cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rigoverto Urans
Tenax un Unibet (2006—07)
19 gadu vecumā viņš pārcēlās uz Itāliju, lai kopā ar tautieti Marlonu Peresu Arango pārstāvētu Team Tenax komandu. Nākamajā gadā viņš pievienojās  un uzvarēja individuālajā braucienā Euskal Bizikleta sacensībās, kuras tika apturētas saistībā ar stipro vēju un lietusgāzēm, kad daļa braucēju vēl nebija startējuši. Viņš uzvarēja arī Tour de Suisse astotajā posmā un kopvērtējumā ierindojās devītajā vietā. Deutschland Tour sacensībās viņš bija atrāvienā ar nākamo posma uzvarētāju Damiāno Kunego, kad piedzīvoja kritienu, kurā guva elkoņu un plaukstas locītavas traumas.
Septiņi nāves grēki (glezna)
Glezna sastāv no četriem nelieliem apļiem, kuros attēlota "Nāve", "Pastarā tiesa", "Elle" un "Debesu valstība", viena lielāka apļa, kurā attēloti septiņi nāves grēki, un divām kartušām. Septiņi nāves grēki attēloti žanra ainiņu formā ar latīņu nosaukumiem. Pulksteņrādītāja virzienā, sākot no augšas, grēki ir: negausība, kūtrums, izšķērdība, lepnība, dusmas, skaudība un alkatība. Aplis veidots acs formā, un tā centrā attēlots Jēzus Kristus. Zem acs zīlītes redzams uzraksts latīņu valodā: Cave Cave D[omi]n[u]s Videt ("Bīsties jele, bīsties, jo Dieva acs redz visu.").
Taurkalne (stacija)
Stacijas vēsture
Stacija Taurkalns tika atvērta 1904. gadā. Tās apkārtnē atrodamas Otrā pasaules kara vācu armijas klātbūtnes liecības: šaursliežu dzelzceļa pēdas, dažādas militārās būves (blindāžas, veci ierakumi). Otrā pasaules kara laikā nopostītas stacijas ēkas vietā uzcelta silikātķieģeļu ēka. Kopš 1985. gada stacijas nosaukums ir Taurkalne.
Mēlenis
Vidējos un pakaļējos mēleņus pēc IPA klasifikācijas pieder pie dorsālajiem līdzskaņiem.
Krasnodara
Vēsture
Līdz 18. gadsimta beigām tagadējā Krasnodaras apkaime piederēja Krimas hanistei, kas pēc Kučuk-Kainardžas līguma parakstīšanas kļuva par Krievijas Impērijas vasaļvalsti. 1783. gadā Krievijas Impērijas karaspēks bez kara pieteikšanas okupēja Krimas hanisti. 1783. gada 8. aprīlī Krievijas ķeizariene Katrīna II Lielā izdeva manifestu, kurā pasludināja, ka Krima, Tamaņa un Kubaņa ir pievienotas Krievijas Impērijai.
Anjolo Bronzino
Anjolo Bronzino, īstajā vārdā Anjolo di Kozimo di Mariano, saukts arī Anjolo Tori (Agnolo Bronzino, Agnolo di Cosimo di Mariano, Agnolo Tori, dzimis 1503. gada 17. novembrī Montičelli pie Florences, miris 1572. gada 23. novembrī Florencē), bija manierisma perioda florenciešu mākslinieks. Iespējams, pavārdu "Bronzino" viņš ieguvis tumšās ādas krāsas dēļ. Bronzino bija izcils portretists; viņa portretiem raksturīgs manierismam specifiskais aristokrātiskums un atsvešinātība. Bronzino bijis arī dzejnieks un portretējis rakstniekus, piemēram, dzejnieci Lauru Batiferri. Starp viņa nozīmīgākajiem darbiem jāmin gleznas "Venera, Kupidons, Muļķība un Laiks" (apm. 1543. g.), "Toledo Eleonoras portrets" (apm. 1545. g.) un "Lauras Batiferri portrets" (apm. 1555.-1560. g.).
Drošības caurums
Drošības caurums ir programmēšanas kļūda informācijas sistēmā, kas ļauj neautorizētam lietotājam piekļūt datiem. Drošības caurums atkarībā no pieļautās kļūdas var nozīmēt, ka jebkurš lietotājs var piekļūt datiem vai arī, ka zinošāks lietotājs var izveidot drošības caurumu.
Dienviddžordžija un Dienvidsendviču Salas
Dienviddžordžija un Dienvidsendviču Salas ir Apvienotās Karalistes aizjūras teritorija Atlantijas okeāna dienvidos. Sastāv no pārsvarā neapdzīvotajām Dienviddžordžijas un Dienvidsendviču salām. Līdz 1985. gadam salas ietilpa Folklenda Salu teritorijas sastāvā.
Minskas Arēna
Minskas Arēna (be) ir daudzfunkcionāla halle, kuru tika atklāta 2010. gada 14. janvārī. Tā atrodas Minskā, Baltkrievijā un ir mājvieta Kontinentālās hokeja līgas klubam Minskas "Dinamo". Tajā notika 2014. gada Pasaules čempionāts hokejā un notiks 2021. gada Pasaules čempionāts hokejā.
Edgars Jaunups
Politiskā darbība
2009. gada pašvaldību vēlēšanās, kandidējot ar pirmo numuru "Jaunā laika" Rīgas domes deputātu sarakstā, ievēlēts Rīgas domē, kur bija "Jaunā laika" frakcijas vadītājs.
Kārlis Dišlers
Dzīvesgājums
Pēc Latvijas brīvības cīņu noslēguma atgriezās dzimtenē, 1920. gadā kļuva par Latvijas Augstskolas docentu valsts tiesībās, lasīja lekcijas administratīvajās tiesībās, Latvijas valsts tiesību kursu. Vairākkārt ievēlēts par Latvijas Universitātes Tiesību zinātņu fakultātes dekānu. 1931. gadā ieguvis Dr.iur. grādu, kļuvis par profesoru.
4. septembris
Vārda dienas
Dzintara, Dzintars, Dzintra
Igaunijas zemju pakļaušana (1208—1227)
Ziemeļigaunijas pakļaušana Dānijas varai (1219—1222)
1222. gada vasarā Dānijas karalis Valdemārs II rīkoja karagājienu pret Sāmsalu, kura laikā salā tika uzcelta mūra pils, kas visticamāk atradās tagadējās Kuresāres pils vietā. Jaunajā pilī pie Dānijas karaļa no viņam piešķirtās Līvzemes ieradās bīskaps Alberts, Zobenbrāļu ordeņa mestrs Folkvīns un līvu vecākie. Sarunu gaitā viņi panāca to, ka karalis bīskapam Albertam atdeva Līvzemi, turpretī Sakalas un Ugaunijas zemē viņš karaļa tiesības piešķīra Zobenbrāļu ordeņa brāļiem, bet garīgās tiesības Rīgas bīskapam. Pēc Dānijas karaļa un Livonijas delegācijas aizbraukšanas sāmsalieši kopā ar ridaliešiem aplenca dāņu mūra pili un piecas dienas bombardēja ar 17 akmeņu metamajām mašīnām paterellām. Pils aizstāvji padevās un atgriezās pie dāņiem Rēvelē. Sāmsalieši paturēja septiņus dāņus un Rīgas bīskapa brāli Teoderihu par ķīlniekiem miera apstiprināšanai. Sāmsaliešu uzvaras rezultātā visā Igaunijā sākās sacelšanās pret krustnešiem.
Daudzeva (stacija)
Stacijas vēsture
Pasažieru satiksme stacijā pārtraukta 2000. gadā līdz ar pasažieru satiksmes pārtraukšanu visā dzelzceļa līnijā. 2014. gadā stacijas ēka renovēta.
Aleksejs Soleičuks
Aleksejs Soleičuks (dzimis, Ventspilī) ir Latvijas futbolists, aizsargs, kurš šobrīd spēlē FC Tranzit rindās.
Amadeiusa ezers
Amadeiusa ezers (en) ir liels sālsezers Austrālijā, Ziemeļu teritorijā. Atrodas netālu ziemeļos no Uluru (Eiersa klints), Kata Ķurtas (Olgas kalniem), Konnera kalna. Ezers pēc lietusgāzēm var kļūt ļoti liels, pat 160 km garš, taču tas ātri izžūst.
