cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Чинадьово
История
В року 1930 Чинадьово, Čiňaďovo,  Szentmiklós, мало 2562 обывателѣ: 1822 Русины, 324 Евреи, 223 Чехы и Словаци, 69 Мадярох, 54 Нѣмцѣ, 28 особ иншых народностей, 42 чужоземцѣ. Грекокатолицка громада числила 1798 вѣрникох и мала двѣ мурованы церквы: Св. Николая (XIV.–XIX. ст.) и Св. Илия (1932–1937). Державны инштитуции: нотарскый и жандарскый уряды, пошта, телеграф, телефон. Културны инштитуции: русинска школа (6 клас), чешска (3 кл.), Руськый народный дом. Промысел: лѣсопилна фабрика Латориця, фабрика на швабликы Вулкан, андезитовый камѣнолом. Транспорт: желѣзнична штация.
26. октобра 1944 до Чинадьова пришла Червена Армада. В августѣ 1945 национализовали вшиток промысел. В яри 1950 завершили повну колективизацию, при котрой были забраны перед тым розданы землѣ, а «куркулѣ и лѣнюхы-шпекуланты были выключены з колгоспу». Од мая 1959 Чинадьово достало статус мѣстечка. Была отворена середня школа, 8-рочна и вечерна школы, музична штудия, в котрых ся учили понад 1300 особ.
Референции
Катеґорія:Населены пункты Украины Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области
Зындранова
Зындранова є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Наругито
Наругито, 徳仁, *23. фебруара 1960, Токио, Япония — 126-й император Японии, старшый сын и наступник императора Акигито, котрый абдиковав 30. апрѣля 2019. Интронизация нового императора одбыла ся 1. мая 2019.
Зындранова
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Наругито
Наругито е первый император Японии, што ся родив по Другой свѣтовой войнѣ. Официално ся му належить ословлѣня: Его императорске величество. Официалный одказ в третьой особѣ: Пануючый император.
При роджѣню Наругито став ся предпокладаным наслѣдником японского императорского престола, якоже быв старшым сыном Акигито, в тот час наслѣдного принца, и его жены Митико, ай внуком императора Гирогито. Наругитов статус быв повышеный на наслѣдного принца в року 1989 году, по смерти его дѣда и наступлѣню на престол его отця, а официално быв присвоеный 23. фебруара 1991.
Перва загранична визита Пануючого императора Наругито одбыла ся в септембрѣ 2022, до Зъединеного Кральовства на погреб кралицѣ Елизабеты II.
Референции
Катеґорія:Пановници
Нелѣпино
Полога
Село лежить в долинѣ рѣкы Латорицѣ, межуючи з околицями бывшого районного центра Свалява. В селѣ е желѣзнична штация.
Нелѣпинска сельска рада
До Нелѣпинской сельской рады входять села Нелѣпино, Сасовка и Вовчый. Число обывательох трьох локалит чинить 5150 особ, число домовых газдовств — 1254, территория — 8047 га.
Сельска рада мать 25 депутатох и голову. Адрес: 89308, Закарпатська обл., Свалявський р-н, с.Неліпино, вул.Головна,157 (укр.).
История
Первый раз село споминать ся в документах под роком 1430.
Року 1930 село жило 2116 особ, з того Русины - 1471, Евреи - 542, Чехы и Словаци - 36, Нѣмцѣ - 17, Мадяре - 16, чужоземцѣ (без чехословацкого горожанства) - 34. Грекокатолицка громада мала 1457 особ, мала муровану церковь Вознесѣня, 1854. В селѣ были бальнеологичны купелѣ Штефания на основѣ мѣстных минералных вод.
За рокы совѣтской добы в селѣ выставили 410 будинкы, середню школу, клуб, библиотеку, пионерскый табор «Ждимир».
Референции
Катеґорія:Населены пункты Закарпатской области Катеґорія:Населены пункты Украины
Гондурас
Катеґорія:Країны
Злоцкє
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Черник
Черник може означовати
Зубенсько
Зубенсько є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Зубрик
Зубрик є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Cum laude
Cum laude — з похвалов. Оцѣнѣня, хосноване на высшых школах при обгаеню дипломных и дисертачных робот.
США
Суть три ступнѣ:
Референции
Катеґорія:Латинскы слова и фразы Катеґорія:Высокы школы
Даниела Стил
Даниела Фернанда Доминика Мюриел Емили Шулейн-Стил, Danielle Fernande Dominique Muriel Emily Schuelein-Steel, *14. август 1947, Ню Йорк, США — америцка писателька множества романох, котры ся стали бестселерами. Даниела Стил — четверта найвекша бестселерова писателька вшиткых часох зоз сумарным накладом ей книг понад 800 млн екземплары. До року 2021 написала 190 книжок, з того понад 140 романы.
Биография
Походить зоз мѣшаной родины: отець Джон Шулейн-Стил (John Schulein-Steel) — нѣмецко-еврейскый имигрант з родины властникох пивоварной значкы Löwenbräu, мати — Норма да Камара Стоун Рейс (Norma da Camara Stone Reis) з родины португалского дипломата. Ей родителе ся розвели, як мала восѣм рокы, и выростала переважно при отцю, лем зрѣдка при матери. Воспитана в католицкой вѣрѣ, подумовала в молоды рокы пойти до клаштору.
По штудиях на Нюйоркской универзитѣ працовала в пропагачно-рекламной агенции и писала статьи до новинок. Еден ей клиент, редактор Ladies' Home Journal Джон Мак Картер, переятый тыма статьями, нарадив ю писати книгы, а она так и вчинила.
Была пять раз оддана и пять раз розведена и мала девятеро дѣти. Бывать во своих резиденциях в Сан Франциску и в Парижу. Основала и утримуе два харитативны фонды: на помочь дѣтям и бездомовцям. Наперек свому публичному статусу, Даниела Стил скромна, затѣнчлива и не любить мати интервю з новинарями.
Творба
Еден роман ей забере два-три рокы, але пише едночасно до пять романы нараз. Зображуе свѣт богатых и славных. Дакотры твердять, же черпать идеи про свою творбу з властного живота. Хоть критикы пишуть, же ей романы суть шаблоновы и напхаты солодков ватов, она ся шпыртать з небарз солодкыма аспектами людского живота и натуры, як инцест, самозабивство, розвод, война, аж и голокауст. 22 ей книгы суть нафилмованы про телевизию. Окрем любовных романох написала 18 книг про дѣти, зберьку поезий и спѣванковы тексты.
Референции
Катеґорія:Англоязычны писателе
Золочівскый район
Золочівскый район (Золочівський район) — адміністративный район Львівской області в Україні, хоснованый 17. юля 2020 року. Адміністративный центер м. Золочів.
