cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sališai
Pakrančių sališai
Toliausiai pietuose (Oregone) iš pakrančių sališų gyvena izoliuota tilamukų tauta. Šios tautos kultūra gerokai skiriasi nuo kitų pakrančių sališų ir yra paveikta Kalifornijos indėnų kultūros.
Vidiniai sališai
thumb|200px|Spokanų moteris (1897 m.) Vidinių žemių sališai gyveno kalnynuose ir slėniuose nuo Kaskadinių kalnų ir Pakrantės kalnagūbrio rytuose iki Uolinių kalnų Priešakinio kalnagūbrio (Kolumbijos ir Freizerio baseinuose). Jų žemės patenka į Kanados (Britų Kolumbijos) ir JAV (Vašingtono, Aidaho, Montanos) teritorijas. Tradicinė jų kultūra gimininga plokščiakalnių indėnų kultūrai.
Lampedūza
thumb|right|250px|Lampedūzos [[paplūdimys.]] Lampedūza (it. Lampedusa) – didžiausia Pelagų salyno sala Viduržemio jūroje, priklausanti Italijai.
Libano geografija
Geografinė padėtis
Sostinė – Beirutas (1,99 mln. gyventojų, 2008 m.). Libanas suskirstytas į 6 muchafazas.
Gamta
Yra Libano kedrų rezervatas šalies šiaurėje.
Charles Fernández
Čarlis Fernandesas (Charles Fernández, g. 1995 m. gruodžio 28 d.) – Gvatemalos šiuolaikinės penkiakovės sportininkas, olimpietis.
Konektikutas (upė)
Didžiausi intakai:
Mijakodžima
Ekonomika
Saloje auginamos cukranendrės, iš kurių vėliau gaminamas rudasis cukrus. Be žemdirbystės sala daug įplaukų gauna iš turizmo. Saloje veikia Mijako oro uostas.
Libano literatūra
Literatūra
thumb|180px|Libano rašytojas Džebranas Chalilis Džebranas Libano literatūra kuriama literatūrine arabų kalba, prancūzų, armėnų, anglų kalbomis. Iki XIX a. buvo arabų literatūros dalis. XIX a. pradžioje ir viduryje Libano literatūroje vyravo šviečiamosios idėjos. Buvo plėtojama dramaturgija, publicistika, kūriniai dažniausiai rašomi arabų literatūros klasikinių žanrų pavyzdžiu, puoselėjamos klasikinės arabų poezijos tradicijos, būdingos gyvenamajam metui aktualios temos. Susiklostė istorinio romano žanras.
Rašytojai
Žymesni Libano rašytojai: Džordžis Zeidanas (1861–1914 m.), Antunas Farachas (1874–1922 m.), Aminas al Rihani (1876–1940 m., rašė ir anglų kalba), Mišelis Naimi (1889–1988 m., rašė ir anglų kalba), Džebranas Chalilis Džebranas (rašė ir anglų kalba), Emilis Nasrala (g. 1931 m., rašo anglų kalba), Validas Saadehas (g. 1948 m.), Aminas Maaloufas (g. 1949 m., rašo prancūzų kalba; Gonkūrų premija 1993 m.), Aleksandras Najjaras (g. 1967 m., rašo prancūzų kalba).
Libano literatūros kūrinių (Dž. Ch. Džubrano, A. Maaloufo) paskelbta lietuvių kalba.
Romos Forumas
Yra žinoma, kad jau VIII a. Forumas buvo labai sunykęs, kadangi miestiečiai statydami savo namus naudojo Forumo statinių akmenis kaip statybinę medžiagą. Forume buvo pilamos šiukšlės, ganomi galvijai. Paskutinis statinys Forume pastatytas VII a. Tai buvo imperatoriaus Foko kolona, ant kurios puikavosi paauksuotas imperatorius. Tačiau jau tuo metu Forumas buvo stipriai apleistas, tačiau dar visiškai nesugriuvęs.
Gvaltai
Istorija
Sovietmečiu kaime veikė pieno supirkimo punktas. 1988 m. gegužės 30 d. Gvaltų kaimas buvo prijungtas prie Vaigeliškių.
Pantaras
thumb|250px|Rytų Nusa Tengaros salos. Pantaras į šiaurę nuo Timoro Pantaras  – sala Indonezijoje, Mažosiose Sundos salose, Aloro salyne. Sala yra tuoj į vakarus nuo Aloro. Toliau vakaruose Pantaras Aloro sąsiauriu atskirtas nuo Soloro salyno, pietuose – 72 km pločio Omabajaus sąsiauriu nuo Timoro. Iš šiaurės salą skalauja Bandos jūra. Sala yra 50 km ilgio, 11–29 km pločio. Plotas – 728 km².
Domantas Putrius
Karjera
Rungtyniavo Nacionalinės futbolo akademijos (NFA) komandoje. Po 2018 m. NFA komanda buvo išformuota.
2019 m. buvo sudaręs sutartį su A lygoje žaidusia Kauno „Stumbro“ komanda, tačiau įpusėjus sezonui klubas žlugo.
2020 m. kovo 2 d. pranešta, kad tapo FK Kauno Žalgiris klubo nariu. Rungtyniavo 13 numeriu pažymėtais marškinėliais.
Libano ekonomika
Pramonė
Nedideliais kiekiais gaunama klintis, gipsas, druska. Elektros energiją gamina šiluminės elektrinės (91%, 2000 m.) ir hidroelektrinės (9%). Bendra elektrinių galia – 2,2 GW (2000 m.). 2002 m. pagaminta 9,11 mlrd. kWh elektros energijos.
Žemės ūkis
Bioprodukciniame ūkyje dirba 3% dirbančiųjų. Ariamoji žemė užima – 21% Libano teritorijos. Didžiausia dalis žemės ūkio naudmenų priklauso stambiems žemvaldžiams; dažniausia žemės naudojimo forma – nuoma. Žemės ūkio svarbiausi rajonai – Bekaa slėnis, Viduržemio jūros pakrantė ir Libano kalnų vakariniai šlaitai.
Tradicinė ūkio šaka – sodininkystė; auginami alyvmedžiai, citrusiniai augalai, vynmedžiai, vilnamedžiai (Bekaa slėnyje), t. p. obelys, abrikosai, daržovės (pomidorai, agurkai, svogūnai, baklažanai), bulvės, kviečiai, miežiai. Libano pietuose auginami skiautėtalapiai fikusai ir tabakai, pakrantėje – bananai. Nelegaliai auginamos aguonos ir indinės kanapės narkotikų gamybai.
