чине само 7% случајева (подаци су за период од 1990-1994).
Подаци из три спроведена активна надзор над варичелом у више области САД указују да је учесталост варичела, као и број болнички лечених болесника са варичелом, значајно опао од лиценцирања вакцине против варичеле у 1995.
Године 2004, вакцинације против варичеле обухваћена су скоро сва деца старости од 19-35 месеци и у два активног надзора процењен је пад разбољевања на 89% и 90%. У поређењу са 1995, од увођења широке педијатријске имунизације у САД, број оболелих од варичелла опао је за 83% - 93% а смртност за око 66% до 2004. Највећи пад броја оболелих забележен је међу децом узраста од 1-4 и 5-9 година, али је дошло до смањења разбоњевања и у свим осталим старосним групама, укључујући школску децу и одрасле, што указује на значајно смањење преноса заразе овим вирусом у свим групама. Смањење броја случајева варичеле је пре свега резултат повећане примене вакцина против варичеле којом је према проценама из 2007 вакцинисано 90% деце старости између 19 и 35 месеци.
Тренутно, у САД се годишње региструје мање од 10 смртних случајева, углавном код невакцинисаних и особа са имуносупресијом. Иако је проценат вакцинацисаних у САД премашио 80% током последњих неколико година, дошло је до појаве епидемије варичеле у школама и забавишта у неколико држава у САД.
Остале земље
Варичела утиче на готово сву децу у свету који немају имунитет. Годишња инциденца се процењује на 80-90 милиона случајева. Већина земаља у развоју има ниску стопу вакцинације због трошкова који су повезани са набавком вакцине и трошковима вакцинације: Зато путници који путују у те земље, изложене су великом ризику од заражавања и оболевања од варичеле.
Сероепидемиолошко истраживање спроведено у Нагоји (Јапан) код 1473 случајева показала је да 81,4% случајева чине деца млађа од 6 година, а 9,6% испод једне године старости. Од 168 евидентираних случајева испод једне године старости, око 30% је испод 5 месеци. Испитивање спроведено код 11 парова мајки и кабл серума и 13 парова мајки и новорођенчета показао је да трансфер НТ антитела јако добар, чак и код беба које су биле мале за њихов узраст или биле недонешене на рођењу, и након 28 недеља од трудноће. Пренос антитела са мајке се брзо смањио, и постаје минималан код беба старијих од 4 месеца. Затим са повећањем старости проценат серопозитивне деце се постепено повећава, на 53,3% у 4 до 5 години, и 100% код деце преко 9 година, уз привремено смањење у младих одраслих особа у њиховим двадесетим. У Јапану, годишња преваленца варичеле достиже врхунац у периоду од марта до маја, са каснијом нижом преваленцијом између августа и октобра.
Епидемиологија варичеле разликује се између земаља у умереним климатским условима и оних у тропским климатским условима. У већини земаља са умереним климатским условима, више од 90% заражених особа су адолесценти, а у земљама са тропским климатским условима, инфекције се јављају у старијим годинама, и карактерише се већом осетљивосшћу одраслих.
Србија
Према подацима из 2003 Градског завода за заштиту здравља Београд само у овој години од заразних болести у Граду Београду оболело је 66.297 особа, од чега 45.423 од грипа, а од осталих заразних и паразитских болести 10.985 или 31,5 одсто особа. Међу осталим заразним болестима доминира варичела са 9.699 оболелих, и на другом је месту по учесталости у Граду Београду (одмах иза грипа).
Према подацима Градског завода за јавно здравље Београд, у периоду 2001-2008. евидентиран је незанемарљив број пријављених случајева варичеле у Београду и његовој околини, који је просечно годишње износио 10.129 (или од 8.216-14.024). Просечна инциденција ове болести била је просечно 639,8 ± 154 или од 432-876 на 100.000 становника. Највећи број оболелих (преко 90%) припадао је дечјем узрасту до 16 година. У истом периоду у Институту за инфективне и тропске болести Клиничког центра Србије у Београду, хоспителизовано је и лечено 474 болесника због компликација варичеле или 4,85% од укупно регистрованих оболелих од варичеле на територији Београда у наведеном периоду. Највећи број хоспитализованих (58%) припадао је дечјем узрасту (до 16 година старости).
Старосна дистрибуција варичеле
Максимална учесталост варичеле у невакцинисаној популацији је код деце узраста 1-6 година. Лица старија од 14 година чине 10% случајева варичеле. У Сједињеним Државама, врх старости оболелих од варичеле је 9-11 година.
У тропским поднебљима, варичелла је чешћа код старије деце. Већина случајева у Јапану јавља се код деце млађе од 6 година. У око 9,6% случајева варичела се јављала код деце млађе од једне године, а скоро трећина њих су деца млађа од пет месеци.
Предиспозиција
Предиспонирајући фактори за настанак тешких облика варичеле су:
Фактори ризика за појаву тешког облика варичеле у новорођенчади су следећи:
Фактори ризика за појаву тешког облика варичеле у адолесцената и одраслих су:
Патофизиологија
thumb|Типичан изглед пликова на кожи у почетном стадијуму варичеле thumb|Промене на кожи у стадијуму красте (5 дан од почетка варичеле) Узрочниик болести је микроорганизам, варичела зостер вирус (varicella-zoster virus), из групе хуманих херпесвируса и подфамилије алфахерпесвиринеа (Alphaherpesvirinae) и као и сви вируси херпеса, је ДНА вирус.
Болест се манифестује тек након период инкубације који од контакта са оболелом особом траје 10 до 21 дан.
Варичеле се преносе непосредним контактом са оболелом особом, кроз ваздух, кијањем, кашљањем или контактом са садржајем пликова. Вирус варичеле заражена особа уноси у тело кроз конјунктиву или горње дисајне путеве (нос и ждрело) где он колонизује мукозу горњег респираторног тракта и изазива тзв примарну виремију. Одатле се путем крви ВЗВ шири до локалних лимфних чворова и ретикулоендотелног ткива разних органа (јетра, слезина, коштана срж).