Референції
Катеґорія:Районы Львівской области
Ґвінея
Ґвінея (фр. Guinée), офіціално Република Ґвінея (République de Guinée) є держава в Западнуй Африці на березі Атлантічного океану. Має границі из Ґвінейов Біссау, Сенеґалом, Малі, Кот-д’Івуаром, Ліберійов и Сієрров Леоне. Столиця Ґвінеї є Конакрі. Жителі сут збулша мусулмане (дас 85% населеня). Ґвінея має булше як 20 містных етнічных ґруп. Офіціалным языком є французькый. Економіка країны зависит майбулш уд земледілства и добываня мінералув. Ґвінея є другый у світі выробник боксіта, ид тому має богаті запасы діамантув и золота.
Катеґорія:КраїныКатеґорія:Африка
1793
Умерли
Катеґорія:Рокы
Йодлівка
Йодлівка є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Янош Чонка
Биография
Янош Чонка быв наймолодшым сыном познатого в Сегедѣ ковача Винцента Чонкы (Tsonka Vince), котрый во своей майстерни выробляв вшелиякы направы з метала: од обладунку про млины до дохторскых серсам. В родинѣ Винцента Чонкы ай Илоны Добов (Dobó Ilona) было семеро дѣти. Закончивши школу в Сегедѣ и освоивши отцьово ремесло, Янош Чонка побрав ся на штудийну дорогу до Австрии, Швайцу, Франции, и Споеного кральовства по великых фабриках точной механикы и моторового промысла. По вернутю, ещи лем 25-рочный, став ся ведучым майстернѣ при Будапештской технологичной универзитѣ, де ся конштруовали, выробляли и продавали розличны експерименталны машины, и едночасно ся учили штуденты, будучы инженеры. Янош Чонка сполупрацовав з професором универзиты Донатом Банки, дипломованым инженером и вынаходником. Ведучым универзитной майстерни быв до року 1925, коли пензионовав. Уже яко пензиста отворив автомайстерню, што пак выростла на Машинарску фабрику Чонка (Csonka Gépgyár), котра вдякы своей якостной продукции успѣшно фунговала и в часѣ кризы 1930-х, а в року 1948 была знароднена и достала назву Фабрика малых моторох и машин (Kismotor és Gépgyár).
Кінське
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Ємен
Є́мен (اليمن), офіціална назва Є́меньска Репу́бліка (الجمهوريّة اليمنية) — є штат на югу Арабского півострова. Сусидіть с Саудьсков Арабіёв и Оманом. Офіціалный язык є Арабчина. Головне місто є Сана
Катеґорія:Країны Катеґорія:Азія Катеґорія:Штаты і теріторії, котры основаны 1990
Корека
Корека є село Калабрії. Має 700. жытелїв.
Пандемія коронавіруса COVID-19
Пандемия коронавируса COVID-19 - пандемия инфекции од коронавируса SARS-CoV-2. Хворота уж вымогла вецей як 600000 жертв. 11. марца Свѣтова Организация Здоровля оголосила, што на свѣтѣ е уж пандемия, не епидемия.
В свѣтѣ е актуалны за штатистиками 15 000 000 потдверджѣных ситуаций инфикации новым коронавирусом.
Ризиковы факторы
Найважнѣйшым е фактор старшого вѣку.
Референции
Катеґорія:Здоровя і медіціна
Томас Майн Рид
Томас Майн Рид Thomas Mayne Reid; *4. апрѣля 1818 — †22. октобра 1883 — англицкый писатель, автор авантурных романох и повѣстей, назначеных частьов дѣтям и молодежи, частьов доспѣлым. Гуманистичны социалны тенденции, захватны сюжеты романох зробили Рида едным из найпопуларнѣйшых писательох в розличных сторонах свѣта.
Биография
Родив ся в Баллирони, Сѣверна Ирландия, в родинѣ пресвитерианского священика, Томаса Майна Рида ст. и Анны Енн Рид (в дѣвоцтвѣ Резерфорд), дѣвкы пресвитерианского священника. Обое были шкотского походжѣня. Школу выходив в родном селѣ и в сосѣдном Кейтсбриджу, по чому учив ся 4 рокы в Кральовском универзитном коледжу в Белфасту на богослова, але наконець не хотѣв прияти священство. Даколько рокы учительовав, але тягло го видѣти свѣта и в року 1840 одышов до США.
Там перепробовав розличны роботы и запознав ся з тамошныма людми и обычаями. Тото вшитко ся му придало в его далшой литературной роботѣ, котру зачав публикациов верши в новинцѣ Питтсбург кроникл под псевдонимом Poor Scholar  'Сегинь штудент'  (1842). В року 1843 спознав ся и сприятелив ся з Едгаром Алланом По. В року 1846 зачала ся америцко-мексицка война, де быв спочатку яко корешпондент, а пак воевав яко доброволник. 13. септембра 1847 в бою под Мексико при штурмѣ твердынѣ Чапультепек быв тяжко раненый и зостав лежати на полю боя. Родина в Европѣ была ознамлена, же загынув. Але насправдѣ выжив, быв найденый, вылѣченый, а в маю 1848 демобилизованый яко войновый пензиста и вернув ся до Европы.
Зажиткы з войны описав во своем первом романѣ Стрѣлецка патрола (The Rifle Rangers; or, Adventures in Southern Mexico, 1850), котрый вышов под псевдонимом Капитан Майн Рид. В року 1853, 35-рочный, побрав ся з 15-рочнов Елизабет Гайд, дѣвков свого выдавателя. Тота найвекша пригода его особного живота стала ся предметом романа Жена дѣтвак (The Child Wife: A Tale of Two Worlds, 1868), котрый мав не менше як пять перевыдань, як во Великой Британии так и в США.
Бизнесовы подниканя Рида в Европѣ закончують ся неуспѣшно и в року 1867 еще раз иде до США, зыскуе друге гражданство. В Ню-Йорку выдавать свои 15-томны зобраны писаня и закладать молодежный часопис Вперед (Onward Magazine, 1867). Але в яри 1870 отворили ся стары раны, зачала ся отрава кровли, и быв госпитализованый. В осени 1870 стан его дозвалять му вернути ся з женов до старого краю, але до конця живота зоставать калѣком на манковах. Послѣдны 13 рокы живота пережив в бою з хворотов, великымя болями и психичныма проблемами. Але не переставав писати.
Еще за шѣсть рокы по его смерти выходили му новы книгы, котры не встиг опубликовати за живота.
