cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Den fyrste verdskrigen
Skota i Sarajevo og julikrisa
Mordet på kronprins Franz Ferdinand og kona hans vart det utløysande momentet. Hendingane som følgde er kjende som «julikrisa». Etter ei tid med diplomatiske utspel mellom Serbia og Austerrike vart den svarte veka innleia med mobilisering mellom stormaktene. I Tyskland erklærte kanslar Theobald von Bethmann Hollweg at landet ville støtte Austerrike-Ungarn militært viss Russland blanda seg inn (i ettertid kjent som «den blanke sjekken»). Austerrike-Ungarn trudde derfor at Russland ville forhalde seg nøytralt, og Bethmann Hollweg såg innleiingsvis på at krisa kunne avgrensast til Balkan. Den 23. juli 1914 stilte Austerrike-Ungarn eit ultimatum på ti punkt til Serbia med frist på 48 timar. Ultimatumet frå Austerrike-Ungarn kravde at Serbia formelt og offentleg skulle fordømme den «skadelege propagandaen» mot Austerrike-Ungarn, som det hevda hadde som endeleg mål å «fjerna frå monarkiet område som tilhøyrde det». Vidare skulle Beograd «med alle mål undertrykke denne kriminelle terroristpropagandaen». I tillegg skulle den serbiske regjeringen gjere følgjande:
I avslutninga av dokumentet forventa Austerrike-Ungarn eit svar frå Serbia seinast klokken 17, 25. juli 1914. Eit tillegg til hovudteksten nemnde ulike detaljar frå «etterforskinga av brotsverket gjennomført av domstolen i Sarajevo, mot Gavrilo Princip og kameratane hans, med grunnlag i attentatet», som vart oppgitt å skulle skyld, og bistand til konspiratørene frå ulike serbiske tenestemenn. Viss ikkje Serbia sørgde for å slå ned på anti-austerrikske og nasjonalistiske straumdrag, ville austerrikarane gå inn militært i Serbia. Serbia sende 24. juli ein appell til tsar Nikolaj II, og bad om hjelp då dei såg på krava som nedverdigande og tidsfristen for kort. Tsaren svarte at ultimatumet var audmjukande for Serbia, og at Austerrike-Ungarn framprovoserte ein krig. Den 26. juli starta Russland mobiliseringa, sjølv om den offisielle mobiliseringsordren ikkje vart gitt før 30. juli.
Storbritannia ønskte i det lengste å løyse krisa diplomatisk, og inviterte 26. juli Tyskland og Frankrike til å diskutere situasjonen. Tyskland avslo, og pressa Austerrike-Ungarn med at invasjonen måtte kome raskt. Samtidig kom dei fyrste svake teikna frå Storbritannia om at dei ville støtte Frankrike om Tyskland angreip. Den 25. juli braut Austerrike-Ungarn samtalane med Serbia, og 28. juli kom krigsfråsegna i form av eit telegram. Då Tyskland 1. august 1914 kom med krigsfråsegna si mot Russland, betydde dette i praksis òg ei krigsfråsegn mot Frankrike (dei to land var i allianse). Leiarane for dei to alliansane frykta at krig ikkje ville verte akseptert av arbeidarklassen. Delar av sosialistrørsla meinte det samme, men under trusselen av det dei fleste oppfatta som forsvarskrig, vart sosialistane og arbeidarane verande lojale mot sine ulike land, og organisasjonen den andre internasjonalen vart splitta.
Då Storbritannia erklærte krig 4. august, var den direkte årsaka at Tyskland invaderte Belgia som eit ledd i invasjonen av Frankrike. Storbritannia hadde i Londontraktaten av 1839 garantert for Belgia sitt sjølvstende. Ein underliggande viktigare grunn var tysk kontroll over det kontinentale Europa, om Frankrike lei nederlag, det ville leidd til at Storbritannia si rivalisering med Russland og Frankrike om koloniar hadde halde fram, og at landet måtte alliert seg med Tyskland. Av landa i dei to alliansegruppene var det berre Italia som i fyrste omgang heldt seg utanfor krigen. Ved utbrotet av krigen hadde sentralmaktene (Tyskland og Austerrike-Ungarn) 136 divisjonar, mot ententen (Russland, Frankrike og Storbritannia) sine 182 divisjonar.
Krigsutbrotet
Den 28. juli gjekk Austerrike til krig mot Serbia. Russland byrja mobilisering for å koma Serbia til hjelp, og erklærte krig, trass i åtvaring frå Tyskland. Tyskland var alliert med Austerrike og erklærte krig mot Russland den 1. august. To dagar seinare, den 3. august vart krig mot Frankrike erklært. Den 4. august erklærte Storbritannia krig mot Tyskland. Den 6. august erklærte Austerrike krig mot Russland.
Noreg og den fyrste verdskrigen
Noreg var, på lik linje med dei andre skandinaviske landa, nøytralt under den fyrste verdskrigen.
Krigen gjekk likevel hardt ut over den norske handelsflåten, som måtte sigla gjennom krigsfarvatn. 915 norske skip vart senka av dei krigande maktene, og 1 892 sjømenn døydde. Desse 915 skipa utgjorde likevel ikkje meir enn om lag 20 prosent av flåten.
Khotyn
Khotyn (ukrainsk Хотин) er ein by i Tsjernivtsi oblast vest i Ukraina og er det administrative senteret i Khotyn rajon i oblastet. Han ligg sørvest for Kamianets-Podilskyj. Byen har kring 10 000 innbyggjarar (2011).
I tidlegare tider var byen ein del av Fyrstedømet Moldavia (1359–1812), men på grunn av festninga skifta byen ofte hender og har høyrt til Det polsk-litauiske samveldet, Det osmanske riket og Austerrike-Ungarn, før han vart ein del av Bessarabia guvernement i Det russiske imperiet (1812–1917), Den moldoviske demokratiske republikken (1917–1918), Romania (1918–1940, 1941–1944) og Sovjetunionen (1940–1941, 1944–1991).