Transportas
Per Izraelio–Libano karą 2006 m. labai nukentėjo šalies infrastruktūra, apgadinti svarbiausi keliai, tiltai, oro uostai; Libanas patyrė apie 15 mlrd. JAV dolerių nuostolių. Automobilių kelių yra 7300 km (1999 m.); iš jų su kieta danga 6198 km. Išilgai pakrantės į šiaurę eina plentai Beirutas–Tripolis, į pietus – Beirutas–Saida, iš vakarų į rytus – Beirutas–Damaskas (Sirija).
Kauno Žalgirio futbolo akademijos stadionas
Istorija
2017 m. čia buvo planuojama pastatyti pripučiamą futbolo maniežą, kuris galiausiai iškilo kitur – „Kelininko“ stadiono vietoje Jovarų g.
Libano dailė
Skulptūra
Šiuolaikiniai Libano dailininkai toliau remiasi modernizmo patirtimi arba plėtoja postmodernistinio meno formas (M. Hatum, g. 1952 m., V. Raado, g. 1967 m., T. Čakaro, g. 1968 m., A. Zaatario, g. 1966 m., kūryba).
HD 73267 b
Apie HD 73267 b atradimą pranešta 2008 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančios La Siljos observatorijos ESO 3,6 m teleskopo HARPS spektrografu, taikant radialinių greičių metodą. HD 73267 b yra vienintelė šioje sistemoje atrasta planeta.
Almunjekaras
Almunjekaras  – miestas pačiuose Ispanijos pietuose, Andalūzijoje, Granados provincijoje. Turizmas (kurortas, driekiasi smėlio paplūdimiai), apylinkėse verčiamasi vynininkyste.
Udagamandalamas
Udagamandalamas  – miestas pietų Indijoje, Tamilnado valstijoje; kalnų kurortas. Yra 86 km į šiaurę nuo Kojamputūro, Nylgirio kalnuose, prie Ūčio ežero. Veda kalnų geležinkelis iš Kunūro.
Kunaširas
Saloje nuo seno gyveno ainai. XVIII a. kolonizaciją pradėjo Rusija ir Japonija. 1855 m. Kunaširas oficialiai pripažintas Japonijos valda, bet per antrąjį pasaulinį karą užimtas Raudonosios armijos. Japonija Kunaširą ir kelias kitas pietų Kurilų salas tebelaiko savo valda.
Tibro sala
Pasak legendos, po visų nekenčiamo senovės Romos karaliaus Lucijaus Tarkvinijaus Išdidžiojo valdymo romėnai jo kūną įmetė į Tibrą. Jo kūnas nusėdo dugne, o aplink jį pradėjo kauptis purvas. Tokiu būdu susidarė sala.
Genujos tarptautinis oro uostas
2017 m. oro uostas aptarnavo 1 249 374 keleivius ir buvo 23-ias pagal šį rodiklį Italijoje.
Toremolinosas
Istorija
centro|thumb|600px|Panorama
Lermontovas
Istorija
1953 m. pradėtos miesto statybos. Tuo metu ten steigėsi kalnakasybos institutas ir buvo statomi kiti objektai.
Šikotanas
Saloje nuo seno gyveno ainai. XVIII a. kolonizaciją pradėjo Rusija ir Japonija. 1855 m. Šikotanas oficialiai pripažintas Japonijos valda, bet per antrąjį pasaulinį karą užimtas Raudonosios armijos. Japonija Šikotaną ir kelias kitas pietų Kurilų salas tebelaiko savo valda.
Deividas Lukošius
Deividas Lukošius (g. 1991 m. sausio 24 d.) – Lietuvos futbolininkas. Žaidžia saugo pozicijoje.
Tarifa
Istorija
Per Pirėnų karus ispanai kovojo su prancūzų armija. dėl miesto ir apylinkių vyko nuožmūs mūšiai.
Kirkšnoupis
Beveik visa vaga ištiesinta.
Kaimai prie Kirkšnoupio: Kapsūdžiai, Glaudžiai, Jovaišiškė.
Upėvardžio kilmė siejama su žodžiais keršas, 'juodas'.
TSC Bačka Topola
Istorija
Po Pirmojo pasaulinio karo Bačka Topolos miestas tapo Serbų, kroatų ir slovėnų karalystės, 1929 m. tapusios Jugoslavija, dalimi, o klubas buvo pervadintas į „Jugoslovenski Atletski Klub“.
Antrojo pasaulinio karo metais klubas spėjo kelis sezonus sužaisti Vengrijos antrojoje lygoje, kurioje 1942 m. liko antras.
Libano architektūra
Istorija
Libano architektūrai II tūkstantmetyje pr. m. e. įtakos turėjo Viduržemio jūros regiono šalys, daugiausia Egiptas; pagal vietinę tradiciją interpretuoti egiptietiškų kolonų kapiteliai, lotoso ornamentų motyvai, sfinkso figūros, kt. I tūkstantmetyje pr. m. e. reiškėsi Asirijos, Babilonijos, vėliau Persijos valstybių, II a. pr. m. e. – IV a. m. e. – graikų ir romėnų kultūros įtaka.
Vokietijos vyrų rankinio rinktinė
Vokietijos vyrų rankinio rinktinė – komanda atstovaujanti Vokietijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Vokietijos rankinio asociacija.
Kušadasis
Kušadasis  – miestelis Turkijos pietuose, Aidino ile, 71 km į vakarus nuo Aidino, Egėjo jūros (Kušadasio įlankos) pakrantėje, Turkijos Rivjeroje. Yra jūrų uostas, jachtų, kruizinių laivų prieplaukos. Keltas į Samo salą, plentai į Aidiną, Seldžiuką. Svarbus Turkijos pajūrio kurortas. Yra poilsio namai, viešbučiai, barai, vandens pramogų parkai, driekiasi smėlio paplūdimiai. Yra XVII a. mečetė, miesto sienos, karavansarajus. Kušadasio apylinkėse yra Dileko pusiasalio–Didžiojo Mendereso deltos nacionalinis parkas, įtvirtinta Balandžių sala (Güvercinada), Panionijaus šventvietės liekanos.
HD 47536 b
HD 47536 b – egzoplaneta, skriejanti apie K spektrinės klasės žvaigždę HD 47536. Nuo Saulės sistemos nutolusi apie 402,2 šviesmečio (123,3 parseko).