Творба
Роман Ѣздець без головы — авантурный роман вестернового и горорового типа, сюжет котрого розвивать ся в Тексасу, задовго до войны Сѣвера з Югом, а яко другоплановый е в ньом мотив рабовластництва, реалистично описаный каждоденный жывот и справованя в тогочасном Тексасѣ.
Роман Квартеронка — ачей, еден з лѣпшых романох Рида, в ньом поданый широкый и подробный образ живота юга США в добѣ рабства.
Уже по успѣху первого романа выдаватель Дейвид Боуг просив го написати серию дѣточых повѣстей, и каждый рок перед Роздвом выходила така повѣсть, довъедна были 22. В тых повѣстях героями были дѣти, котры трафили до екстремных ситуаций. Помимо того быв талентованым популаризатором природознаня. Опубликовав етнографичны есеи Необычные народы, выпустив книгу-албум зо зоологии про дѣти — Четвероногы.
Референции
Катеґорія:Англоязычны писателе
Туряниця
Туряниця — русинске призвиско.
В том роздѣлѣ Википедии суть статѣ о людях з такым призвиском:
Кальниця
Кальниця є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Джерела
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Станислав Лем
Молоды рокы и штудии
Отець писателя, Самуел Лем, быв заможный дохтор ларинголог, мати, Сабина Воллер — домогаздыня. Хоть родина была польско-еврейска, быв воспитованый яко католик, а з часом став ся атеиста. Абсолвовав львовску гимназию (1932–1939) и склав испыт на политехнику, але на тот час Львов взяло войско СССР и было му одречено принятя з поводу «буржуазного походжѣня». Вдякы протекции отця став ся в року 1939 штудентом Львовского мединштитута, хоть не барз быв на то охотный, але быв то единый способ не быти мобилизованый до Червеной армады. Свои молоды рокы описав в автобиографичной повѣсти Высокый замок, 1966. Нацистичну окупацию родина пережила вдякы фалошным документам, высшы школы были заперты, а працовав гаражным механиком и зварячом в нѣмецкой фирмѣ утилизации зберных сыровин. Коли Львов одбили совѣтскы войска, вернув ся до штудий медицины, але як стало остаточно ясно, же город зостане Украинѣ, одышли до Кракова (1946), де закончив медицинскы штудии на Ягеллонской универзитѣ, але в року 1949 лишив универзиту без дипломы, жебы го не взяли до войска. Так дохтором ся не став, але намѣсто того оженив ся з дохторков.
Путь ку писательской славѣ
Финансово стояв барз слабо, а уже в часѣ штудий писав писав стишкы про дѣточы часописы и повѣданка про Сполоченскый тыжденник, жебы заробив даякый грош, а тыж на продовжѣня публиковав привезеного зо Львова Чоловѣка з Марса в журналѣ Новый свѣт пригод. В року 1848 достав мѣсто моподшого асистента в Наукознавчом семинарѣ професора Мечислава Хойновского, де его роботов было читаня и реферованя научных книжок, котры доставали зо загранича, што послужило му жерелом идей про его будучу творбу. В року 1950 семинар як россадник ворохобных идей быв закрытый, и Лем зостав без певного заробку. И тогды достав контракт од выдавательства Читатель на фантастичный роман, котрый назвав Астронавты. Тот роман вышов в року 1951 и став ся его первов книжков. Роман зостав дома скритикованый, же не мать «класового чутя», але в заграничу мав нечеканый успѣх: «в ГДР мав восям або девять выдань, и то масовых», так же Лем доставав «грубы пачкы выходнонѣмецкых марок, ишов до Западного Берлина, мѣняв их там 3:1 и, як шаленый, куповав всячено, главнѣ про жену.»
Фантастика як способ на цензуру
Ещи скорше, в року 1848 написав филозофичный роман з роздумами о натурѣ чоловѣка, на котры го привели зажиткы з минулой войны, Болниця преображѣня (з главнов поставов Стефана Тринецкого, дохтора в психиатричной болници), але тот роман не пустила цензура. На тот час новов комунистичнов владов уже быв накресленый обовязуючый метод соцреализма и были ликвидованы приватны выдавательства. Цензор написав, же роман препаскудный, идеологично цѣлком фалошный. Лем, до року 1950, вымушено дописав ещи двѣ части, «роблячи печеных комунистох зо своих автентичных колег з военного Львова, котры з комунизмом нич заедно не мали.» Але и то не помогло. Трилогия под назвов Непромарненый час вышла аж року 1955, коли влада мало полѣвила ригороз. На тот час быв уже славным и вызнаным писательом фантастикы. Тота история научила го, же фантастика годна быти и способом на цензуру, бо там годен в алегоричной формѣ реаговати на остры проблемы сполоченства. По часѣ, коли ся влада перемѣнила, Лем заказав перевыданя двох частей, котры написав вымушено. В СССР, де его творба надзвычайно популарна, были перекладены и выданы вшиткы его основны книгы, окрем тых двох частей, котры сам заказав.
Творба
Хоть ку даякым темам и поставам вертать ся во вецерох творах, его фантастика може быти роздѣлена на двѣ групы: Тота друга група вельопасмова и дозволять нееднозначне прочитаня; въедно з тым варуе перед наслѣдками, котры можуть грозити з боку штучного интелекту и нового вызброю, а часом выступуе з алегоричнов критиков сполоченства, як Повѣданя первого розморозка, 1976.
Од 1970-х писатель активно пробуе новы литературны формы. Зокрема оригиналный жанер, в яком уже успѣшно писав Хорхе Луис Борхес: рецензии, авторефераты, передслова, посудкы о неествуючых книжках, ай и окремы фрагменты з них. Тото вшитко дав до зборникох Абсолутный вакуум, 1971, и Гадана великость, 1971.
В конци живота Лем перестав з фантастиков, а писав розважаня футурологичны, публицистичны есеи и фельетоны, переважно про Сполоченскый тыжденник, Темы их звязаны з днешностьов и будучностьов цивилизации, а форма их традична, як традичным зоставать и его блискавый гумор: напримѣр, же природно, як свѣт ходить, перед штучным интелектом мать ся вывинути штучный кретен.
Референции
Катеґорія:Польскы писателе
Камяна
Камяна є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Луцькый район
Луцькый район (Луцький район) — адміністративный район Волиньской області в Україні, хоснованый 17. юля 2020 року. Адміністративный центер м. Луцьк.
Катеґорія:Районы Волиньской области
Чеченьска Република Ичкерѣя
Чеченьска Република Ичкерѣя (Noxçiyn Pachhalq Noxçiyçö, Нохчийн Пачхьалкх Нохчийчоь), (ЧРИ) — быв самовыголошеный штат на Сѣверным Кавказу, быв вызнаный толко Украинов 18. октобра 2022 году, единой державов-членков ОЗН. Главне мѣсто было Грозный.