Khotyn vart først nemnt i 1001, og ligg ved høgrebreidda av Dnestr og er den historoiske regionen Bessarabia.
Khotyn (polsk Chocim; rumensk Hotin; tyrkisk Hotin; russisk Хотин, Khotin) vart erobra og kontrollert av mange statar og har hatt mange namneendringar.
Tavoliere delle Puglie
Namnet «Tavoliere» kjem frå det latinske uttrykket Tabulae censuariae, flater som romarane klassifiserte som område gode for saueoppdrett eller jordbruk.
Dei største byane i området, frå nord til sør, er San Severo, Lucera, Foggia og Cerignola.
Kommunar
Kommunane på Tavoliere delle Puglie er:
Ascoli Satriano, Apricena Biccari; Bovino, Candela, Carapelle, Casalvecchio di Puglia, Castelluccio dei Sauri, Castelnuovo della Daunia, Cerignola, Chieuti, Deliceto, Foggia, Lucera, Margherita di Savoia, Ordona, Orta Nova, Poggio Imperiale, San Ferdinando di Puglia, San Paolo di Civitate, San Severo, Serracapriola, Stornara, Stornarella, Torremaggiore, Trinitapoli, Troia, Volturino, Zapponeta.
East Burra
East Burra (norrønt Barrey ) er ei øy i Scalloway Islands, som høyrer til Shetlandsøyane i Skottland. Ho har brusamband til West Burra.
Med eit areal på 5 km² er ho den 11. største av Shetlandsøyane.
East Burra har langt færre innbyggjarar enn West Burra og ingen større busetnader. I staden er busetnadane spreidd rundt på øya i små grender. Ein har funne spor frå yngre steinalder på øya, og i tillegg er ho kjend for sjøgrottene.
East Burra er landfast med Shetland Mainland via West Burra og Trondra og ei rekkje bruer.
Vindsjåen
Vindsjåen er ein innsjø som ligg i Hjartdal kommune i Vestfold og Telemark. Innsjøen høyrer til Skiensvassdraget, og har utløpet sitt i elva Kova.
Innsjøen er regulert mellom 971 og 956 moh som magasin for Mydalen og Hjartdøla kraftverk.
Begerblad
Begerblad (sepal, frå latin separatus 'åtskild' og gresk petalon 'blad') er ein del av blomsteren hos blomsterplantane. Begerblada er den ytre kransen av blomeblad i eit blomsterdekke med to eller fleire kransar av ulikt utforma og/eller farga blad.
Begerblada er som oftast grøne, og dei er til vanleg mindre framståande enn kronblada. Når blomsteren er i knopp, omsluttar og vernar begerblada dei indre delane av blomsteren.
Remigen
Remigen er ein kommune i distriktet Brugg i kantonen Aargau i Sveits. Kommunen har innbyggjarar  og eit areal på. Kommunesenteret ligg 394 meter over havet.
Fra fjord og fjære
«Fra fjord og fjære» er ein julesong skriven av Magnus Brostrup Landstad. I 1856 gav han ut heftet: Jule-salmer saadanne som de agtes foreslaade til kirkeligt Brug. Her finn ein «Frå fjord og fjære». Denne salmen har vorte kalla den første norske julesalmen. Dette fordi julebodskapen her for første gong vert plassert i eit norsk vinterlandskap. Liksom andre av Landstad sine salmar vekte «Fra fjord og fjære» motstand på grunn av språket. Mange såg det som urett å bruke norske ord i salmane. Salmen vert sungen til ein melodi av Hardenack Otto Conrad Zinck komponert i 1801.
Innspelingar
(i utval)
Feechopf
Feechopf er ein 3 888 meter høg fjelltopp i Mischabelmassivet i Wallis-Alpane i Sveits. Fjellet ligg i fjellrekka som skil dalane Mattertal og Saastal i kantonen Valais.
Habbo
Habbo (betre kjend som Habbo Hotel) var eit virtuelt samfunn på Internett, primært brukt av tenåringar og born. Eigaren av samfunnet var det finske multimediaselskapet Sulake Corporation som også heldt Habbo ved like. Habbo kombinerte praterom og multiplayer-onlinespel. Samfunnsbrukarane bestemte sjølv namna på figurane sine, haldningane dera og formuen deira, og kunne i avgrensa omfang sjølv forme utsjånaden, fargane og kleda deira. Habbo Hotel var for det meste for tenåringar, og hadde ei aldersgrense (i Noreg) på tolv år. Likevel blir Habbo Hotel òg brukt av born under tolv år. Kvar ein som var under atten år måtte ha løyve frå føresette for å spele dette spelet, på grunn av faren for å bli mobba gjennom nettet, og faren for storforbruk av pengar blant born/ungdom.
Habbo blei nedlagd i 2015.
Salento
Salento er den søraustlegaste delen av regionen Apulia i Italia og halvøya som utgjer «hælen» på Den italienske halvøya. Ho består av provinsane Brindisi, Lecce og Taranto. Halvøya vert òg kalla Terra d'Otranto og vart i antikken kalla både Messapia, Calabria og Salentina.
Salento består av kalkstein og deler Adriahavet frå Det joniske havet.