Ту се стварају секундарна жаришта одакле се путем крви вирус шири у друге органе (секундарна виремија). После недељу дана, секундарна виремија шири вирусе кроз тело и кожу, изазивајући типичне (везикулозне) промене на кожи. Виремија такође шири вирус дуж дисајнимх путева и других органа у телу који показују посебан афинитет и одговорна је за симптоме заразе пре појаве оспе. У овом периоду настаје и инфекција централног нервног система или јетре, што може у тежим облицима виремије изазвати енцефалитис, хепатитиса или пнеумонију.
Прве кожне манифестације су појава црвенкастих бубуљица (које проминирају изнад површине коже), да би се након неколико сати претвориле у прозирне пликове (везикуле) испуњене веома инфективном бистром серозном течношћу. Пликови се прво појављују на трупу одакле се даље шире по телу. Најпре на леђима или стомаку, да би се потом проширио по удовима и на крају се појавио и на лицу. Такође осип може да се појави било где на телу укључујући и слузокожу (усне дупље и носа) и развија се у неколико наврата („таласа“). Након прскања пликова на њиховом месту се формира крастица. Опадањем красте кожа је ружичаста, да би потом постепено повратил своју нормалну боју. Ерупција (избијање) пликова траје неколико дана, а за повратак коже у почетно стање потребно је око две недеље. Најчешће сваки талас избијања пликова прати грозница и повишена температура.
Будући да постоји могућност преношења вируса на плод (тзв. конгенитална варичела), заражавање варичелом је нарочито критичано за ртруднице у периоду од 13 до 20. недеље трудноће. Зато труднице које нису прележале ову болест треба да буду посебно пажљиве и да избегавају контакт се особама оболелим од варичеле.
Како вирус варичеле слаби имунитет оболеле особе неопходно је такве особе заштитити од других (секундарних) инфекција па се препоручује да болесници остану још једну недељу у кући након отпадања красти и повлачења других симптома болести.
Položaj LGBT osoba u Okeaniji
280px|thumb|Status istopolnih zajednica u Okeaniji {{legend|#002255|Istopolni brak}} {{legend|#9900CC|Priznavanje brakova sklopljenih drugdje u zemlji (Američka Samoa)}} {{legend|#b3b3b3|Nema priznavanja istospolnih parova}} {{legend|#d40000|Istopolni brakovi zabranjeni ustavom (Palau)}} {{legend|#f9dc36|Istopolne seksualne aktivnosti su nezakonite, ali zabrana se ne primjenjuje}} Položaj LGBT osoba u Okeaniji se razlikuje od države do države, kao što je slučaj i sa drugim kontinentima. Ove razlike se kreću od značajnog društvenog prihvatanja i garantovanja ljudskih prava LGBT osobama u Australiji i na Novom Zelandu, do zabrane homoseksualnih odnosa.
Варичела
Патофизиологија
Болест за собом оставља трајан имунитет, јер варичела изазива хуморални и ћелијски посредован имунски одговор организма. Зато се ретко дешава да се особа која је прележала варичелу поново разболи (обично се ради о лицима нарушеног имутета) а таква супклиничка инфекција може да послужи за јачање имунитета стеченог после ове епизоде варичеле. Ако до тог и дође у таквим случајевима болест се карактерише слабо израженим симптомима. Колико је природни имунитет на ВЗВ квалитетнији најбоље је показала ова студија:
Дијагноза и диференцијална дијагноза
Дијагноза варичеле се најчешће поставља на основу; клиничке слике, а код старијих од 40 година, код којих је епидемиолошки податак о прележаној варичела непознат или код којих је присутна имунодефицијенција, за потврду дијагнозе примењују се серолошке анализе (ELISA VZV IgM/IgG BioRad®) , као и анализа авидитета антитела  IgG  класе, у циљу искључивања дисеминованог херпес зостера.
Течност везикула може да се испитују са Тсанцк тест, или још боље прегледом директнуих флуоресцентних антитела. Течност може и да буде "култивисана на храњљивој подлози", при чему се покушава раст вируса из узорка течности. Крви може да се користи и за идентификацију одговор на акутне инфекције (IgM), или претходне и накнадне инфекције имунитет  (IgG) .
Пренатална дијагностика феталне инфекције варичелом може да се иврши узпомоћу ултразвука, иако са извесним закашњењем од 5 недеља, после примарне инфекције мајке. Тестом ланчане реакције полимеразе (енглески Polymerase Chain Reaction - PCR) или методом којом се умножава молекул ДНК, може да се изврши анализа амнионске течности мајке. Како је ризик од спонтаног побачаја услед амниоцентезе често већи него ризик по бебу за развоју синдрома варичеле код фетуса анализа се ређе примењује.
Клиничка слика
Симптоми и знаци болести обично се јављају две недеље после доласка у контакт са вирусом, односно након периода инкубације који траје у распону од 10 до 21 дан. Болест има циклусни карактер и њен ток се може поделити у три стадијума:
Продромални стадијум
Слично као и код рубеоле продромални стадијум стадијум варичеле је обично слабо изражен, нарочито код деце. Недостатак продромалних симптома, односно њихово слабо испољавање толико је карактеристичан знак за варичелу да се може сматрати једном од особина по којој се варичела разликује од вариоле, код које је продромални стадијум редован и јако развијен.
Blankensee (Mecklenburg)
Blankenze je opština u njemačkoj saveznoj državi Meklenburg-Zapadna Pomeranija. Jedno je od 53 opštinska središta okruga Meklenburg-Štrelic. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 1.841 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 13055004.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Meklenburg-Štrelic Blankenze se nalazi u saveznoj državi Meklenburg-Zapadna Pomeranija u okrugu Meklenburg-Štrelic. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 80 metara. Površina opštine iznosi 56,0 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 1.841 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 33 stanovnika/km².
Варичела
Продромални стадијум
Продроми се код варичеле, најчешће испољавају општим симптомима; благо повишеном температуром тела, главобољом, цурењем носа, општом слабошћу малаксалоћу, повраћањем, грозницом и затим појавом некарактеристичног „продромалног осипа“ на кожи који је промењљив и пролазан. Најчешће су осипи шарлахоформни, у виду уртикарије, ређе морбилиформни. Јављају се највише на трупу. Продроми трају 1-2 дана.