Република Конго (Леополдвил)
Република Конго, République du Congo — держава, взникла по зысканю независимости од Белгии в року 1960 на мѣстѣ бывшой колонии Белгийске Конго.
Иншы назвы
Назва державы была од 1. августа 1964 змѣнена на «Демократична Република Конго», обы ся могла розознати од сосѣдной Републикы Конго зоз главным городом Браззавил, в минулости Французскым Конгом. Доба меджи роками 1960 и 1965 споминать ся еще яко Перва конжска република. А так нынѣшна, од року 1997 конштитуована Демократична република Конго, е Третя конжска република.
Референции
Катеґорія:Бывшы штаты
Камянка
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Кыпчаки
Киюыпчаки (Kipchak, Qipchaq, Kypchak, Kupchak, Kıpçak) — тюркський кочовий народ, який був особливо відомий ХІ-ХІІ ст. Вийшовши з Кимацького каганату, вони завоювали велику частину евразійського степу під час тюркської експансії разом з половцями, і були в свою чергу, завойовані монгольською навалою початку 13-го століття. Конфедерації племен кипчаків дали назву, т.з. Половецькое поле.
Универзита Лоранда Етвеша
Универзита Лоранда Етвеша, Eötvös Loránd Tudományegyetem, куртанка ELTE,  Universitas Budapestinensis de Rolando Eötvös Nominata — найдавнѣйша мадярска фунгуюча универзита.
Факулты
Универзита мать 8 факулт:
Главный пас астероидох
Главный пас астероидох — область Сонѣчной системы, котра лежить меджи орбитами Марса и Юпитера.
В той области, подля закона планетных одстоянь, мала была бы ествовати планета нормалной величины. Диаметер найвекшого астероида главного паса около 1000 км, диаметр найменшого из объявленых доднесь (лимитованый граничнов роздѣлностьов днешных телескопох) — около 1 км. Первый, найвекшый астероид Церера объявив в року 1801 Дж. Пиацци (G. Piazzi). До року 1986 число объявленых астероидох зоз бизовно помѣряными параметрами орбит, якы достали сталы назвы, перевысило 3000. Основны характеристика астероидох главного паса звязаны як з их генезов, так и з далшов их еволуциов в току 4,6 млрд. рокы екзистованя Сонѣчной системы.
Перстень астероидох (простор, де суть их орбиты) одстоить од Сонця в границях 2.1–4.3 астрономичны единкы. В объемѣ простору, занятого перстеньом-тором ся рухають 98% вшиткых астероидох, а величина того объему — около. Час обертаня астероидох доокола Сонця в просторѣ пасу чинить 3–9 рокы, а склон орбиты ку ровинѣ еклиптикы — 5–10°.
Референции
Катеґорія:Астрономія Ганзелказикмунд
Филантропия
Филантропия, од φιλέω любити и ἄνθρωπος чоловѣк — любовь ку людьом, гуманне, добродячне одношѣня ку ним, котре ся указуе во видѣ добродѣйности, жертвеной помочи грошми, комодитами, своим часом, роботов, усиловностьов.
Филантроп е чоловѣк, котрый ся ангажуе в филантропии.
Антонимом филантропии е мизантропия.
Референции
Катеґорія:Етіка
Local Administrative Units
LAU — куртанка од англ. Local administrative unit, циже мѣстна администрачна единка. Означать уровень териториалной державной администрации, низшый од провинции, края, або подобной векшой администрачной единкы.
Класификация LAU назначена про штатистичны уряды Евроунии. Суть два ступнѣ той класификации.
LAU 1: бывшый NUTS 4, односить ся на единку, обнимаючу десяткы або стовкы населеных пунктох. В року 2005 штатистичных единок того ступня было в Евроунии довъедна 3334. В дакотрых державах ся тот ступѣнь не хоснуе (креска в таблици).
LAU 2: бывшый NUTS 5, односить ся на населены пункты, a в Германии и на територии, неподлѣгаючы населеным пунктам. В року 2005 в Евроунии было 112 119 единок LAU 2.
В таблици суть назвы окремых администрачных единок LAU в урядных языках 25 держав Евроунии, Швайцу и число такых единок.
Канчуга
Канчуга є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Івано-Франківскый район
Івано-Франківскый район (Івано-Франківский район) — адміністративный район Івано-Франківской области в Україні, хоснованый 17. юля 2020 року. Адміністративный центер м. Івано-Франківск.
Катеґорія:Районы Івано-Франківской области
Александер Бескид
Александер Бескид, Alexander Beskid, *15. януар 1887, Абауйсанто, Мадярске кральовство – †24. новембер 1975, Кошицѣ, Чехословакия — адвокат, штатный урядник и сполоченскый дѣятель меджи Русинами Пряшовского края и Подкарпатской Руси.
Сын грекокатолицкого священика Александра Бескида (1854–1923), брат Николая Бескида (1883–1947). Учив ся на гимназиях в Кежмарку и Будапештѣ, абсолвовав правничу факулту Будапештской универзиты (1912, доктор права и доктор филозофии). Працовну чинность зачав яко школный иншпектор в Дебреценѣ (1912–1919) ай на Подкарпатской Руси (1919–1924) по ей припоѣню ку Чехословакии. Быв познатый як чоловѣк высокых принципох, котрый сформовав ся як сполоченскый дѣятель независимо од того, же его стрый, Антоний Бескид, быв в урядѣ губернатора Подкарпатской Руси (1923–1933).
В роках 1924–1938 Александер Бескид быв началником реферату про вопросы културы, освѣты и вѣры Подкарпатской Руси. Приспѣвав ку активному розвою театра и домагав ся толерантности в одношѣнях меджи конфесиями и меджи розличныма културныма напрямами. В языковых спереках, котры ся розмогли по року 1936, А. Бескид занимав невтралну позицию а зостав активным прихыленцьом вѣрности Чехословакии. Його кандидатура на функцию вицегубернатора, яку традично обсаджовали Чехы, была спочатку одсунута президентом Е. Бенешом (септембер 1938). Лем по Мниховской догодѣ А. Бескид быв покладеный за вицегубернатора (1.10.1938), хоть тогды чехословацке веджѣня было в повной мѣрѣ замѣнене автономным подкарпатскым урядом (11.10.1938). Але и в тых новых условиях А. Бескид повнив функции вицегубернатора даколько тыжднѣ. По остаточном роспадѣ Чехословакии (марец 1939) А. Бескид пришов до Пряшова и понукнув свои службы словацкому штату. Якоже достав негативну одповѣдь, перешов до Кошиць, котры тогды были частьов Мадярщины, де перебыв войновы часы. В року 1945 робив куртый час в державной службѣ обновленой Чехословакии, пак скоро на три десятьроча став ся безучастным позоровательом живота за комунистичного режиму.