Kommunar på Salento
Acquarica del Capo, Alessano, Alezio, Alliste, Andrano, Aradeo, Arnesano, Bagnolo del Salento, Botrugno, Calimera, Campi Salentina, Cannole, Caprarica di Lecce, Carmiano, Carpignano Salentino, Casarano, Castri di Lecce, Castrignano de' Greci, Castrignano del Capo, Castro, Cavallino, Collepasso, Copertino, Corigliano d'Otranto, Corsano, Cursi, Cutrofiano, Diso, Gagliano del Capo, Galatina, Galatone, Gallipoli, Giuggianello, Giurdignano, Guagnano, Lecce, Lequile, Leverano, Lizzanello, Maglie, Martano, Martignano, Matino, Melendugno, Melissano, Melpignano, Miggiano, Minervino di Lecce, Monteroni di Lecce, Montesano Salentino, Morciano di Leuca, Muro Leccese, Nardò, Neviano, Nociglia, Novoli, Ortelle, Otranto, Palmariggi, Parabita, Patù, Poggiardo, Porto Cesareo, Presicce, Racale, Ruffano, Salice Salentino, Salve, San Cassiano, San Cesario di Lecce, San Donato di Lecce, San Pietro in Lama, Sanarica, Sannicola, Santa Cesarea Terme, Scorrano, Seclì, Sogliano Cavour, Soleto, Specchia, Spongano, Squinzano, Sternatia, Supersano, Surano, Surbo, Taurisano, Taviano, Tiggiano, Trepuzzi, Tricase, Tuglie, Ugento, Uggiano la Chiesa, Veglie, Vernole, Zollino.
Brindisi, Carovigno, Cellino San Marco, Ceglie Messapica, Erchie, Francavilla Fontana, Latiano, Mesagne, Oria, Ostuni, San Donaci, San Michele Salentino, San Pancrazio Salentino, San Pietro Vernotico, San Vito dei Normanni, Torchiarolo, Torre Santa Susanna, Villa Castelli.
Avetrana, Carosino, Faggiano, Fragagnano, Grottaglie, Leporano, Lizzano, Manduria, Maruggio, Monteiasi, Montemesola, Monteparano, Pulsano, Roccaforzata, San Giorgio Ionico, San Marzano di San Giuseppe, Sava, Taranto, Torricella.
Blomeblad
Blomeblad er sterile blad som omkransar dei fertile delane av blomen. Blomeblad kan vere udifferensierte, og vert da kalla tepalar, eller dei kan vere differensierte i begerblad og kronblad. Talet på blomeblad avgjer talforholdet til blomsterplantar, slik at ein plante med fire begerblad og fire kronblad vert kalla fire-talig. .
Keita Sugimoto
Keita Sugimoto er ein tidlegare japansk fotballspelar.
Han spela for klubbane Nagoya Grampus Eight og Tokushima Vortis.
Carlos Sainz
Carlos Sainz Cenamor er ein spansk rallyførar. Som 16-åring vart han spansk meister i squash. Sainz køyrde sitt første rally i 1980. Han har vunne rally-VM to gonger, både i 1990 og i 1992. Begge gongane køyrde han i ein Toyota Celica. Som rallyførar vann han 26 rally i VM blant anna Monte Carlo-rally – det var meir enn nokon annan, heilt til franskmannen Sébastien Loeb tok sin 27 siger og gjekk forbi den 3. september 2006.
Carlos Sainz køyrde Rally Dakar for første gong i 2006.
Sigmund Freud
Sigmund Freud var ein austerriksk nevrolog og psykolog. Freud er ein omdiskutert person som la grunnlaget for moderne psykologi.
Bakgrunn
Sigmund Freud var fødd inn i ein jødisk familie i Příbor. Då han var fire år gamal, flytta familien til Wien. Der studerte han seinare medisin ved universitetet i Wien.
Psykoanalysen
Freud er kjend for psykoanalysen, der han meinte menneske var styrt av umedvitne seksuelle drifter. Alle menneske sine ynske og lyster, som var uakseptable, vart fortrengde og umedvitne, dette forklara draumar, forsnakkingar og mentale plager. Denne analysen fekk kritikk for sjona om seksualitet.
Hn/Amiga
I datavitskapen er Amiga nemningi på ei rad ulike datamaskinar som hev vore baserte på 68000-processorane frå Motorola. Det finst dessutan nyutgjevingar av Amiga-maskinen, kalla AmigaONE, som hev nytta seg av PowerPC-arkitekturen.
Sigmund Freud
Personlegdom
Ved fødsel besto menneske sin psyke berre av id (tilfredsstille umiddelbar), og over tid ville menneske utvikla evnene til ego (tolmod, fornuft og sjølvmedvit) og superego (samvit og omtanke). Personlegdomen til eit menneske var òg delt inn i tre delar: det medvitne, det undermedvitne og førmedviten.
Hn/Amiga
Soga
Utviklingi av det som fyrst skulde vera ei spelmaskin byrja i 1982.
Sigmund Freud
Kjelder
<! The theories distinctive of this school generally included the following hypotheses: (1) that human development is best understood in terms of changing objects of sexual desire, (2) that the psychic apparatus habitually represses wishes, usually of a sexual or aggressive nature, whereby they become preserved in one or more unconscious systems of ideas, (3) that unconscious conflicts over repressed wishes have a tendency to manifest themselves in dreams, parapraxes ("Freudian slips"), and symptoms, (4) that unconscious conflicts are the source of neuroses, and (5) that neuroses can be treated through bringing the unconscious wishes and repressed memories to consciousness in psychoanalytic treatment.
Hn/Amiga
Soga
Den fyrste Amiga-maskinvara vart teikna av Jay Miner. Ho var skilsetjande då ho kom i 1985 og hadde brikkesetet OCS (original chipset) med høgt utvikla bilæte- og ljod-eigenskapar. Amiga vart ei populær spelmaskin, serleg i Europa, då folk bytte ut 8-bit-maskinor som Commodore 64. Amiga fekk òg ei marknadsrolla i video-tilverking.
Sigmund Freud
Life
Sigismund Schlomo Freud was born into an Ashkenazi Jewish family in Freiberg (Příbor), Moravia, in the Austrian Empire (now belonging to the Czech Republic). In 1877, at the age of 21, he abbreviated his given name to "Sigmund." Although he was the first-born of three brothers and five sisters among his mother's children, Sigmund had older half-brothers from his father's previous marriage. His family had limited finances and lived in a crowded apartment, but his parents made every effort to foster his intellect (often favoring Sigmund over his siblings), which was apparent from an early age. Sigmund was ranked first in his class in six of eight years of schooling. He went on to attend the University of Vienna at 17, in 1873–1881 despite intense anti-Semitism in Austria.