Apie HD 47536 b atradimą pranešta 2003 m. Planeta aptikta Čilėje, Atakamos dykumoje, esančioje La Siljos observatorijoje, taikant radialinių greičių metodą. HD 47536 b yra vienintelė šioje sistemoje atrasta planeta.
Tytuvėnų jaunimo mokykla
Istorija
2006–2007 mokslo metais mokykloje mokėsi 65 mokiniai. Specialusis ugdymas buvo skirtas 17 mokinių. 2007–2008 mokslo metais mokėsi 63 mokiniai. Specialusis ugdymas buvo skirtas 18 mokinių. 2019 m. mokykla uždaryta.
Mokyklos veikla
Mokykloje vykdoma pagrindinio ugdymo švietimo programa, komplektuojamos 6, 7, 8, 9, 10 klasės. Baigę dešimt klasių, mokiniai įgyja pagrindinį išsilavinimą. 8-10 klasėse vykdomas ikiprofesinis mokymas „Kaimo turizmo organizavimo pradmenys“. Mokiniai yra mokomi svečių priėmimo, maisto ruošos, raštvedybos, kompiuterinio raštingumo, ekonominio raštingumo ir verslumo ugdymo.
Baigę mokyklą, kasmet apie 80-85 proc. mokinių tęsia mokymąsi profesinėse mokyklose, kolegijose. Mokykloje veikia savivaldos institucijos: mokyklos taryba, mokytojų taryba, mokinių taryba.
Paulius Lotužys
Nuo 2014 m. Gargždų „Bangoje“
2014 m. buvo registruojamas Gargždų „Bangos“ sudėtyje, o A lygoje sužaidė tris rungtynes. Žaidė dublerių ekipoje.
Nuo 2022 m. Klaipėdos „Neptūnas“
2022 m. vasario 1 d. pranešta, kad atstovaus Klaipėdos „Neptūnui“.
Afganistano pilietinis karas (1989–2001 m.)
Įvykiai iki 1989 m
1979 m. gruodžio 24 d. TSRS pradėjo karinę invaziją į Afganistaną. Hafizula Aminas buvo nužudytas, vietoj jo patvirtintas Babrakas Karmalis, kuris laikomas buvęs tik marionetinis prezidentas. Vienu metu, manoma, TSRS pajėgos Afganistane pasiekė 120 tūkst. kareivių ir kitų. Afganistaniečių kova su komunistais virto kova su užsienio interventais. Vyriausybinės ir TSRS pajėgos laikėsi miestuose. Sukilėliai, vadinami modžahedais, kovojo slėnių išraižytose kalnuotose vietovėse. Juos rėmė Pakistanas, JAV ir kai kurios Persijos įlankos šalys. Prie jų prisijungdavo savanoriai iš kitų šalių, daugiausiai islamo kovos su ateistine vyriausybe vardan. 1986 m. neefektyvus Babrakas Karmalis pasitraukė ir prezidentu buvo patvirtintas Muhamedas Nadžibula. Tuo metu ilgas karas Afganistane sekino TSRS ekonomiką, politiškai tapo nebepatrauklus. 1988 m. balandžio 14 d. Ženevos susitarimu TSRS įsipareigojo išvesti savo dalinius iš Afganistano. 1989 m. vasario 15 d. paskutiniai TSRS kareiviai paliko Afganistaną.
Dovydas Norvilas
FK Trakai
2017 m. vasarą perėjo į FK Trakai.
Gargždų „Banga“
2023 m. balandžio 14 d. pelnė įvartį A lygos rungtynėse prieš „Sūduvos“ klubą. įsirašė tris taškus. Gargždiškiai nugalėjo varžovus rezultatu 2:0.
Valdas Antužis
Valdas Antužis (g. 2000 m. birželio 19 d.) – Lietuvos futbolininkas, gynėjas.
Plachutos tema
Nuorodos
Plachutos temos dviejų ėjimų uždaviniai
Šv. Pauliaus sala (Prancūzija)
1559 m. kovo 18 d. salą atrado portugalų jūrininkas Rui Melas da Kamara (Rui Melo da Câmara) ir pavadino savo laivo São Paulo („Šv. Paulius“) vardu. Vėliau 1618 m. salą pasiekė olandas Harvikas Klaesas de Hilegomas (Harwick Claesz de Hillegom). XVIII–XIX a. Šv. Pauliaus saloje lankydavosi ruonių medžiotojai. 1843 m. saloje išsilaipino ir ją Prancūzijos valda paskelbė prancūzai iš Reuniono, tačiau tik 1892 m. Šv. Pauliaus sala oficialiai tapo Prancūzijos valda, o nuo 1924 m. valdyta kaip Madagaskaro kolonijos dalis.
Erškėtyno koplyčia
Istorija
Mūrinė koplyčia buvo pastatyta 1930 m. Vytauto Didžiojo metų jubiliejui. B. Pocienės ir kitų tikinčiųjų pastangomis ji iškilo vietoje senosios, 1,2 m dydžio medinės koplytėlės. Tai buvo daug didesnė, raudonų plytų koplyčia. Ją išmūrijo Vytautas Rupšys (1907–1985) iš Darbėnų. Į pašventinimo iškilmę susirinko daugybė žmonių, iš Darbėnų į Erškėtyną ėjo procesija su vėliavomis, atvažiavo pranciškonai iš Kretingos. 1930 m. pastatytas kryžius, pasodinti klevas ir kaštonas. Vėliau atsirado dar keletas kryžių, buvo išcementuoti takeliai, vieta aptverta tvorele. Kiekvienais metais, antrą Sekminių dieną rinkdavosi tikintieji, Darbėnų klebonas laikydavo šv. Mišias. Susirinkę žmonės giedodavo „Kalvarijos kalnus“, po pamaldų netoliese užgrodavo dūdų orkestras, vykdavo gegužinė su šokiais vietiniam jaunimui. Būdavo privažiavusių prekeivių su vežimais, siūlydavo saldainių, riestainių, pyragų, giros. Prasidėjus II pasauliniam karui ir užėjus vokiečiams, dar galėjo atlikti apeigas su dvasininku, tačiau prie sovietinės valdžios kunigams čia buvo uždrausta lankytis. Karo metais šioje vietoje rusų kareiviai kasė apkasus, žemines, kirto medžius, apgadino ir koplyčią. Kariuomenei pasitraukus, žmonės vėl čia ėjo, viską sutvarkė.