Mongolijas savvaļas ēzelis
Lai arī kopš 1953. gada Mongolijas savvaļas ēzelis ir pilnībā aizsargāts Mongolijas teritorijā, izplešoties lauksaimniecībai un mājdzīvniekiem konkurējot uz veģetācijas un ūdens resursiem, kā arī daudziem mongoļiem pametot pilsētu un uzsākot nomadu dzīves veidu, sākumā ēzeļu skaits savvaļā kļuva kritisks. Laikā no 1994. līdz 1997. gadam, ieviešot ēzeļiem visstingrāko saudzēšanas režīmu, to skaits izmainījās no 33 000 līdz 63 000, un tas turpina pieaugt. Tomēr ēzeļu skaits mūsdienās ir tikai 50% no tā skaita, kas Mongolijā dzīvoja pirms 70 gadiem. Problēmas rada arī vietējo iedzīvotāju tradīcija medīt savvaļas ēzeļus gaļas ieguvei. Lai regulētu medības, Mongolijas valdība atļauj katru gadu nomedīt līdz 4 500 ēzeļiem, kas ir apmēram 20% no kopējā skaita. Mongolijas savvaļas ēzeļi ir daudzskaitlīgākā savvaļas ēzeļu grupa, kas mūsdienās dzīvo savvaļā.
Saulkrastu pagasts
Ezeri
Ķirezers.
Francijas rokasbumbas izlase
Tāpat Francijas izlase ir piedalījusies 22 Pasaules čempionātos. Tajos ir iegūtas 6 zelta, 1 sudraba un 4 bronzas medaļas. Eiropas čempionātos Francija piedalās kopš 1994. gada (kopumā 13 reizes), tajos ir trīs reizes kļuvuši par čempioniem un divas reizes ir iegūtas bronzas medaļas.
Indijas Kosmosa pētījumu organizācija
Indijas Kosmosa pētījumu organizācija (en, ISRO; hi) ir Indijas valdības kosmosa aģentūra. Tā dibināta 1969. gadā.
Klāvs Sedlenieks
Dzīvesgājums
Dzimis 1969. gada 24. septembrī Rīgā ārstu Andreja un Ilzes Sedlenieku ģimenē. Mācījās Rīgas 49. vidusskolā, tad Rīgas 2. vidusskolā. Studēja Latvijas Medicīnas akadēmijā, tad Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātē (1989-1991) un Vītauta Dižā universitātē (1991-1993). Papildinājās Londonas Universitātes Slāvu un Austrumeiropas studiju skolā (1995) un Kembridžas Universitātes Sociālās Antropoloģijas nodaļā, kur 1999. gadā aizstāvēja maģistra grādu sociālajā antropoloģijā.
Velga Krile
Dzimusi Valkas pagasta "Strautiņos" skolotāja ģimenē. 1964. gadā beigusi Valkas 1. vidusskolu. Mācījusies Latvijas Valsts Universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātes Latviešu valodas un literatūras nodaļā, ko pabeidza 1967. gadā. Strādājusi par kluba vadītāju Valkas rajona kolhozā "Ļeņina ceļš" (1967-1969), par korektori izdevniecībā "Liesma" (1970. un 1973-1976), par bibliotekāri Zinātniski tehniskajā bibliotēkā (1972-1973). No 1977. gada algotu darbu nestrādāja slimības dēļ. Tajā pašā gadā uzņemta Rakstnieku Savienībā. Dzejniece mirusi savās lauku mājās 1991. gada 31. jūlijā. Nāves iemesls bija pašnāvība.
Lugas
Velgas Kriles sešpadsmit lugas palikušas lasītājiem maz zināmas. Viņa sarakstījusi lugas "Orfejs un Eiridike"(1968), "Dimanta dziesma" (1969), "Stepans Razins" (1969/70), "Vanems Imanta" (1972), "Ivans Bargais" (1973), "Vietlavs un Veseta" (1976), "Asaras"(farss)(1976), "Katastrofa" (1979), "Vai jūs baiļojaties, jūs, mazticīgie!" (1980), "N-tā pilsēta" (1983), "Nebukadnecars" (1983/84), "Kains" (1984), "Leģenda" (1984/85), "Tronis un mīlestība" (1985), "Svētlaimīgo sala" (1987), "Manā zemē ir tādi vārdi…" (1990). V. Kriles dramaturģija pārstāv neparastu žanru — traģēdija dzejā. Valkas pilsētas teātris ir iestudējis trīs dzejnieces lugas — "Vai jūs baiļojaties, jūs mazticīgie!", "Kains" un "Katastrofa". Izrādes guvušas skatītāju atzinību vairākos teātru festivālos.
Bārli ezers
Parasti ezera gultne ir sausa. Ūdens ezerā ir vidēji reizi desmit gados un saglabājas aptuveni gadu. Tajā brīdī, kad ezerā ir ūdens, tā ir visnozīmīgākā ligzdošanas vieta Austrālijā endēmam putnam Cladorhynchus leucocephalus.
Pēteris Dombrovskis
Pēteris mira no sirdslēkmes, fotografējot netālu no Hejsa kalna dienvidrietumu Tasmānijā.
Džeroms Deivids Selindžers
Dzīvesgājums
Pēc atgriešanās no kara Selindžers kļuva par dzenbudisma piekritēju, kā arī centās iesūtīt savus stāstus publicēšanai presē. 1948. gadā žurnāls The New Yorker publicēja Selindžera stāstu "Labi ķeras banānzivtiņas" (A Perfect Day for Bananafish).
Miljons
Miljons jeb 1000000 ir naturāls skaitlis, kas seko aiz 999999. Nākamais naturālais skaitlis pēc miljona ir 1000001. Romiešu skaitļu sistēmā miljonu apzīmē ar. Binārajā skaitīšanas sistēmā miljons ir 11110100001001000000.
Potsdama
Potsdamā esošais Bābelsbergas rajons ir ievērojams ar to, ka tur tiek uzņemtas filmas. Kopš 19. gadsimta Potsdama ir attīstījusies kā Vācijas pētījumu centrs. Tajā atrodas trīs augstskolas un aptuveni 30 dažādi pētījumu institūti.
Vēsture
Apmetne radusies ap 7. gadsimtu, kad apkaimē dzīvoja slāvu ciltis. Rakstos pirmoreiz kā Poztupimi minēta 993. gadā. 1345. gadā Potsdama ieguva pilsētas tiesības. 1573. gadā Potsdamā bija 2000 iedzīvotāju, kuru skaits samazinājās uz pusi Trīsdesmitgadu kara rezultātā. Pilsētas nozīmība pieauga, kad 1660. gadā kūrfirsts Frīdrihs Vilhelms I izvēlējās Potsdamu par savu medību rezidenci. 1685. gada Potsdamas edikta rezultātā pilsētas iedzīvotāju skaits ievērojami pieauga. Šeit apmetās reliģiskās minoritātes no Francijas, Krievijas, Bohēmijas un Nīderlandes.
LSDSP vēsture
Latvijas sociāldemokrātiskā strādnieku partija
Pirmais demokrātiskais periods, kurš ilga no 1918. gada līdz 1934. gadam, LSDSP darbībā kopumā izpaudās kā pozitīvs, taču arī kā pretrunu pilns periods, kuram raksturīgi bija līderu konflikti un to dažādās nostādnes. Dažādo ideoloģisko nostāju pamatā būtisku lomu nospēlēja revolūcija Krievijā un tās boļševiku partijas ilgstošā ietekme uz LSDSP. Tieši partijas līderu dažādās nostādnes un pretrunīgā rīcība ir radījušas dzīvus, vēl joprojām eksistējošus stereotipus. Tomēr, neskatoties uz līderu konfliktiem un regulāro organizācijas iekšējo šķelšanos dažādās nometnēs, LSDSP pirmajā parlamentārajā periodā bija parlamentārisma aizstāvis un varēja sekmīgi funkcionēt, jo pārstāvēja ideoloģiju, kura bija galvenais lielākais noteiktas sabiedrības šķiras vienojošais elements. LSDSP kopā ar citām demokrātiskajām partijām dibināja Latvijas Tautas padomi (dibināšanas brīdī bija 40 locekļu: LSDSP — 10, Zemnieku savienībai — 13 vietas, Demokrātiskai partijai — 5; Radikāldemokrātiskai partijai — 5, Revolucionāro sociālistu partijai — 3, Nacionāldemokrātiskai partijai — 2, Republikāņu partijai un Neatkarības partijai pa 1 vietai) un piedalījās Latvijas valsts proklamēšanā.