Hn/Amiga
Soga
Då produsenten Commodore gjekk konkurs i 1993, gjekk Amiga-teknologien ei uviss framtid i møte. Rettane til Amiga-teknologien hev mange gonger vorte yvertekne av nye interessentar, men kvar gong hev det synt seg at dei nye eigarane ikkje hev vore interesserte eller ikkje i stand til å utvikla nye Amiga-modellar.
Sigmund Freud
Life
Overall, little is known of Freud's early life, as he destroyed his personal papers at least twice, once in 1885 and again in 1907. Additionally, his later papers were closely guarded in the Sigmund Freud Archives and only available to his official biographer Ernest Jones and a few other members of the inner circle of psychoanalysis.
In 1886, Freud returned to Vienna and, after opening a private practice specializing in nervous and brain disorders, he married. He experimented with hypnotism with his most hysteric and neurotic patients, but he eventually gave up the practice. He found that he could get his patients to talk by putting them on a couch and encouraging them to say whatever came into their minds (a practice termed free association).
Hn/Amiga
Operativsystem
Andre operativsystem som enno finst og er istandhaldne for classic Amiga er Linux, NetBSD, og OpenBSD. Commodore Amiga Unix (bygd på AT&T System V Rel. 4) fanst berre til A2500 og A3000.
Sigmund Freud
Life
After publishing some successful books on the unconscious mind in 1900 and 1901, Freud was appointed to a professorship at the University of Vienna and began to develop a loyal following. Freud had little tolerance for colleagues who diverged from his psychoanalytic doctrines, however. For example, he attempted to expel those who disagreed with the movement or even refused to accept certain aspects of his theory which he considered central (Corey, 2001): the most notable examples are Carl Jung and Wilhelm Reich.
Hn/Amiga
Amiga i Noreg
Noreg var eitt av dei landi der Amiga vart mykje nytta. Serskilt innanfor demoscenen var det mange dugande Amiga-utviklarar. Det var dessutan eit svært aktivt BBS-miljø for Amiga-brukarar. Eit netverk av sokalla elitebasar heldt det gangande med spreiding av spel og nytteprogram for Amiga til langt ut på 1990-talet.
Sigmund Freud
Life
Following the Nazi German Anschluss, Freud fled Austria with his family with the financial help of his patient and friend Princess Marie Bonaparte. On June 4, 1938, they were allowed across the border into France and then they traveled from Paris to Hampstead, London, England, where they lived at 20 Maresfield Gardens (now the Freud Museum). As he was leaving Germany, Freud was required to sign a statement that he had been treated respectfully by the Nazis.
Freud smoked cigars for most of his life; even after having his jaw removed due to malignancy, he continued to smoke until his death on September 23, 1939. He smoked an entire box of cigars daily. After contracting cancer of the mouth in 1923 at the age of 67, he underwent over 30 operations to treat the disease. In the end, Freud could no longer tolerate the pain associated with his cancer. He requested that his personal physician visit him at his London home. Freud's death was by a physician-assisted morphine overdose.
Family/descendants
Sigmund Freud's youngest daughter Anna Freud was also a distinguished psychologist, particularly in the fields of child and developmental psychology. Sigmund is the grandfather of painter Lucian Freud and comedian, politician and writer Clement Freud, and the great-grandfather of journalist Emma Freud, fashion designer Bella Freud and media magnates Matthew Freud and Ria Willems.
Innovations
Freud has been influential in two related, but distinct ways. He simultaneously developed a theory of the human mind and human behavior, and clinical techniques for attempting to help neurotics.
Early work
A lesser known interest of Freud's was neurology. He was an early researcher on the topic of cerebral palsy, then known as "cerebral paralysis". He published several medical papers on the topic. He also showed that the disease existed far before other researchers in his day began to notice and study it. He also suggested that William Little, the man who first identified cerebral palsy, was wrong about lack of oxygen during the birth process being a cause. Instead, he suggested that complications in birth were only a symptom of the problem. It was not until the 1980s that his speculations were confirmed by more modern research.
Freud was an early user and proponent of cocaine as a stimulant. He wrote several articles on the antidepressant qualities of the drug, and he was influenced by his friend and confidant, Wilhelm Fliess, who recommended cocaine for the treatment of the "nasal reflex neurosis." Fliess operated on Freud and a number of Freud's patients whom he believed to be suffering from the disorder. Emma Eckstein underwent disastrous nasal surgery by Fliess.
Freud felt that cocaine would work as a cure-all for many disorders, and wrote a well-received paper, "On Coca", explaining its virtues. He prescribed it to his friend Ernst von Fleischl-Marxow to help him beat a morphine addiction he had acquired while treating a disease of the nervous system. Freud also recommended it to many of his close family and friends. He narrowly missed out on obtaining scientific priority for discovering cocaine's anesthetic properties (of which Freud was aware but on which he had not written extensively), after Karl Koller, a colleague of Freud's in Vienna, presented a report to a medical society in 1884 outlining the ways in which cocaine could be used for delicate eye surgery. Freud was bruised by this, especially because this would turn out to be one of the only safe uses of cocaine, as reports of addiction and overdose began to filter in from many places in the world. Freud's medical reputation became somewhat tarnished for his early enthusiasm. Furthermore, Freud's friend Fleischl-Marxow developed an acute case of "cocaine psychosis" as a result of Freud's prescriptions and died a few years later. Freud felt great regret over these events, which later biographers have dubbed "The Cocaine Incident".
Freud hoped that his research would provide a solid scientific basis for his therapeutic technique. The goal of Freudian therapy, or psychoanalysis, was to bring to consciousness repressed thoughts and feelings. According to some of his successors, including his daughter Anna Freud, the goal of therapy is to allow the patient to develop a stronger ego; according to others, notably Jacques Lacan, the goal of therapy is to lead the analysand to a full acknowledgment of his or her inability to satisfy the most basic desires.