Еруптивни стадијум
Осип почиње са малим квргама које прелазе у пликове, а потом у красте. Све време, изглед осипа варира зависно од тога у којој фази развоја се налази. Осип се у већој мери јавља на трупу, него на удовима (центрипетална дистрибуција). Јавља се на лицу, врату и косматом делу главе. Појављује се и на слузокожи уста и ждрела, а најбоље се уочава на непцу (енантем). У неким случајевима може се јавити и на слузокожи гркљана.
Ефлоресценције пролазе кроз неколико развојних стадијума (макула, папула, везикула, краста). Карактеристично за варичелу је кратка еволуција ефлоресценција, која обично није дужа од 6-8 часова. Садржина везикуле је у почетку бистра, с временом постаје мутна. Након тога се везикуле суше и претварају у красте. Како се ефлоресценције стварају у површним деловима епидермиса структура епидермиса се након опадања красте брзо регенеришу, на остављајући, по правилу, никакве промене. Само у случајевима дубљег оштећења коже (као последица секундарне инфекције) могу настати ожиљци.
Ерупцију прати повишена температура и обично свраб коже. Такође за вричелозну оспу карактеристично је и то да се она не јавља одједампут, већ у више налета, без неког редоследа. Последица тога је да се на врхунцу болести на болесниковој кожи налазе ефлоресценције различитог еволуционог стадијума и да је општа слика егзантема полиморфна. Полиморфија је још више истакнута тиме што се обично не развијају све ефлорсценције до стадијума везикуле, већ поједине заостају у стадијуму папуле, па и макуле.
По правилу везикуле на слузокожама су мацериране и могу се видети у устима, на непцу, језику, али и на конјунктиви и спољним гениталијама. Осип избија у току 4-5 дана, најкасније до седмог или осмог дана болести у 3-5 ерупције. На местима где је кожа изложенаија оштећењима, оспа је гушћа, (нпр на местима где је кожа упаљена деловањем мокраће).
Стадијум регресије
Овај стадијум се карактерише дефинитивним падом температуре и регресивним појавама егзантема у целини. На кожи се налазе осушене везкуле, красте, плитка удубљења након отпадања краста, а у неким случајевима и свеже огреботине. У овом стадијуму болесник почиње да се опоравља.
Alturas, Florida
Alturas je naseljeno mesto bez administrativnog statusa u američkoj saveznoj državi Florida.
Варичела
Стадијум регресије
Већина пацијената се опоравља без компликација, међутим, понекад инфекција може да доведе до озбиљних компликација, као што су упала плућа и мозга. У ретким случајевима, инфекција може да буде чак и смртоносна.
Alturas, Florida
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 4.185.
Варичела
Терапија
Примарна инфекција варичелом код здраве деце је прилично бенигна болест која захтева само симптоматску терапију. Оралну примену ацикловира и других антивирусних лекова треба размотрити код претходно здравих особа само у случају присуства већег ризика након озбиљнијег обика инфекције варичелом и пратећих компликација.
Код одрасли и имунокомпромитованих особе компликациј изазване варичелом су много чешће и озбиљније него код деце, што захтева агресивнији Фармакотерапијска приступ. Интравенска терапија ацикловиром препоручује се код пацијента са ослабљеним имунитетом или код имунокомпромитованих.
Варичела-зостер имуноглобулин (ВЗИГ) је индикован за примену код веома осетљивих особа (вирусу варичеле изложених имунокомпромитованих особа или особа са ослабљеним имунитетом).
Примена живог разблажениог соја овчијих богиња је одобрен од стране ФДА у САД од 1995 за профилаксу код здраве деце и одраслих.
Компликације
Компликације код болесника са варичелом су ретке и настају најчешће у осипном стадијуму болести, а могу бити изазване самим узрочником - Варичела-Зостер вирусом (ВЗВ) или секундарном бактеријском инфекцијом.
Најчешће компликације су на кожи, респираторном систему и централном нервном систему. Остале компликације описане код варичеле су тромбоцитопенијска пурпура, нефритис, ретинална хеморагија, Гиљен-Баре синдром, хепатитис и миокардитис.
На кожи се најчешће виђа секундарна инфекција везикула коју изазвају пиогени стрептокок и стафилококус ауреус, затим целулитис, а ређе Флегмона и некротизирајући фасциитис. Кожне компликације најчешће настају код деце.
На респираторном систему најчешће су плућне компликације - упала плућа. Манифестују се као примарна варичелозна упала плућа (изазвана ВЗВ), а ређе као секундарне, бактеријска упала плућа.
Компликације на централном нервном систему могу бити разноврсне: церебелитис (церебеларне атаксија), енцефалитис (1 од 5.000 пацијената добије енцефалитис) и менингитис су најчешће, а ређе се виђају трансверзални мијелитиса и Гиљен-Баре синдром.
У литератури од компликција варичеле наводи се и пиогени артритис (гнојна упала зглоба), остеомијелитис, целулитис орбите. , токсични шок синдром и гастроинтестиналне компликације Нефритис и хепатитис у литератури. су најчешће описани код имунокомпромитованих особа
Смртност
Превенција
У опште мере за спречавање заразе варичелом спадају;
Вакцинација и имунизација
Варичеле је релативно блага болест код здраве деце, али може бити претња по живот за имунокомпромитоване особе, новорођенчад, и нормалне одрасле особе, а посебно пушаче за које је ризик од упале плућа изазван варичела вирусом јако висок.
Варичела се као болест може превенирати применом живе ослабљене (атенуиране) вакцине (тзв. Ока сој), која је након започетих истраживања 1970 први пут направљена и примењена 1972 у Јапану. У Европи, прва вакцина против варичеле била је доступна 1984. Њена шира примена почела је у САД, Канади, Аустралији. и Европи (Немачка и Велика Британија) 1995. Иако многи лекари у почетку нису препознали потребу да се вакцином превенира варичела, подаци о броју оболелих, компликацијама, трошковима за њихово лечење и могућ неповољан исходу утицали су на то да се вакцина уведе у редован програм имунизације у многим земљама света.