Neatkarības kara laiks
1919. gadā partijas vadība jūnija vidū sūtīja savu emisāru J. Celmu pāri frontei uz Ziemeļlatviju, kur Valkā jau darbojās sociāldemokratu nodaļa ar vēlāko Saeimas deputātu K. Gulbi un skolotāju J. Ivertu vadībā, lai aktīvi veicinātu Ziemeļlatvijas brigādes veidošanu un ar savu ietekmi atbalstītu tās rindu papildināšanos un cīņas ar Golca un landesvēra spēkiem. J. Celms piedalījās kā virsnieks Cēsu kaujās.
Briede
Briede (agrāk arī Līdace) ir upe Vidzemē, Valmieras un Cēsu novados. Sākas purvainā apvidū pie Kuņņu kalna Umurgas pagastā. Augštecē pirms Vaičaku dīķa saukusies arī Pūčupe, lejtecē zem Paktenes ietekas - Lielupe. Plūst ziemeļu virzienā pa Augstrozes paugurvalni un Burtnieka līdzenumu. Šķērso vairākus purvus, no kuriem lielākais Zažēnu purvs pie Zilākalna. Ietek Burtnieka ezera dienvidu galā. Lielākās pietekas: Ziede (12 km; labā), Mazbriede (19 km), Gružupīte (14 km), Paktene (13 km), Drona (kreisās). Lielākās apdzīvotās vietas krastos: Mazbrenguļi, Bērzaine..
Sece (stacija)
Stacijas vēsture
Pasažieru satiksme stacijā pārtraukta 2000. gadā līdz ar pasažieru satiksmes pārtraukšanu visā dzelzceļa līnijā.
Tadžikistāna
Pēc neatkarības pasludināšanas
Pēc Augusta puča Tadžikistāna 1991. gadā pasludināja neatkarību. Novembrī bijušo komunistiskās partijas vadītāju Rahmonu Nabijevu ievēlēja par valsts prezidentu. 1992. gada maijā sākās sadursmes ar opozīciju, iesākot pilsoņu karu. Septembrī Nabijevu atlaida no amata un novembrī par parlamenta priekšsēdētāju un valsts galvu ievēlēja vidējā līmeņa komunistu Emomalī Rahmonu. Kopš pilsoņu kara beigām Rahmonova valdība nepārtraukti veic bijušo bruņoto vienību komandieru, islāma aktīvistu un opozīcijas pārstāvju arestus un tiesas. 2000. gadā Tadžikistānā oficiāli izveidoja Krievijas armijas bāzi.
Ekonomika
Tadžikistānas ekonomika lielā mērā ir atkarīga no ārzemēs dzīvojošo iedzīvotāju investīcijām un atbalsta, 2014. gadā šie emigrantu naudas pārvedumi veidoja 41,1% no IKP, šis rādītājs bija augstākais no visām valstīm.
Kultūra
Valsts dienvidaustrumos, Afganistānas un Ķīnas pierobežā, Kalnu Badahšanas autonomā vilojatā dzīvo pamiriešu tautas, kas lingvistiski un kulturāli atšķiras no pārējiem tadžikiem. Atšķirībā no pārējiem Tadžikistānas iedzīvotājiem, kas pamatā ir sunnīti, pamirieši pieder pie ismailītu musulmaņu sektas. Pamiri runā vairākās austrumirāņu valodās. Ierobežoti Pamira kalnu augstākajās daļās, tie ir saglabājuši vairāk seno kultūras tradīciju, kā pārējie tadžiki.
Komsomoļska (polārstacija)
Ledus vairoga biezums stacijas vietā ir 3370 m, temperatūra variējas no -20 °C vasarā līdz -80 °C ziemā. Vidējais vēja ātrums 4 m/s, maksimālais novērotais — 15 m/s. Polārā nakts ilgst trīs mēnešus.
19. decembris
Vārda dienas
Lelde, Sarmis
1998. gada Tour de France
1998. gada Tour de France (tika dēvēts arī par Tour de Doping) bija jau 85. Tour de France daudzdienu velobrauciens, kurš notika no 1999. gada 11. jūlija līdz 2. augustam. Velobrauciens sākās Dublinā, Īrijā bet kā ierasts beidzās Parīzē. Dalībniekiem bijā jāveic 3875 kilometri. Velobraucienā uzvarēja itālis Marko Pantānī. Pirms velobrauciena sākuma tika arestēts francūzis Villijs Voits, no Festina komandas, kurš Francijā mēģināja ievest lielu daudzumu dopinga produktu. Policijas reidos dopings tika atrasts TVM komandas telpās, ONCE atsauca Lorāna Žalabēra - Francijas čempiona dalību šajā velobraucienā.
Trīssoļlēkšana
Vīrieši
Atjaunots .
Robērs Kampēns
Robērs Kampēns (Robert Campin, dzimis apmēram 1375. gadā, iespējams, Valansjēnā, miris Turnē) bija renesanses laika flāmu gleznotājs, visticamāk — Flemales meistars, kura identitāte ilgu laiku nebija zināma. Robērs Kampēns bija sava laika nozīmīgākais Turnē mākslinieks; viņu identificē ar Flemales meistaru, pamatojoties uz meistara darbu līdzību ar Kampēna skolnieku Rogīra van der Veidena un Žaka Darē darbiem (ja neskaita Flemales meistara darbus, nav saglabājusies neviena Kampēna glezna). Kopā ar Janu van Eiku Flemales meistars ir viens no Nīderlandes glezniecības skolas aizsācējiem. Flemales meistara darbi (no kuriem tikai viens ir datēts) tiek uzskatīti par senākiem nekā Jana van Eika, un tajos parādās viduslaiku mākslai (it īpaši manuskriptu ilustrācijām) raksturīgas iezīmes. Slavenākais Flemales meistara darbs ir triptihs "Merodas altārglezna"; nozīmīgi ir arī tādi viņa darbi kā "Jaunava un bērns pie kamīna", "Verlas altārglezna", "Pasludināšana" un "Kristus dzimšana".
Kokvedējs
Jau ilgu laiku viena no galvenajām Latvijas eksporta precēm ir kokmateriāli un to izstrādājumi. Viens no būtiskākajiem mežsaimniecības un līdz ar to arī kokmateriālu nozares elementiem ir kokmateriālu transports. Latvijā sauszemes kokmateriālu pārvietošana pārsvarā notiek ar kravas kokvedēju automašīnām. Līdz 20. gs. 80. - 90. gadiem kokvedēja vienīgā nozīme bija pārvietot kokmateriālus no meža krautuvēm līdz patēriņa vietām. Kokmateriālu pārvadāšanai tika izmantota šim nolūkam pielāgota tehnika. Kokvedēji bija neekonomiski - ar lielu degvielas patēriņu, lēni, ar mazu kokmateriālu kravas ietilpību (5 - 15m3), turklāt tie nebija piemēroti lielu attālumu veikšanai. Kokvedēja vadītājam netika nodrošinātas nekādas ērtības, tikai automašīnas galvenās vadības ierīces.
Adalberts Bubenko
Dzīvesgājums
Dzimis 1910. gadā Plāteres pagastā, dzīves lielāko daļu pavadīja Valmierā, strādāja savā gastronomijas veikalā. Ģimenē visi trīs brāļi – Jānis, Edvards un Adalberts – bija aktīvi sportisti.
FK Kauguri-PBLC
2010. gadā klubs tika likvidēts līdzekļu trūkuma dēļ.