Classically, the bringing of unconscious thoughts and feelings to consciousness is brought about by encouraging the patient to talk in free association and to talk about dreams. Another important element of psychoanalysis is a relative lack of direct involvement on the part of the analyst, which is meant to encourage the patient to project thoughts and feelings onto the analyst. Through this process, transference, the patient can reenact and resolve repressed conflicts, especially childhood conflicts with (or about) parents.
The unconscious
Perhaps the most significant contribution Freud has made to modern thought is his conception of the dynamic unconscious. During the 19th century, the dominant trend in Western thought was positivism, the belief that people could ascertain real knowledge concerning themselves and their environment and judiciously exercise control over both. Freud, however, suggested that such declarations of free will are in fact delusions; that we are not entirely aware of what we think and often act for reasons that have little to do with our conscious thoughts. The concept of the unconscious was groundbreaking in that he proposed that awareness existed in layers and that there were thoughts occurring "below the surface." Dreams, which he called the "royal road to the unconscious", provided the best access to our unconscious life and the best illustration of its "logic", which was different than the logic of conscious thought. Freud developed his first topology of the psyche in The Interpretation of Dreams where he proposed the argument that the unconscious exists and described a method for gaining access to it. The Preconscious was described as a layer between conscious and unconscious thought—that which we could access with a little effort. Thus for Freud, the ideals of the Enlightenment, positivism, and rationalism could be achieved through understanding, transforming, and mastering the unconscious, rather than through denying or repressing it.
Crucial to the operation of the unconscious is "repression." According to Freud, people often experience thoughts and feelings that are so painful that people cannot bear them. Such thoughts and feelings—and associated memories—could not, Freud argued, be banished from the mind, but could be banished from consciousness. Thus they come to constitute the unconscious. Although Freud later attempted to find patterns of repression among his patients in order to derive a general model of the mind, he also observed that individual patients repress different things. Moreover, Freud observed that the process of repression is itself a non-conscious act (in other words, it did not occur through people willing away certain thoughts or feelings). Freud supposed that what people repressed was in part determined by their unconscious. In other words, the unconscious was for Freud both a cause and effect of repression.
Later, Freud distinguished between three concepts of the unconscious: the descriptive unconscious, the dynamic unconscious, and the system unconscious. The descriptive unconscious referred to all those features of mental life of which we are not subjectively aware. The dynamic unconscious, a more specific construct, referred to mental process and contents which are defensively removed from consciousness as a result of conflictual forces or "dynamics". The system unconscious denoted the idea that when mental processes are repressed, they become organized by principles different than those of the conscious mind, such as condensation and displacement.
Eventually, Freud abandoned the idea of the system unconscious, replacing it with the concept of the Ego, super-ego, and id (discussed below). Throughout his career, however, he retained the descriptive and dynamic conceptions of the unconscious.
Psychosexual development
Freud also believed that the libido developed in individuals by changing its object, a process designed by the concept of sublimation. He argued that humans are born "polymorphously perverse," meaning that any number of objects could be a source of pleasure. He further argued that, as humans developed, they become fixated on different and specific objects through their stages of development—first in the oral stage (exemplified by an infant's pleasure in nursing), then in the anal stage (exemplified by a toddler's pleasure in controlling his or her bowels), then in the phallic stage. Freud argued that children then passed through a stage in which they fixated on the mother as a sexual object, known as the Oedipus Complex but that the child eventually overcame and repressed this desire because of its taboo nature. (The lesser known Electra complex refers to such a fixation upon the father.)
Freud hoped to prove that his model was universally valid and thus turned to ancient mythology and contemporary ethnography for comparative material. Freud named his new theory the Oedipus Complex after the famous Greek tragedy Oedipus Rex by Sophocles.“I found in myself a constant love for my mother, and jealousy of my father. I now consider this to be a universal event in childhood,” Freud said. Freud sought to anchor this pattern of development in the dynamics of the mind. Each stage is a progression into adult sexual maturity, characterized by a strong ego and the ability to delay gratification. (see Three Essays on the Theory of Sexuality.) He used the Oedipus conflict to point out how much he believed that people desire incest and must repress that desire. The Oedipus conflict was described as a state of psychosexual development and awareness. He also turned to anthropological studies of totemism and argued that totemism reflected a ritualized enactment of a tribal Oedipal conflict.
No discussion of Sigmund Freud is complete without some mention of his highly influential and controversial views on the role and psychology of women. Freud was an early champion of both sexual freedom and education for women (Freud, "Civilized Sexual Morality and Modern Nervousness"). Some feminists, however, have argued that at worst his views of women's sexual development set the progress of women in Western culture back decades, and that at best they lent themselves to the ideology of female inferiority. Believing as he did that women were a kind of mutilated male, who must learn to accept her deformity (the lack of a penis) and submit to some imagined biological imperative, he contributed to the vocabulary of misogyny. Terms such as "penis envy" and "castrating" (both used to describe women who attempted to excel in any field outside the home) contributed to discouraging women from obtaining education or entering any field dominated by men, until the 1970s.
On the other hand, feminist theorists such as Juliet Mitchell, Nancy Chodorow, Jessica Benjamin, Jane Gallop, and Jane Phormium have argued that psychoanalytic theory is essentially related to the feminist project and must, like other theoretical traditions, be adapted by women to free it from vestiges of sexism. Freud's views are still being questioned by people concerned about women's equality. Another feminist who finds potential use of Freud's theories in the feminist movement is Shulamith Firestone. In "Freudianism: The Misguided Feminism", she discusses how Freudianism is essentially completely accurate, with the exception of one crucial detail: everywhere that Freud writes "penis", the word should be replaced with "power".