Велики број европских земаља уврстио је ову вакцину у редовни програм вакцинације. Вакцинација у САД до 2004. обухватала је скоро 90% деце од 12 до 18 месеци, као и неимуне (имунокомпромитоване) адолецсенате и одрасле.
Вакцина ефикасно превенира болест код 85-90%, а тешке симптоме болести код 97% вакцинисаних. Она се показала јако успешном и код имунокомпромитованих болесника.
У Србији ова вакцина се не примењује. Из објективних разлога она још није међу обавезним вакцинама, мада је вакцина против варичеле (под називом Варивакс ) доступна и у Србији? По мишљењу бројних српских аутора истраживача варичеле, време је и за увођење вакцине против варичеле у Србији. Ово потврђује и закључак из једне од студија; ''„Компликације у току варичеле. Да ли је време за вакцину“?'' објављене у Србији 2010.
''...искуство, као и подаци из обимне стручне литературе несумњиво показују да варичела може бити тешка, па чак и фатална болест, чак и код претходно потпуно здравих особа свих узраста. Иако је ова студија ограничена на само један центар, подаци о компликацијама могу помоћи у одређивање будуће селективне или универзалне имунизационе политике у нашој средини...''
Када се спроводи вакцинација и имунизација?
Вакцинација;  се спроводи код деце, адолесцената и одраслих (имунокомпромитованих или ризику изложене) особе;
Barrio de Santiago (razvrstavanje)
Barrio de Santiago ima više značenja:
Варичела
Када се спроводи вакцинација и имунизација?
Краткорочна имунизација варичела зостер имуноглобулином - -{varicella-zoster immunoglobulin (VZIG)}- (која се производи од антитела из крви добовољних давалаца крви), може да спречи појаву болести код пацијената који су под великим ризиком од компликација. Да би био ефикасан, имуноглобулин мора да се да 96 часа после доласка у контакт са вирусом. Особе код којих постоји велик ризик од компликација после доласка у додир са вирусом и захтевају примену имунизације, су труднице које нису варичелу и нису имунизоване, новорођенчад и неки пацијенти са ослабљеним имунитетом.
Одлука за примену варичела зостер имуноглобулина треба да се заснива на следећим критеријумима:
Да ли је пацијент осетљив?
Да ли ће излагање највероватније довести до инфекције?
Да ли је пацијент под већим ризиком од компликације у односу на општу популацију?
Варичела зостер имуноглобулин није индикован код деце и одраслих који су имуни. Иако то може да спречи инфекцију код здраве деце, то није наопходно, јер природна инфекција је обично блага. Такође није индикован за лечење клиничког облика варичеле (овчијих богиње) или херпес зостер (појасног херпес), или за спречавање дистрибуције зостера.
Контраиндикације за вакцинацију
Вакцина против варичеле не би требало да се даје:
Трудницама – жене које планирају трудноћу исту треба да се избегвају 3 месеца после вакцинације. Жене би требало пре вакцинације да обавесте свог лекара ако желе да затрудне, или мисле да су трудне, јер постоји потенцијална опасност за појаву озбиљних нуспојава код нерођеног детета.
Особама са ослабљеним имунитетом;
Особама које имају анафилактичну реакцију на било који састојак вакцине.
Особама које су примиле трансфузију крвиили инјекцију имуноглобулина у последња три месеца.
Особама које су примиле живу вакцину у последње 4 недеље (нпр. против жуте грознице, туберкулозе (тзв. BCG вакцине) и полиомијелитиса (тзв. оралне полио вакцине ОПВ)).
Састав и нежељена дејства вакцине
Вакцина против варичеле у себи садржи следеће састојке; аминокиселине; хумани албумин; лактозу; сулфат неомицина; сорбитол и манитол (адитиве који стабилизују вакцину)
Након имунизације вакцина против варичеле може да испољи следећа нежељена дејства која су углавном блага и могу се јавити код око 25% вакцинисаних;
Cremenea, Bobâlna
Cremenea je naselje u Rumuniji u okrugu Kluž u opštini Bobâlna.
Prema proceni iz 2013. u naselju je živelo 123 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 268 m.
San Donato in Taviglione, Pesaro e Urbino
San Donato in Taviglione je naselje u Italiji u provinciji Pesaro e Urbino, u regiji Marche.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 106 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 439 m.
Okoli
Okoli je jedno od 12 naselja u sastavu općine Velike Ludine u Sisačko-moslavačkoj županiji. Smješteno je u južnom dijelu općine, u prisavskoj ravnica omeđenom rijekom Česmom na zapadu i Lonjom  na  jugu. Prema popisu iz 2001. naselje je imalo 323 stanovnika. Naselje je poznato po podzemnom skladištu plina.
Naftno polje Okoli
Naftno polje Okoli je u proizvodnji od 1968. godine. Od 1968. do kraja 2005. na Okolima je ukupno proizvedeno 150.800 tona nafte i 72.655.455 kubičnih metara plina.
Podzemno skladište plina Okoli
Puštanjem u proizvodnju velikih podravskih plinskih polja Molve i Kalinovac te potpisivanjem prvog dugoročnog ugovora o uvozu plina iz tadašnjeg SSSR-a, nametala se potreba gradnje podzemnog skladišta plina (PSP). Kao najpovoljniju lokaciju za skladište stručnjaci su izabrali djelomično iscrpljeno plinsko polje Okoli. PSP Okoli pušteno je u rad 1987. godine. Dvadeset i dvije utisno-proizvodne bušotine smještene su na 6 bušotinskih platformi. Nadzemni dio PSP-a uključuje mjerne stanice, kompresorske stanice (4 moto-kompresora snage 2,8 MW), redukcijsko-regulacijske stanice, dehidracije plina i regeneracije TEG-a, bušotinske platforme i pomoćne objekte. Skladište je maksimalno raspoloživoga kapaciteta od 553 milijuna prostornih metara.