Референции
Катеґорія:Державны урядници Катеґорія:Русиньскы політіци
Карликів
Карликів є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Марія Вероніка Рейна
Марія Вероніка Рейна (1960-ті — 27 жовтня 2017 року) — аргентинська психологиня, педагогиня та активістка, яка проводила міжнародну агітацію за дотримання прав людей з інвалідністю. Представляючи Міжнародний консорціум з інвалідності та розвитку (International Disability and Development Consortium), вона була провідною учасницею переговорів щодо Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права людей з інвалідністю.
Раннє життя
Їй вдалося подолати ці труднощі, вибравши для здобуття вищої освіти спеціальність «педагогічна психологія». Марія Вероніка Рейна закінчила католицький університет Санта-Фе (Universidad Católica de Santa Fe) за спеціальною освітою для шкіл. Вона отримала ступінь магістра в галузі відкритого та дистанційного навчання з правом викладання у Національному університеті дистанційної освіти Іспанії.
Кар'єра
Рейна отримала досвід роботи в різних установах, включаючи університетський інститут Сан-Мартін в Росаріо в Аргентині; Аргентинська організація людей з обмеженими можливостями, Cilsa; Центр міжнародної реабілітації, Чикаго (1997); Інститут міжнародної адвокатури в галузі інвалідності; Інститут міжнародного співробітництва та розвитку; Інститут міжнародної адвокатури в галузі інвалідності та Центр міжнародної реабілітації.
З 2006 року Марія Вероніка Рейна почала працювати директоркою міжнародних проектів Інституту Бертона Блатта (Burton Blatt Institute) університету Сіракузи у Вашингтоні. У 2008 році за підтримки як BBI, так і Світового банку вона була призначена першим виконавчим директором Глобального партнерства з інвалідності та розвитку (Global Partnership for Disability and Development). Партнерство покликане сприяти включенню інвалідів до політики та практики через агенції розвитку. Марія була особливо активною в спеціальному комітеті Організації Об'єднаних Націй з Конвенції про інвалідність.
У переговорах щодо Конвенції ООН вона залучила організації з обмеженими фізичними можливостями по всьому світу свою наполегливістю. Тому вони приєднались до руху з підтримки загальних прав людини для людей з обмеженими можливостями в інклюзивному, доступному та стійкому світі. . Будучи координаторкою Міжнародної організації інвалідності (International Disability Caucus) вона представляла людей з обмеженими можливостями під час переговорів. Вона ефективно модерувала в ході різних заходів та досягла консенсусу серед зацікавлених сторін з різними інтересами. Вона очолювала зустрічі та конференції, модерувала комунікації та координувала переклад та розповсюдження документації іспанською для латиноамериканської спільноти.
За кілька місяців до смерті вона допомагала підвищити ефективність групи зацікавлених осіб з обмеженими можливостями при Міжнародному альянсі інвалідів. На консультаційній нараді Організації Об'єднаних Націй у Буенос-Айресі Марія Вероніка Рейна прагнула посилити роль спільноти з обмеженими можливостями у реалізації Конвенції про права людей з інвалідністю.
Марія Вероніка Рейна умерла у своєму рідному місті Росаріо 27 жовтня 2017 року. Їй було на той час 54 роки.
Кушниця (рѣка)
Рѣка Кушниця, — рѣка в Закарпатской области Украины, лѣвый приток Боржавы.
Ток рѣкы
Кушница доставать выток на выход од Лисичова, сутоком даколькых потокох, котры ся зачинають под верхом Полонина Кук в пасмѣ Полонина Боржава, во вышцѣ около 1130 м н. м. Тече в зачатку переважно на запад, а од села Лисичово обертать на юг и в южной части села Кушниця вливать ся до Боржавы во вышцѣ около 200 м н. м. на одстояню 80 км од ей устя яко ей лѣвый приток.
Основны характеристикы
Довжина рѣкы Кушниця — 18 км, плоха базену — 106 км2. Спад рѣкы — 51 м/км (зараховавши зароджуючы потокы). Основный приток: Васькова (кат. №155), правый.
Референции
Катеґорія:Рікы Україны Катеґорія:Рікы подля алфавиту Катеґорія:Рікы Европы
Квятонь
Квятонь є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Медик
Медик — фахман од медицины, котрый ся старать о здоровю, профилактицѣ хворот, а тыж и лѣчить хвороты чоловѣка (практикуючый медик).
Медиками суть тыж працовници научных организаций, котры занимають ся выпрацованьом, вынаходжѣньом и вылѣпшѣньом способох лѣкованя и профилактикы хворот.
В сучасности медиком може быти лем дипломованый фахман, а практикуючым медиком навецей тот, котрый склав присягу Гиппократа и достав на тоту роботу дозвол (лицензию)
Жерела
Катеґорія:Професії Катеґорія:Здоровя і медіціна
Бестселер
Бестселер, од best лѣпшый + sell продавати — книга, котру выдали великым накладом, уважаючи на интерес масового невыбагливого читателя або комерчны огляды, часто мотивованы модов або сензачнов темов.
История
На книжному торгу англоязычных штатох, передовшиткым США, тото слово хосновали од 1890-х рокох. Первы лишты бестселерох ся появили в часописѣ «The Воокmап» в року 1895, в часописѣ «Pulisher's Weekly» од року 1912, в додатку ку «The New York Times book review» — од августа 1942. Докладна евиденция бестселерох подля различных параметрох ествуе в США од року 1945. Зачаточно поспис найжаданѣйшых книг обсяговав лем белетристику, але уже од року 1917 была выдѣлена окрема евиденция «небелетристичных выдань» (попfiction), котры ку концю XX. ст. накладами перевысшили белетристичну литературу примѣрно три раз. Одтогды число розличных категорий евиденции бестселерох подняли до десятьох. До половкы выдань в категории «nonfiction» незмѣнно чинили приручникы, самоучителны, кулинарны, заградкарьскы ай иншы порадникы. При тому штатистикы США не брали в рахубу в той категории енциклопедии, молитвенникы, учебникы, зберькы крижовок, сонникы и подобны виды книжной продукции. Другов важнов градациов категоризации вшиткых публикованых книг стало ся роздѣлѣня на «первовыдания» (hardcover editions) и далшы масовы и, обычайно тунѣ выданя (paperbacks). Книги в мягкых обкладках широку популарность достали в США нараз по Другой свѣтовой войнѣ.