Pols Morfijs
Triumfs Eiropā
1858. gadā Morfijs izsauca uz maču tā laika spēcīgāko Anglijas šahistu Hauardu Stauntonu, kurš pieņēma izaicinājumu, taču vēlāk ar dažādiem ieganstiem izvairījās no mača. Visi Morfija mēģinājumi, aizbraucot uz Angliju, organizēt maču ar Stauntonu bija nesekmīgi. Morfijam izdevās tikai pārī ar Tomasu Vilsonu Bārnsu nospēlēt divas konsultatīvas partijas ar Stauntonu un Džonu Ouenu, kurās abās viņi izcīnīja uzvaras. Tomēr Morfijs nospēlēja vairākus mačus ar tā laika Anglijas vadošajiem šaha meistariem, kuros visos uzvarēja: Tomasu Vilsonu Bārnsu (+19, −7, =1), Zamuelu Bodenu (+5, −1, =3), Henriju Bērdu (+10, −1, =1), Edvardu Lēvi (+6, −0, =0), Džonu Ouenu (+4, −1, =0). Vissīkstāko pretestību Morfijam izrādīja viņa senais pretinieks Johans Leventāls (+9, −3, =2). Lielu sensāciju laikabiedros izraisīja Morfija simultānspēles seanss Birmingemā, neskatoties uz galdiņu, kurā viņš pārliecinoši uzvarēja (+6, −1, =1). No Anglijas Morfijs devās uz Parīzi, kur mačā uzvarēja Danielu Harvicu (+5, −2, =1), aizvadīja vēl vienu simultānspēles seansu, neskatoties uz galdiņu (+6, −0, =2), un nospēlēja vairākas vieglās partijas ar tā laika vadošajiem Francijas meistariem — Pjēru Sentamānu, Žilu Arnu de Rivjēru, Polu Žurnu un citiem. 1858. gada decembrī Parīzē ieradās Ādolfs Andersens, ar kuru Morfijs nospēlēja maču. Pēc Morfija pārliecinošās uzvaras (+7, −2, =2) praktiski bija izšķirts jautājums par Pasaules spēcīgāko šahistu. Pēdējo savu maču Parīzē Morfijs aizvadīja ar Ogastu Mongredienu (+7, −0, =1). Pirms došanās atceļā uz ASV Morfijs aizvadīja vairākus simultānspēles seansus, neskatoties uz galdiņu, ar Londonas (+2, −0, =8) un Sentdžordžas (+5, −0, =3) šaha klubiem. Tāpat Sentdžeimsas šaha klubā viņš nospēlēja simultānspēles seansu ar šaha meistariem (Bārnsu, Bodenu, Leventālu, Rivjēru), kurā izcīnīja uzvaru (+2, −1, =2).
Indijas savvaļas ēzelis
Izskats un ieradumi
Indijas savvaļas ēzeļi ganīties iziet starp saulrietu un saullēktu. Tie ēd sauso tuksnešu zāli, lapas, koku augļus un sāļo zemi. Savvaļas ēzeļi ir vieni no ātrākajiem dzīvniekiem Indijā, tie var ilgstoši skriet ar ātrumu 50 km/st.
Rīgas Starptautiskā ekonomikas un biznesa administrācijas augstskola
Studiju programmas
Vairākas studiju programmas var apgūt arī tālmācībā.
Lāčplēsis (rokopera)
2018. gada 8. novembrī Arēnā Rīga izskanēja Latvijas simtgadei veltītā rokopera Lāčplēsis.
Sižets
Lielvārds sūta Lāčplēsi un Kangaru uz Burtniekiem mācīties. Ceļā viņi nolemj pārnakšņot Aizkrauklē, tur viņi tiek nošķirti viens no otra un Kangars nonāk velnu gūstā. Velni spīdzina Kangaru, bet, kad spīdzināšana nesniedz iecerētos rezultātus, parādās Līkcepure, nosauc velnu rīcību par kļūdainu un pieglaimojas Kangaram, piebilzdams, ka Kangars daudz sasniegtu, ja Lāčplēsis nestāvētu ceļā. Lāčplēsi pa to laiku divas raganas ir iemetušas Daugavā, to ir redzējusi Staburadze, kas nogādā Lāčplēsi savā pilī. Staburadzes pilī Lāčplēsis uzzina, ka ir piedzīvojis savu pirmo nāvi, bet ir dzīvs, kamēr atceras. Pēcāk Lāčplēsis, turpinot ceļu, sastop Koknesi. Burtniekos Lāčplēsis sastop Laimdotu, kuras iedvesmots uzceļ grimušo pili. Lāčplēsis ar Laimdotu saderinās, taču Kangars nolaupa Laimdotu un samelo Lāčplēsim, ka viņa aizbēgusi ar Koknesi. Izmisušais Lāčplēsis dodas pie Ziemeļmeitas, kura viņam paziņo, ka šī ir viņa otrā nāve, bet viņš ir dzīvs, ja vien tic. Pēc tam Lāčplēsis grib atgriezties pie savas tautas, taču viņa ceļu aizšķērso trīs jodi, Lāčplēsis viņus uzveic, bet deviņgalvainais jods izlūdzas žēlastību, izstāstot, ka līdzās esošie akmeņi patiesībā ir noburti cilvēki.
Ostroroga
Ostroroga - pilsēta Polijā, Lielpolijas vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Poznaņas.
Krāterezers
Krāterezers ir ezers, kas izveidojies ilgāku laiku neaktīva vulkāna krāterī vai kalderā. Daļa krāterezeru ir skābi, taču bieži krāterezeri ir ar parastu ūdens sastāvu. Ja vulkāns ir snaudošs vai daļēji aktīvs, krāterezeros vai to tiešā tuvumā novērojama arī ģeotermāla aktivitāte. Krāterezeri nereti ir ļoti dziļi.
Sfēriskā koordinātu sistēma
Sfēriskā koordinātu sistēma ir koordinātu sistēma ģeometrisku figūru attēlošanai trīs dimensijās, kurā tiek izmantoti parametri (r, θ, φ). To iegūst, polārajai koordinātu sistēmai (r, φ) pieliekot papildus parametru θ, kas raksturo stara leņķi ar z asi un ļauj tam pārvietoties trīsdimensiju telpā. Savukārt parametrs φ raksturo leņķi stara projekcijai xy plaknē ar x asi. Virsma, kas veidojas, mainot leņķus θ un φ (bet nemainot r), ir sfēra. Ja maina arī r, tad iegūst lodi.
Pāreja no Dekarta koordinātu sistēmas
Zinot Dekarta koordinātas (x, y, z), sfēriskās koordinātas (r, θ, φ) var atrast šādi: kur atan2(y, x) ir arktangensa funkcijas modifikācija, kas atgriež leņķi starp staru caur punktu (x, y) un x ass pozitīvo virzienu.
Latvijas Republikas Ārlietu ministrija
Neoklacisisma stilā celtās Ārlietu ministrijas ēkas arhitekts ir Augusts Vite.
Dzirne
Dzirne (vīriešu dzimtē Dzirnis) ir latviešu cilmes uzvārds, kas cēlies no apvidvārda „dzirnis” ar nozīmi 'zirnis'. Cilvēki ar šo uzvārdu:
Kruzona sindroms
Simptomi
Dažādiem indivīdiem simptomu smagums ir atšķirīgs. Dažreiz anomālijas ir saskatāmas grūtniecības ultrasonogrāfijas kontroles laikā, it īpaši trīsdimensiju attēlos. Tomēr sindromam raksturīgas iezīmes parasti atklāj jaundzimušajam. Sākumā uzmanību piesaista galvaskausa forma. Bilaterāla kraniostenoze skar vairākas šuves; visbiežāk tā ir vainaga šuve, bet ir iespējamas vairākas citas kombinācijas. Dažiem ir jau izteikta augšžokļa hipoplāzija, kā arī sejas hipertelorisms (liels attālums starp acīm) un eksoftalmija, kas turpina pasliktināties, bet dažiem šīs pazīmes parādīsies divu pirmo dzīves gadu laikā. Vairumā gadījumu spārnkauls (os sphenoidale) ir saplacināts. Parasti šī deformācija neietekmē apkārtējos audus, tās atklāšanai ir nozīme tikai kā diagnostikas kritērijam.