Rancho Conejo, San Pedro Mixtepec -Dto. 26 -
Rancho Conejo je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Oaxaca, u opštini San Pedro Mixtepec -Dto. 26 -.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 12 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 3388 m.
The Big Sky (roman)
The Big Sky je vestern roman američkog književnika A. B. Guthrieja Juniora. Protagonist je Boone Caudill, mladić koji 1830-ih bježi iz kuće u Kentuckyju u potrazi za pustolovinama na Zapadu. Radnja prikazuje kako se sprijatelji sa lovcem Dickom Summersom i s njime nastoji iskušati sreću kao lovac i trgovac krznom u neistraženoj divljini Montane. The Big Sky je predstavljao prvi roman u trilogiji, čiji je nastavak The Way West godine 1950. dobio Pulitzerovu nagradu za fikciju.
Miralejos (razvrstavanje)
Miralejos ima više značenja:
Učka (selo)
Učka, selo na Učki podno vrha Vojaka. U prošlosti su postojala dva sela koja su se nazivala Mala Učka, smješteno na 980 m. nad morem, i spaljeno 1944. za vrijeme Drugog svjetskog rata. Mala Učka bila je najviše naselje na Učkoj, a njezini stanovnici, poznati pod imenom Učkari, bili su poznati po stočarstvu i prozvodnji sira. Ovo selo, osim nekoliko vikendica, danas je pusto. Drugo selo Vela Učka smješteno je uz planinski potok Studenu. Administrativno pripada Primorsko-goranskoj županiji i gradu Opatiji.
The Hunchback of Notre Dame (film, 1986)
The Hunchback of Notre Dame (preciznije "Zvonar crkve Notre Dame" ili "Zvonar Bogoridičine crkve") je australijski animirani film snimljen 1986. u režiji Geoffa Collinsa. Predstavlja adaptaciju istoimenog romana francuskog pisca Victora Hugoa. Radnja se događa u Parizu 1482. godine i pokazuje kako se nakazni, ali dobroćudni zvonar Quasimodo (kome glas posuđuje Tom Burlinson) zaljubljuje u lijepu Ciganku Esmeraldu (čiji glas posuđuje Angela Punch McGregor). The Hunchback je premijerno prikazan na australijskoj televiziji.
Haven (Star Trek: The Next Generation)
Haven je 10/11. epizoda američke science fiction TV-serije Star Trek: The Next Generation, premijerno prikazana 30. novembra 1987. godine. Radnja prikazuje kako se savjetnica Deanna Troi mora suočiti sa svojom majkom Lwaxanom Troi koja joj je, u skladu sa betazoidskim običajima, dogovorila brak sa ljudskim liječnikom, te kako pripreme za vjenčanje koincidiraju sa tajanstvenim brodom koji prijeti donosi smrtonosnu zarazu jednoj planeti.
Radnja
Dok je Enterprise u posjetu planetu Haven, koji je poznat po ljepoti i navodnim ljekovitim svojstvima na njega dolazi Lwaxana Troi, majka savjetnice Deanne, s planovima za njezino skoro vjenčanje sa sinom njihovih dugogodišnjih prijatelja, Wyattom Millerom. To naravno izaziva popriličnu pomutnju na cijelome brodu. Picard je nezadovoljan jer će zbog toga izgubiti vrlo važnog člana posade. Riker je razočaran jer je Deanna izabrala nekoga drugoga odbacujući ono što je bilo između njih. Čak je i sama Deanna vrlo iznenađena neočekivanom viješću.
Niti nakon dolaska Millerovih na Enterprise pomutnja se ne smanjuje. Između dvije obitelji, bolje rečeno između Deannine i Wyattove majke Victorie, tinja lagana netrpeljivost koju cijelo vrijeme podgrijava Lwaxanino nadmeno ponašanje i držanje svih Ljudi nižim od sebe. Dok je odnos njihovih majki gotovo neprijateljski, Wyatt i Deanna se u određenoj mjeri zbližavaju, no njihovoj potpunoj bliskosti na putu stoje dvije prepreke. Deanna ipak još uvijek nešto osjeća prema Rikeru, a Wyatt cijeli život u svojem umu ima sliku savršene žene, u koju se Deanna ne uklapa.
Dok pripreme za vjenčanje teku unatoč napetoj atmosferi, Havenu prilazi nepoznati brod izbjegavajući ikakav kontakt. U skladu s ugovorom između Havena i Federacije, Enterprise provjerava nepoznati brod i otkriva da je riječ o brodu koji pripada Tarellijancima za koje se vjerovalo da su nestali nakon što je cijela populacija planeta zaražena izuzetno agresivnim virusom u ratnom sukobu koji je zahvatio cijeli planet. Ono malo Tarellijanaca što je uspjelo pobjeći s planeta uništeno je nakon što su ostale vrste otkrile da oni još uvijek nose virus. Njihovo iznenadno pojavljivanje izaziva dodatne probleme Picardu. Sa jedne strane on osjeća obvezu da pomogne Tarellijacima ako još ima preživjelih, no sa druge strane ima i obvezu ih uništiti ako postanu stvarna prijetnja Havenu.
Za to vrijeme na Enterprise se odvijaju pripreme za vjenčanje, no večera na kojoj su trebali biti dogovoreni zadnji detalji neslavno propada kada se Lwaxana i Victoria sukobe oko toga hoće li vjenčanje biti u skladu sa običajima Betazeda ili Zemlje. Ipak, nakon što Deanna ogorčena napusti večeru njih dvije uspijevaju postići dogovor da vjenčanje bude mješavina i jednih i drugih običaja.
Dok svi napeto promatraju prilazak tarellijanskog broda, doktorica Crusher uz Wyattovu pomoć pokušava naći nešto o nepoznatoj bolesti koja je uništila Tarellijance i o mogućem lijeku za nju. Kada brod napokon dođe u blizinu Havena Enterprise ga zarobljava vučnom zrakom. Nakon zarobljavanja tarellijanski brod se javlja Enterpriseu i na njegovom mostu se na veliko Wyattovo iznenađenje nalazi i žena koju je on sanjano cijeli život. Tarellijanci uvjeravaju da ne žele zlo niti Havenu niti bilo kome drugome nego samo žele neko mirno i odvojeno mjesto na kojem će provesti svoje zadnje dane. Picard im obećava da će pokušati uvjeriti stanovnike Havena u to, no da je to njihova odluka da je donesu. Nakon toga, na opće iznenađenje, Wyatt se prebacuju na tallerijanski brod s medicinskim zalihama, uvjeren da je na njemu žena koju čeka cijeli život.