It is interesting to note that originally Freud believed childhood sexual abuse to be the cause of hysteria—but he then recanted this so-called "seduction theory" ("The Index of Sexual Abuse"), claiming that he had found many cases in which apparent memories of childhood sexual abuse were based more on imagination than on real events. Instead he began to emphasize the Oedipus Theory, which asserts that everyone unconsciously wishes to possess their parents.
The life and death instincts
Freud believed that humans were driven by two conflicting central desires: the life drive (Eros) (incorporating the sex drive) and the death drive (Thanatos). Freud's description of Eros/Libido included all creative, life-producing drives. The Death Drive (or death instinct) represented an urge inherent in all living things to return to a state of calm, or, ultimately, of non-existence. The presence of the Death Drive was only recognized in his later years, and the contrast between the two represents a revolution in his manner of thinking.
Psychology of religion
Freud gave explanations of the genesis of religion in his writings. In “Totem and Taboo”, he proposed that humans originally banded together in “primal hordes”, consisting of a male, a number of females and the offspring of this polygamous arrangement. According to Freud’s psychoanalytical theory, a male child early in life has sexual desires for his mother – the Oedipus Complex – which he held to be universal. The father is protective, so his sons love him, but they are also jealous of their father for his relationship with their mothers. Finding that individually they cannot defeat the father-leader, they band together, kill and eat him in a ritual meal, thereby ingesting the substance of the father’s hated power – but their subsequent guilt leads the sons to elevate their father's memory and to worship him. The super-ego then takes the place of the father as the source of internalized authority. A ban was then put upon incest and upon marriage within the clan, and symbolic animal sacrifice was substituted for the ritual killing of a human being.
In Moses and Monotheism Freud reconstructed biblical history in accord with his general theory, but biblical scholars and historians would not accept his account since it defied the viewpoint of the accepted criteria of historical evidence. His ideas were also developed in The Future of an Illusion. When Freud spoke of religion as an illusion, he maintained that it is a fantasy structure from which a man must be set free if he is to grow to maturity; and in his treatment of the unconscious he moved toward atheism.
Thanatos is the drive towards the disillusion of all life, whereas, Eros is to strive towards stopping that drive. When one goal is reached, the other becomes out of reach, and vice versa.
Psychotherapy
Freud trained as a medical doctor, and as such, he believed his research methods and conclusions were scientific. However, his research and practice were condemned by many of his peers, as well as later psychologists and academics. Some, like Juliet Mitchell, have suggested that Freud's basic claim—that many of our conscious thoughts and actions are driven by unconscious fears and desires—should be rejected because it implicitly challenges universal and objective claims about the world. Some proponents of science conclude that this invalidates Freudian theory as a means of interpreting and explaining human behavior. Psychoanalysis today maintains the same ambivalent relationship with medicine and academia that Freud experienced during his life.
Current psychotherapists, who seek to treat mental illness, relate to Freudian psychoanalysis in different ways. Some psychotherapists have modified this approach and have developed a variety of "psychodynamic" models and therapies. Other therapists reject Freud's model of the mind, but have adapted elements of his therapeutic method, especially his reliance on patients' talking as a form of therapy. Few experimental psychologists use Freud's methods and theories. Psychiatrists train as medical doctors, but—like most medical doctors in Freud's time—most reject his theory of the mind, and generally rely more on psychoactive drugs than talk in their treatments.
Freud's psychological theories are hotly disputed today and many leading academic and research psychiatrists regard him as a charlatan, but there are also many leading academic and research psychiatrists who agree with the core of his work. Psychiatric disorders are often considered purely diseases of the brain, the etiology of which is principally genetic. This view emphasizes constitutional factors in mental illness. Freud believed that the vast majority of disorders result from a combination of constitutional and environmental factors, the relative importance of each varying from one person to another.
Freud recognized a political dimension to the psyche and to psychotherapy. He closed his 1929 book, Civilization and Its Discontents, with a reflection that not only individuals, but entire societies, may be proper subjects for psychoanalysis and psychotherapy.
Philosophy
Freud introduced three concepts that represent a break with prior Western philosophy, whatever the value of psychoanalysis as a form of psychotherapy.
Critical reactions
Freud's model of psychosexual development has been criticized from different perspectives. Some have attacked Freud's claim that infants are sexual beings (and, implicitly, Freud's expanded notion of sexuality). Others have accepted Freud's expanded notion of sexuality, but have argued that this pattern of development is not universal, nor necessary for the development of a healthy adult. Instead, they have emphasized the social and environmental sources of patterns of development. Moreover, they call attention to social dynamics Freud de-emphasized or ignored (such as class relations). This branch of Freudian critique owes a great deal to the work of Herbert Marcuse.
Some criticize Freud's rejection of positivism. The philosopher of science Karl Popper formulated a method to distinguish science from non-science. For Popper, all proper scientific theories are potentially falsifiable. If a theory could not possibly be falsified, then it cannot be considered scientific. Popper pointed out that Freud's theories of psychology can never be "verified"; no type of behavior could ever falsify them. Although Popper's demarcation between science and non-science is widely accepted among scientists, it remains controversial within the fields of philosophy and philosophy of science. Most academic psychologists distinguish between theories (which are too abstract to be falsified) and specific hypotheses (which derive from a theory and may be tested by research).
Patients
This is a partial list of patients whose case studies were published by Freud, with pseudonyms substituted for their names:
People on whom psychoanalytic observations were published but who were not patients:
Hrebinka
Hrebinka (ukrainsk Гребінка, russisk Гребенка, Grebenka) er ein by i Poltava oblast i Ukraina. Byen har kring 11 000 innbyggjarar (2011).
Sigmund Freud
Patients
Other patients:
Øivind H. Solheim
Øivind H. Solheim er ein norsk forfattar frå Odda. Han studerte i Bergen frå 1966 til 1973, og er utdanna lektor. Han bur i dag i Bergen. I tillegg til ein del bøker, har han òg skrive kronikkar, artiklar, dikt og innlegg i pressa, hovudsakleg i Bergens Tidende. Hausten 2008 gav Solheim ut romanen Fabrikken, med handling frå Odda mellom 1909 og 1946.