Akis į akį
Turinys
Kai galų gale viskas išsisprendžia, DŽinas netikėtai atsisako grąžinti Emanueliui turtą, kurį šis jam buvo laikinai perleidęs. Filmo pabaigoje jau Džinas yra pasiturintis verslininkas, o Emanuelis – taksi vairuotojas.
Ternatė
Ternatėje 2010 m. gyveno 185,7 tūkst. gyventojų. Pagrindinis miestas ir uostas – Ternatė. Administraciškai sala priklauso Šiaurės Molukų provincijai. Yra oro uostas. Ternatės gyventojai vartoja papuasiškos kilmės ternatiečių kalbą, nors dabar labiausiai paplitusi kreolinė Šiaurės Molukų malajų kalba. Verčiamasi turizmu, prieskonių išvežimu.
Nepaisant mažo dydžio, Ternatė kartu su gretimu Tidoru senovėje buvo svarbiausi Prieskonių salų uostai, per kuriuos buvo išvežami gvazdikėliai. 1257 m. saloje išplito islamas, čia įsikūrė Ternatės sultonatas, kuris dėl prekybos prieskoniais labai praturtėjo. Apie 1512 m. Ternatėje apsigyveno ir jos sultonui tarnavo portugalų jūrininkas Fransiskas Seraunas. Jis įkalbėjo savo buvusį bendražygį Fernandą Magelaną atplaukti pas jį į Ternatę iš rytų ir taip paskatino kelionei aplink pasaulį. 1522 m. portugalai saloje pastatė tvirtovę (Kastelą) ir įsivėlė į nesutarimus su vietos musulmonų valdžia. 1575 m. portugalai buvo priversti apleisti Ternatę ir persikelti į Amboną. XVII a. dėl salos kovėsi ispanai ir olandai, kol 1663 m. pastarieji įsitvirtino. XIX a. Ternatės prekybinė reikšmė sumenko. Iki 2010 m. Ternatės miestas buvo Šiaurės Molukų sostinė (anksčiau – visų Molukų ir Naujosios Gvinėjos), bet vėliau ji perkelta į Sofifį Halmaheroje.
Serbijos vyrų rankinio rinktinė
Serbijos vyrų rankinio rinktinė – komanda atstovaujanti Serbijai tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Serbijos rankinio federacija.
Kovinė
Kovinė – ežeras Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 5 km į šiaurę nuo Palomenės, Gegužinės miške. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,28 km, plotis – iki 0,13 km. Altitudė 75,8 m. Šiaurinis krantas aukštas, kiti žemi, ištisai apaugę medžiais ir krūmais. Į šiaurės vakarus už 0,13 km telkšo Bedugnio ežeras. Kovinės ežeras nenutekantis, priklauso Neprėkštos upelio baseinui (Lomenos intakas).
Darius Zubauskas
Nacionalinė Futbolo Akademija
Nuo 2015 m. vasaros atstovavo Nacionalinę Futbolo Akademijai. Žaidė NFA-2000 ekipoje.
2021 m.
2021 m. A lygoje sužaidė 26 susitikimus ir pasižymėjo pelnydamas penkis įvarčius.
Jungtinės Karalystės vyrų rankinio rinktinė
Jungtinės Karalystės vyrų rankinio rinktinė – komanda atstovaujanti Jungtinę Karalystę tarptautinėse varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Britanijos rankinio asociacija.
Kriaučiškių ežeras (Kaišiadorių r., Žiežmarių sen.)
Kriaučiškių ežeras – ežeras Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, Žiežmarių seniūnijoje, 3 km į pietryčius nuo Kaišiadorių miesto centro. Ežero ilgis iš vakarų į rytus – 0,45 km, plotis – iki 0,18 km. Altitudė 100,9 m. Rytinis ir vakarinis krantai apaugę medžiais, žemi. Šiaurinis ir pietinis krantai aukštesni, plyti pievos ir dirbami laukai. Rytinis ežero krantas ribojasi su Strošiūnų kraštovaizdžio draustiniu, prasideda Čiuladų miškas. Šalia įsikūręs Kriaučiškių kaimas.
Sventojanskas
Istorija
1827 m. kaimą sudarė dvi dalys:
Vilūnų ežeras
Vilūnų ežeras – ežeras Lietuvoje, Kaišiadorių rajone, 6,5 km į pietus nuo Kruonio. Ežero ilgis iš pietvakarių į šiaurės rytus – 0,34 km, plotis – iki 0,1 km. Altitudė 110,4 m. Krantai daugiausia pelkėti, apaugę medžiais ir krūmynais. Rytinis krantas aukštas. Aplinkui plyti pievos ir dirbami laukai. Pietvakariuose išteka Melnyčėlės upelis link Lapainios upės. Pietinėje pakrantėje yra įrengtas paplūdimys. Šalia įsikūręs Vilūnų kaimas.
Ikarija
thumb|250px|Ikarijos padėtis thumb|200px|Ikarijos laisvosios valstybės vėliava Ikarija  – Graikijai priklausanti sala rytų Egėjo jūroje, Rytų Sporadų salyne, 19 km į pietvakarius nuo Samo. Plotas 255 km². Paviršius kalnuotas, iškyla iki 1042 m (Atero k.). Sala susidariusi iš kristalinių uolienų. Pietrytinėje Ikarijos pakrantėje yra karštųjų versmių (įkurtos Termos gydyklos). Auga subtropiniai krūmynai, vaismedžių giraitės.
2011 m. Ikarijoje gyveno 8,4 tūkst. gyventojų. Didžiausias miestas ir uostas – Agios Kirikas. Vystomas turizmas, auginami vynmedžiai, alyvmedžiai, veisiamos ožkos. Iš salos keltai kelia į Pirėją, Samą. Yra tarptautinis oro uostas. Veikia keletas muziejų. Ikarija garsėja jos gyventojų ilgaamžiškumu.
Pasak mito, Ikarijos pavadinimas kilęs nuo legendinio Ikaro, kuris šioje vietoje nukritęs jūron. Nuo VI a. pr. m. e. Ikarija pateko į Samo tirono Polikrato imperiją. Saloje stovėjo Artemidės šventykla. 1521 m. salą užėmė osmanai, bet ilgą laiką iš esmės laikėsi savarankiškai. Ikarija neturėjo uostų, o vietos gyventojai daugiausia vertėsi iš to, ką užaugindavo saloje. 1912 m. nugalėjusi vietos turkų dalinį, tapo „laisvąja valstybe“. Sala turėjo savo prezidentą (Joanį Malachiją), vėliavą, herbą, himną. Besibaigiant Balkanų karui, Ikarija prisijungė prie Graikijos karalystės. Per Graikijos pilietinį karą į salą ištremta daug komunistų.