Dok Millerovi pokušavaju nagovoriti Picarda da učini nešto kako bi vratio njihovog sina, Wyatt se javlja ispričavajući se svima zbog toga što je učinio, no da je osjećao da to mora učiniti kako bi ispunio svoju sudbinu i da želi pokušati izliječiti Tarellijance. Isto tako Tarellijanci obavještavaju Enterprise da su našli ono što su tražili i da napuštaju Haven.
Tramonti di Sotto, Pordenone
Tramonti di Sotto je naselje u Italiji u provinciji Pordenone, u regiji Furlanija-Julijska krajina.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 198 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 370 m.
Marte, General Cepeda
Marte je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Coahuila, u opštini General Cepeda.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 204 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1181 m.
Triler (žanr)
Triler književni i filmski žanr koji čitatelja, odn. gledatelja ispunjava napetošću i osjećajem neizvjesnosti, a u svezi s događajima deliktnoga karaktera, u kojima je protagonist u životnoj opasnosti. Za razliku od detektivskoga romana odn. filma, s kojima se često miješa, triler se ne temelji na istrazi, potrazi za počiniteljem zločina, nego je zasnovan na razvijanju prijetnje protagonistu (pa se smatra žanrom prijetnje); u trileru se ravnoteža ruši postupno tijekom fabule, koja je često dana usporednim radnjama; za taj je žanr važno postizanje identifikacije čitatelja ili gledatelja s likom.
Karakteristike
Trileri se često u potpunosti ili djelomično odvijaju u egzotičnim okruženjima kao što su strani gradovi, pustinje, polarne regije ili otvoreno more. Junaci trilera obično su "čvrsti muškarci" naviknuti na opasnost: policajci, špijuni, vojnici, mornari ili avijatičari. No, oni mogu biti i obični građani koji su se slučajno našli u opasnosti. Dok su junaci obično bili muškarci, i žene sve više postaju glavne junakinje.
Trileri se često preklapaju s misterioznim pričama, ali se odlikuju strukturom svojih priča. U trileru, junak mora poremetiti planove neprijatelja, a ne riješiti zločin koji se već dogodio. Trileri se često javljaju na mnogo višoj razini: zločini koji se moraju spriječiti su serijska ili masovna ubojstva, terorizam, atentati ili zbacivanja vlada. Izazov i nasilne konfrontacije su standardni elementi priče. Dok je vrhunac misterije kad se ona riješi, vrhunac trilera je kad junak konačno porazi zlikovca, spašavajući vlastiti život, a često i živote drugih. U trilerima nadahnutima film noirom i tragedijama, kompromitirani junak obično pogiba tijekom svog pothvata.
Slične odlike odvajaju triler od drugih sličnih žanrova: pustolovna, špijunska, pravosudna, ratna, pomorska fikcija itd. Trileri nisu prepoznatljivi po svojem sadržaju nego pristupu tom sadržaju. Mnogi trileri govore o špijunima i špijunaži, ali nisu sve špijunske priče trileri. Špijunski romani Johna Le Carréa, na primjer, eksplicitno i namjerno odbijaju konvencije trilera. Protivno tome, mnogi trileri prelaze u žanrove koji su tradicionalno imali nekoliko ili nijedan element trilera. Alistair MacLean, Hammond Innes i Brian Callison najbolje su poznati po svojim trilerima, ali su dokazani pisci pomorskih priča (čovjek protiv prirode).
Trileri se mogu definirati po primarnom ugođaju koji stvaraju: uzbuđenju. Ukratko, ako 'uzbuđuje' ('thrill'), onda je triler.
Podžanrovi
Žanr trilera obuhvaća sljedeće podžanrove, koji opet mogu obuhvaćati elemente drugih žanrova:
Većina trilera formirana je u nekoj kombinaciji iz gornjeg popisa, s horor, urotničkim ili psihološkim trikovima koji se najčešće koriste kako bi se podigla napetost. Kombinacije su raznolike, a mogu biti:
Književnost
Homerova Odiseja je jedna od najstarijih priča zapadnog svijeta te se smatra ranim prototipom trilera. Junak Odisej nalazi se na pogibeljnom putovanju kući nakon Trojanskog rata, suočavajući se s raznim nesrećama kako bi se vratio svojoj ženi Penelopi. Bori se s nemanima kao što je Kiklop, jednooki div, i sirenama, čije pjevanje mami mornare u njihove dubine. U većini slučajeva, Odisej koristi lukavštinu, a ne sirovu snagu kako bi svladao svoje neprijatelje.
Grof Monte Cristo je pustolovni osvetnički triler o čovjeku zvanom Edmond Dantes koji biva izdan od strane prijatelja i poslan u zloglasni zatvor Château d'If. Njegov jedini prijatelj je starac koji ga uči svemu, od filozofije preko matematike do mačevanja. Prije nego što je umro, starac otkriva Dantesu tajnu lokaciju velikog blaga. Ubrzo nakon toga, Dante smišlja odvažni bijeg i koristi bogatstvo kako bi se prikazao kao grof Monte Cristo. Željan osvete, počinje se osvećivati onima koji su mu uništili život.
Drakula je gotički nadnaravni triler u prvom licu (dnevnici, pisma, novinski izresci). Mladi Englez zvan Jonathan Harker putuje na Karpate kako bi se susreo s klijentom zvanim Grof Drakula. No, nakon što grof pokazuje svoje pravo lice, Harker jedva uspijeva izvući živu glavu. Grof ubrzo stiže u Englesku, donijevši sa sobom smrt i opasnost. Harker i njegovi prestravljeni prijatelji prisiljeni su se obratiti dr. Van Helsingu, koji koristi modernu znanost kako bi se suprotstavio drevnom praznovjerju.