Сучасность
Добра продаваность книгы указуе на комерчный успѣх, але не мусить указовати на добру литературну якость книгы. В огромной векшинѣ бестселеры суть невыбагливого смаку и жанру любовно-романтичны ци псевдоисторичны писаня, криминалны и детективны истории, окултно-фантазийны елабораты. Але не все: меджи бестселерами трафляють ся ай книгы высокой умѣлецкой вартости — «Старый и море», «За кым звонять» Е. Хемингвея, «Однесены вѣтром» М. Митчелл, «Охранця в жытѣ» Дж. Селинджера, ай иншы.
Найвецей авторитетным жерелом информации о жаданю на книгы в США ай вельох иншых штатох Запада ся поважуе новинка «The New York Times», котра публикуе обновленый спис бестселерох (book review) каждый тыждень.
Референции
Катеґорія:Література
Емил Балецкый
Емил Балецкый, Baleczky Emil, *21. фебруар 1919,  Гукливый, Руська Крайна, Перва мадярска република — †22. децембер 1981, Будапешт, Мадярщина — лингвиста, педагог, поет, перекладатель, писатель на Подкарпатской Руси и в Мадярщинѣ.
Биография
Емил Балецкый походив з родины желѣзничаря, де говорили и по мадярскы. Закончив Мукачовску русску гимназию (1937), професорами там были в значной мѣрѣ емигранты з России. В гимназии добрѣ ся научив русскый язык, под проводом А. Карабелеша зачав писати поезию по русскы, выступивши в очах колег як poeta doctus и, еще 17-рочный, выдав свою книжочку Вербный трепетъ (1936). Зачав ся учити славистику на Карловой универзитѣ (1937–1939), а по навернѣню Подкарпатской Руси ку Мадярскому кральовству (1939) продовжив на Будапештской универзитѣ, де его професорами были Янош Мелих и Иштван Кньежа. В року 1943 обгаив докторску дисертацию з оцѣнѣньом summa cum laude и неодовго достав мобилизачный росказ до мадярского войска. В часѣ войны в роках 1943–1945 служив в мадярском войску. В зачатку рока 1945 в западной Мадярщинѣ удало ся му перейти на совѣтску сторону. Дале служив в Червеной армадѣ яко товмач на мадярской и австрийской територии, и се помогло му обыйти репресии, котры лютовали в Ужгородѣ против тых, што «служили фашистскому мадярскому режиму», а так и засуджѣня. В септембрѣ 1945 быв демобилизованый з Червеной армады и посланый до русской редакции заграничного высыланя Мадярского радия, де служив до року 1949 яко редактор, а в роках 1949–1951, як шеф оддѣла и директор. Паралелно з роботов на радию в роках 1946–1950 быв практикантом без платнѣ при Славянском инштитутѣ Будапештской универзиты (ELTE BTK Szláv Filológiai Intézet), вдякы рекомендации од Иштвана Кньежи. В року 1951 достав пост ведучого катедры русского языка при Инштитутѣ чужых языкох и, едночасно, доцента Русского инштитута универзиты. Од конця року 1952 — ведучый катедры русского языка Ленинового инштитута (ELTE Lenin Intézet), а од року 1965, цѣлы шѣстнадцять рокы незмѣнный ведучый катедры русской филологии на историко-филологичной факултѣ универзиты Лоранда Етвеша (ELTE BTK Orosz Filológiai Tanszék).
Творба
Зачав писати по русскы, але од року 1941 активно сполупрацовав з Подкарпатскым обществом наук и его выданями, котры усиловали ся выпрацовати властный русинскый язык. Од року 1943 лишив писательство. Емил Балецкый быв од зачатку найвызнамнѣйшым зачинательом мадярской русистикы и организатором выукы высококвалификованых филологох-русистох. Быв вицепрезидентом мадярской секции Меджинародной асоциации професорох русского языка и литературы (МАПРЯЛ), редактором научных выдань STUDIA SLAVICA и STUDIA RUSSICA. Основными сферами его научных интересох была диалектология и исторична лексикология, много робот суть в области карпатской ареалной лингвистикы.
Референции
Катеґорія:Перекладателе Катеґорія:Педаґоґы Катеґорія:Русиньскы лінґвісты Катеґорія:Русскоязычны писателе Катеґорія:Русскоязычны поеты Катеґорія:Русиньскы писателї
Церьков Покровы Пресвятой Богородицї (Нижнїй Комарник)
Церьков Покровы Пресвятой Богородицї є ґрекокатолицькый храм в Нижнїм Комарнику. Од року є 1968 є народнов културнов памятков. Церьков ся находить на юговыходнім схылї над селом. Коло нёй стояла по іщі старша церьков спомянута в 19. сторочу, котра была зничена в часї першой світовой войны. Теперь уж старой церькви не є. Цалый ареал є огородженый простым плотиком з дочок. І кідь нова деревяна церьков є з 20. стороча єдинов в колекції (27 народных памяток), мать дакілько выняткового годного навщівы. На теріторії Словеньска є єдинов бойківского тіпу, єдина в екстерьєрї скоро доконало деревяна зрубова купола - реалізована візія уж в 5. сторочу будованых царіградьскых мурованых церьквей. Тот деревяный русиньскый ґрекокатолицькый храм збудовали домашнї русиньскы майстрове за помочі другых селянів і проєкту добродителя. Проєктовав го україньскый архітектор і кунстісторік Інж. Володимир Січаньскый (1894-1962). Тот архітект є тыж автором храму Сошествия Святого Духа в Михалївцях. Теперішнїй деревяный храм є може єдина деревяна сакрална будова на Словеньску, котру помагав реалізовати професіоналный архітектор. На роздїл од спомянутого старого храму лемківского тіпу, тот храм є бойківского тіпу, у котрім тройчатость не є підчаркнута вежами різной вышкы (у лемківского тіпу є найвысша вежа над бабінцём, даколи якбы оддїлена од остатнёй конштрукції ставбы і найнизша вежа є над головным олтарём). Бойківскый тіп деревяного храму підкреслює покрытя храмовой лодї (нава). Церьков стоїть на камяных підвалинках. На куполах суть іглановиты вежочкы. Перед вступом є тімпаноном закінченый портікус з хрестом і вырїзаваныма стовпами. Є то народне перетворїня класіцістічного штілу. Внутрїшнє оздоблїня є з час будованя храму. На южнім боцї олтарьной части є мала сакрістія з особітным вступом. Актівну естетічну задачу ту мають фарбы (блядожовта, ясносиня, тмавочервена). До выразу придавають і двоїты окна і членитость тварів конштрукції. Архітектонічнов домінантов лодї є шырка олтарьного простори і бабінця, тай найвысша централна вежочка. Вшыткы вежочкы суть закінчены кованыма желїзныма крестами. Покрыты суть бляхов а аж далшы части шынделями. Внутрїшня оздоба є з часів взнику храму. Іконостас привезли правдоподобно зо Земпліна, асі з Требішова. Походить асі з іконописецькой майстернї родины Богданьскых з польскых Ясел. Храм в Нижнїм Комарнику під час крутых фронтовых боїв в осени 1944 як кібы чудом обстав невелё пошкодженый. Справили го в роцї 1946 і далшы великы оправы были в половинї шістьдесятых років. В половинї 90. років быв часточно рештаврованый апостольскый ряд на іконостасї. Заслугов тамтешнёго адміністратора фарности, і з помочов ктіторів, родаків, вірників в р. 2004 і 2005 учінена реконштрукція і рештаврачны працы на іконостасї.