Skiras
2011 m. Skire gyveno beveik 3000 gyventojų. Didžiausia gyvenvietė Skiras, o pagrindinis uostas – Linarija. Vystomas turizmas, auginami vynmedžiai, alyvmedžiai, veisiamos avys. Iš salos keltas kelia į Kimį (Euboja). Yra tarptautinis oro uostas. Stovi XIII–XV a. venecijiečių pilis, X a. Šv. Jurgio vienuolynas, yra anglų poeto Ruperto Bruko kapavietė. Skire yra Graikijos karinė oro bazė.
Bloodborne
Apie žaidimą
„Bloodborne“ turi panašumų su „Dark Souls“ tuo, kad žaidimo eiga ypač sunki, eiliniai priešininkai vietovėse iš naujo prisikelia po žaidimo eigos išsaugojimo, žaidimo istorija dėstoma labai neaiškiai randamuose užrašuose ir iš pokalbių su sutiktais nevaldomais veikėjais. Žaidime taip pat yra internetinio susijungimo galimybė, kai žaidėjas gali pasikviesti iki dviejų kitų žaidėjų kovoms su „bosais“ kooperatyviniu režimu savo žaidimo erdvėje. Tačiau, jei pasikviestas ar įsibrovęs žaidėjas priklauso kitai frakcijai, tuomet jis virsta priešininku. Kito žaidėjo pasaulyje svečias gali palikti užrašų.
Pirotas
Istorija
Romos imperijos laikais šios teritorijos buvo priskirtos Mezijos diacezijai. Vėliau čia savo valdžią įtvirtino Bizantijos imperija. Žlugus bizantiečių galybei dėl teritorijų kovojo bulgarai ir serbai.
Vėliau šias teritorijas užgrobė turkai osmanai ir išlaikė savo valdžioje iki pat 1877 m., kai miestą užėmė serbai. Būta vaidų su bulgarais dėl pasienio gyvenviečių, bet serbai išlaikė jį savo valdžioje.
Ringvasiojus
2006 m. Ringvasiojuje gyveno 1266 gyventojai. Pagrindinė gyvenvietė – Hansnesas.
Augustinas Pronckietis
Biografija
1896–1905 m. mokėsi Sankt Peterburge gimnazijoje prie Šv. Kotrynos Aleksandrietės bažnyčios, vėliau to paties miesto kunigų seminarijoje. 1910 m. kovo 26 d. įšventintas katalikų kunigu ir paskirtas vikaru į Ukrainos Poltavos miestą. Tų pačių metų spalio mėnesį perkeliamas į Latgalą: tarnavo Preilių, Kraslavos, Daugpilio ir Rundėnų bažnyčiose.
Dino De Laurentiis
Biografija
XX a. 7 dešimtmetyje jis pastatė nuosavą studiją filmavimo darbams, tačiau po dešimtmečio investicijos teko atsisakyti. Tuo laikotarpiu veiklos sritis gerokai išsiplėtė ir jis ėmė dirbti su žymiausiais Europos kino režisieriais: Luchino Visconti, Pier Paolo Passolini, Ingmar Bergman. Jis prodiusavo Roger Vadim filmą „Barbarela“ su Jane Fonda, Sergejaus Bondarčiuko epą „Vaterlo“ bei Eldaro Riazanovo komediją „Nepaprasti italų nuotykiai Rusijoje“.
Šeima
1949 m. De Laurentis vedė aktorę Silvana Mangano, kuri dažnai vaidino jo prodiusuojamuose filmuose. Jie susilaukė 4 vaikų ir išsiskyrė 1988 m. (po metų Silvana mirė).
Navikų ežeras (Ukmergės r.)
Vandens telkinio kodas LR ežerų klasifikatoriuje 12232059, plotas 2,1 ha, kranto linijos ilgis 560 m. Ežeras nenutekantis, priklauso Šventosios baseinui, tiesioginis vandentakis – Armonos dešinysis intakas Pavarklas.
Artimiausios gyvenvietės: Navikai, Laibiškiai.
Amsterdamo sala
thumb|220px|Amsterdamo salos padėtis thumb|220px|Salos žemėlapis Amsterdamo sala arba Naujasis Amsterdamas (Nouvelle Amsterdam) – sala pietiniame Indijos vandenyne, beveik viduryje tarp Afrikos, Azijos, Australijos ir Antarktidos. Priklauso Prancūzijai, kartu su už 85 km nutolusia Šv. Pauliaus sala sudaro atskirą Prancūzijos Pietų Sričių rajoną.
1522 m. kovo 18 d. salą atrado ispanų jūrininkas Chuanas Sebastianas Elkanas, tęsęs žuvusio Fernando Magelano kelionę. 1633 m. birželio 17 d. salą pasiekė olandų kapitonas Antonis van Dimenas (Anthony van Diemen) ir pavadino savo laivo „Naujasis Amsterdamas“ (Nieuw Amsterdam) vardu. 1696 m. saloje išsilaipino olandas Vilemas de Vlaminkas (Willem de Vlamingh). Vėliau į salą patekdavo įvairūs paklydę laivai, ruonių medžiotojai. 1871 m. Amsterdamo salą pabandė apgyvendinti prancūzai iš Reuniono, joje įveisė galvijus, bet vėliau išsikraustė. 1892 m. Amsterdamo sala oficialiai tapo Prancūzijos valda, o nuo 1924 m. valdyta kaip Madagaskaro kolonijos dalis. 1949 m. atidaryta pirmoji tyrimų stotis Camp Heurtin.
Šv. Lauryno sala
thumb|230px|Šv. Lauryno salos padėtis '''Šv. Lauryno sala' (, jup. Sivuqaq'') – sala Beringo jūros šiaurėje, tuoj į pietus nuo Beringo sąsiaurio, 58 km į rytus nuo Čiukčių pusiasalio. Sala priklauso JAV, Aliaskai.