Melhiora salas
Melhiora salas (fr, en, es) ir neapdzīvotu salu arhipelāgs Antarktīdas pussalas rietumu piekrastē Antarktikā. Izvietojies Pālmera arhipelāgā Dalmaņa līcī starp Anveras un Brabantas salam. Stiepjas 12 km garumā ziemeļu-dienvidu virzienā, sastāv no divām salu grupām, ko atdala šaurums. Lielākās ir Ētas un Omegas salas austrumu grupā. Arhipelāgu 1874. gada janvārī atklāja Vācijas antarktiskā ekspedīcija Eduarda Dalmaņa vadībā, bet nosaukumu tam nepiešķīra. Salas pētīja Francijas antarktiskā ekspedīcija 1903.—1905. gados, kas Ētas un Omegas salas noturēja par vienu salu un nosauca to Francijas kara flotes viceadmirāļa Žila Melhiora (Jules-Bernard-François Melchior) vārdā. Salas 1942.—1943. gadā pētīja Argentīnas antarktiskā ekspedīcija un piešķīra atsevišķām salām nosaukumus pēc grieķu alfabēta burtiem.
Turcija
Turcija (tr), oficiālais nosaukums Turcijas Republika (Türkiye Cumhuriyeti), ir Eirāzijas valsts, kura atrodas Mazāzijas pussalā, Dienvidrietumāzijā, un Trāķijā, Dienvideiropas Balkānu reģionā. Turcijai ir sauszemes robeža ar astoņām valstīm: ziemeļrietumos ar Bulgāriju, rietumos ar Grieķiju, ziemeļaustrumos ar Gruziju un Armēniju, austrumos ar Azerbaidžānas eksklāvu Nahčivanu un Irānu, dienvidaustrumos ar Irāku un Sīriju. Turcijas krastus ziemeļos apskalo Melnā jūra, rietumos Egejas jūra, bet dienvidos Vidusjūra. Turcijas teritorijā atrodas Marmora jūra, caur kuru ir novilkta ģeogrāfiskā robeža starp Āziju un Eiropu, tādēļ Turcija ir valsts, kas atrodas divās pasaules daļās.
Turcija ir demokrātiska, sekulāra, unitāra un konstitucionāla republika un tās valsts iekārta tika izveidota 1923. gadā Mustafa Kemala Ataturka vadībā pēc Osmaņu impērijas sabrukuma Pirmā pasaules kara rezultātā. Kopš tās dibināšanas Turcija arvien vairāk tuvinās rietumvalstīm, tieši iesaistoties tādās savienībās kā Eiropas Padome (dalībvalsts kopš 1949), NATO (1952), ESAO (1961), EDSO (1973) un Industriālo valstu G20 (1999). Turcija kopš 2005. gada ir uzsākusi oficiālās iestāšanās sarunas ar Eiropas Savienību un ir tās asociatīvā dalībvalsts kopš 1963. gada. Atrodoties šajā statusā, Turcija 1995. gadā panāca muitas savienības izveidošanu ar ES. Tai pat laikā Turcija ir spējusi stiprināt ciešas politiskas, ekonomiskas un industriālās attiecības ar austrumu valstīm, it īpaši ar Tuvajiem Austrumiem, Centrālāziju un Austrumāziju.
Turku Osmaņu impērija
Pēc uzvaras pār Bizantijas impēriju Manzikertas kaujā (1071), turki Anatolijā apmetās uz visiem laikiem un līdz ar to sākās Rumas sultanāta (Lielā Seldžuku impērijas atzara) uzplaukums. Seldžuku valdīšanas laikā bez pašu impērijas pastāvēja arī divas tikpat spēcīgas tjurku valstis: Karahanu valsts un Gaznes valsts, kas vēlāk pievienojās seldžukiem. 1243. gadā seldžukus sakāva Mongoļu impērijas karaspēks un seldžuku valsts sāka atkal sašķelties mazākās ciltīs. Šādu brīdi veiksmīgi izmantoja Osmans I, kura vadītā cilts lika pamatus vēlāk varenajai Osmaņu impērijai.
Republika
Par pirmo republikas prezidentu kļuva Mustafa Kemals pašā, kas sāka īstenot plašu reformu programmu, kuru nolūks bija radīt jaunu sekulāru valsti uz bijušās Osmaņu impērijas palieku pamatiem. Saskaņā ar likumu par uzvārdiem, Turcijas parlaments 1934. gadā Mustafa Kemalam piešķīra goda nosaukumu Ataturks (turku valodā: Atatürk, turku tēvs).
Pēc tam, kad Turcija kopā ar ANO drošības spēkiem bija līdzdarbojusies Korejas karā, tā pievienojās NATO (1952) un kļuva par galveno šķērsli PSRS ekspansijai Vidusjūras reģionā. Pēc grieķu nacionālistu sarīkotā apvērsuma Kiprā, Turcija iebruka salā (1974), lai aizstāvētu tur dzīvojošo turku tiesības. Pēc deviņiem gadiem tika izveidota Ziemeļkipras Turku Republika, kuru starptautiski atzīst tikai Turcija.
Bruņotie spēki
Turcijas bruņotiem spēkiem ir ļoti liela nozīme arī valsts iekšpolitikā, jo armiju vēsturiski uzskata par valsts sekulārās demokrātijas garantu. Pēdējo desmitgažu laikā bruņotie spēki ir ar varu pārtraukuši vairāku valdību darbību, jo ir bijužas pamatotas aizdomas, ka valdība neievēro konstitūcijā noteiktos Ataturka principus.
Tautsaimniecība
Pēdējo gadu laikā lielo inflāciju Turcijā izdevās apturēt un tādēļ tika ieviesta jauna valūta, lai nostiprinātu esošo situāciju arī vizuāli. vecās turku liras (TL) tika aizstātas ar jaunajām turku lirām (YTL), atmetot sešas nulles (1 YTL = 1.000.000 TL). Turpinoties ekonomiskajām reformām, 2005. gadā inflācija tika samazināta līdz 8,2% un bezdarbs līdz 10,3%. Ar IKP 5.062 ASV dolāru uz vienu iedzīvotāju, Turcija 2005. gadā bija 69. vietā pasaulē.
21. gadsimta 20. gadu sākumā Turcijas finanses un ekonomika izrādījās krīzē, kuru radīja vairāki faktori - Covid-19 pandēmijas dēļ noteiktie ierobežojumi, Turcijas atkarība no ārējām izejvielām un nestandarta finansu politika. Turcijas Centrālā banka un prezidents Erdogans bažījās, ka augstas procentu likmes Turcijas apstākļos, pretēji parastajai praksei, paaugstinās inflāciju, un no 2021. līdz 2023. gadam likmes tika samazinātas no 19 uz 8,5%. Plāns nenostrādāja, un 2022. gadā inflācija sasniedza 85%. Līdz rekordzemam līmenim kritās arī Turcijas liras kurss pret dolāru, kas no izejvielu importa atkarīgajā valstī pasteidzināja cenu kāpumu uz visu. 2023. gadā finansu stāvokli pasliktināja postošā 2023. gada Turcijas un Sīrijas zemestrīce, kuras postījumus lielā mērā pastiprināja valdības pirms tam pieņemtie celtniecības drošības normu atvieglojumi. Šā paša gada pavasarī notika prezidenta vēlēšanas, kurās Erdoganam, lai gūtu uzvaru, nācās iztērēt lielu daļu valūtas rezervju liras kursa noturēšanai. Pēc vēlēšanām atsākās liras kursa lejupslīde, tomēr tika nomainīts finansu ministrs un Centrālās bankas vadītājs, un jaunie vadītāji, atšķirībā no iepriekšējiem, pazīstami kā tradicionālās finansu politikas piekritēji.
Ģeogrāfija un klimats
Turcijas teritorija ir vairāk kā 1600 km gara un 800 km plata un tā ir līdzīga taisnstūrim. Turcijas teritorija, ieskaitot ūdenskrātuves, aizņem 783 562 kvadrātkilometrus, no kuriem 755 688 m² atrodas Āzijā (Anatolija), bet 23 764 m² — Eiropā. Tādēļ Turciju uzskata par starpkontinentālu valsti. Turcija pēc teritorijas platības ir 37. lielākā pasaulē un tās platība ir līdzīga Francijas un Lielbritānijas teritoriju summai. Turciju no trīs pusēm apskalo jūras: rietumos — Egejas jūra, ziemeļos — Melnā jūra un dienvidos — Vidusjūra. Turcijas teritorijā — ziemeļrietumos atrodas Marmora jūra.