Екстерны одказы
Покровы Пресвятой Богородицї (Нижнїй Комарник)
Черник (Ивано-Франковска область)
Черник, Черник — село в Надворнянском районѣ Ивано-Франковской области Украины. Число обывательох — 1059 (2001). Орган мѣстной администрации — Зеленска сельска рада.
География
Cело лежить на югу Ивано-Франковской области в Горганах. Через село тече рѣка Зелениця ай поток Черник, на котрых суть водопады. На юг од села лежить Природний резерват Горганы (од року 1974), а од року 1996 и село Черник однесене ку храненой зонѣ того резервата.
Референции
Катеґорія:Населены пункты Украины Катеґорія:Населены пункты Ивано-Франковской области
Клопітниця
Клопітниця є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Климківка
Климківка є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Індонезьскый язык
Індонезьскый язык (Bahasa Indonesia) — є єднов з австронезійскых языкув. Офіціалный язык (з 1945), і язык міджінародного бесїды в Індонезії. Близко 20 міліон людей хоснуют його в своїм житї. Обща кулькость тых хто бісїдує на ньом приблизно 200 міліонів людей. Катеґорія:Языкы
Иван Туряниця (комунистичный дѣяч)
Походжѣня
Походив з родины желѣзничаря. Учив ся в народной школѣ, пак зачавши од 14 рокы быв майстерчуком у замочника, роботником на фиресѣ, коминарьом, ковачиком. В року 1917 мобилизованый до австро-мадярского войска, де служив вояком до конця войны. По войнѣ — коминарь в Мукачовѣ.
В медживойню
В року 1919 (Мадярска Людова Република (1918-1919), Мадярска Совѣтска Република) — вояк Руськой дивизии Мадярской Червеной армады. За тото по поражцѣ мадярской револуции и приходѣ Чехох быв арештованый и вышорованый до концентраку в Пряшов. Выпущеный в децембрѣ того ж року, працовав яко роботник на ставбах и коминарь. В октобрѣ року 1924 поволаный до чешского войска, демобилизованый в року 1925 и того ж року вступив до Комунистичной партии Чехословакии, од року 1926 — член окружного комитету КПЧ и предсѣдник роботницкого здружѣня мукачовскых ставбарьох. В роках 1928–1929 секретарь мукачовского комитету КПЧ. В року 1929 ещи раз трафив до арешту. В фебруарѣ 1930 став на челѣ ужгородского окружного комитету КПЧ. Од партии быв посланый до СССР, де яко партийный функционер достав выуку в Харьковском комунистичном инштитутѣ журналистикы (1930–1933). В роках 1933–1939 быв секретарьом Подкарпатской крайовой рады Червеных професийных здружѣнь, организатором штрайкох и протестох, в року 1936 знова перебывав в арештѣ.
На емиграции
В марцу 1939, у переддень мадярской окупации края, через Румынию емигровав до СССР, де достав статус политичного емигранта, членство в Меджинародной организации помочи бойовникам револуции (МОПР) и быв на лѣченю в санаторию ЦК МОПР в селѣ Опалиха Московской области (1939–1940). В роках 1940–1941 быв плановач-економиста на локомотивной фабрицѣ имени Октобровой Револуции во Ворошиловградѣ, в роках 1941–1943 на росполаганю Народного комисариата обороны СССР. В року 1943 представляв Подкарпатску Русь во Всеславянском антифашистичном комитетѣ в Москвѣ и быв членом Рады той организации. В роках 1943–1944 комисарь (офицер политичной едукации) Третьой окремой бригады Чехословацкого армадного корпуса, участник Дуклянской операции.
Закладательом Закарпатской Украины
31. октобра 1944 Туряниця организовав первы легалны за вельо рокы зборы комунистох Мукачова и створив-обновив на них городску партийну организацию, котрой став на челѣ. За немногы дны скликав І. конференцию Комунистичной партии Закарпатской Украины, котра ся одбыла 19. новембра, и быв выбраный за первого секретаря партии. 26. новембра 1944 выступив на І. зъѣздѣ Народных комитетох Закарпатской Украины з головным рапортом, в котром обгрунтовав доцѣльность и необходность приеднаня ку УССР. Став на челѣ выбраной на зъѣздѣ Народной Рады Закарпатской Украины. До 27. януара 1948 быв на челѣ Закарпатского обкома КП(б)У.
На том найвысшом урядѣ, подля совѣтской политикы, не мог быти незмѣнный, але и надале повнив вельо важных функций в штатном и партийном апаратѣ: посланець Найвысшой Рады СССР (1946) и УССР (1947), член ЦК КПУ (1946–1954), голова Закарпатской рады людовых посланцьох (1946–1948) и др. За заслугы у приеднаню Подкарпатской Руси ку СССР быв погребеный в Ужгородѣ на «Грунку Славы» теметова Калвария, мемориалном погребищу совѣтскых воякох, котры упали в бою за выслободжѣня краю в року 1944.
