Vabi_Sabi
Arbatos gėrimo ceremonijoje
Didžiausią Vabi Sabi filosofijos esmę galima pajusti Japoniškos arbatos gėrimo ceremonijoje. Norint dar aiškiau suprasti Vabi Sabi pasaulėjauta būtina suprasti unikalias Japonijos arbatos gėrimo ceremonijos ypatybes, kurios yra žinomos kaip: čianodžiu (茶の湯 chanoju) arba sado, čiado (茶道 chado). Arbatos gėrimo pradmenys randamos XII amžiaus kinų budizme, kai Budos akivaizdoje, vienuoliai, susirinkdavo į arbatos gėrimo ceremoniją. Į Japoniją arbatos gėrimo tradicijos pateko kartu su dzenbudizmo idėjomis. Arbatos gėrimo ceremonija įgijo didelės svarbos bei tipiškos raiškos. Diduomenė ištobulino šią ceremoniją ir jos ritualus. XV amžiuje dzenbudizmo vienuolis Ikkiū Sodžiunas (jap. 一休宗純 Ikkyū Sōjun) pakeičia arbatos gėrimo tradicijas. Tai buvo pirmasis vienuolis, kuris paskatino nusigręžti nuo pompastiškumo bei prabangos, kuri buvo būdinga arbatos ceremonijai. Dėl Ikkiū arbatos gėrimo ceremonija tapo žmonių susirinkimu, ieškančių meditacijos, norinčių pasinerti į gyvenimo grožį, bei jo laikinumą. Toks arbatos gėrimas turėjo būti Vabi Sabi. Vienuolio Ikkiū mokinys Murata Šuko(jap. 村田珠光 Murata Shukō), perkėlė arbatos gėrimo ritualus į nedidelę patalpą. Vietoj pompastiškų daiktų dzenbudizmo vienuoliai naudojo kuklius, vietinių amatininkų pagamintus dirbinius. Manoma, kad Senas no Rikiū(jap. 千利休Sen no Rikyū) Vabi Sabi idėja arbatos gėrimo ceremonijoje sado mene išvystė iki tobulumo. Senas no Rikiū laikomas arbatos gėrimo tėvu. Jis arbatos gėrimo ceremonijoms reikmenų rasdavo gamtoje bei valstiečių šeimose. Vėliau leisdavo amatininkams gaminti Vabi Sabi savybių turinčius dirbinius, kurios laikė vertingesnius už kinų meno dirbinius. Tuo metu buvo naudojama stalo reikmenys su Vabi Sabi požymiais: moliniai, paprastos keramikos arba akmens indai, rankų darbo lėkštės, taurelės bei puodeliai, su šiek tiek besiskiriančius forma ir spalva. Net ir dabar arbatos ceremonijos gėrimo metu dažnai naudojami netobulo apskritimo arbatos puodeliai. Šie netobuli apskritimai primena tai, kad žmogus taip pat yra netobulas. Arbatos ceremoniją praktikuojantys žmonės, turi atsidurti netobuloje aplinkoje, kurioje nieko nėra, ir mokytis surasti save, ir grožį. Tokiame netobulume surastas grožis vadinamas Vabi Sabi. Rikiū pastangomis Vabi Sabi arbatos gėrimo ceremonijoje tapo neatsiejama estetinės ir dvasinės japonų tradicijos dalimi. Vabi Sabi filosofijos idėjos pasižymi arbatos gėrimo ceremonijoje, nes abiem būdinga estetizuotas pasaulis, minimalumo, asketizmo idėja, kuri teigia, kad žmogui reikia nedaug. Čia svarbiausia smulkmenos. Ypatingas dėmesys skiriamas švarai (namelio, arbatos indų, net svečių ir šeimininko drabužių), svarbūs garsai už lango, užverdančio vandens garsas, lietaus šnarėjimas lauke. Šis ritualas padeda siekti vidinės harmonijos ir apsivalymo. Ceremonijai reikalinga aplinka, kurioje vyrauja paprastumas, nuosaikumas, natūralumas, neryškios ir nerėksmingos formos. Viskas ypatingai dera tarpusavyje – sodas, supantis arbatos paviljoną, namelio eksterjeras ir interjeras. Arbatos gėrimo mene randami visi japonų kultūros aspektai, kurie yra gaubiami Vabi Sabi nuotaikos. Vabi sabi bei arbatos gėrimo ceremonijos aspektai susilieja ir leidžia pasiekti estetinį pasigėrėjimą taip pats leidžia pasinerti į tylų tikrovės stebėjimą ir suvokimą.