Iedzīvotāji
Turcijas konstitūcijas 66. pants nosaka, ka turks ir jebkurš, kas „saistīts ar Turcijas valsti pilsonībā.” Līdz ar to, vārdam turks ir divējāda nozīme — ar to var tikt apzīmēts Turcijas pilsonis, kā arī piederošais turku tautībai. Turcijā citas lielākās minoritātes ir kurdi, adigi, zazi, čigāni, arābi un trīs oficiāli atzītās minoritātes (saskaņā ar Lozannas līgumu) — grieķi, armēņi un ebreji. Lielākā minoritāte ir kurdi, kas ir atšķirīgas etniskās izcelsmes iedzīvotāji, galvenokārt Turcijas dienvidaustrumos. Turcijas oficiālais viedoklis ir tāds, ka kurdi nav minoritāte, bet no turku nācijas neatdalāms elements. Minoritātes, izņemot oficiālās, nebauda kādas īpašas privilēģijas un, sakarā ar to, ka vārdam minoritāte Turcijā ir ļoti emocionāla pieskaņa, šo minoritāšu kultūra tiek iespējami sapludināta ar kopējo valsts kultūru. Neskatoties uz to, ka valsts kultūra ir diezgan vienveidīga, pastāv atšķirības, saskaņā ar dažādām turku senajām tradīcijām. Nav pieejami precīzi dati par iedzīvotāju iedalījumu, jo Turcijas statistikā netiek vākti un apkopoti dati par cilvēku tautību un reliģisko piederību.
Vienīgā oficiālā valsts valoda visā Turcijas teritorijā ir turku valoda. Nav pieejami precīzi dati par iedzīvotāju valodām tādu pašu iemeslu dēļ, kāds minēts augstāk par reliģiju un tautību. Tomēr oficiālā valsts televīzija TRT raida arī dažos citos dialektos un arābu, bosniešu, zazu, čerkesu un kurdu valodās.
Mikrometrs (mērinstruments)
Darbības princips
Mikrometrs darbojas, vienmērīgi pārvietojot speciālu ļoti precīzi izgatavotu skrūvi (mikrometrisko skrūvi). Tās pārvietojums ir stingri proporcionāls nonija skalas pagrieziena leņķim. Parasti skrūves gājiens nepārsniedz 25 mm, jo garākas mikrometriskās skrūves izgatavot ir tehnoloģiski pārāk sarežģīti. Ja vajadzīgs mērīt attālumus, lielākus par 25 mm, jālieto platāki mikrometri ar speciāliem precīziem ieliktņiem. Mikrometra regulēšanai un kalibrēšanai izmanto precīzus robežkalibrus un galamērus.
Mērīšana ar mikrometru
Pirms mērīšanas mikrometra mērvirsmas atvirza pietiekamā attālumā un ievieto starp tām mērāmo priekšmetu. Tuvina mērvirsmas, kamēr kļūst dzirdama tarkšķa mehānisma skaņa. Nofiksē mērvirsmas un nolasa mikrometra rādījumu kā summu no horizontālās "rupjās" skalas (tās iedaļa parasti ir 0,5 mm; nolasa pēdējo iedaļu, kuru nav pārklājusi grozāmās nonija skalas mala) un nonija skalas (tās iedaļa ir 0,01 mm; nolasa to iedaļu, kas vistuvāk sakrīt ar horizontālo svītru). Uz nonija skalas mēdz būt 50 iedaļas, tātad pilns nonija skalas apgrieziens satuvina mērvirsmas par 0,5 mm.
Steyr AUG
Optiskajam tēmēklim ir siets, kas sevī ietver melnus apļus, ar kuru palīdzību var ātri nomērķēt uz cilvēka figūru līdz 300 m attālumam. Turklāt, mērķi nepieciešams turēt apļa centrā. Tēmēklis nodrošina augstu trāpījumu precizitāti pat sliktas redzamības apstākļos. Kaut arī vizuāli tēmēklis liekas trausls, tas var izturēt stiprus triecienus. Ir tēmēkļa variants ar punktu apļa vidū, kas nodrošina vēl precīzāku notēmēšanu. Šāds modelis atrodas policijas spēku bruņojumā.
Triecienšautenes izjaukšanas secība
Ātršāvība 40—100 šāv./min.
Lestera
Lestera ir pazīstama kā viena senākajām Anglijas pilsētām, jo dibināta 50. gadā. Tās teritorijā apglabāts Anglijas karalis Ričards III Jorks. Pilsētas teritorijā saglabājies liels skaits senu ēku.
Latvijas futbola izlase 2004. gadā
Septembrī Latvijas futbola izlase uzsāka dalību 2006. gada Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā. Pirmajā spēlē Latvijas izlase savā laukumā piekāpās Portugāles izlasei ar 0-2. Šās spēles 60. minūtē no rezervistu soliņa par neapmierinātības paušanu ar tiesneša darbību tika izraidīts Latvijas izlases galvenais treneris Aleksandrs Starkovs, kuram FIFA piešķīra arī 6 spēļu diskvalifikāciju. Turpmākajās spēlēs Latvijas izlases spēles no rezervistu soliņa vadīja trenera palīgs Jurijs Andrejevs. Nākamajās kvalifikacijas turnīra spēlēs Latvijas izlase izbraukumā uzvarēja Luksemburgu (4-3), savā laukumā zaudēja Slovākijai (1-4), Skonto stadionā spēlēja neizšķirti 2-2 ar Igauniju un izbraukumā uzvarēja Lihtenšteinu (3-1). Pēc spēles ar Lihtenšteinas izlasi Starkovs atstāja Latvijas izlasi un viņa vietu galvenā trenera amatā ieņēma Andrejevs.
Spēles
🇱🇻 latvia: Aleksandrs Koliņko — Aleksandrs Isakovs, Igors N. Stepanovs, Mihails Zemļinskis, Juris Laizāns — Imants Bleidelis, Valentīns Lobaņovs, Vitālijs Astafjevs, Andrejs Rubins — Andrejs Prohorenkovs (Vīts Rimkus 76'), Māris Verpakovskis.
Jānis Maizītis
Jānis Maizītis ( Cēsīs, miris ) bija latviešu jurists, kas savas karjeras laikā bija strādājis kā prokurors. No 2000. līdz 2010. gadam bija Latvijas Republikas Ģenerālprokurors, šajā laikā prokuratūrai nācās izmeklēt vairākas lietas, kas ieguva plašu publicitāti, piemēram, 2003. gadā sāktā "Digitalizācijas lieta", kura bija saistīta ar 50,3 miljonu dolāru vērtu digitālās televīzijas ieviešanas projektu, 2005. gadā uzsāktā "Jūrmalgeita" saistībā ar kukuļa došanu Jūrmalas domes deputātam Ilmāram Ančānam, 2006. gadā uzsāktā "Lemberga stipendiātu" lieta, 2008. gadā uzsāktā Rīgas domes amatpersonu kukuļošanas lieta un citas. No tām vienīgi "Jūrmalgeita" tika iztiesāta laikā, kamēr J. Maizītis bija ģenerālprokurors. No 2013. gada marta līdz 2021. gada novembrim bija Satversmes aizsardzības biroja direktors.
Dzīvesgājums
Dzimis 1961. gadā Cēsīs. 1984. gadā J. Maizītis absolvēja Latvijas Valsts universitātes Juridisko fakultāti. Pēc tam strādājis par Latvijas PSR iekšlietu ministrijas Valmieras starprajonu izmeklēšanas nodaļas vecāko izmeklētāju. No 1991. gada strādāja Cēsu rajona prokuratūrā par izmeklētāju, bet no 1994. gada — par virsprokuroru.
2005. gada martā Saeima ar 74 balsīm par atkārtoti apstiprināja Jāni Maizīti ģenerālprokurora amatā uz turpmākajiem pieciem gadiem. Lai arī pilnvaru termiņš beidzās maijā, balsojums pēc A. Guļāna rosinājuma notika ātrāk. Bija bažas, vai pēc pašvaldību vēlēšanām ģenerālprokurors saņems atkārtotu politiķu atbalstu. 2010. gadā Maizītis piekrita kandidēt ģenerālprokurora amatam uz trešo termiņu, tomēr notikušajā balsojumā neguva Saeimas vairākuma atbalstu, par spīti partiju izteiktajam atbalstam pirms tā (vienīgās frakcijas, kuras pasludināja brīvo balsojumu bija Zaļo un Zemnieku savienība un LPP/LC). Par Maizīša atkārtotu ievēlēšanu balsoja 45, pret bija 47 deputāti. jaunais ģenerālprokurors Ēriks Kalnmeiers piedāvāja Maizītim ieņemt jebkuru vakanto vietu prokuratūrā, tostarp, savu iepriekšējo amatu Ģenerālprokuratūras Tiesās izskatāmo krimināllietu nodaļā, tomēr viņš no tā atteicās.