Stratfordas prie Eivono
Stratfordas prie Eivono  – miestas Jungtinėje Karalystėje, centrinėje Anglijoje, Vakarų Midlandso regione, Vorikšyro grafystėje, 35 km į pietryčius nuo Birmingamo, šalia |Eivono upės. Vienas populiariausių pagal turistų lankomumą miestas Anglijoje po Londono. Vystoma tekstilės, alaus pramonė, aliuminio dirbinių gamyba, amatai. Veikia Karališkasis Šekspyro teatras, Šv. Trejybės bažnyčia, kurios kriptoje palaidotas Šekspyras. Išlikę XV–XVI a. fachverkinių namų.
Trautfeteris
Trautfeteris – vokiečių kilmės pavardė.
Qrendi FC
Qrendi FC – Maltos futbolo klubas iš Qrendi.
Klipertono sala
Geografija
Klimatas atogrąžų, jūrinis. Temperatūra laikosi tarp 20 ir 32 °C, liūčių laikotarpis trunka nuo gegužės iki spalio (per jį būna uraganų).
Sambor Prei Kukas
2017 m. Sambor Prei Kukas buvo įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.
Julieta Jankunas
Biografija
Nuo 2018 m. atstovauja Club Ciudad de Buenos Aires klubui.
Naujosios Zelandijos moterų žolės riedulio rinktinė
Naujosios Zelandijos moterų žolės riedulio rinktinė – komanda atstovaujanti Naująją Zelandiją tarptautinėse moterų varžybose. Rinktinės sudėtį ir veiklą koordinuoja Naujosios Zelandijos žolės riedulio federacija.
CF Rayo Majadahonda
Sudėtis
Atnaujinta: 2023 m. vasario 15 d.
Tverečiaus ąžuolas
Saugomas nuo 1960 m.
Vyžinta
Vyžinta – upelis rytų Lietuvoje, daugiausia Utenos rajone, priklauso Žeimenos baseinui. Išteka iš Vyžinto ežero 1,5 km į šiaurę nuo Kuktiškių. Vinguriuoja į pietus pro Kuktiškes, tada pasuka į pietryčius ir teka Kuktiškių, Pagaluonės miškais. Už Stasiūnų Vyžinta krypsta į pietvakarius ir Paeisetės II miškais, Molėtų rajono paribiais pasiekia Galuonio ežerą, kuris protakomis jungiasi su Aisetu.
Visuomenės gelbėjimo komitetas
„Didžiojo“ komiteto nariai nuo 1793 m. rugsėjo 20 d. buvo:
Dukurnonių ežeras
Dukurnonių ežeras – ežeras Lietuvoje, Prienų rajone, 6,5 km į šiaurę nuo Jiezno. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,39 km, plotis – iki 0,3 km. Altitudė 102,9 m. Rytinis krantas aukštas, plyti pievos, kiti – žemi, užpelkėję, apaugę krūmynais. Šiaurėje išteka upelis (Viekšnios intakas, Nemuno baseinas). Į pietus už 50 m telkšo Pečiauskų ežeras, iš kurio atiteka upeliukas į Dukurnonių ežerą. Šalia įsikūrę Dukurnonių ir Pečiauskų kaimai.
Tertono tema
Istorija
Vėliau buvo pastebėta, kad jis turi šalutinį sprendinį. Vokiečių šachmatų kompozitorius Francas Palatcas (1896–1945), uždavinį pakoregavo, pridėdamas baltųjų pėstininką g2 laukelyje, ir taip pašalino šalutinį sprendinį.
Akmena (Mituva)
Akmena – upė Lietuvoje, Jurbarko rajone; Mituvos dešinysis intakas. Prasideda Gricių kaimo apylinkėse, teka pietvakarių ir vakarų kryptimi pro Karšuvos žemumą. Įteka į Mituvą (Volungiškių tvenkinį) 71,5 km nuo jos žiočių, ties Škeršpyliais.
Visa vaga ištiesinta. Prie Akmenos įsikūrę kaimai: Griciai, Akmeniškiai, Pamituvys, Birbiliškė, Šiauliai, Škeršpyliai.
Upėvardis kilęs nuo žodžio akmuo.
Europos žolės riedulio čempionatas
Europos žolės riedulio čempionatas – geriausių Europos nacionalinių žolės riedulio rinktinių varžybos, kurias kas dvejus metus organizuoja Europos riedulio federacija (EHF).
Artūras Poviliūnas
Biografija
1973 m. baigė LVKKI. 1970–1973 m. dirbo Kauno miesto švietimo skyriaus sporto mokykloje treneriu, 1974–1976 m. dėstė LVKKI. 1976–1979 m. buvo Sąjunginio moksl. tyrimų kūno kultūros instituto (Maskva) aspirantas, 1979–1981 m. – LVKKI vyr. dėstytojas ir „Žalgirio“ vyrų krepšinio komandos dublerių treneris. 1981–1987 m. LKP CK kūno kultūros ir sporto instruktorius. 1987–1991 m. KKSK pirmininko pavaduotojas, vėliau – pirmasis pavaduotojas.
Nacionalinių olimpinių komitetų asociacijos (ANOC) Sporto įrenginių komisijos (nuo 1992 m.), Europos olimpinių komitetų Vykd. k‑to (1995–2002 m.), ANOC Vykd. tarybos (nuo 2002 m.) narys.
Hugo fon Trautfeteris
Biografija
Kartu su broliu (būsimu garsiu Rusijos botaniku Ernstu Rudolfu) gimė ir augo Baltijos vokiečių šeimoje. H. fon Trautfeteris 1821–1830 m. mokėsi Mintaujos gimnazijoje, o 1830–1833 m. Tartu universitete studijavo filologiją. 1835–1836 m. dirbo auklėtoju Vilniaus bajorų institute, 1836–1844 m. – apskrities mokyklų inspektoriumi Tukume. 1845–1848 m. buvo Kijevo Antrosios gimnazijos inspektoriumi. 1848 m. paskirtas Rovno gimnazijos direktoriumi, po penkerių metų perkeltas tom pačiom pareigom į gimnaziją Nemirove. Vėliau buvo Podolės gubernijos mokyklų inspektoriumi Podolės Kamenece, 1857–1858 m. perkeltas tom pačiom pareigom į Vilniaus guberniją. 1858 m. paskirtas Vilniaus švietimo apygardos inspektoriumi, šiose pareigose išbuvo iki išėjimo į užtarnautą poilsį 1871 m. 1863 m. jam buvo suteiktas tikrojo valstybės tarėjo titulas. thumb|Trautfeterių giminės koplyčios liekanos Elniakampyje 1839 m. vedė tukumietę Dorotėją Prevot, pora užaugino du sūnus:
Forchtenštaino pilis
Pilį ant 50 m aukščio kalvos pastatė didikai Matersdorfai, vėliau vadinami Fortenštainais. Apie 1450 m. mirė paskutinysis bevaikis giminės atstovas ir valdos šimtui penkiasdešimčiai metų perėjo į Habsburgų rankas. 1622 m. kaizeris Ferdinandas II perdavė pilį vengrų bajorui Nikolausui Esterhazy, kartu suteikdamas jam grafo titulą. Naujasis savininkas ėmė perstatinėti pilį į to meto karinius reikalavimus atitinkančią tvirtovę, statybiniams darbams atlikti buvo pakviesti italų meistrai. Nikolauso sūnus Paulius XVII a. rekonstrukciją tęsė, kartu atkreipdamas dėmesį į estetinę tvirtovės išvaizdą. Galiausiai statinys įgavo aiškius barokinius bruožus.