Sigmund Freud
Biographies
The area of biography has been especially contentious in the historiography of psychoanalysis, for two primary reasons: first, the vast majority of historical material on Freud has been, since his death, made available only at the permission of his biological and intellectual heirs (his daughter, Anna Freud, was extremely protective of her father's reputation); second, much of the data and theory of Freudian psychoanalysis hinges upon the personal testimony of Freud himself, and so to challenge Freud's legitimacy or honesty has been seen by many as an attack on the roots of his enduring work.
The first biographies of Freud were written by Freud himself: his On the History of the Psychoanalytic Movement (1914) and An Autobiographical Study (1924) provided much of the basis for discussions by later biographers, including "debunkers" (as they contain a number of prominent omissions and potential misrepresentations). A few of the major biographies on Freud to come out over the 20th century were:
The creation of Freud biographies has itself even been written about at some length—see, for example, Elisabeth Young-Bruehl, "A History of Freud Biographies," in Discovering the History of Psychiatry, edited by Mark S. Micale and Roy Porter (Oxford University Press, 1994).
Biographical critiques
Freud himself, and psychoanalysis generally, have proved sufficiently unheimlich, (disturbing) to many readers that something of a cottage industry in exposés of Freud's alleged personal faults has grown up, mostly in the USA, and especially starting from the 1980s. For example:
External links
>
Riniken
Riniken er ein kommune i distriktet Brugg i kantonen Aargau i Sveits. Kommunen har innbyggjarar  og eit areal på. Kommunesenteret ligg 387 meter over havet.
Kommunen ligg består av den tidlegare gatelandsbyen Riniken og grenda Neuriniken.
Hugo Pratt
Hugo Pratt, fødd Ugo Eugenio Prat, var ein italiensk teikneserieskapar. Han var mest kjend for seriane om Corto Maltese, som i 1970-åra braut veg for teikneseriar for vaksne. Pratt kombinerte spennande historier med rot i røyndomen, med sterke teikningar i svart/kvitt.
Biografi
Hugo Pratt var fødd i Rimini, men voks opp i Venezia. Familien var fleirkulturell, med både engelsk, jødisk og tyrkisk bakgrunn. I 1937 flytta han med mora til Etiopia som då var hærsett av det fascistiske Italia. Far hans var offiser i den italienske hæren, men vart teken til fange av engelskmennene og døydde i fangenskap. Etter ei tid i engelsk interneringsleir vart Hugo og mora sende attende til eit Italia no okkupert av tyskarane. Desse dramatiske tidene viser att i fleire av Pratt sine seriar.
Etter krigen vart han tilknytt seriemagasinet Asso di Piche, utgjeve i Venezia av nokre unge teiknarar inspirerte av amerikansk teikneserietradisjon. I 1949-62 budde Pratt i Argentina der han heldt fram med å teikna. Her gav han ut sin første eigne serie, Anna della Jungla. I denne tida tok han også fleire turar kring i Sør-Amerika, mellom anna i Mato Grosso og på Amazonaselva.
I 1962 flytta Pratt attende til Italia der han starta bladet Sgt. Kirk. Her vart den første serien om Corto Maltese publisert. Seriane om den fargerike eventyraren er mellom dei mest kjende i verda, og var med på å skaffa Hugo Pratt fleire internasjonale prisar, og i 2005 ein plass i Will Eisners Comic Book Hall of Fame.
Bjerke videregående skole
Bjerke videregående skole er ein vidaregåande skule i Groruddalen i Oslo. Skulen er kjend for tilbodet den har til toppidrettsutøvarar. Skulen ligg i Bydel Bjerke mellom Linderud senter og Linderud t-banestasjon (linje 5 / Grorudbana).
Historie
Skulen samarbeider også med bydelsadministrasjonen i «Bydel Bjerke», «Årvoll skole», andre grunnskular, barnehagar, Storebrand, Akers Avis Groruddalen, Aftenposten «Aften», «Lokalavisen Groruddalen», ILS («Institutt for lærerutdanning og skoleutvikling»), Linderud gård, og fleire lokale idrettslag i Groruddalen.
Velferdssamfunn
Velferdssamfunn er ei nemning på eit samfunn der styresmaktene tek eit overordna ansvar for innbyggjarane si velferd. Med velferd i denne samanhengen vert meint eit tryggingssystem sosialt og helsemessig. Eit velferdssamfunn har gjerne eit godt utbygd system for sosialtrygder.
Estado de bienestar Welfare state
Helgelandsbukken
Helgelandsbukken er eit fjell i Meløy kommune. Toppen ligg på 1454 m.o.h. Herifrå har ein mellom anna utsikt til Svartisen, fjella rundt Holandsfjorden og skjærgarden på Nord-Helgeland.
Bodø og omegns turistforening har ei turisthytte på sørsida av Helgelandsbukken. Hytta heiter Tåkeheimen og ligg på 1070 m.o.h. Herifrå er det berre ein time å gå opp til toppen.
Omsk
Omsk (russisk skrift Омск) er ein by i Omsk oblast vest i Sibir i Russland. Byen ligg i låglandet vest i Sibir ved breidda av elva Irtysj, er ho renn saman med Om. Omsk vart grunnlagd i 1716. Byen har kring 1,1 millionar innbyggjarar og er den nest største byen i Russland aust for Uralfjella, 2700 km aust for Moskva. Han er er òg administrasjonsstad for Omsk oblast.
Klima
Klimaet er tørt og kontinental med særs store skilnader mellom sommar og vinter. I julier er middeltemperaturen 20 °C, medan han i januar er -19 °C, men temperaturane kan varierer frå +45 °C om sommaren til -45 °C om vinteren. I snitt er det over 300 soldagar i året og normal nedbør i løpet av eitt år er 315 mm.