2013. gada martā 11. Saeima apstiprināja J. Maizīti Satversmes aizsardzības biroja direktora amatā, ko līdz tam ieņēma Jānis Kažociņš. Saeima viņu apstiprināja uz vēl vienu pilnvaru termiņu.
Cicerons
Marks Tullijs Cicerons (la, 106. gada p.m.ē. 3. janvāris—43. gada p.m.ē. 7. decembris), Senās Romas filozofs, valstsvīrs, jurists, literāts, politikas teorētiķis un Romas likumu izstradātājs. Cicerons tiek uzskatīts par vienu no izcilākajiem Romas oratoriem un prozas stilistiem.
Politiskie uzskati
Ciceronam bija divi politiski ideāli: „togas“ prioritāte pār „zobenu“ un „kārtu saskaņa“. Viņš uzskatīja, ka prāts, pārliecība, vārda spēks („toga“) ir stiprāks par ieroču spēku („zobenu“). „Zobenam“ jānoliecas „togas“ priekšā, un tā, ievērojot likumus un senču tradīcijas, var panākt sabiedrības interešu saskaņu un līdz ar to iekšējo mieru valstī.
Tiesas runas un daiļrade
„..Ai, laiki, ai tikumi!“ (o tempora, o mores!) saka Cicerons, pārmetot Katilīnam. Cicerons cenšas vairāk ietekmēt ar māksliniecisko formu, nekā ar faktiem, reizēm uzsverot nebūtiskus apstākļus, noklusējot svarīgus.
Teorētiskie darbi
Cicerona izpratnē daiļruna cieši saistīta ar politiku, jo ideālam oratoram nav jāaprobežojas tikai ar tiesu, bet tam jābūt vispirms valsts darbiniekam — vispusīgi attīstītam cilvēkam, viņam ir jāzina filozofija, vēsture un literatūra, lai ilustrētu savas runas ar piemēriem.
Vladimirs Toporovs
Dzīvesgājums
Vladimirs Toporovs dzimis 1928. gada 5. jūlijā Maskavā. No 1946. līdz 1951. gadam viņš studējis slāvistiku Maskavas Universitātē, līdz 1954. gadam turpinājis studijas šajā pašā universitātē aspirantūrā. 1954. gadā uzsāka darbu toreizējā PSRS Zinātņu Akadēmijas Slāvistikas institūtā (tagad — Slāvistikas un balkānistikas institūts); gadu vēlāk tika aizstāvēta zinātņu kandidāta disertācija par slāvu valodu lokatīvu.
42 (skaitlis)
Gada 42. diena ir 11. februāris. Matemātikā 42 ir viens no Katalāna skaitļiem. No asteroīdiem 42 numurs ir piešķirts Izīdai. Ķīmisko elementu periodiskā tabulā 42 ir molibdēna (Mo) atomskaitlis. Japāņu kultūrā skaitlis 42 tiek uzskatīts par nelaimīgu. Suņiem ir 42 zobi. Vieglatlētikā maratona distances garums ir 42 km un 195 metri.
Pretkūļu paātrinātājs
Pretkūļu paātrinātājs  jeb kolaiders (, no collide — ‘sadurties’) ir lādētu daļiņu paātrinātāja veids, kurā saduras viena otrai pretī nākošas daļiņu plūsmas (parastajā paātrinātājā iegūtā daļiņu plūsma saduras ar nekustīgu mērķi). Pretkūļu paātrinātāja darbības princips ļauj divas reizes palielināt sadursmes kinētisko enerģiju. Tomēr, lai daļiņu sadursmes varbūtība būtu pietiekami liela, kūļiem jābūt ar pēc iespējas lielāku daļiņu blīvumu, ko panāk, izmantojot īpašus daļiņu uzkrājējus, kas pēc būtības ir sinhrofazotroni. Pēc sadursmes radušās citas elementārdaļiņas tiek novērotas ar speciālu detektoru palīdzību.
Ferrari
Vēsture
1941. gadā fašistiskās valdības līderis Benito Musolīni konfiscēja Alfa Romeo uzņēmumu priekš Ass valstu kara apgādes. Scuderia pārtapa par Auto Avio Costruzioni Ferrari, kas it kā valsts vajadzībām ražoja darbagaldus un lidaparātu rezerves daļas. Tāpat zināms kā SEFAC (Scuderia Enzo Ferrari Auto Corse), Ferrāri izgatavoja divus sacīkšu automobiļus Tipo 815. Tie bija pirmie Ferrari markas automobiļi (to debija notika 1940. gada sacīkstēs Mille Miglia), tomēr Otrā pasaules kara laikā, tiem nebija lielu panākumu. 1943. gadā Ferrari rūpnīca pārcēlās uz pašreizējo vietu Maranello. 1944. gadā rūpnīcu sabombardēja sabiedrotie un tā tika atjaunota pēc kara beigām, 1946. gadā, kā arī tika uzsākta ielas automobiļu ražošana. 1947. gadā uzņēmums kļuva par akciju sabiedrību.
1969. gadā FIAT iegādājās 50 % Ferrari akciju. Tas ļāva palielināt pieejamos investīciju fondus, tika uzsākta rūpnīcas paplašināšana, kas bija paredzēta, lai pārceltu ražošanu no Turīnas FIAT, kur ražoja ar Ferrari dzinējiem aprīkotos Fiat Dino.
Šrilanka
Sports
Šrilankas nacionālais sporta veids ir volejbols, tomēr populārākais sporta veids ir krikets. 1996. gadā Šrilankas kriketa izlase ieguva Pasaules kausu. Olimpiskajās spēlēs Šrilankas sportisti ir ieguvuši divas medaļas (abas sudraba medaļas). Pirmo medaļu neilgi pēc neatkarības pasludināšanas 1948. gadā 400 metru barjerskrējienā ieguva Dankans Vaits (Duncan White), bet otro medaļu 2000. gadā 200 metru sprintā ieguva Susantika Džajasingha (Susanthika Jayasinghe).
Hūbere
Hūbere (de, vīriešu dzimtē Hūbers) ir uzvārds. Cilvēki ar šo uzvārdu:
2007. gada Latvijas Kauss futbolā
'''Latvijas kausa 2007. gada sezonai''' pieteicās kopumā 44 komandas (tostarp visi LMT Virslīgas klubi).
Aleksandrs Lielais
Aleksandra Lielā bērnība
Kad Aleksandrs bija 12 gadus vecs, pie viņa tēva Filipa II ieradās zirgu pārdevējs un piedāvāja viņam īpaši vērtīgu ērzeli. Bet zirgs izrādījās tik mežonīgs, ka neviens tam nespēja uzkāpt mugurā. Aleksandrs ievēroja, ka zirgs baidās no savas ēnas uz zemes. Viņš pierunāja savu tēvu, ka tad, ja viņš spēs savaldīt ērzeli, tad tas piederēs viņam. Aleksandrs pagrieza zirgu pret sauli, lai tas neredzētu savu ēnu, un pavisam mierīgi uzkāpa zirgam mugurā. Tas visus ļoti pārsteidza. Filips noskūpstīja savu dēlu un teica: "Manu zēn, tev vajag atrast pietiekami lielu valsti, kurai tu varētu kļūt par valdnieku, jo Maķedonija tev ir par mazu." Aleksandram atļāva paturēt zirgu, kuru viņš nosauca par Bucefalu, kas sengrieķu valodā nozīmē "vērša galva", jo zirgam bija liela galva. Bucefals bija Aleksandra zirgs līdz savai nāvei. Aleksandrs to ļoti mīlēja un uzskatīja par savu vistuvāko draugu. Kad Bucefals nomira, tam bija jau trīsdesmit gadu, par godu savam mīļotajam zirgam Aleksandrs Bucefala vārdā nosauca pilsētu iekarotajā Indas baseinā.