Babytės piliakalnis
Piliakalnis
kairėje|miniatiūra|220x220px|Nuoroda į Babytės piliakalnį važiuojant žvyrkeliu Babytės piliakalnis yra devynių metrų aukščio kalva, kurios plotis yra 10 x 20 m. Gali būti, kad kopos judėjimas pakeitė pradinę piliakalnio išvaizdą. 1935 m. Piliakalnis buvo pažymėtas 25 laipsnių ilgio ovalo formos buvusia pilimi. Pagal dabartinį teritorinį suskirstymą, piliakalnis yra Jūrmalos teritorijoje ir yra vienintelis archeologinis paminklas Jūrmaloje. Babytės piliakalnis yra tarp Jūrmalos žiedinio kelio (A10) ir Babytės ežero. Važiuojant iš Rygos, prieš Varkalės kanalo tiltą sukama į kairę į vietą, pažymėtą „Babītes pilskalns”. Paskiau pasukama miško keliu, maždaug po 300 metrų yra akmuo, prie kurio miško taku vėl pasukama į kairę. Dar paėjus kelis šimtus metrų prieinamas informacinis stendas ir pats piliakalnis.
Istorija
Iki XIII amžiaus Lielupės baseinas buvo žiemgalių Upmalės teritorija ir juo tęsėsi strategiškai svarbūs Lielupės baseino upės ir sausumos keliai (vadinamasis Žiemgalių kelias).
Karosninkėlis
left|120px
Karosninkėlis – ežeras Lietuvoje, Prienų rajone, 5,5 km į šiaurės vakarus nuo Aukštadvario, 0,6 km į šiaurės rytus nuo Veršiuko ežero. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,085 km, plotis – iki 0,06 km. Altitudė 214,3 m. Šiaurinis krantas aukštas, kiti krantai žemesni, ištįsai apaugę medžiais ir krūmynais. Ežeras labai užžėlęs vandens augalija. Aplinkui auga miškeliai, plyti krūmais apaugusios pievos. Ežeras nenutekantis, priklauso Guostės baseinui (Verknės intakas).
Jakamai
Jakamai (Yakama, Yakima, sav. Mámachatpam) – indėnų sahaptinų tauta, gyvenanti Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose, Vašingtono valstijoje. Kartu su nezpersais yra skaitlingiausia sahaptinų tauta. Vartoja sahaptinų kalbos tarmę, dabar paplitusi anglų kalba.
Krajonas
Krajonas – ežeras Lietuvoje, Prienų rajone, 6,5 km į šiaurės vakarus nuo Stakliškių, 0,5 km į šiaurės vakarus nuo Pazelvės ežero, Alšios hidrografiniame draustinyje. Ežero ilgis iš šiaurės vakarų į pietryčius – 0,14 km, plotis – iki 0,11 km. Altitudė 89,8 m. Krantai užpelkėję, apaugę medžiais ir krūmynais. Aplinkui plyti kalvotos pievos. Per ežerą prateka Krajono upelis iš Pazelvės ežero link Alšios upės. Šalia įsikūręs Pazelvės kaimas.
Calling Time
Calling Time – Švedijos atlikėjo Basshunter studijinis albumas, išleistas 2013 m. gegužės 13 d. įrašų kompanijos „Gallo Record Company“. „Saturday“ yra pirmasis singlas iš albumo, kuris pasirodė 2007 m. gruodžio 31 d.
Bass Generation
Bass Generation – Švedijos atlikėjo Basshunter studijinis albumas, išleistas 2009 m. rugsėjo 25 d. įrašų kompanijos „Hard2Beat“. „Every Morning“ yra pirmasis singlas iš albumo, kuris pasirode 2009 m. rugsėjo 18 d.
Libano istorija
Nepriklausomybės metai
Šalyje musulmonų daugėjo sparčiau nei krikščionių; tai ėmė grėsti nusistovėjusiai valdžios sistemai. Prezidentas F. Šehabas bandė stiprinti centrinę valdžią, mažinti religinių bendruomenių nesutarimus, socialinė nelygybę. Per 1967 m. III arabų – Izraelio karą į Libaną iš Izraelio okupuotų vietų pasitraukė daug palestiniečių; tai dar labiau paaštrino nacionalinius ir religinius nesutarimus, pablogino ekonominę padėtį. Palestiniečiai iš Libano pietinės dalies puldinėjo Izraelį. Šis, atsakydamas į tai, rengė išpuolius į Pietų Libaną. 1969 m. spalio mėn. tarp Libano vyriausybės ir palestiniečių, kuriuos parėmė kai kurios musulmonų ir kairiosios partijos, įsiplieskė konfliktas, kuris baigėsi Kairo sutartimi, įteisinusia palestiniečių karines pajėgas Libane. 1970–1971 m. čia įsikūrė ir iš Jordanijos išstumta Palestinos išsivadavimo organizacija (P1O). Palestiniečių pabėgėlių stovyklos tapo jų karinėmis bazėmis.
Senovės laikai
332 m. pr. m. e. visą Viduržemio jūros rytinę pakrantę užėmė Aleksandras Makedonietis. Žlugus jo sukurtai imperijai šalis atiteko Seleukidų valstybei, miestai išsaugojo autonomiją. 64 m. pr. m. e. šalį užėmė Pompėjus ir prijungė prie Romos Sirijos provincijos. Romos valdymo laikais intensyviai plėtojosi ūkis ir kultūra. 395 m. Libanas atiteko Rytų Romos imperijai (Bizantijai). VI a. Libano kalnuose apsigyveno nuo Sasanidų persekiojimų pabėgę krikščionys ir maronitai. VI a. – VII a. pradžioje Viduržemio jūros rytinė pakrantė tapo Bizantijos ir Persijos karų zona.