Historie
Eit trefort vart reist ved Omsk i 1716 for å verne den russiske landegrensa, som då låg her langs elvane Isjim og Irtysj. , mot dei kirgisiske nomadar på steppene. Seint på 1700-talet vart det reist eit sterkare fort i murstein på høgresida av Om. Av dette fortet står framleis Tobolsk- og Taraporten framleis, i lag med den opphavlege tysk-lutherske kyrkja, ein våpenfabrikk, eit militærfengsel og kommandanten sitt hus.
På 1800-talet og tidleg på 1900-talet vart Omsk administrativt senter i Vest-Sibir og Steppene (Kasakhstan). Det vart bygd eit par kyrkjer og katedralar for forskjellige trusretningar, moskear, ei synagoge, huset til generalguvernøren og eit militærakademi. Etter kvart som landegrensa flytta seg vidare austover vart byen militært mindre viktig og fall inn i dvale. På midten av 1800-talet levde Dostojevskij i eksil her medan han skreiv.
Byen byrja først å kome til liv ig jen då den transsibirske jernbanen kom til byen i 1890-åra. Handelsfolk flytta til byen sidan Omsk vart eit trafikknutepunkt mellom jernbanen og transport på elvane. Mange handelsselskap opna butikkar og kontor her, bygde flotte bydelar i byen og førte med seg moderne transport, kommunikasjon og underhaldning. Utanlendingar, inkludert britane, nederlendingane og tyskarane, opna konsulat og hadde handelsinteresser i byen. Høgdepunktet kom med den sibirske jordbruks- og industriutstillinga i 1910, då det vart bygd flotte bygg og fontener. Mange av desse byggverka står framleis.
Sovjettida
Dei sovjetiske styresmaktene føretrekte den unge Novonikolajevsk, i dag Novosibirsk, som nytt senter for Vest-Sibir, og flytta mykje administrasjon-, kultur- og utdanningsinstitusjonar til denne byen frå Omsk. Dette hindra utvikling hos Omsk og gav opphav til ei rivalisering mellom dei to byane ein framleis ser i dag. Det var under og etter den andre verdskrigen at Omsk såg ny framgang. Mange industriar vart evakuert frå vestfronten i Russland i 1941. Etter den tyske sigeren i slaget om Moskva vart Omsk den provisoriske hovudstaden i Sovjetunionen. Dei mange militære fabrikkane i byen hadde derimot ein negativ effekt, og Omsk var ein lukka by fram til Sovjetunionen kollapsa.
Etter at det vart oppdaga olje- og naturgass i Sibir i 1950-åra vart det bygd eit oljeraffineri i Omsk, samt ein heil «by av oljearbeidarar». Byen utvida seg då nordover langs Irtysj og er i dag det største komplekset og det tredje største i Europa av denne typen. Gazprom Neft er det største selskapet i byen.
Vestfjorden i Tinn
Vestfjorden er ein sidearm til Tinnsjø i Tinn i Vestfold og Telemark. Frå fjordbotn går Vestfjorddalen i retning Rjukan. I fjordbotn er Mæl, med ferjeleiet for jernbaneferja over Tinnsjøen til Tinnoset. Fjordarmen vart kjend i samband med tungtvassaksjonene under den andre verdskrigen.
Stellihorn
Stellihorn er eit 3 436 meter høgt fjell i Wallis-Alpane i Sveits. Fjellet reiser seg, relativt isolert frå andre fjell, aust for den kunstige innsjøen Mattmarksee i øvre delen av dalen Saastal i kantonen Valais.
Fjelltoppen kan nåast, frå dammen ved det oppdemde vatnet, på om kring fire timar. Turen går langs vestryggen av fjellet. På ferda går ein over fortoppen Stelli, før det til sist krevst litt klatring til hovudtoppen.
Heliks
Ein heliks (frå det greske ordet έλικας/έλιξ) eller skrueline er ein kurve i rommet som ligg på ein sylinder (sylindrisk heliks) eller på ei kjegle (kjegleheliks). Ein heliks har ei jamn stiging, og heile tida same avstand frå ei tenkt midtline. Ein sylindrisk heliks skjer loddrette linjer på sylindneren med konstant vinkel α. Kjegleheliks skjer generatrisene, dei rette linjene frå toppunktet til kjegla til grunnflata, med ein konstant vinkel α.
To vanlege heliksar i dagleglivet er gjengane på ei skrue og profilen til ei vindeltrapp.
Matematisk skildring
Parametriseringa i eit kartesisk koordinatsystem for ein heliks er:
Når parameteren t aukar, går punkta (x(t),y(t),z(t)) oppover ein høgrehandsheliks med stiginga 2π og radius 1 omkring z-aksen, i eit høgrehendt koordinatsystem.
I sylindriske koordinatar (r, θ, h) vert den same heliksen parametrisert av:
Ein sirkelforma heliks med radius a og stiging 2πb er skildra av følgjande parametrisering:
Keflavík
Keflavík (uttalast kebbla-vik) er ein islandsk by med omtrent 10 200 innbyggarar i reykjanesområdet på det sørvestlege Island. Han utgjer saman med Njarðvík og Hafnir kommunen Reykjanesbær.
Keflavík blei grunnlagt på 1500-talet, hovudnæringa har vore fiskeri. Frå 1940-åra til 2006 har Keflavík hatt ein amerikansk NATO-base som var sentral i overvakinga av Nordatlanteren. Etter den slutten på den kalde krigen og med det endra trusselbildet mista basen mykje av betydinga si og blei difor lagt ned.
Keflavík har dessuten internasjonal lufthamn som er hovudbasen for Icelandair
Bakgrunnsstoff
Reykjanesbær - fotoalbum fra islandsmyndir.is
Fish Holm
Fish Holm er ei lita øy 2 km aust for Shetland Mainland i Shetlandsøyane i Skottland. Ho ligg nær Mossbank.