The Riddle of the Sands, napisan 1903., "prvi moderni triler" prema Kenu Follettu, koji ga je opisao kao "pustolovni triler o dva mladića koji nailaze na njemačku armadu koja se priprema za invaziju na Englesku."
39 stepenica je triler Johna Buchana u kojem nevini mladić postaje prvoosumnjičeni u slučaju ubojstva i počne bježati od policije i neprijateljskih špijuna.
Srce tame je roman u prvom licu o čovjeku zvanom Marlowe koji putuje uz rijeku Kongo u potrazi za tajnovitim belgijskim trgovcem Kurtzom i suočava s raznim užasima. Marlowe počinje razmišljati gdje završava civilizacija, a gdje počinje barbarstvo. Danas bi se ovo moglo opisati kao psihološki triler.
Špijun koji je došao iz hladnoće Johna le Carréa smješten je u svijet hladnoratovske špijunaže te je pomogao u najavi realističnije trilerske fikcije koja se vrti oko profesionalnih špijuna i sukoba umova neprijateljskih majstora špijunaže.
Roman Prva krv općenito se smatra ocem modernog akcijskog romana. Mladi vijetnamski veteran, obolio od PTSP-a, nailazi na starijeg šerifa koji je veteran Korejskog rata. Nakon što ga šerif pokuša istjerati iz grada, počinje verzija Vijetnamskog rata u šumi, brdima i pećinama ruralnog Kentuckyja. To ne postaje samo sukob generacija, nego i sukob između konvencionalnog i gerilskog ratovanja.
Romanopisci blisko povezani s ovim žanrom su Robert Ludlum, Eric Ambler, David Morrell, Andy McNab, Frederick Forsyth, Dan Brown, James Phelan, Ted Bell, Tom Clancy, Michael Crichton, Douglas Preston, Lincoln Child, Ian Fleming, Ken Follett i Alistair MacLean.
Film
Bourneov identitet adaptiran je u film s Mattom Damonom koji je u radnji iskoristio mnoge konvencije trilera. Iako njegovi nastavci, Bourneova nadmoć i Bourneov ultimatum, u dobroj mjeri ne prate originalne predloške, zadržani su elementi urotničkog trilera.
Telefonska govornica je triler o sebičnom čovjeku kojeg poremećeni snajperist zarobi u telefonsku govornicu. Kako mu je namješteno da je ubojica svodnika, nađe se opkoljen policijom koja nema pojma o postojanju snajperista.
Ronin je napeta priča o sukobljenim odanostima. Ekipa post-hladnoratovskih plaćenika okuplja se u Francuskoj kako bi pripremila zasjedu i ukrala misterioznu aktovku. Misija polazi po zlu nakon što se ekipa sukobi među sobom. Sadržaj aktovke se ne otkriva, ali je očito nešto vrijedno ubijanja.
Drugi primjeri trilera u filmovima su Donnie Darko, Crveno oko, Sjever-sjeverozapad, Na vatrenoj liniji, Solo Voyage, Četvrti kat i Maratonac.
Neki od slavnih trilera koji su postali poznati i kao romani i kao filmovi su Šakalov dan Fredericka Forstytha, Lov na Crveni oktobar i priče o Jacku Ryanu Toma Clancyja, Kad jaganjci utihnu Thomasa Harrisa i romani kao što su Jurski park i Kongo Michaela Chrichtona, te Da Vincijev kod Dana Browna.
Serije
Postoje bar dvije televizijske serije nazvane jednostavno Triler, jedna snimljena u SAD-u u šezdesetima, a druga u Velikoj Britaniji u sedamdesetima. Iako nisu ničim povezane, obje serije sastojale su se od pojedinih nepovezanih dramskih epizoda od kojih je svaka upotrebljavala obiteljske motive žanra.
24 je dinamična televizijska serija s premisom temeljenom na Ratu protiv terorizma. Svaka sezona odvija se u 24 sata, a svaka epizoda se odvija u "stvarnom vremenu". Uz upotrebu tehnike podijeljenog ekrana i sata koji otkucava, 24 prati saveznog agenta Jacka Bauera dok pokušava spriječiti terorističke prijetnje.
Izgubljeni, serija koja govori o preživjelima iz zrakoplovne nesreće, prikazuje stradalnike na otoku prisiljene suočiti se s monstruoznim bićem koje se pojavljuje u oblaku crnog dima, zavjerom "Drugih" koji su oteti ili ubijeni od strane ostalih stradalnika u raznim trenucima u vremenu, mračnom prošlošću samog otoka koju pokušavaju shvatiti, polarnim medvjedima i boriti se da jednostavno ostanu živi.
Zakon braće prati Michaela Scofielda, inženjera zatvorenog u strogo čuvanom pritvoru, u pokušajima da pomogne svom bratu, koji je osuđen na smrt zbog zločina kojeg nije počinio. U prvoj sezoni Michael se pokušava nositi s izazovima zatvorskog života, drugim zatvorenicima i stražarima. U međuvremenu provodi svoj plan za bijeg, dok izvan zatvora Michaelovi saveznici istražuju zavjeru koja je dovela do toga da su Lincolnu smjestili zločin. U drugoj sezoni, Michael, njegov brat i nekoliko drugih zatvorenika bježe iz zatvora te moraju umaknuti potjeri koja se protegla na cijelu zemlju, kao i onima koji ih žele vidjeti mrtve.
Trileri su ostvarili i skok s televizije na film, kao što je to slučaj s franšizom Nemoguća misija.
Sadūḩ, Taiz
Sadūḩ je naselje u Jemenu u pokrajini Taiz.
Prema proceni iz 2012. u naselju je živelo 6 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 634 m.
La Porta, Firenze
La Porta je naselje u Italiji u provinciji Firenze, u regiji Toscana.
Prema proceni iz 2011. u naselju je živelo 22 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 170 m.
Frăsinetu de Jos, Frăsinet
Frăsinetu de Jos je naselje u Rumuniji u okrugu Kalaraš u opštini Frăsinet.