Pilietinis karas
2004 m. spalio mėn. spaudžiant JAV ir Prancūzijai Jungtinių Tautų Saugumo Taryba pareikalavo, kad Sirija išvestų iš Libano savo karinius dalinius (išvesti 2005 m. balandžio mėn.), o Libano vyriausybė nuginkluotų Hezbola, dėl to kilo politinė krizė ir atsistatydino R. al Haririo vyriausybė. Vyriausybės vadovu buvo paskirtas prosiriškų pažiūrų politikas O. Karamis. Nuo [[2005 m. vėl padaugėjo smurto ir išpuolių krikščionių gyvenamosiose vietovėse. 2005 m. vasario mėn. R. al Hariris buvo nužudytas; tai šalyje sukėlė politinę krizę – vasario 28 d. O. Karamio vyriausybė atsistatydino. Per 2005 m. gegužės mėn. rinkimus į parlamentą 72 vietas iš 128 gavo politinis blokas Mustakbal (Ateitis; vadovas S. al Hariris, R. al Haririo sūnus), 35 – Hezbola ir Amai (šiitų organizacijos), 21 – maronitai.
Pusinis surišimas
Nuorodos
Pusinis surišimas tiesioginiuose uždaviniuose
Adomas Lastauskas
Biografija
miniatiūra|180px|right|Antkapinis paminklas Šilavoto kapinėse Suvalkų berniukų gimnazijoje baigęs penkias klases, nuo 1886 m. mokėsi Seinų kunigų seminarijoje. 1891 m. birželio 6 d. įšventintas kunigu, po to dirbo sielovados darbą Raigardo Švč. Mergelės Marijos Gimimo parapijoje. 1895–1898 m. studijavo Fribūro universitete Šveicarijoje. Nuo 1899 m. trejus metus tarnavo vikaru Raigarde. 1902 m. perkeltas vikaro pareigoms į Bartninkus, nuo 1903 m. vėl vikaras Raigarde. Pasižymėjo platindamas tikinčiųjų tarpe uždraustą lietuvišką spaudą.
Juozapas Marma (1857)
Biografija
1922–1928 m. tarnavo klebonu Šventežerio Švč. Mergelės Marijos Gimimo bažnyčioje, o 1928–1935 m. – Paluobių Šv. Angelų Sargų bažnyčioje. 1935–1938 m. rezidavo Griškabūdyje, kur ir mirė.
Modokai
Modokai (Modoc) – indėnų sahaptinų tauta, kurios tradicinės žemės buvo Jungtinių Amerikos Valstijų šiaurės vakaruose. Vartoja anglų kalbą, gimtoji modokų–klamatų kalba (plynaukštės penučių šeima) mirė 2003 m. Modokai kartu su giminingais klamatais sudaro atskirą tiek kalbiškai, tiek kultūriškai sahaptinų grupę.
Niujorko viešoji biblioteka
Ryšiai su Lietuva
Bibliotekos pastate Amerikos aveniu ir Keturiasdešimt antrosios gatvės sankryžoje vestibiulio marmurinėse grindyse įkomponuota plokštė „Martino Radtkės (1883–1973) atminimui.“ ir užrašu anglų kalba: ''„Aš turėjau mažai galimybių lavintis, kai buvau jaunuolis Lietuvoje, ir esu labai skolingas Niujorko viešajai bibliotekai už galimybę lavintis. Atsidėkodamas palieku bibliotekai savo turtą trokšdamas, kad jis būtų panaudotas sudaryti kitiems tokią pat galimybę.“''
2016 m. spalio 7 d. buvo atidaryta Balzeko lietuvių kultūros muziejaus parengta paroda apie Antrojo pasaulinio karo pabėgėlių stovyklas Vokietijoje. Atidarymo metu Bibliotekos prezidentas Tony Marx pažymėjo, kad Niujorko viešojoje bibliotekoje sukaupta daugybė knygų, susijusių su Baltijos šalių istorija, kultūra, ekonomika ir geografija. Visos jos yra prieinamos skaitytojams.
Fonduose saugomos ne tik lituanistikai svarbios knygos, bet ir žemėlapiai, paveikslai pvz.: dailininko Romo Viesulo kūryba.
Paryžiaus Sen Žermen de Prė abatija
Istorija
XVIII a. pastatai atsidūrė nepavydėtinoje padėtyje ir architektas Jacques Hardouin-Mansart de Sagonne juos kapitaliai suremontavo. 1771 m. mirė abatas Klemonto grafas ir Liudvikas XV įsakė perimti abatiją karaliaus pavalduman, tokia priklausomybė tęsėsi iki pat Didžiosios prancūzų revoliucijos. Tuo laikotarpiu vienuolynas buvo uždarytas, negrįžtamai sunaikintas relikvijorius su Šv. Germano iš Paryžiaus relikvija, o 1792 m. spalio 3 d. į gabalus sukapoti 318 kunigų. Revoliucionieriai vidinėse patalpose 1794–1802 m. įsirengė salietros dirbtuves, šalia buvo gaminamas parakas, sandėliojama amunicija. Dėl neatsargaus elgesio 1794 m. kilo gaisras ir sprogimas, į orą pakėlęs vertingą biblioteką bei kuriozinių rinkinių kabinetą.
Monmoransi
Geografija
thumb|left|600px|Miesto pakrašty telkšantis d’Angjeno ežeras Išsidėstęs 13 km į šiaurę nuo Paryžiaus žiedinio automobilių kelio ir 21 km nuo Šarlio de Golio tarptautinio oro uosto. Šalia telkšo d’Enghien ežeras. 20 866 gyventojai (2014 m. duomenys).
Ryšiai su Lietuva ir Lenkija
Nuo 1843 m. organizuojama kelių tūkstančių palaidotų sukilėlių ir kitų emigrantų iš LDK ir Lenkijos teritorijų kasmetinė pagerbimo šventė. Po pamaldų ir giesmės „Boże, coś Polskę“ Šv. Martyno bažnyčioje iškilminga procesija keliauja į kapines, kur padedami atminimo vainikai.