Референции
Катеґорія:УССР Катеґорія:Комунизм Катеґорія:Політічны лідеры
Команьча
Команча є село на юговходї Польщi котре бyло до акції Висла лемківсь ке.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Церьков Архангела Михаила (Тополя)
Церьков Архангела Михаила є ґрекокатолицькый храм недалеко словеньско-україньской граніцї в селї Тополя. Належыть міджі Народны културны памяткы. Церьков была збудована коло року 1700. Як в 17. сторочу росло чісло жытелїв в селї, поставили собі на прикрім березї над селом деревяный храм, котрый правдоподобно згорїв, бо на початку 18. стороча го нагородив теперішнїй храм. Церьков не годен актуално зарядити міджі традічно знамы тіпы (гуцульска, бойківска ці лемківска) про їй особістый колоріт. На запад од церькви стоїть дзвоніця з єдным дзвоном поставлена в половинї 20. стороча. Трёхдїлна зрубова будова творена штворцовым бабінцём, скоро штворцовов навов і пятьбоков святынёв є поставлена на низкых камяных підвалинах. Вшыткы три головны части суть покрыты єдным дахом. Вступный портал є сеґментово закінченый. Окна суть розмішены у двох рядах, низшый є вырїзаный в зрубовій конштрукції і высшый є у стрїшній конштрукції. Внутрїшнє заряджіня ся заховало лем часточно. Іконостас є з першой половины 18. стороча.
Література
Михаила (Тополя)
Конечна
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Голубля
Голубля (Hołubla) — є підляське село на выходї Польска, котре было старорусиньскы.
Катеґорія:Старорусиньскы села в Польску
Hołubla Hołubla
БССР
Білоруска Совѣтска Социалистична Република (УССР) (бел. Беларуская Савецкая Сацыялістычная Рэспубліка, БССР) — совѣтска република, выглашена на части территории бывшой Российской империи, една из держав-закладательок СССР, союзна република в его составѣ.
Референции
Катеґорія:Союзны републики в составѣ СССР Катеґорія:Бывшы штаты
Ахил
Ахи́л, або Ахиле́с, Ἀχιλλεύς Ахиллеус — в давногрецкой мифологии еден з найвекшых геройох, участник Троянской войны, една зоз главных постав Илиады Гомера, сын краля Мирмидонох Пелея и морской богынѣ Тетиды.
Референции
Катеґорія:Старовіка Греция Катеґорія:Грецка мифология
Сток Руські
Сток Руські (Stok Ruski) — є підляське село на выходї Польска, котре было старорусиньскы.
Катеґорія:Старорусиньскы села в Польску
Зімбабве
Зімбабве (анґл. Zimbabwe, /zɪmˈbɑːbweɪ, -wi/), офіціално Република Зімбабве (Republic of Zimbabwe) є держава в южнуй Африці. Лежит межи ріками Замбезі и Лімпопо, граничит из ЮАР, Ботсванов, Замбійов и Мозамбіком. Зімбабве має 16 офіційных языкув, майбулш ся хоснуют анґліцькый, шона и ндебеле.
Теперішньоє Зімбабве было частьов розличных держав и царьств уд XI. сторуча (майвызначні змежи них были Розві и Мтваказі), а кроме того было важным торговым пунктом. Брітанськоє завойованя сьої теріторії ся зачало в році 1890, пак она была орґанізована в колонію Южна Родезія. Обы убминути переданя влады чорнуй булшині, правительство Родезії уголосило независимусть у 1965. році. По 15 роках партізаньскої войны и межинародної ізолації быв пудписаный мирный договор, котрый привюг ид настаню де юре независимої державы Зімбабве. Перші выборы уйграла партізанська орґанізація ЗАНУ-ПФ, што дотеперь держит владу в державі.
Роберт Муґабе быв у функції премєр-міністра и президента Зімбабве уд 1980. до 2017. рока. Його авторітарный режім ся узначив нарушеньом людськых прав, падом економікы и гіперінфлаційов. По довгых протестах против правительства Муґабе в 2017. році настав воєнськый переворот. Днешньым презідентом є Еммерсон Мнанґаґва из партії ЗАНУ-ПФ.
Катеґорія:Країны
Королива
Королива є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Стара Корнiця
Стара Корнiця (Stara Kornica) — є підляське село на выходї Польска, котре было старорусиньскы.
Вызначны родаци села
Катеґорія:Старорусиньскы села в Польску
Королик (село)
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Чертеж
Чертеж – слово валашско-русинского роду, звязане з архаичным газдованьом в лѣсовых масивах. Означать оно вычищене мѣсто в лѣсѣ (орташ). Може оно означати поляну в горском лѣсѣ (лаз). Такы вычищены поляны были хоснованы або як паствиска, або як мѣста про закладаня новых сел.
Алтернативна етимология – "найстаршы российскы мапы з XVI. ст., створены подля описох подорожных" (пор. русс. чертёж) – не може быти валушне про тот припад, бо иде о топонимы, намного старшы.
Референции
Катеґорія:Топонимика Катеґорія:Етимология
Йорданьско
Йорданьско (الأردن), офіціална названя Йорданьцке Гашімівьске Кралёвство (المملكة الأردنية الهاشمية) — є конштітучна монархія на Близкым выході. Головне місто є Амман. Офіціалный язык є арабчіна.
Нимфа
Нимфа може означати:
Коросно
Коросно є село на юговыходї Польска, котре было до акції Вісла лемківске.
Референції
Катеґорія:Лемківскы села в Польску
Филология
Филология, φίλος приятель, λόγος слово —  наука, котрой цѣльов е познаня духа дакотрого народа на основѣ его языка и литературы або и устной творчости.
Люде, котры ся занимають филологиев, называють ся филолог або филологичка.
Класификация
Предметом филологии може быти даяка языкова група, або и каждый язык сам. Роздѣляють окреме тыж понятя филологии класичной, в котре входять языкы и литературы старовѣку и филологии модерной, ку котрой належать филология славянска, романска, германска, ориентална и т. п. Окремы групы, правда же, можуть еще дале ся роспадати на узшы, напримѣр ориентална на филологию китайску, манджу, японску, иранску, индийску а т. д.
Вычерпность
Понятя филологии доста широке, кедь мать обсяговати вшитко, што ся дотыкать языка и литературы дакотрого народа. Тото вшакже е цѣлком можне лем при языках мертвых, в класичной филологии. Филология живых языкох не може быти так вычерпна и мусить ся ограничити на язык и литературу в узшом вызнамѣ, лишаючи розличны дотычны ку ним темы окремым самостойным наукам.
Референции
Катеґорія:Філолоґія
Русь
Русь — назва первого векшого штату восточных славянох, котрый ся створив в IX ст. Его называли Давноруськый штат, земля Русох (Русь), старославяньскый язык: Рѹ́сьскаѧ землѧ, середновѣкый грецкый язык: Ῥῶς; Арабскый язык: الروس al-Rūs, новый грецкый язык   Ῥωσία, старый французскый: Russie, Rossie, латинскый  Russia, а од XII. стороча тыж Ruthenia. Од XIX. стороча в российской историографии, жебы указовати на тогдышный главный город, зачали хосновати назву Киевская Русь.