Prema proceni iz 2013. u naselju je živelo 406 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 29 m.
Barrio del Carmen (razvrstavanje)
Barrio del Carmen ima više značenja:
Narciso Mendoza, Hidalgo
Narciso Mendoza je naselje u Meksiku, u saveznoj državi Tamaulipas, u opštini Hidalgo.
Prema proceni iz 2014. godine u naselju je živelo 242 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 358 m.
Skakavac (Bosanski Petrovac)
Skakavac je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Bosanski Petrovac koja pripada entitetu Federacija Bosne i Hercegovine. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 226 stanovnika.
Vining, Minnesota
Vajning je grad u američkoj saveznoj državi Minesota.
Skakavac (Bosanski Petrovac)
Geografija
Selo je dobilo ime po potoku Skakavac koji izvire na Grmeču i odmah po izviranju čini mali vodopad od 2-3 metra. Potok Skakavac nastaje od izvora: Klančina, Jelik, Sjenica i Rašetića Do. Izvorišta potoka Skakavac uz pomoć snažnih voda koje se obrušavaju sa tavana i brda, vjekovima su stvarala vododerine i nanosila ogromne količine zemlje u skakavačko polje, te ga tako učinila plodnim i pogodnim za obradu. Selo se nalazi između Suvaje, Vođenice i Smoljane ali ne odmah uz put Bosanski Petrovac - Bosanska Krupa, već malo uvučen prema Grmeču, na dijelom ugnutoj visoravni Obljaj, a dijekom na uzvišenju Klještina (1049) metara. Sa istoka je omeđeno planinskim grebenom ispod kojeg su sjenokosi i pašnjaci. Na jugu je korito potoka Suvaja. Potok Suvaja počinje izvorom Zebinovac na visini 1130 metara, da bi ga nizvodno pojačao izvor Sana koga su još Rimljani tako nazvali diveći se bistrini njegove vode i vjerujući da donosi zdravlje. Na zapadu su uzvišenja Veliki i Mali Obljaj i Gradina, na sjeveru Mačkovac i Mejin Vrh.
Vining, Minnesota
Demografija
Po popisu iz 2010. godine broj stanovnika je 78, što je 10 (14,7 %) stanovnika više nego 2000. godine.
Skakavac (Bosanski Petrovac)
Geografija
U ataru sela Skakavac, na nadmorskoj visini 1220m, nalazi se jama Kaluđerica. Osim što je na najvišoj nadmorskoj visini na petrovačkom predjelu, ona je i najdublja, preko sto metara. Zbog toga se smatra da je nastala tektonsko-pukotinskim predispozicijama, pa se svrstava u tip tektonsko-ponorskih jama. Od otvora, jama ide vertikalno do dna, sa kojeg se vidi otvor, dnevna svjetlost. To je razlog da se zove prosta jama - bezdan. Na južnoj strani dna je stalni snijeg debljine 5 m, sa druge strane je gomila ljudskih kostiju. Kaluđerica nema nikakvog nakita.
U Marjanovića dolu, na nadmorskoj visini 860 m. nalazi se još jedna pećina. Prvi dio ulaznog kanala je bez nakita, a po dnu kanala su oburvani krečnjački blokovi. Ulazni kanal na 26-om metru prerasta u proširenje, Bracina dvorana. U njoj je nekoliko saliva i pukotina sa kapljućom vodom. Po načinu postanka i ova je pećina izvorska, čije vode odlaze u Suvaju. Nije od koristi u turističke svrhe. Jedino je u vrijeme rata služila kao sklonište.
Istorija
U selu je gradina sa akropoljem dimenzija 300x150 metara. Nekada je na potoku Suvaja radilo 19 vodenica, danas samo jedna. Skakavac je u materijalnom pogledu izrazito siromašno selo. Uoči drugog svetskog rata u Skakavcu je živelo 878 stanovnika u 132 domaćinstva. Krševita zemlja nije omogućavala egzistenciju stanovništva pa su mnogi Skakavčani napuštali selo. Danas u selu živi svega nekoliko desetina stanovnika što je posledica migracija uslovljenih ekonomskim faktorom a naročito skorašnjim ratnim razaranjima (1992-1995).
Za vrijeme Drugog svjetskog rata i Bihaćke Republike 1942. ovdje je bila smještena centralna apoteka.
Stanovništvo
Svih 226 stanovnika su prema popisu iz 1991. godine bili Srbi.
1083
Godina 1083. (MLXXXIII) bila je redovna godina koja počinje u nedjelju po julijanskom kalendaru.
Presita del Tepetate, Guadalcázar
Presita del Tepetate je naselje u Meksiku, u saveznoj državi San Luis Potosí, u opštini Guadalcázar.
Prema proceni iz 2013. godine u naselju je živelo 324 stanovnika. Naselje se nalazi na nadmorskoj visini od 1301 m.
Barrio del Panteón (razvrstavanje)
Barrio del Panteón ima više značenja:
Blesewitz
Blezevic je opština u njemačkoj saveznoj državi Meklenburg-Zapadna Pomeranija. Jedno je od 89 opštinskih središta okruga Ostforpomern. Prema procjeni iz 2010. u opštini je živjelo 255 stanovnika. Posjeduje regionalnu šifru (AGS) 13059008.
Geografski i demografski podaci
mini|levo|250px|Položaj opštine u okrugu Ostforpomern Blezevic se nalazi u saveznoj državi Meklenburg-Zapadna Pomeranija u okrugu Ostforpomern. Opština se nalazi na nadmorskoj visini od 4 metara. Površina opštine iznosi 12,6 km². U samom mjestu je, prema procjeni iz 2010. godine, živjelo 255 stanovnika. Prosječna gustina stanovništva iznosi 20 stanovnika/km².
Car Huizong od Songa
Car Huizong (2. novembar 1082 - 4. jun 1135) bio je car Kine, osmi po redu iz dinastije Song, koji je vladao od 1100. do 1126. te koji se tradicionalno smatra jednim od najnadarenijih, ali i najtragičnijih vladara u historiji Kine.