Militārās reformas
Savukārt Aleksandrs ieviesa vēl arī vieglo infantēriju, kas nostiprināja saikni starp ātrajām kavalērijas vienībām un lēnajām falangām. Līdz ar lokiem, katapultām, dažādām cietokšņu aplenkšanas ierīcēm, Aleksandrs bija izveidojis universālu, daudzfunkcionālu armiju, kura bija mobila un ļoti efektīva gan aizsardzībā, gan uzbrukumā.
BMP-1
Vēsture
Vajadzību pēc šāda arī no augšas slēgta un viegli bruņota transporta līdzekļa pierādīja Padomju armijas pieredze, apspiežot sacelšanos Ungārijā 1956. gadā, kad ielu kaujās pilsētās smagā kara tehnika izrādījās mazefektīva, savukārt kājnieku transporta atsegtās kravas kastes ar karavīriem bija neaizsargātas pret strēlnieku ieroču uguni, granātām un degmaisījumu pudelēm no ēku augšējiem stāviem. Kopš tā laika tika pārskatīta PSRS militāra doktrīna, akcentu liekot uz motorizetajiem strēlniekiem. Vaļējās bruņumašīnas modernizēja, pārklājot ar bruņotu jumtu (BTR-40, BTR-50), kā arī radīja jaunu bruņutransportieri (BTR-60), kas bez tam bija ļoti manevrētspējīgs. Šīs bruņumašīnas bija paredzētas tikai kājnieku transportēšanai, to bruņojums bija viegls (ložmetējs), tāpēc tika nolemts izstrādāt kājnieku kaujas mašīnu, kas būtu apbruņota ar nelielu lielgabalu, lai atbalstītu karavīrus pret tankiem. Bez tam mašīnai bija jāiztur radiācijas iedarbība atomkara gadījumā, kā arī ķīmisko vai bioloģisko ieroču uzbrukumā.
Aleksandrs Lielais
Karagājiens pret Persiju
Virzoties tālāk uz dienvidiem, Maķedonijas armija tagadējā ziemeļaustrumu Sīrijā sastapās ar galvenajiem persiešu spēkiem valdnieka Dārija III vadībā. Dārijam neapšaubāmi bija būtisks skaitlisks pārsvars. Taču maķedoniešiem, pateicoties daudzām militārām inovācijām, bija tā laika senajā pasaulē labākais karaspēks. Aleksandra falangas pirmajā lielākajā kaujā burtiski samala persiešu karapulkus vienu pēc otra. Bet vislielāko apjukumu persiešu rindās sēja straujie un neparedzamie Aleksandra kavalērijas uzbrukumi. Rezultātā Aleksandrs arī svinēja spīdošu uzvaru. Dārijs paniski bēga, pametot pat savu māti, sievu un bērnus Aleksandra žēlastībā. Satriecis persiešus pie Grānikas upītes, Aleksandrs devās tālāk gar Vidusjūras krastu. Pēc uzvaras pie Isas Maķedonijas armija neapturami virzījās tālāk dienvidu virzienā un 332. gadā p.m.ē., pēc 7 mēnešu ilgas aplenkšanas, ieņēma Feniķijas galveno pilsētu un vienu no spēcīgākajiem jūras cietokšņiem Vidusjūras austrumu krastā — Tīru. Šai laikā Dārijs mēģināja sākt ar Aleksandru miera sarunas. Apmaiņā pret savu ģimeni Dārijs piedāvāja Aleksandram atdot Mazāziju, samaksāt milzīgu naudas summu un dot viņam par sievu vienu no savām meitām. Bet Aleksandrs atteicās no šiem piedāvājumiem, prasīdams no Persijas ķēniņa padošanos bez kādiem noteikumiem. Karš turpinājās.
Kauja pie Gaugamelas
Tad Aleksandrs pret persiešu centru sūtīja savu elites kavalēriju, kuru bija pieturējis rezervē izšķirošam brīdim. Tāds brīdis arī bija pienācis, kad persiešu kara ratu vienības bija sagrautas. Kavalērija pārrāva persiešu armijas centra rindas, izgāja tās aizmugurē un jau uzbruka persiešu flangiem. Savukārt pārrāvumā tūlīt iebruka maķedoniešu vieglā infantērija un aiz tās pamazām, lai nesajauktu savas rindas, virzījās arī falangas. Persiešu armijā sākās panika, karotāji pameta ieročus un metās bēgt. Kauja pārvērtās par asiņainu slaktiņu, kurā maķedonieši bēgļus tos cērtot un durot vajāja līdz pat 80 kilometru attālumam. Persieši šajā kaujā zaudēja ap 40 tūkstošus (pēc dažām ziņām līdz pat 90 000) karotāju. Savukārt maķedonieši esot zaudējuši mazāk par 500 savu karavīru.
Dārijs III atkal paniski bēga un vēlāk viņu nogalināja viņa paša karavadoņi. Babilonija un Persija pakļāvās Aleksandram. Pēc kaujas pie Gaugamelas maķedoniešu armija gandrīz bez pretestības ieņēma Persijas galvenās pilsētas — Bābeli, Sūzas, Persepoli un Ekbatanu. Sirojot un laupot Persijā, kādā no orģijām tika nodedzināta arī Persijas galvaspilsēta Persepole.
Karagājiens uz Indiju
327. gadā p.m.ē. Aleksandrs ielauzās Indijas subkontinentā (tagadējā Pakistānā) un iekaroja Pendžābu ("Piecupi"). No šejienes Aleksandrs posās uz Gangas ieleju. Bet, pārejot Hifasas upi, Aleksandra karaspēks atteicās paklausīt. Indijas lieti un negaisi, slimības un nogurums no kara gājiena, — tas viss radīja neapmierinātību karapulkos. Karaspēks prasīja Aleksandram atgriezties mājās. Pie Indas pietekas Hidaspas uzcēla floti, ievietoja tur daļu karaspēka, kas pa ūdens ceļu devās mājup. Bet otra armijas daļa virzījās gar upes krastiem. Tā aizgāja līdz Indas grīvai un no turienes pa zemes ceļu gar okeānu devās uz rietumiem.
Lielvalsts veidošana un nāve
Par savas milzu valsts galvaspilsētu Aleksandrs iekārtoja Bābeli. Viņš plānoja jaunus karagājienus uz rietumiem — Ziemeļāfrikas un Itālijas iekarošanu. Bet pošoties šiem karagājieniem, 323. gada vasarā p.m.ē. Aleksandrs saslima un dažu dienu laikā nomira tikai 32 gadu vecumā.
Pēc Aleksandra
Aleksandrs Lielais neatstāja testamentu, viņa pēdējie vārdi mirstot bija visai pretrunīgi un vēl pusgadsimtu pēc viņa nāves turpinājās strīdi un konflikti par viņa pēcnācēju, kurš tā arī netika atrasts un varenā Maķedonijas impērija izjuka — nespējot vienoties, Aleksandra karavadoņi to sadalīja vairākos atsevišķos valdījumos. Starp šīm neatkarīgajām karalistēm turpinājās savstarpējās cīņas. Dažas no tām mēģināja atgriezties pie agrākās Grieķijas prakses, apvienojoties konfederācijās. Tādā veidā izveidojās viena no lielākajām — Ahajas līga (Κοινὸν τῶν Ἀχαιῶν), kurā apvienojās 10—12 autonomas Peloponēsas polisas. Ahajiešu pārstāvji sanāca uz apspriedi divreiz gadā lai izstrādātu kopīgu ārpolitiku un apstiprinātu likumdošanas aktus, galvenokārt, savstarpējo ekonomisko attiecību jomā (naudas kalšana, tirdzniecība u.c.). Ahaja arī cīnījās ar citām līdzīgām konfederācijām (Spartu) un polisām par varu un ietekmi Grieķijā. Situācija lielā mērā atkal bija līdzīga tai, kāda Grieķijā bija izveidojusies pirms to pakļāva Maķedonija Filipa II laikā. Arī šajā situācijā bija jānāk kādam, kas izmantojot iekšējās ķildas sagrābtu varu un nodibinātu kārtību. Šis kāds šoreiz bija Roma, kas tajā laikā jau bija izveidojusies par spēcīgu impēriju.